title: Vec T-158/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2021 – Breyer/REA („Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) – Nariadenie (ES) č. 1290/2013 – Dokumenty týkajúce sa výskumného projektu ‚iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System‘ – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby – Čiastočné zamietnutie prístupu – Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2021 – Breyer/REA
      (Vec T-158/19) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) - Nariadenie (ES) č. 1290/2013 - Dokumenty týkajúce sa výskumného projektu ‚iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System‘ - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby - Čiastočné zamietnutie prístupu - Prevažujúci verejný záujem“)
      (2022/C 95/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Patrick Breyer (Kiel, Nemecko) (v zastúpení: J. Breyer, advokát)

         Žalovaná: Európska výkonná agentúra pre výskum (v zastúpení: S. Payan-Lagrou a V. Canetti, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout a C. Wagner, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia REA zo 17. januára 2019 [ARES (2019) 266593] o čiastočnom prístupe k dokumentom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej výkonnej agentúry pre výskum (REA) zo 17. januára 2019 [ARES (2019) 266593] sa zrušuje v rozsahu, v akom REA po prvé nerozhodla o žiadosti pána Patricka Breyera o prístup k dokumentom týkajúcim sa povolenia projektu iBorderCtrl a po druhé zamietla úplný prístup k dokumentu D 1.3, čiastočný prístup k dokumentom D 1.1, D 1.2, D 2.1, D 2.2 a D 2.3, ako aj širší prístup k dokumentom D 3.1, D 7.3 et D 7.8 v rozsahu, v akom tieto dokumenty obsahujú informácie, na ktoré sa nevzťahuje výnimka stanovená v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  P. Breyer znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s predložením jeho listu z 23. marca 2021 a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli agentúre REA v súvislosti s predložením jej vyjadrenia z 20. mája 2021.

                  4.

                  P. Breyer znáša polovicu svojich vlastných trov konania, ktoré nesúvisia s predložením jeho listu z 23. marca 2021.

                  5.

                  REA znáša svoje vlastné trovy konania, okrem trov konania súvisiacich s predložením jej vyjadrenia z 20. mája 2021 a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli P. Breyerovi, okrem trov konania súvisiacich s predložením listu P. Breyera z 23. marca 2021.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec T-703/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – DD/FRA („Žaloba o náhradu škody – Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Začatie administratívneho vyšetrovania – Článok 86 ods. 2 služobného poriadku – Povinnosť poskytnúť informácie – Trvanie konania – Primeraná lehota – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Dôvernosť administratívneho vyšetrovania – Povinnosť starostlivosti – Nemajetková ujma – Príčinná súvislosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – DD/FRA
      (Vec T-703/19) (1)

      („Žaloba o náhradu škody - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Začatie administratívneho vyšetrovania - Článok 86 ods. 2 služobného poriadku - Povinnosť poskytnúť informácie - Trvanie konania - Primeraná lehota - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Dôvernosť administratívneho vyšetrovania - Povinnosť starostlivosti - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“)
      (2022/C 95/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: DD (v zastúpení: pôvodne L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky, neskôr L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (v zastúpení: M. O’Flaherty, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 270 ZFEÚ, ktorou sa v podstate požaduje náhrada nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel a ktorá sa ex aequo et bono odhaduje na 50 000 eur, spôsobenej začatím a vedením správneho konania v rámci FRA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  DD znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Agentúry Európskej únie pre základné práva (FRA).

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 23.12.2019.


title: Vec T-795/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – HB/Komisia („Verejné zákazky na služby – Poskytovanie služieb technickej pomoci vo Vyššej súdnej rade – Rozhodnutie o znížení hodnoty zákazky a o vymáhaní už vyplatených súm – Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody – Akt patriaci do čisto zmluvného rámca, od ktorého je neoddeliteľný – Neexistencia rozhodcovskej doložky – Neprípustnosť – Neexistencia druhov škody oddeliteľných od zmluvy“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – HB/Komisia
      (Vec T-795/19) (1)

      („Verejné zákazky na služby - Poskytovanie služieb technickej pomoci vo Vyššej súdnej rade - Rozhodnutie o znížení hodnoty zákazky a o vymáhaní už vyplatených súm - Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Akt patriaci do čisto zmluvného rámca, od ktorého je neoddeliteľný - Neexistencia rozhodcovskej doložky - Neprípustnosť - Neexistencia druhov škody oddeliteľných od zmluvy“)
      (2022/C 95/34)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: HB (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà a A. Katsimerou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2019) 7319 final z 15. októbra 2019 o znížení súm, ktoré sú splatné na základe zákazky CARDS/2008/166 – 429 a o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm a na druhej strane návrh založený na článku 340 druhom odseku ZFEÚ, ktorým sa domáha v prvom rade vrátenia všetkých súm, ktoré Komisia prípadne na základe tohto rozhodnutia získala, ako aj úhrady poslednej vystavenej faktúry vrátane úrokov z omeškania, v druhom rade uvoľnenia bankovej záruky a náhrady škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobcovi v dôsledku jej oneskoreného uvoľnenia a napokon symbolickej náhrady nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi údajne vznikla

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu rozhodnutia Komisie C(2019) 7319 final z 15. októbra 2019 o znížení súm, ktoré sú splatné na základe zákazky CARDS/2008/166 – 429 a o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm.

                  2.

                  Žaloba sa zamieta ako nedôvodná v rozsahu, v akom smeruje k vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 10, 13.1.2020.


title: Vec T-796/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – HB/Komisia („Verejné zákazky na služby – Poskytovanie služieb technickej pomoci ukrajinským orgánom – Rozhodnutie o znížení hodnoty zákazky a o vymáhaní už vyplatených súm – Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody – Akt patriaci do čisto zmluvného rámca, od ktorého je neoddeliteľný – Neexistencia rozhodcovskej doložky – Neprípustnosť – Neexistencia druhov škody oddeliteľných od zmluvy“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – HB/Komisia
      (Vec T-796/19) (1)

      („Verejné zákazky na služby - Poskytovanie služieb technickej pomoci ukrajinským orgánom - Rozhodnutie o znížení hodnoty zákazky a o vymáhaní už vyplatených súm - Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Akt patriaci do čisto zmluvného rámca, od ktorého je neoddeliteľný - Neexistencia rozhodcovskej doložky - Neprípustnosť - Neexistencia druhov škody oddeliteľných od zmluvy“)
      (2022/C 95/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: HB (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà a A. Katsimerou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2019) 7318 final z 15. októbra 2019 o znížení súm, ktoré sú splatné na základe zákazky TACIS/2006/101 – 510 a o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm a na druhej strane návrh založený na článku 340 druhom odseku ZFEÚ, ktorým sa domáha v prvom rade vrátenia všetkých súm, ktoré Komisia prípadne na základe tohto rozhodnutia získala vrátane úrokov z omeškania, a v druhom rade symbolickej náhrady nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi údajne vznikla

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu rozhodnutia Komisie C(2019) 7318 final z 15. októbra 2019 o znížení súm, ktoré sú splatné na základe zákazky TACIS/2006/101-510 a o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm.

                  2.

                  Žaloba sa zamieta ako nedôvodná v rozsahu, v akom smeruje k vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 10, 13.1.2020.


title: Vec T-870/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Worldwide Spirits Supply/EUIPO – Melfinco (CLEOPATRA QUEEN) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie CLEOPATRA QUEEN – Staršia národná slovná ochranná známka CLEOPATRA MELFINCO – Články 15 a 57 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz články 18 a 64 nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky – Vyhlásenie neplatnosti“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Worldwide Spirits Supply/EUIPO – Melfinco (CLEOPATRA QUEEN)
      (Vec T-870/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie CLEOPATRA QUEEN - Staršia národná slovná ochranná známka CLEOPATRA MELFINCO - Články 15 a 57 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz články 18 a 64 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky - Vyhlásenie neplatnosti“)
      (2022/C 95/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Worldwide Spirits Supply, Inc. (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: S. Demetriou, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Melfinco S.A. (Schaan, Lichtenštajnsko) (v zastúpení: M. Gioti, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. októbra 2019 (vec R 1820/2018-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Melfinco a Worldwide Spirits Supply

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Worldwide Spirits Supply, Inc. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

                  3.

                  Melfinco S.A. znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 77, 9.3.2020.


title: Vec T-6/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Alpenrausch Dr. Spiller – Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie RAUSCH – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller)
      (Vec T-6/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Alpenrausch Dr. Spiller - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie RAUSCH - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 95/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dr. Spiller GmbH (Siegsdorf, Nemecko) (v zastúpení: J. Stock a M. Geitz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl, J. Schäfer, A. Söder a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Rausch AG Kreuzlingen (Kreuzlingen, Švajčiarsko) (v zastúpení: F. Stangl a S. Pilgram, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvej odvolacej komory EUIPO z 8. októbra 2019 (vec R 2206/2015-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Rausch Kreuzlingen a Dr. Spiller

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dr. Spiller GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec T-369/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CEFA Certified European Financial Analyst – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie CFA – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst)
      (Vec T-369/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CEFA Certified European Financial Analyst - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie CFA - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 95/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: European Federation of Financial Analysts’ Societies (EFFAS) (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: S. Merico, G. Macías Bonilla a F. Miazzetto, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Villani, J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: CFA Institute (Charlottesville, Virgínia, Spojené štáty) (v zastúpení: G. Engels a W. May, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 31. marca 2020 (R 1082/2019-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi CFA Institute a EFFAS

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 31. marca 2020 (R 1082/2019-5) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli European Federation of Financial Analysts’ Societies (EFFAS).

                  3.

                  CFA Institute znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 3.8.2020.


title: Vec T-381/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Datax/REA („Arbitrážna doložka – Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) – Dohody o grante HELP a GreenNets – Vyšetrovanie OLAF-u – Personálne náklady – Dôkazné bremeno – Spoľahlivosť časových výkazov – Neoprávnenosť nákladov deklarovaných prijímateľom – Žiadosť o vrátenie prostriedkov – Oznámenia o dlhu – Premlčanie – Primeraná lehota – Proporcionalita“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Datax/REA
      (Vec T-381/20) (1)

      („Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) - Dohody o grante HELP a GreenNets - Vyšetrovanie OLAF-u - Personálne náklady - Dôkazné bremeno - Spoľahlivosť časových výkazov - Neoprávnenosť nákladov deklarovaných prijímateľom - Žiadosť o vrátenie prostriedkov - Oznámenia o dlhu - Premlčanie - Primeraná lehota - Proporcionalita“)
      (2022/C 95/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Datax sp. z o.o. (Wrocław, Poľsko) (v zastúpení: J. Bober, advokát)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre výskum (v zastúpení: S. Payan-Lagrou a V. Canetti, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Le Berre, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 272 ZFEÚ po prvé na vyhlásenie oprávnenosti personálnych nákladov na výskumného pracovníka, po druhé na vydanie rozhodnutia, že povinnosť zaplatiť paušálnu náhradu škody je neopodstatnená a po tretie na nariadenie REA, aby neprijala žiadne ďalšie opatrenia voči žalobkyni, pokiaľ ide o personálne náklady výskumného pracovníka súvisiace s dohodami o grante HELP a GreenNets

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Datax sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec T-723/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – Rooken a i./Parlament („Predbežné opatrenia – Poslanci Parlamentu – Podmienky vstupu do budov Parlamentu na troch pracoviskách Parlamentu v súvislosti so zdravotnou krízou – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/38

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – Rooken a i./Parlament
      (Vec T-723/21 R)
      („Predbežné opatrenia - Poslanci Parlamentu - Podmienky vstupu do budov Parlamentu na troch pracoviskách Parlamentu v súvislosti so zdravotnou krízou - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2022/C 95/53)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Robert Jan Rooken (Muiderberg, Holandsko) a 8 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: P. de Bandt, M. Gherghinaru a L. Panepinto, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: S. Alves a A.-M. Dumbrăvan, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia predsedníctva Parlamentu z 27. októbra 2021 o mimoriadnych pravidlách v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri vstupe do budov Parlamentu na jeho troch pracoviskách

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  Uznesenie z 15. novembra 2021, Rooken a i./Parlament (T-723/21 R), sa zrušuje.

                  3.

                  O trovách sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-724/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – IL a i./Parlament („Predbežné opatrenia – Verejná služba – Podmienky vstupu do budov Parlamentu na troch pracoviskách Parlamentu v súvislosti so zdravotnou krízou – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/38

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – IL a i./Parlament
      (Vec T-724/21 R)
      („Predbežné opatrenia - Verejná služba - Podmienky vstupu do budov Parlamentu na troch pracoviskách Parlamentu v súvislosti so zdravotnou krízou - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2022/C 95/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: IL a 81 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: P. de Bandt, M. Gherghinaru a L. Panepinto, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: D. Boytha, S. Bukšek Tomac a L. Darie, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia predsedníctva Parlamentu z 27. októbra 2021 o mimoriadnych pravidlách v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri vstupe do budov Parlamentu na jeho troch pracoviskách

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  Uznesenie z 15. novembra 2021, IL a i./Parlament (T-724/21 R), sa zrušuje.

                  3.

                  O trovách sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-764/21: Žaloba podaná 8. decembra 2021 – Atesos medical a iní/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/39

      Žaloba podaná 8. decembra 2021 – Atesos medical a iní/Komisia
      (Vec T-764/21)
      (2022/C 95/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Atesos medical AG (Aarau, Švajčiarsko) a 7 ďalších žalobcov (v zastúpení: M. Meulenbelt, B. Natens a I. Willemyns, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil neuverejnené rozhodnutie žalovanej z neznámeho dátumu, v ktorom sa nepravdivo uvádza skončenie platnosti označenia Schweizerische Vereinigung für Qualitäts – und Management Systeme (ďalej len „SQS“) ako orgánu posudzovania zhody zdravotníckych pomôcok podľa smernice č. 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach, a ktorým bol SQS s účinnosťou od 28. septembra 2021 odstránený z databázy Nového prístupu notifikovaných a autorizovaných organizácií spravovanej Európskou komisiou, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 296 ZFEÚ a článok 5 ods. 1 a 2 a článok 13 ods. 2 ZEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná zneužila svoje právomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 218 ods. 9 ZFEÚ a články 8, 18, 19 a 21 Dohody o vzájomnom uznávaní medzi EÚ a Švajčiarskom (1), právo byť vypočutý v zmysle článku 41 ods. 2 Charty základných práv, právo na obranu a všeobecnú zásadu fraus omnia corrumpit.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 120 nariadenia (EÚ) č. 2017/745 (2), článok 1 (juncto 20) a článok 5 Dohody o vzájomnom uznávaní medzi EÚ a Švajčiarskom, ako aj všeobecné zásady efektivity, právnej istoty a legitímnych očakávaní.

         (1)  Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o vzájomnom uznávaní vo vzťahu k posudzovaniu zhody – Záverečný akt – Spoločné deklarácie – Oznámenie o nadobudnutí účinnosti siedmich dohôd uzavretých so Švajčiarskou konfederáciou v oblasti voľného pohybu osôb, leteckej a cestnej dopravy, verejného obstarávania, vedeckej a technologickej spolupráce, vzájomného uznávania hodnotení zhody a obchodovania s poľnohospodárskymi výrobkami (Ú. v. ES L 114, 2002, s. 369; Mim. vyd. 11/041, s. 407), zmenená rozhodnutím Výboru zriadeného podľa Dohody o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou vo vzťahu k posudzovaniu zhody č. 2/2017 z 22. decembra 2017 týkajúcim sa zmeny kapitoly 2 o osobných ochranných prostriedkoch, kapitoly 4 o zdravotníckych pomôckach, kapitoly 5 o plynových zariadeniach a bojleroch a kapitoly 19 o lanovkových zariadeniach [2018/403] (Ú. v. EÚ L 72, 2018, s. 24).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/745 z 5. apríla 2017 o zdravotníckych pomôckach, zmene smernice 2001/83/ES, nariadenia (ES) č. 178/2002 a nariadenia (ES) č. 1223/2009 a o zrušení smerníc Rady 90/385/EHS a 93/42/EHS (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 117, 2017, s. 1).


title: Vec T-780/21: Žaloba podaná 14. decembra 2021 – Lila Rossa Engros/EUIPO (LiLAC)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/40

      Žaloba podaná 14. decembra 2021 – Lila Rossa Engros/EUIPO (LiLAC)
      (Vec T-780/21)
      (2022/C 95/56)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lila Rossa Engros SRL (Voluntari, Rumunsko) (v zastúpení: O. Anghel, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LiLAC čiernej farby – prihláška č. 18 243 487

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. septembra 2021 vo veci R 441/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel tejto žalobe,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhovel prihláške ochrannej známky č. 18 243 487 LiLAC pre všetky prihlásené tovary a služby,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

                  —

                  nesprávne uplatnenie kritérií analýzy absolútnych dôvodov zamietnutia stanovených judikatúrou.


title: Vec T-16/22: Žaloba podaná 10. januára 2022 – NV/EIB

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/40

      Žaloba podaná 10. januára 2022 – NV/EIB
      (Vec T-16/22)
      (2022/C 95/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: NV (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú;
                  v dôsledku toho

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 5. februára 2021, ktoré ako nepovolenú označilo neprítomnosť žalobkyne v týchto obdobiach: od 29. mája 2020 do 15. septembra 2020, od 30. júna 2020 do 30. septembra 2020, od 7. septembra 2020 do 7. novembra 2020 a od 3. novembra 2020 do 8. januára 2021,

                  —

                  v potrebnom rozsahu zrušil rozhodnutie z 1. októbra 2021 o zamietnutí odvolania v správnom konaní podaného 1. apríla 2021 proti rozhodnutiu z 5. februára 2021,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 20. apríla 2021, ktoré ako nepovolenú označilo neprítomnosť žalobkyne od 8. januára 2021 do 8. apríla 2021,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 3. mája 2021, ktoré ako nepovolenú označilo neprítomnosť žalobkyne od 8. apríla 2021 do 8. júna 2021,

                  —

                  v potrebnom rozsahu zrušil rozhodnutie z 27. októbra 2021 o zamietnutí odvolania v správnom konaní podaného 18. júna 2021 proti rozhodnutiam z 20. apríla 2021 a 3. mája 2021,

                  —

                  uložil EIB povinnosť zaplatiť odmeny za obdobia od 29. mája 2020 do 8. januára 2021, od 8. januára 2021 do 8. apríla 2021 a od 8. apríla 2021 do 8. júna 2021, zvýšené o úroky z omeškania, ktoré sa majú stanoviť na základe úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky zvýšenej o 2 body,

                  —

                  uložil EIB povinnosť náhrady škody, ktorú utrpela žalobkyňa,

                  —

                  uložil EIB povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 2.3, 3.3, 3.4 a 3.6 prílohy X správnych ustanovení, porušení článku 34 Charty samostatne alebo v spojení s článkami 2.3, 3.3, 3.4 a 3.6 správnych ustanovení, zjavne nesprávnom posúdení, porušení povinnosti starostlivosti a zneužití práva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti, porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie a zjavne nesprávnom posúdení.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 33b služobného poriadku a článku 11 správnych ustanovení.


title: Vec T-19/22: Žaloba podaná 11. januára 2022 – Piaggio & C./EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry (Tvar skútra)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/41

      Žaloba podaná 11. januára 2022 – Piaggio & C./EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry (Tvar skútra)
      (Vec T-19/22)
      (2022/C 95/58)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Piaggio & C. SpA (Pontedera, Taliansko) (v zastúpení: F. Jacobacci a B. La Tella, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zhejiang Zhongneng Industry Co. Ltd (Taizhou City, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (tvar skútra) – ochranná známka Európskej únie č. 11 686 482

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. októbra 2021 vo veci R 359/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,
                  subsidiárne:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec odvolaciemu senátu, aby na základe dôkazov predložených žalobkyňou ako majiteľom ochrannej známky Európskej únie č. 11 686 482 jasne uviedol, v ktorých štátoch je platná a/alebo nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť a naopak, v ktorých štátoch nenadobudla takúto rozlišovaciu spôsobilosť,
                  v každom prípade:

                  —

                  uložil odporkyni povinnosť nahradiť trovy konania pred odvolacím senátom v súlade s článkom 190 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu Európskej únie,

                  —

                  uložil EUIPO a prípadnému vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť všetky trovy tohto konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 207/2009,

                  —

                  porušenie a/alebo nesprávny výklad článku 7 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 207/2009 a nesprávne vyhodnotenie dôkazov predložených majiteľom ochrannej známky Európskej únie.


title: Vec T-20/22: Žaloba podaná 12. januára 2022 – NW/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/42

      Žaloba podaná 12. januára 2022 – NW/Komisia
      (Vec T-20/22)
      (2022/C 95/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: NW (v zastúpení: M. Velardo, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutia v rozsahu, v akom obsahujú vymáhanie sú, vyplatených žalobcovi,

                  —

                  nariadil Komisii, aby žalobcovi vrátila sumy, ktoré už boli vymožené,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutia v rozsahu, v akom sa nimi nariaďuje vymáhanie sumy 3 966,72 eura,

                  —

                  žalobca okrem toho požaduje zaplatenie úrokov zo všetkých súm, vo vzťahu ku ktorým je veriteľom, a to od okamihu, keď mu mala byť vyplatená všetka suma až do skutočného zaplatenia,

                  —

                  za predpokladu, že by Všeobecný súd musel zamietnuť túto žalobu – ak vezme do úvahy viaceré nedostatky, ktorých sa dopustil PMO v priebehu času, skutočnosť, že „daňové zvýhodnenie dane nie je ľahko odhaliteľné na výplatnej listine“, záruky poskytnuté PMO žalobcovi, dobrú vieru žalobcu, ktorú pripustil správny orgán, a skutočnosť, že žalobca (bez akéhokoľvek dôvodu pochybovať o výške jeho odmeny) prijal finančné záväzky primerané takej úrovni počas týchto rokov (akým je hypotekárny úver na kúpu domu pre jeho rodinu) – sa žalobca domnieva, že Všeobecný súd má s cieľom zabezpečiť spravodlivosť uložiť Komisii povinnosť znášať jej vlastné trovy konania, ako aj nahradiť trovy konania žalobcu podľa článku 135 rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby proti rozhodnutiam Komisie zo 6. a 9. apríla 2021 a zo 4. mája 2021 o vymáhaní súm, ktoré mu boli neoprávnene vyplatené z dôvodu daňového zvýhodnenia pre jeho deti, žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 85 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie. Žalobca sa v tejto súvislosti domnieva, že podmienky na umožnenie vrátenia neoprávnených platieb stanovené v článku 85 nie sú splnené.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery, keďže v prejednávanej veci sú podľa uplatniteľnej judikatúry splnené tri podmienky na kvalifikáciu legitímnej dôvery.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia.


title: Vec T-21/22: Žaloba podaná 12. januára 2022 – NY/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/43

      Žaloba podaná 12. januára 2022 – NY/Komisia
      (Vec T-21/22)
      (2022/C 95/60)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: NY (v zastúpení: A. Champetier a S. Rodrigues, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  zrušil prvé napadnuté rozhodnutie a podľa potreby aj druhé napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby proti rozhodnutiu Komisie zo 14. apríla 2021 o zamietnutí návrhu na náhradu škody podanej 22. decembra 2020 žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných a zásady nestrannosti. Žalobca usudzuje, že v rámci prešetrovania nároku na náhradu škody nebola dodržaná požiadavka nestrannosti tak zo subjektívneho, ako aj z objektívneho hľadiska.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení práva na integritu a dôstojnosť a na existencii viacerých zjavne nesprávnych posúdení. Žalobca tvrdí, že žalovaná nedodržala svoju povinnosť zachovať a chrániť jeho dôstojnosť a integritu vzhľadom na násilie, ktorého za dopustili bezpečnostní pracovníci voči jeho osobe a pri ktorého zisťovaní došlo k zjavne nesprávnym posúdeniam.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti starostlivosti, keďže žalobcovi nebola poskytnutá všetka podpora, ktorú mal právo očakávať od žalovanej.


title: Vec T-23/22: Žaloba podaná 11. januára 2022 – Grail/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/43

      Žaloba podaná 11. januára 2022 – Grail/Komisia
      (Vec T-23/22)
      (2022/C 95/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grail LLC (Menlo Park, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Little, solicitor, J. Ruiz Calzado, J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate a A. Giraud, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 29. októbra 2021 o prijatí predbežných opatrení podľa článku 8 ods. 5 písm. a) nariadenia č. 139/2004 (ďalej len „EUMR“) vo veci COMP/M.10493 – Illumina / GRAIL,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na spochybnení právomoci Komisie prijať rozhodnutie. Komisia nemá právomoc prijať rozhodnutie podľa článku 8 ods. 5 písm. a) EUMR, ak Všeobecný súd vo veci T-227/21 konštatuje, že šesť rozhodnutí o postúpení, ktoré Komisia prijala 19. apríla 2021 podľa článku 22 ods. 3 EUMR, bolo protiprávnych.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktorého sa dopustila Komisia pri výklade, uplatnení a odôvodnení právnych podmienok prijatia rozhodnutia na základe článku 8 ods. 5 písm. a) EUMR.

                              —

                              Rozhodnutie nesprávne nezohľadňuje skutočnosť, že osobitné záväzky, ktoré Illumina prijala a oznámila Komisii po nadobudnutí akcií spoločnosti GRAIL Inc. spoločnosťou Illumina, zabránili účastníkom uskutočniť koncentráciu v zmysle článku 7 nariadenia EUMR.

                              —

                              Rozhodnutie neobsahuje žiadnu významnú diskusiu o podmienkach hospodárskej súťaže existujúcich v čase jeho prijatia a nepreukazuje, v čom nadobudnutie akcií spoločnosti GRAIL Inc. spoločnosťou Illumina znížilo efektívnu hospodársku súťaž alebo obmedzilo efektívnu hospodársku súťaž predtým, ako Komisia mohla prijať konečné rozhodnutie vo veci samej.

                              —

                              Rozhodnutie neidentifikuje akúkoľvek naliehavosť, ktorá by odôvodňovala prijatie predbežných opatrení, keďže počas niekoľkých mesiacov medzi prijatím rozhodnutia a prijatím rozhodnutia vo veci samej o koncentrácii, nemohla nastať žiadna závažná skutočnosť týkajúca sa účinkov na hospodársku súťaž na dotknutých trhoch.

                              —

                              Rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, keď predpokladá, že podľa článku 8 ods. 5 písm. a) EUMR je Komisia oprávnená prijať predbežné opatrenia s cieľom zabezpečiť účinnosť budúceho hypotetického rozhodnutia podľa článku 8 ods. 4 EUMR.

                              —

                              Uloženie osobitnej povinnosti GRAIL je nezlučiteľné s článkom 8 ods. 5 písm. a) EUMR, nie je ani nevyhnutné, ani primerané.


title: Vec T-25/22: Žaloba podaná 17. januára 2022 – Canai Technology/EUIPO – WE Brand (HE&ME)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/44

      Žaloba podaná 17. januára 2022 – Canai Technology/EUIPO – WE Brand (HE&ME)
      (Vec T-25/22)
      (2022/C 95/62)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Canai Technology Co. Ltd (Guangzhou, Čína) (v zastúpení: J. Gallego Jiménez, E. Sanz Valls, P. Bauzá Martínez, Y. Hernández Viñes a C. Marí Aguilar, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxembursko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky HE&ME označujúci Európsku úniu – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 426 777

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2021 vo veci R 1390/2020-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO (a ďalšiemu účastníkovi konania pred EUIPO v prípade, že sa stane účastníkom tohto konania) povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-848/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. decembra 2021 – HS/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/45

      Uznesenie Všeobecného súdu z 20. decembra 2021 – HS/Komisia
      (Vec T-848/19) (1)

      (2022/C 95/63)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 17.8.2020.


title: Vec T-765/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2021 – The Floow/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/45

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2021 – The Floow/Komisia
      (Vec T-765/20) (1)

      (2022/C 95/64)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 88, 15.3.2021.


title: Vec T-46/21: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/45

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)
      (Vec T-46/21) (1)

      (2022/C 95/65)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 88, 15.3.2021.


title: Vec T-519/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – VY/Komisia

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/46

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – VY/Komisia
      (Vec T-519/21) (1)

      (2022/C 95/66)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 422, 18.10.2021.


title: Vec T-549/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Magic Box Int. Toys/EUIPO – KMA Concepts (SUPERZINGS) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie SUPERZINGS – Staršia medzinárodná obrazová ochranná známka ZiNG – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Magic Box Int. Toys/EUIPO – KMA Concepts (SUPERZINGS)
      (Vec T-549/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie SUPERZINGS - Staršia medzinárodná obrazová ochranná známka ZiNG - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 95/40)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Magic Box Int. Toys SLU (Sant Cugat del Vallés, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo a E. López Leiva, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník konania pred Všeobecným súdom: KMA Concepts Ltd. (Mahé, Seychely) (v zastúpení: C. Duch Fonoll a I. Osinaga Lozano, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. júna 2020 (vec R 2511/2019-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami KMA Concepts a Magic Box Int. Toys.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Magic Box Int. Toys SLU znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vzniknuté Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti KMA Concepts Ltd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec T-587/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – MO/Rada („Verejná služba – Úradníci – Preradenie z úradnej povinnosti – Hodnotenie za rok 2019 – Právo byť vypočutý – Zodpovednosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – MO/Rada
      (Vec T-587/20) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Preradenie z úradnej povinnosti - Hodnotenie za rok 2019 - Právo byť vypočutý - Zodpovednosť“)
      (2022/C 95/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: MO (v zastúpení: A. Guillerme, advokátka)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, M. Alver a K. Kouri, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady z 19. novembra 2019 o preradení žalobkyne na oddelenie [dôverné] a hodnotiacej správy žalobkyne za obdobie roka 2019, a na náhradu rôznych majetkových a nemajetkových škôd, ktoré jej boli spôsobené

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  MO je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec T-598/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Skechers USA/EUIPO (ARCH FIT) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ARCH FIT – Absolútne dôvody zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Skechers USA/EUIPO (ARCH FIT)
      (Vec T-598/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ARCH FIT - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 95/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Skechers USA, Inc. II (Manhattan Beach, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Holman, A. Reid, solicitors, J. Bogatz a Y. Stone, advokátky)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Scardocchia a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 29. júla 2020 (vec R 2631/2019-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ARCH FIT ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Skechers USA, Inc. II je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 390, 16.11.2020.


title: Vec T-699/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 1st AMERICAN – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca orla alebo iného dravého vtáka – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Podobnosť označení z fonetického hľadiska – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Článok 72 ods. 6 nariadenia 2017/1001 – Článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)
      (Vec T-699/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 1st AMERICAN - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca orla alebo iného dravého vtáka - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení z fonetického hľadiska - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Článok 72 ods. 6 nariadenia 2017/1001 - Článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001“)
      (2022/C 95/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fashion Energy Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: T. Müller a F. Togo, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Bogatz a Y. Stone, advokátky)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. septembra 2020 (vec R 426/2020-4), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi spoločnosťami Retail Royalty a Fashion Energy

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fashion Energy Srl je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec T-159/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (motwi) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie motwi – Skoršia národná slovná ochranná známka MONTY – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (motwi)
      (Vec T-159/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie motwi - Skoršia národná slovná ochranná známka MONTY - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 95/44)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dante Ricardo Bustos (Wenling, Čína) (v zastúpení: A. Lorente Berges, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Raponi a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bicicletas Monty, SA (Sant Feliú de Llobregat, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. januára 2021 (vec R 289/2020-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Bicicletas Monty a pánom Bustosom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 21. januára 2021 (vec R 289/2020-5) sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 10.5.2021.


title: Vec T-194/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Fidia farmaceutici/EUIPO – Stelis Biopharma (HYALOSTEL ONE) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Medzinárodný obrazový zápis označujúci Európsku úniu – Obrazová ochranná známka HYALOSTEL ONE – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HYALISTIL a staršia obrazová ochranná známka HyalOne – Staršia medzinárodná slovná ochranná známka HYALO – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Fidia farmaceutici/EUIPO – Stelis Biopharma (HYALOSTEL ONE)
      (Vec T-194/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný obrazový zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka HYALOSTEL ONE - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HYALISTIL a staršia obrazová ochranná známka HyalOne - Staršia medzinárodná slovná ochranná známka HYALO - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2022/C 95/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Taliansko) (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein a H. P. Kunz-Hallstein, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Sliwinska a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Stelis Biopharma Ltd (Karnataka, India)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. januára 2021 (vec R 831/2020-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Fidia Farmaceutici a Stelis Biopharma

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 27. januára 2021 (vec R 831/2020-5) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Fidia farmaceutici SpA v tomto konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 217, 7.6.2021.


title: Vec T-195/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Klymenko/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Obmedzujúce opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Ponechanie mena žalobcu na zozname – Povinnosť Rady preveriť, že rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Klymenko/Rada
      (Vec T-195/21) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady preveriť, že rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)
      (2022/C 95/46)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Phelippeau, advokátka)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Lejeune a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2021/394 zo 4. marca 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 77, 2021, s. 29), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2021/391 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 77, 2021, s. 2), v rozsahu, v akom tieto akty ponechávajú meno žalobcu na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/394 zo 4. marca 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/391 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu, v akom bolo meno Oleksandra Viktorovyča Klymenka ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa tieto reštriktívne opatrenia vzťahujú.

                  2.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 31.5.2021.


title: Vec T-495/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2021 – Theodorakis a Theodoraki/Rada („Mimozmluvná zodpovednosť – Hospodárska a menová politika – Program podpory pre stabilitu Cypru – Vyhlásenia euroskupiny zo 16. a 25. marca 2013 týkajúce sa Cypru – Vyhlásenie predsedu euroskupiny z 21. marca 2013 týkajúce sa Cypru – Nesprávne označenie žalovanej – Zjavná neprípustnosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/34

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2021 – Theodorakis a Theodoraki/Rada
      (Vec T-495/14) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska a menová politika - Program podpory pre stabilitu Cypru - Vyhlásenia euroskupiny zo 16. a 25. marca 2013 týkajúce sa Cypru - Vyhlásenie predsedu euroskupiny z 21. marca 2013 týkajúce sa Cypru - Nesprávne označenie žalovanej - Zjavná neprípustnosť“)
      (2022/C 95/47)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Georgios Theodorakis (La Canée, Grécko), Maria Theodoraki (La Canée) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou a E. Dumitriu-Segnana, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu ujmy, ktorá bola údajne žalobcom spôsobená z dôvodu vyhlásení euroskupiny zo 16. a 25. marca 2013 a vyhlásenia predsedu euroskupiny z 21. marca 2013

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  Georgios Theodorakis a Maria Theodoraki znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.


title: Vec T-496/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2021 – Berry Investments/Rada („Mimozmluvná zodpovednosť – Hospodárska a menová politika – Program podpory pre stabilitu Cypru – Vyhlásenia euroskupiny zo 16. a 25. marca 2013 týkajúce sa Cypru – Vyhlásenie predsedu euroskupiny z 21. marca 2013 týkajúce sa Cypru – Nesprávne označenie žalovanej – Zjavná neprípustnosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/35

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2021 – Berry Investments/Rada
      (Vec T-496/14) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska a menová politika - Program podpory pre stabilitu Cypru - Vyhlásenia euroskupiny zo 16. a 25. marca 2013 týkajúce sa Cypru - Vyhlásenie predsedu euroskupiny z 21. marca 2013 týkajúce sa Cypru - Nesprávne označenie žalovanej - Zjavná neprípustnosť“)
      (2022/C 95/48)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Berry Investments, Inc. (Monrovia, Libéria) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou a E. Dumitriu-Segnana, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis, B. Smulders a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu ujmy, ktorá bola údajne žalobkyni spôsobená z dôvodu vyhlásení euroskupiny zo 16. a 25. marca 2013 a vyhlásenia predsedu euroskupiny z 21. marca 2013

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  Berry Investments, Inc znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.


title: Vec T-355/19 INTP: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. novembra 2021 – CE/Výbor regiónov („Konanie – Výklad rozsudku – Neprípustnosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. novembra 2021 – CE/Výbor regiónov
      (Vec T-355/19 INTP) (1)

      („Konanie - Výklad rozsudku - Neprípustnosť“)
      (2022/C 95/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: CE (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Výbor regiónov (v zastúpení: M. Esparrago Arzadun a S. Bachotet, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na výklad rozsudku zo 16. júna 2021, CE/Výbor regiónov (T-355/19, EU:T:2021:369)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na výklad sa zamieta ako neprípustný.

                  2.

                  CE je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec T-620/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – Alessio a i./ECB („Žaloba o neplatnosť – Hospodárska a menová únia – Banková únia – Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií – Opatrenia včasnej intervencie – Rozhodnutie ECB o zavedení dočasnej správy nad Banca Carige – Následné rozhodnutia o predĺžení – Lehota na podanie žaloby – Omeškanie – Neprípustnosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – Alessio a i./ECB
      (Vec T-620/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska a menová únia - Banková únia - Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií - Opatrenia včasnej intervencie - Rozhodnutie ECB o zavedení dočasnej správy nad Banca Carige - Následné rozhodnutia o predĺžení - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Neprípustnosť“)
      (2022/C 95/50)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Roberto Alessio (Turín, Taliansko) a 56 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: M. Condinanzi, L. Boggio, M. Cataldo a A. Califano, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: C. Hernández Saseta a A. Pizzolla, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ, ktorej predmetom je jednak návrh na zrušenie rozhodnutia ECB z 1. januára 2019, ktorým bola nad Banca Carige SpA zavedená dočasná správa, jednak na zrušenie rozhodnutia ECB z 29. marca 2019 o predĺžení doby trvania dočasnej správy, ako aj následných rozhodnutí o predĺžení

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhu Európskej komisie na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

                  3.

                  Roberto Alessio a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska centrálna banka (ECB).

                  4.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 390, 16.11.2020.


title: Vec T-303/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. decembra 2021 – FC/EASO („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Disciplinárne konanie – Žiadosti o pozastavenie výkonu funkcie – Predvolanie na výsluch pred disciplinárnu komisiu – Odklad dátumu výsluchu – Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu – Predčasne podaná žaloba – Zjavná neprípustnosť“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 2. decembra 2021 – FC/EASO
      (Vec T-303/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Disciplinárne konanie - Žiadosti o pozastavenie výkonu funkcie - Predvolanie na výsluch pred disciplinárnu komisiu - Odklad dátumu výsluchu - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Predčasne podaná žaloba - Zjavná neprípustnosť“)
      (2022/C 95/51)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: FC (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaný: Európsky podporný úrad pre azyl (v zastúpení: P. Eyckmans a M. Stamatopoulou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Bontinck, A. Guillerme a L. Burguin, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie aktu prijatého predsedom disciplinárnej komisie EASO [dôverné], ktorým bol stanovený dátum výsluchu žalobkyne v disciplinárnom konaní voči jej osobe na [dôverné]

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprístupná.

                  2.

                  FC znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskeho podporného úradu pre azyl (EASO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 289, 19.7.2021.


title: Vec T-722/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – D’Amato a i./Parlament („Predbežné opatrenia – Poslanci Parlamentu – Podmienky vstupu do budov Parlamentu na troch pracoviskách Parlamentu v súvislosti so zdravotnou krízou – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/37

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. decembra 2021 – D’Amato a i./Parlament
      (Vec T-722/21 R)
      („Predbežné opatrenia - Poslanci Parlamentu - Podmienky vstupu do budov Parlamentu na troch pracoviskách Parlamentu v súvislosti so zdravotnou krízou - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2022/C 95/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Rosa D’Amato (Tarente, Taliansko), Claude Gruffat (Mulsans, Francúzsko), Damien Carême (Argenteuil, Francúzsko), Benoît Biteau (Sablonceaux, Francúzsko) (v zastúpení: P. de Bandt, M. Gherghinaru a L. Panepinto, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: S. Alves a A.-M. Dumbrăvan, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia predsedníctva Parlamentu z 27. októbra 2021 o mimoriadnych pravidlách v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri vstupe do budov Parlamentu na jeho troch pracoviskách

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  Uznesenie z 15. novembra 2021, D’Amato a i./Parlament (T-722/21 R), sa zrušuje.

                  3.

                  O trovách sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-642/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 18. októbra 2021 – P.C.H./Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 18. októbra 2021 – P.C.H./Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie
      (Vec C-642/21)
      (2022/C 95/14)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bihor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: P.C.H.

         Žalovaní: Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie

         Ďalší účastník konania: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 9 ods. 1 smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), pokiaľ ide o zabezpečenie súdneho konania „pre všetky osoby, ktoré sa cítia poškodené… z dôvodu opomenutia uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania“, ako aj ustanovenia článku 47 prvého odseku Charty základných práv Európskej únie, pokiaľ ide o zaručenie práva na „účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces“, vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava obsiahnutá v článku 211 písm. c) Legea dialogului social nr. 62/2011 (rumunský zákon č. 62/2011 o sociálnom dialógu), ktorá stanovuje, že trojročná lehota na podanie žaloby o náhradu škody začína plynúť „odo dňa, keď škoda vznikla“, bez ohľadu na to, či žalobca mal vedomosť o tom, že vznikla škoda (a o jej rozsahu)?

                  2.

                  Majú sa ustanovenia článku 2 ods. 1 a 2, ako aj ustanovenia článku 3 ods. 1 písm. c) in fine smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akú obsahuje článok 1 ods. 2 Legea cadru nr. 330, din 5 noiembrie 2009, privind salarizarea unitară a personalului plătit din fonduri publice (rumunský rámcový zákon č. 330 z 5. novembra 2009 o jednotnom odmeňovaní zamestnancov z verejných zdrojov) v zmysle výkladu Decizia nr. 7/2019 (rozsudok č. 7/2019) (uverejnený v Monitorul Oficial al României Úradný vestník Rumunska č. 343/06.05.2019), ktorý vyhlásil Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd, Rumunsko) v nadväznosti na žalobu v záujme zákona, za okolností, keď žalobca nepožíval právo požiadať o zvýšenie náhrady za zaradenie do platovej triedy v čase svojho nástupu do funkcie prokurátora po nadobudnutí účinnosti zákona č. 330/229 právneho aktu, ktorý výslovne stanovil, že nárokmi na odmenu sú a zostávajú výlučne tie nároky, ktoré sú upravené v [uvedenom] zákone, s následným vytvorením diskriminácie v odmeňovaní vo vzťahu k jeho kolegom, a to aj na základe kritéria veku, čo v skutočnosti znamená, že len starším prokurátorom, ktorí do funkcie nastúpili pred januárom 2010 [a vzťahovali sa na nich rozsudky z obdobia od roku 2006 do roku 2009, ktorých výrok bol v roku 2019 predmetom výkladu prostredníctvom rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd) č. 7/2019], boli retroaktívne vyplatené nároky na odmenu (analogické s tými, o ktoré sa žiada súdnou žalobou, ktorá je predmetom tohto konania) počas decembra 2019/januára 2020 za obdobie od roku 2010 do roku 2015, hoci v uvedenom období si aj žalobca plnil svoje funkcie prokurátora, vykonával rovnaké pracovné činnosti za rovnakých podmienok a v rovnakej inštitúcii?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia smernice 2000/78/ES vykladať v tom zmysle, že bránia diskriminácii len vtedy, ak sa táto diskriminácia zakladá na jednom z kritérií stanovených v článku 1 tejto smernice, alebo naopak tieto ustanovenia, prípadne doplnené inými ustanoveniami práva Únie, bránia vo všeobecnosti tomu, aby sa s jedným zamestnancom zaobchádzalo inak ako s iným zamestnancom, pokiaľ ide o odmenu, ak vykonáva rovnakú prácu pre rovnakého zamestnávateľa počas rovnakého obdobia a za rovnakých podmienok?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-643/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 18. októbra 2021 – F.O.L./Tribunalul Cluj

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 18. októbra 2021 – F.O.L./Tribunalul Cluj
      (Vec C-643/21)
      (2022/C 95/15)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bihor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: F.O.L.

         Žalovaný: Tribunalul Cluj

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 9 ods. 1 smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), pokiaľ ide o zabezpečenie súdneho konania „pre všetky osoby, ktoré sa cítia poškodené… z dôvodu opomenutia uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania“, ako aj ustanovenia článku 47 prvého odseku Charty základných práv Európskej únie, pokiaľ ide o zaručenie práva na „účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces“, vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava obsiahnutá v článku 211 písm. c) Legea dialogului social nr. 62/2011 (rumunský zákon č. 62/2011 o sociálnom dialógu), ktorá stanovuje, že trojročná lehota na podanie žaloby o náhradu škody začína plynúť „odo dňa, keď škoda vznikla“, bez ohľadu na to, či žalobca mal vedomosť o tom, že vznikla škoda (a o jej rozsahu)?

                  2.

                  Majú sa ustanovenia článku 2 ods. 1 a 2, ako aj ustanovenia článku 3 ods. 1 písm. c) in fine smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akú obsahuje článok 1 ods. 2 Legea cadru nr. 330, din 5 noiembrie 2009, privind salarizarea unitară a personalului plătit din fonduri publice (rumunský rámcový zákon č. 330 z 5. novembra 2009 o jednotnom odmeňovaní zamestnancov z verejných zdrojov) v zmysle výkladu Decizia nr. 7/2019 (rozsudok č. 7/2019) (uverejnený v Monitorul Oficial al României Úradný vestník Rumunska č. 343/06.05.2019), ktorý vyhlásil Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd, Rumunsko) v nadväznosti na žalobu v záujme zákona, za okolností, keď žalobca nepožíval právo požiadať o zvýšenie náhrady za zaradenie do platovej triedy v čase svojho nástupu do funkcie prokurátora po nadobudnutí účinnosti zákona č. 330/229 právneho aktu, ktorý výslovne stanovil, že nárokmi na odmenu sú a zostávajú výlučne tie nároky, ktoré sú upravené v [uvedenom] zákone, s následným vytvorením diskriminácie v odmeňovaní vo vzťahu k jeho kolegom, a to aj na základe kritéria veku, čo v skutočnosti znamená, že len starším prokurátorom, ktorí do funkcie nastúpili pred januárom 2010 [a vzťahovali sa na nich rozsudky z obdobia od roku 2006 do roku 2009, ktorých výrok bol v roku 2019 predmetom výkladu prostredníctvom rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd) č. 7/2019], boli retroaktívne vyplatené nároky na odmenu (analogické s tými, o ktoré sa žiada súdnou žalobou, ktorá je predmetom tohto konania) počas decembra 2019/januára 2020 za obdobie od roku 2010 do roku 2015, hoci v uvedenom období si aj žalobca plnil svoje funkcie prokurátora, vykonával rovnaké pracovné činnosti za rovnakých podmienok a v rovnakej inštitúcii?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia smernice 2000/78/ES vykladať v tom zmysle, že bránia diskriminácii len vtedy, ak sa táto diskriminácia zakladá na jednom z kritérií stanovených v článku 1 tejto smernice, alebo naopak tieto ustanovenia, prípadne doplnené inými ustanoveniami práva Únie, bránia vo všeobecnosti tomu, aby sa s jedným zamestnancom zaobchádzalo inak ako s iným zamestnancom, pokiaľ ide o odmenu, ak vykonáva rovnakú prácu pre rovnakého zamestnávateľa počas rovnakého obdobia a za rovnakých podmienok?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-644/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 18. októbra 2021 – M.I.A., P.R.-M., V.-C.I-C, F.C.R., P (predtým T). Ş-B., D.R., P.E.E., F.I./Tribunalul Cluj, Tribunalul Mureş, Tribunalul Hunedoara, Tribunalul Suceava, Tribunalul Galaţi

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 18. októbra 2021 – M.I.A., P.R.-M., V.-C.I-C, F.C.R., P (predtým T). Ş-B., D.R., P.E.E., F.I./Tribunalul Cluj, Tribunalul Mureş, Tribunalul Hunedoara, Tribunalul Suceava, Tribunalul Galaţi
      (Vec C-644/21)
      (2022/C 95/16)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bihor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: M.I.A., P.R.-M., V.-C.I-C, F.C.R., P (predtým T). Ş-B., D.R., P.E.E., F.I.

         Žalovaní: Tribunalul Cluj, Tribunalul Mureş, Tribunalul Hunedoara, Tribunalul Suceava, Tribunalul Galaţi

         Vedľajší účastník konania: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 9 ods. 1 smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), pokiaľ ide o zabezpečenie súdneho konania „pre všetky osoby, ktoré sa cítia poškodené… z dôvodu opomenutia uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania“, ako aj ustanovenia článku 47 prvého odseku Charty základných práv Európskej únie, pokiaľ ide o zaručenie práva na „účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces“, vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava obsiahnutá v článku 211 písm. c) Legea dialogului social nr. 62/2011 (rumunský zákon č. 62/2011 o sociálnom dialógu), ktorá stanovuje, že trojročná lehota na podanie žaloby o náhradu škody začína plynúť „odo dňa, keď škoda vznikla“, bez ohľadu na to, či žalobca mal vedomosť o tom, že vznikla škoda (a o jej rozsahu)?

                  2.

                  Majú sa ustanovenia článku 2 ods. 1 a 2, ako aj ustanovenia článku 3 ods. 1 písm. c) in fine smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akú obsahuje článok 1 ods. 2 Legea cadru nr. 330, din 5 noiembrie 2009, privind salarizarea unitară a personalului plătit din fonduri publice (rumunský rámcový zákon č. 330 z 5. novembra 2009 o jednotnom odmeňovaní zamestnancov z verejných zdrojov) v zmysle výkladu Decizia nr. 7/2019 (rozsudok č. 7/2019) (uverejnený v Monitorul Oficial al României Úradný vestník Rumunska č. 343/06.05.2019), ktorý vyhlásil Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd, Rumunsko) v nadväznosti na žalobu v záujme zákona, za okolností, keď žalobca nepožíval právo požiadať o zvýšenie náhrady za zaradenie do platovej triedy v čase svojho nástupu do funkcie prokurátora po nadobudnutí účinnosti zákona č. 330/229 právneho aktu, ktorý výslovne stanovil, že nárokmi na odmenu sú a zostávajú výlučne tie nároky, ktoré sú upravené v [uvedenom] zákone, s následným vytvorením diskriminácie v odmeňovaní vo vzťahu k jeho kolegom, a to aj na základe kritéria veku, čo v skutočnosti znamená, že len starším prokurátorom, ktorí do funkcie nastúpili pred januárom 2010 [a vzťahovali sa na nich rozsudky z obdobia od roku 2006 do roku 2009, ktorých výrok bol v roku 2019 predmetom výkladu prostredníctvom rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd) č. 7/2019], boli retroaktívne vyplatené nároky na odmenu (analogické s tými, o ktoré sa žiada súdnou žalobou, ktorá je predmetom tohto konania) počas decembra 2019/januára 2020 za obdobie od roku 2010 do roku 2015, hoci v uvedenom období si aj žalobca plnil svoje funkcie prokurátora, vykonával rovnaké pracovné činnosti za rovnakých podmienok a v rovnakej inštitúcii?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia smernice 2000/78/ES vykladať v tom zmysle, že bránia diskriminácii len vtedy, ak sa táto diskriminácia zakladá na jednom z kritérií stanovených v článku 1 tejto smernice, alebo naopak tieto ustanovenia, prípadne doplnené inými ustanoveniami práva Únie, bránia vo všeobecnosti tomu, aby sa s jedným zamestnancom zaobchádzalo inak ako s iným zamestnancom, pokiaľ ide o odmenu, ak vykonáva rovnakú prácu pre rovnakého zamestnávateľa počas rovnakého obdobia a za rovnakých podmienok?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-645/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 21. októbra 2021 – C.C.C., C.R.R., U.D.M./Tribunalul Cluj, Tribunalul Satu Mare, Tribunalul Bucureşti, Tribunalul Bistriţa Năsăud, Tribunalul Maramureş, Tribunalul Sibiu

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 21. októbra 2021 – C.C.C., C.R.R., U.D.M./Tribunalul Cluj, Tribunalul Satu Mare, Tribunalul Bucureşti, Tribunalul Bistriţa Năsăud, Tribunalul Maramureş, Tribunalul Sibiu
      (Vec C-645/21)
      (2022/C 95/17)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bihor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: C.C.C., C.R.R., U.D.M.

         Žalovaní: Tribunalul Cluj, Tribunalul Satu Mare, Tribunalul Bucureşti, Tribunalul Bistriţa Năsăud, Tribunalul Maramureş, Tribunalul Sibiu

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 9 ods. 1 smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), pokiaľ ide o zabezpečenie súdneho konania „pre všetky osoby, ktoré sa cítia poškodené… z dôvodu opomenutia uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania“, ako aj ustanovenia článku 47 prvého odseku Charty základných práv Európskej únie, pokiaľ ide o zaručenie práva na „účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces“, vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava obsiahnutá v článku 211 písm. c) Legea dialogului social nr. 62/2011 (rumunský zákon č. 62/2011 o sociálnom dialógu), ktorá stanovuje, že trojročná lehota na podanie žaloby o náhradu škody začína plynúť „odo dňa, keď škoda vznikla“, bez ohľadu na to, či žalobca mal vedomosť o tom, že vznikla škoda (a o jej rozsahu)?

                  2.

                  Majú sa ustanovenia článku 2 ods. 1 a 2, ako aj ustanovenia článku 3 ods. 1 písm. c) in fine smernice Rady 2000/78/E[S] z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akú obsahuje článok 1 ods. 2 Legea cadru nr. 330, din 5 noiembrie 2009, privind salarizarea unitară a personalului plătit din fonduri publice (rumunský rámcový zákon č. 330 z 5. novembra 2009 o jednotnom odmeňovaní zamestnancov z verejných zdrojov) v zmysle výkladu Decizia nr. 7/2019 (rozsudok č. 7/2019) (uverejnený v Monitorul Oficial al României Úradný vestník Rumunska č. 343/06.05.2019), ktorý vyhlásil Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd, Rumunsko) v nadväznosti na žalobu v záujme zákona, za okolností, keď žalobca nepožíval právo požiadať o zvýšenie náhrady za zaradenie do platovej triedy v čase svojho nástupu do funkcie prokurátora po nadobudnutí účinnosti zákona č. 330/229 právneho aktu, ktorý výslovne stanovil, že nárokmi na odmenu sú a zostávajú výlučne tie nároky, ktoré sú upravené v [uvedenom] zákone, s následným vytvorením diskriminácie v odmeňovaní vo vzťahu k jeho kolegom, a to aj na základe kritéria veku, čo v skutočnosti znamená, že len starším prokurátorom, ktorí do funkcie nastúpili pred januárom 2010 [a vzťahovali sa na nich rozsudky z obdobia od roku 2006 do roku 2009, ktorých výrok bol v roku 2019 predmetom výkladu prostredníctvom rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd) č. 7/2019], boli retroaktívne vyplatené nároky na odmenu (analogické s tými, o ktoré sa žiada súdnou žalobou, ktorá je predmetom tohto konania) počas decembra 2019/januára 2020 za obdobie od roku 2010 do roku 2015, hoci v uvedenom období si aj žalobca plnil svoje funkcie prokurátora, vykonával rovnaké pracovné činnosti za rovnakých podmienok a v rovnakej inštitúcii?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia smernice 2000/78/ES vykladať v tom zmysle, že bránia diskriminácii len vtedy, ak sa táto diskriminácia zakladá na jednom z kritérií stanovených v článku 1 tejto smernice, alebo naopak tieto ustanovenia, prípadne doplnené inými ustanoveniami práva Únie, bránia vo všeobecnosti tomu, aby sa s jedným zamestnancom zaobchádzalo inak ako s iným zamestnancom, pokiaľ ide o odmenu, ak vykonáva rovnakú prácu pre rovnakého zamestnávateľa počas rovnakého obdobia a za rovnakých podmienok?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-667/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 8. novembra 2021 – ZQ/Medizinischer Dienst der Krankenversicherung Nordrhein, Körperschaft des öffentlichen Rechts

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 8. novembra 2021 – ZQ/Medizinischer Dienst der Krankenversicherung Nordrhein, Körperschaft des öffentlichen Rechts
      (Vec C-667/21)
      (2022/C 95/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ZQ

         Žalovaná: Medizinischer Dienst der Krankenversicherung Nordrhein, Körperschaft des öffentlichen Rechts

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 ods. 2 písm. h) nariadenia (EÚ) 2016/679 (1) (všeobecné nariadenie o ochrane údajov, ďalej len „GDPR“) vykladať v tom zmysle, že lekárska služba zdravotnej poisťovne nesmie spracúvať údaje týkajúce sa zdravia svojho zamestnanca, ktoré sú podmienkou posúdenia pracovnej spôsobilosti tohto zamestnanca?

                  2.

                  Pre prípad, že Súdny dvor by odpovedal na prvú otázku záporne, v dôsledku čoho by podľa článku 9 ods. 2 písm. h) GDPR prichádzala do úvahy výnimka zo zákazu spracúvania údajov týkajúcich sa zdravia stanoveného v článku 9 ods. 1 GDPR: Majú sa v takom prípade, ako je tento, vziať do úvahy okrem opatrení uvedených v článku 9 ods. 3 GDPR ďalšie požiadavky týkajúce sa ochrany údajov, prípadne aké požiadavky sa majú vziať do úvahy?

                  3.

                  Pre prípad, že Súdny dvor by odpovedal na prvú otázku záporne, v dôsledku čoho by podľa článku 9 ods. 2 písm. h) GDPR prichádzala do úvahy výnimka zo zákazu spracúvania údajov týkajúcich sa zdravia stanoveného v článku 9 ods. 1 GDPR: Závisí v prípade, ako je tento, prípustnosť, resp. zákonnosť spracúvania údajov týkajúcich sa zdravia navyše od toho, že je splnená aspoň jedna z podmienok uvedených v článku 6 ods. 1 GDPR?

                  4.

                  Má článok 82 ods. 1 GDPR charakter ustanovenia, ktorého cieľom je špeciálna, resp. generálna prevencia, a musí sa to zohľadniť pri určovaní výšky nemajetkovej ujmy, ktorú má na základe článku 82 ods. 1 GDPR nahradiť prevádzkovateľ, resp. sprostredkovateľ?

                  5.

                  Záleží pri určovaní výšky nemajetkovej ujmy, ktorá sa má nahradiť na základe článku 82 ods. 1 GDPR, na miere zavinenia prevádzkovateľa, resp. sprostredkovateľa? Môže sa najmä neexistencia alebo nízka miera zavinenia prevádzkovateľa, resp. sprostredkovateľa zohľadniť v jeho prospech?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-723/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Cottbus (Nemecko) 29. novembra 2021 – Stadt Frankfurt (Oder) a FWA Frankfurter Wasser- und Abwassergesellschaft mbH/Landesamt für Bergbau, Geologie und Rohstoffe

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Cottbus (Nemecko) 29. novembra 2021 – Stadt Frankfurt (Oder) a FWA Frankfurter Wasser- und Abwassergesellschaft mbH/Landesamt für Bergbau, Geologie und Rohstoffe
      (Vec C-723/21)
      (2022/C 95/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Cottbus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Stadt Frankfurt (Oder), FWA Frankfurter Wasser- und Abwassergesellschaft mbH

         Žalovaný: Landesamt für Bergbau, Geologie und Rohstoffe

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a.

                              Má sa článok 7 ods. 3 smernice 2000/60/ES (1) vykladať v tom zmysle, že všetci členovia verejnosti bezprostredne dotknutej projektom sú oprávnení súdne uplatňovať porušenie povinnosti

                                          i)

                                          vylúčiť zhoršenie kvality vodných útvarov používaných na výrobu pitnej vody,

                                          ii)

                                          znížiť mieru úpravy potrebnej na výrobu pitnej vody,

                                    v nadväznosti na ochranu tretej strany týkajúcu sa zákazu zhoršovania stavu podzemných vôd (pozri rozsudky Súdneho dvora z 28. mája 2020, Land Nordrhein-Westfalen, C-535/18 (2), body 132 a nasl., ako aj z 3. októbra 2019, Burgenland, C-197/18 (3), body 40 a 42)?

                              b.

                              V prípade zápornej odpovede na otázku a):
                              Sú žalobcovia, ktorým bola zverená výroba a úprava pitnej vody, v každom prípade oprávnení uplatňovať porušenie zákazov a príkazov obsiahnutých v článku 7 ods. 3 smernice 2000/60?

                  2.

                  Obsahuje ustanovenie článku 7 ods. 3 smernice 2000/60 popri úlohe dlhodobejšieho plánovania v plánoch využívania a programoch opatrení podobne ako článok 4 smernice 2000/60 aj povinnosť odoprieť povolenie na konkrétne projekty na základe porušenia zákazu zhoršenia aj vo vzťahu k vodným útvarom mimo ochranných pásiem v zmysle článku 7 ods. 3 druhej vety smernice 2000/60 (pozri rozsudok Land Nordrhein-Westfalen, C-535/18, bod 75)?

                  3.

                  Vychádzajúc z toho, že článok 7 ods. 3 smernice 2000/60 – na rozdiel od prílohy V k článku 4 smernice 2000/60 – nestanovuje žiadne vlastné referenčné hodnoty na posúdenie zákazu zhoršenia:

                              a.

                              Za akých predpokladov sa má vychádzať z toho, že dochádza k zhoršeniu vodného útvaru a s tým spoločne k zvýšeniu miery úpravy potrebnej na výrobu pitnej vody?

                              b.

                              Mohli by sa za relevantný referenčný bod pre zvýšenie miery úpravy a tým aj pre zákaz zhoršenia podľa článku 7 ods. 3 smernice 2000/60 považovať limitné hodnoty stanovené v prílohe I smernice 98/83/ES (4), čomu nasvedčuje článok 7 ods. 2 posledná veta smernice 2000/60?

                              c.

                              V prípade kladnej odpovede na otázku b):
                              Môže ísť o porušenie zákazu zhoršenia podľa článku 7 ods. 3 smernice 2000/60, keď v prípade jedinej významnej hodnoty nejde o limitnú hodnotu časti A alebo B prílohy I, ale o takzvaný indikačný parameter podľa časti C prílohy I?

                  4.

                  Kedy sa má usúdiť porušenie zákazu zhoršenia kvality pitnej vody podľa článku 7 ods. 3 smernice 2000/60 (k meradlu zákazu zhoršenia podľa článku 4 smernice 2000/60 pozri rozsudok C-535/18, Land Nordrhein-Westfalen, bod 119 a k tomu rozsudok z 1. júla 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, C-461/13 (5), bod 52)?

                              a.

                              Stačí pre usúdenie porušenia každé zhoršenie
                              alebo

                              b.

                              musí existovať pravdepodobnosť, že nebude dodržaný indikačný parameter 250 mg/l pre sírany
                              alebo

                              c.

                              musí existovať hrozba nápravných opatrení v zmysle článku 8 ods. 6 smernice 98/83, ktoré zvyšujú nároky na úpravu pitnej vody?

                  5.

                  Obsahuje aj článok 7 ods. 3 smernice 2000/60 popri hmotnoprávnom kritériu skúmania aj požiadavky pre úradný povoľovací proces, je teda judikatúra SDEÚ k článku 4 smernice 2000/60 analogicky použiteľná na rozsah skúmania podľa článku 7 ods. 3 smernice 2000/60 (pozri rozsudok Land 6. Nordrhein-Westfalen, C-535/18, druhá prejudiciálna otázka)?

                  6.

                  Musí investor projektu vykonať aj odborné posúdenie možného negatívneho ovplyvnenia článku 7 ods. 3 smernice 2000/60 už vtedy, keď projekt môže porušiť požiadavky článku 7 ods. 3 smernice 2000/60?

                  7.

                  Má sa aj tu vychádzať z toho, že toto posúdenie sa musí realizovať v čase vydania vodoprávneho rozhodnutia a v dôsledku toho neskoršie posúdenie nariadené počas súdneho konania nemôže napraviť nezákonnosť vodoprávneho povolenia (pozri rozsudok Land Nordrhein-Westfalen, C-535/18, body 76 a 80 a nasl.)?

                  8.

                  Môžu sa pri zvažovaní v rámci povoľovania prípadne prekonať príkazy a zákazy v článku 7 ods. 3 smernice 2000/60 v prospech cieľa sledovaného projektom v prípade, že nároky na úpravu pitnej vody sú nízke alebo ak je účel projektu mimoriadne dôležitý?

                  9.

                  Uplatňuje sa ustanovenie článku 4 ods. 7 na článok 7 ods. 3 smernice 2000/60?

                  10.

                  Aké povinnosti nad rámec článku 4 smernice 2000/60 možno vyvodiť z článku 7 ods. 2 smernice 2000/60 s tým dôsledkom, že musia byť zohľadnené v procese povoľovania projektu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275).

         (2)  ECLI:EU:C:2020:391.

         (3)  ECLI:EU:C:2019:824.

         (4)  Smernica Rady 98/83/ES z 3. novembra 1998 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu (Ú. v. ES L 330, 1998, s. 32; Mim. vyd. 15/004, s. 90).

         (5)  ECLI:EU:C:2015:433.