title: Vec C-686/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Zmluvy o spotrebiteľskom úvere – Smernica 2008/48/ES – Pojem „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“ – Poplatky spojené s predĺžením úveru)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/19

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Vec C-686/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Zmluvy o spotrebiteľskom úvere - Smernica 2008/48/ES - Pojem „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“ - Poplatky spojené s predĺžením úveru)
      (2020/C 297/25)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SIA „Soho Group“

         Žalovaný: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Výrok rozsudku

      Pojem „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“ uvedený v článku 3 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že tento pojem zahŕňa poplatky na prípadné predĺženie úveru, ak na jednej strane konkrétne a presné podmienky jeho prípadného predĺženia, vrátane dĺžky trvania tohto predĺženia, sú súčasťou ustanovení a podmienok dohodnutých medzi veriteľom a dlžníkom v zmluve o úvere a na druhej strane tieto poplatky sú veriteľovi známe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec C-176/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Julia (Rumunsko) 7. apríla 2020 – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Julia (Rumunsko) 7. apríla 2020 – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (Vec C-176/20)
      (2020/C 297/27)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Alba Julia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: SC Avio Lucos SRL

         Odporkyne: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (1), vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že minimálna činnosť, ktorá sa má vykonávať na poľnohospodárskych plochách bežne ponechaných v stave vhodnom na pastvu, spočíva v pasení zvierat používaných poľnohospodárom?

                  2.

                  V rozsahu, v akom vyššie uvedené právo [Európskej únie] nebráni vnútroštátnej právnej úprave uvedenej v prvej otázke, majú sa ustanovenia článku 4 ods. 1 písm. a) a c) a článku 9 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013 vykladať v tom zmysle, že za „aktívneho poľnohospodára“ možno považovať právnickú osobu, ktorá uzavrela koncesnú zmluvu za okolností ako v spore vo veci samej a ktorá má v držbe zvieratá na základe určitých zmlúv o výpožičke uzavretých s fyzickými osobami, podľa ktorých požičiavatelia zveria bezodplatne vypožičiavateľom zvieratá, ktorými disponujú ako vlastníci, na účely ich použitia na pastvu na pasienkových plochách poskytnutých vypožičiavateľom a v dohodnutých obdobiach?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia článku 60 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2) vykladať v tom zmysle, že umelo vytvorenými podmienkami sa rozumie aj prípad koncesnej zmluvy a určitých zmlúv o výpožičke, o aké ide v spore vo veci samej?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608.

         (2)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549.


title: Vec C-179/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 7. apríla 2020 – Fondul Proprietatea SA/Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, in liquidazione, Compania Naţională de Transport a Energiei Electrice Transelectrica SA, SC Complexul Energetic Oltenia SA

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 7. apríla 2020 – Fondul Proprietatea SA/Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, in liquidazione, Compania Naţională de Transport a Energiei Electrice Transelectrica SA, SC Complexul Energetic Oltenia SA
      (Vec C-179/20)
      (2020/C 297/28)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Fondul Proprietatea SA

         Žalované: Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, in liquidazione, Compania Naţională de Transport a Energiei Electrice Transelectrica SA, SC Complexul Energetic Oltenia SA

         Vedľajší účastník: Ministerul Economiei, Energiei și Mediului de Afaceri

         Prejudiciálne otázky

                  a)

                  Predstavuje prijatie právnej úpravy Rumunskom, ktorá stanovuje v prospech dvoch spoločností, ktorých väčšinovým vlastníkom je štát:

                              a.1.

                              poskytnutie prednostného prístupu k dispečingu a povinnosť pre prevádzkovateľa prenosovej sústavy nadobudnúť od týchto spoločností podporné služby a

                              a.2.

                              poskytnutie garantovaného prístupu do elektrických sústav pre elektrickú energiu vyrobenú týmito dvoma spoločnosťami, čím sa zabezpečí nepretržitá prevádzka týchto spoločností,
                              štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ, predstavuje teda opatrenie financované štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ak má selektívny charakter a môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi? V prípade kladnej odpovede podlieha táto štátna pomoc oznamovacej povinnosti podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ?

                  b)

                  Je poskytnutie práva na garantovaný prístup do elektrickej sústavy Rumunskom týmto dvom spoločnostiam, ktorých väčšinovým vlastníkom je štát, čím sa zaistí ich nepretržitá prevádzka, v súlade s ustanoveniami článku 15 odseku 4 smernice 2009/72/ES (1)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec C-182/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava (Rumunsko) 23. apríla 2020 – BE, DT/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceva – lichidator judiciar al BE, EP

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava (Rumunsko) 23. apríla 2020 – BE, DT/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceva – lichidator judiciar al BE, EP
      (Vec C-182/20)
      (2020/C 297/29)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Suceava

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovatelia: BE, DT

         Odporcovia: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceva – lichidator judiciar al BE, EP

         Prejudiciálna otázka

      Bránia smernica 2006/112/ES (1) a zásada daňovej neutrality, právo na odpočítanie DPH a zásada daňovej istoty za okolností, aké nastali vo veci samej, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pri začatí konkurzného konania voči hospodárskemu subjektu vyžaduje automaticky a bez ďalšieho preskúmania upraviť DPH prostredníctvom zamietnutia odpočítania DPH vzťahujúceho sa na zdaniteľné transakcie predchádzajúce vyhláseniu konkurzu a uložiť dotknutému hospodárskemu subjektu povinnosť zaplatiť odpočítateľnú DPH? Bráni zásada proporcionality, za okolností, aké nastali vo veci samej, uvedeným ustanoveniam vnútroštátneho práva, a to s prihliadnutím na hospodárske dôsledky pre dotknutý hospodársky subjekt a na konečný charakter takejto úpravy?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-217/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Overijssel (Holandsko) 25. mája 2020 – XXXX/Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Overijssel (Holandsko) 25. mája 2020 – XXXX/Staatssecretaris van Financiën
      (Vec C-217/20)
      (2020/C 297/30)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Overijssel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XXXX

         Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 7 ods. 1 smernice 2003/88 (1) Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že pracovník z dôvodu výkonu svojho práva na každoročnú dovolenku nestráca svoju odmenu alebo časť z nej? Alebo sa toto ustanovenie má vykladať v tom zmysle, že pracovník si počas výkonu svojho práva na každoročnú dovolenku zachová svoju odmenu bez ohľadu na príčinu, pre ktorú nepracuje počas dovolenky?

                  2.

                  Má sa článok 7 ods. 1 smernice 2003/88 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam a praxi, podľa ktorých si pracovník, ktorý je z dôvodu choroby práceneschopný, na začiatku jeho dovolenky zachová odmenu do výšky, ktorú dostal bezprostredne pred začiatkom svojej dovolenky, aj keď je táto odmena z dôvodu dlhodobej práceneschopnosti nižšia ako odmena v prípade úplnej schopnosti pracovať?

                  3.

                  Má sa právo každého pracovníka na platenú každoročnú dovolenku na základe článku 7 smernice 2003/88 a ustálenej judikatúry Európskej únie vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s týmto právom, ak sa odmena kráti počas dovolenky v prípade práceneschopnosti?

         (1)  Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec C-233/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 4. júna 2020 – WD/job-medium GmbH v likvidácii

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 4. júna 2020 – WD/job-medium GmbH v likvidácii
      (Vec C-233/20)
      (2020/C 297/33)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WD

         Žalovaná: job-medium GmbH v likvidácii

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je zlučiteľné s článkom 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (2010/C 83/02) a s článkom 7 smernice o pracovnom čase 2003/88/ES (1) vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého pracovník nemá nárok na náhradu dovolenky za aktuálny (posledný) pracovný rok, ak bez vážneho dôvodu predčasne jednostranne skončí pracovný pomer („odstúpenie“)?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

                              2.1.

                              Treba potom dodatočne preskúmať, či pracovník nemal možnosť čerpať dovolenku?

                              2.2.

                              Podľa akých kritérií sa to má preskúmať?

         (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-245/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland (Holandsko) 29. mája 2020 – X, Z/Autoriteit Persoonsgegevens

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland (Holandsko) 29. mája 2020 – X, Z/Autoriteit Persoonsgegevens
      (Vec C-245/20)
      (2020/C 297/36)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Midden-Nederland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: X, Z

         Žalovaný: Autoriteit Persoonsgegevens

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 55 ods. 3 všeobecného nariadenia (1) vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti slovného spojenia „spracovateľské operácie na súdoch pri výkone ich súdnej právomoci“ možno zahrnúť aj situáciu, keď súdny orgán umožní nahliadnuť do spisového materiálu obsahujúceho osobné údaje tým spôsobom, že novinárovi poskytne kópie zo spisového materiálu tak, ako sa uvádza v rozhodnutí vnútroštátneho súdu o predložení návrhu na začatie prejudiciálneho konania?

                              1a.

                              Je pre odpoveď na túto otázku podstatné, či výkon dozoru na takýmto druhom spracovania údajov vnútroštátnym dozorným orgánom zasahuje do nezávislého rozhodovania súdov v jednotlivých právnych veciach?

                              1b.

                              Je pre odpoveď na túto otázku podstatné, že spôsob a cieľ spracúvania údajov podľa súdneho orgánu spočíva v poskytnutí informácií novinárovi v úmysle umožniť mu sprostredkovať lepšie informácie o verejnom pojednávaní v súdnom konaní, čo má slúžiť zásade verejnosti a transparentnosti súdneho konania?

                              1c.

                              Je z hľadiska odpovede na túto otázku relevantné, či je spracovanie údajov založené na výslovnej vnútroštátnej právnej úprave?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-246/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgicko) 3. júna 2020 – Openbaar Ministerie/EA

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgicko) 3. júna 2020 – Openbaar Ministerie/EA
      (Vec C-246/20)
      (2020/C 297/37)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Openbaar Ministerie

         Obžalovaný: EA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 2 ods. 1 smernice 2006/126/ES (1) vykladať v tom zmysle, že členské štáty musia automaticky uznať vodičský preukaz aj v prípade, že vydanie tohto dokumentu sa zakladá na výmene vodičského preukazu, ktorý bol v členskom štáte vydania evidovaný ako stratený a stratil tak platnosť?

                  2.

                  Smie členský štát odoprieť uznanie vymeneného vodičského preukazu podľa článku 11 ods. 4 druhého pododseku smernice 2006/126, ak sa jeho výmena udiala v čase, keď členský štát, ktorý vydal pôvodný vodičský preukaz, odňal vodičské oprávnenie až do úspešného absolvovania opätovných skúšok?

                  3.

                  Smie členský štát v každom prípade odmietnuť uznanie vymeneného vodičského preukazu, ak členský štát, na území ktorého vznikne otázka uznania vodičského preukazu, môže na základe konkrétnych a spoľahlivo zistených údajov konštatovať, že v čase výmeny vodičského preukazu už vodičské oprávnenie neexistovalo?

                  4.

                  Smie potom členský štát v každom prípade odmietnuť uznanie vymeneného vodičského preukazu, ak sa otázka uznania vzťahuje na príslušníka toho členského štátu, v ktorom otázka o uznaní vznikla, a tento členský štát na základe konkrétnych a spoľahlivo zistených údajov konštatuje, že dotknutá osoba v čase výmeny a/alebo žiadosti o uznanie nespĺňala minimálne požiadavky na vydanie vodičského preukazu v tomto členskom štáte?

                  5.

                  Má sa článok 2 ods. 1 smernice 2006/126 vykladať v tom zmysle, že vedie k nerovnosti medzi štátnym príslušníkom členského štátu, ktorému bude vodičské oprávnenie opätovne udelené až po tom, ako úspešne absolvuje opätovnú skúšku, a štátnym príslušníkom, ktorému taktiež bola uložená povinnosť absolvovať opätovnú skúšku, ktorý však medzičasom – prípadne aj s porušením požiadavky bydliska alebo prostredníctvom výmeny vodičského preukazu na základe vodičského preukazu, ktorý v členskom štáte vydania stratil platnosť – získa zahraničný vodičský preukaz?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (Ú. v. EÚ L 403, 2006, s. 18).


title: Vec C-251/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 10. júna 2020 – Gtflix Tv/DR

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 10. júna 2020 – Gtflix Tv/DR
      (Vec C-251/20)
      (2020/C 297/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Gtflix Tv

         Odporca: DR

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia článku 7 bodu 2 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (1) vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá sa domnieva, že došlo k porušeniu jej práv šírením hanlivých výrokov na internete a ktorá koná na účely opravy informácií a odstránenia obsahov a zároveň aj na účely náhrady z toho vyplývajúcej nemajetkovej a hospodárskej ujmy, môže v súlade s rozsudkom eDate Advertising (body 51 a 52) [rozsudok Súdneho dvora z 25. októbra 2011, spojené veci C-509/09 a C-161/10] žiadať na súdoch každého členského štátu, na ktorého území je prístupný obsah informácie uverejnenej na internete, o náhradu škody spôsobenej na území tohto členského štátu, alebo musí v zmysle rozsudku Svensk Handel (bod 48) [rozsudok Súdneho dvora zo 17. októbra 2017, vec C-194/16] podať tento návrh na náhradu škody na súde, ktorý má právomoc nariadiť opravu informácií a odstránenie hanlivých komentárov?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).


title: Vec C-253/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 9. júna 2020 – Impexeco N.V./Novartis AG

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 9. júna 2020 – Impexeco N.V./Novartis AG
      (Vec C-253/20)
      (2020/C 297/39)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: IMPEXECO NV

         Odporkyňa: NOVARTIS AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 34 až 36 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď značkový liek (referenčný liek) a generický liek uvedú do EHP ekonomicky prepojené podniky, môže postup majiteľa ochrannej známky proti ďalšej komercializácii generického lieku v štáte dovozu súbežným dovozcom, ktorý umiestnením ochrannej známky značkového lieku (referenčného lieku) upravil jeho balenie, viesť k umelému rozdeleniu trhu medzi členskými štátmi?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku: Má sa postup majiteľa ochrannej známky proti novému označeniu preskúmať na základe BMS-kritérií?

                  3.

                  Je na účely odpovede na tieto otázky relevantné, že generický liek a značkový liek (referenčný liek) sú identické, resp. majú podľa článku 3 § 2 kráľovského dekrétu z 19. apríla 2001 o súbežnom dovoze rovnaký terapeutický účinok?


title: Vec C-254/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 9. júna 2020 – PI Pharma NV/Novartis AG, Novartis Pharma NV

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 9. júna 2020 – PI Pharma NV/Novartis AG, Novartis Pharma NV
      (Vec C-254/20)
      (2020/C 297/40)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: PI Pharma NV

         Odporkyne: Novartis AG, Novartis Pharma NV

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 34 až 36 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď značkový liek (referenčný liek) a generický liek uvedú do EHP ekonomicky prepojené podniky, môže postup majiteľa ochrannej známky proti ďalšej komercializácii generického lieku v štáte dovozu súbežným dovozcom, ktorý umiestnením ochrannej známky značkového lieku (referenčného lieku) upravil jeho balenie, viesť k umelému rozdeleniu trhu medzi členskými štátmi?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku: Má sa postup majiteľa ochrannej známky proti novému označeniu preskúmať na základe BMS kritérií?

                  3.

                  Je na účely odpovede na tieto otázky relevantné, že generický liek a značkový liek (referenčný liek) sú identické, resp. majú podľa článku 3 § 2 kráľovského dekrétu z 19. apríla 2001 o súbežnom dovoze rovnaký terapeutický účinok?


title: Vec C-269/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 18. júna 2020 – Finanzamt T/S

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 18. júna 2020 – Finanzamt T/S
      (Vec C-269/20)
      (2020/C 297/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt T

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: S

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa oprávnenie členských štátov považovať za samostatnú osobu podliehajúcu dani osoby sídliace na území štátu, ktoré sú právne nezávislé, ale súčasne vzájomne úzko viazané finančnými, hospodárskymi a organizačnými prepojeniami, zakotvené v článku 4 ods. 4 druhom pododseku šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu (1) vykonávať v tom zmysle,

                              a)

                              že skutočnosť, že sa považujú za jednu osobu podliehajúcu dani, má u jednej z týchto osôb za následok, že je osobou podliehajúcou dani pre všetky transakcie týchto osôb, alebo v tom zmysle,

                              b)

                              že skutočnosť, že sa považujú za jednu osobu podliehajúcu dani, musí kogentne – a tým aj za akceptovania značných výpadkov na dani – viesť ku skupine subjektov na účely DPH oddelenej od navzájom úzko prepojených osôb, v prípade ktorej ide o fiktívny subjekt osobitne vytvorený na účely DPH?

                  2.

                  V prípade, že na prvú otázku je správna odpoveď a): Vyplýva z judikatúry Súdneho dvora Európskej únie k účelom iným ako podnikateľským v zmysle článku 6 ods. 2 smernice 77/388 (rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 12. februára 2009, Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie, C-515/07, EU:C:2009:88), že v prípade osoby podliehajúcej dani,

                              a)

                              ktorá jednak vykonáva hospodársku činnosť a poskytuje pri tom odplatné plnenia v zmysle článku 2 ods. 1 smernice 77/388 a

                              b)

                              ktorá zároveň vykonáva aj činnosť, ktorej sa zúčastňuje ako verejný orgán (činnosť orgánu verejnej moci), vo vzťahu ku ktorej sa podľa článku 4 ods. 5 smernice 77/388 nepovažuje za osobu podliehajúcu dani,

                        sa poskytnutie bezodplatnej služby z oblasti jej hospodárskej činnosti v prospech oblasti jej činnosti orgánu verejnej moci nemá zdaniť podľa článku 6 ods. 2 písm. b) smernice 77/388?

         (1)  Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09//001, s. 23.


title: Vec C-274/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Massa (Taliansko) 19. júna 2020 – GN, WX/Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Massa (Taliansko) 19. júna 2020 – GN, WX/Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara
      (Vec C-274/20)
      (2020/C 297/42)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Giudice di pace di Massa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: GN, WX

         Odporkyňa: Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem zákaz „diskrimináci[e] na základe štátnej príslušnosti“ podľa článku 18 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že členským štátom sa zakazuje prijímať akékoľvek právne predpisy, ktoré by mohli, hoci aj nepriamo, skryte a/alebo fakticky dostať štátnych príslušníkov iných členských štátov do nepriaznivejšej situácie?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku: Môže článok 93 ods. 1a Codice della strada (zákon o prevádzke vozidiel v cestnej premávke), ktorým sa zakazuje prevádzka vozidiel so zahraničným evidenčným číslom (bez ohľadu na vlastníka vozidla) po uplynutí šesťdesiatich dní od usadenia sa držiteľa vozidla v Taliansku, dostať štátnych príslušníkov iných členských štátov (držiteľov automobilov so zahraničným evidenčným číslom) do nepriaznivejšej situácie a z tohto dôvodu viesť k diskriminácii na základe štátnej príslušnosti?

                  3.

                  Majú sa pojmy:

                              a.

                              „právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať na území členských štátov“ podľa článku 21 ZFEÚ;

                              b.

                              „vnútorný trh“, ktorý „zahrnie oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmlúv“ podľa článku 26 ZFEÚ;

                              c.

                              „zabezpečí sa voľný pohyb pracovníkov v rámci Únie“ podľa článku 45 ZFEÚ;

                              d.

                              „zakazujú [sa] obmedzenia slobody usadiť sa štátnych príslušníkov jedného členského štátu na území iného členského štátu“ podľa článkov 49 až 55 ZFEÚ;

                              e.

                              „sú zakázané obmedzenia slobody poskytovať služby v Únii vo vzťahu k štátnym príslušníkom členských štátov, ktorí sa usadili v niektorom inom členskom štáte ako príjemca služieb“ podľa článkov 56 až 62 ZFEÚ

                        vykladať v tom zmysle, že ustanovenia vnútroštátnych predpisov, ktoré by mohli, hoci aj nepriamo, skryte a/alebo fakticky obmedziť či sťažiť z pohľadu občanov Únie výkon ich práva na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov, práva na voľný pohyb pracovníkov v rámci Únie, slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, alebo akýmkoľvek spôsobom ovplyvniť vyššie uvedené práva, sa rovnako zakazujú?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na tretiu prejudiciálnu otázku, môže článok 93 ods. 1a Codice della strada (zákon o prevádzke vozidiel v cestnej premávke), ktorým sa zakazuje prevádzka vozidiel so zahraničným evidenčným číslom (bez ohľadu na vlastníka vozidla) po uplynutí šesťdesiatich dní od usadenia sa držiteľa vozidla v Taliansku, obmedziť, sťažiť alebo akýmkoľvek spôsobom ovplyvniť výkon práva na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov, práva na voľný pohyb pracovníkov v rámci Únie, slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby?


title: Vec C-288/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal judiciaire – Bobigny (Francúzsko) 30. júna 2020 – BNP Paribas Personal Finance SA/ZD

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal judiciaire – Bobigny (Francúzsko) 30. júna 2020 – BNP Paribas Personal Finance SA/ZD
      (Vec C-288/20)
      (2020/C 297/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal judiciaire – Bobigny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: BNP Paribas Personal Finance SA

         Žalovaný: ZD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Patria také podmienky, ktorými sú podmienky, o aké ide v spore vo veci samej, a ktoré okrem iného stanovujú, že švajčiarsky frank je zúčtovacou menou a euro je platobnou menou, čo má za dôsledok to, že dlžník znáša kurzové riziko, do hlavného predmetu zmluvy v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 93/13 (1), a to za okolností, že sa nespochybňuje výška poplatkov za zmenu meny a existujú podmienky, ktoré stanovujú možnosť dlžníka využiť v presne stanovených dňoch možnosť konverzie na eurá podľa vopred stanoveného vzorca?

                  2.

                  Bráni smernica 93/13, vykladaná z hľadiska zásady efektivity práva Únie, vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej sú určitá podmienka alebo celý rad podmienok, akými sú podmienky, o aké ide vo veci samej, „zrozumiteľné“ v zmysle smernice, z dôvodov, že:

                              —

                              v predbežnej ponuke úveru sa podrobne popisujú transakcie spočívajúce v prepočte podľa menového kurzu, ku ktorým dochádza v priebehu existencie úveru, a uvádza sa v nej, že výmenným kurzom eur oproti švajčiarskym frankom bude kurz, ktorý je uplatniteľný dva pracovné dni pred dňom, keď nastane udalosť, na základe ktorej dochádza k transakcii, a ktorý je uverejnený na stránke Európskej centrálnej banky,

                              —

                              v ponuke sa uvádza, že dlžník súhlasí s takými transakciami spočívajúcimi v prepočte zo švajčiarskych frankov na eurá a z eur na švajčiarske franky podľa menového kurzu, ktoré sú potrebné na fungovanie a splácanie úveru, a že veriteľ vykoná konverziu zostatku mesačných úhrad na švajčiarske franky po zaplatení poplatkov spojených s úverom,

                              —

                              v ponuke sa uvádza, že ak z transakcie spočívajúcej v prepočte podľa menového kurzu vyplýva v čase splatnosti nižšia suma vo švajčiarskych frankoch, ktorá je vymáhateľná, amortizácia kapitálu bude pomalšia a prípadná časť neamortizovaného kapitálu sa z titulu splatnosti zaúčtuje ako debetný zostatok účtu vo švajčiarskych frankoch, a že sa upresňuje, že amortizácia kapitálu úveru sa bude vyvíjať v závislosti od výkyvov výmenného kurzu, uplatňovaného na mesačné úhrady, smerom nahor alebo nadol, že tento vývoj môže spôsobiť predĺženie alebo skrátenie doby amortizácie úveru, a prípadne zmeniť celkové náklady súvisiace so splatením úveru,

                              —

                              v článkoch „vnútorný účet v eurách“ a „vnútorný účet vo švajčiarskych frankoch“ sa podrobne popisujú transakcie uskutočňované pri každej platbe splátky úveru ako kreditná alebo debetná operácia na každom účte a v zmluve sa prehľadne vysvetľuje konkrétne fungovanie mechanizmu konverzie cudzej meny,

                        a teda že v ponuke nie je predovšetkým žiadna výslovná zmienka o „kurzovom riziku“, ktoré znáša dlžník vzhľadom na to, že svoje príjmy nepoberá v zúčtovacej mene, a ani výslovná zmienka o „riziku súvisiacom s úrokovými sadzbami“?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Bráni smernica 93/13, vykladaná z hľadiska zásady efektivity práva Únie, vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej sú určitá podmienka alebo celý rad podmienok, akými sú podmienky, o aké ide vo veci samej, „zrozumiteľné“ v zmysle smernice, pokiaľ sa iba k prvkom uvedeným v druhej otázke pridáva simulácia poklesu meny, v ktorej sa uhrádzajú splátky, o 5,27 % v porovnaní so zúčtovacou menou, v zmluve na počiatočnú dobu viac ako 20 rokov, a bez ďalšieho zmienenia takých pojmov, akými sú „riziko“ alebo „problém“?

                  4.

                  Znáša dôkazné bremeno spojené s preukázaním „zrozumiteľnosti“ podmienky v zmysle smernice 93/13, a to aj pokiaľ ide o okolnosti, za akých došlo k uzavretiu zmluvy, predajca, resp. dodávateľ, alebo spotrebiteľ?

                  5.

                  Ak dôkazné bremeno týkajúce sa zrozumiteľného charakteru zmluvnej podmienky prináleží predajcovi alebo dodávateľovi, bráni smernica 93/13 vnútroštátnej judikatúre, ktorá sa v prípade dokumentov týkajúcich sa techník predaja domnieva, že dlžníkom prináleží jednak preukázať, že im boli určené informácie obsiahnuté v týchto dokumentoch, a jednak, že je to banka, ktorá im ich adresovala, alebo naopak, vyžaduje, aby tieto dôkazy predstavovali domnienku, že informácie obsiahnuté v týchto dokumentoch boli poskytnuté, a to aj ústne, dlžníkom, pričom ide o vyvrátiteľnú domnienku, ktorú prináleží predajcovi alebo dodávateľovi, ktorí zodpovedajú za informácie poskytnuté sprostredkovateľmi, ktorých si zvolili, vyvrátiť?

                  6.

                  Môže sa existencia značnej nerovnováhy charakterizovať v zmluve, akou je zmluva, o akú ide vo veci samej, v ktorej obidve strany znášajú kurzové riziko, pokiaľ jednak predajca, resp. dodávateľ má v porovnaní so spotrebiteľom lepšie možnosti predvídať kurzové riziko, a jednak je riziko, ktoré znáša predajca, resp. dodávateľ, obmedzené hornou hranicou, zatiaľ čo riziko, ktoré znáša spotrebiteľ, takto obmedzené nie je?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-289/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 30. júna 2020 – IB/FA

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 30. júna 2020 – IB/FA
      (Vec C-289/20)
      (2020/C 297/45)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IB

         Žalovaný: FA

         Prejudiciálna otázka

      Keď, tak ako v prejednávanej veci, zo skutkových okolností vyplýva, že jeden z manželov delí svoj život medzi dva členské štáty, možno sa v zmysle článku 3 nariadenia č. 2201/2003 (1) a na účely jeho uplatnenia domnievať, že tento manžel má obvyklý pobyt v dvoch členských štátoch, takže ak sú podmienky uvedené v tomto článku splnené v dvoch členských štátoch, aj právomoc rozhodovať o rozvode manželstva majú súdy týchto dvoch členských štátov?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec C-290/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa (Lotyšsko) 30. júna 2020 – AS „Latvijas Gāze“/Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa (Lotyšsko) 30. júna 2020 – AS „Latvijas Gāze“/Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija
      (Vec C-290/20)
      (2020/C 297/46)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Satversmes tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: AS „Latvijas Gāze“

         Ďalší účastníci konania: Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 23 a článok 32 ods. 1 smernice 2009/73/ES (1) vykladať v tom zmysle, že členské štáty majú prijať právnu úpravu, podľa ktorej na jednej strane si každý koncový odberateľ môže zvoliť, k akému typu siete – prepravnej alebo distribučnej – sa pripojí, a na druhej strane je prevádzkovateľ siete povinný umožniť koncovému odberateľovi pripojenie k príslušnej sieti?

                  2.

                  Má sa článok 23 smernice 2009/73/ES vykladať v tom zmysle, že členské štáty sú povinné prijať právnu úpravu, podľa ktorej sa k prepravnej sieti zemného plynu môže pripojiť len koncový odberateľ plynu mimo domácnosti (teda len priemyselný odberateľ)?

                  3.

                  Má sa článok 23 smernice 2009/73/ES, konkrétne pojem „nový priemyselný odberateľ“, vykladať v tom zmysle, že uvedený článok stanovuje členským štátom povinnosť prijať právnu úpravu, podľa ktorej sa k prepravnej sieti zemného plynu môže pripojiť len koncový odberateľ plynu mimo domácnosti (teda len priemyselný odberateľ), ktorý predtým nebol pripojený k distribučnej sieti?

                  4.

                  Majú sa článok 2 bod 3 a článok 23 smernice 2009/73/ES vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, podľa ktorej preprava zemného plynu zahŕňa prepravu zemného plynu priamo do distribučnej siete zemného plynu koncového odberateľa?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 94).


title: Vec C-299/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 6. júla 2020 – Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l’Action et des Comptes publics

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 6. júla 2020 – Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l’Action et des Comptes publics
      (Vec C-299/20)
      (2020/C 297/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Icade Promotion Logement SAS

         Žalovaný: Ministère de l’Action et des Comptes publics

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 392 smernice z 28. novembra 2006 (1) v tom zmysle, že vyhradzuje režim dane z marže pre dodania nehnuteľností, pri kúpe ktorých sa uplatnila daň z pridanej hodnoty, pričom zdaniteľná osoba, ktorá ich opätovne predáva, nemala právo na odpočítanie tejto dane? Alebo umožňuje uplatniť tento režim na dodania nehnuteľností, pri kúpe ktorých sa neuplatnila táto daň buď z toho dôvodu, že táto kúpa nepatrí do jej pôsobnosti, alebo preto, že síce patrí do jej pôsobnosti, je však od nej oslobodená?

                  2.

                  Má sa článok 392 smernice z 28. novembra 2006 vykladať v tom zmysle, že vylučuje uplatnenie dane z marže na dodania stavebných pozemkov v týchto dvoch prípadoch:

                              —

                              ak sa tieto pozemky nadobudnuté ako nezastavané od momentu kúpy do momentu opätovného predaja zdaniteľnou osobou stali stavebnými pozemkami,

                              —

                              ak od momentu kúpy do momentu opätovného predaja zdaniteľnou osobou došlo k zmene ich vlastností, akou je rozdelenie na parcely alebo realizácia prác, vďaka ktorým boli napojené na rôzne siete (cestné komunikácie, pitná voda, elektrina, plyn, kanalizácia, telekomunikácie)?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-328/20: Žaloba podaná 22. júla 2020 – Európska komisia/Rakúska republika

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/36

      Žaloba podaná 22. júla 2020 – Európska komisia/Rakúska republika
      (Vec C-328/20)
      (2020/C 297/48)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin, B.-R. Killmann, Bevollmächtigte)

         Žalovaná: Rakúska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  rozhodol, že Rakúska republika tým, že zaviedla mechanizmus úprav v súvislosti s rodinnými prídavkami a daňovým bonusom pre pracovníkov, ktorých deti majú trvalé bydlisko v inom členskom štáte, porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 7 a 67 nariadenia (ES) č. 883/2004 (1), ako aj svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 nariadenia č. 883/2004 a článku 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 492/2011 (2),

                  —

                  rozhodol, že Rakúska republika okrem toho tým, že zaviedla mechanizmus úprav v súvislosti s „Familienbonus Plus“, s odpočítateľnou položkou pre jedinú osobu s príjmom, pre jediného živiteľa a z dôvodu výživného pre migrujúcich pracovníkov, ktorých deti majú trvalé bydlisko v inom členskom štáte, porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 2 nariadenia č. 492/2011,

                  —

                  zaviazal Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Rakúsko poskytuje osobám pracujúcim v Rakúsku pre ich deti vo forme jednotných paušálnych súm rodinné dávky a sociálne zvýhodnenia rodinných prídavkov a daňového bonusu, ako aj daňové zvýhodnenia prostredníctvom „Familienbonus Plus“, odpočítateľnej položky pre jedinú osobu s príjmom, pre jediného živiteľa a z dôvodu výživného. Rakúske právne predpisy od 1. januára 2019 stanovujú, že tieto štátne dávky sa upravia podľa všeobecnej cenovej úrovne toho členského štátu, v ktorom sa dieťa stále zdržuje.

         Prvý žalobný dôvod:

      Komisia tvrdí, že rodinné prídavky a daňový bonus sú rodinnými dávkami v zmysle nariadenia č. 883/2004. Články 7 a 67 tohto nariadenia zakazujú, aby členský štát mohol podmieniť poskytnutie alebo výšku rodinných dávok tým, že rodinní príslušníci pracovníka majú bydlisko v členskom štáte, ktorý dávky poskytuje. Zavedením mechanizmu úprav však Rakúsko upravuje rodinné dávky pre deti presne podľa toho, v ktorom členskom štáte mali deti bydlisko. Rakúsko tým porušuje články 7 a 67 nariadenia č. 883/2004.

         Druhý žalobný dôvod:

      Komisia ďalej tvrdí, že úprava, akú zaviedlo Rakúsko, zvýhodňuje oprávnené osoby, ktorých deti majú bydlisko v krajinách s vyššou cenovou úrovňou, voči osobám, ktorých deti majú bydlisko v Rakúsku, zatiaľ čo s osobami, ktorých deti majú bydlisko v členských štátoch s nižšou cenovou úrovňou, sa zaobchádza menej priaznivo. Pri zavedení úprav však Rakúsko vychádzalo z úspor v štátnom rozpočte, čo môže len znamenať, že existuje viac poberateľov týchto dávok a zvýhodnení, ktorých deti majú bydlisko v členských štátoch s nižšou cenovou úrovňou ako v Rakúsku.
      Mechanizmom úprav tak Rakúsko vo výsledku vytvára nepriamu diskrimináciu v neprospech migrujúcich pracovníkov. Na odôvodnenie tejto diskrimináciu nie je zjavný žiadny legitímny cieľ. Rakúsko teda porušuje, pokiaľ ide o rodinné prídavky a daňový bonus, zásadu rovnosti zaobchádzania, ako je upravená v článku 4 nariadenia č. 883/2004 a v článku 7 ods. 2 nariadenia č. 492/2011, ako aj, pokiaľ ide o „Familienbonus Plus“, odpočítateľnú položku pre jedinú osobu s príjmom, pre jediného živiteľa a z dôvodu výživného, zásadu rovnosti zaobchádzania článku 7 ods. 2 nariadenia č. 492/2011.

         (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1).


title: Vec C-331/20 P: Odvolanie podané 22. júla 2020: Volotea, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 13. mája 2020 vo veci T-607/17, Volotea/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/37

      Odvolanie podané 22. júla 2020: Volotea, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 13. mája 2020 vo veci T-607/17, Volotea/Komisia
      (Vec C-331/20 P)
      (2020/C 297/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Volotea, SA (v zastúpení: M. Carpagnano, avvocato, M. Nordmann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil body 1 a 2 výrokovej časti rozsudku, proti ktorému bolo podané odvolanie,

                  —

                  zrušil článok 1 ods. 2, 3 a 4 a rozhodnutie Komisie (1) z 29. júla 2016 o štátnej pomoci SA.33983, ktorú poskytlo Taliansko ako kompenzáciu letiskám na Sardínii za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky.

            Alternatívne:

                  —

                  zrušil body 1 a 2 výrokovej časti rozsudku, proti ktorému bolo podané odvolanie,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu.

            Odvolateľka ďalej navrhuje, aby Súdny dvor uložil Komisie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd nesprávne uplatnil pojem štátna pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Všeobecný súd konkrétne nesprávne uplatnil pojem hospodárska výhoda, prekročil svoju právomoc nahradením odôvodnenia Európskej komisie a nesprávne posúdil kritériá selektívnosti, štátnych prostriedkov a narušenia hospodárskej súťaže.
      Všeobecný súd nesprávne odôvodnil štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ a Usmernenia Spoločenstva týkajúce sa financovania letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk.
      Všeobecný súd vo svojom príkaze na vymáhanie pomoci nezohľadnil zásadu legitímnej dôvery; pochybil, keď uznal porušenie článku 296 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu chýbajúceho primeraného odôvodnenia Európskou komisiou a porušil právo odvolateľky na účinný prostriedok nápravy.

         (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1861 z 29. júla 2016 o štátnej pomoci SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Taliansko – Kompenzácia letiskám na Sardínii za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme (SVHZ) (Ú. v. EÚ L 268, 2017, s. 1).


title: Vec C-343/20 P: Odvolanie podané 23. júla 2020: easyJet Airline Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 13. mája 2020 vo veci T-8/18, easyJet Airline/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/38

      Odvolanie podané 23. júla 2020: easyJet Airline Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 13. mája 2020 vo veci T-8/18, easyJet Airline/Komisia
      (Vec C-343/20 P)
      (2020/C 297/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: easyJet Airline Co. Ltd (v zastúpení: J. Rivas Andrés, advokát, A. Manzaneque Valverde, advokátka)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie alebo zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1861 (1) z 29. júla 2016 o štátnej pomoci SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Taliansko – Kompenzácia letiskám na Sardínii za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme (SVHZ), ktoré sa jej týka,

                  —

                  subsidiárne zrušil napadnutý rozsudok a vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania a konania na prvom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok treba z nasledujúcich štyroch dôvodov zrušiť:
      Po prvé v napadnutom rozhodnutí došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu tým, že kombinuje posúdenie dvoch podmienok existencie štátnej pomoci (štátne prostriedky a výhody).
      Po druhé v napadnutom rozhodnutí sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že sa domnieval, že v prejednávanej veci nemožno uplatniť kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že prevádzkovatelia letísk neprispeli významnými sumami zo svojich vlastných zdrojov a nekonali v postavení súkromných subjektov v trhovom hospodárstve. Navyše odôvodnenie napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o neuplatniteľnosť kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, porušilo článok 345 ZFEÚ, zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ako aj práva spoločnosti easyJet na obhajobu.
      Po tretie v napadnutom rozhodnutí došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o to, že prevádzkovatelia letísk konali len ako sprostredkovatelia Autonómneho regiónu Sardínia.
      Po štvrté v napadnutom rozhodnutí došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o identifikáciu: i) konečných príjemcov prostriedkov plynúcich z regionálnej schémy pomoci, ii) nepriameho zvýhodnenia, a iii) vedľajších účinkov schémy.

         (1)  Ú. v. EÚ L 268, 2017, s. 1.


title: Vec T-371/20: Žaloba podaná 15. júna 2020 – Pollinis France/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/39

      Žaloba podaná 15. júna 2020 – Pollinis France/Komisia
      (Vec T-371/20)
      (2020/C 297/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pollinis France (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Lepage, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil implicitné rozhodnutie Európskej komisie, ktorým sa odmieta opakovaná žiadosť o prístup k dokumentom zaregistrovaná pod odkazovým číslom GESTDEM č. 2020/0498 podľa článku 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001, (1)

                  —

                  uložil Európskej komisii, aby nahradila žalobkyni trovy konania vo výške 3 000 eur podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje druhý pododsek článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001, keďže vo svojom uplatnení výnimky z dôvodu ochrany rozhodovacieho procesu Európska komisia neuviedla dôvody.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje druhý pododsek článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 z dôvodu, že existuje prevažujúci verejný záujem na sprístupnení požadovaných dokumentov a na požadované dokumenty by sa mal vzťahovať širší prístup poskytovaný „legislatívnym dokumentom“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 6 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 1367/2006 (2), keďže výnimka uvedená v článku 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 sa má vykladať a uplatňovať reštriktívnejšie v prípade, že požadované informácie sa týkajú emisií do životného prostredia.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).


title: Vec T-381/20: Žaloba podaná 20. júna 2020 – Datax/REA

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/39

      Žaloba podaná 20. júna 2020 – Datax/REA
      (Vec T-381/20)
      (2020/C 297/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Datax sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: J. Bober, laywer)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre výskum

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 13. novembra 2019 (ARES 2019 7018535 – 13/11/2019), ktoré sa týka čiastočného zamietnutia oprávnených nákladov a vrátenia príspevku EÚ a ktoré ukladá žalobkyni povinnosť zaplatiť paušálnu náhradu škody,

                  —

                  uložil Výkonnej agentúre pre výskum náhradu trov konania, vrátane nákladov na právne zastúpenie pred Súdnym dvorom, ktoré vznikli žalobkyni.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom zistení skutkového stavu a porušení poľského pracovného práva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že boli porušené základné zásady práva Únie, predovšetkým právneho štátu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že žalobkyňa sa nedopustila nezrovnalostí.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že sa neuplatnila zásada proporcionality.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom tvrdení, že žalobkyňa porušila grantové dohody.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod, uvedený podporne, je založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie vydala nesprávne Výkonná agentúra pre výskum, výkonná agentúra Európskej únie, namiesto Európskej komisie.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod, uvedený tiež podporne, je založený na skutočnosti, že bolo porušené právo Belgického kráľovstva.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod, uvedený tiež podporne, je založený na skutočnosti, že finančné nároky žalovanej sú premlčané.


title: Vec T-392/20: Žaloba podaná 19. júna 2020 – Flašker/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/40

      Žaloba podaná 19. júna 2020 – Flašker/Komisia
      (Vec T-392/20)
      (2020/C 297/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Petra Flašker (Grosuplje, Slovinsko) (v zastúpení: K. Zdolšek, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 24. marca 2020 vo veci SA.43546 – Údajná štátna pomoc pre Lekarnu Ljubljana, ktorým sa bez začatia formálneho vyšetrovania rozhodlo, že opatrenia, na ktoré sa sťažuje žalobkyňa, nepredstavujú štátnu pomoc,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila žalobkyňa.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie obsahuje vecné rozpory v odôvodnení, čo vedie k porušeniu povinnosti odôvodnenia stanovenej článkom 196 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho skutkového zistenia a právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že opatrenia predstavujú existujúcu pomoc.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že rozhodnutie Komisie je založené na nepresnom a neúplnom skutkovom stave, a na nesprávnom právnom posúdení týchto skutkových okolností, čo vedie k porušeniu článkov 107 a 108 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že nesprávne skutkové zistenia a právne posúdenia opísané v prvých dvoch žalobných dôvodoch odhaľujú dostatočne veľa ťažkostí v posúdení tohto prípadu Komisiou a nedostatočné preskúmanie relevantných skutkových okolností pred prijatím rozhodnutia odôvodňujúceho začatie formálneho vyšetrovacieho konania. Tieto ťažkosti sú sprevádzané ďalšími procesnými ťažkosťami, ktoré sú uvedené v tomto treťom žalobnom dôvode. Pri existencii týchto ťažkostí mala Komisia začať formálne vyšetrovacie konanie a keďže tak odmietla urobiť, porušila procesné práva žalobkyne vyplývajúce z článku 108 ods. 2 ZFEÚ.


title: Vec T-404/20: Žaloba podaná 27. júna 2020 – Global Translation Solutions/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/41

      Žaloba podaná 27. júna 2020 – Global Translation Solutions/Komisia
      (Vec T-404/20)
      (2020/C 297/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Global Translation Solutions ltd (Valletta, Malta) (v zastúpení: C. Mifsud-Bonnici, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia žalovanej zo 17. apríla 2020 (i) o pridelení časti zákazky 22 EN>MT v rámci verejného obstarávania TRAD19 úspešnému uchádzačovi a (ii) odmietnutí predloženej ponuky žalobkyne, pokiaľ ide o časť 22, ako aj všetky súvisiace rozhodnutia žalovanej,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutia žalovanej zo 17. apríla 2020 (i) o pridelení časti zákazky 22 EN>MT v rámci verejného obstarávania TRAD19 úspešnému uchádzačovi a (ii) odmietnutí predloženej ponuky žalobkyne, pokiaľ ide o časť 22, sú nezákonné, keďže sú založené na závažnom zjavne nesprávnom posúdení pri vypracovaní štandardnej hodnotiacej tabuľky na hodnotenie testu revízií.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutia žalovanej zo 17. apríla 2020 (i) o pridelení časti zákazky 22 EN>MT v rámci verejného obstarávania TRAD19 úspešnému uchádzačovi a (ii) odmietnutí predloženej ponuky žalobkyne, pokiaľ ide o časť 22, sú nezákonné, keďže znenie štandardnej hodnotiacej tabuľky je okrem iného v rozpore s článkom 160 ods. 1 rozpočtových pravidiel (1), ako aj so všeobecnými zásadami práva Únie, vrátane práva verejného obstarávania, ako sú okrem iného zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na je založený na tvrdení, že rozhodnutia žalovanej zo 17. apríla 2020 (i) o pridelení časti zákazky 22 EN>MT v rámci verejného obstarávania TRAD19 úspešnému uchádzačovi a (ii) odmietnutí predloženej ponuky žalobkyne, pokiaľ ide o časť 22, sú nezákonné, keďže žalovaná si nesplnila povinnosť odôvodnenia svojich rozhodnutí o odmietnutí ponuky žalobkyne, ako to vyžaduje právo Únie a judikatúra Súdneho dvora.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutia žalovanej zo 17. apríla 2020 (i) o pridelení časti zákazky 22 EN>MT v rámci verejného obstarávania TRAD19 úspešnému uchádzačovi a (ii) odmietnutí predloženej ponuky žalobkyne, pokiaľ ide o časť 22, sú nezákonné, keďže správanie žalovanej počas komunikácie so žalobkyňou po 17. apríli 2020, najmä pokiaľ ide o jej vysvetlenia týkajúce sa štandardnej tabuľky a „vopred definovaných chýb“, bolo v rozpore so všeobecnými zásadami náležitej starostlivosti, riadnej správy vecí verejných a verejného obstarávania.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).


title: Vec T-415/20: Žaloba podaná 3. júla 2020 – KT/EIB

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/42

      Žaloba podaná 3. júla 2020 – KT/EIB
      (Vec T-415/20)
      (2020/C 297/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: KT (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú, vrátane námietky nezákonnosti, ktorú obsahuje,

                  —

                  v dôsledku toho:

                              —

                              zrušil rozhodnutie prijaté 24. marca 2020, ktorým mu bolo ako disciplinárna sankcia uložené okamžité prepustenie zo služobného pomeru pre hrubé porušenie pracovnej disciplíny, spolu s odchodným,

                              —

                              uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu, najmä porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci pôvodcu aktu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedodržaní primeranej lehoty, najmä porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady nestrannosti. Na jednej strane žalobca vznáša námietku nezákonnosti, keďže článok 40 Služobného poriadku zamestnancov Európskej investičnej banky (EIB) je v rozpore so zásadou nestrannosti, pokiaľ ide o objektívnu nestrannosť. Na druhej strane sa domnieva, že postup zavedený EIB porušuje zásadu nestrannosti, pokiaľ ide o subjektívnu nestrannosť.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a porušení pravidiel týkajúcich sa ochrany osobných údajov.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.


title: Vec T-425/20: Žaloba podaná 3. júla 2020 – KU/ESVČ

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/43

      Žaloba podaná 3. júla 2020 – KU/ESVČ
      (Vec T-425/20)
      (2020/C 297/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: KU (v zastúpení: R. Wardyn, lawyer)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ESVČ zo 17. septembra 2019 o zamietnutí žalobcovej žiadosti o pomoc,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 3. apríla 2020 o zamietnutí sťažnosti podanej podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť 15 000 eur ako spravodlivú kompenzáciu za obťažovanie spôsobené žalobcovi,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení a opomenutí preskúmať dôkazy.

                              —

                              Tvrdí, že rozhodnutia ESVČ zo 17. septembra 2019 a 3. apríla 2020 nie sú dostatočne odôvodnené, čo je v rozpore s povinnosťou administratívy odôvodniť svoje rozhodnutia (článok 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie a článok 18 Európskeho kódexu dobrej správnej praxe).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení: porušenie článku12a služobného poriadku úradníkov.

                              —

                              ESVČ porušila článok 12a služobného poriadku úradníkov tým, že odmietla považovať správanie X opísané v žalobcovej žiadosti o pomoc za morálne obťažovanie v zmysle tohto článku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

                              —

                              ESVČ sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že odmietla považovať správanie X opísané v žalobcovej žiadosti o pomoc, za morálne obťažovanie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti poskytnúť pomoc: porušenie článku 24 služobného poriadku.

                              —

                              Tvrdí sa, že lehota viac ako 16 mesiacov na vyšetrovanie bola neprimerane dlhá a ESVČ, spoločne s IDOC, porušili povinnosť primeranej lehoty, ako aj povinnosť konať rýchlo a v dôsledku toho článok 24 služobného poriadku.


title: Vec T-435/20: Žaloba podaná 7. júla 2020 – JR/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/44

      Žaloba podaná 7. júla 2020 – JR/Komisia
      (Vec T-435/20)
      (2020/C 297/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: JR (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, avocates)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že táto žaloba je prípustná a dôvodná,

                  —

                  a z toho dôvodu:

                              —

                              zrušil rozhodnutie z 15. apríla 2020 v rozsahu, v akom zamieta žiadosť žalobcu o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie zo 16. decembra 2019 nezapísať žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov interného výberového konania COM/03/AD/18 (AD6) – 1 – Administrátori, a v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušil toto rozhodnutie zo 16. decembra 2019,

                              —

                              uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ako aj porušení pravidiel vzťahujúcich sa na výberovú komisiu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený porušení povinnosti odôvodnenia, ako aj porušenie zásady riadnej správy vecí verejných.


title: Vec T-441/20: Žaloba podaná 10. júla 2020 – Jindal Saw a Jindal Saw Italia/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/45

      Žaloba podaná 10. júla 2020 – Jindal Saw a Jindal Saw Italia/Komisia
      (Vec T-441/20)
      (2020/C 297/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Jindal Saw Ltd (New Delhi, India), Jindal Saw Italia SpA (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/526 z 15. apríla 2020, ktorým sa v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-300/16 opätovne ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz rúr a rúrok z tvárnej liatiny (tiež známej ako liatina s guľôčkovým grafitom) s pôvodom v Indii, pokiaľ ide o spoločnosť Jindal Saw Limited,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 ods. 1 nariadenia (ES) č. 597/2009 a všeobecnej zásady zákazu retroaktivity.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej zásady zákazu retroaktivity a všeobecnej zásady právnej istoty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článkov 266 a 264 ZFEÚ.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a článku 5 ods. 1 a 4 ZEÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 103 Colného kódexu Únie a článku 296 ZFEÚ.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Komisie uložiť spoločnosti Jindal povinnosť registrácie dovozov a porušení článku 24 ods. 5 nariadenia (ES) č. 597/2009.


title: Vec T-442/20: Žaloba podaná 13. júla 2020 – Grangé a Van Strydonck/EUIPO – Nema (âme)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/46

      Žaloba podaná 13. júla 2020 – Grangé a Van Strydonck/EUIPO – Nema (âme)
      (Vec T-442/20)
      (2020/C 297/60)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Isaline Grangé (Edegem, Belgicko) a Alizée Van Strydonck (Strombeek-Bever, Belgicko) (v zastúpení: M. De Vroey, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nema Srl (San Lazzaro di Savena, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyne.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známka Európskej únie âme – prihláška č. 17 895 139.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2020 vo veci R 2960/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a akémukoľvek vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-443/20: Žaloba podaná 13. júla 2020 – Sanford/EUIPO – Avery Zweckform (Labels)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/46

      Žaloba podaná 13. júla 2020 – Sanford/EUIPO – Avery Zweckform (Labels)
      (Vec T-443/20)
      (2020/C 297/61)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sanford LP (Atlanta, Georgia, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Zecher, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Avery Zweckform GmbH (Oberlaindern/Valley, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 141999-0002

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2020 vo veci R 2413/2018-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol odvolanie ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom z 11. decembra 2018 proti rozhodnutiu výmazového oddelenia EUIPO z 25. októbra 2018,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 6 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 63 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-440/20: Žaloba podaná 10. júla 2020 – Jindal Saw a Jindal Saw Italia/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/44

      Žaloba podaná 10. júla 2020 – Jindal Saw a Jindal Saw Italia/Komisia
      (Vec T-440/20)
      (2020/C 297/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Jindal Saw Ltd (New Delhi, India), Jindal Saw Italia SpA (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/527 z 15. apríla 2020, ktorým sa v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-301/16 opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz rúr a rúrok z tvárnej liatiny (tiež známej ako liatina s guľôčkovým grafitom) s pôvodom v Indii, pokiaľ ide o spoločnosť Jindal Saw Limited,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009 a všeobecnej zásady zákazu retroaktivity.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej zásady zákazu retroaktivity a všeobecnej zásady právnej istoty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článkov 266 a 264 ZFEÚ.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a článku 5 ods. 1 a 4 ZEÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 103 Colného kódexu Únie a článku 296 ZFEÚ.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Komisie uložiť spoločnosti Jindal povinnosť registrácie dovozov a porušení článku 14 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009.


title: Vec T-457/20: Žaloba podaná 13. júla 2020 – VeriGraft/EASME

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/47

      Žaloba podaná 13. júla 2020 – VeriGraft/EASME
      (Vec T-457/20)
      (2020/C 297/62)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: VeriGraft AB (Gothenburg, Švédsko) (v zastúpení: P. Hansson a M. Persson, advokáti)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre malé a stredné podniky

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil a vyhlásil neplatnosť príkazu EASME na vymáhanie nákladov v celkovej výške 258 588,80 eura,

                  —

                  určil a vyhlásil, že náklady zamietnuté EASME (v celom rozsahu alebo čiastočne) vo výške 258 588,80 eura predstavujú oprávnené náklady,

                  —

                  určil a vyhlásil neplatnosť oznámenia EASME o dlhu vo výške 106 928,74 eura, a

                  —

                  uložil EASME povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že príkaz na vymáhanie porušuje právo na riadnu správu vecí verejných:

                              —

                              z príkazu na vymáhanie a jeho príloh nie je jasné, ktoré konkrétne náklady boli zamietnuté EASME, ani to, na akom základe. Došlo teda k porušeniu práva na riadnu správu vecí verejných zakotveného v článku 41 Charty základných práv Európskej únie a konkrétne povinnosti odôvodnenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že zamietnuté náklady sú oprávnené podľa dohody o grante.

                              —

                              zamietnuté náklady sú v každom prípade podľa dohody o grante uzatvorenej medzi VERIGRAFT a EASME oprávnené, keďže boli uvedené v dohode o grante a v pravidelných správach schválených EASME.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že oznámenie o dlhu je v každom prípade neplatné, keďže náklady zamietnuté VERIGRAFT sú podľa dohody o grante oprávnené.

                              —

                              VERIGRAFT znáša náklady, ktoré presahujú náklady, ktoré EASME vymáha prostredníctvom príkazu na vymáhanie a oznámenia o dlhu, ktorý je v každom prípade neplatný taktiež z toho istého dôvodu.


title: Vec T-464/20: Žaloba podaná 21. júla 2020 – Eggy Food/EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/48

      Žaloba podaná 21. júla 2020 – Eggy Food/EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)
      (Vec T-464/20)
      (2020/C 297/63)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Nemecko) (v zastúpení: J. Eberhardt, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie YOUR DAILY PROTEIN – prihláška č. 17 953 235

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 8. mája 2020 vo veci R 2235/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  nariadil uverejnenie prihlášky ochrannej známky Európskej únie č. 17 953 235,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-474/20: Žaloba podaná 24. júla 2020 – LD/Komisia

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/48

      Žaloba podaná 24. júla 2020 – LD/Komisia
      (Vec T-474/20)
      (2020/C 297/64)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: LD (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodnutie z 20. júna 2019, ktorým bol žalobca vylúčený z účasti na skúškach v hodnotiacom centre v rámci výberového konania EPSO/AD/371/19,

                  —

                  rozhodnutie z 31. októbra 2019, ktorým bola zamietnutá jeho žiadosť o preskúmanie vylúčenia z výberového konania EPSO/AD/371/19,

                  —

                  rozhodnutie menovacieho orgánu z 22. apríla 2020, ktorým sa zamietla jeho sťažnosť podaná podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku.

            Žalobca tiež navrhuje, aby bola žalovanej uložená povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam vo veci T-456/20, LA/Komisia.


title: Rozsudok Súdu zo 16. novembra 2018 vo veci E-8/17 – Henrik Kristoffersen/Nórska lyžiarska federácia (Norges Skiforbund) podporovaná Nórskym olympijským a paralympijským výborom a Konfederáciou športov (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité) (Sloboda poskytovať služby – článok 36 Dohody o EHP – Smernica 2006/123/ES – Profesionálni športovci – Športové združenia – Marketingové práva – Obmedzenie – Primeranosť – Vhodnosť – Nevyhnutnosť)

text:
               21.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/9

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 16. novembra 2018
      vo veci E-8/17
      Henrik Kristoffersen
      /
      Nórska lyžiarska federácia (Norges Skiforbund) podporovaná Nórskym olympijským a paralympijským výborom a Konfederáciou športov (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité)

         (Sloboda poskytovať služby – článok 36 Dohody o EHP – Smernica 2006/123/ES – Profesionálni športovci – Športové združenia – Marketingové práva – Obmedzenie – Primeranosť – Vhodnosť – Nevyhnutnosť)

      (2019/C 107/04)
      Vo veci E-8/17 Henrik Kristoffersen/Nórska lyžiarska federácia (Norges Skiforbund) podporovaná Nórskym olympijským a paralympijským výborom a Konfederáciou športov (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité) – ŽIADOSŤ o výklad článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu na Súd EZVO podaná Okresným súdom v Osle (Oslo tingrett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Martin Ospelt (ad hoc), sudcovia, vyniesol 16. novembra 2018 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Právnym kritériom pre posúdenie, či systém predbežnej kontroly a schvaľovania individuálnych sponzorských zmlúv uplatňovaný národnou športovou federáciou predstavuje obmedzenie podľa článku 36 Dohody o EHP, je to, či je v dôsledku tohto systému výkon slobody poskytovať marketingovú službu pre športovca menej atraktívny.

                  2.

                  Ak takýto systém predbežnej kontroly a schvaľovania individuálnych sponzorských zmlúv predstavuje obmedzenie, to isté platí pre konkrétne zamietnutie žiadosti o uzavretie individuálnej sponzorskej zmluvy v rámci tohto systému.

                  3.

                  Systém predbežnej kontroly a schvaľovania individuálnych sponzorských zmlúv a konkrétne zamietnutie v jeho rámci budú v súlade s právom za predpokladu, že daný systém a zamietnutie sledujú legitímny cieľ, ktorý je opodstatnený závažným dôvodom všeobecného záujmu, sú vhodné na dosiahnutie tohto cieľa a neprekračujú rámec toho, čo je potrebné na jeho dosiahnutie. Pri posudzovaní tejto otázky nemožno systém a konkrétne zamietnutie brať do úvahy samostatne, ale treba ich hodnotiť z hľadiska celkových možností vykonávania individuálnej marketingovej činnosti, ktoré majú športovci či športovec.

                  4.

                  Konkrétne rozhodnutie prijaté v rámci systému predbežnej kontroly a schvaľovania individuálnych sponzorských zmlúv, ktorý uplatňuje národná športová federácia, musí byť založené na spravodlivej rovnováhe medzi záujmami federácie a záujmami daného športovca. Rozhodnutie musí byť odôvodnené a v primeranej lehote oznámené športovcovi. Navyše by mal byť k dispozícii postup preskúmania orgánom nezávislým od federácie. S výhradou týchto procesných záruk môže športová federácia pri posudzovaní žiadostí o uzavretie individuálnych sponzorských zmlúv postupovať podľa vlastného uváženia. Dôsledky nedodržania uvedených požiadaviek musí určiť vnútroštátny súd, ktorý sa musí riadiť zásadami rovnocennosti a účinnosti.


               21.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/10

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 19. novembra 2018 predložil Norges Høyesterett (najvyšší nórsky súd) vo veci Fosen-Linjen AS podporovaná Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)/AtB AS
      (Vec E-7/18)
      (2019/C 107/05)
      Listom z 19. novembra 2018, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 19. novembra 2018, Norges Høyesterett (najvyšší nórsky súd) požiadal Súd EZVO vo veci Fosen-Linjen AS podporovaná Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)/AtB AS o poradné stanovisko k tejto otázke:
      Vyžaduje sa článkom 2 ods. 1 písm. c) smernice o opravných prostriedkoch, aby akékoľvek porušenie pravidiel verejného obstarávania bolo samo osebe dostatočné na to, aby existoval základ pre zodpovednosť za škody vzniknuté v súvislosti s pozitívnym záujmom o získanie zákazky?


               16.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/10

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 10. septembra 2018 predložil Borgarting lagmannsrett vo veci Andreas Gyrre/Nórska vláda
      (Vec E-1/19)
      (2019/C 167/06)
      Listom z 10. septembra 2018, ktorý bol doručený na podateľňu súdu 3. januára 2019, požiadal Borgarting lagmannsrett (odvolací súd v Borgartingu) Súd EZVO o poradné stanovisko vo veci Andreas Gyrre/Nórska vláda k týmto otázkam:

                  1.

                  Má sa bod 9 prílohy I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu vykladať tak, že sa vzťahuje na situácie, v ktorých obchodník uvádza alebo inak vytvára dojem, že je výrobok možné zákonne predávať, ak v členskom štáte EHP existuje legislatívne ustanovenie, ako v prípade zákona o olympijských a paralympijských hrách v Londýne z roku 2006, v ktorom sa uvádza, že sa výrobok nemôže zákonne predávať a ktoré sa presadzuje podľa vnútroštátneho práva?

                              a.

                              Má na posudzovanie vplyv skutočnosť, že zákaz sa uplatňuje v štáte EHP, kde sa má výrobok používať, ale nie v štáte, kde sa výrobok predáva?

                              b.

                              Má na posudzovanie vplyv skutočnosť, ak sa po predaji zistí, že bol zákaz v rozpore s právom EHP?

                  2.

                  Ak určovanie toho, či je zákaz podľa vnútroštátneho práva v rozpore s pravidlami práva EHP, má vplyv na posudzovanie podľa bodu 9 prílohy I k smernici 2005/29/ES:

                              a.

                              Predstavuje zákaz ďalšieho predaja takýchto lístkov, ako v prípade zákona o olympijských a paralympijských hrách v Londýne z roku 2006, reguláciu obchodných praktík patriacu do rozsahu pôsobnosti smernice 2005/29/ES o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu?

                              b.

                              Bráni smernica vnútroštátnemu zákazu ďalšieho predaja, ako je stanovené v zákone o olympijských a paraolympijských hrách v Londýne z roku 2006, ak takýto zákaz zaručuje nielen aspekty ochrany spotrebiteľa, ale aj iné aspekty, ako je bezpečnosť?

                              c.

                              Ak treba zistiť, či sú obmedzenia ďalšieho predaja lístkov na športové podujatia, ako sú olympijské hry, v rozpore so základnými slobodami podľa Dohody o EHP, vrátane článkov 11 a 36 Dohody o EHP, aké kritériá by mal použiť vnútroštátny súd ako základ pre vlastné posudzovanie toho, či sú takéto obmedzenia vhodné a potrebné na dosiahnutie legitímnych cieľov, akými sú ochrana spotrebiteľa a bezpečnosť?


title: Vec T-779/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. apríla 2019 — United Wineries/EUIPO — Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VIÑA ALARDE — Staršia národná slovná ochranná známka ‚ALARDE‘ — Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Zhodnosť tovarov — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001]“)

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/32

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. apríla 2019 — United Wineries/EUIPO — Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE)
      (Vec T-779/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VIÑA ALARDE - Staršia národná slovná ochranná známka ‚ALARDE‘ - Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Zhodnosť tovarov - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001]“)
      (2019/C 172/44)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: United Wineries, SA (Cenicero, Španielsko) (v zastúpení: J. Oria Sousa-Montes, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Compañía de Vinos Miguel Martín, SL (Cigales, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. septembra 2017 (vec R 281/2017-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Compañía de Vinos Miguel Martín a United Wineries

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     United Wineries SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 5. 2. 2018.


title: Vec C-643/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, predtým GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 37 — Colný kódex Spoločenstva — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 313 — Colný štatút tovaru — Domnienka colného štatútu tovaru Spoločenstva)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/4

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, predtým GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública
      (Vec C-643/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 37 - Colný kódex Spoločenstva - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 313 - Colný štatút tovaru - Domnienka colného štatútu tovaru Spoločenstva)
      (2019/C 148/04)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, predtým GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda

         Žalovaný: Fazenda Pública

         Výrok rozsudku

      Článok 313 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 75/98 z 12. januára 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že tovar, o aký ide vo veci samej, ktorý bol dodaný a fakturovaný spoločnosťami usadenými v tretích krajinách spoločnosti so sídlom na colnom území Európskej únie s cieľom, aby tu bol použitý, sa má považovať za tovar prepravený na toto colné územie podľa článku 37 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996, a z tohto dôvodu spadajúci pod výnimku stanovenú v článku 313 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 2454/93, zmeneného nariadením č. 75/98, pričom štatút tovaru Spoločenstva sa prizná len tovaru, pri ktorom je predložený dôkaz o tom, že bol podrobený postupom pre prepustenie do voľného obehu na colnom území Únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 12.2.2018.


title: Vec C-693/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. marca 2019 — BMB sp. z o.o./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Ferrero SpA (Odvolanie — Dizajn Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 6/2002 — Článok 25 ods. 1 písm. e) — Konanie o výmaze — Dizajn predstavujúci dózu na cukríky — Vyhlásenie neplatnosti)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/5

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. marca 2019 — BMB sp. z o.o./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Ferrero SpA
      (Vec C-693/17 P) (1)

      (Odvolanie - Dizajn Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 6/2002 - Článok 25 ods. 1 písm. e) - Konanie o výmaze - Dizajn predstavujúci dózu na cukríky - Vyhlásenie neplatnosti)
      (2019/C 148/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: BMB sp. z o.o. (v zastúpení: K. Czubkowski, radca prawny)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: S. Hanne a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia), Ferrero SpA (v zastúpení: M. Kefferpütz, Rechtsanwalt)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  BMB sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.