title: Vec T-501/13: Žaloba podaná 18. septembra 2013 — May/ÚHVT — Constantin Film Produktion (WINNETOU)

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/28

         Žaloba podaná 18. septembra 2013 — May/ÚHVT — Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Vec T-501/13)
   2013/C 336/59
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Pejman, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Constantin Film Produktion GmbH (Mníchov, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 9. júla 2013 vo veci R 125/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „WINETOU“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 39, 41, 42 a 43 (ochranná známka Spoločenstva č. 2735017).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Constantin Film Production GmbH.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: článok 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia zrušovacieho oddelenia a čiastočné vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie zásady autonómnosti a nezávislosti ochrannej známky Spoločenstva a systému ochranných známok Spoločenstva, ako aj porušenie článku 76 a článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-380/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  23. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X BV/Staatssecretaris van Financiën (Položky colného sadzobníka — Odfarbovacia hlinka — Kapitola 25 kombinovanej nomenklatúry — Položka colného sadzobníka 2508 — Pojem „preprané výrobky“ — Odstránenie nečistoty bez toho, aby sa zmenila štruktúra výrobku — Kapitola 38 kombinovanej nomenklatúry — Položka colného sadzobníka 3802 )

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 23. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-380/12) (1)

   (Položky colného sadzobníka - Odfarbovacia hlinka - Kapitola 25 kombinovanej nomenklatúry - Položka colného sadzobníka 2508 - Pojem „preprané výrobky“ - Odstránenie nečistoty bez toho, aby sa zmenila štruktúra výrobku - Kapitola 38 kombinovanej nomenklatúry - Položka colného sadzobníka 3802)
   2014/C 93/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Spoločný colný sadzobník — Zaradenie tovaru — Odfarbovacia hlinka — Zaradenie do podpoložky 2508 40 00 alebo do podpoložky 3802 90 00 kombinovanej nomenklatúry — Pojem odstránenie nečistoty v zmysle poznámky 1 ku kapitole 25 kombinovanej nomenklatúry

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „sa… odstráni nečistota“ uvedený v poznámke 1 ku kapitole 25 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenému a doplnenému nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa odstránenie chemických častíc z minerálneho produktu v surovom stave, ktoré sú v ňom obsiahnuté na základe prírodných podmienok, v rozsahu, v akom toto odstránenie zlepšuje schopnosť predmetných výrobkov spĺňať účel určenia, ktorý im je vlastný, čo prináleží preskúmať vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Poznámka 1 ku kapitole 25 kombinovanej nomenklatúry uvedená v prílohe I k nariadeniu č. 2658/87, zmenenému a doplnenému nariadením č. 1549/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že výrobky, ktoré sú spracované s použitím chemických látok, pričom spracovanie vedie k odstráneniu nečistoty, môžu byť zaradené do položky colného sadzobníka 2508 KN len v prípade, že uvedené spracovanie nezmení ich povrchovú štruktúru, čo prináleží určiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 6.10.2012.


title: Vec C-123/06: Žaloba podaná  2. marca 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/8

         Žaloba podaná 2. marca 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-123/06)
   (2006/C 96/15)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Dominique Maidani a Georgios Zavvos, poradcovia právneho oddelenia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 2. marca 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               —

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V prejednávanej veci článok 34 smernice 2001/34/ES stanovuje, že členské štáty príjmu všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou do 5. mája 2004 a okamžite o nich informujú Komisiu.

      (1)  Ú. v. ES L 125, 5.5.2001, s. 15; Mim. vyd. 06/004, s. 15.


title: Vec T-659/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2015 – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto/ÚHVT – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva PORT CHARLOTTE — Skoršie označenia pôvodu ‚porto‘ a ‚port‘ — Dôvody výmazu — Článok 52 ods. 1 písm. a), článok 53 ods. 1 písm. c) a článok 53 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 7 ods. 1 písm. c) a g) a článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Článok 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 — Článok 118m ods. 2 nariadenia (ES) č. 491/2009“)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2015 – Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto/ÚHVT – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE)
   (Vec T-659/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva PORT CHARLOTTE - Skoršie označenia pôvodu ‚porto‘ a ‚port‘ - Dôvody výmazu - Článok 52 ods. 1 písm. a), článok 53 ods. 1 písm. c) a článok 53 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. c) a g) a článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Článok 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 - Článok 118m ods. 2 nariadenia (ES) č. 491/2009“))
   (2016/C 007/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (Peso da Régua, Portugalsko) (v zastúpení: P. Sousa e Silva, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bruichladdich Distillery Co. Ltd (Argyll, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Havard Duclos, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. júla 2014 (vec R 946/2013-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP a Bruichladdich Distillery Co. Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 8. júla 2014 (vec R 946/2013-4) týkajúce sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP a Bruichladdich Distillery Co. Ltd sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov vynaložených v konaní pred odvolacím senátom.

               4.

               Bruichladdich Distillery znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec C-452/10 P: Odvolanie podané 16. septembra 2010 : BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  1. júla 2010 vo veci T-335/08, BNP Paribas a BNL/Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/22

         Odvolanie podané 16. septembra 2010: BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 1. júla 2010 vo veci T-335/08, BNP Paribas a BNL/Komisia
   (Vec C-452/10 P)
   ()
   2010/C 317/39
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (v zastúpení: R. Silvestri, G. Escalar a M. Todino, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) vyhlásený 1. júla 2010 vo veci T-335/08 BNP Paribas a BNL/Európska komisia a oznámený faxom z 1. júla 2010 (Ú. v. EÚ C 221, s. 39) a

                           i)

                           v celom rozsahu vyhovieť návrhom podaným na prvom stupni, ktorých cieľom bolo úplné zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/711/ES z 11. marca 2008 o štátnej pomoci C 15/07 (ex NN 20/07) uplatňovanej Talianskom, týkajúcej sa daňových stimulov v prospech niektorých úverových inštitúcií v reorganizácii (Ú. v. EÚ L 237, s. 70) alebo

                           ii)

                           subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie vo svetle rozsudku Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd nepristúpil k dôkladnému preskúmaniu rozhodnutia Komisie, keďže odmietol overiť, či sa Komisia zákonne rozhodla nezohľadniť situáciu prevádzajúcich subjektov na účely určenia, či bola vytýkaná schéma selektívna,

               2.

               odvolatelia uvádzajú, že tým, že Všeobecný súd prijal ako parametre svojho posúdenia len údaje Komisie navrhnuté jej rozhodnutí, nesprávne vyložil judikatúru Súdneho dvora, ktorá umožňuje odôvodnenosť osobitnej povahy daňového opatrenia s ohľadom na logiku všeobecného daňového systému,

               3.

               odvolatelia ďalej tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne vyložil judikatúru súvisiacu s požiadavkou, aby bola štátna pomoc selektívna, podľa ktorej na určenie, či je daňové opatrenie selektívne, sa jednoducho musia zohľadniť účinky, ktoré môže z hľadiska zdanenia spôsobiť,

               4.

               odvolatelia tiež uvádzajú, že Všeobecný súd skreslil skutkové okolnosti, keďže nesprávne konštatoval, že osobitná schéma na vyrovnanie dane neumožňovala podnikom vyrovnať daňové náklady v prípade majetku podnikov získaného prevodom s vyššími hodnotami zaznamenanými na súvahe,

               5.

               napokon odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne nahradil odôvodnenie Komisie svojim vlastným a nanovo tak vytvoril dôvody na podporu napadnutého rozhodnutia Komisie.


title: Vec C-497/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 1999/44/ES — Predaj a záruky na spotrebný tovar — Postavenie kupujúceho — Postavenie spotrebiteľa — Nesúlad tovaru — Povinnosť informovať predávajúceho — Nesúlad, ktorý sa objavil do šiestich mesiacov od dodania tovaru — Dôkazné bremeno)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Vec C-497/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 1999/44/ES - Predaj a záruky na spotrebný tovar - Postavenie kupujúceho - Postavenie spotrebiteľa - Nesúlad tovaru - Povinnosť informovať predávajúceho - Nesúlad, ktorý sa objavil do šiestich mesiacov od dodania tovaru - Dôkazné bremeno))
   (2015/C 236/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: F. Faber

      Žalovaná: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd rozhodujúci o spore týkajúcom sa zmluvy, ktorá by mohla patriť do pôsobnosti tejto smernice, je povinný overiť, hneď ako disponuje právnymi a skutkovými okolnosťami potrebnými na tento účel alebo nimi môže disponovať na základe jednoduchej žiadosti o bližšie vysvetlenie, či kupujúci môže byť kvalifikovaný ako spotrebiteľ v zmysle uvedenej smernice, aj keď kupujúci toto postavenie výslovne neuplatňoval.

               2.

               Článok 5 ods. 3 smernice 1999/44 sa má vykladať v tom zmysle, že ho treba považovať za normu zodpovedajúcu vnútroštátnemu predpisu, ktorý má vo vnútroštátnom právnom poriadku právnu silu normy verejného poriadku, a že vnútroštátny súd je povinný uplatniť ex offo akékoľvek ustanovenie zabezpečujúce jeho prebratie do vnútroštátneho práva.

               3.

               Článok 5 ods. 2 smernice 1999/44 sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje vnútroštátny predpis, ktorý stanovuje, že spotrebiteľ musí na to, aby mohol využiť práva, ktoré mu vznikajú na základe tejto smernice, informovať predávajúceho o nesúlade v primeranej lehote, za podmienky, že tento spotrebiteľ na oznámenie tejto informácie disponuje lehotou, ktorá nie je kratšia ako dva mesiace od dátumu zistenia tohto nesúladu, že informácia, ktorú treba oznámiť, sa týka iba existencie uvedeného nesúladu a že nepodlieha pravidlám dokazovania, ktoré by uvedenému spotrebiteľovi znemožňovali alebo nadmerne sťažovali uplatňovanie jeho práv.

               4.

               Článok 5 ods. 3 smernice 1999/44 sa má vykladať v tom zmysle, že pravidlo, podľa ktorého sa nesúlad považuje za existujúci v čase dodania tovaru:

                           —

                           sa uplatňuje, keď spotrebiteľ predloží dôkaz o tom, že predaný tovar nie je v súlade so zmluvou a že predmetný nesúlad sa prejavil, teda reálne objavil v lehote šiestich mesiacov od dodania tovaru. Spotrebiteľ nie je povinný preukázať dôvod tohto nesúladu, ani preukázať, že za jeho vznik zodpovedá predávajúci,

                           —

                           možno neuplatniť, len ak predávajúci z právneho hľadiska dostatočne preukáže, že dôvod alebo vznik uvedeného nesúladu spočíva v okolnosti, ku ktorej došlo po dodaní tovaru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec T-9/09 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. novembra 2010 — Marcuccio/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej — Návrh na vrátenie osobných vecí — Oznámenie rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti v inom jazyku, ako je jazyk sťažnosti — Oneskorená žaloba — Chýbajúca odpoveď na návrhy predložené na prvom stupni )

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-9/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej - Návrh na vrátenie osobných vecí - Oznámenie rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti v inom jazyku, ako je jazyk sťažnosti - Oneskorená žaloba - Chýbajúca odpoveď na návrhy predložené na prvom stupni)
   2011/C 13/45
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 4. novembra 2008, Marcuccio/Komisia (F-133/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 4. novembra 2008, Marcuccio/Komisia (F-133/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje v rozsahu, v akom nebolo rozhodnuté o návrhu na vyhlásenie neexistencie napadnutého rozhodnutia na prvom stupni.

               2.

               Odvolanie sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Žaloba sa zamieta v rozsahu, v akom sa týkala vyhlásenia neexistencie sporného rozhodnutia.

               4.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie v rámci tohto konania. Trovy konania spojené s prvostupňovým konaním, ktoré viedlo k uzneseniu Marcuccio/Komisia, už citovanému, budú znášané podľa pravidiel určených v bode 2 jeho výroku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-607/13: Žaloba podaná 25. novembra 2013 — Granette & Starorežná Distilleries/ÚHVT — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/36

         Žaloba podaná 25. novembra 2013 — Granette & Starorežná Distilleries/ÚHVT — Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.)
   (Vec T-607/13)
   2014/C 45/62
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (v zastúpení: T. Chleboun, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lichtenštajnsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               spojil konanie o tejto žalobe s konaním vedeným pod sp. zn. T-435/12,

               —

               zamietol žalobu ďalšieho účastníka konania proti rozhodnutiu žalovaného z 9. júna 2012 vo veci R 2100/2011-2 (vec T-435/12),

               —

               zmenil rozhodnutie žalovaného zo 16. septembra 2013 vo veci R 1605/2012-2 tak, že sa zamieta námietka ďalšieho účastníka konania č. B 1753550 proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.“,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 % vol.“.

      Majiteľka ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Bacardi Co. Ltd.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodné a národné ochranné známky obsahujúce slovné prvky „42 BELOW“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Odvolacia komora

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/19

         Odvolacia komora
   (2006/C 10/36)
   Súd prvého stupňa 6. decembra 2005 rozhodol v súlade s článkom 12 rokovacieho poriadku, že v období od 12. decembra 2005 do 31. augusta 2007 sa odvolania proti rozhodnutiam Súdu pre verejnú službu pridelia od ich podania a bez toho, že by tým bolo dotknuté neskoršie uplatňovanie článkov 14 a 51 rokovacieho poriadku, odvolacej komore.
   Odvolacia komora sa skladá z predsedu Súdu prvého stupňa a z predsedov II., III., IV. a V. rozšírenej komory.
   V období od 12. decembra 2005 do 31. augusta 2007 sú členmi päťčlennej odvolacej komory títo sudcovia:
   Predseda Vesterdorf, sudcovia Jaeger, Pirrung, Vilaras, a Legal.


title: Vec T-161/05: Žaloba podaná 25. apríla 2005: Hoechst AG proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/27

         Žaloba podaná 25. apríla 2005: Hoechst AG proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-161/05)
   (2005/C 155/53)
   Jazyk konania: nemčina
   Hoechst AG, so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom (Nemecko), v zastúpení: M. Klusmann a U. Itzen, advokáti, podal 25. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil článok 2 a 3 rozhodnutia Komisie zo 17. februára 2005 v časti, ktorá sa týka žalobkyne,

               —

               prípadne primerane znížil peňažnú pokutu uloženú v článku 2 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí č. C(2002)4876 final z 19. januára 2005 Komisia vyhlásila, že žalobkyňa a iné podniky porušili článok 81 ods. 1 Zmluvy ES (od 1. januára 1994 článok 53 Dohody EHP) tým, že si rozdelili množstvá predávaných tovarov a odberateľov, dohodli zvýšenie cien, stanovili systém odškodnenia, informovali sa navzájom o objeme odbytu a cenách, pravidelne sa stretávali a udržiavali iné kontakty, aby dohodli a presadili uvedené obmedzenia. Na základe uvedených protiprávnych konaní bola žalobkyni uložená peňažná pokuta.
   Vo svojej žalobe sa žalobkyňa opiera o sedem žalobných dôvodov. Na prvom mieste uvádza, že jej z právneho hľadiska nemohla byť uložená peňažná pokuta z dôvodu rozdelenia a následného predaja sporného podniku.
   Po druhé žalobkyňa uvádza, že uloženie peňažnej pokuty je neprípustné aj v prípade, že by žalobkyňa ručila za zaplatenie peňažnej pokuty, z dôvodu, že amnestia bola udelená nástupníckej materskej spoločnosti na základe žiadosti o amnestiu, podanej spoločnosťou, ale nie žalobkyni ako pôvodnej materskej spoločnosti. V tejto súvislosti žalobkyňa namieta, že nie sú právne dôvody na takéto rozlišovanie.
   Tretí žalobný dôvod sa týka výšky peňažnej pokuty. Podľa názoru žalobkyne, malo byť poskytnuté žalobkyni zníženie peňažnej pokuty o 10 % na základe právnej úpravy z roku 1996 o korunných svedkoch, lebo očividne nepopierala podstatné skutočnosti tvoriace jadro sťažnosti.
   Následne žalobkyňa namieta absolútny a relatívny nepomer a neprimeranosť výpočtu základnej čiastky vo vzťahu k inej rozhodovacej praxi Komisie.
   Po piate žalobkyňa napáda zvýšenie pokuty v súvislosti so zohľadnením predchádzajúceho konania a uvádza možné porušenie zásady ne bis in idem.

   Ďalej žalobkyňa namieta, že jej nebolo umožnené nahliadnuť do spisu a závažnú protiprávnosť správy osôb poverených vypočúvaním a na záver zákonnosť uloženia povinnosti zdržať sa určitého konania.


title: Vec C-410/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – „Baltlanta“ UAB/Lietuvos valstybė (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štrukturálne fondy — Hospodárska, sociálna a územná súdržnosť — Nariadenie (ES) č. 1260/1999 — Článok 38 — Nariadenie (ES) č. 2792/1999 — Článok 19 — Rybolov — Súdny spor na vnútroštátnej úrovni — Povinnosť členského štátu prijať opatrenia na zabezpečenie riadneho výkonu rozhodnutia o priznaní pomoci po skončení súdneho sporu)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/19

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – „Baltlanta“ UAB/Lietuvos valstybė
      (Vec C-410/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štrukturálne fondy - Hospodárska, sociálna a územná súdržnosť - Nariadenie (ES) č. 1260/1999 - Článok 38 - Nariadenie (ES) č. 2792/1999 - Článok 19 - Rybolov - Súdny spor na vnútroštátnej úrovni - Povinnosť členského štátu prijať opatrenia na zabezpečenie riadneho výkonu rozhodnutia o priznaní pomoci po skončení súdneho sporu))
      (2014/C 395/23)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Baltlanta“ UAB

         Žalovaná: Lietuvos valstybė

         za účasti: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija

         Výrok rozsudku

      Článok 38 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch, článok 19 nariadenia Rady (ES) č. 2792/1999 zo 17. decembra 1999, ktorým sa ustanovujú presné predpisy a opatrenia týkajúce sa štrukturálnej pomoci spoločenstva v sektore rybného hospodárstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2369/2002 z 20. decembra 2002, ako aj časti 6 a 7 usmernení Komisie o ukončení pomoci (2000 – 2006) poskytovanej zo štrukturálnych fondov schválených rozhodnutím Komisie COM(2006) 3424 final z 1. augusta 2006 sa majú vykladať v tom zmysle, že dotknutým verejným orgánom neukladajú povinnosť informovať Európsku komisiu o existencii súdneho sporu, ktorý sa týka správneho rozhodnutia vo veci spôsobilosti takej žiadosti o finančnú pomoc, ako je žiadosť dotknutá vo veci samej, a ani prijať nevyhnutné opatrenia na vyčlenenie finančných prostriedkov predvídaných pre uvedenú pomoc, ktorej priznanie je predmetom tohto sporu, do času, než bude otázka poskytnutia tejto pomoci s konečnou platnosťou vyriešená.

         (1)  Ú. v. EÚ C 284, 28.9.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. marca 2005 vo veci C-437/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike (Nesplnenie povinnosti členského štátu — Rybolov — Nariadenia (EHS) č. 3760/92 a č. 2847/93 — Zachovanie a riadenie zdrojov — Kontrolné opatrenia rybárskych činností)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 17. marca 2005
   vo veci C-437/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členského štátu - Rybolov - Nariadenia (EHS) č. 3760/92 a č. 2847/93 - Zachovanie a riadenie zdrojov - Kontrolné opatrenia rybárskych činností)
   (2005/C 132/03)
   Jazyk konania: fínčina
   Vo veci C-437/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: T. van Rijn a M. Huttunen) proti Fínskej republike (splnomocnení zástupcovia: T. Pynnä a E. Kourula), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 3. decembra 2002, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Borg Barthet, A. La Pergola J.-P. Puissochet (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Fínska republika tým, že počas rybolovných sezón 1995 a 1996 opomenula:

                           —

                           prijať vhodné pravidlá na naplnenie kvót, ktoré jej boli udelené a vykonávať dohľad a ostatnú kontrolnú činnosť požadovanú uplatňovanými nariadeniami Spoločenstva,

                           —

                           v primeraných lehotách dočasne zakázať rybolov aby nedošlo k vyčerpaniu kvót, a

                           —

                           prijať správne alebo trestné opatrenia, ktoré bola povinná uplatniť voči kapitánom lodí, ktorí porušili nariadenie týkajúce sa spoločnej politiky rybolovu, alebo voči akejkoľvek inej osobe zodpovednej za takéto porušenie,

                     si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3760/92 z 20. decembra 1992, ktorým sa zriaďuje systém Spoločenstva pre rybolov a chov rýb, ako aj z článkov 2, 21 ods. 1 a 2 a článku 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu.

               2.

               Fínska republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 8.2.2003


title: Vec T-394/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. decembra 2013 — Grebenshikova/ÚHVT — Volvo Trademark (SOLVO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SOLVO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VOLVO — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. decembra 2013 — Grebenshikova/ÚHVT — Volvo Trademark (SOLVO)
   (Vec T-394/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SOLVO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VOLVO - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 24/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elena Grebenšikova (St. Petersburg, Rusko) (v zastúpení: M. Björkenfeldt, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: pôvodne T. Dolde, V. von Bomhard a A. Renck, advokáti, neskôr V. von Bomhard, A. Renck, a I. Fowler, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. júna 2010 (vec R 861/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Volvo Trademark Holding AB a Elenou Grebenšikovou

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 9. júna 2010 vo veci R 861/2010-1 sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vynaložila Elena Grebenšikova.

               3.

               Volvo Trademark Holding AB znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vynaložila E. Grebenšikova.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Výmaz veci T-14/00

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/27

         Výmaz veci T-14/00 (1)

   (2004/C 239/58)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 4. mája 2004 predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-14/00: C.A.V. Ulestraten-Schimmert-Hulsberg e.a., ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 135 z 13.5.2000


title: Vec T-163/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Ternavsky/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté proti Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie — Nesprávne posúdenie“)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Ternavsky/Rada
   (Vec T-163/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté proti Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie - Nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 213/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Anatoly Ternavsky (Moskva, Rusko) (v zastúpení: pôvodne C. Rapin a E. Van den Haute, advokáti, neskôr G. Berrisch, A. Polcyn, advokáti, a N. Chesaites, barrister, a napokon G. Berrisch)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a M.-M. Joséphidès, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/171/SZBP z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 87, s. 95), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 265/2012 z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 87, s. 37), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, s. 69), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, s. 1), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2014/24/SZBP z 20. januára 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 16, s. 32) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 46/2014 z 20. januára 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 16, s. 3) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu.

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Rady 2012/171/SZBP z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 265/2012 z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku sa v rozsahu, v akom sa týkajú pána Anatolya Ternavskeho zrušujú.

               2.

               V zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil pán Ternavsky v rámci konania na tomto stupni.

               4.

               Pán Ternavsky znáša polovicu svojich vlastných trov konania, ktoré vynaložil v konaní na tomto stupni. Znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania vynaložené Radou v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 157, 2.6.2012.


title: Vec T-481/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2007 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – J. Capela & Irmãos (VOGUE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VOGUE — Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka VOGUE Portugal — Prvky predložené prvýkrát v konaní pred odvolacím senátom — Rozsah skúmania odvolacím senátom )

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2007 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – J. Capela & Irmãos (VOGUE)
   (Vec T-481/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VOGUE - Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka VOGUE Portugal - Prvky predložené prvýkrát v konaní pred odvolacím senátom - Rozsah skúmania odvolacím senátom“)
   (2007/C 283/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Spojené štáty americké) (v zastúpení: M. Esteve Sanz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: J. Capela & Irmãos, Lda (Porto, Portugalsko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. septembra 2004 (vec R 328/2003-2) týkajúca sa námietkového konania medzi J. Capela & Irmãos, Lda a Advance Magazine Publishers, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 27 septembra 2004 (vec R 328/2003-2) sa ruší.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Advance Magazine Publishers, Inc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-336/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. júla 2013 — Borghezio/Parlament ( „Predbežné opatrenie — Európsky parlament — Akt o vylúčení poslanca z jeho politickej skupiny — Návrh na odklad výkonu — Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej — Neprípustnosť návrhu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/42

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. júla 2013 — Borghezio/Parlament
   (Vec T-336/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Európsky parlament - Akt o vylúčení poslanca z jeho politickej skupiny - Návrh na odklad výkonu - Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej - Neprípustnosť návrhu - Neexistencia naliehavosti)
   2013/C 260/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mario Borghezio (Turín, Taliansko) (v zastúpení: H. Laquay, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz, N. Görlitz a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu aktu Európskeho parlamentu prijatého vo forme vyhlásenia jeho predsedu na plenárnom zasadnutí 10. júna 2013, podľa ktorého sa žalobca od 3. júna 2013 zúčastňuje rokovaní ako nezávislý poslanec a je teda od tohto dátumu vylúčený z politickej skupiny „Európa slobody a demokracie“

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-130/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Latina (Taliansko) 5. marca 2007 – Salvatore Barbagallo/Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Latina (Taliansko) 5. marca 2007 – Salvatore Barbagallo/Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (Vec C-130/07)
   (2007/C 117/15)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Salvatore Barbagallo

      Žalovaný: Agenzia Entrate Ufficio Latina
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa rozsudok Vergani, C-207/04 (1), vykladať v tom zmysle, že taliansky zákonodarca je povinný rozšíriť výhodnejšiu vekovú hranicu stanovenú pre ženy aj na mužov?

               2.

               Má sa v prípade vo veci samej rozhodnúť, že u mužov, ktorí dovŕšili 50. rok veku, sa na sumy vyplatené ako príspevok pri dobrovoľnom ukončení pracovného pomeru uplatní zdanenie polovičnou sadzbou, akou je sadzba uplatňovaná na TFR?

               3.

               Vzhľadom na skutočnosť, že sumy zaplatené daňovníkom z titulu dane príjmov z fyzických osôb nie sú odmenou, keďže zamestnávateľ ich neplatí z dôvodu trvania pracovného pomeru, a vzhľadom na skutočnosť, že sumy vyplatené zamestnávateľom, aby zamestnanca motivoval k dobrovoľnému ukončeniu pracovného pomeru, nemajú povahu odmeny, je v súlade s právom Spoločenstva rozhodnutie, že rozdielna veková hranica – 50 rokov u žien a 55 rokov u mužov – je nezlučiteľná s právom Spoločenstva, hoci smernica č. 79/7 (2) dovoľuje členským štátom zachovať v platnosti rôzne vekové hranice pre odchod do dôchodku?

               4.

               Bráni výklad práva Spoločenstva (smernice Rady 76/207/EHS (3) z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky) uplatňovaniu vnútroštátnej právnej úpravy, o akú ide v citovanom rozsudku Súdneho dvora, a má na základe toho tento súd predmetnú vnútroštátnu právnu úpravu (článok 17, teraz článok 19 ods. 4bis dekrétu č. 917/86) považovať za zlučiteľnú alebo nezlučiteľnú s právom Spoločenstva?

      (1)  Zbierka 2005, s. I-07453.

      (2)  Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.

      (3)  Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187.


title: Vec C-431/14 P: Odvolanie podané 19. septembra 2014: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. júla 2014 vo veci T-52/12, Grécko/Komisia

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/27

      Odvolanie podané 19. septembra 2014: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. júla 2014 vo veci T-52/12, Grécko/Komisia
      (Vec C-431/14 P)
      (2014/C 395/32)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Khalkias a A. Vasilopoulou)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  vyhovieť tomuto odvolaniu,

                  —

                  zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie v celom rozsahu,

                  —

                  z dôvodov, ktoré sú podrobnejšie vysvetlené, vyhovieť žalobe Helénskej republiky,

                  —

                  zrušiť sporné rozhodnutie Európskej komisie,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod je založený na porušení práva Únie, resp. na porušení podstatných formálnych náležitostí. Konkrétnejšie v prvej časti dôvodu sa uvádza, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil pojem štátne prostriedky uvedený v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Všeobecný súd vykonal nesprávne skutkové zistenia, keď ako takéto prostriedky kvalifikoval sumu povinných príspevkov, ktorú zaplatili poľnohospodári, ktorí boli príjemcami pomoci a boli poistení v Organismos Ellinikon Georgikon Asfaliseon (ELGA, poľnohospodárska poisťovňa), zatiaľ čo v druhej časti toho istého dôvodu sa uvádza, že rozsudok Všeobecného súdu bol vydaný v rozpore s podstatnými formálnymi náležitosťami v časti, v ktorej Všeobecný súd nepreskúmal alebo konkrétne neodôvodnil, v akom rozsahu sumy, ktoré boli zaplatené ako príspevok poľnohospodárom, ktorí boli príjemcami štátnych pomocí považovaných za protiprávne, poskytovali týmto poľnohospodárom neoprávnenú výhodu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, či výhodu, ktorá môže narušiť hospodársku súťaž, a pretože Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil toto ustanovenie tým, že implicitne odmietol dotknuté tvrdenie.
      Druhým dôvodom sa uvádza, že napadnutý rozsudok bol vydaný v rozpore s právom Únie, a najmä, že Všeobecný súd nesprávne uplatnil a vyložil článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keď rozhodol, že vyrovnávacie platby v roku 2009 predstavujú pre príjemcov selektívnu hospodársku výhodu, ktorá môže narušiť hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi bez toho, aby zohľadnil výnimočnú situáciu, v ktorej sa v rozhodnej dobe nachádzala a stále nachádza helénska ekonomika.
      Tretím dôvodom sa tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, pretože, čo sa týka sporných platieb v roku 2009, obmedzil pôsobnosť tohto ustanovenia v zmysle oznámenia o dočasnom rámci Spoločenstva, a to aj napriek výnimočnej situácii, v ktorej sa v rozhodnej dobe nachádzala helénska ekonomika (prvá časť tretieho dôvodu), a ďalej že napadnutý rozsudok obsahuje nedostatočné odôvodnenie, pretože nebola nijako preskúmaná výhrada Helénskej republiky, podľa ktorej je rozhodnutie Európskej komisie neprimerané v tom, že nariaďuje vrátenie pomoci v decembri 2011 (druhá časť tretieho dôvodu).


title: Vec C-581/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  30. septembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre — Spojené kráľovstvo) — EMI Group Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Šiesta smernica o DPH — Článok 5 ods. 6 druhá veta — Pojem vzorky — Pojem dary nízkej hodnoty — Hudobné nahrávky — Bezplatná distribúcia na propagačné účely)

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 30. septembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre — Spojené kráľovstvo) — EMI Group Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-581/08) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 5 ods. 6 druhá veta - Pojem „vzorky“ - Pojem „dary nízkej hodnoty“ - Hudobné nahrávky - Bezplatná distribúcia na propagačné účely)
   2010/C 317/13
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: EMI Group Ltd

      Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — VAT and Duties Tribunal, London — Výklad článku 5 ods. 6 šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Poskytnutie tovaru uskutočnené pre potreby podniku darovať dary nízkej hodnoty a vzorky — Pojem „vzorka“ — Základné vlastnosti — Hudobné nahrávky vo forme CD, ktoré sú poskytnuté zadarmo na propagačné účely

      Výrok rozsudku

               1.

               „Vzorkou“ v zmysle článku 5 ods. 6 druhej vety šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa rozumie ukážka výrobku, ktorej cieľom je propagovať jeho predaj a ktorá umožňuje posúdiť vlastnosti a kvality tohto výrobku bez toho, aby došlo k inej ako konečnej spotrebe, ktorej podstatou sú uvedené propagačné operácie. Tento pojem nemôže vnútroštátna právna úprava všeobecne obmedziť na ukážky poskytnuté v podobe, v ktorej nie sú dostupné v predaji, alebo na prvý exemplár zo súboru rovnakých ukážok poskytnutých zdaniteľnou osobou tomu istému príjemcovi bez toho, aby zohľadnila povahu prezentovaného výrobku a obchodný kontext vlastný každej transakcii, v rámci ktorého sa tieto ukážky odovzdávajú.

               2.

               Pojem „dary nízkej hodnoty“ v zmysle článku 5 ods. 6 druhej vety šiestej smernice 77/388 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje finančný strop vo výške, v akej ju zaviedol daný predpis vo veci samej, čiže 50 GBP na dary poskytnuté tej istej osobe počas obdobia dvanástich mesiacov alebo tvoriace časť súboru darov alebo darov, ktoré sa darovali postupne.

               3.

               Článok 5 ods. 6 druhá veta šiestej smernice 77/388 bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zaviedla domnienku, podľa ktorej tovary predstavujúce „dary nízkej hodnoty“ v zmysle tohto ustanovenia odovzdané zdaniteľnou osobou rôznym osobám, ktoré zamestnáva spoločný zamestnávateľ, sa považujú za dary poskytnuté tej istej osobe.

               4.

               Daňové postavenie príjemcu vzoriek nemá vplyv na ostatné zodpovedané otázky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec C-534/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bergamo (Taliansko) 24. novembra 2014 – trestné konanie proti Andreovi Gaitimu a i.

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bergamo (Taliansko) 24. novembra 2014 – trestné konanie proti Andreovi Gaitimu a i.
   (Vec C-534/14)
   (2015/C 034/15)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bergamo

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ najmä vo svetle zásad uvedených Súdnym dvorom Európskej únie v rozsudku zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10] vykladať v tom zmysle, že bránia vypísaniu verejného obstarávania na udelenie koncesií s kratším obdobím platnosti ako skôr vydané koncesie?

               2.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ najmä vo svetle zásad uvedených Súdnym dvorom Európskej únie v rozsudku zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10] vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby potreba časového zjednotenia platnosti koncesií predstavovala primerané odôvodnenie pre obmedzenie dĺžky platnosti koncesií, ktoré sú predmetom verejného obstarávania, vzhľadom na trvanie zmluvných vzťahov založených na koncesiách udelených v minulosti?

               3.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ najmä vo svetle zásad uvedených Súdnym dvorom Európskej únie v rozsudku zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10] vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby bola upravená požiadavka bezodplatného postúpenia používania hmotného a nehmotného majetku vo vlastníctve, ktorý predstavuje sieť správy a zberu stávok, v prípade ukončenia činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie alebo v dôsledku rozhodnutia o zániku alebo odňatí koncesie?


title: Vec T-774/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2016 – Ica Foods/EUIPO – San Lucio (GROK) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania“)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/29

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2016 – Ica Foods/EUIPO – San Lucio (GROK)
   (Vec T-774/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“))
   (2017/C 053/35)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ica Foods SpA (Pomezia, Taliansko) (v zastúpení: A. Nespega, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: San Lucio Srl (San Gervasio Bresciano, Taliansko) (v zastúpení: F. Sangiacomo, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. septembra 2014 (vec R 1815/2013-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi San Lucio Srl a Ica Foods SpA

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Ica Foods SpA a San Lucio Srl znášajú vlastné trovy konania a každá z nich je povinná nahradiť polovicu trov konania Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec T-429/09: Žaloba podaná 21. októbra 2009 — Campailla/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/42

      Žaloba podaná 21. októbra 2009 — Campailla/Komisia
      (Vec T-429/09)
      (2010/C 161/66)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Francúzsko) (v zastúpení: P. Goergen, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu škody, ktorú žalobca utrpel v dôsledku odmietnutia Komisie prijať opatrenia po jeho sťažnosti týkajúcej sa porušovania jeho základných práv kamerunskými orgánmi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa žalobca domáha náhrady škody údajne spôsobenej rozhodnutiami Komisie obsiahnutými v listoch D3 *3/2004/D/4809 z 30. júla 2004 a D3 D*3/2004/D/5438 z 9. septembra 2004 adresovaných žalobcovi, ktorými Komisia odmietla prijať opatrenia po jeho sťažnosti týkajúcej sa údajného porušovania jeho základných práv kamerunskými orgánmi.
      Na podporu tejto žaloby žalobca uvádza žalobné dôvody založené na nezákonnosti rozhodnutia z dôvodu skreslenia skutočností a zneužitia právomoci, ako aj porušenia ustanovení a zásad Zmluvy ES a Zmluvy EÚ a základných práv zaručených Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd a Chartou základných práv Európskej únie (inter alia: zásady právnej istoty, legitímnej dôvery, riadnej správy vecí verejných, zákazu diskriminácie, riadnej správy, dodržania podstatných formálnych náležitostí, zákazu neľudského a ponižujúceho zaobchádzania).


20150731013616652015/C 270/202582015CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150601161721Vec C-258/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 1. júna 2015 – Gorka Salaberria Sorondo/Academia Vasca de Policía y Emergencias
 ---documentbreak--- C2702015SK1610120150601SK0020161172Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 1. júna 2015 – Gorka Salaberria Sorondo/Academia Vasca de Policía y Emergencias
   (Vec C-258/15)2015/C 270/20Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gorka Salaberria Sorondo

      Žalovaná: Academia Vasca de Policía y Emergencias

      Prejudiciálna otázka

   Je stanovenie hornej vekovej hranice 35 rokov ako požiadavky na účasť na výberovom konaní na obsadenie miesta policajta na Policía Autónoma Vasca (Baskická autonómna polícia) v súlade s výkladom článku 2 ods. 2, článku 4 ods. 1 a článku 6 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2000/78/ES (
         1
      ) z 27. novembra 2000?
   (
         1
      )	Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec T-64/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Henkel a Henkel France/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Žiadosť o postúpenie francúzskemu orgánu hospodárskej súťaže určitých dokumentov, ktoré sú súčasťou spisu Komisie týkajúceho sa konania v oblasti hospodárskej súťaže na európskom trhu výrobcov spotrebiteľských detergentov — Použitie v rámci vnútroštátneho konania týkajúceho sa oblasti pracích práškov vo Francúzsku — Neexistencia záujmu na konaní — Neprípustnosť“ )

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Henkel a Henkel France/Komisia
   (Vec T-64/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Žiadosť o postúpenie francúzskemu orgánu hospodárskej súťaže určitých dokumentov, ktoré sú súčasťou spisu Komisie týkajúceho sa konania v oblasti hospodárskej súťaže na európskom trhu výrobcov spotrebiteľských detergentov - Použitie v rámci vnútroštátneho konania týkajúceho sa oblasti pracích práškov vo Francúzsku - Neexistencia záujmu na konaní - Neprípustnosť)
   2013/C 129/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Nemecko) a Henkel France (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet a É. Paroche, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste Komisie zo 7. decembra 2011 (vec COMP/39.579 — spotrebiteľské detergenty — a vec 09/0007 F), ktorým sa zamieta žiadosť žalobkýň smerujúca k tomu, aby sa francúzskemu orgánu hospodárskej súťaže v rámci veci 09/0007 F v oblasti detergentov vo Francúzsku postúpili viaceré dokumenty vyhotovené vo veci COMP/39.579 a, na strane druhej, návrh smerujúci k tomu, aby Všeobecný súd nariadil Komisii povoliť žalobkyniam odvolávať sa na predmetné dokumenty v konaní pred orgánom hospodárskej súťaže, a aby Všeobecný súd prijal akékoľvek iné vhodné opatrenie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu na vstup spoločností Unilever PLC a Unilever NV ako vedľajších účastníkov konania.

               3.

               Henkel AG & Co. KGaA a Henkel France znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec T-254/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2015 – Stayer Ibérica/ÚHVT – Korporaciya „Masternet“ (STAYER) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva STAYER — Medzinárodná skoršia slovná ochranná známka STAYER — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1písm. b) a článok 53 ods.1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2015 – Stayer Ibérica/ÚHVT – Korporaciya „Masternet“ (STAYER)
   (Vec T-254/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva STAYER - Medzinárodná skoršia slovná ochranná známka STAYER - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1písm. b) a článok 53 ods.1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 236/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Španielsko) (v zastúpení: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: ZAO Korporaciya „Masternet“ (Moskva, Rusko) (v zastúpení: N. Bürglen, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. marca 2013 (vec R 2196/2011-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi ZAO Korporaciya „Masternet“ a Stayer Ibérica, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 4. marca 2013 (vec R 2196/2011-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhlásil neplatnosť obrazovej ochrannej známky Spoločenstva STAYER pre „časti strojov pre zrovnávanie rezom, frézy, smerovače a hladenie alebo brúsenie pemzou; vŕtacie korunky a rezacie kotúče na spracovanie mramoru, granit, kameň, kameninu, dlaždice, škridle, tehly, betón, makadam, a všeobecne rezacie nástroje ako časti strojov spomedzi zahrnutých v triede 7“ patriace do triedy 7, ako aj pre „brúsne ručné nástroje (disky a žarnovy)“ patriace do triedy 8.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT, Stayer Ibérica, SA a ZAO Korporaciya „Masternet“ znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-500/07: Žaloba podaná 27. decembra 2007 – Bulharská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/51

         Žaloba podaná 27. decembra 2007 – Bulharská republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-500/07)
   (2008/C 64/83)
   Jazyk konania: bulharčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bulharská republika (v zastúpení: Anani Ananiev, Daniela Drambozova a Elina Petranova)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               na základe článku 230 ES zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie Komisie K(2007) 5256 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov na rok 2007 oznámeného Bulharskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,
               subsidiárne,

               —

               na základe článku 230 ES zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 5256 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov na rok 2007 oznámeného Bulharskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES v časti, v ktorej sa stanovuje celkové množstvo pridelených kvót,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania, ktoré vzniknú Bulharskej republike.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie Komisie K(2007) 5256 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu (ďalej len „NAP“) prideľovania emisných kvót skleníkových plynov na rok 2007, sa má v celom rozsahu alebo čiastočne zrušiť z týchto dôvodov:
   Závažná procesná chyba
   Komisia zamietla bulharský NAP bez toho, aby dostatočne odôvodnila svoje závery, že NAP nespĺňa kritériá 1, 2, 3 a 10 prílohy III smernice 2003/87/ES (1), a tým porušila článok 253 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.
   Komisia prijala napadnuté rozhodnutie po uplynutí lehoty stanovenej v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES.
   Pred prijatím rozhodnutia Komisia neumožnila Bulharsku vzniesť námietky v súvislosti s faktom, že NAP sa posudzuje podľa najnovšej verzie modelu PRIMES, a tým porušila právo byť vypočutý.
   Porušenie Zmluvy ES alebo ustanovení prijatých na jej vykonanie
   Podľa článku 9 ods. 1 a 3, ako aj článku 11 ods. 1 smernice 2003/87/ES by mali byť výlučne členské štáty príslušné na stanovenie celkového množstva kvót. Komisia kontroluje uplatnenie kritérií prílohy III smernice, nie je však oprávnená stanoviť celkové množstvo kvót bez toho, aby sa zohľadnil NAP vypracovaný členskými štátmi. Komisia prekročila svoje právomoci zverené smernicou tým, že namiesto metodológie uplatňovanej Bulharskom, ktorá je v súlade s kritériami prílohy III, použila metodológiu, ktorá nie je vhodná na posúdenie bulharského hospodárstva a porušuje niektoré kritériá.
   Komisia posudzovala bulharský NAP podľa najnovšej verzie modelu PRIMES, ktorý poskytla Bulharsku až po prijatí napadnutého rozhodnutia. Ďalej Komisia porušila zásadu lojálnej spolupráce.
   V rámci posudzovania NAP podľa modelu PRIMES Komisia dostatočne nepreskúmala bulharský NAP s ohľadom na ciele smernice 2003/87/ES. Tým, že posudzovala bulharský NAP podľa modelu PRIMES, dospela Komisia k nesprávnemu záveru, že plán je v rozpore s kritériami 1, 2 a 3 prílohy III smernice. Zamietnutie plánu a zníženie celkového množstva pridelených kvót o 20 % viedlo k tomu, že s bulharským prevádzkovateľom zariadenia nie je zaobchádzané rovnako ako s ostatnými prevádzkovateľmi v obchodnom systéme. Týmto spôsobom Komisia porušila zásadu proporcionality a zásadu rovnosti zaobchádzania.
   Vzhľadom na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-374/04 porušila Komisia zásadu legitímnej dôvery a zásadu právnej istoty, lebo v rámci posudzovania bulharského NAP neuplatnila v celom rozsahu právne predpisy prijaté v súvislosti so smernicou 2003/87/ES. Zásada legitímnej dôvery bola porušená, lebo bulharský NAP sa posudzoval podľa najnovšej verzie modelu PRIMES, ktorý bol Bulharsku poskytnutý až po prijatí napadnutého rozhodnutia.
   Zásada právnej istoty bola porušená z toho dôvodu, že Komisia v rámci posudzovania bulharského NAP uplatnila vlastný dokument.
   Zásada riadnej správy vecí verejných bol porušená z toho dôvodu, že Komisia v rámci posudzovania bulharského NAP vzhľadom na jeho zlučiteľnosť s kritériami 1, 2 a 3 prílohy III smernice 2003/87/ES nepreskúmala pozorne a objektívne všetky relevantné hospodárske a ekologické faktory.
   Komisia v rámci posudzovania bulharského NAP nesprávne uplatnila právne akty, ktoré prijala v súvislosti so smernicou 2003/87/ES a ktoré ju zaväzujú, a tým porušila kritériá 1, 2, 3, 4, 6 a 10 prílohy III smernice 2003/87/ES.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 25.10.2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec C-194/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. októbra 2015 – AC-Treuhand AG/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Európske trhy s cínovými stabilizátormi a s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery — Článok 81 ods. 1 ES — Pôsobnosť — Poradenský podnik, ktorý nepôsobí na predmetných trhoch — Pojmy „dohoda medzi podnikmi“ a „zosúladený postup“ — Stanovovanie výšky pokút — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Neobmedzená právomoc)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. októbra 2015 – AC-Treuhand AG/Európska komisia
   (Vec C-194/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy s cínovými stabilizátormi a s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Článok 81 ods. 1 ES - Pôsobnosť - Poradenský podnik, ktorý nepôsobí na predmetných trhoch - Pojmy „dohoda medzi podnikmi“ a „zosúladený postup“ - Stanovovanie výšky pokút - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Neobmedzená právomoc))
   (2015/C 414/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: AC-Treuhand AG (v zastúpení: C. Steinle, I. Bodenstein a C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               AC-Treuhand AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec T-367/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. októbra 2016 – August Storck/EUIPO – Chiquita Brands (Fruitfuls) (Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Európskej únie Fruitfuls — Riadne používanie — Článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. októbra 2016 – August Storck/EUIPO – Chiquita Brands (Fruitfuls)
      (Vec T-367/14) (1)

      ((Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie Fruitfuls - Riadne používanie - Článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2016/C 441/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: August Storck (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum, T. Melchert a T. Reher, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne A. Poch, neskôr G. Schneider a D. Gája, a napokon D. Gája, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Chiquita Brands LLC (Charlotte, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: L. Bakers, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. marca 2014 (vec R 1580/2013-5) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia, ktorého účastníkmi boli Chiquita Brands a August Storck

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 27. marca 2014 (vec R 1580/2013-5) sa zrušuje v časti, v ktorej potvrdzuje rozhodnutie zrušovacieho oddelenia vyhlasujúce zrušenie napadnutej ochrannej známky, pokiaľ ide o „cukrovinky“ patriace do triedy 30 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec C-333/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. marca 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. marca 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-333/12) (1)

   2013/C 129/22
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-752/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – Combaro/Komisia („Colná únia — Dohoda o pridružení medzi Európskym spoločenstvom a Lotyšskou republikou — Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 — Vrátenie a odpustenie dovozného cla — Dovoz ľanového textilu z Lotyšska — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní — Osobitná situácia — Podvodné konanie alebo hrubá nedbanlivosť — Rozhodnutie Komisie, ktoré vyhlasuje odpustenie dovozného cla za nedôvodné“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – Combaro/Komisia
   (Vec T-752/14) (1)

   ((„Colná únia - Dohoda o pridružení medzi Európskym spoločenstvom a Lotyšskou republikou - Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 - Vrátenie a odpustenie dovozného cla - Dovoz ľanového textilu z Lotyšska - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní - Osobitná situácia - Podvodné konanie alebo hrubá nedbanlivosť - Rozhodnutie Komisie, ktoré vyhlasuje odpustenie dovozného cla za nedôvodné“))
   (2017/C 283/44)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Combaro SA, (Lausanne, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Ehle, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2014) 4908 final zo 16. júla 2014, ktorým sa zamieta návrh žalobkyne o odpustenie dovozného cla vo výške 461 415,12 eura

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie C(2014) 4908 final zo 16. júla 2014, ktorým sa zamieta návrh Combaro SA o odpustenie dovozného cla vo výške 461 415,12 eura, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Combaro.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec T-486/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. júna 2011 — Iberdrola/Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. júna 2011 — Iberdrola/Komisia
   (Vec T-486/10) (1)

   2011/C 238/63
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec C-567/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 5. novembra 2013 — Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt.

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 5. novembra 2013 — Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt.
      (Vec C-567/13)
      (2014/C 71/02)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai

         Žalovaná: Raiffeisen Bank Zrt.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Poškodzuje spotrebiteľa súdne konanie, v ktorom žalobca v spore pred miestnym súdom týkajúcom sa určenia neplatnosti zmluvy (všeobecných zmluvných podmienok) vo svojej žalobe tiež navrhne určiť, že niektorá podmienka zmluvy, ktorá je predmetom sporu, je nekalá, čím založí príslušnosť iného súdu, ktorým je župný súd (törvényszék)? V spore začatom na návrh druhej zmluvnej strany totiž spotrebiteľ môže pred miestnym súdom namietať nekalosť zmluvnej podmienky, (1) zatiaľ čo uplatnenie nároku spotrebiteľa na župnom súde je spojené s vyššími poplatkami.

                  2.

                  Bola by situácia vyrovnanejšia, ak by spotrebiteľ v konaní začatom na základe jeho návrhu na určenie neplatnosti zmluvy na miestnom súde tiež mohol namietať nekalosť určitých podmienok tejto zmluvy, pričom by z tohto dôvodu nezanikla príslušnosť tohto miestneho súdu?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách
      (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-553/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2015 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Spoločný podnik Fusion for Energy („Verejné obstarávanie služieb — Postup verejného obstarávania — Poskytnutie služieb informačných technológií, poradenstva, vývoja programového vybavenia, internetu a podpory — Odmietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky inému uchádzačovi — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2015 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Spoločný podnik Fusion for Energy
   (Vec T-553/13) (1)

   ((„Verejné obstarávanie služieb - Postup verejného obstarávania - Poskytnutie služieb informačných technológií, poradenstva, vývoja programového vybavenia, internetu a podpory - Odmietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky inému uchádzačovi - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2016/C 027/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: D. Mabger a I. Ampazis, advokáti)

      Žalovaný: Európsky spoločný podnik pre ITER a rozvoj energie jadrovej syntézy (v zastúpení: pôvodne H. Jahreiss, R. Hanak, A. Verpont, I. Costin a A. Nagy, neskôr R. Hanak, A. Verpont, I. Costin a A. Nagy, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Predmet veci

   Po prvé zrušenie rozhodnutia Európskeho spoločného podniku pre ITER a rozvoj energie jadrovej syntézy zo 7. augusta 2013 prijatého v rámci postupu verejného obstarávania F4E-ADM-0464 týkajúceho sa služieb informačných technológií, poradenstva, vývoja programového vybavenia, internetu a podpory (Ú. v. EÚ 2012/S 213 – 352451), ktorým sa zamietla ponuka European Dynamics Luxembourg SA, a zákazka bola zadaná iným uchádzačom, a po druhé návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Dynamics Luxembourg SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec T-279/11: Žaloba podaná 30. mája 2011 — T&L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/33

         Žaloba podaná 30. mája 2011 — T&L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia
   (Vec T-279/11)
   2011/C 232/60
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: T&L Sugars Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalsko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, lawyer, a D. Slater, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu o neplatnosť podanú na základe článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ proti nariadeniu č. 222/2011, nariadeniu č. 293/2011, nariadeniu č. 302/2001 a nariadeniu č.393/2011, za prípustnú a dôvodnú, a/alebo vyhlásil návrh žalobkýň, ktorým namietajú nezákonnosť dotknutých nariadení za prípustný a dôvodný,

               —

               zrušil nariadenie č. 222/2011, ktorým sa ustanovujú mimoriadne opatrenia, pokiaľ ide o uvoľnenie cukru a izoglukózy mimo kvóty na trh Únie pri zníženom poplatku za nadbytočné množstvo počas hospodárskeho roka 2010/2011,

               —

               zrušil nariadenie č. 293/2011, ktorým sa stanovuje prideľovací koeficient, zamietajú sa ďalšie žiadosti a ukončuje sa obdobie na predkladanie žiadostí pre dostupné množstvá cukru mimo kvóty, ktoré sa majú predať na trhu Únie pri zníženom poplatku za nadbytočné množstvo,

               —

               zrušil nariadenie č. 302/2011, ktorým sa otvára mimoriadna dovozná colná kvóta na určité množstvá cukru na hospodársky rok 2010/2011, a

               —

               zrušil nariadenie č. 393/2011, ktorým sa ustanovuje prideľovací koeficient na vydávanie dovozných povolení na výrobky z cukru v rámci určitých colných kvót, na ktoré sa podali žiadosti od 1. do 7. apríla 2011, a ktorým sa pozastavuje podávanie žiadostí o tieto povolenia,

               —

               subsidiárne, vyhlásil za prípustný a dôvodný návrh žalobkýň, ktorým namietajú nezákonnosť článku 186 písm. a) a článku 187 nariadenia č. 1234/2007, a vyhlásil tieto ustanovenia za nezákonné, a tiež zrušil napadnuté nariadenia, ktorých priamym alebo nepriamym právnym základom sú tieto ustanovenia,

               —

               zaviazal Európsku úniu zastúpenú Komisiou na náhradu všetkých škôd, ktoré vznikli žalobkyniam z dôvodu nesplnenia povinností Komisiou, a stanovil výšku náhrady škody vzniknutej žalobkyniam v období od 1. októbra 2009 do 31. marca 2011 na sumu 35 485 746 eur, vrátane škôd, ktoré vznikli žalobkyniam od tohto dátumu, alebo určil akúkoľvek inú sumu zodpovedajúcu škode, ktorá žalobkyniam vznikla alebo vznikne, a ktorú žalobkyne vyčíslia v priebehu tohto konania, najmä v snahe riadne stanoviť škodu, ktorá ešte vznikne,

               —

               nariadiť zaplatenie úrokov vo výške úrokovej sadzby používanej v dotknutom čase Európskou centrálnou bankou pri hlavných refinančných operáciách plus dva percentuálne body alebo v inej primeranej výške úrokovej sadzby, ktorú stanoví Všeobecný súd, a to zo sumy, ktorá sa má vyplatiť, odo dňa rozhodnutia Všeobecného súdu až do jej skutočného zaplatenia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení nariadenia č. 1234/2007 (1) a neexistencii primeraného právneho základu. Napadnuté nariadenie č. 222/2011 porušujúc nariadenie č. 1234/2007 skutočne zvyšuje kvóty na výrobu cukru priznané domácim výrobcom. Žalobkyne sa domnievajú, že Komisia nedisponuje takou právomocou a je výslovne poverená znižovať výrobné kvóty. Nariadenie č. 222/2011 však na dosiahnutie rovnakého výsledku, napriek povinnosti Komisie uložiť za nadbytočné množstvá odradzujúci poplatok, stanovuje za nadbytočné množstvá cukru mimo kvóty poplatok nezákonne na 0 EUR. Okrem toho, s cieľom napraviť narušenie trhu spôsobené nedostatočným dovozom, nariadenie č. 222/2011 ani nariadenie č. 302/2011 neberú ohľad na prioritu, ktorú nariadenie č. 1234/2007 právne vyhradilo dovozným opatreniam a rafinériám s celoročnou výrobou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie. Žalobkyne tvrdia, že napriek chemickej zhodnosti trstinového a repného cukru, napadnuté nariadenia uprednostňujú domácich výrobcov pred dovážajúcimi rafinériami.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality. Cieľom napadnutých nariadení je odstrániť deficit na trhu s cukrom v EÚ spôsobený nedostatkom dovážaného surového trstinového cukru. Namiesto odstránenia problému povolením nevyhnutného dovozu surového trstinového cukru však tieto nariadenia rozšírili možnosť domácej výroby cukru. Sú teda zjavne nevhodné a neprimerané.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery. Žalobkyne uvádzajú, že Komisia ich opakovane uistila o tom, že nezvýši výrobné kvóty na cukor a zachová rovnováhu medzi dotknutými účastníkmi. Napadnuté nariadenia boli však jasne zostavené s cieľom uprednostniť domácu výrobu pred dovážajúcimi rafinériami.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady náležitej starostlivosti a zásady riadnej správy vecí verejných. Podľa žalobkýň sa najskôr Komisia napriek opakovaným upozorneniam o narušeniach trhu úplne vyhla svojej povinnosti konať, a následne prijala opatrenia zjavne nevhodné na boj proti týmto narušeniam, čím porušila rovnováhu, ktorú medzi odlišnými trhovými subjektami stanovila Rada.

         Žalobkyne uvádzajú tieto dôvody neplatnosti voči nariadeniam č. 222/2011 a č. 302/2011 aj na podporu námietky nezákonnosti uvedených nariadení na základe článku 277 ZFEÚ. Subsidiárne, žalobkyne tiež na základe článku 277 ZFEÚ namietajú nezákonnosť článku 186 písm. a) a článku 187 nariadenia č. 1234/2007, ktoré sú právnym základom napadnutých nariadení.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec T-128/08: Žaloba podaná 25. marca 2008 – CBI a Abisp/Komisia

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/30

         Žaloba podaná 25. marca 2008 – CBI a Abisp/Komisia
   (Vec T-128/08)
   (2008/C 142/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Brusel, Belgicko) a Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie z 10. januára 2008 o zamietnutí ich sťažnosti podanej 7. septembra a 17. októbra 2005 proti štátnej pomoci udelenej Belgickým kráľovstvom verejným nemocniciam siete Iris, regiónu Brusel-hlavné mesto a o odmietnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania predmetnej pomoci podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Žalobcovia na úvod uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie obsahuje procesné vady, nakoľko malo byť prijaté Komisiou ako kolégiom, malo byť adresované predmetnému členskému štátu a malo byť uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.
   K veci samej žalobcovia uvádzajú, že Komisia sa dopustila zjavnej chyby v posúdení a nesplnila si svoje povinnosti odôvodnenia, keď prijala záver, že predmetná pomoc bola zlučiteľná s článkom 86 ods. 2 ES a že nebolo potrebné začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Žalobcovia uvádzajú, že podmienky uplatnenia článku 86 ods. 2 ES nie sú v danom prípade splnené, keďže:

               —

               poslanie verejnej služby nemocníc, ktoré boli príjemcami pomoci, nie je jasne definované,

               —

               kompenzačné kritériá neboli stanovené vopred,

               —

               kompenzácia prevyšuje vzniknuté náklady a

               —

               nebolo vykonané porovnanie medzi nemocnicami, ktoré boli príjemcami pomoci a porovnateľnými súkromnými nemocnicami.

         Žalobcovia okrem iného uvádzajú, že v danom prípade nebola rešpektovaná smernica o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov (1).

      (1)  Smernica Komisie 2006/111/ES zo 16. novembra 2006 o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch (Ú. v. EÚ L 318, s. 17).


title: Spojené veci T-75/04 a T-77/04 až T-79/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2011 — Arch Chemicals a i./Komisia [ Žaloba o neplatnosť — Politika hygieny — Uvádzanie biocídnych výrobkov na trh — Nariadenie (ES) č. 2032/2003 — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť ]

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 — Arch Chemicals a i./Komisia
   (Spojené veci T-75/04 a T-77/04 až T-79/04) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Politika hygieny - Uvádzanie biocídnych výrobkov na trh - Nariadenie (ES) č. 2032/2003 - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 319/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Arch Chemicals, Inc. (Norwalk, Connecticut, Spojené štáty) a Arch Timber Protection Ltd (Castleford, West Yorkshire, Spojené kráľovstvo) (vec T-75/04); Rhodia UK Ltd, predtým Rhodia Consumer Specialties Ltd (Watford, Hertfordshire, Spojené kráľovstvo) (vec T-77/04); Sumitomo Chemical (UK) plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (vec T-78/04); ako aj Troy Chemical Co. BV (Vlaardingen, Holandsko) (vec T-79/04) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne X. Lewis a F. Simonetti, neskôr P. Oliver a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: European Chemical Industry Council (CEFIC) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne M. Bronckers, Y. van Gerven a P. Charro, neskôr Y. van Gerven, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne A. Neergaard a M. Moore, neskôr A. Neergaard a J. Rodrigues, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne B. Hoff-Nielsen, M. Sims a F. Ruggeri Laderchi, neskôr M. Sims a F. Florindo Gijón, a napokon F. Florindo Gijón a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia) a Holandské kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne S. Terstal, neskôr H. Sevenster, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 3, článku 4 ods. 2, článku 5 ods. 3, článku 10 ods. 2 druhého pododseku, článku 11 ods. 3, článku 13, článku 14 ods. 2 a prílohy II nariadenia Komisie (ES) č. 2032/2003 zo 4. novembra 2003 o druhej fáze 10-ročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych prípravkov na trh a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1896/2000 (Ú. v. EÚ L 307, s. 1; Mim. vyd. 03/41, s. 92)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc a Troy Chemical Co. BV znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vzniknuté Európskej komisii, vrátane trov súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia, pokiaľ ide o Sumitomo Chemical (UK) plc.

               3.

               Európsky parlament, Rada Európskej únie, Holandské kráľovstvo a European Chemical Industry Council (CEFIC) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec F-83/13: Žaloba podaná 4. septembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/69

         Žaloba podaná 4. septembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-83/13)
   2013/C 344/128
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: P. Joassart, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o preložení žalobkyne.

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie oznámené elektronickou poštou z 1. februára 2013 prijaté vedúcim oddelenia OIB, ktorým sa rozhodlo o zbavení žalobkyne jej funkcie zdravotnej sestry a o jej preložení na dojčenské oddelenie od 4. februára 2013,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.