title: Veci T T-77/18 a T-567/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – VE/ESMA („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Zmluva na dobu neurčitú – Hodnotiaca správa – Hodnotené obdobie roku 2016 – Námietka nezákonnosti usmernení pre hodnotenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Hodnotenie činností vykonávaných ako zástupca zamestnancov – Procesná vada – Skončenie pracovnej zmluvy – Nedostatočné výkony počas obdobia dvoch rokov“)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – VE/ESMA
      (Veci T T-77/18 a T-567/18) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu neurčitú - Hodnotiaca správa - Hodnotené obdobie roku 2016 - Námietka nezákonnosti usmernení pre hodnotenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Hodnotenie činností vykonávaných ako zástupca zamestnancov - Procesná vada - Skončenie pracovnej zmluvy - Nedostatočné výkony počas obdobia dvoch rokov“)
      (2020/C 414/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: VE (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

         Žalovaný: Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) (v zastúpení: A. Lorenzet a N. Vasse, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

         Predmet veci

      Návrhy podľa článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2016, rozhodnutia zo 14. novembra 2017 o skončení jeho zmluvy dočasného zamestnanca a rozhodnutí o zamietnutí jeho sťažností proti týmto aktom a jednak na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-77/14 a T-567/18 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

                  2.

                  Hodnotiaca správa VE za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2016 sa zrušuje.

                  3.

                  Rozhodnutie zo 14. novembra 2017 o skončení zmluvy dočasného zamestnanca VE sa zrušuje.

                  4.

                  V zostávajúcej časti sa žaloby zamietajú.

                  5.

                  Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA) je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec T-18/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Brown/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Úradník, ktorý bol pri svojom nástupe do služby štátnym príslušníkom Spojeného kráľovstva – Vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie – Nadobudnutie štátneho občianstva štátu výkonu práce počas kariéry – Zánik nároku na príspevok na expatriáciu – Rovnosť zaobchádzania – Zásada zákazu diskriminácie – Článok 4 ods. 1 prílohy VII služobného poriadku“)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Brown/Komisia
      (Vec T-18/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Úradník, ktorý bol pri svojom nástupe do služby štátnym príslušníkom Spojeného kráľovstva - Vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie - Nadobudnutie štátneho občianstva štátu výkonu práce počas kariéry - Zánik nároku na príspevok na expatriáciu - Rovnosť zaobchádzania - Zásada zákazu diskriminácie - Článok 4 ods. 1 prílohy VII služobného poriadku“)
      (2020/C 414/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Colin Brown (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: I. van Damme, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr a D. Milanowska, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) Komisie z 19. marca 2018, ktorým sa žalobcovi odníma príspevok na expatriáciu a náhrada jeho cestovných výdavkov, a jednak na obnovenie týchto dávok od 1. decembra 2017

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Colin Brown a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 25.2.2019


title: Vec T-264/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – nanoPET Pharma/EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie viscover – Nekonanie v zlej viere – Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Článok 53 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 60 ods. 2 písm. c) nariadenia 2017/1001]“)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/35

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – nanoPET Pharma/EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover)
      (Vec T-264/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie viscover - Nekonanie v zlej viere - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Článok 53 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 60 ods. 2 písm. c) nariadenia 2017/1001]“)
      (2020/C 414/55)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: nanoPET Pharma GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken a A. Schulz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Miltenyi Biotec BV & Co. KG, predtým Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Nemecko) (v zastúpení: M. Schork, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. januára 2019 (vec R 1288/2017-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami nanoPET Pharma a Miltenyi Biotec

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  nanoPET Pharma GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec T-289/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Arbuzov/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Ponechanie mena žalobcu na zozname – Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/35

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Arbuzov/Rada
      (Vec T-289/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)
      (2020/C 414/56)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobca: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: R. Pekař a P. Mahnič, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 7) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 1) v rozsahu, v akom tieto akty ponechávajú meno žalobcu na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine sa zrušujú v rozsahu, v akom bolo meno pána Sergeja Arbuzova ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Rada Európskej únie znáša trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec T-475/20: Žaloba podaná 9. augusta 2020 – LE/Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/36

      Žaloba podaná 9. augusta 2020 – LE/Komisia
      (Vec T-475/20)
      (2020/C 414/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: LE (v zastúpení: M. Strauss, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C (2020) 3988 final z 9. júna 2020 a s ním súvisiace rozhodnutie a oznámenia o dlhu, ako aj jeho výkon a vykonávanie Komisiou a prípadnými orgánmi splnomocnenými na základe článku 299 ZFEÚ,

                  —

                  rozhodol alebo prijal akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré bude považovať za správne a vhodné; a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania vrátane trov právneho zastúpenia.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tieto dôvody:

                  1.

                  Uplynutie času a neposúdenie relevantných skutočností:

                              —

                              Komisii trvalo viac než 5 rokov bez úplnej transparentnosti týkajúcej sa preskúmania a jej odmietnutia povoliť žalobcovi, aby predložil dodatočné žiadosti alebo vyhovel jej žiadostiam o informácie a odôvodnenie. Správy vypracované Komisiou boli neúplné, nepresné a neboli v súlade s právnymi predpismi týkajúcimi sa hodnotenia, posúdenia a kontroly dotácií.

                  2.

                  Rovnaké zaobchádzanie a transparentnosť:

                              —

                              Ukončenie dohody nemá žiadny platný základ a Komisia nezohľadnila skutočnosť, že akékoľvek ukončenie dohody nebolo v dohode stanovené.

                  3.

                  Zásady riadnej správy vecí verejných:

                              —

                              Komisia nekonala v súlade so zásadami riadnej správy vecí verejných, teda zodpovedné konanie vo veciach verejných a pri správe verejných prostriedkov.

                  4.

                  Absencia dostatočného odôvodnenia a rovnakého zaobchádzania:

                              —

                              Rozhodnutie a súvisiace rozhodnutie nemá riadne a presné odôvodnenie a nie je transparentné a otvorené. Došlo k zásahom do zásady rovnakého zaobchádzania.

                  5.

                  Zásada riadnej správy:

                              —

                              Komisia sa obmedzila na to, že sústavne odkazovala na svoje predchádzajúce rozhodnutia, ktorá boli tiež neodôvodnené a neboli založené na zásade riadnej správy a ďalších uplatnených zásadách. Toto nie je v dostatočnom súlade so zásadami pre prijímanie rozhodnutí.

                  6.

                  Nedostatok informácií:

                              —

                              Žalobca nezískal žiadne správy a preskúmanie, vrátane úplnej kópie správ o audite, takže nebol schopný skontrolovať a posúdiť vykonané výpočty, závery a odôvodnenie.


title: Vec T-579/20: Žaloba podaná 21. septembra 2020 – Genekam Biotechnology/Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/37

      Žaloba podaná 21. septembra 2020 – Genekam Biotechnology/Komisia
      (Vec T-579/20)
      (2020/C 414/58)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Genekam Biotechnology AG (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Hertwig, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie C(2020) 5548 final žalovanej zo 7. augusta 2020 v rozsahu, v akom si uplatňuje viac ako 39 827,83 eura spolu s úrokmi z omeškania;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prejednávanou žalobou sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2020) 5548 final zo 7. augusta 2020 o vymáhaní sumy vo výške 119 659,55 eura, ktorú je dlžná Genekam Biotechnology AG.
      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv podľa článku 263 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu chýbajúcej aktívnej legitimácie Európskej komisie.

                              —

                              Európska komisia nemá aktívnu legitimáciu. Podľa vykonateľného rozhodnutia Európskej komisie C(2020) 5548 final zo 7. augusta 2020, ako aj prílohy II, časti B, oddielu 2, II.19.3 dohody o grante, koná v mene účastníckeho záručného fondu resp. ako jeho „executive agent“. Európskej komisii tak nepatrí nárok zabezpečený titulom a nie je preto ani oprávnená samotnú platbu požadovať.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv podľa článku 263 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu porušenia zásady zákonnosti.

                              —

                              Záručný fond nemá k dispozícii žiadny právny základ na prijatie sporného vykonateľného rozhodnutia. Článok 299 ZFEÚ totiž oprávňuje nanajvýš Komisiu, nie však záručný fond, konať prostredníctvom vykonateľného rozhodnutia. Navyše, pokiaľ ide o článok 299 ZFEÚ, tento sám osobe nepredstavuje dostatočný právny základ na prijatie vykonateľných rozhodnutí. Oprávnenie dotknutých orgánov prijímať takéto právne akty totiž musí vyplývať z iných ustanovení.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv podľa článku 263 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu chýbajúceho nároku na vrátenie podľa prílohy II, časti B, oddielu 2, II.20 dohody o grante.

                              —

                              Žalovaná nie je podľa ustanovení dohody o grante oprávnená požadovať vrátenie výdavkov z prvého roku projektu, ktoré uviedla žalobkyňa. Ide totiž o oprávnené náklady a z toho dôvodu ich treba uznať.

                              —

                              Proti tomu nemožno ani namietať, že žalobkyňa nemala po vylúčení z FIBROGELNET-Projektu nárok na náhradu jej nákladov, pretože účasť žalobkyne na FIBROGELNET-Projekte nebola z dôvodu početných porušení procesných pravidiel týkajúcich sa vylúčenia príjemcu z konzorcia podľa prílohy II, časti B, oddielu 2, II.35 nasl. účinne ukončená a koordinátorka žalobkyni pred údajným vylúčením z projektu opakovane potvrdila, že výdavky sú oprávnenými nákladmi podľa prílohy II, časti B, oddielu 2, II.14 dohody o grante. Žalobkyňa sa tak mohla oprávnene spoliehať na ich obdržanie.


title: Vec T-580/20: Žaloba podaná 7. októbra 2020 – KC/Európska komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/38

      Žaloba podaná 7. októbra 2020 – KC/Európska komisia
      (Vec T-580/20)
      (2020/C 414/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: KC (v zastúpení: L. Frölich, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uložiť Európskej únii povinnosť, aby žalobcovi zaplatila náhradu majetkovej ujmy (úroky a samostatné škody) vo výške 330 000 eur za deň od 1. júna 2020 (vrátane) do dňa prijatia rozhodnutia Európskej komisie v [dôvernom] (1) spise v súlade s ustanoveniami a zásadami rozsudkov Dilly’s Wellnesshotel C-493/14 z 21. júla 2016 a Eesti Pagar AS C-349/17 z 5. marca 2019,

                  —

                  uložiť Európskej únii povinnosť nahradiť žalobcovi škodu za stratu príležitostí vo výške 680 000 eur za deň od 1. júna 2020 (vrátane) do dňa prijatia rozhodnutia Európskej komisie v [dôvernom] spise v súlade s ustanoveniami a zásadami rozsudkov Dilly’s Wellnesshotel C-493/14 z 21. júla 2016 a Eesti Pagar AS C-349/17 z 5. marca 2019,

                  —

                  uložiť Európskej únii povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu vo výške 10 354 869,92 eura,

                  —

                  nariadiť, aby sa vyššie uvedená náhrada škody zvýšila o úroky z omeškania od vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného zaplatenia v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné refinančné operácie, plus dva percentuálne body,

                  —

                  uložiť Európskej únii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na troch kumulatívnych podmienkach stanovených judikatúrou vyplývajúcou z rozsudku z 8. novembra 2011, Idromacchine a i./Komisia, T-88/09, EU:T:2011:641, pre vznik zodpovednosti Európskej únie na základe článku 340 druhého odseku ZFEÚ. Tento dôvod je rozdelený do troch častí.

                  1.

                  V prvej časti žalobca tvrdí, že vo svojej sťažnosti Európskej komisii poukázal na neoznámené vstupy Francúzska vo forme investičného kapitálu do fondu spravovaného spoločnosťou založenou podľa súkromného práva s výlučnými a osobitnými právami v zmysle článku 106 ods. 1 ZFEÚ. Domnieva sa, že Komisia porušila mechanizmy a zásady uvedené v rozsudkoch z 21. júla 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016:577 a z 5. marca 2019, Eesti Pagar, C-349/17, EU:C:2019:172. Podľa žalobcu Komisia porušuje po prvé zásadu „lex posterior derogat legi priori“, po druhé hierarchiu noriem v článku 288 ZFEÚ a po tretie zásadu „lex specialis derogat legi generali“. Napokon Komisia porušila procesné práva žalobcu tým, že po uplynutí primeranej lehoty nezačala formálne konanie stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ.

                  2.

                  V druhej časti žalobca tvrdí, že bol zbavený rozhodujúcich a potrebných právnych účinkov, ktoré prináša začatie formálneho konania a ktoré by mu umožnilo odôvodniť vnútroštátnym súdom existenciu povinnosti vymáhať príslušnú nezákonnú pomoc. Podľa žalobcu by mu to umožnilo prijať predbežné opatrenia zamerané najmä na riešenie naliehavosti neexistencie jeho dostatočného príjmu.

                  3.

                  V tretej časti sa žalobca domnieva, že bola preukázaná priama a určitá povaha spôsobenej ujmy z dôvodu, že protiprávne konanie Komisie mu bránilo získať od francúzskych orgánov náhradu škody, aby sa zabezpečilo zaplatenie jeho bankových splátok, čo vedie k materiálnym škodám, strate príležitostí a nemajetkovej ujme, nahraditeľnej Úniou.

         (1)  Dôverné údaje skryté.


title: Vec T-582/20: Žaloba podaná 17. septembra 2020 – Ighoga Region 10 a i./Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/39

      Žaloba podaná 17. septembra 2020 – Ighoga Region 10 a i./Komisia
      (Vec T-582/20)
      (2020/C 414/60)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 e.V. (Ighoga Region 10) (Ingolstadt, Nemecko), MJ a MK (v zastúpení: A. Bartosch, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 28. apríla 2020 o štátnej pomoci SA.48582 (2017/FC) – Nemecko – Údajné opatrenia štátnej pomoci v prospech Maritim Group a KHI Immobilien GmbH (Ingolstadt) a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú jediný žalobný dôvod založený na porušení svojich procesných práv podľa článku 1 písm. h) nariadenia 2015/1589, (1) pretože žalovaná odmietla začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ proti Nemecku.
      Tento jediný žalobný dôvod má štyri časti.

                  1.

                  Žalobcovia po prvé tvrdia, že závažné ťažkosti, pokiaľ ide o priame výhody Maritim Group v spojitosti s prevádzkovaním kongresového centra (ďalej len „CC-IN“) a hotelu v Ingolstadte neboli prekonané, keďže

                              —

                              žalovaná opomenula uskutočniť nezávislé preskúmanie verejného obstarávania týkajúceho sa prevádzkovania kongresového centra v Ingolstadte napriek existencii konkrétnych dôkazov spochybňujúcich riadny priebeh tohto verejného obstarávania,

                              —

                              žalovaná využila v rámci preskúmania súladu podmienok nájmu s trhom protiprávne kritérium,

                              —

                              navyše uviedla kritérium, ktoré je pre toto preskúmanie súladu podmienok nájmu s trhom nevhodné, a

                              —

                              napokon odmietla uplatniť vhodné kritérium na posúdenie súladu s trhom.

                  2.

                  Žalobcovia po druhé tvrdia, že závažné ťažkosti, pokiaľ ide o priame výhody Maritim Group, neboli prekonané, pretože žalovaná úplne ignorovala argumentáciu uvedenú v sťažnosti a z tohto dôvodu sa vo viacerých prípadoch dopustila nesprávneho posúdenia.

                  3.

                  Žalobcovia po tretie tvrdia, že závažné ťažkosti neboli prekonané z dôvodu neexistencie akéhokoľvek preskúmania predmetu sťažnosti, teda údajnej nadmernej kompenzácie financovania CC-IN.

                  4.

                  Žalobcovia po štvrté tvrdia, že závažné ťažkosti neboli prekonané z dôvodu nesprávneho posúdenia kritéria medzištátnej povahy práva štátnej pomoci, keďže

                              —

                              žalovaná preskúmala tento faktor s ohľadom na nesprávnu hospodársku činnosť,

                              —

                              žalovaná pri tejto príležitosti vychádzala z nesprávneho právneho predpokladu,

                              —

                              žalovaná vôbec neprihliadla na dôkazy predložené v rámci sťažnosti, pokiaľ ide o jej tvrdenie, že kritérium medzištátnej povahy sa má považovať za splnené, a

                              —

                              žalovaná napokon uplatnila nevhodné a vecne nesprávne kritériá.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-588/20: Žaloba podaná 25. septembra 2020 – MP/Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/40

      Žaloba podaná 25. septembra 2020 – MP/Komisia
      (Vec T-588/20)
      (2020/C 414/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: MP (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 9. februára 2020, ktorým sa implicitne zamieta jej žiadosť, aby sa jej práva na dôchodok stanovili podľa pravidiel účinných pred 1. januárom 2014, potvrdené rozhodnutím z 12. februára 2020,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článkov 21 a 22 prílohy XIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie napadnutým rozhodnutím.


title: Vec T-602/20: Žaloba podaná 30. septembra 2020 – MS/Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/41

      Žaloba podaná 30. septembra 2020 – MS/Komisia
      (Vec T-602/20)
      (2020/C 414/62)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: MS (v zastúpení: M. Medla, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie vo forme rozhodnutia o sťažnosti,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobou sa napáda rozhodnutie PMO 4, TFT IN, 0425863600, Európskej komisie, PMO – Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov, PMO 4 – Dôchodky a vzťahy s bývalými pracovníkmi, z 3. decembra 2019, vo forme rozhodnutia HR.E.2/NX/sb/Ares Európskej komisie, DG HR – Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť, DIR E – Právne otázky a partnerstvá, oddelenie 2 – sťažnosti a preskúmanie konania, z 30. júna 2020, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu proti napadnutému rozhodnutiu.
      Žaloba sa opiera o jediný dôvod, ktorý sa odvoláva na porušenie článku 11 ods. 2 druhého pododseku prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (1) v spojení s článkom 7 ods. 1 druhým pododsekom rozhodnutia správneho výboru Súdneho dvora z 12. mája 2004 o všeobecných vykonávacích predpisoch k článkom 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku.
      Žalovaná pri výpočte služobných rokov započítateľných pre potreby starobného dôchodku sa nesprávne opierala o skutočne prevedenú kapitálovú hodnotu zúročenú úrokom 3,9 % ku dňu podania žiadosti o prevod práv. Naproti tomu mala žalovaná pri tomto výpočte vychádzať z poisťovateľom oznámenej hodnoty dôchodkových práv v čase podania žiadosti o prevod práv. Uvedené by viedlo k viac ako 20 %-nému zvýšeniu počtu služobných rokov započítateľných pre potreby starobného dôchodku.

         (1)  Nariadenie č. 31 (EHS), 11 (ESAE), ktorým sa ustanovuje Služobný poriadok úradníkov a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskeho hospodárskeho spoločenstva a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Ú. v. 1962 P 045, s. 1385).


title: Vec T-607/20: Žaloba podaná 30. septembra 2020 – Austrian Power Grid a iní/ACER

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/42

      Žaloba podaná 30. septembra 2020 – Austrian Power Grid a iní/ACER
      (Vec T-607/20)
      (2020/C 414/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Austrian Power Grid AG (Viedeň, Rakúsko) a sedem ďalších žalobcov (v zastúpení: M. Levitt, lawyer, B. Byrne a D. Jubrail, solicitors)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER)

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

                  —

                  zrušil článok 1 rozhodnutia ACER č. 03/2020 z 24. januára 2020 a článok 3 ods. 3, článok 3 ods. 5 písm. b), článok 4 ods. 6, článok 11 ods. 1 písm. c) a článok 12 implementačného rámca európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou,

                  —

                  uložil ACER povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou žalobcovia navrhujú zrušenie rozhodnutia odvolacej rady ACER zo 16. júla 2020 vo veci A-002-2020 (konsolidované znenie), ktorým boli zamietnuté odvolania podané proti rozhodnutiu ACER č. 03/2020 z 24. januára 2020 o implementačnom rámci európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou, a v prípade potreby rozhodnutia ACER č. 03/2020 a prílohy I tohto rozhodnutia.
      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorým je poznačené napadnuté rozhodnutie z dôvodu záveru odvolacej rady žalovanej, podľa ktorého žalovaná bola oprávnená doplniť a zmeniť ustanovenia vykonávacieho aktu, teda nariadenia (EÚ) 2017/2195 (1), prijatím rozhodnutia, ktoré sa líšilo od stanoviska prijatého národnými regulačnými orgánmi, čím porušila zásadu prenesenia právomocí a nariadenie ACER.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorým je poznačené napadnuté rozhodnutie, pretože odvolacia rada žalovanej správne neuplatnila požiadavky týkajúce sa usporiadania a fungovania európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou tým, že potvrdila zmenu vykonávacieho aktu, teda nariadenia (EÚ) 2017/2195, vykonanú ACER.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu riadnej správy vecí verejných, právo na obranu a povinnosť odôvodnenia a odvolacia rada žalovanej si nesplnila povinnosti, ktoré jej prináležia ako odvolacej rade.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2195 z 23. novembra 2017, ktorým sa stanovuje usmernenie o zabezpečovaní rovnováhy v elektrizačnej sústave (Ú. v. EÚ L 312, 2017, s. 6).


title: Vec T-611/20: Žaloba podaná 2. októbra 2020 – Airoldi Metalli/Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/43

      Žaloba podaná 2. októbra 2020 – Airoldi Metalli/Komisia
      (Vec T-611/20)
      (2020/C 414/65)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Taliansko) (v zastúpení: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey, V. Villante a M. Pirovano, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/1215 z 21. augusta 2020, ktorým sa zavádza registrácia dovozu hliníkových výliskov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike,

                  —

                  nariadil opatrenia na zabezpečenie priebehu konania a požiadal Komisiu o predloženie jej interných dokumentov a analýz týkajúcich sa prípravných prác na napadnutom nariadení a relevantných registrácií dovozov,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobkyni trovy konania vynaložené v tomto konaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 4 a článku 14 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia, ako aj na zjavne nesprávnom posúdení pri skúmaní a posúdení dôkazov predložených sťažovateľom v antidumpingovom konaní pri nariadení registrácie dovozov. Žalobkyňa uvádza, že Komisia založila svoje konštatovania týkajúce sa uloženia povinnosti registrácie dovozov stanovenej napadnutým nariadením na dôkazoch a údajoch, ktoré nie sú spoľahlivé a ani reprezentatívne, pokiaľ ide o trh Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení relevantných skutkových okolností, keďže Komisia adekvátne neposúdila prítomnosť podmienok relevantných na nariadenie registrácie dovozov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie a práva žalobkyne byť vypočutá, ako aj porušení povinnosti odôvodnenia a článku 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Žalobkyňa uvádza, že jej právo byť vypočutá bolo porušené, keďže jej nebola oznámená metodológia relevantná na hodnotenie prítomnosti dumpingu a nemohla sa teda k tejto metodológii vyjadriť. Žalobkyňa tiež uvádza, že napadnuté nariadenie obsahuje vadu, keďže uvádza neúplné odôvodnenie kvôli absencii jasného vysvetlenia metodológie použitej na posúdenie dumpingu, ako aj dôvodov pre ktoré Komisia považovala dôkazy predložené sťažovateľom v antidumpingovom konaní, ktoré sú nespoľahlivé na prvý pohľad, za spoľahlivé.


title: Vec T-617/20: Žaloba podaná 5. októbra 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/44

      Žaloba podaná 5. októbra 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)
      (Vec T-617/20)
      (2020/C 414/66)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Standardkessel Baumgarte Holding GmbH (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: J. Vogtmeier, Rechsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie – prihláška č. 18 017 986

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 27. júla 2020 vo veci R 2665/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-623/20: Žaloba podaná 9. októbra 2020 – Sun West a i./Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/45

      Žaloba podaná 9. októbra 2020 – Sun West a i./Komisia
      (Vec T-623/20)
      (2020/C 414/67)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Sun West (Saint-Allouestre, Francúzsko), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (v zastúpení: S. Manna, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023 z 28. júla 2020, ktorým bola zamietnutá ich sťažnosť z 2. marca 2020 týkajúca sa štátnej pomoci, ktorú francúzsky štát vyplatil výrobcom fotovoltaických článkov na základe tarifných výnosov z 10. júla 2006, 12. januára a 31. augusta 2010, z dôvodu, že:

                              —

                              žalobkyne sa musia považovať za „dotknuté osoby“ v zmysle článku 1 písm. h) nariadenia 2015/1589 a z tohto dôvodu sú podľa článku 24 ods. 2 nariadenia 2015/1589 oprávnení podať Komisii sťažnosť, ktorou sa oznamuje protiprávna pomoc,

                              —

                              Komisia je povinná bez zbytočného odkladu začať fázu predbežného preskúmania v súvislosti s každou sťažnosťou týkajúcou sa protiprávnej pomoci podľa článku 12 ods. 1 nariadenia EÚ 2015/1589,

                              —

                              Komisia je povinná uplatniť ustanovenia ZFEÚ v oblasti štátnej pomoci a nemôže nekonať,

                              —

                              žalobkyne použili vzorové tlačivo podľa článku 33 nariadenia EÚ 2015/1589.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 písm. h) nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9, ďalej len „nariadenie 2015/1589“). Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že majú postavenie „zainteresovaných strán“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 ods. 2 nariadenia 2015/1589. Žalobkyne tvrdia, že keďže sťažnosť pochádza od „zainteresovanej strany“, táto sťažnosť spadá pod vyššie uvedený článok.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 12 ods. 1 nariadenia 2015/1589 z dôvodu, že Komisia bola na základe tohto ustanovenia povinná bez zbytočného odkladu začať fázu predbežného preskúmania v súvislosti s každou sťažnosťou týkajúcou sa protiprávnej pomoci.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 107, 108 a 109 ZFEÚ a nariadenia 2015/1589. Žalobkyne tvrdia, že Komisia je povinná uplatniť ustanovenia Zmluvy o fungovaní Európskej únie uplatniteľné v oblasti štátnej pomoci a nemôže nekonať o preskúmaní sťažnosti, ktorou sa oznamuje protiprávna pomoc.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 33 nariadenia 2015/1589. Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že použili vzorové tlačivo podľa článku 33 nariadenia 2015/1589.


title: Vec T-626/20: Žaloba podaná 12. októbra 2020 – Landwärme/Komisia

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/46

      Žaloba podaná 12. októbra 2020 – Landwärme/Komisia
      (Vec T-626/20)
      (2020/C 414/68)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Landwärme GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: J. Bonhage a M. Frank, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia žalovanej C(2020) 4489 final z 29. júna 2020 o štátnej moci SA.56125 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N)/Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation“ a SA.56908 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden“ a

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti pomoci.

                              —

                              Pomoc Švédskeho kráľovstva týkajúca sa bioplynu na výrobu tepla a jeho využívanie ako paliva umožňujú kombináciu s pomocou iných členských štátov EÚ. Táto kombinácia vedie v prípade dovozu bioplynu k nadmerným náhradám. Pomoc je preto protiprávna a rozhodnutia o jej schválení vydané Komisiou sú preto neplatné.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení.

                              —

                              Žalobkyňa sa v roku 2019 obrátila na Komisiu a upozornila na problematiku kombinácie pomoci Švédskeho kráľovstva s pomocou iných členských štátov EÚ. Komisia túto skutočnosť pri svojom posúdení nezohľadnila. Okrem toho, že nezohľadnila podnet žalobkyne, nezohľadnila ani rozsiahle verejne prístupné informácie k tejto problematike. Vzhľadom na to, že Komisia nezistila a neposudzovala hospodárske súvislosti pomoci Švédskeho kráľovstva pre bioplyn na výrobu tepla a na využívanie ako paliva, došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu. Rozhodnutia o schválení pomoci vydané Komisiou sú preto neplatné.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení.

                              —

                              Komisia sa vo svojich rozhodnutiach o schválení pomoci nezaoberá kombináciou pomoci Švédskeho kráľovstva s pomocou iných členských štátov EÚ. To predstavuje nedostatočné odôvodnenie a porušenie článku 296 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozhodnutia o schválení pomoci vydané Komisiou sú preto neplatné.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na povinnosti začať formálne vyšetrovacie konanie.

                              —

                              Komisia bola na základe trhových podmienok, ktoré sa od vydania pôvodného povolenia zásadne zmenili, povinná podložiť svoje posúdenie týkajúce sa štátnej pomoci informáciami o trhu získanými v rámci formálneho vyšetrovacieho konania. Okrem toho bola povinná začať formálne vyšetrovacie konanie preto, že pri posudzovaní pomoci Švédskeho kráľovstva narazila na značné problémy. Skutočnosť, že nebolo začaté formálne vyšetrovacie konanie, predstavuje porušenie článku 4 ods. 4 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (1). Rozhodnutia o schválení pomoci vydané Komisiou sú preto neplatné.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-681/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Brescia – Taliansko) – JH/KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 2008/104/ES – Dočasná agentúrna práca – Článok 5 ods. 5 – Rovnosť zaobchádzania – Opatrenia potrebné na zabránenie zneužívaniu dočasnej agentúrnej práce – Povinnosť členských štátov vyhnúť sa nadväzujúcim prideleniam – Neexistencia stanovenia obmedzení vo vnútroštátnej právnej úprave – Požiadavka konformného výkladu)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Brescia – Taliansko) – JH/KG
      (Vec C-681/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2008/104/ES - Dočasná agentúrna práca - Článok 5 ods. 5 - Rovnosť zaobchádzania - Opatrenia potrebné na zabránenie zneužívaniu dočasnej agentúrnej práce - Povinnosť členských štátov vyhnúť sa nadväzujúcim prideleniam - Neexistencia stanovenia obmedzení vo vnútroštátnej právnej úprave - Požiadavka konformného výkladu)
      (2020/C 423/02)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale ordinario di Brescia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: JH

         Žalovaný: KG

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 5 prvá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/104/ES z 19. novembra 2008 o dočasnej agentúrnej práci sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neobmedzuje počet nadväzujúcich pridelení, ktoré môže ten istý dočasný agentúrny pracovník vykonávať u toho istého užívateľského podniku, a ktorá nepodmieňuje zákonnosť využívania dočasnej agentúrnej práce uvedením technických dôvodov alebo dôvodov zohľadňujúcich požiadavky výroby, organizácie alebo zastupovania odôvodňujúcich toto využívanie. Toto ustanovenie sa však má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát neprijal nijaké opatrenie, aby sa zachovala dočasná povaha dočasnej agentúrnej práce, ako aj v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nestanovuje nijaké opatrenie, aby sa vyhlo nadväzujúcim prideleniam toho istého dočasného agentúrneho pracovníka do toho istého užívateľského podniku s cieľom obísť ustanovenia smernice 2008/104 ako celku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-732/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. septembra 2020 – PAO Rosneft Oil Company, predtým NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, predtým RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO/Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európska komisia (Odvolanie – Reštriktívne opatrenia prijaté voči akciám Ruskej federácie destabilizujúcim situáciu na Ukrajine – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Zapísanie mena žalobcov na zoznam subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/3

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. septembra 2020 – PAO Rosneft Oil Company, predtým NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, predtým RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO/Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európska komisia
      (Vec C-732/18 P) (1)

      (Odvolanie - Reštriktívne opatrenia prijaté voči akciám Ruskej federácie destabilizujúcim situáciu na Ukrajine - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zapísanie mena žalobcov na zoznam subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia)
      (2020/C 423/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: PAO Rosneft Oil Company, predtým NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, predtým RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (v zastúpení: L. Van den Hende, advocaat)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M.-M. Joséphidès a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia), R Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Havas, J. Norris a A. Tizzano, neskôr L. Havas a J. Norris, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Rosneft Oil Company PAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Far East AO, RN-Exploration OOO a Tagulskoe OOO znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-778/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Association française des usagers de banques/Ministre de l'Économie et des Finances (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Platobné služby na vnútornom trhu – Smernica 2007/64/ES – Článok 45 – Smernica (EÚ) 2015/2366 – Článok 55 – Vypovedanie rámcovej zmluvy – Smernica 2014/17/EÚ – Zmluvy o úvere pre spotrebiteľov týkajúce sa nehnuteľností určených na bývanie – Článok 12 ods. 1, článok 12 ods. 2 písm. a) a článok 12 ods. 3 – Viazanie produktov – Spájanie produktov do balíkov – Smernica 2014/92/EÚ – Platobné účty – Články 9 až 14 – Zmena účtu – Povinnosť dlžníka nechať si posielať svoje príjmy na platobný účet po dobu stanovenú v zmluve o úvere ako protihodnota za individualizovanú výhodu – Doba trvania záväzku – Strata individualizovanej výhody v prípade predčasného zrušenia účtu)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/3

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Association française des usagers de banques/Ministre de l'Économie et des Finances
      (Vec C-778/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Platobné služby na vnútornom trhu - Smernica 2007/64/ES - Článok 45 - Smernica (EÚ) 2015/2366 - Článok 55 - Vypovedanie rámcovej zmluvy - Smernica 2014/17/EÚ - Zmluvy o úvere pre spotrebiteľov týkajúce sa nehnuteľností určených na bývanie - Článok 12 ods. 1, článok 12 ods. 2 písm. a) a článok 12 ods. 3 - Viazanie produktov - Spájanie produktov do balíkov - Smernica 2014/92/EÚ - Platobné účty - Články 9 až 14 - Zmena účtu - Povinnosť dlžníka nechať si posielať svoje príjmy na platobný účet po dobu stanovenú v zmluve o úvere ako protihodnota za individualizovanú výhodu - Doba trvania záväzku - Strata individualizovanej výhody v prípade predčasného zrušenia účtu)
      (2020/C 423/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Association française des usagers de banques

         Žalovaný: Ministre de l'Économie et des Finances

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 12 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/17/EÚ zo 4. februára 2014 o zmluvách o úvere pre spotrebiteľov týkajúcich sa nehnuteľností určených na bývanie a o zmene smerníc 2008/48/ES a 2013/36/EÚ a nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá veriteľovi umožňuje uložiť dlžníkovi pri uzavretí zmluvy o úvere týkajúcej sa nehnuteľného majetku určeného na bývanie ako protihodnotu za individualizovanú výhodu, povinnosť nechať si posielať všetky svoje príjmy zo zamestnania alebo rovnocenné príjmy na platobný účet otvorený u tohto veriteľa, a to bez ohľadu na výšku, termín splátok a dĺžku trvania úveru. Toto ustanovenie sa však má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej doba povinného posielania príjmov na účet, pokiaľ sa netýka všetkých príjmov dlžníka zo zamestnania, môže dosiahnuť desať rokov alebo dĺžku trvania dotknutej zmluvy o úvere, ak je kratšia.

                  2.

                  Pojem „poplatky“ v zmysle článku 45 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, článku 55 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2366 z 25. novembra 2015 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia smernice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EÚ a nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 a ktorou sa zrušuje smernica 2007/64/ES, ako aj článku 12 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/92/EÚ z 23. júla 2014 o porovnateľnosti poplatkov za platobné účty, o presune platobných účtov a o prístupe k platobným účtom so základnými funkciami, sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa stratu individualizovanej výhody, ktorú veriteľ poskytol dlžníkovi ako protihodnotu za otvorenie účtu u tohto veriteľa na účely zasielania jeho príjmov v rámci zmluvy o úvere, ktorá bola spôsobená zrušením tohto účtu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec C-813/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. októbra 2020 – Deza, a.s./Európska komisia, Fínska republika, Švédske kráľovstvo, Európska chemická agentúra (Odvolanie – Životné prostredie – Nariadenie (ES) č. 1272/2008 – Klasifikácia, označovanie a balenie určitých látok a zmesí – Nariadenie (EÚ) 2017/776 – Klasifikácia antrachinónu – Látka, u ktorej sa predpokladá, že má u človeka karcinogénny potenciál – Nesprávny výklad a uplatňovanie nariadenia č. 1272/2008 a zásady právnej istoty – Skreslenie skutkového stavu a dôkazov – Rozsah kontroly)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/5

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. októbra 2020 – Deza, a.s./Európska komisia, Fínska republika, Švédske kráľovstvo, Európska chemická agentúra
      (Vec C-813/18 P) (1)

      (Odvolanie - Životné prostredie - Nariadenie (ES) č. 1272/2008 - Klasifikácia, označovanie a balenie určitých látok a zmesí - Nariadenie (EÚ) 2017/776 - Klasifikácia antrachinónu - Látka, u ktorej sa predpokladá, že má u človeka karcinogénny potenciál - Nesprávny výklad a uplatňovanie nariadenia č. 1272/2008 a zásady právnej istoty - Skreslenie skutkového stavu a dôkazov - Rozsah kontroly)
      (2020/C 423/06)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Deza, a.s. (v zastúpení: P. Dejl, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici a Z. Malůšková, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen, splnomocnený zástupca), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne H. Eklinder, H. Shev, C. Meyer-Seitz, J. Lundberg a A. Falk, neskôr H. Eklinder, H. Shev a C. Meyer-Seitz, splnomocnené zástupkyne), Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: A. Hautamäki a M. Heikkilä, splnomocnené zástupkyne)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Deza a.s. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

                  3.

                  Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Európska chemická agentúra (ECHA) znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-335/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – E. Sp. z o.o. Sp. k./Minister Finansów (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 90 – Zníženie základu dane na účely DPH – Úplné alebo čiastočné nezaplatenie ceny – Podmienky stanovené vnútroštátnou právnou úpravou na výkon práva na zníženie – Podmienka, podľa ktorej sa dlžník nesmie nachádzať v insolvenčnom konaní ani v likvidácii – Podmienka, podľa ktorej veriteľ a dlžník musia byť zdaniteľnými osobami na účely DPH)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – E. Sp. z o.o. Sp. k./Minister Finansów
      (Vec C-335/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 90 - Zníženie základu dane na účely DPH - Úplné alebo čiastočné nezaplatenie ceny - Podmienky stanovené vnútroštátnou právnou úpravou na výkon práva na zníženie - Podmienka, podľa ktorej sa dlžník nesmie nachádzať v insolvenčnom konaní ani v likvidácii - Podmienka, podľa ktorej veriteľ a dlžník musia byť zdaniteľnými osobami na účely DPH)
      (2020/C 423/10)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: E. Sp. z o.o. Sp. k.

         Žalovaný: Minister Finansów

         Výrok rozsudku

      Článok 90 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podriaďuje zníženie základu dane na dani z pridanej hodnoty (DPH) podmienke, že ku dňu dodania tovaru alebo poskytnutia služieb, ako aj ku dňu, ktorý predchádza podaniu opravy daňového priznania, ktorého cieľom je toto zníženie, je dlžník zaregistrovaný ako zdaniteľná osoba na účely DPH a nenachádza sa v insolvenčnom konaní ani v likvidácii, ako aj tej, že ku dňu, ktorý predchádza podaniu opravy daňového priznania, je sám veriteľ stále zaregistrovaný ako zdaniteľná osoba na účely DPH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019.


title: Vec C-396/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2020 – Európska centrálna banka/Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v likvidácii (Odvolanie – Rozhodnutie 2004/258/ES – Článok 4 ods. 1 písm. a) – Protokol o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ECB) – Článok 10 ods. 4 – Prístup k dokumentom ECB – Rozhodnutie Rady guvernérov – Dôvernosť zasadnutí a rokovaní orgánov ECB – Dôvernosť rokovaní – Čiastočné zamietnutie prístupu – Porušenie ochrany verejného záujmu – Povinnosť odôvodnenia)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/8

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2020 – Európska centrálna banka/Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v likvidácii
      (Vec C-396/19 P) (1)

      (Odvolanie - Rozhodnutie 2004/258/ES - Článok 4 ods. 1 písm. a) - Protokol o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ECB) - Článok 10 ods. 4 - Prístup k dokumentom ECB - Rozhodnutie Rady guvernérov - Dôvernosť zasadnutí a rokovaní orgánov ECB - Dôvernosť rokovaní - Čiastočné zamietnutie prístupu - Porušenie ochrany verejného záujmu - Povinnosť odôvodnenia)
      (2020/C 423/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Malfrère a M. Ioannidis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v likvidácii (v zastúpení: D. Duarte de Campos a S. Estima Martins, advokáti)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 13. marca 2019, Espírito Santo Financial Group/BCE (T-730/16, neuverejnený, EU:T:2019:161), sa zrušuje v rozsahu, v akom Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky (ECB) z 31. augusta 2016, ktorým bol čiastočne zamietnutý prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa jej rozhodnutia z 1. augusta 2014 v súvislosti s Banco Espírito Santo SA v rozsahu, v akom jej ECB týmto rozhodnutím zamietla prístup k výške úveru uvedenej v zhrnutí zápisnice, v ktorej je zaznamenané rozhodnutie Rady guvernérov ECB z 28. júla 2014.

                  2.

                  Bod 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 13. maca 2019, Espírito Santo Financial Group/ECB (T-730/16, neuverejnený, EU:T:2019:161), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo o trovách konania.

                  3.

                  Odvolanie sa v zostávajúcej časti zamieta.

                  4.

                  Žaloba o neplatnosť podaná Espírito Santo Financial Group SA, v likvidácii, sa zamieta v rozsahu, v akom sa týka zrušenia rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) z 31. augusta 2016, ktorým sa čiastočne zamietol prístup k určitým dokumentom týkajúcim sa rozhodnutia z 1. augusta 2014 v súvislosti s Banco Espírito Santo SA, v rozsahu, v akom jej ECB týmto rozhodnutím zamietla prístup k výške úveru uvedenej v zhrnutí zápisnice, v ktorej je zaznamenané rozhodnutie Rady guvernérov ECB z 28. júla 2014.

                  5.

                  Espírito Santo Financial Group SA, v likvidácii znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Európskej centrálnej banke v rámci prvostupňového, ako aj odvolacieho konania.

                  6.

                  Európska centrálna banka znáša polovicu vlastných trov konania, ktoré vznikli v rámci prvostupňového, ako aj odvolacieho konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 23.9.2019.


title: Vec C-447/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. októbra 2020 – SA Close, Cegelec/Európsky parlament (Odvolanie – Žaloba o neplatnosť – Verejné zákazky na stavebné práce – Verejné obstarávanie – Stavebné práce na rozšírenie a rekonštrukciu budovy Konrad Adenauer v Luxemburgu – Rozsah povinnosti verejného obstarávateľa informovať uchádzača, ktorému nebola zadaná zákazka – Odôvodnenie)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/9

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. októbra 2020 – SA Close, Cegelec/Európsky parlament
      (Vec C-447/19 P) (1)

      (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Verejné zákazky na stavebné práce - Verejné obstarávanie - Stavebné práce na rozšírenie a rekonštrukciu budovy Konrad Adenauer v Luxemburgu - Rozsah povinnosti verejného obstarávateľa informovať uchádzača, ktorému nebola zadaná zákazka - Odôvodnenie)
      (2020/C 423/12)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Close SA, Cegelec SA (v zastúpení: M. Rikkers a J.-L. Teheux, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: E. Paladini a B. Schäfer, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Close SA a Cegelec SA sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 312, 16.9.2019.


title: Vec C-529/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Potsdam – Nemecko) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 2011/83/EÚ – Článok 16 písm. c) – Právo na odstúpenie od zmluvy – Výnimky – Tovar vyrobený podľa špecifikácií spotrebiteľa alebo jasne na mieru – Tovar, ktorý už obchodník začal vyrábať)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/9

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Potsdam – Nemecko) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML
      (Vec C-529/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 16 písm. c) - Právo na odstúpenie od zmluvy - Výnimky - Tovar vyrobený podľa špecifikácií spotrebiteľa alebo jasne na mieru - Tovar, ktorý už obchodník začal vyrábať)
      (2020/C 423/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Potsdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Žalovaný: ML

         Výrok rozsudku

      Článok 16 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že výnimku z práva na odstúpenie od zmluvy stanovenú v tomto ustanovení možno uplatniť voči spotrebiteľovi, ktorý uzavrel zmluvu mimo prevádzkových priestorov týkajúcu sa predaja tovaru, ktorý sa má vyrobiť podľa jeho špecifikácií, bez ohľadu na to, či obchodník začal s výrobou uvedeného tovaru.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.11.2019.


title: Vec C-543/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colná únia – Nariadenie (EHS) č. 2913/92 – Článok 78 – Článok 236 ods. 1 – Dovozný postup – Oprava colného vyhlásenia – Obchodná politika – Antidumping – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/82 – Konečné antidumpingové clo – Cenové záväzky – Oslobodenie – Článok 2 ods. 1 – Podmienka predloženia faktúry súvisiacej so záväzkom – Neuvedenie prvku stanoveného v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/10

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Vec C-543/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 78 - Článok 236 ods. 1 - Dovozný postup - Oprava colného vyhlásenia - Obchodná politika - Antidumping - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/82 - Konečné antidumpingové clo - Cenové záväzky - Oslobodenie - Článok 2 ods. 1 - Podmienka predloženia faktúry súvisiacej so záväzkom - Neuvedenie prvku stanoveného v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82)
      (2020/C 423/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/82 z 21. januára 2015, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 a čiastočných priebežných preskúmaniach podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že dovoz tovaru nemôže byť oslobodený od antidumpingového cla uloženého podľa článku 1 tohto vykonávacieho nariadenia v prípade, že faktúra potrebná na získanie takéhoto oslobodenia neodkazuje v rámci vyhlásenia uvedeného v bode 9 zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe uvedeného vykonávacieho nariadenia na vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/87 z 21. januára 2015, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ale na rozhodnutie Komisie 2008/899/ES z 2. decembra 2008, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.

                  2.

                  Faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá obsahuje všetky prvky uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia 2015/82, nemôže byť predložená na účely získania oslobodenia podľa článku 2 ods. 1 tohto vykonávacieho nariadenia v rámci postupu zavedeného v článku 236 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorý sa začal na účely vrátenia antidumpingového cla.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-556/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Štátna pomoc – Článok 107 ods. 1 ZFEÚ – Pojem „štátne prostriedky“ – Rozšírená zodpovednosť výrobcov – Ekologická organizácia povolená verejnými orgánmi na výber finančných príspevkov od obchodníkov s určitými výrobkami, aby na ich účet zabezpečila splnenie ich zákonnej povinnosti spracovať odpad z týchto výrobkov – Finančná podpora vyplácaná touto ekologickou organizáciou zmluvným prevádzkovateľom triedenia odpadu)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Vec C-556/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Pojem „štátne prostriedky“ - Rozšírená zodpovednosť výrobcov - Ekologická organizácia povolená verejnými orgánmi na výber finančných príspevkov od obchodníkov s určitými výrobkami, aby na ich účet zabezpečila splnenie ich zákonnej povinnosti spracovať odpad z týchto výrobkov - Finančná podpora vyplácaná touto ekologickou organizáciou zmluvným prevádzkovateľom triedenia odpadu)
      (2020/C 423/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Société Eco TLC

         Žalovaní: Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances

         za účasti: Fédération des entreprises du recyclage

         Výrok rozsudku

      Článok 107 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mechanizmus, ktorým súkromná nezisková ekologická organizácia, ktorá je držiteľom povolenia vydaného verejnými orgánmi, vyberá od obchodníkov s určitou kategóriou výrobkov, ktorí s ňou na tento účel podpíšu dohodu, finančné príspevky ako protiplnenie za služby spočívajúce v tom, že v ich mene zabezpečí splnenie povinnosti spracovať odpad pochádzajúci z týchto výrobkov, a subjektom povereným triedením odpadu a jeho zhodnocovaním vypláca dotácie, ktorých výška je stanovená v povolení so zreteľom na environmentálne a sociálne ciele, nepredstavuje zásah zo štátnych prostriedkov v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ tieto prostriedky nie sú stále pod verejnou kontrolou, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-623/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. septembra 2020 – Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda/Európska komisia (Odvolanie – Žaloba o neplatnosť – Rozhodnutie o vymáhaní dlhu – Exekučný titul – Právna sila rozhodnutej veci – Prijatie rozhodnutia, ktoré predstavuje exekučný titul v zmysle článku 299 ZFEÚ na účely vymáhania dotácií poskytnutých na základe zmluvy – Dohoda o dotácii uzavretá v rámci rámcového programu pre inováciu a konkurencieschopnosť)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/12

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. septembra 2020 – Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda/Európska komisia
      (Vec C-623/19 P) (1)

      (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie o vymáhaní dlhu - Exekučný titul - Právna sila rozhodnutej veci - Prijatie rozhodnutia, ktoré predstavuje exekučný titul v zmysle článku 299 ZFEÚ na účely vymáhania dotácií poskytnutých na základe zmluvy - Dohoda o dotácii uzavretá v rámci rámcového programu pre inováciu a konkurencieschopnosť)
      (2020/C 423/17)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda (v zastúpení: G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe a M. Stock da Cunha, advogados)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Rechena a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Vec C-629/19: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“/Landeshauptmann von Steiermark (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Odpad – Smernica 2008/98/ES – Článok 2 ods. 2 písm. a), článok 3 bod 1 a článok 6 ods. 1 – Odpadové vody – Čistiarenský kal – Pôsobnosť – Pojem „odpad“ – Stav, keď odpad prestáva byť odpadom – Činnosť zhodnocovania alebo zneškodňovania)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/12

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“/Landeshauptmann von Steiermark
      (Vec C-629/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Odpad - Smernica 2008/98/ES - Článok 2 ods. 2 písm. a), článok 3 bod 1 a článok 6 ods. 1 - Odpadové vody - Čistiarenský kal - Pôsobnosť - Pojem „odpad“ - Stav, keď odpad prestáva byť odpadom - Činnosť zhodnocovania alebo zneškodňovania)
      (2020/C 423/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

         Žalovaný: Landeshauptmann von Steiermark

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 2 písm. a), článok 3 bod 1 a článok 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc sa majú vykladať v tom zmysle, že čistiarenský kal vytvorený pri spoločnom spracovaní odpadových vôd priemyselného, domáceho alebo komunálneho pôvodu v čistiarni odpadových vôd, ktorý je spaľovaný v spaľovni zvyškového odpadu na účely energetického zhodnocovania výrobou pary, sa nemá považovať za „odpad“, ak sú splnené podmienky článku 6 ods. 1 tejto smernice 2008/98 už pred jeho spaľovaním. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby overil, či vo veci samej ide o takýto prípad.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec C-720/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Düsseldorf – Nemecko) – GR/Stadt Duisburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom – Rozhodnutie č. 1/80 – Článok 7 prvý odsek – Právo pobytu rodinných príslušníkov tureckého pracovníka, ktorý sa zúčastňuje na legálnom trhu práce členského štátu – Naturalizácia dotknutého rodinného príslušníka v hostiteľskom členskom štáte – Zachovanie práva pobytu – Nadobudnuté práva)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/13

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Düsseldorf – Nemecko) – GR/Stadt Duisburg
      (Vec C-720/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 1/80 - Článok 7 prvý odsek - Právo pobytu rodinných príslušníkov tureckého pracovníka, ktorý sa zúčastňuje na legálnom trhu práce členského štátu - Naturalizácia dotknutého rodinného príslušníka v hostiteľskom členskom štáte - Zachovanie práva pobytu - Nadobudnuté práva)
      (2020/C 423/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: GR

         Žalovaný: Stadt Duisburg

         Výrok rozsudku

      Článok 7 prvý odsek rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji pridruženia medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom sa má vykladať v tom zmysle, že rodinnému príslušníkovi tureckého pracovníka, ktorý nadobudol práva stanovené v tomto ustanovení, tieto práva nezaniknú, ak nadobudne občianstvo hostiteľského členského štátu, pričom stratí predchádzajúce štátne občianstvo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2020.


title: Vec C-654/19: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – FP Passenger Service GmbH/Austrian Airlines AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Náhrada cestujúcim v leteckej doprave v prípade veľkého meškania letov – Právo na náhradu v prípade meškania – Dĺžka meškania – Čas otvorenia dverí lietadla v mieste príletu – Skutočný čas príletu – Plánovaný čas príletu – Otázka, o ktorej už Súdny dvor rozhodoval alebo na ktorú možno odpoveď jasne vyvodiť z judikatúry)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/14

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – FP Passenger Service GmbH/Austrian Airlines AG
      (Vec C-654/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Náhrada cestujúcim v leteckej doprave v prípade veľkého meškania letov - Právo na náhradu v prípade meškania - Dĺžka meškania - Čas otvorenia dverí lietadla v mieste príletu - Skutočný čas príletu - Plánovaný čas príletu - Otázka, o ktorej už Súdny dvor rozhodoval alebo na ktorú možno odpoveď jasne vyvodiť z judikatúry)
      (2020/C 423/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: FP Passenger Service GmbH

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Výrok

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, v spojení s rozsudkom zo 4. septembra 2014, Germanwings (C-452/13, EU:C:2014:2141), sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia dĺžky meškania, ktoré bolo cestujúcim spôsobené pri prílete, treba vypočítať časový interval medzi plánovaným časom príletu a skutočným časom príletu, t. j. okamihom, keď sa otvoria aspoň jedny z dverí lietadla, pretože v tomto okamihu môžu cestujúci lietadlo opustiť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 406, 2.12.2019.


title: Vec C-334/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Veszprémi Törvényszék (Maďarsko) 23. júla 2020 – Amper Metal Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Veszprémi Törvényszék (Maďarsko) 23. júla 2020 – Amper Metal Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-334/20)
      (2020/C 423/22)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Veszprémi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Amper Metal Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa alebo môže sa článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) (ďalej len „smernica o DPH“) vykladať v tom zmysle, že podľa uvedeného ustanovenia – vzhľadom na výraz „sú použité“, ktorý sa v ňom uvádza – nemožno zamietnuť odpočet DPH z transakcie spadajúcej do pôsobnosti smernice o DPH z dôvodu, že podľa posúdenia daňového orgánu nie je služba poskytovaná vystaviteľom faktúry v rámci transakcie uskutočnenej medzi nezávislými stranami „výnosná“ pre zdaniteľné činnosti príjemcu faktúry, keďže:

                              —

                              hodnota služby (reklamná služba), ktorú poskytuje strana, ktorá vystavuje faktúru, je neprimeraná vo vzťahu k výnosu (obratu/zvýšeniu obratu) pochádzajúceho z rovnakej služby pre jej príjemcu alebo

                              —

                              uvedená služba (reklamná služba) nevytvorila pre svojho príjemcu žiaden obrat?

                  2.

                  Má sa alebo môže sa článok 168 písm. a) smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že podľa uvedeného ustanovenia možno odpočet DPH z transakcie spadajúcej do pôsobnosti smernice o DPH, zamietnuť z dôvodu, že podľa posúdenia daňového orgánu má služba poskytovaná vystaviteľom faktúry v rámci transakcie uskutočnenej medzi nezávislými stranami, neprimeranú hodnotu, pretože služba (reklamná služba) je drahá a jej cena je príliš vysoká vo vzťahu k jednej alebo viacerým službám, ktoré sa zohľadnili na porovnanie?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-336/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg (Nemecko) 24. júla 2020 – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg (Nemecko) 24. júla 2020 – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Vec C-336/20)
      (2020/C 423/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Ravensburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: QY

         Žalovaná: Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  O fikcii zákonnosti podľa článku 247 § 6 ods. 2 tretej vety, § 12 ods. 1 tretej vety EGBGB

                              a)

                              Sú článok 247 § 6 ods. 2 tretia veta a článok 247 § 12 ods. 1 tretia veta EGBGB, pokiaľ konštatujú, že zmluvné ustanovenia odporujúce ustanoveniam v článku 10 ods. 2 písm. p) smernice 2008/48/ES (1) vyhovujú požiadavkám článku 247 § 6 ods. 2 prvej a druhej vety EGBGB a požiadavkám stanoveným v článku 247 § 12 ods. 1 druhej vete bode 2 písm. b) EGBGB, v rozpore s článkom 10 ods. 2 písm. p) a článkom 14 ods. 1 smernice 2008/48/ES?
                              Ak áno:

                              b)

                              Vyplýva z práva Únie, najmä z článku 10 ods. 2 písm. p) a článku 14 ods. 1 smernice 2008/48/ES, že článok 247 § 6 ods. 2 tretia veta a článok 247 § 12 ods. 1 tretia veta EGBGB sa neuplatnia, pokiaľ konštatujú, že zmluvné ustanovenia odporujúce ustanoveniam v článku 10 ods. 2 písm. p) smernice 2008/48/ES vyhovujú požiadavkám článku 247 § 6 ods. 2 prvej a druhej vety EGBGB a požiadavkám stanoveným v článku 247 § 12 ods. 1 druhej vete bode 2 písm. b) EGBGB?

                        Ak je odpoveď na otázku II. 1. b) záporná:

                  2.

                  O povinných informáciách podľa článku 19 ods. 2 smernice 2008/48/ES

                              a)

                              Má sa článok 10 ods. 2 písm. a) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že pri druhu úveru sa má prípadne uviesť, že ide o viazaný úver?
                              Ak nie:

                              b)

                              Má sa článok 10 ods. 2 písm. l) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že sa má v absolútnej hodnote uviesť úroková sadzba pre prípad oneskorených platieb platná v čase uzavretia zmluvy o úvere, resp. sa má v absolútnej hodnote uviesť aspoň referenčná úroková sadzba (v tomto prípade základná úroková sadzba podľa § 247 BGB (Bürgerliches Gesetzbuch, Občiansky zákonník), z ktorej sa zvýšením (v tomto prípade o päť percentuálnych bodov podľa § 288 ods. 1 druhej vety BGB) vypočíta platná úroková sadzba pre prípad oneskorených platieb?
                              Ak nie:

                              c)

                              Má sa článok 10 ods. 2 písm. t) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že v texte zmluvy o úvere musia byť uvedené podstatné formálne náležitosti pre prístup k sťažnosti a/alebo prostriedku nápravy v rámci mimosúdneho mechanizmu vybavovania sťažností a/alebo zaistenia nápravy?
                              Ak je jedna z odpovedí na vyššie uvedené otázky II. 2. a) až c) kladná?

                              d)

                              Má sa článok 14 ods. 1 druhá veta písm. b) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že lehota na odstúpenie od zmluvy začína plynúť len vtedy, ak informácie podľa článku 10 ods. 2 smernice 2008/48/ES boli poskytnuté úplne a obsahovo správne bez toho, aby záležalo na tom, či neexistencia alebo nesprávnosť informácie je spôsobilá obmedziť možnosť spotrebiteľa posúdiť rozsah jeho povinnosti?

                        Ak sú odpovede na vyššie uvedené otázky II. 1. a) a/alebo jednu z otázok II. 2. a) až c) kladné:

                  3.

                  O zániku práva na odstúpenie od zmluvy podľa článku 14 ods. 1 prvej vety smernice 2008/48/ES:

                              a)

                              Podlieha právo na odstúpenie od zmluvy podľa článku 14 ods. 1 prvej vety smernice 2008/48/ES zániku?
                              Ak áno:

                              b)

                              Ide v prípade zániku o časové ohraničenie práva na odstúpenie od zmluvy, ktoré musí byť upravené v parlamentnom zákone?
                              Ak nie:

                              c)

                              Predpokladá námietka založená na zániku práva zo subjektívneho hľadiska, že spotrebiteľ vedel o existencii jeho práva na odstúpenie od zmluvy alebo je aspoň zodpovedný za to, že o ňom nevedel z dôvodu hrubej nedbanlivosti?
                              Ak nie:

                              d)

                              Bráni možnosť veriteľa dlžníkovi dodatočne poskytnúť informácie podľa článku 14 ods. 1 druhej vety písm. b) smernice 2008/48/ES a tým vyvolať priebeh lehoty na odstúpenie od zmluvy, uplatneniu úpravy o zániku v dobrej viere?
                              Ak nie:

                              e)

                              Je vyššie spomínané v súlade s pevne stanovenými zásadami, ktorými sú podľa Grundgesetz (GG, Základný zákon) viazaní nemeckí sudcovia, a ak áno, ako má nemecký subjekt uplatňujúci právo vyriešiť konflikt medzi záväznými predpismi medzinárodného práva a požiadavkami Súdneho dvora Európskej únie?

                        Bez ohľadu na odpovede na vyššie uvedené otázky II. 1. až 3.:

                  4.

                  O práve samosudcu na predloženie návrhu na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ods. 2 ZFEÚ
                  Je § 348a ods. 2 bod 1 ZPO (Zivilprozessordnung, Občiansky súdny poriadok), pokiaľ sa táto úprava týka aj vydania uznesení o návrhu na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ods. 2 ZFEÚ, v rozpore s oprávnením vnútroštátnych súdov podať návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ods. 2 ZFEÚ, a preto sa neuplatní na vydanie uznesení o návrhu na začatie prejudiciálneho konania?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66).


title: Vec C-352/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 31. júla 2020 – HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt./Magyar Nemzeti Bank

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 31. júla 2020 – HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt./Magyar Nemzeti Bank
      (Vec C-352/20)
      (2020/C 423/24)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt.

         Žalovaná a odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Magyar Nemzeti Bank

         Prejudiciálne otázky

      Vzťahujú sa politiky odmeňovania správcov investičných fondov na dividendy vyplatené [dotknutým riadiacim pracovníkom]

                  a)

                  priamo z titulu ich postavenia majiteľov prioritných akcií s prednostným právom na dividendy u správcu investičného fondu a

                  b)

                  prostredníctvom jednoosobových akciových spoločností, ktoré sú vo vlastníctve [dotknutých riadiacich pracovníkov],
                  ktorí majú prioritné akcie s prednostným právom na dividendy u tohto správcu fondu?


title: Vec C-363/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 5. augusta 2020 – MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 5. augusta 2020 – MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-363/20)
      (2020/C 423/25)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: MARCAS MC Szolgáltató Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v súlade s právom na spravodlivý proces uznaným ako všeobecná právna zásada uvedená v článku 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), a so všeobecnými zásadami právnej istoty, proporcionality a ochrany legitímnej dôvery, postup daňového orgánu členského štátu, na základe ktorého daňový orgán v rámci kontroly a posteriori daňového priznania daňovníka – bez toho, aby sa zo strany daňovníka zistilo porušenie osobitného účtovného ustanovenia alebo hmotnoprávnej normy týkajúcej sa dane, ktorá je predmetom kontroly, a bez toho, aby sa upravila výška splatnej dane s ohľadom na skutočnosti uvedené v daňovom priznaní za roky, na ktoré sa vzťahuje hospodárska činnosť – bez odôvodnenia konštatuje existenciu daňového nedoplatku daňovníka len z toho dôvodu, že pri vypracovaní daňového priznania nezohľadnil medzi účtovnými zásadami uvedenými v zákone o účtovníctve členského štátu, dve daňové zásady vyžadované daňovým orgánom, ale v rámci svojej voľnej úvahy vypracoval daňové priznanie na základe iných zásad, o ktorých sa domnieval, že upravujú účtovníctvo jeho hospodárskej činnosti?

                  2.

                  Možno článok 2 ods. 3 a článok 31 smernice 78/660/EHS (štvrtá smernica) (1) v spojení s právom na spravodlivý proces uznaným v článku 47 Charty a so všeobecnými zásadami právnej istoty, proporcionality a ochrany legitímnej dôvery, zakotvenými ako všeobecné zásady práva Únie, vykladať v tom zmysle, že v prípade hospodárskej činnosti, ktorá sa vzťahuje na niekoľko finančných rokov, ak daňový orgán nahradí účtovné zásady zvolené daňovníkom inými účtovnými zásadami, a v dôsledku toho urobí zmenu v účtovnom zázname, ktorá ovplyvní daňové priznania aj za nasledujúce roky, je daňový orgán povinný rozšíriť svoju kontrolu aj na tie finančné roky, na ktoré sa vzťahuje hospodárska činnosť, a na ktoré sa preto vzťahujú závery daňového orgánu týkajúce sa kontrolovaného obdobia? Je daňový orgán pri výkone kontroly a posteriori daňového priznania daňovníka povinný zohľadniť v skúmanom finančnom roku položky upravené prostredníctvom dodatočného daňového priznania k predchádzajúcemu roku, s výsledkom, že došlo k preplatku zo strany daňovníka v dôsledku zaplatenia dane pred dátumom splatnosti, alebo je konanie, na základe ktorého daňový orgán konštatuje existenciu daňového nedoplatku daňovníka napriek tomu, že má preplatok, v súlade s uvedenými zásadami a so zákazom zneužitia práva uvedeným v článku 54 Charty?

                  3.

                  Je primerané sankcionovať výber prípadne nesprávnej účtovnej metódy na základe konštatovania existencie daňového nedoplatku kvalifikovaného ako dlh, a to aj s prihliadnutím na skutočnosť, že sa uloží pokuta – aj keď len vo výške 10 % –, a penále z omeškania, ak daň, ktorá je predmetom sporu, bola zaplatená pred splatnosťou a počas celého konania až do jeho ukončenia bola uvedená ako preplatok na bežnom daňovom účte žalobkyne, a teda štátnej pokladnici nevznikla nijaká škoda a nič nenasvedčuje podvodnému konaniu?

                  4.

                  Možno zásadu (ochrany) legitímnej dôvery vykladať v tom zmysle, že jej objektívny základ, teda očakávanie daňovníka týkajúce sa spôsobu účtovania, je odôvodnený, ak daňový orgán predtým vykonal kontrolu v sídle daňovníka, počas ktorej zistil, hoci neexistuje žiadne osobitné vyhlásenie alebo to len nepriamo vyplýva z jeho konania, že predloženie a vedenie podporných dokladov, účtovných kníh a záznamov, bolo v súlade so zákonom, alebo sa daňovník môže dovolávať zásady legitímnej dôvery len v prípade, ak daňový orgán vykoná kontrolu a posteriori daňových priznaní, ktoré vedú k ukončeniu zdaňovacích období, pričom ju rozšíri na všetky typy daní, a výslovne priaznivo rozhodne o účtovnom postupe daňovníka? Koná daňový orgán v súlade so zásadami právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ak v neskorších rozhodnutiach prizná daňovo právne následky účtovným nezrovnalostiam, takže z dôvodu formálnej alebo neúplnej predchádzajúcej kontroly alebo neexistencie výslovne priaznivého rozhodnutia, neuzná, že žalobkyňa vychádzala z presvedčenia, že jej predchádzajúci účtovný postup bol správny?

         (1)  Štvrtá smernica Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 222, 1978, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21).


title: Vec C-373/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Poľsko) 6. augusta 2020 – A.M./Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Poľsko) 6. augusta 2020 – A.M./Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa
      (Vec C-373/20)
      (2020/C 423/26)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: A.M.

         Žalovaný: Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictw

         Prejudiciálna otázka

      Majú vnútroštátne orgány správne chápať definíciu pojmu „trvalý pasienok“ uvedenú v článku 2 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 1120/2009 z 29. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie režimu jednotnej platby ustanoveného v hlave III nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (1), v tom zmysle, že pravidelné prirodzené zaplavenie a zatopenie lúk a pastvín nachádzajúcich sa v osobitne chránenej oblasti [Natura 2000; Iński Park Krajobrazowy (chránená krajinná oblasť Ińsko)] spôsobuje, že táto pôda podlieha takzvanému „striedaniu plodín“ a vedie k prerušeniu päťročného (alebo dlhšieho) obdobia, počas ktorého sa na danú pôdu toto „striedanie plodín“ nevzťahuje, na základe čoho dochádza k odňatiu alebo obmedzeniu agroenvironmentálnej platby pre poľnohospodára, ako aj k ďalším finančným následkom spojeným s prerušením päťročného obdobia vykonávania agroenvironmentálneho programu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 1.


title: Vec C-380/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – BQ/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – BQ/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-380/20)
      (2020/C 423/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: BQ

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-381/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – VR/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – VR/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-381/20)
      (2020/C 423/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: VR

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).