title: Vec C-204/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 13. mája 2020 – Bayer Intellectual Property GmbH/kohlpharma GmbH

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 13. mája 2020 – Bayer Intellectual Property GmbH/kohlpharma GmbH
      (Vec C-204/20)
      (2020/C 271/33)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bayer Intellectual Property GmbH

         Žalovaná: kohlpharma GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 47a smernice 2001/83/ES (1) vykladať tak, že v prípade paralelne dovážaných výrobkov sa môže vychádzať z rovnocennosti opatrení pri odstránení a novom umiestnení bezpečnostných prvkov uvedených podľa článku 54 písm. o) smernice 2001/83/ES, ktoré formou „relabeling-u“ (použitia samolepiacich štítkov na originálnom sekundárnom balení) alebo formou „reboxing-u“ (výroby nového sekundárneho balenia lieku) vykoná paralelný dovozca, keď obe opatrenia okrem iného zodpovedajú všetkým požiadavkám smernice 2011/62/EÚ (2) a delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/161 (3) a sú v rovnakej miere spôsobilé preukázať pravosť a identitu liekov, ako aj umožniť dôkaz o manipulácii s liekmi?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Môže majiteľ ochrannej známky namietať proti prebaleniu tovaru do nového vonkajšieho balenia („reboxing“) paralelným dovozcom pri zohľadnení novej právnej úpravy ochrany proti falšovaniu, ak má paralelný dovozca rovnakú možnosť vytvoriť obal spôsobilý na distribuovanie v členskom štáte dovozu tým, že na originálne sekundárne balenie iba nalepí nové samolepiace etikety („relabeling“)?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Je irelevantné, ak v prípade „relabelingu“ pre príslušnú skupinu verejnosti je zjavné, že bol poškodený bezpečnostný prvok pôvodného poskytovateľa, pokiaľ je zaručené, že je za to zodpovedný paralelný dovozca a ten na originálnom sekundárnom balení umiestnil nový bezpečnostný prvok? Je pritom rozdiel, či sú stopy po otvorení viditeľné až vtedy, keď sa otvorí sekundárne balenie lieku?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú a/alebo tretiu otázku: Má sa objektívna nevyhnutnosť prebalenia formou „reboxingu“ v zmysle piatich podmienok vyčerpania pre prebalenie (pozri [omissis] rozsudky z 11. júla 1996, Bristol-Myers Squibb a i., C-427/93, C-429/93 a C-436/93, EU:C:1996:282, bod 79, ako aj z 26. apríla 2007, Boehringer Ingelheim a i., C-348/04, EU:C:2007:249, bod 21) uznať aj vtedy, keď vnútroštátne orgány vo svojich aktuálnych príručkách na prebratie normatívov smernice o ochrane proti falšovaniu alebo iných zodpovedajúcich úradných oznámeniach deklarujú, že obvykle sa opätovné zapečatenie otvorených balení neakceptuje alebo sa prinajmenšom akceptuje iba výnimočne a za prísnych podmienok?

         (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ z 8. júna 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, pokiaľ ide o predchádzanie vstupu falšovaných liekov do legálneho dodávateľského reťazca, Ú. v. EÚ L 174, 2011, s. 74.

         (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/161 z 2. októbra 2015, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES o ustanovenia týkajúce sa podrobných pravidiel bezpečnostných prvkov uvádzaných na obale liekov na humánne použitie, Ú. v. EÚ L 32, 2016, s. 1.


title: Vec C-228/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Niedersächsisches Finanzgericht (Nemecko) 2. júna 2020 – I GmbH/Finanzamt H

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Niedersächsisches Finanzgericht (Nemecko) 2. júna 2020 – I GmbH/Finanzamt H
      (Vec C-228/20)
      (2020/C 271/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Niedersächsisches Finanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: I GmbH

         Žalovaný: Finanzamt H

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je § 4 bod 14 písm. b) Umsatzsteuergesetz (UStG) (zákon o dani z obratu) (ďalej len „UStG“) zlučiteľný s článkom 132 ods. 1 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) (ďalej len „smernica o DPH“), ak sa oslobodenie od dane pre nemocnice, ktoré nie sú subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom, viaže na to, že nemocnice sú povolené podľa § 108 Sozialgesetzbuch (SGB) V (Zákonník sociálneho zabezpečenia V) (ďalej len „SGB V“)?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Za akých predpokladov sú „sociálne podmienky“ hospitalizácie poskytovanej súkromnoprávnymi nemocnicami „porovnateľné s podmienkami“ hospitalizácie platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-243/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon (Grécko) 5. júna 2020 – DP, SG/Trapeza Peiraios AE

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon (Grécko) 5. júna 2020 – DP, SG/Trapeza Peiraios AE
      (Vec C-243/20)
      (2020/C 271/37)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: DP, SG

         Žalovaný: Trapeza Peiraios AE

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 8 smernice 93/13/EHS (1), v ktorom sa stanovuje možnosť členských štátov prijať prísnejšie opatrenia s cieľom zabezpečiť maximálny stupeň ochrany spotrebiteľa, vykladať v tom zmysle, že členský štát môže odmietnuť prebrať článok 1 ods. 2 smernice 93/13/EHS do vnútroštátneho práva a povoliť súdne preskúmanie zmluvných podmienok, ktoré odrážajú zákonné alebo regulačné ustanovenia kogentných alebo dispozitívnych právnych predpisov?

                  2.

                  Možno dospieť k záveru, že článok 1 ods. 2 prvý a druhý pododsek smernice 93/13/EHS [druhý pododsek sa nenachádza v slovenskom znení smernice 93/13, pozn. prekl.], hoci sa výslovne neprebral do gréckeho práva, bol gréckym zákonodarcom prijatý nepriamo, prostredníctvom obsahu článku 3 ods. 1 a článku 4 ods. 1 uvedenej smernice, ktoré sa prebrali do ustanovenia § 2 ods. 6 zákona č. 225[1]/1994?

                  3.

                  Patrí do pojmu nekalé zmluvné podmienky a do ich rozsahu, tak, ako sa vymedzujú v ustanoveniach článku 3 ods. 1 a článku 4 ods. 1 smernice 93/13/EHS, výnimka uvedená v článku 1 ods. 2 prvom a druhom pododseku [druhý pododsek sa nenachádza v slovenskom znení smernice 93/13, pozn. prekl.] uvedenej smernice?

                  4.

                  Možno podmienku uvedená v zmluve o spotrebiteľskom úvere uzatvorenej medzi spotrebiteľom a úverovou inštitúciou, ktorá odráža obsah dispozitívneho ustanovenia práva členského štátu, preskúmať z hľadiska nekalého charakteru všeobecných zmluvných podmienok v súlade s ustanoveniami smernice 93/13/EHS, ak takáto podmienka nebola samostatne dohodnutá?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-256/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen sad (Bulharsko) 10. júna 2020 – „Toplofikacia Sofia“ EAD

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen sad (Bulharsko) 10. júna 2020 – „Toplofikacia Sofia“ EAD
      (Vec C-256/20)
      (2020/C 271/38)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski rajonen sad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Toplofikacia Sofia“ EAD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (1) z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, v spojení so zásadou, že vnútroštátny súd musí zaručiť procesné práva na účinnú ochranu práv vyplývajúcich z právneho poriadku Únie, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd je pri zisťovaní obvyklého pobytu dlžníka ako podmienky na uskutočnenie jednostranného formálneho konania bez dokazovania, akým je konanie o platobnom rozkaze, ktorú stanovuje vnútroštátne právo, povinný vykladať každé dôvodné podozrenie, že dlžník má obvyklý pobyt v inom štáte Európskej únie, ako nedostatok právneho základu na vydanie platobného rozkazu, resp. ako základ na to, aby platobný rozkaz nenadobudol právoplatnosť?

                  2.

                  Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia (EU) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, v spojení so zásadou, že vnútroštátny súd musí zaručiť procesné práva na účinnú ochranu práv vyplývajúcich z právneho poriadku Únie, vykladať v tom zmysle, že ukladá vnútroštátnemu súdu, ktorý po vydaní platobného rozkazu proti určitému dlžníkovi zistil, že tento dlžník pravdepodobne nemá obvyklý pobyt v štáte, v ktorom má tento súd sídlo, a pod podmienkou, že to podľa vnútroštátneho práva predstavuje prekážku vydania platobného rozkazu proti takému dlžníkovi, povinnosť ex offo zrušiť vydaný platobný rozkaz, hoci neexistuje nijaké zákonné ustanovenie, ktoré by to výslovne stanovovalo?

                  3.

                  V prípade, ak je odpoveď na druhú otázku záporná, majú sa ustanovenia, ktoré sú v nej uvedené, vykladať v tom zmysle, že ukladajú vnútroštátnemu súdu povinnosť zrušiť vydaný platobný rozkaz, ak tento súd vykonal prešetrovanie a s istotou zistil, že dlžník nemá obvyklý pobyt v štáte konajúceho súdu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351,2012, s. 1.


title: Vec C-278/20: Žaloba podaná 24. júna 2020 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/31

      Žaloba podaná 24. júna 2020 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-278/20)
      (2020/C 271/40)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: I. Martínez del Peral, J. Baquero Cruz a P.J.O. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby súdny dvor:

                  —

                  určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že prijalo a ponechalo v platnosti článok 32 ods. 3 až 6 a článok 34 ods. 1 druhý pododsek zákona č. 40/2015, ako aj článok 67 ods. 1 tretí pododsek zákona č. 39/2015, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo zásad efektivity a rovnocennosti ako medzí autonómie, ktorú majú členské štáty pri stanovovaní hmotnoprávnych a procesných podmienok platných pre ich zodpovednosť za škody spôsobené jednotlivcom porušením práva Únie

                  —

                  zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba o nesplnenie povinnosti, podaná na základe článku 258 ZFEÚ, sa týka článku 32 ods. 3 až 6 a článku 34 ods. 1 druhého pododseku Ley 40/2015, de 1 de octubre de 2015, de Régimen Jurídico del Sector Público (zákon č. 40/2015 z 1. októbra 2015 o právnom režime verejného sektoru), ako aj článku 67 ods. 1 tretieho pododseku Ley 39/2015, de 1 de octubre de 2015, del Procedimiento Administrativo Común de las Administraciones Públicas (zákon č. 39/2015 z 1. októbra 2015 o spoločnom správnom konaní pred orgánmi verejnej správy).
      Spornými ustanoveniami bol zjednotený režim zodpovednosti štátu, ktorý danú zákonnú úpravu prijal, za porušenie práva Únie s režimom stanoveným pre porušenie španielskej Ústavy prostredníctvom aktov zákonodarcu, pričom boli doplnené niektoré hmotnoprávne podmienky.
      Zjednotenie oboch režimov a z neho plynúce procesné požiadavky viedli k tomu, že dosiahnutie náhrady škody za porušenia práva Únie spôsobené španielskym zákonodarcom sa stalo nemožným či neprimerane náročným, a teda v rozpore so zásadou efektivity.
      Na druhej strane sú hmotnoprávne požiadavky doplnené v súvislosti s porušeniami práva Únie v rozpore so zásadou rovnocennosti, keďže na účely náhrady škôd spôsobených španielskym zákonodarcom porušením práva Únie sú stanovené podmienky, ktoré sú menej priaznivé ako podmienky platné pre škody spôsobené porušením španielskej Ústavy.


title: Vec T-40/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – MU/Parlament („Žaloba o neplatnosť – Článok 263 ZFEÚ – Vnútorné pravidlá pre stáže a študijné návštevy na generálnom sekretariáte Parlamentu – Stážista so zdravotným postihnutím – Dodatočný príspevok na zdravotné postihnutie – Odmietnutie – Podmienky získania dodatočnej sumy stanovenej pre stážistov so zdravotným postihnutím – Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – MU/Parlament
      (Vec T-40/16) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Článok 263 ZFEÚ - Vnútorné pravidlá pre stáže a študijné návštevy na generálnom sekretariáte Parlamentu - Stážista so zdravotným postihnutím - Dodatočný príspevok na zdravotné postihnutie - Odmietnutie - Podmienky získania dodatočnej sumy stanovenej pre stážistov so zdravotným postihnutím - Nesprávne právne posúdenie“)
      (2020/C 271/41)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: MU (v zastúpení: A. Bruno, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: J. Van Pottelberge, J. Steele a E. Paladini, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 11. decembra 2015, ktorým sa zamieta vyplatenie dodatočnej sumy pre stážistov so zdravotným postihnutím stanovenej v článku 24 ods. 9 vnútorných pravidiel pre stáže a študijné návštevy na generálnom sekretariáte Parlamentu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 11. decembra 2015, ktorým sa zamieta vyplatenie dodatočnej sumy pre stážistov so zdravotným postihnutím uvedenej v článku 24 ods. 9 vnútorných pravidiel pre stáže a študijné návštevy na generálnom sekretariáte Parlamentu sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 312, 16.9.2019.


title: Vec T-114/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Pavel/EUIPO – bugatti (B) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie B – Staršia medzinárodná obrazová ochranná známka b – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001 – Zneužitie právomoci – Čiastočné zrušenie“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/35

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Pavel/EUIPO – bugatti (B)
      (Vec T-114/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie B - Staršia medzinárodná obrazová ochranná známka b - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001 - Zneužitie právomoci - Čiastočné zrušenie“)
      (2020/C 271/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dan-Gabriel Pavel (Oradea, Rumunsko) (v zastúpení: E.-D. Nedelcu, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Capostagno, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: bugatti GmbH (Herford, Nemecko) (v zastúpení: U. Ulrich, avocate)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. decembra 2018 (spojené veci R 49/2018-1 a R 85/2018-1), ktoré sa týka sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťou bugatti a pánom Pavlom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre duševné vlastníctvo Európskej únie (EUIPO) zo 14. decembra 2018 (spojené veci R 49/2018-1 a R 85/2018-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka výrobkov „koža a imitácia kože; zvieracie kože“ patriacich do triedy 18 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na účely zápisu ochranných známok z 15. júna 1957 v znení zmien a doplnení.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-295/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Klymenko/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Ponechanie mena žalobcu na zozname – Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/36

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Klymenko/Rada
      (Vec T-295/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)
      (2020/C 271/45)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Phelippeau, avocate)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a P. Mahnič, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 7), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 1), v rozsahu, v akom tieto akty ponechávajú meno žalobcu na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu, v akom bolo meno pána Oleksandra Viktorovyča Klymenka ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-550/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia – Slovná ochranná známka NOSTER – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie FOSTER – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/36

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER)
      (Vec T-550/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka NOSTER - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie FOSTER - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 271/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd (Kyoto, Japonsko) (v zastúpení: P. Voutilainen, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Taliansko) (v zastúpení: C. de Callataÿ a T. de Haan, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. mája 2019 (vec R 2279/2018-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Chiesi Farmaceutici a Nitto Pharmaceutical Industries

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Nitto Pharmaceutical Industries Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vnikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Chiesi Farmaceutici SpA.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 7.10.2019.


title: Vec T-651/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Brands Up/EUIPO (Credit24) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Credit24 – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2020 – Brands Up/EUIPO (Credit24)
      (Vec T-651/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Credit24 - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 271/47)
      Jazyk konania: fínčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brands Up OÜ (Tallin, Estónsko) (v zastúpení: M. Welin, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. júla 2019 (vec R 465/2019-2), ktoré sa týka prihlášky obrazového označenia Credit24 ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Brands UP OÜ je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-383/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. júna 2020 – Walker a i./Parlament a Rada („Žaloba o neplatnosť – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie – Nariadenie (EÚ) 2019/592, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2018/1806 – Oslobodenie od vízovej povinnosti pri krátkodobom pobyte na základe reciprocity – Údajná strata občianstva Únie – Neexistencia osobnej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/38

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. júna 2020 – Walker a i./Parlament a Rada
      (Vec T-383/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie - Nariadenie (EÚ) 2019/592, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2018/1806 - Oslobodenie od vízovej povinnosti pri krátkodobom pobyte na základe reciprocity - Údajná strata občianstva Únie - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2020/C 271/48)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Hilary Elizabeth Walker (Cadix, Španielsko), Jennifer Ann Cording (Valdagno, Taliansko), Douglas Edward Watson (Beaumont, Francúzsko), Christopher David Randolph (Ballinlassa Belcarra Castlebar, Írsko), Michael Charles Strawson (Serralongue, Francúzsko) (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: D. Warin a R. van de Westelaken, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Cholakova a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/592 z 10. apríla 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2018/1806 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti, pokiaľ ide o vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie (Ú. v. EÚ L 103 I, 2019, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhoch Španielskeho kráľovstva a Európskej komisie na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

                  3.

                  Pani Hilary Elizabeth Walkerová, pani Jennifer Ann Cordingová a páni Douglas Edward Watson, Christopher David Randolph a Michael Charles Strawson znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia pred Všeobecným súdom okrem tých, ktoré sa týkajú návrhov na vstup vedľajšieho účastníka konania.

                  4.

                  Pani Walkerová, pani Cordingová a páni Watson, Randolph a Strawson, Parlament, Rada, Španielske kráľovstvo a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec T-558/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. júna 2020 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH) („Ochranná známka Európskej Únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH – Skoršia národná obrazová ochranná známka clínica LALUZ – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/38

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. júna 2020 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH)
      (Vec T-558/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej Únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH - Skoršia národná obrazová ochranná známka clínica LALUZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2020/C 271/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Luz Saúde, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: G. Moreira Rato, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Clínica La Luz (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2019 (vec R 2239/2018-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Clínica La Luz a Luz Saúde.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Luz Saúde, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 23.9.2019.


title: Vec T-848/18: Žaloba podaná 4. júna 2020 – HS/Komisia

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/39

      Žaloba podaná 4. júna 2020 – HS/Komisia
      (Vec T-848/18)
      (2020/C 271/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: HS (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 12. marca 2019 o skončení pracovného pomeru žalobcu po skončení skúšobnej doby,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 10. októbra 2019 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu, ktorá bola žalobcovi spôsobená a ktorú možno vyčísliť ex aequo et bono na 15 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie na základe zdravotného postihnutia a povinnosti poskytnúť primerané úpravy, na porušení článku 21 Charty, Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím a článku 1 písm. d) služobného poriadku, ako aj na porušení povinnosti starostlivosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 34 služobného poriadku: porušenie riadnych podmienok skúšobnej doby, neposkytnutie pokynov, nedostatok a neistota cieľov, porušenie práva byť vypočutý a zjavne nesprávne posúdenie.

                  3.

                  Pokiaľ ide o návrh na náhradu škody, žalobca poukazuje na pochybenie, ktorého sa dopustila žalovaná, spôsobenú škodu a väzbu medzi pochybením a škodou.


title: Vec T-347/20: Žaloba podaná 29. mája 2020 – Sogia Ellas/Komisia

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/40

      Žaloba podaná 29. mája 2020 – Sogia Ellas/Komisia
      (Vec T-347/20)
      (2020/C 271/51)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sogia Ellas AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. Bernitsas, M. Androulakaki, A. Patsalia a E. Kalogiannis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval prípustnosť žaloby,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie ako celok, alebo subsidiárne v časti, ktorá sa týka žalobkyne (1),

                  —

                  ďalej subsidiárne, zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje vymáhanie spornej pomoci v celom rozsahu, alebo subsidiárne v rozsahu, v akom sa to týka žalobkyne,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade a nedostatočnosti odôvodnenia Komisie, pokiaľ ide o existenciu štátnej pomoci: nenaplnenie kritérií hospodárskej výhody, selektívnosti a narušenia hospodárskej súťaže.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sporné opatrenia predstavujú zlučiteľnú pomoc v zmysle článku 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, práva byť vopred vypočutý a povinnosti odôvodnenia rozhodnutia, ako aj porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 14 ods. 1 nariadenia č. 1999/659 (2) a článku 16 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/1589 (3), keďže napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadami právnej istoty a legitímnej dôvery.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadou proporcionality.

         (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2020/394 zo 7. októbra 2019 o opatreniach SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) vykonaných Helénskou republikou formou bonifikácie úrokov a záruk v súvislosti s požiarmi v roku 2007 (toto rozhodnutie sa týka len odvetvia poľnohospodárstva) [oznámené pod číslom C(2019) 7094] (Ú. v. EÚ L 76, 2020, s. 4).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

         (3)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-350/20: Žaloba podaná 9. júna 2020 – Wagenknecht/Komisia

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/41

      Žaloba podaná 9. júna 2020 – Wagenknecht/Komisia
      (Vec T-350/20)
      (2020/C 271/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Česká republika) (v zastúpení: A. Dolejská, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že Európska komisia neprijala v súlade s článkom 325 ods. 1 a článkom 319 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a s článkom 61 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 (1) záväzné a odradzujúce opatrenie s cieľom zabrániť konfliktu záujmov predsedu vlády Českej republiky, pána Andreja Babiša, alebo tento konflikt záujmov riešiť, keďže neprijala záväzné opatrenie:

                              —

                              ktoré by členom kolégia komisárov, najmä jeho predsedovi, zabránilo v uskutočnení stretnutia a rokovania s predsedom vlády Českej republiky, pánom Andrejom Babišom, so zreteľom na viacročný finančný rámec Európskej únie na roky 2021-2027 a rozpočtu Únie všeobecne,

                              —

                              ktoré by zastavilo vyplácanie priamych poľnohospodárskych platieb z rozpočtu Únie určitým spoločnostiam, ktoré predseda vlády Českej republiky, pán Andrej Babiš, ovláda a je ich skutočným vlastníkom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalobca v súlade s článkom 265 ZFEÚ vyzval Európsku komisiu, aby konala, avšak Európska komisia sa vo svojej odpovedi nezaoberala obsahom žalobcovej výzvy a poskytla mu odpoveď v úplne inej veci.

                              —

                              Komisia obdržala žalobcovu výzvu konať, na ktorú síce odpovedala, avšak vo svojej odpovedi nezaujala žiadny postoj k žalobcovej výzve, aby s českým predsedom vlády neuskutočnila stretnutie a rokovanie so zreteľom na viacročný finančný rámec na roky 2021-2027, ani k tomu, že Komisia nezastavila vyplácanie priamych poľnohospodárskych platieb spoločnostiam z určitých skupín, ktoré český predseda vlády ovláda a je ich skutočným vlastníkom. Namiesto toho, aby Komisia poskytla odpoveď vo veci protiprávneho vyplácania priamych poľnohospodárskych dotácií týmto skupinám, poskytla informácie o zastavení prísunu finančných prostriedkov zo štrukturálnych a poľnohospodárskych fondov pre jednu z týchto skupín, čo je iná téma, než tá, ktorá bola predmetom žalobcovej výzvy na konanie. K druhej časti žalobcovej výzvy, a síce že by sa úradníci Európskej komisie nemali stretnúť a rokovať s pánom Andrejom Babišom s ohľadom na viacročný finančný rámec na roky 2021-2027, sa Komisia vôbec nevyjadrila.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalobca je nekonaním Európskej komisie bezprostredne dotknutý, keďže i) na zabránenie toho, aby člen kolégia komisárov, najmä jeho predseda, uskutočnil stretnutie a rokovanie s českým premiérom so zreteľom na viacročný finančný rámec na roky 2021-2027, nie je potrebný žiadny iný sprostredkujúci akt a ii) žalobcova právna situácia je dotknutá v dôsledku toho, že je zvoleným zástupcom Senátu Parlamentu Českej republiky, ktorý je poverený vyšetrovaním konfliktu záujmov českého predsedu vlády ako člen osobitného senátneho výboru zriadeného na tento účel, ktorému Komisia protiprávne neposkytla dokumenty, aby mu znemožnila plnenie jeho úloh v rámci vyšetrovania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalobca je nekonaním Európskej komisie vo veci konfliktu záujmov českého predsedu vlády, pána Andreja Babiša, osobne dotknutý a že záujem na podaní žaloby vyplýva i) zo žalobcovej ústavnoprávnej povinnosti kontrolovať riadne prijímanie právnych aktov Únie, vrátane rozpočtu Únie (viacročný finančný rámec na roky 2021-2027), ii) zo žalobcovej ústavnoprávnej povinnosti zahŕňajúcej oprávnenie kontrolovať českého predsedu vlády, pokiaľ ide o jeho stretnutie s členmi kolégia komisárov, vrátane povinnosti zodpovedne vykonávať funkciu člena vyššie uvedeného osobitného senátneho výboru, iii) zo zvolenia žalobcu vo voľbách do Senátu Českej republiky v roku 2018 a z jeho konkurenčného postavenia voči kandidátom strany „ANO“ kontrolovanej českým predsedom vlády, (iv) zo skutočnosti, že žalobcovi boli adresované rovnaké vyhrážky smrťou ako členom Európskeho parlamentu z Výboru pre rozpočtovú kontrolu (CONT) vo februári 2020, keďže sa tieto osoby snažia konať vo veci konfliktu záujmov Andreja Babiša.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že by došlo k popretiu spravodlivosti, keby bola členovi vnútroštátneho parlamentu členského štátu Únie odopretá aktívna legitimácia v tejto veci, keďže by mu tak bolo zamedzené vykonávať čo i len nepriamu kontrolu prostredníctvom Súdneho dvora Európskej únie nad Európskou komisiou – výkonnou zložkou inštitucionálneho systému Únie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila svoju povinnosť konať vo veci konfliktu záujmov českého premiéra, pána Andreja Babiša, podľa článku 325 ods. 1 ZFEÚ a článku 319 ods. 3 ZFEÚ v spojení s uznesením Európskeho parlamentu z 13. decembra 2018 (2) a s článkom 61 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046. Všetky podmienky potrebné na to, aby Komisia konala, boli splnené, t. j. i) existencia konfliktu záujmov pána Andreja Babiša, ii) účasť pána Andreja Babiša na prípravných aktoch na prijatie rozpočtu Únie a iii) skutočnosť, že konflikt záujmov pána Andreja Babiša predstavuje „iné protiprávne konanie poškodzujúce finančné záujmy Únie“ v zmysle článku 325 ods. 1 ZFEÚ. Komisia teda bola povinná konať, avšak neurobila tak, keďže neprijala odradzujúce opatrenia k odstráneniu konfliktu záujmov českého premiéra v súlade so svojou povinnosťou podľa článku 319 ods. 3 a článku 325 ods. 1 ZFEÚ a podľa článku 61 ods. 1 druhej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046. Členovia kolégia komisárov, najmä jeho predseda, naopak od 2. augusta 2018 pokračovali v stretnutiach a rokovaniach s českým predsedom vlády so zreteľom na viacročný finančný rámec na roky 2021-2027 a Komisia v rozpore so zákazom konfliktu záujmov naďalej vyplácala priame poľnohospodárske platby spoločnostiam z určitých skupín, ktoré pán Andrej Babiš ovláda a je ich skutočným vlastníkom.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. L 193, 2018, s. 1).

         (2)  Uznesenie Európskeho parlamentu o konfliktoch záujmov a ochrane rozpočtu EÚ v Českej republike P8_TA (2018) 0530 z 13. decembra 2018 (2018/2975(RSP))


title: Vec T-357/20: Žaloba podaná 7. júna 2020 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/42

      Žaloba podaná 7. júna 2020 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)
      (Vec T-357/20)
      (2020/C 271/53)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci (Kavadarci, Republika Severné Macedónsko (v zastúpení: A. Ivanova, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER“ – prihláška č. 17 967 530

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. apríla 2020 vo veci R 1729/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel žalobe a rozhodol o prípustnosti zápisu spornej prihlasovanej ochrannej známky.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-373/20: Žaloba podaná 15. júna 2020 – Framery/EUIPO – Smartblock (Transportable building)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/43

      Žaloba podaná 15. júna 2020 – Framery/EUIPO – Smartblock (Transportable building)
      (Vec T-373/20)
      (2020/C 271/54)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Framery Oy (Tampere, Fínsko) (v zastúpení: P. Voutilainen, laywer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Smartblock Oy (Helsinki, Fínsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie 3 303 994-00001

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2020 vo veci R 616/2019-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol návrh na výmaz v celom rozsahu,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 v spojení s článkom 25 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, pretože napadnutý dizajn má osobitný charakter a odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia osobitného charakteru napadnutého dizajnu,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002, pretože odvolací senát nesprávne akceptoval sprístupnenie skoršieho dizajnu,

                  —

                  porušenie článku 62 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002, pretože odvolací senát neuviedol odôvodnenie týkajúce sa akceptovania sprístupnenia skoršieho dizajnu,

                  —

                  porušenie článku 63 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002, pretože odvolací senát založil svoje rozhodnutie na skutočnostiach, dôkazoch a tvrdeniach, ktoré sa osobitne týkali údajných znakov a sprístupnenia skoršieho dizajnu, ktoré neboli predložené ani jedným z účastníkov konania.


title: Vec T-380/20: Žaloba podaná 17. júna 2020 – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (Vykurovací radiátor)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/44

      Žaloba podaná 17. júna 2020 – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (Vykurovací radiátor)
      (Vec T-380/20)
      (2020/C 271/55)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tubes Radiatori Srl (Resana, Taliansko) (v zastúpení: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero a P. Menapace, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Antrax It Srl (Resana, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva – dizajn Spoločenstva č. 169 370 - 0002 (Vykurovací radiátor)

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2020 vo veci R 1275/2017-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  potvrdil a konštatoval platnosť dizajnu Spoločenstva č. 169 370-0002 vo vlastníctve spoločnosti TUBES RADIATORI Srl, pokiaľ ide o jeho novosť a individuálny charakter,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-382/20: Žaloba podaná 17. júna 2020 – Lee/EUIPO (Príborové nože, vidličky a lyžice)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/44

      Žaloba podaná 17. júna 2020 – Lee/EUIPO (Príborové nože, vidličky a lyžice)
      (Vec T-382/20)
      (2020/C 271/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Keun Jig Lee (Paju-si, Kórejská republika) (v zastúpení: F. Jacobacci a B. La Tella, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 5 866 514-0001

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2020 vo veci R 2559/2019-3

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom jeho rozsahu,

                  —

                  vyhlásil návrh na uvedenie do predošlého stavu za prípustný a vyhovel mu,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 67 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 67 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-386/20: Žaloba podaná 16. júna 2020 – Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/45

      Žaloba podaná 16. júna 2020 – Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)
      (Vec T-386/20)
      (2020/C 271/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Micron Technology, Inc. (Boise, Idaho, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie INTELLIGENCE, ACCELERATED – prihláška č. 17 959 758

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. apríla 2020 vo veci R 2873/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie;

                  —

                  subsidiárne zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že rozhodne, že prihláška ochrannej známky Európskej únie neporušuje článok 7 ods. 1 písm. b) ani článok 7 ods. 1 písm. c), ako ani obidve naraz;

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001;

                  —

                  Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001;

                  —

                  Porušenie článku 72 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-394/20: Žaloba podaná 29. júna 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/46

      Žaloba podaná 29. júna 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB
      (Vec T-394/20)
      (2020/C 271/58)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Eisenberger a A. Brenneis, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov ex-ante za rok 2020 do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií (SRB/ES/2020/24) („Decision of the Single Resolution Board of 15 April 2020 on the calculation of the 2020 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/2020/24]“) vrátane jeho príloh, a v každom prípade v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie a jeho prílohy týkajú sumy, ktorú má zaplatiť žalobkyňa,

                  —

                  uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú v zásade rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené vo veci T-479/19, Hypo Vorarlberg Bank/SRB (1).

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 2019, s. 58.


title: Vec T-396/20: Žaloba podaná 26. júna 2020 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/46

      Žaloba podaná 26. júna 2020 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Vec T-396/20)
      (2020/C 271/59)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport)(Villanova d’Albenga, Taliansko) (v zastúpení: G. Casucci, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aéroports de la Côte d’Azur (Nice, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: farebná obrazová ochranná známka Európskej únie RIVIERA AIRPORTS – ochranná známka Európskej únie č. 16 397 309

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. apríla 2020 vo veci R 2172/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že:

                              —

                              vyhovie odvolaniu žalobkyne,

                              —

                              v plnom rozsahu vyhovie návrhu žalobkyne na vyhlásenie neplatnosti č. 20 825 C, ktorý smeruje k vyhláseniu spornej ochrannej známky za neplatnú,

                              —

                              uloží majiteľovi ochrannej známky Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne pred odvolacím senátom a zrušovacím oddelením,

                              —

                              subsidiárne vráti vec zrušovaciemu oddeleniu, aby preskúmalo článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  uloží žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania a náklady žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávny výklad relevantnej judikatúry týkajúcej sa prihlášky podanej v zlej viere,

                  —

                  nesprávna a neúplná analýza a vyhodnotenie relevantných nepriamych dôkazov potrebných na celkové a individuálne posúdenie prihlášky podanej v zlej viere,

                  —

                  nezohľadnenie všetkých ostatných relevantných nepriamych dôkazov a disponibilných priamych dôkazov týkajúcich sa zlej viery v súlade s požiadavkou celkovo a individuálne posúdiť prihlášku podanú v zlej viere,

                  —

                  nesprávny výklad a použitie článku 12 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 na prejednávanú vec,

                  —

                  nevykonanie správnej analýzy odvolacím senátom.


title: Vec T-398/20: Žaloba podaná 26. júna 2020 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/47

      Žaloba podaná 26. júna 2020 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Vec T-398/20)
      (2020/C 271/60)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport)(Villanova d’Albenga, Taliansko) (v zastúpení: G. Casucci, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aéroports de la Côte d’Azur (Nice, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: farebná obrazová ochranná známka Európskej únie RIVIERA AIRPORTS – ochranná známka Európskej únie č. 16 392 731

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 28. apríla 2020 vo veci R 2174/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že:

                  —

                  vyhovie odvolaniu žalobkyne,

                              —

                              v plnom rozsahu vyhovie návrhu žalobkyne na vyhlásenie neplatnosti č. 20 824 C, ktorý smeruje k vyhláseniu spornej ochrannej známky za neplatnú,

                              —

                              uloží majiteľovi ochrannej známky Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne pred odvolacím senátom a zrušovacím oddelením,

                              —

                              subsidiárne vráti vec zrušovaciemu oddeleniu, aby preskúmalo článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  uloží žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania a náklady žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávny výklad relevantnej judikatúry týkajúcej sa prihlášky podanej v zlej viere,

                  —

                  nesprávna a neúplná analýza a vyhodnotenie relevantných nepriamych dôkazov potrebných na celkové a individuálne posúdenie prihlášky podanej v zlej viere,

                  —

                  nezohľadnenie všetkých ostatných relevantných nepriamych dôkazov a disponibilných priamych dôkazov týkajúcich sa zlej viery v súlade s požiadavkou celkovo a individuálne posúdiť prihlášku podanú v zlej viere,

                  —

                  nesprávny výklad a použitie článku 12 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 na prejednávanú vec,

                  —

                  nevykonanie správnej analýzy odvolacím senátom.


title: Vec T-399/20: Žaloba podaná 26. júna 2020 – Cole Haan/EUIPO – Samsøe & Samsøe (Ø)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/48

      Žaloba podaná 26. júna 2020 – Cole Haan/EUIPO – Samsøe & Samsøe (Ø)
      (Vec T-399/20)
      (2020/C 271/61)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cole Haan LLC (Greenland, New Hampshire, Spojené štáty) (v zastúpení: G. Vos, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Samsøe & Samsøe Holding A/S (Copenhagen, Denmark)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Ø – prihláška č. 17 429 044

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. apríla 2020 vo veci R 1375/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto konania,

                  —

                  uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávne určenie vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti,

                  —

                  nesprávne celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec T-402/20: Žaloba podaná 30. júna 2020 – Zippo Manufacturing a i./Komisia

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/49

      Žaloba podaná 30. júna 2020 – Zippo Manufacturing a i./Komisia
      (Vec T-402/20)
      (2020/C 271/62)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Zippo Manufacturing Co. (Bradford, Pensylvánia, Spojené štáty), Zippo GmbH (Emmerich am Rhein, Nemecko), Zippo SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: R. MacLean, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/502 zo 6. apríla 2020 o určitých opatreniach obchodnej politiky týkajúcich sa určitých výrobkov s pôvodom v Spojených štátoch amerických v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia týkajú žalobkýň;

                  —

                  uložil žalovanej a vedľajším účastníkom konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady proporcionality v súvislosti s výberom produktov žalobkýň, na ktoré sa uplatňujú dodatočné clá podľa sporného nariadenia, keďže tieto opatrenia: a) nie sú vhodné na dosiahnutie sledovaných cieľov; b) idú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov a c) majú za následok zbytočné nepriaznivé účinky pre žalobkyne.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania v súvislosti s výberom produktov žalobkýň, na ktoré sa uplatňujú dodatočné clá podľa sporného nariadenia, keďže dodatočné clá pre nich vytvárajú nerovné podmienky na trhu Únie bez dostatočného odôvodnenia toho, že taká diskriminácia je objektívne opodstatnená.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení a zjavne nesprávnom právnom posúdení v súvislosti s nedostatočným odôvodnením obsiahnutým v spornom nariadení a sporných opatreniach týkajúcim sa výberu produktov žalobkýň, na ktoré sa uplatňujú dodatočné clá, keďže Európska komisia neposkytla dostatočné a primerané odôvodnenie pre uplatnenie opatrení na ich produkty.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom právnom posúdení v súvislosti s porušením povinností Únie podľa dohôd Svetovej obchodnej organizácie, keďže Európska komisia bola podľa Dohody WTO o zárukách a článku 22 ods. 3 Dohovoru WTO o urovnávaní sporov povinná pozastaviť koncesie a iné záväzky v tom istom sektore ako je ten, v ktorom sa zistilo zrušenie alebo zmenšenie výhod podľa relevantných opatrení Spojených štátov týkajúcich sa záruk, na škodu hospodárskych a obchodných záujmov žalobkýň.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady riadnej správy vecí verejných v súvislosti s výberom produktov žalobkýň, na ktoré sa uplatňujú dodatočné clá podľa sporného nariadenia, keďže predchádzajúci proces konzultácií bol netransparentný, žalobkyne neboli počas neho dostatočne informované, boli zbavené práva na vypočutie a boli porušené ich legitímne očakávania, že také opatrenia sa na nich nebudú uplatňovať.


title: Vec T-405/20: Žaloba podaná 2. júla 2020 – DZ Hyp/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/50

      Žaloba podaná 2. júla 2020 – DZ Hyp/SRB
      (Vec T-405/20)
      (2020/C 271/63)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: DZ Hyp AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Helle Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov platených vopred do jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2020 (SRB/ES/2020/24), vrátane jeho príloh v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie a jeho prílohy I a II týkajú príspevku žalobkyne;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 1 a 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie (Charta)
                  Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná mala riadne odôvodniť rozhodnutie v nemeckom znení. Žalovaná ďalej opakovane porušila povinnosť odôvodnenia, pretože z rozhodnutia ani v záväznom anglickom znení ani len v náznakoch nevyplýva, ako a na základe akých úvah vypočítala žalovaná príspevok žalobkyne.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: porušenie práva byť vypočutý podľa článku 41 ods. 1 a 2 písm. a) Charty z dôvodu nevypočutia žalobkyne

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: Porušenie článku 81 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 (1) v spojení s článkom 3 nariadenia Rady č. 1 (2)

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: Porušenie zásady účinnej právnej ochrany podľa článku 47 ods. 1 Charty, pretože súdne preskúmanie rozhodnutia je prakticky nemožné

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: Porušenie článku 7 ods. 4 druhej vety delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/63 (3) vo vzťahu k právu s vyššou právnou silou
                  V rámci piateho žalobného dôvodu sa namieta, že článok 7 ods. 4 druhá veta delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 porušuje článok 113 ods. 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (4) a článok 103 ods. 7 písm. h) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ (5), ako aj povinnosť výpočtu príspevku primeranému riziku, pretože táto úprava pripúšťa vecne neprimerané a disproporcionálne rozlišovanie medzi členmi schémy inštitucionálneho zabezpečenia, ako aj relativizáciu ukazovateľa IPS dvojitým zohľadnením ukazovateľa rizika pre „obchodné činnosti, mimosúvahové expozície, deriváty, zložitosť a vyriešiteľnosť krízovej situácie“ na úkor inštitútov povinných platiť príspevky.
                  Právna úprava je navyše v rozpore so zásadou určitosti, povinnosťou zohľadnenia úplného skutkového stavu a spolu s ďalšími ustanoveniami delegovaného nariadenia bráni účinnej právnej ochrane.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod: Rozpor rozhodnutia s právom s vyššou právnou silou pri uplatnení multiplikátora pre ukazovateľ IPS (Institutional Protection Scheme)
                  Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná pri uplatňovaní podmienok článku 7 ods. 4 druhej vety delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 porušila článok 103 ods. 7 písm. h) smernice 2015/59/EÚ, článok 113 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ako aj články 16, 20, 41 a 52 Charty a v prípade žalobkyne v celom rozsahu neuplatnila ukazovateľ IPS. Diferencovanie medzi inštitúciami na úrovni ukazovateľa IPS je z dôvodu rozsiahlej schémy inštitucionálneho zabezpečenia nesystémové a svojvoľné.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod: Rozpor článkov 6, 7 a 9 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 a prílohy I uvedeného delegovaného nariadenia s právom s vyššou právnou silou
                  V rámci siedmeho žalobného dôvodu sa namieta, že články 6, 7 a 9 a príloha I delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 porušujú povinnosť výpočtu príspevku primeranému riziku, články 16 a 20 Charty, zásadu proporcionality a povinnosť zohľadnenia úplného skutkového stavu tým, že ustanovenia na základe zidealizovaného obrazu stanovujú ukazovatele rizika, ako postupy a formuly na ich kombináciu, ktoré nezodpovedajú skutočným pomerom inštitúcií povinných platiť príspevok.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod: Porušenie článku 16 Charty a zásady proporcionality, pretože žalovaná vypočítala multiplikátory prispôsobenia rizika, ktoré v celom rozsahu a primerane nezohľadňujú značne zníženú pravdepodobnosť riešenia krízových situácií v prípade žalobkyne

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod: Porušenie článkov 16, 20, 41 a 52 Charty tým, že žalovaná vypočítala multiplikátory prispôsobenia rizika podľa ustanovení delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 bez toho, aby uplatnila svoju mieru voľnej úvahy a prispôsobila uplatnenie ukazovateľov rizík v prípade žalobkyne

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod: Rozpor článku 20 ods. 1 prvej a druhej vety delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 s článkom 103 ods. 7 smernice 2014/59/EÚ, ako aj s povinnosťou výpočtu príspevku primeranému riziku

                  11.

                  Rozpor článkov 4 až 9 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 a prílohy I uvedeného delegovaného nariadenia so zásadou účinnej právnej ochrany a zásadou právnej istoty

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).

         (2)  Nariadenie č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. ES 17, 1958, s. 385; Mim. vyd. 01/001, s. 3).

         (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).


title: Vec T-407/20: Žaloba podaná 2. júla 2020 – DVB Bank/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/52

      Žaloba podaná 2. júla 2020 – DVB Bank/SRB
      (Vec T-407/20)
      (2020/C 271/65)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: DVB Bank SE (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Helle Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov platených vopred do jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2020 (SRB/ES/2020/24), vrátane jeho príloh v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie a jeho prílohy I a II týkajú príspevku žalobkyne;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa opiera o desať žalobných dôvodov, ktoré sa v podstate zhodujú so žalobnými dôvodmi uplatňovanými vo veci T-405/20, DZ Hyp/CRU, alebo sú im podobné.


title: Vec T-410/20: Žaloba podaná 3. júla 2020 – DZ Bank/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/53

      Žaloba podaná 3. júla 2020 – DZ Bank/SRB
      (Vec T-410/20)
      (2020/C 271/66)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: DZ Bank AG Deutsche Zentral-Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Helle, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov ex-ante za rok 2020 do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií (SRB/ES/2020/24) vrátane jeho príloh, v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie a jeho príloha I a II týkajú sumy, ktorú má zaplatiť žalobkyňa,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa opiera o 11 žalobných dôvodov, ktoré sú v zásade rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené vo veci T-405/20, DZ Hyp/SRB.


title: Vec T-411/20: Žaloba podaná 3. júla 2020 – Bayerische Landesbank/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/53

      Žaloba podaná 3. júla 2020 – Bayerische Landesbank/SRB
      (Vec T-411/20)
      (2020/C 271/67)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bayerische Landesbank (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Helle Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov platených vopred do jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2020 (SRB/ES/2020/24), vrátane jeho príloh v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie a jeho prílohy I a II týkajú príspevku žalobkyne;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa opiera o jedenásť žalobných dôvodov, ktoré sa v podstate zhodujú so žalobnými dôvodmi uplatňovanými vo veci T-405/20, DZ Hyp/SRB, alebo sú im podobné.


title: Vec T-412/20: Žaloba podaná 3. júla 2020 – Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/54

      Žaloba podaná 3. júla 2020 – Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale/SRB
      (Vec T-412/20)
      (2020/C 271/68)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: H. Berger a K. Helle Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov platených vopred do jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2020 (SRB/ES/2020/24), vrátane jeho príloh v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie a jeho prílohy I a II týkajú príspevku žalobkyne;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa opiera o jedenásť žalobných dôvodov, ktoré sa v podstate zhodujú so žalobnými dôvodmi uplatňovanými vo veci T-405/20, DZ Hyp/SRB, alebo sú im podobné.


title: Vec T-413/20: Žaloba podaná 3. júla 2020 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/SRB

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/54

      Žaloba podaná 3. júla 2020 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/SRB
      (Vec T-413/20)
      (2020/C 271/69)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Norddeutsche Landesbank – Girozentrale (v zastúpení: D. Flore a J. Seitz Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 15. apríla 2020 o výpočte príspevkov platených vopred do jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2020 (SRB/ES/2020/24), ako aj detaily výpočtu v rozsahu, v akom sa príspevky týkajú žalobkyne,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: porušenie práva byť vypočutý

                              —

                              Žalovaná opomenula vypočuť žalobkyňu pred vydaním napadnutého rozhodnutia a tým porušila článok 41 ods. 1 a 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: porušenie procesných pravidiel

                              —

                              Napadnuté rozhodnutie bolo vydané v rozpore so všeobecnými procesnými požiadavkami, ktoré vyplývajú z článku 41 Charty, článku 298 ZFEÚ, všeobecných zásad a rokovacieho poriadku žalovanej.

                              —

                              Žalobkyňa okrem toho nemôže overiť, či napadnuté rozhodnutie dodržalo minimálnu dobu trvania stanovenú pre písomné konania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia

                              —

                              Napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené; odôvodneniu chýba najmä vzťah s konkrétnym prípadom, ako aj uvedenie rozhodujúcich úvah v rámci proporcionality/voľnej úvahy.

                              —

                              Výpočet ročného príspevku navyše nie je koherentný.

                              —

                              Odstránenie nedostatku odôvodnenia rozhodnutím, ktoré vydá Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht [Spolkový orgán pre dohľad nad finančnými službami], je z právnych a skutkových dôvodov vylúčené.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: porušenie práva na účinnú právnu ochranu (článok 47 ods. 1 Charty) z dôvodu nemožnosti preskúmať napadnuté rozhodnutie

                              —

                              Nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia výrazne sťažuje súdne preskúmanie. V tomto rozsahu je pre žalobkyňu takmer nemožné vypracovať jednotlivé žalobné dôvody a napadnúť dôvody vydania napadnutého rozhodnutia.

                              —

                              Žalovaná porušuje najmä zásadu kontradiktórnosti, podľa ktorej musia mať účastníci konania možnosť kontradiktórne uplatniť skutkové a právne okolnosti, ktoré môžu mať vplyv na výsledok konania.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: uplatnenie ukazovateľa IPS (Institutional Protection Scheme) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/63 (1) je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Komisia nemá pri prijímaní delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 ako delegovaného právneho aktu v zmysle článku 290 ZFEÚ voľnú úvahu, z ktorej by vyplývala obmedzená súdna kontrola. To isté platí pre uplatnenie delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 zo strany žalovanej.

                              —

                              Pri uplatnení ukazovateľa IPS bol známy význam členstva žalobkyne v schéme inštitucionálneho zabezpečenia ako dôležité kritérium stanovenia príspevkov, pričom najmä rozdelenie do troch tried a zaradenie žalobkyne do triedy s profilom s najvyšším rizikom je právne nesprávne.

                              —

                              Podľa článku 6 ods. 5 druhej vety delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 mala žalovaná pri stanovení príspevkov zohľadniť aj pravdepodobnosť riešenia krízových situácií dotknutej inštitúcie a teda použitia prostriedkov z jednotného fondu na riešenie krízových situácií.

                              —

                              Žalovaná pri rozdeľovaní do tried a prideľovaní faktora úpravy pre ukazovateľ IPS porušila aj zásadu proporcionality.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod: uplatnenie koeficientu na úpravu rizika delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Uplatnenie koeficientu na úpravu rizika, ktorý má žalovaná stanoviť podľa kroku 6 prílohy I a článku 9 ods. 3 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63, porušuje zásadu orientácie podľa rizikového profilu.

                              —

                              Stanovenie koeficientu na úpravu rizika na hodnotu 1,388146345995 resp. 1,384564814222 predstavuje porušenie slobody podnikania žalobkyne zakotvenej v článku 16 Charty.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod (subsidiárne): článok 7 ods. 4 druhá veta delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Článok 7 ods. 4 druhá veta delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je protiprávny, pretože úprava ukazovateľa IPS prostredníctvom ukazovateľa rizika pre „obchodné činnosti, mimosúvahové expozície, deriváty, zložitosť a vyriešiteľnosť krízovej situácie“ podľa článku 7 ods. 4 druhej vety delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 porušuje povinnosť koherentnosti stanovenú v článku 113 ods. 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (2) v rámci schémy inštitucionálneho zabezpečenia a vedie tak k bezdôvodnému rozdielnemu zaobchádzaniu s rozličnými inštitúciami, ktoré sú členmi schémy inštitucionálneho zabezpečenia.

                              —

                              Článok 7 ods. 4 druhá veta delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 porušuje aj zásadu proporcionality z dôvodu viacnásobného zohľadnenia ukazovateľov čiastočného rizika uvedených v článku 7 ods. 4 prvej vete písm. a) uvedeného delegovaného nariadenia.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).


title: Vec T-527/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júna 2020 – Sánchez Cano/EUIPO – Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)

text:
               17.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/56

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júna 2020 – Sánchez Cano/EUIPO – Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)
      (Vec T-527/19) (1)

      (2020/C 271/70)
      Jazyk konania: španielčina
      Predsedníčka šiestej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 312, 16.9.2019.


title: Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 10. júla 2020 proti Nórskemu kráľovstvu (Vec E-9/20) 2020/C 275/03

text:
               20.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 275/4

      Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 10. júla 2020 proti Nórskemu kráľovstvu
      (Vec E-9/20)
      (2020/C 275/03)
      Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupujú Stewart Watson, Claire Simpson, Erlend M. Leonhardsen, Catherine Howdle a Carsten Zatschler, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, B-1040 Brusel, podal 10. júla 2020 na Súd EZVO žalobu proti Nórskemu kráľovstvu.
      Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

                  1.

                  Vyhlásil, že Nórske kráľovstvo si tým, že ponechalo v platnosti ustanovenia, ako sú § 6-11 ods. 1 a 6-36 ods. 2 zákona o akciových spoločnostiach, § 6-11 ods. 1 zákona o spoločnostiach s ručením obmedzeným a § 7-5 a 8-4 ods. 5 zákona o finančných podnikoch, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 31 a 28 Dohody o EHP, článku 1 ods. 1 aktu uvedeného v bode 2 prílohy V k Dohode o EHP [nariadenie (EÚ) č. 492/2011 Európskeho parlamentu a Rady z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie] a článku 2 aktu uvedeného v bode 8 prílohy XXII k Dohode o EHP (jedenásta smernica Rady 89/666/EHS z 21. decembra 1989 o požiadavkách na sprístupnenie údajov týkajúcich sa pobočiek zriadených v určitom členskom štáte určitými druhmi obchodných spoločností, ktoré sa spravujú právom iného štátu).

                  2.

                  Nariaďuje Nórskemu kráľovstvu uhradiť trovy tohto konania.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

                  —

                  Táto žiadosť sa týka rôznych požiadaviek na pobyt (a/alebo štátnu príslušnosť) ustanovených v nórskom zákone o obchodných spoločnostiach, pokiaľ ide o osoby, ktoré zastávajú určité riadiace úlohy v spoločnostiach prihlásených a zapísaných do obchodného registra v Nórsku. Príslušné ustanovenia právnych predpisov v rôznej miere požadujú, aby pomerný počet zakladateľov spoločností, manažérov, členov správnej rady a členov podnikového zhromaždenia (funkcionárov) tvorili osoby s pobytom v Nórsku. Tieto ustanovenia zároveň určujú, že uvedené požiadavky na pobyt sa nevzťahujú na štátnych príslušníkov štátov EHP, ale len za predpokladu, že majú pobyt v jednom z týchto štátov.

                  —

                  Ustanoveniami sa teda obmedzuje možnosť spoločností zákonne usadených v inom štáte EHP zakladať a vykonávať obchodnú činnosť v Nórsku do tej miery, do akej majú funkcionárov, ktorí buď nie sú štátnymi príslušníkmi EHP, alebo ako štátni príslušníci EHP nemajú pobyt v EHP. Takisto obmedzujú možnosť štátnych príslušníkov EHP, ktorí nemajú pobyt v EHP, pôsobiť vo funkciách v nórskych spoločnostiach.

                  —

                  Dozorný úrad EZVO (ďalej len „dozorný úrad“) tvrdí, že uvedené ustanovenia predstavujú v prvom rade neodôvodnené obmedzenie slobody usadiť sa v Nórsku pre spoločnosti, ktoré vznikli v súlade s právom štátu EHP a ktoré majú sídlo v EHP, a preto porušujú článok 31 Dohody o EHP. Okrem toho sú tieto požiadavky nezlučiteľné so smernicou 89/666. Napokon z pohľadu jednotlivcov, na ktorých sú tieto ustanovenia zamerané, porušujú aj článok 28 Dohody o EHP a nariadenie 492/2011.

                  —

                  Toto konanie začalo na podnet dozorného úradu v roku 2014. V následnej komunikácii, ktorá sa okrem iného zakladala na formálnej výzve zo 4. novembra 2015 a odôvodnenom stanovisku z 12. októbra 2016, nórska vláda vysvetlila, že požiadavky na pobyt mali zabezpečiť prístupnosť riadenia spoločností a umožniť štátnym orgánom vykonávať svoju právomoc nad týmito spoločnosťami.

                  —

                  Nórska vláda považovala tieto požiadavky za nevyhnutné, vhodné a primerané na tento účel.

                  —

                  Dozorný orgán s týmto stanoviskom nesúhlasí, najmä vzhľadom na viaceré rozhodnutia Súdneho dvora EZVO a Súdneho dvora EÚ, v ktorých sa podobné požiadavky považujú za rozporné s článkom 31 Dohody o EHP, resp. s článkom 49 ZFEÚ.

                  —

                  Treba poznamenať, že nórska vláda vypracovala návrhy, ktoré majú tieto požiadavky zmierniť. Obdobie verejných konzultácií v rámci legislatívneho procesu sa skončilo 16. januára 2020. Tieto návrhy v čase podania tejto žiadosti ešte neboli prijaté.


title: Vec C-92/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júna 2020 – Francúzska republika/Európsky parlament (Žaloba o neplatnosť – Inštitucionálne právo – Protokol o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie – Európsky parlament – Pojem „zasadnutie o rozpočte“ konajúce sa v Štrasburgu (Francúzsko) – Článok 314 ZFEÚ – Výkon rozpočtovej právomoci na dodatočnom plenárnom zasadnutí v Bruseli (Belgicko))

text:
               24.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júna 2020 – Francúzska republika/Európsky parlament
      (Vec C-92/18) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Inštitucionálne právo - Protokol o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie - Európsky parlament - Pojem „zasadnutie o rozpočte“ konajúce sa v Štrasburgu (Francúzsko) - Článok 314 ZFEÚ - Výkon rozpočtovej právomoci na dodatočnom plenárnom zasadnutí v Bruseli (Belgicko))
      (2020/C 279/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, J.-L. Carré, F. Alabrune, D. Colas a B. Fodda, neskôr E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, A. Daly, J.-L. Carré, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: R. Crowe, U. Rösslein a S. Lucente, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: pôvodne D. Holderer, C. Schiltz a T. Uri, neskôr C. Schiltz a T. Uri, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskym parlamentom.

                  3.

                  Luxemburské veľkovojvodstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 4.2.2019.


title: Vec C-570/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júna 2020 – HF/Európsky parlament (Odvolanie – Verejná služba – Európsky parlament – Zmluvný zamestnanec – Články 12a a 24 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie – Psychické obťažovanie – Žiadosť o pomoc – Právo byť vypočutý – Zamietnutie žiadosti o pomoc – Článok 41 Charty základných práv Európskej únie – Rozsah súdneho preskúmania)

text:
               24.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júna 2020 – HF/Európsky parlament
      (Vec C-570/18 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Európsky parlament - Zmluvný zamestnanec - Články 12a a 24 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie - Psychické obťažovanie - Žiadosť o pomoc - Právo byť vypočutý - Zamietnutie žiadosti o pomoc - Článok 41 Charty základných práv Európskej únie - Rozsah súdneho preskúmania)
      (2020/C 279/03)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: HF (v zastúpení: A. Tymen, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a T. Lazian, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 29. júna 2018, HF/Parlament (T-218/17, EU:T:2018:393), sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie generálneho riaditeľa pre personál Európskeho parlamentu, konajúceho ako orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy tejto inštitúcie, z 3. júna 2016 o zamietnutí žiadosti HF o pomoc v zmysle článku 24 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, sa zrušuje.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

                  4.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila HF tak v prvostupňovom konaní, ako aj v odvolacom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 455, 17.12.2018.


title: Vec C-729/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. júna 2020 – VTB Bank PAO, predtým VTB Bank OAO/Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine – Zaradenie mena žalobkyne do zoznamu subjektov, na ktoré sa uplatňujú reštriktívne opatrenia – Zásada proporcionality – Právo vlastniť majetok – Právo vykonávať hospodársku činnosť)

text:
               24.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/3

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. júna 2020 – VTB Bank PAO, predtým VTB Bank OAO/Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-729/18 P) (1)

      (Odvolanie - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine - Zaradenie mena žalobkyne do zoznamu subjektov, na ktoré sa uplatňujú reštriktívne opatrenia - Zásada proporcionality - Právo vlastniť majetok - Právo vykonávať hospodársku činnosť)
      (2020/C 279/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: VTB Bank PAO, predtým VTB Bank OAO (v zastúpení: M. Lester, QC, M. J. Dawid, barrister, M. C. Claypoole, solicitor, a Me J. Ruiz Calzado, abogado)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M.-M. Joséphidès a M. J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Norris, A. Tizzano a L. Havas, neskôr J. Norris a L. Havas, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  VTB Bank PAO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-730/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. júna 2020 – SC/Eulex Kosovo (Odvolanie – Arbitrážna doložka – Zamestnanci medzinárodných misií Európskej únie – Interné výberové konanie – Neobnovenie pracovnej zmluvy – Akt oddeliteľný od zmluvy)

text:
               24.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. júna 2020 – SC/Eulex Kosovo
      (Vec C-730/18 P) (1)

      (Odvolanie - Arbitrážna doložka - Zamestnanci medzinárodných misií Európskej únie - Interné výberové konanie - Neobnovenie pracovnej zmluvy - Akt oddeliteľný od zmluvy)
      (2020/C 279/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: SC (v zastúpení: A. Kunst, Rechtsanwältin, L. Moro, avvocatessa)

         Ďalší účastník konania: Eulex Kosovo (v zastúpení: E. Raoult, advocate)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 19. septembra 2018, SC/Eulex Kosovo (T-242/17, EU:T:2018:586), sa zrušuje.

                  2.

                  Vec sa vracia na rozhodnutie Všeobecnému súdu Európskej únie.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec C-731/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. júna 2020 – Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank)/Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie – Reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruskej federácie, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine – Zápis a následné ponechanie obchodného mena odvolateľky na zozname subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Právo na účinnú súdnu ochranu – Zneužitie právomocí – Právo vlastniť majetok – Rovnosť zaobchádzania)

text:
               24.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/4

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. júna 2020 – Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank)/Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-731/18 P) (1)

      (Odvolanie - Reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruskej federácie, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine - Zápis a následné ponechanie obchodného mena odvolateľky na zozname subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na účinnú súdnu ochranu - Zneužitie právomocí - Právo vlastniť majetok - Rovnosť zaobchádzania)
      (2020/C 279/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (v zastúpení: J. Viñals Camallonga a J. Iriarte Ángel, abogados)

         Ďalší účastníkci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a P. Mahnič, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Pardo Quintillán, A. Tizzano a C. Zadra, neskôr S. Pardo Quintillán a M. J. Roberti di Sarsina, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 18.2.2019.