title: Vec C-104/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Česká republika) 19. februára 2021 – RegioJet a. s. /České dráhy a. s.

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Česká republika) 19. februára 2021 – RegioJet a. s. /České dráhy a. s.
      (Vec C-104/21)
      (2021/C 148/12)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: RegioJet a. s.

         Odporkyňa: České dráhy a. s.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú informačné nosiče, ktoré obsahujú informácie pre cestujúcich v listinnej podobe a ktoré sa nainštalujú v priestoroch železničných staníc, servisnými zariadeniami v zmysle článku 3 [bodu] 11 smernice 2012/34 (1)?

                  2.

                  Je smernica 2012/34 podľa článku 288 Zmluvy o fungovaní Európskej únie záväzná pre České dráhy, a. s., ako pre štát v širšom zmysle? Môžu sa jednotlivci dovolávať priameho účinku odchylne prebranej alebo neprebranej smernice voči Českým dráham, a. s.?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor (Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 32).


title: Vec C-113/21 P: Odvolanie podané 23. februára 2021: Maen Haikal proti rozsudku Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 vo veci T-189/19, Maen Haikal/Rada Európskej únie

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/10

      Odvolanie podané 23. februára 2021: Maen Haikal proti rozsudku Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 vo veci T-189/19, Maen Haikal/Rada Európskej únie
      (Vec C-113/21 P)
      (2021/C 148/13)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Maen Haikal (v zastúpení: S. Koev, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  vyhlásil toto odvolanie za prípustné a dôvodné v celom jeho rozsahu a vyhlásil všetky odvolacie dôvody uvedené na podporu tohto odvolania za dôvodné,

                  —

                  vyhlásil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu, proti ktorému je podané toto odvolanie sa má zrušiť v celom jeho rozsahu,

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/87 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach, v rozsahu, v akom sa týkajú pána Maena Haikala,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/85 (1) z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 (2) o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, v rozsahu, v akom sa týkajú pána Maena Haikala,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/806 zo 17. mája 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, v rozsahu, v akom sa týka pána Maena Haikala,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/798 (3) zo 17. mája 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, v rozsahu, v akom sa týka pána Maena Haikala,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľa, výdavky, poplatky a honoráre súvisiace s jeho obhajobou.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Nesprávne uplatnenie práva Všeobecným súdom v rozsahu, v akom konštatoval, že Rada správne uplatnila domnienku, že odvolateľ bol významný podnikateľ pôsobiaci v Sýrii, pretože uplatnenie tejto domnienky je bez právneho základu a je neprimerané sledovanému cieľu.

                  2.

                  Porušenie zásady proporcionality – článok 49 Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Porušenie pravidiel dokazovania z dôvodu nedostatku dôkazov na uplatnenie domnienky a odmietnutie uplatniť článok 27 ods. 3 a článok 28 ods. 3 rozhodnutia 2013/255, zmeneného rozhodnutím 2015/1836.

                  4.

                  Zjavne nesprávne posúdenie v rozsahu, v akom boli potvrdené právne akty Rady, ktorými bolo meno odvolateľa vyňaté o zoznamov sankcií.

         (1)  Ú. v. EÚ L 18 I, 2019, s. 4.

         (2)  Ú. v. EÚ L 16, 2012, s. 1.

         (3)  Ú. v. EÚ L 132, 2019, s. 1.


title: Vec C-125/21: Žaloba podaná 26. februára 2021 – Európska komisia/Írsko

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/11

      Žaloba podaná 26. februára 2021 – Európska komisia/Írsko
      (Vec C-125/21)
      (2021/C 148/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Tomkin a S. Grünheid, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Írsko

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že Írsko si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zosúladenie s rámcovým rozhodnutím Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii (1), resp. v každom prípade tým, že tieto opatrenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 29 ods. 1 a 2 tohoto rámcového rozhodnutia,

                  —

                  zaviazal Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa článku 29 ods. 1 a 2 rámcového rozhodnutia 2008/909/SVV, členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami tohto rámcového rozhodnutia do 5. decembra 2011, a tieto opatrenia oznámia Komisii.
      Komisia sa domnieva, že Írsko porušilo svoje povinnosti podľa článku 29 ods. 1 a 2 rámcového rozhodnutia Rady 2008/909/SVV tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zosúladenie s rámcovým rozhodnutím, resp. v každom prípade tým, že tieto opatrenia neoznámilo Komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ L 327, 2008, s. 27.


title: Vec C-137/21: Žaloba podaná 4. marca 2021 – Európsky parlament/Európska komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/12

      Žaloba podaná 4. marca 2021 – Európsky parlament/Európska komisia
      (Vec C-137/21)
      (2021/C 148/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: P. López-Carceller, J. Rodrigues, S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  rozhodol, že Komisia porušila Zmluvu tým, že neprijala delegovaný akt podľa článku 7 písm. f) nariadenia 2018/1806 (1),

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza jediný žalobný dôvod, a to porušenie Zmlúv.
      Podľa Parlamentu mala Komisia povinnosť prijať delegovaný akt podľa článku 7 písm. f) nariadenia 2018/1806. Uznesením z 22. októbra 2020 Parlament vyzval Komisiu, aby predmetný akt prijala. Keďže Komisia neprijala delegovaný akt do 22. decembra 2020, Parlament sa rozhodol podať žalobu na nečinnosť podľa článku 265 ZFEÚ.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1806 zo 14. novembra 2018 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. EÚ L 303, 2018, s. 39).


title: Vec C-166/21: Žaloba podaná 12. marca 2021 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/13

      Žaloba podaná 12. marca 2021 – Európska komisia/Poľská republika
      (Vec C-166/21)
      (2021/C 148/17)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Perrin a M. Siekierzyńska, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Poľská republika

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Poľská republika si tým, že dovozcu etanolu používaného na výrobu liekov pozbavila povinného oslobodenia od spotrebnej dane v prípade, keď si sám nezvolí podmienečné oslobodenie od spotrebnej dane, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 27 ods. 1 písm. d) smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (1) a zásadu proporcionality,

                  —

                  zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Poľské republika prijala vnútroštátne predpisy, podľa ktorých dovozca etanolu používaného na výrobu liekov je pozbavený oslobodenia od spotrebnej dane v prípade, že si sám nezvolí podmienečné oslobodenie od spotrebnej dane.
      Podľa názoru Komisie došlo k nesplneniu povinností vyplývajúcich z článku 27 ods. 1 písm. d) smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje a zo zásady proporcionality.
      Podľa tohto ustanovenia smernice v prípade používania etanolu na výrobu liekov, majú členské štáty povinnosť oslobodiť ho od spotrebnej dane za podmienok, ktoré stanovia na účely zabezpečenia správnej a čestnej aplikácie týchto oslobodení od daní a na účely ochrany pred daňovými únikmi, pred vyhýbaním sa plateniu daní a pred ich zneužívaním. Podľa Komisie viazanie oslobodenia od spotrebnej dane na uplatnenie postupu podmienečného oslobodenia od dane nie je potrebné na účely zabezpečenia správnej a čestnej aplikácie oslobodenia, ani na účely ochrany pred daňovými únikmi, pred vyhýbaním sa plateniu daní a pred ich zneužívaním. Odporuje to aj zásade proporcionality.

         (1)  Ú. v. ES L 316, 1992, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206.


title: Vec T-108/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Universität Koblenz-Landau/EACEA („Arbitrážna doložka – Programy Tempus IV – Dohody o grante – Zmluvná povaha sporu – Zmena kvalifikácie žaloby – Oprávnené náklady – Systémové a opakujúce sa nezrovnalosti – Úplné vymáhanie vyplatených súm – Proporcionalita – Právo byť vypočutý – Povinnosť odôvodnenia – Článok 41 Charty základných práv“)

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/14

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Universität Koblenz-Landau/EACEA
      (Vec T-108/18) (1)

      („Arbitrážna doložka - Programy Tempus IV - Dohody o grante - Zmluvná povaha sporu - Zmena kvalifikácie žaloby - Oprávnené náklady - Systémové a opakujúce sa nezrovnalosti - Úplné vymáhanie vyplatených súm - Proporcionalita - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia - Článok 41 Charty základných práv“)
      (2021/C 148/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: C. von der Lühe a I. Felder, avocats)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (v zastúpení: H. Monet, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. van der Hout a C. Wagner, avocats)

         Predmet veci

      V prvom rade návrh založený na článku 263 ZFEÚ o zrušenie listov EACEA z 21. decembra 2017 a 7. februára 2018 týkajúcich sa súm vyplatených žalobkyni v rámci dohôd o grante uzavretých na realizáciu troch projektov v oblasti vysokoškolského vzdelávania a subsidiárne návrh založený na článku 272 ZFEÚ na určenie, že uplatňované právo na vymáhanie neexistuje

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Universität Koblenz-Landau je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec T-606/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Universität Koblenz-Landau/EACEA (Rozhodcovská doložka – Programy Tempus – Dohoda o grante – Oprávnené náklady – Pozastavenie platieb – Vrátenie vyplatených súm – Povinnosť odôvodnenia)

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/14

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Universität Koblenz-Landau/EACEA
      (Vec T-606/18) (1)

      (Rozhodcovská doložka - Programy Tempus - Dohoda o grante - Oprávnené náklady - Pozastavenie platieb - Vrátenie vyplatených súm - Povinnosť odôvodnenia)
      (2021/C 148/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: C. von der Lühe a I. Felder, avocats)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (v zastúpení: H. Monet, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. van der Hout a C. Wagner, avocats)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 272 ZFEÚ, aby Všeobecný súd určil na jednej strane neexistenciu pohľadávky vo výške 22 454,22 eura, ktorú si EACEA uplatňuje v súvislosti s plnením dohody o grante č. 2012-3075 týkajúcej sa realizácie projektu „Kvalifikačné rámce v Strednej Ázii: Bolonské zásady a regionálna koordinácia“, a na druhej strane uložil povinnosť EACEA zaplatiť žalobkyni sumu 41 408,15 eura na základe tej istej dohody spolu s úrokmi z omeškania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Universität Koblenz-Landau je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-37/21: Žaloba podaná 19. januára 2021 – KF/EIB

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/18

      Žaloba podaná 19. januára 2021 – KF/EIB
      (Vec T-37/21)
      (2021/C 148/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: KF (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 13. októbra 2020,

                  —

                  priznal náhradu za utrpenú nemajetkovú ujmu, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1, článku 46 ods. 1 a článku 51 ods. 1 Pravidiel systému dôchodkového zabezpečenia žalovanej a zjavne nesprávnom posúdení právneho pojmu neplatnosť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na nedostatku nestrannosti žalovanej.


title: Vec T-71/21: Žaloba podaná 2. februára 2021 – QB/Komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/19

      Žaloba podaná 2. februára 2021 – QB/Komisia
      (Vec T-71/21)
      (2021/C 148/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: QB (v zastúpení: R. Wardyn, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie PMO zo 6. apríla 2020 a rozhodnutie menovacieho orgánu z 3. novembra 2020, ktorým Európska komisia zamietla priznať žalobcovi príspevok na expatriáciu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení rozhodnutia PMO a menovacieho orgánu.

                              —

                              žalobca tvrdí, že PMO a menovací orgán nepoukázali na skutočnosť, že ústavné a zákonné ustanovenia platné pre všetkých poľských sudcov v súlade s princípmi právneho štátu neumožňujú žalobcovi vstúpiť do akéhokoľvek právneho vzťahu s Európskou sieťou justičného vzdelávania (EJTN) ani so žiadnym iným súkromnoprávnym subjektom v Poľsku alebo v zahraničí,

                              —

                              ďalej tvrdí, že PMO a menovací orgán nezohľadnili skutočnosť, že podľa poľského práva žalobca ako sudca v činnej službe nemohol podliehať dohľadu žiadneho iného orgánu okrem hierarchie Okresného súdu Lubartow a KSSiP (Národná škola súdnictva a prokuratúry).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku.

                              —

                              namieta sa, že výraz „práca vykonávaná pre iný štát“ v zmysle článku 4 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku sa má vykladať tak, že zahŕňa všetky okolnosti vyplývajúce z práce vykonávanej pre iný štát a nemá sa obmedzovať na prácu vykonávanú pre oficiálne zastúpenie tohto štátu, pričom ani právne predpisy, ani judikatúra nepodporujú reštriktívny výklad menovacieho orgánu,

                              —

                              ďalej sa namieta, že KSSiP by sa mala považovať za ústredný štátny orgán, a preto by sa práca, ktorú žalobca vykonával počas svojho vyslania do KSSiP, mala považovať za prácu vykonávanú pre poľský štát,

                              —

                              žalobca ďalej tvrdí, že práca, ktorú vykonával (1) mala doplnkovú povahu k právnemu vzťahu medzi žalobcom a KSSiP,

                              —

                              žalobca ďalej tvrdí, že jeho hlavným zamestnaním v príslušnom období bolo zamestnanie pre KSSiP v Poľsku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

                              —

                              namieta sa, že žalobca si zachoval špecifickú väzbu, ktorá ho spájala s Poľskom a ktorá mu bránila vytvoriť si trvalú väzbu s Belgickom,

                              —

                              okrem toho žalobca tvrdí, že jeho právna a faktická situácia mu neumožňovala integrovať sa do belgickej spoločnosti.

         (1)  Redakčná poznámka: z dôvodu zaručenia anonymity bola vynechaná jedna veta.


title: Vec T-83/21: Žaloba podaná 5. februára 2021 – Van Walle/ECDC

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/20

      Žaloba podaná 5. februára 2021 – Van Walle/ECDC
      (Vec T-83/21)
      (2021/C 148/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ivo Van Walle (Järfälla, Švédsko) (v zastúpení: L. Levi and A. Champetier, advokáti)

         Žalovaný: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 30. marca 2020 o neobnovení jeho zmluvy,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 26. októbra 2020, ktorým bola zamietnutá jeho sťažnosť z 24. júna 2020,

                  —

                  nariadil vyplatenie jeho čistej mzdy so spätnou účinnosťou od 31. októbra 2020 do dňa jeho opätovného dosadenia na pracovné miesto,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť mu majetkovú ujmu vo výške 30 000 eur a náhradu jeho nemajetkovej ujmy, ktorú možno odhadnúť ex æquo et bono na 20 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnych posúdeniach.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na zneužití právomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý.


title: Vec T-96/21: Žaloba podaná 16. februára 2021 – Amort a i./Komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/21

      Žaloba podaná 16. februára 2021 – Amort a i./Komisia
      (Vec T-96/21)
      (2021/C 148/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Heidi Amort (Jenesien, Taliansko) a ďalších 35 žalobcov (v zastúpení: R. Holzeisen, Rechtsanwältin)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté vykonávacie rozhodnutie, v znení zmien a doplnení.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba podaná proti vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie C(2020) 9598 (final) z 21. decembra 2020, ktorým sa udeľuje podmienečné povolenie uviesť liek „Comirnaty – mRNA vakcína proti COVIDU-19 (nukleozidovo modifikovaná)“ pre použitie v humánnej medicíne na trh podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004, sa zakladá na týchto štyroch žalobných dôvodoch.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: napadnuté vykonávacie rozhodnutie je v rozpore s článkom 2 bodom 1 a 2 nariadenia (ES) č. 507/2006 (1). Je vedecký dokázané, že panika, ktorá sa rozšírila vo svete z dôvodu vysokej miery úmrtnosti údajne spájanej s infekciou Sars Cov 2, je neodôvodnená. WHO a Európska únia navyše náležite neuznali krízovú situáciu v zmysle ohrozenia verejného zdravia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: vykonávacie rozhodnutie je v rozpore s článkom 4 nariadenia (ES) č. 507/2006 z dôvodu:

                              —

                              neexistencie vyváženosti rizika a prínosu, ako je definovaná v článku 1 bode 28a smernice 2001/83/ES (2), ktorá by mala pozitívny účinok,

                              —

                              neexistencie podmienky požadovanej článkom 4 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 507/2006, keďže prihlasovateľ pravdepodobne neposkytol všetky podrobné klinické údaje,

                              —

                              neexistencie podmienky požadovanej článkom 4 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 507/2006, keďže liek nezodpovedá nenaplneným liečebným potrebám,

                              —

                              neexistencie podmienky požadovanej článkom 4 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 507/2006.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: porušenie nariadenia (ES) č. 1394/2007 (3), smernice 2001/83/ES, ako aj nariadenia (ES) č. 726/2004 (4).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: porušenie článkov 168 a 169 ZFEÚ, ako aj článkov 3, 35 a 38 Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 507/2006 z 29. marca 2006 o podmienečnom povolení uviesť na trh lieky humánnej medicíny, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 92, 2006, s. 6).

         (2)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 z 13. novembra 2007 o liekoch na inovatívnu liečbu, ktorým sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES a nariadenie (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 324, 2007, s. 121).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd 13/034, s. 229).


title: Vec T-97/21: Žaloba podaná 16. februára 2021 – Synesis/Rada

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/22

      Žaloba podaná 16. februára 2021 – Synesis/Rada
      (Vec T-97/21)
      (2021/C 148/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Synesis OOO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil podľa článku 263 ZFEÚ vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/2130 zo 17. decembra 2020, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 4261/14), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/2129 zo 17. decembra 2020, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 4261/1), v rozsahu, v ako sa týkajú žalobkyne,

                  —

                  podľa článku 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na odôvodnenie protiprávnosti napadnutých právnych aktov v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod, ktorý sa zakladá na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, najmä si nesplnila povinnosť overenia. Rada nepredložila konkrétne dôkazy, aby odôvodnila platnosť zaradenia žalobkyne na zoznam v napadnutých právnych aktoch.


title: Vec T-116/21: Žaloba podaná 22. februára 2021 – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (WILD)

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/22

      Žaloba podaná 22. februára 2021 – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (WILD)
      (Vec T-116/21)
      (2021/C 148/31)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Maternus GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Zoebisch a R. Drozdz Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie WILD – ochranná známka Európskej únie č. 9 515 248

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 9. decembra 2020 vo veci R 932/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) a ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-123/21: Žaloba podaná 25. februára 2021 – Stowarzyszenie chłodnictwa klimatyzacji i pomp ciepła/Komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/23

      Žaloba podaná 25. februára 2021 – Stowarzyszenie chłodnictwa klimatyzacji i pomp ciepła/Komisia
      (Vec T-123/21)
      (2021/C 148/32)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stowarzyszenie chłodnictwa klimatyzacji i pomp ciepła (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: A. Galos, radca prawny)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie oznámené 15. decembra 2020, stanovujúce kvóty pridelené žalobkyni v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 517/2014 zo 16. apríla 2014 o fluórovaných skleníkových plynoch, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 842/2006 (1), v rozsahu, v akom Komisia znížila kvótu na základe článku 25 nariadenia,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nesprávne uplatnenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 517/2014 v dôsledku nesprávneho výkladu definície pojmu „uvedenie na trh“, obsiahnutého v článku 2 bode 10 predmetného nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 150, 2014, s. 195.


title: Vec T-125/21: Žaloba podaná 27. februára 2021 – Banco de Investimento Global/EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC)

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/24

      Žaloba podaná 27. februára 2021 – Banco de Investimento Global/EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC)
      (Vec T-125/21)
      (2021/C 148/33)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banco de Investimento Global SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: N. Lucas, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Banco BIC Português SA (Lisabon, Portugalsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie EUROBIC – prihláška č. 16 775 199

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. novembra 2020 vo veci R 607/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že v súlade s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi skoršou ochrannou známkou Banco de Investimento Global SA’ a napadnutou ochrannou známkou, a následne zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 a 2 a článku 97 ods. 1 písm. c) a f) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-126/21: Žaloba podaná 26. februára 2021 – Nevinnomysskiy Azot and NAK „Azot“/Komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/24

      Žaloba podaná 26. februára 2021 – Nevinnomysskiy Azot and NAK „Azot“/Komisia
      (Vec T-126/21)
      (2021/C 148/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: AO Nevinnomysskiy Azot (Nevinnomyssk, Rusko) a AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot“ (Novomoskovsk, Rusko) (v zastúpení: P. Vander Schueren a E. Gergondet, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/2100 z 15. decembra 2020 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň vynaložené v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jediný žalobný dôvod vychádzajúci z toho, že žalovaná nedostala žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti obsahujúcu „dostatočné dôkazy“ a dopustila sa tak zjavne nesprávneho posúdenia, konala v rozpore s článkom 11 ods. 2, článkom 11 ods. 5 a článkom 5 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2016/1036 (2) a porušila svoju povinnosť dôkladne a nestranne preskúmať všetky relevantné aspekty individuálneho prípadu, keď začala revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/2100 z 15. decembra 2020, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 425, 2020, s. 21).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-130/21: Žaloba podaná 2. marca 2021 – CCPL a i./Komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/25

      Žaloba podaná 2. marca 2021 – CCPL a i./Komisia
      (Vec T-130/21)
      (2021/C 148/35)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (Reggio Emilia, Taliansko), Coopbox Group SpA (Bibbiano, Taliansko), Coopbox Eastern s.r.o. (Nové Mesto nad Váhom, Slovensko) (v zastúpení: E. Cucchiara a E. Rocchi, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil pokutu uloženú žalobkyniam, alebo

                  —

                  subsidiárne znížil výšku pokuty, a v každom prípade

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu Európskej komisie zo 17. decembra 2020 C(2020) 8940 final, vo veci AT.39563 – Potravinové obaly pre maloobchodný predaj, a týka sa porušenia článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 23 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že hodnota, ktorú Komisia vzala do úvahy na účely výpočtu hranice 10 % stanovenej v článku 23. ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 je zjavne nesprávna, keďže zahŕňa súčet celkového obratu skupiny CCPL, aj keď Komisia nijak nepreukázala zodpovednosť materskej spoločnosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania pri určovaní výšky sankcie.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že pokuta, ktorá im bola uložená ja zjavne neprimeraná, bez akéhokoľvek odôvodnenia, v porovnaní s pokutou uloženou ostatným účastníkom. Automatické uplatnenie hranice 10 % na každé údajné porušenie právnych predpisov je v rozpore so zásadami proporcionality a rovnosti zaobchádzania, ako aj zo zásadami individuálnej a odstupňovanej pokuty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Európska komisia porušila povinnosť uviesť odôvodnenie stanovenú v článku 296 ZFEÚ, keďže len čiastočne zohľadnila dôkaz o platobnej neschopnosti predložený skupinou CCPL.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že aj keď sa v napadnutom rozhodnutí tvrdí, že žalobkyne čelia veľmi závažným problémom, táto situácia nie je dostatočne zohľadnená pri určení výšky sankcie.


title: Vec T-132/21: Žaloba podaná 3. marca 2021 – Telefónica Germany/EUIPO (LOOP)

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/26

      Žaloba podaná 3. marca 2021 – Telefónica Germany/EUIPO (LOOP)
      (Vec T-132/21)
      (2021/C 148/36)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Fottner a M. Müller, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie LOOP – prihláška č. 18 008 477

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. decembra 2020 vo veci R 644/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 18 008 477,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vzniknuté v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj trovy konania súvisiace s preskúmaním a konaním pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), ako aj článku 41 ods. 1 Charty v spojení s článkom 20 a článkom 21 ods. 1 Charty.


title: Vec T-136/21: Žaloba podaná 5. marca 2021 – Amort a i./Komisia

text:
               26.4.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/27

      Žaloba podaná 5. marca 2021 – Amort a i./Komisia
      (Vec T-136/21)
      (2021/C 148/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Heidi Amort (Jenesien, Taliansko) a 37 ďalších žalobcov (v zastúpení: R. Holzeisen, Rechtsanwältin)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté vykonávacie rozhodnutie, v znení zmien a doplnení.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba podaná proti vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie C(2021) 94 (final) zo 6. januára 2021, ktorým sa udeľuje podmienečné povolenie uviesť liek „COVID-19 Vaccine Moderna – mRNA očkovacia látka proti COVID-19 (modifikovaný nukleozid)“ pre použitie v medicíne na trh podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004, sa zakladá na týchto žalobných dôvodoch.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: napadnuté vykonávacie rozhodnutie je v rozpore s článkom 2 bodom 1 a 2 nariadenia (ES) č. 507/2006 (1). Je vedecký dokázané, že panika, ktorá sa rozšírila vo svete z dôvodu vysokej miery úmrtnosti údajne spájanej s infekciou Sars Cov 2, je neodôvodnená. WHO a Európska únia navyše náležite neuznali krízovú situáciu v zmysle ohrozenia verejného zdravia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: vykonávacie rozhodnutie je v rozpore s článkom 4 nariadenia (ES) č. 507/2006 z dôvodu:

                              —

                              neexistencie vyváženosti rizika a prínosu, ako je definovaná v článku 1 bode 28a smernice 2001/83/ES (2), ktorá by mala pozitívny účinok,

                              —

                              neexistencie podmienky požadovanej článkom 4 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 507/2006, keďže prihlasovateľ pravdepodobne neposkytol všetky podrobné klinické údaje,

                              —

                              neexistencie podmienky požadovanej článkom 4 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 507/2006, keďže liek nezodpovedá nenaplneným liečebným potrebám,

                              —

                              neexistencie podmienky požadovanej článkom 4 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 507/2006.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: porušenie nariadenia (ES) č. 1394/2007 (3), smernice 2001/83/ES, ako aj nariadenia (ES) č. 726/2004 (4).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: porušenie článkov 168 a 169 ZFEÚ, ako aj článkov 3, 35 a 38 Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 507/2006 z 29. marca 2006 o podmienečnom povolení uviesť na trh lieky humánnej medicíny, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 92, 2006, s. 6).

         (2)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 z 13. novembra 2007 o liekoch na inovatívnu liečbu, ktorým sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES a nariadenie (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 324, 2007, s. 121).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd 13/034, s. 229).


title: Vec C-103/19: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 2. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo n° 24 de Madrid – Španielsko) – Sindicato Único de Sanidad e Higiene (SUSH) de la Comunidad de Madrid, Sindicato de Sanidad de Madrid de la Confederación General del Trabajo (CGT)/Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid (Prejudiciálne konanie – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Doložka 5 bod 1 – Po sebe nasledujúce pracovné zmluvy na dobu určitú v sektore verejného zdravotníctva – Pojem „objektívne dôvody“ – Pojem „ekvivalentné zákonné opatrenia na zamedzenie nezákonného konania“ – Nahradenie postavenia príležitostného zamestnanca v služobnom pomere postavením zastupujúceho zamestnanca v služobnom pomere – Trvalá potreba dočasných zamestnancov v služobnom pomere)

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/2

      Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 2. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid – Španielsko) – Sindicato Único de Sanidad e Higiene (SUSH) de la Comunidad de Madrid, Sindicato de Sanidad de Madrid de la Confederación General del Trabajo (CGT)/Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid
      (Vec C-103/19) (1)

      (Prejudiciálne konanie - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 5 bod 1 - Po sebe nasledujúce pracovné zmluvy na dobu určitú v sektore verejného zdravotníctva - Pojem „objektívne dôvody“ - Pojem „ekvivalentné zákonné opatrenia na zamedzenie nezákonného konania“ - Nahradenie postavenia príležitostného zamestnanca v služobnom pomere postavením zastupujúceho zamestnanca v služobnom pomere - Trvalá potreba dočasných zamestnancov v služobnom pomere)
      (2021/C 357/02)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Sindicato Único de Sanidad e Higiene (SUSH) de la Comunidad de Madrid, Sindicato de Sanidad de Madrid de la Confederación General del Trabajo (CGT)

         Žalovaný: Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

         Výrok

                  1.

                  Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je pripojená k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu prináleží, aby v súlade so všetkými platnými pravidlami svojho vnútroštátneho práva posúdil, či vnútroštátne opatrenia upravujúce preradenie niektorej z kategórií dočasných zamestnancov nahradením postavenia príležitostného zamestnanca v služobnom pomere postavením zastupujúceho zamestnanca v služobnom pomere a prípadne vymenovanie týchto zamestnancov za úradníkov na základe výberových konaní, ktorých cieľom je s konečnou platnosťou obsadiť pracovné miesta dočasne obsadené týmto zamestnancami, predstavujú opatrenia vhodné na zamedzenie a prípadne na sankcionovanie nezákonného konania vznikajúceho využitím po sebe nasledujúcich pracovných zmlúv alebo pomerov na dobu určitú alebo ekvivalentné zákonné opatrenia v zmysle uvedeného ustanovenia. V prípade, že tomu tak nie je, uvedenému súdu prináleží, aby overil, či v príslušnej vnútroštátnej právnej úprave existujú iné účinné opatrenia na predchádzanie takýmto zneužitiam a na ich sankcionovanie.

                  2.

                  Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je pripojená k smernici Rady 1999/70/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá možnosť nahradenia postavenia príležitostného zamestnanca v služobnom pomere postavením zastupujúceho zamestnanca v služobnom pomere vyhradzuje iba zamestnancom s postavením príležitostného zamestnanca v služobnom pomere, pokiaľ toto nahradenie predstavuje opatrenia vhodné na zamedzenie a prípadne na sankcionovanie nezákonného konania vznikajúceho využitím po sebe nasledujúcich pracovných zmlúv alebo pomerov na dobu určitú alebo ekvivalentné zákonné opatrenia v zmysle uvedeného ustanovenia, a pokiaľ vo vnútroštátnom práve existujú iné účinné opatrenia na zamedzenie a sankcionovanie takéhoto konania vo vzťahu k zamestnancom v pracovnom pomere na dobu určitú, ktorí nespadajú do kategórie príležitostných zamestnancov v služobnom pomere, čo musí overiť vnútroštátny súd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 23.9.2019.


title: Vec C-268/19: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 1. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 7 de Orense – Španielsko) – UP/Banco Santander SA, predtým Banco Pastor SAU (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Ochrana spotrebiteľov – Smernica 93/12/EHS – Zmluva o hypotekárnom úvere – Nekalé podmienky – Podmienka stanovujúca hranicu variabilnej úrokovej sadzby (podmienka stanovujúca minimálnu úrokovú sadzbu) – Zmluva o novácii – Neexistencia záväznosti)

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/3

      Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 1. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense – Španielsko) – UP/Banco Santander SA, predtým Banco Pastor SAU
      (Vec C-268/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochrana spotrebiteľov - Smernica 93/12/EHS - Zmluva o hypotekárnom úvere - Nekalé podmienky - Podmienka stanovujúca hranicu variabilnej úrokovej sadzby (podmienka stanovujúca minimálnu úrokovú sadzbu) - Zmluva o novácii - Neexistencia záväznosti)
      (2021/C 357/03)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense

         Účastníci konania

         Žalobca: UP

         Žalovaná: Banco Santander SA, predtým Banco Pastor SAU

         Výrok

                  1.

                  Článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby podmienka zmluvy uzatvorenej medzi podnikateľom a spotrebiteľom, ktorej nekalá povaha môže byť konštatovaná súdom, mohla byť predmetom novácie zmluvy medzi týmto podnikateľom a týmto spotrebiteľom pod podmienkou, že pri uzatváraní tejto zmluvy o novácii si bol spotrebiteľ vedomý nezáväznej povahy tejto podmienky, ako aj následkov, ktoré z nej vyplývajú, takže jeho pristúpenie k uvedenej zmluve o novácii vyplýva z dobrovoľného a informovaného súhlasu, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 3 ods. 1 a článok 4 ods. 2 smernice 93/13 sa majú vykladať v tom zmysle, že požiadavka transparentnosti prináležiaca podnikateľovi podľa týchto ustanovení implikuje, že pri uzatváraní zmluvy o novácii medzi podnikateľom a spotrebiteľom, ktorej podmienky neboli individuálne dojednané, a ktorá má za cieľ zmenu potenciálne nekalej podmienky skôr uzatvorenej zmluvy medzi tými istými stranami, tento podnikateľ poskytne tomuto spotrebiteľovi relevantné informácie, ktoré mu umožnia pochopiť právne dôsledky, ktoré z nej pre neho vyplývajú a konkrétne skutočnosť, že pôvodná podmienka by mohla byť prípadne nekalá, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 238, 15.7.2019.


title: Vec C-198/20: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 10. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Poľsko) – MN, DN, JN, ZN/X Bank S.A (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Ochrana spotrebiteľov – Smernica 93/13/EHS – Článok 2 písm. b) – Pojem „spotrebiteľ“ – Hypotekárny úver denominovaný v cudzej mene – Články 3 a 4 – Posúdenie nekalej povahy podmienky)

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/4

      Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 10. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Poľsko) – MN, DN, JN, ZN/X Bank S.A
      (Vec C-198/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochrana spotrebiteľov - Smernica 93/13/EHS - Článok 2 písm. b) - Pojem „spotrebiteľ“ - Hypotekárny úver denominovaný v cudzej mene - Články 3 a 4 - Posúdenie nekalej povahy podmienky)
      (2021/C 357/04)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Účastníci konania

         Žalobcovia: MN, DN, JN, ZN

         Žalovaná: X Bank S.A

         za účasti: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Výrok

      Ochrana stanovená v smernici Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa vzťahuje na každého spotrebiteľa a nielen na toho, ktorého možno považovať za „riadne informovaného, primerane pozorného a obozretného priemerného spotrebiteľa“.

         (1)  Ú. v. EÚ C 304, 14.9.2020.


title: Vec C-359/20 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 29. júna 2021 – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Európska komisia (Odvolanie – Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Arbitrážna doložka – Siedmy rámcový program Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013) – Dohoda o grante – Neoprávnené náklady – Rozhodnutie o vrátení – Žaloba príjemcu podaná na Všeobecný súd Európskej únie na základe článku 272 ZFEÚ – Skreslenie skutkových okolností – Primeraná lehota – Zásada dobrej viery – Legitímna dôvera – Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/4

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 29. júna 2021 – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Európska komisia
      (Vec C-359/20 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013) - Dohoda o grante - Neoprávnené náklady - Rozhodnutie o vrátení - Žaloba príjemcu podaná na Všeobecný súd Európskej únie na základe článku 272 ZFEÚ - Skreslenie skutkových okolností - Primeraná lehota - Zásada dobrej viery - Legitímna dôvera - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
      (2021/C 357/05)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (v zastúpení: K. Damis a M. Angelopoulos, dikigoroi)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou a E. A. Stamate, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseonest je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Spojené veci C-456/20 P až C-458/20 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. júna 2021 – Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P)/Európska centrálna banka (Odvolanie – Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Hospodárska a menová politika – Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 – Článok 18 ods. 1 – Obozretný dohľad nad úverovými inštitúciami – Zvláštne úlohy zverené Európskej centrálnej banke (ECB) – Uloženie peňažnej správnej sankcie za porušenie požiadaviek obozretnosti – Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 – Článok 26 ods. 3 – Požiadavky na kapitál – Kapitálové nástroje – Vydanie kmeňových akcií – Klasifikácia ako položky kmeňového kapitálu kategórie 1 (CET 1) – Neexistencia predchádzajúceho povolenia príslušného orgánu – Porušenie z nedbanlivosti)

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/5

      Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. júna 2021 – Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P)/Európska centrálna banka
      (Spojené veci C-456/20 P až C-458/20 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Hospodárska a menová politika - Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 - Článok 18 ods. 1 - Obozretný dohľad nad úverovými inštitúciami - Zvláštne úlohy zverené Európskej centrálnej banke (ECB) - Uloženie peňažnej správnej sankcie za porušenie požiadaviek obozretnosti - Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 - Článok 26 ods. 3 - Požiadavky na kapitál - Kapitálové nástroje - Vydanie kmeňových akcií - Klasifikácia ako položky kmeňového kapitálu kategórie 1 (CET 1) - Neexistencia predchádzajúceho povolenia príslušného orgánu - Porušenie z nedbanlivosti)
      (2021/C 357/06)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P) (v zastúpení: A. Champsaur a A. Delors, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka (v zastúpení: C. Hernández Saseta, A. Pizzola a D. Segoin, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú ako sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Crédit agricole SA, Crédit agricole Corporate and Investment Bank a CA Consumer Finance sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-186/21 PPU: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 3. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upravno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – J.A./Republika Slovenija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Prisťahovalecká a azylová politika – Medzinárodná ochrana – Smernica 2013/33/EÚ – Článok 8 ods. 3 prvý pododsek písm. d) – Zaistenie žiadateľov o medzinárodnú ochranu – Žiadateľ zaistený v rámci konania o návrate podľa smernice 2008/115/ES, v prípade ktorého existujú oprávnené dôvody domnievať sa, že podal žiadosť o medzinárodnú ochranu výlučne s cieľom oddialiť alebo zmariť výkon rozhodnutia o návrate – Objektívne kritériá, na ktorých možno založiť takéto dôvody – Žiadateľ, ktorý už mal možnosť prístupu ku konaniu o azyle)

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/5

      Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 3. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upravno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – J.A./Republika Slovenija
      (Vec C-186/21 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Prisťahovalecká a azylová politika - Medzinárodná ochrana - Smernica 2013/33/EÚ - Článok 8 ods. 3 prvý pododsek písm. d) - Zaistenie žiadateľov o medzinárodnú ochranu - Žiadateľ zaistený v rámci konania o návrate podľa smernice 2008/115/ES, v prípade ktorého existujú oprávnené dôvody domnievať sa, že podal žiadosť o medzinárodnú ochranu výlučne s cieľom oddialiť alebo zmariť výkon rozhodnutia o návrate - Objektívne kritériá, na ktorých možno založiť takéto dôvody - Žiadateľ, ktorý už mal možnosť prístupu ku konaniu o azyle)
      (2021/C 357/07)
      Jazyk konania: slovinčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Upravno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci konania

         Žalobca: J.A.

         Žalovaná: Republika Slovenija

         Výrok

      Článok 8 ods. 3 prvý pododsek písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že žiadateľ o medzinárodnú ochranu už mal možnosť prístupu ku konaniu o azyle, predstavuje objektívne kritérium v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 31.5.2021.


title: Vec C-329/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 26. mája 2021 – DIGI Communications NV/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 26. mája 2021 – DIGI Communications NV/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala
      (Vec C-329/21)
      (2021/C 357/08)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: DIGI Communications NV

         Žalovaný: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

         Za účasti: Magyar Telekom Nyrt.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              1.1

                              Možno podnik registrovaný a pôsobiaci v inom členskom štáte, ktorý sám neposkytuje elektronické komunikačné služby na trhu, ktorého sa rozhodnutie týka, považovať za konkurenta podnikov, ktorým je určené rozhodnutie národného regulačného orgánu v zmysle článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), ak podnik, ktorý podlieha jeho priamej kontrole, pôsobí na relevantnom trhu ako poskytovateľ služieb a súťaží na ňom s podnikmi, ktorým je rozhodnutie určené?

                              1.2

                              Je pre odpoveď na otázku 1.1 potrebné preskúmať, či materská spoločnosť, ktorá chce podať odvolanie, tvorí hospodársku jednotku s podnikom, ktorý podlieha jej kontrole a pôsobí na relevantnom trhu ako konkurent?

                  2.

                              2.1

                              Predstavuje ponukové konanie uskutočnené národným regulačným orgánom v zmysle článku 4 ods. 1 rámcovej smernice a článku 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES (2) zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení), ktoré sa týka práv na používanie frekvencií na podporu zavedenia 5G, ktoré súvisia s doplnkovými službami bezdrôtového širokopásmového pripojenia, konanie zamerané na ochranu hospodárskej súťaže? Má sa rozhodnutie národného regulačného orgánu, ktorým sa vyhlasuje výsledok uvedeného ponukového konania, tiež vykladať v tom zmysle, že jeho cieľom je v tomto smere ochrana hospodárskej súťaže?

                              2.2

                              V prípade kladnej odpovede Súdneho dvora na otázku 2.1, ovplyvňuje cieľ rozhodnutia, ktorým je ochrana hospodárskej súťaže, skutočnosť, že národný regulačný orgán konečným rozhodnutím, ktorý je súčasťou samostatného rozhodnutia, odmietol registráciu ponuky podniku, ktorý podáva žalobu, čo malo za následok, že tento podnik sa nemohol zúčastniť ponukového konania, a preto nebol adresátom rozhodnutia, ktorým sa určil výsledok konania?

                  3.

                              3.1

                              Má sa článok 4 ods. 1 rámcovej smernice v spojení s článkom 47 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že priznáva právo na odvolanie proti rozhodnutiu národného regulačného orgánu iba podniku:

                                          a)

                                          ktorého postavenie na trhu je rozhodnutím priamo a skutočne dotknuté, alebo

                                          b)

                                          v súvislosti s ktorého postavením na trhu sa preukáže, že je veľmi pravdepodobné, že môže byť rozhodnutím dotknuté; alebo

                                          c)

                                          ktorého postavenie na trhu môže byť rozhodnutím priamo alebo nepriamo dotknuté?

                              3.2

                              Je samotné ovplyvnenie uvedené v otázke 3.1 preukázané skutočnosťou, že podnik predložil ponuku do ponukového konania, to znamená, že sa ho chcel zúčastniť, ale nemohol tak urobiť z dôvodu nesplnenia požiadaviek, alebo môže súd od podniku oprávnene vyžadovať, aby toto ovplyvnenie preukázal aj prostredníctvom dôkazov?

                  4.

                  S prihliadnutím na odpovede na prvú až tretiu prejudiciálnu otázku, má sa článok 4 ods. 1 rámcovej smernice v spojení s článkom 47 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že podnik poskytujúci elektronické komunikačné služby, ktorý je dotknutý rozhodnutím národného regulačného orgánu, ktorým sa vyhlasuje výsledok ponukového konania týkajúci sa práv na používanie frekvencií na podporu zavedenia 5G, ktoré súvisia s doplnkovými službami bezdrôtového širokopásmového pripojenia, a ktorý preto má právo na odvolanie, predstavuje podnik:

                              —

                              ktorý nevykonáva hospodársku činnosť poskytovania služieb na relevantnom trhu, ale podnik, ktorý podlieha jeho priamej kontrole, poskytuje elektronické komunikačné služby na tom istom trhu a

                              —

                              ktorému bol zamietnutý zápis do ponukového konania právoplatným a konečným rozhodnutím národného regulačného orgánu predtým, ako bolo vydané rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje výsledok napadnutého ponukového konania, čo ho vylúčilo z následnej účasti na ponukovom konaní?“

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349)

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337)


title: Vec C-332/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) 27. mája 2021 – Quadrant Amroq Beverages SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) 27. mája 2021 – Quadrant Amroq Beverages SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Vec C-332/21)
      (2021/C 357/09)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Quadrant Amroq Beverages SRL

         Žalovaná: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 27 ods. 1 písm. e) smernice 92/83/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že od spotrebnej dane sa oslobodzujú iba také výrobky, ako je napríklad etanol, ktoré sa používajú na výrobu esencií ďalej používaných na výrobu nealkoholických nápojov s obsahom alkoholu neprekračujúcim hodnotu 1,2 % objemu, alebo sa táto výnimka vzťahuje aj na výrobky, ako je napríklad etanol, ktoré sa už použili na výrobu konkrétnych esencií tohto druhu, ktoré boli použité alebo sa majú použiť na výrobu nealkoholických nápojov s obsahom alkoholu neprekračujúcim hodnotu 1,2 % objemu?

                  2.

                  Má sa článok 27 ods. 1 písm. e) smernice 92/83/EHS vykladať v kontexte cieľov a všeobecnej štruktúry tejto smernice v tom zmysle, že po tom, ako sa výrobky, ako je napríklad etanol, určené na uvedenie na trh v inom členskom štáte už uviedli do daňového voľného obehu v prvom členskom štáte, a to oslobodené od spotrebnej dane, keďže sa využili na získanie esencií určených na použitie pri výrobe nealkoholických nápojov s obsahom alkoholu neprekračujúcim hodnotu 1,2 % objemu, členský štát určenia je povinný s nimi zaobchádzať na svojom území rovnako?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia článku 27 ods. 1 písm. e) a ods. 2 písm. d) smernice 92/83/EHS, ako aj zásady efektivity a proporcionality vykladať v tom zmysle, že členskému štátu umožňujú, aby vyžadoval splnenie procesných požiadaviek, ktoré podmieňujú uplatnenie výnimky tým, že užívateľ musí mať postavenie registrovaného príjemcu a predajca výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani musí mať postavenie oprávneného prevádzkovateľa skladu, hoci členský štát, v ktorom sa realizuje kúpa predmetných výrobkov, od hospodárskeho subjektu uvádzajúceho tieto výrobky na trh nevyžaduje, aby bol prevádzkovateľom daňového skladu?

                  4.

                  Bránia zásady proporcionality a efektivity s ohľadom na ustanovenia článku 27 ods. 1 písm. e) smernice 92/83/EHS a v kontexte cieľov a všeobecnej štruktúry tejto smernice tomu, aby sa výnimka podľa uvedených ustanovení nevzťahovala na daňovníka členského štátu určenia, ktorý prevzal výrobky, ako je napríklad etanol, pričom vychádzal zo skutočnosti, že takéto výrobky sa na základe úradného výkladu predmetných ustanovení smernice zo strany daňových orgánov členského štátu pôvodu považovali za oslobodené od dane, pričom išlo o ustálený a dlhodobý výklad, ktorý sa prebral do vnútroštátneho právneho poriadku a uplatňoval sa v praxi, takýto výklad sa však následne ukáže ako nesprávny, a to v prípade, v ktorom možno vzhľadom na okolnosti vylúčiť hypotézu vyhýbania sa plateniu spotrebných daní alebo daňového úniku?

         (1)  Smernica Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (EÚ L 316, 1992, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206).


title: Vec C-355/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 7. júna 2021 – Procter & Gamble International Operations SA/Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 7. júna 2021 – Procter & Gamble International Operations SA/Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.
      (Vec C-355/21)
      (2021/C 357/10)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Procter & Gamble International Operations SA

         Žalovaná: Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 10 smernice 2004/48/ES o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (1) vykladať v tom zmysle, že bráni takému výkladu vnútroštátneho ustanovenia, podľa ktorého sa ochranné opatrenie spočívajúce v zničení tovaru týka iba tovaru, ktorý bol protiprávne vyrobený alebo protiprávne označený, a nemožno ho uplatniť na tovar protiprávne uvedený na trh na území Európskeho hospodárskeho priestoru, u ktorého nemožno konštatovať, že bol protiprávne vyrobený alebo protiprávne označený?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/EÚ z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, 2004, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32).


title: Vec C-362/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Veliko Tarnovo (Bulharsko) 9. júna 2021 – „EKOFRUKT“ EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Veliko Tarnovo (Bulharsko) 9. júna 2021 – „EKOFRUKT“ EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo
      (Vec C-362/21)
      (2021/C 357/11)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Veliko Tarnovo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„EKOFRUKT“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 25 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 910/2014 (1) z 23. júla 2014 o elektronickej identifikácii a dôveryhodných službách pre elektronické transakcie na vnútornom trhu a o zrušení smernice 1999/93/ES vykladať v tom zmysle, že vyhlásenie správneho aktu vydaného vo forme elektronického dokumentu za nulitný je neprípustné, ak bol podpísaný elektronickým podpisom, ktorý nie je „kvalifikovaným elektronickým podpisom“?

                  2.

                  Stačí na určenie, či je elektronický podpis kvalifikovaným podpisom alebo nie, zápis „kvalifikovaného elektronického podpisu“ do certifikátu vystaveného poskytovateľom dôveryhodných služieb alebo musí súd konštatovať, že sú splnené požiadavky článku 26 a prílohy I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 910/2014 z 23. júla 2014 o elektronickej identifikácii a dôveryhodných službách pre elektronické transakcie na vnútornom trhu a o zrušení smernice 1999/93/ES?

                  3.

                  Stačí v prípade ako je opísaný vyššie, keď poskytovateľ kvalifikuje elektronický podpis ako „profesijný“, táto okolnosť na konštatovanie, že nejde o „kvalifikovaný elektronický podpis“, keď neexistuje kvalifikovaný certifikát poskytovateľa, alebo sa musí určiť, či podpisy spĺňajú požiadavky kladené na kvalifikovaný elektronický podpis?

                  4.

                  Predstavuje pri skúmaní súladu kvalifikovaného elektronického podpisu s požiadavkami prílohy I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 910/2014 z 23. júla 2014 o elektronickej identifikácii a dôveryhodných službách pre elektronické transakcie na vnútornom trhu a o zrušení smernice 1999/93/ES okolnosť, že mená vlastníkov elektronického podpisu sú namiesto v cyrilike, v ktorej sa osoba identifikuje, uvedené v latinke, porušenie nariadenia, ktoré vedie k tomu, že nejde o kvalifikovaný elektronický podpis?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 910/2014 z 23. júla 2014 o elektronickej identifikácii a dôveryhodných službách pre elektronické transakcie na vnútornom trhu a o zrušení smernice 1999/93/ES (Ú. v. EÚ L 257, 2014, s. 73).


title: Vec C-366/21 P: Odvolanie podané 9. júna 2021: Maxime Picard proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 24. marca 2021 vo veci T-769/16, Picard/Komisia

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/9

      Odvolanie podané 9. júna 2021: Maxime Picard proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 24. marca 2021 vo veci T-769/16, Picard/Komisia
      (Vec C-366/21 P)
      (2021/C 357/12)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Maxime Piccard (v zastúpení: S. Orlandi, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 24. marca 2021 vo veci T-769/16 Picard/Komisia,

                  —

                  zrušil rozhodnutie, ktoré vopred stanovuje niektoré zložky dôchodkových práv odvolateľa alebo neprijatie takéhoto rozhodnutia požadovaného služobným poriadkom, ktoré vyplýva zo správy, ktorú mu 4. januára 2016 poslal zodpovedný úradník úseku „Dôchodky“, a v ktorej v odpovedi na jeho žiadosť z toho istého dňa uviedol, že výpočet jeho dôchodkových práv sa po jeho opätovnom prijatí do zamestnania vo FS II zmenil s účinnosťou od 1. júna 2014 tak, že vek jeho odchodu do dôchodku sa zvýšil na 66 rokov a ročná akruálna dôchodková sadzba je od 1. júna 2014 1,8 %,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie riaditeľa riaditeľstva E GR Komisie pre ľudské zdroje z 25. júla 2016 v rozsahu, v akom sa ním zamieta sťažnosť z 1. apríla 2016, ktorú odvolateľ podal proti rozhodnutiu či neprijatiu rozhodnutia vyplývajúceho z odpovede zo 4. januára 2016, ako neprípustná z dôvodu neexistencie aktu spôsobujúceho ujmu a subsidiárne ako nedôvodná,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania v oboch stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza, že napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenie v rozsahu, v akom Všeobecný súd obmedzil rozsah pôsobnosti prechodných opatrení uvedených v článkoch 21 a 22, s výnimkou článku 22 ods. 4, a článkoch 23, 24a a 31 ods. 6 a 7 prílohy XIII služobného poriadku, ktoré sa podľa článku 1 ods. 1 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Únie (PZOZ) uplatňujú „analogicky na ostatných zamestnancov zamestnaných k 31. decembru 2013“.
      Všeobecný súd sa totiž dopustil pochybenia, keď rozhodol, že uzavretie novej zmluvy zmluvného zamestnanca po nadobudnutí účinnosti reformy služobného poriadku z roku 2014 s cieľom zaradiť sa do vyššej funkčnej skupiny je na účely uplatnenia prechodných ustanovení v prípade zmluvných zamestnancov analogicky porovnateľné s „ukončením služobného pomeru“ úradníka, ktorým sa ukončuje uplatňovanie týchto prechodných ustanovení.
      Všeobecný súd pritom osobitne nezohľadnil ciele, ktoré sledoval normotvorca, charakteristiku dôchodkového systému úradníkov a ostatných zamestnancov Únie, ani terminológiu použitú v článku 1 ods. 1 prílohy PZOZ, keď v rámci toho nesprávne prirovnal uzavretie novej zmluvy bezprostredne nasledujúcej po predchádzajúcej zmluve k „ukončeniu služobného pomeru“ alebo „zániku pomeru“, a to aj napriek kontinuite tak členstva v tom istom dôchodkovom systéme, ako aj služby v tej istej inštitúcii ako zmluvný zamestnanec.


title: Vec C-374/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 18. júna 2021 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/AB, CD, EF

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 18. júna 2021 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/AB, CD, EF
      (Vec C-374/21)
      (2021/C 357/13)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Odporcovia: AB, CD, EF

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 3 ods. 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 (1) z 18. decembra 1995 vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej premlčanie nemožno uplatniť z dôvodu uplynutia štvorročnej alebo osemročnej lehoty v rámci začatého súdneho exekučného konania, keďže uvedenú otázku možno posúdiť len v rámci správnej žaloby podanej proti aktu, ktorým sa nariaďuje vrátenie neoprávnene prijatých súm z dôvodu zistenej nezrovnalosti?
                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku sa kladie otázka:

                  2.

                  Má sa lehota troch rokov stanovená v článku 3 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 považovať za premlčaciu dobu pohľadávky, ktorá vyplýva z prijatia aktu, ktorým sa požaduje vrátenie neoprávnene prijatých súm z dôvodu existencie nezrovnalostí vo financovaní? Začína uvedená lehota plynúť odo dňa prijatia tohto aktu?
                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku sa tiež kladie otázka:

                  3.

                  Bráni článok 3 nariadenia č. 2988/95 vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa [premlčacia] doba pohľadávky preruší, ak pri exekúcii vedenej voči osobám, ktoré sú subsidiárne zodpovedné za spoločnosť, ktorá je príjemcom pomoci, tieto osoby dostanú príslušné oznámenie, a zostáva prerušená až do prijatia konečného alebo právoplatného rozhodnutia o námietke podanej týmito subsidiárne zodpovednými osobami?

         (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 1995, s. 1, Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec C-383/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 24. júna 2021 – Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme“, SCRL/Société wallonne du logement

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 24. júna 2021 – Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme“, SCRL/Société wallonne du logement
      (Vec C-383/21)
      (2021/C 357/14)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme“, SCRL

         Žalovaná: Société wallonne du logement

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 12 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 (1) o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES, zmenenej delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2015/2170 z 24. novembra 2015 (2), vykladať v tom zmysle, že má priamy účinok?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto prvú otázku, má sa článok 12 ods. 3 už citovanej smernice 2014/24/EÚ vykladať v tom zmysle, že podmienka stanovená pre verejného obstarávateľa, v tomto prípade sociálny bytový podnik, a to byť zastúpený v rozhodovacích orgánoch kontrolovanej právnickej osoby, v tomto prípade družstva združujúceho obce, je splnená iba z dôvodu, že osoba, ktorá je členom predstavenstva tohto družstva združujúceho obce v postavení člena obecného zastupiteľstva iného zúčastneného verejného obstarávateľa, v tomto prípade obce, je v dôsledku výlučne skutkových okolností a bez právnej záruky zastúpenia aj členom štatutárneho orgánu sociálneho bytového podniku, pričom obec je členom (nie jediným) tak kontrolovaného subjektu (družstvo združujúce obce), ako aj sociálneho bytového podniku?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú položenú otázku, treba prijať záver, že verejný obstarávateľ, v tomto prípade sociálny bytový podnik, „má účasť“ v rozhodovacích orgánoch kontrolovanej právnickej osoby, v tomto prípade družstva združujúceho obce, iba z dôvodu, že osoba, ktorá je členom predstavenstva tohto družstva združujúceho obce v postavení člena obecného zastupiteľstva iného zúčastneného verejného obstarávateľa, v tomto prípade obce, je v dôsledku výlučne skutkových okolností a bez právnej záruky zastúpenia aj členom štatutárneho orgánu sociálneho bytového podniku, pričom obec je členom (nie jediným) tak kontrolovaného subjektu (družstvo združujúce obce), ako aj sociálneho bytového podniku?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2170 z 24. novembra 2015, ktorým sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ, pokiaľ ide o uplatňovanie finančných limitov v oblasti postupov zadávania zákaziek (Ú. v. EÚ L 307, 2015, s. 5).


title: Vec C-384/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 24. júna 2021 – Commune de Farciennes/Société wallonne du logement

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 24. júna 2021 – Commune de Farciennes/Société wallonne du logement
      (Vec C-384/21)
      (2021/C 357/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Commune de Farciennes

         Žalovaná: Société wallonne du logement

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 12 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 (1) o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES, zmenenej delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2015/2170 z 24. novembra 2015 (2), vykladať v tom zmysle, že má priamy účinok?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto prvú otázku, má sa článok 12 ods. 3 už citovanej smernice 2014/24/EÚ vykladať v tom zmysle, že podmienka stanovená pre verejného obstarávateľa, v tomto prípade sociálny bytový podnik, a to byť zastúpený v rozhodovacích orgánoch kontrolovanej právnickej osoby, v tomto prípade družstva združujúceho obce, je splnená iba z dôvodu, že osoba, ktorá je členom predstavenstva tohto družstva združujúceho obce v postavení člena obecného zastupiteľstva iného zúčastneného verejného obstarávateľa, v tomto prípade obce, je v dôsledku výlučne skutkových okolností a bez právnej záruky zastúpenia aj členom štatutárneho orgánu sociálneho bytového podniku, pričom obec je členom (nie jediným) tak kontrolovaného subjektu (družstvo združujúce obce), ako aj sociálneho bytového podniku?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú položenú otázku, treba prijať záver, že verejný obstarávateľ, v tomto prípade sociálny bytový podnik, „má účasť“ v rozhodovacích orgánoch kontrolovanej právnickej osoby, v tomto prípade družstva združujúceho obce, iba z dôvodu, že osoba, ktorá je členom predstavenstva tohto družstva združujúceho obce v postavení člena obecného zastupiteľstva iného zúčastneného verejného obstarávateľa, v tomto prípade obce, je v dôsledku výlučne skutkových okolností a bez právnej záruky zastúpenia aj členom štatutárneho orgánu sociálneho bytového podniku, pričom obec je členom (nie jediným) tak kontrolovaného subjektu (družstvo združujúce obce), ako aj sociálneho bytového podniku?

                  4.

                  Má sa článok 12 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES, zmenenej delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2015/2170 z 24. novembra 2015, vykladať v tom zmysle, že má priamy účinok?

                  5.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku, má sa článok 12 ods. 4 už citovanej smernice 2014/24/EÚ vykladať v tom zmysle, že umožňuje bez predchádzajúceho verejného obstarávania zveriť verejnému obstarávateľovi, v tomto prípade družstvu združujúcemu obce, úlohy spočívajúce v pomoci stavebníkovi a v poskytovaní právnych služieb a environmentálnych služieb, ak sú tieto úlohy vykonávané v rámci spolupráce medzi dvomi inými verejnými obstarávateľmi, v tomto prípade v rámci spolupráce medzi obcou a sociálnym bytovým podnikom, ak nie je sporné, že obec vykonáva „spoločnú in house“ kontrolu nad družstvom združujúcim obce, a ak obec a sociálny bytový podnik sú členmi družstva združujúceho obce v odvetví činnosti „projektovej a riadiacej kancelárie a nákupnej centrály“ v rámci jeho predmetu činnosti, ktorého sa práve týkajú úlohy, ktoré mu chceli zveriť a ktoré zodpovedajú činnostiam vykonávaným na trhu projektovými a riadiacimi kanceláriami špecializovanými na plánovanie a realizáciu projektov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2170 z 24. novembra 2015, ktorým sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ, pokiaľ ide o uplatňovanie finančných limitov v oblasti postupov zadávania zákaziek (Ú. v. EÚ L 307, 2015, s. 5).


title: Vec C-397/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 29. júna 2021 – HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 29. júna 2021 – HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-397/21)
      (2021/C 357/16)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia smernice o DPH (1) z hľadiska jej všeobecných zásad, najmä zásady efektivity a daňovej neutrality, vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave a vnútroštátnej praxi, ktorá je na nej založená, podľa ktorých v prípade, ak zdaniteľná osoba na účely DPH omylom vystaví faktúru s DPH týkajúcu sa dodania oslobodeného od DPH a zaplatí túto daň do štátnej pokladnice preukázateľným spôsobom, a príjemca faktúry zaplatí túto DPH osobe, ktorá vystavila faktúru, vnútroštátny daňový orgán nevráti túto DPH vystaviteľovi faktúry a ani príjemcovi faktúry?

                  2.

                  V prípade, že Súdny dvor Európskej únie odpovie na prvú prejudiciálnu otázku kladne, majú sa ustanovenia smernice o DPH z hľadiska jej všeobecných zásad, najmä zásady efektivity, daňovej neutrality a zákazu diskriminácie, vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade opísanom v predchádzajúcej otázke vôbec neumožňuje príjemcovi faktúry obrátiť sa priamo na vnútroštátny daňový orgán so žiadosťou o vrátenie DPH, alebo to umožňuje len v prípade, ak je nemožné alebo nadmerne ťažké požadovať vrátenie predmetnej sumy DPH iným spôsobom na základe občianskeho práva, najmä ak sa medzičasom vystaviteľ faktúry dostal do likvidácie?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu prejudiciálnu otázku, je vnútroštátny daňový orgán v takom prípade povinný zaplatiť úroky z DPH, ktorá sa má vrátiť? Ak táto povinnosť existuje, na aké časové obdobie sa vzťahuje? Podlieha táto povinnosť všeobecným pravidlám týkajúcim sa vrátenia DPH?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-404/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Asti (Taliansko) 30. júna 2021 – WP/Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Asti (Taliansko) 30. júna 2021 – WP/Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana
      (Vec C-404/21)
      (2021/C 357/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Ordinario di Asti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WP

         Žalovaní: Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 45 a 48 ZFEÚ, článok 4 ZEÚ, článok 11 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a článok 8 prílohy IIIa Podmienok zamestnávania zamestnancov Európskej centrálnej banky vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi vnútroštátnych správnych orgánov, ktoré zamestnancovi z členského štátu, ktorý odvádzal príspevky v rámci dôchodkového poistenia príslušnej vnútroštátnej sociálnej poisťovni, pričom v súčasnosti pracuje v inštitúcii Únie, ako je ECB, neumožňujú previesť do dôchodkového systému tejto inštitúcie Únie príspevky na dôchodok zaplatené v rámci systému sociálneho zabezpečenia krajiny pôvodu?

                  2.

                  Má sa, aj v dôsledku vyššie uvedeného, umožniť právo na prevod príspevkov aj napriek neexistencii vnútroštátneho vykonávacieho právneho predpisu alebo osobitnej dohody medzi členským štátom pôvodu dotknutého pracovníka alebo dôchodkovou inštitúciou tohto štátu na jednej strane a inštitúciou Únie na strane druhej?


title: Vec C-407/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 2. júla 2021 – Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), Consommation, logement et cadre de vie (CLCV)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 2. júla 2021 – Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), Consommation, logement et cadre de vie (CLCV)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance
      (Vec C-407/21)
      (2021/C 357/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), Consommation, logement et cadre de vie (CLCV)

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách (1) vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby organizátor balíka cestovných služieb v prípade ukončenia zmluvy refundoval v peniazoch všetky platby uskutočnené v súvislosti s balíkom služieb, alebo že povoľuje refundáciu formou rovnocennej náhrady, najmä vo forme dobropisu vo výške sumy uskutočnených platieb?

                  2.

                  V prípade, že tieto refundácie treba chápať ako refundácie v peniazoch, môžu zdravotná kríza spojená s epidémiou ochorenia covid-19 a jej dôsledky pre cestovné kancelárie, ktoré z dôvodu tejto krízy utrpeli pokles ich obratu, ktorý možno odhadnúť na 50 až 80 %, a predstavujú viac ako 7 % hrubého domáceho produktu Francúzska a v prípade prevádzkovateľov balíkov služieb zamestnávajú vo Francúzsku 30 000 ľudí s obratom takmer 11 miliárd EUR, odôvodniť, a prípadne za akých podmienok a v akých medziach, dočasnú výnimku z povinnosti organizátora refundovať cestujúcemu všetky platby uskutočnené za balík služieb do štrnástich dní od ukončenia zmluvy, ako je stanovené v článku 12 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, je možné za vyššie uvedených okolností upraviť časové účinky rozhodnutia, ktorým sa zrušuje text vnútroštátneho práva, ktorý je v rozpore s článkom 12 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS (Ú. v. EÚ L 326, 2015, s. 1)


title: Vec C-103/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/15

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-103/20) (1)

      (2021/C 357/19)
      Jazyk konania: portugalčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 8.6.2020.


title: Vec C-104/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles – Belgicko) – SD/Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, konajúci ako správca konkurznej podstaty spoločnosti Régie des Quartiers de Tubize ASBL

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/15

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles – Belgicko) – SD/Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, konajúci ako správca konkurznej podstaty spoločnosti Régie des Quartiers de Tubize ASBL
      (Vec C-104/20) (1)

      (2021/C 357/20)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.


title: Vec C-392/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie – Poľsko) – Európska chemická agentúra/Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o.

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/16

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie – Poľsko) – Európska chemická agentúra/Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o.
      (Vec C-392/20) (1)

      (2021/C 357/21)
      Jazyk konania: poľština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-516/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – JT, NQ/Ryanair DAC

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/16

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – JT, NQ/Ryanair DAC
      (Vec C-516/20) (1)

      (2021/C 357/22)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec C-618/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 31. mája 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Córdoba – Španielsko) – ZU, TV/Ryanair Ltd

text:
               6.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/16

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 31. mája 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba – Španielsko) – ZU, TV/Ryanair Ltd
      (Vec C-618/20) (1)

      (2021/C 357/23)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 1.3.2021.