title: Vec T-169/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Kibelisa Ngambasai/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Proporcionalita – Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Kibelisa Ngambasai/Rada
      (Vec T-169/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile a S. Van Overmeire, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Roger Kibelisa Ngambasai je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-171/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Boshab/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Vlastnícke právo – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Proporcionalita – Prezumpcia neviny – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Boshab/Rada
      (Vec T-171/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Vlastnícke právo - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Proporcionalita - Prezumpcia neviny - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Évariste Boshab (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Évariste Boshab je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-172/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Akili Mundos/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb dotknutých reštriktívnymi opatreniami prijatými samostatne Úniou – Prvé zapísanie mena žalobcu na zoznam dotknutých osôb Výborom pre sankcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Vlastnícke právo – Proporcionalita – Prezumpcia neviny – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Akili Mundos/Rada
      (Vec T-172/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb dotknutých reštriktívnymi opatreniami prijatými samostatne Úniou - Prvé zapísanie mena žalobcu na zoznam dotknutých osôb Výborom pre sankcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Vlastnícke právo - Proporcionalita - Prezumpcia neviny - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Muhindo Akili Mundos (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19), vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/202 z 9. februára 2018, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 38, 2018, s. 19) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/197 z 9. februára 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 38, 2018, s. 2) v rozsahu, v akom sa tieto právne akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Muhindo Akili Mundos je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-173/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Ramazani Shadary/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Vlastnícke právo – Proporcionalita – Prezumpcia neviny – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Ramazani Shadary/Rada
      (Vec T-173/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Vlastnícke právo - Proporcionalita - Prezumpcia neviny - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/34)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Emmanuel Ramazani Shadary je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-174/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Mutondo/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Vlastnícke právo – Proporcionalita – Prezumpcia neviny – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Mutondo/Rada
      (Vec T-174/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Vlastnícke právo - Proporcionalita - Prezumpcia neviny - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Kalev Mutondo (Kinshasa,, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Kalev Mutondo je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-175/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Ruhorimbere/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Vlastnícke právo – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Proporcionalita – Prezumpcia neviny – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Ruhorimbere/Rada
      (Vec T-175/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Vlastnícke právo - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Proporcionalita - Prezumpcia neviny - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Éric Ruhorimbere je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-176/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Mende Omalanga/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Vlastnícke právo – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Proporcionalita – Prezumpcia neviny – Námietka protiprávnosti – Prispôsobenie návrhov“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Mende Omalanga/Rada
      (Vec T-176/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Vlastnícke právo - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Proporcionalita - Prezumpcia neviny - Námietka protiprávnosti - Prispôsobenie návrhov“)
      (2020/C 103/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19), vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/569 z 12. apríla 2018, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 95, 2018, s. 21) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/566 z 12. apríla 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 95, 2018, s. 9) v rozsahu, v akom sa tieto právne akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Lambert Mende Omalanga je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-177/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Kazembe Musonda/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obranu – Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie – Proporcionalita – Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku – Námietka protiprávnosti“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Kazembe Musonda/Rada
      (Vec T-177/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Povinnosť Rady oznámiť nové skutočnosti odôvodňujúce predĺženie reštriktívnych opatrení - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Námietka protiprávnosti“)
      (2020/C 103/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, S. Lejeune a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 328, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Jean-Claude Kazembe Musonda je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-387/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. februára 2020 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DELTA SPORT – Skoršia španielska slovná ochranná známka COLCHON DELTA – Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie DELTA – Relatívny dôvod zamietnutia – Podobnosť výrobkov – Podobnosť označení – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. februára 2020 – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)
      (Vec T-387/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DELTA SPORT - Skoršia španielska slovná ochranná známka COLCHON DELTA - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie DELTA - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť výrobkov - Podobnosť označení - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 103/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom Delta Enterprise Corp. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Decker, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. apríla 2018 (vec R 1894/2017-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Delta Enterprise a Delta-Sport Handelskontor

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Delta-Sport Handelskontor GmbH je povinná nahradiť trovy konania EUIPO a Delta Enterprise Corp. Vzťahujúce sa na toto konanie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec T-8/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. februára 2020 – Repsol/EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie INVENTEMOS EL FUTURO – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním – Článok 7 ods. 1, písm. b) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. februára 2020 – Repsol/EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO)
      (Vec T-8/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie INVENTEMOS EL FUTURO - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1, písm. b) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 103/40)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Repsol, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.-B. Devaureix a J. C. Erdozain López, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho EUIPO z 23. októbra 2018 (vec R 1173/2018-2), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia INVENTEMOS EL FUTURO ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Repsol, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 25.2.2019.


title: Vec T-388/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – WV/ESVČ („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Článok 24 služobného poriadku – Žiadosť o pomoc – Zamietnutie žiadosti – Článok 90 ods. 1 a 2 služobného poriadku – Omeškanie – Ospravedlniteľný omyl – Neprípustnosť“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/29

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – WV/ESVČ
      (Vec T-388/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Článok 24 služobného poriadku - Žiadosť o pomoc - Zamietnutie žiadosti - Článok 90 ods. 1 a 2 služobného poriadku - Omeškanie - Ospravedlniteľný omyl - Neprípustnosť“)
      (2020/C 103/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: WV (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaný: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 270 ZFEÚ o neplatnosť na jednej strane implicitného rozhodnutia ESVČ, ktoré bolo údajne prijaté 4. septembra 2017, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o pomoc, a na druhej strane rozhodnutia ESVČ z 28. marca 2018 o zamietnutí žalobcovej sťažnosti z 29 novembre 2017 proti implicitnému rozhodnutí o zamietnutí

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  WV je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec T-471/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – WV/ESVČ („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Zrážky z odmeny – Neodôvodnená neprítomnosť – Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku – Nedodržanie formálnych náležitostí – Žaloba sčasti zjavne neprípustná a sčasti bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/30

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – WV/ESVČ
      (Vec T-471/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Zrážky z odmeny - Neodôvodnená neprítomnosť - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Nedodržanie formálnych náležitostí - Žaloba sčasti zjavne neprípustná a sčasti bez akéhokoľvek právneho základu“)
      (2020/C 103/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: WV (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 270 ZFEÚ o neplatnosť na jednej strane rozhodnutia ESVČ z 27. novembra 2017 o zrážkach z platu vo výške 72 kalendárnych dní a na druhej strane, v prípade potreby, rozhodnutia ESVČ z 2. mája 2018 o zamietnutí žalobcovej sťažnosti podanej 3. januára 2018

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako sčasti zjavne neprípustná a sčasti bez akéhokoľvek právneho základu.

                  2.

                  WV je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec T-6/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 31. januára 2020 – Irish Wind Farmers’ Association a i./ Komisia („Žaloba o neplatnosť – Štátna pomoc – Daňové zvýhodnenia poskytnuté Írskom výrobcom fosílnych palív – List Komisie – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Neprípustnosť“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/30

      Uznesenie Všeobecného súdu z 31. januára 2020 – Irish Wind Farmers’ Association a i./ Komisia
      (Vec T-6/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Daňové zvýhodnenia poskytnuté Írskom výrobcom fosílnych palív - List Komisie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“)
      (2020/C 103/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Írsko), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Írsko), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Írsko), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Írsko) (v zastúpení: M. Segura Catalán a M. Clayton, advokátky)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Grønfeldt, K. Herrmann a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť listu Komisie z 25. októbra 2018 týkajúceho sa údajnej štátnej pomoci poskytnutej Írskom v prospech výrobcov fosílnych palív

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec T-43/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – WV/ESVČ („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Omeškanie – Neprípustnosť“)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – WV/ESVČ
      (Vec T-43/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Omeškanie - Neprípustnosť“)
      (2020/C 103/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: WV (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 270 ZFEÚ o neplatnosť na jednej strane rozhodnutia ESVČ z 28. marca 2018 o zamietnutí návrhu žalobcu na náhradu škody, ako aj, v prípade potreby, rozhodnutia ESVČ z 26. októbra 2018, a na druhej strane o náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel z dôvodu správania ESVČ voči jeho osobe

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  WV je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 18.3.2019.


title: Vec T-33/20: Žaloba podaná 17. januára 2020 – IE/ECDC

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/32

      Žaloba podaná 17. januára 2020 – IE/ECDC
      (Vec T-33/20)
      (2020/C 103/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: IE (L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaný: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil hodnotiacu správu žalobcu za rok 2018,

                  —

                  zrušil rozhodnutie zo 7. októbra 2019, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu zo 6. júna 2019,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 43 služobného poriadku a článku 2.3 vykonávacích pravidiel ECDC č. 20 o hodnotení dočasných zamestnancov ECDC.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení žalovaného.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti zo strany žalovaného.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práva žalobcu byť vypočutý.


title: Vec T-44/20: Žaloba podaná 27. januára 2020 – Chanel/EUIPO – Huawei Technologies (Zobrazenie kruhu, v ktorom sú znázornené dva prepojené oblúky)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/32

      Žaloba podaná 27. januára 2020 – Chanel/EUIPO – Huawei Technologies (Zobrazenie kruhu, v ktorom sú znázornené dva prepojené oblúky)
      (Vec T-44/20)
      (2020/C 103/46)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: J. Passa, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie (Zobrazenie kruhu, v ktorom sú znázornené dva prepojené oblúky) – prihláška č. 17 248 642

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 28. novembra 2019 vo veci R 1041/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, podľa ktorého kolidujúce prihlasované označenia v polohe, v akej sú umiestnené, nie sú podobné,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým sa v zásade odmietlo porovnanie týchto označení v situácii, keď označenie pokryté spornou prihláškou ochrannej známky je posunuté o 90 stupňov v smere, v ktorom bola táto prihláška podaná,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-60/20: Žaloba podaná 3. februára 2020 – Enosi Mastichoparagogon Chiou/EUIPO (MASTIHACARE)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/33

      Žaloba podaná 3. februára 2020 – Enosi Mastichoparagogon Chiou/EUIPO (MASTIHACARE)
      (Vec T-60/20)
      (2020/C 103/47)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grécko) (v zastúpení: A.-E. Malami, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „MASTIHACARE“ označujúci Európsku úniu – prihláška č. 692/2019-1

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25/11/2019 vo veci R 692/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za neprípustnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  povolil medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „MASTIHACARE“ označujúci Európsku úniu – prihláška č. 1388895 – pre všetky výrobky zaradené do triedy 3,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania podľa článku 190 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a e) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 (1),

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia 2017/2001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001 pre nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia odvolacieho senátu.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1).


title: Vec T-65/20: Žaloba podaná 4. februára 2020 – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (KNEISSL)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/34

      Žaloba podaná 4. februára 2020 – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (KNEISSL)
      (Vec T-65/20)
      (2020/C 103/48)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Rakúsko) (v zastúpení: O. Nilgen a A. Kockläuner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: LS 9 GmbH (Mníchov, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie KNEISSL – ochranná známka Európskej únie č. 291 377

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. novembra 2019 vo veci R 2265/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ochrannú známku Európskej únie č. 291 377 KNEISSL pre tovar „športové tašky“ v triede 18, ako aj (športové oblečenie, oblečenie na voľný čas, outdoor oblečenie, lyžiarske kombinézy, lyžiarske nohavice, lyžiarske vetrovky, spodná bielizeň, pokrývky hlavy“ v triede 25 vyhlasuje za neplatnú a aby príslušný návrh na vyhlásenie neplatnosti zamietol;

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-70/20: Žaloba podaná 4. februára 2020 – Metamorfoza/EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/35

      Žaloba podaná 4. februára 2020 – Metamorfoza/EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)
      (Vec T-70/20)
      (2020/C 103/49)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Metamorfoza d.o.o. (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: A. Bijelić, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tiesios kreivės (Vilnius, Litva)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie MUSEUM OF ILLUSIONS – prihláška ochrannej známky č. 17 263 336

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. decembra 2019 vo veci R 663/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  opätovne preskúmal vec a zrušil napadnuté rozhodnutie,

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-74/20: Žaloba podaná 7. februára 2020 –IJ/Parlament

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/35

      Žaloba podaná 7. februára 2020 –IJ/Parlament
      (Vec T-74/20)
      (2020/C 103/50)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: IJ (v zastúpení: L. Levi, M. Vandenbussche a A. Champetier, avocates)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že táto žaloba je prípustná a dôvodná,

            a v dôsledku toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 10. októbra 2018 v rozsahu, v ktorom na žalobcu uplatňuje výhradu stanovenú v článku 100 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie,

                  —

                  v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 29. októbra 2019 v miere, v ktorej zamieta sťažnosť žalobcu z 8. januára 2019,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť znášať trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 100 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie („PZOZ“). Žalobca tvrdí, že uplatnenie výhrady v jeho prípade porušuje článok 100 PZOZ, ktorý sa má vykladať reštriktívne a v súlade so zásadou voľného pohybu pracovníkov stanovenou v článku 45 ZFEÚ. Článok 100 PZOZ sa má tiež vykladať v súlade s článkami 34 a 35 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a článkami 12 a 13 Európskej sociálnej charty. Subsidiárne žalobca vznáša námietku nezákonnosti článku 100 PZOZ z toho dôvodu, že toto ustanovenie porušuje článok 45 ZFEÚ, články 34 a 35 Charty a články 12 a 13 Európskej sociálnej charty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie zakotvenej v článku 1d Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a v článku 21 Charty. Žalobca sa domnieva, že uplatnenie výhrady voči nemu ho po dobu piatich rokov zbavuje možnosti mať prospech z určitých prvkov všetkých dávok v invalidite, a navyše zakladá diskrimináciu zakázanú článkom 1d služobného poriadku a článkom 21 Charty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady starostlivosti. Administratíva porušila povinnosť starostlivosti, ktorá jej prislúcha, hoci bola táto povinnosť naliehavejšia z dôvodu krehkého zdravia dotknutého zamestnanca.


title: Vec T-75/20: Žaloba podaná 10. februára 2020 – Abitron Germany/EUIPO – Hetronic International (NOVA)

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/36

      Žaloba podaná 10. februára 2020 – Abitron Germany/EUIPO – Hetronic International (NOVA)
      (Vec T-75/20)
      (2020/C 103/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Abitron Germany GmbH (Langquaid, Nemecko) (v zastúpení: T. Matschke, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hetronic International, Inc. (Oklahoma City, Oklahoma, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie NOVA – prihláška č. 13 711 718

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. decembra 2019 vo veci R 521/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhlásil ochrannú známku Európskej únie „NOVA“ č. 13 711 718 za neplatnú,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-76/20: Žaloba podaná 7. februára 2020 – Česká republika/Komisia

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/37

      Žaloba podaná 7. februára 2020 – Česká republika/Komisia
      (Vec T-76/20)
      (2020/C 103/52)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) CCI 2014CZ06RDNP 001 z 28. novembra 2019 o zastavení priebežných platieb súvisiacich s Programom rozvoja vidieka Českej republiky na obdobie 2014 – 2020 a súvisiacich s výdavkami uskutočnenými v období od 16. októbra 2018 do 31. decembra 2018 a od 1. januára 2019 do 31. marca 2019 [oznámené pod číslom C(2019) 8647 final],

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2016 (1) (ďalej len „nariadenie č. 1306/2013“). Komisia sa totiž nesprávne domnieva, že dotácie, na ktoré sa dotknuté výdavky vzťahujú, boli poskytnuté v rozpore s vnútroštátnymi právnymi predpismi. K porušeniu dotknutých vnútroštátnych právnych predpisov však nemohlo dôjsť, pretože tieto predpisy vôbec nemajú vplyv na druh dotácií, ktorých sa týkajú pozastavené platby.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je tiež založený na porušení článku 41 ods. 1 nariadenia č. 1306/2013. Aj keby dotknuté vnútroštátne predpisy mali vplyv na tento druh dotácií (quod non), časť pozastavených platieb sa vzťahuje na projekty, na ktoré tieto predpisy nemožno z časových dôvodov uplatniť.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


title: Vec T-80/20: Žaloba podaná 7. februára 2020 – IM/EIB a EIF

text:
               30.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/38

      Žaloba podaná 7. februára 2020 – IM/EIB a EIF
      (Vec T-80/20)
      (2020/C 103/53)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: IM (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: D. Giabbani, advokát)

         Žalovaní: Európska investičná banka, Európsky investičný fond

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú po formálnej stránke,

                  —

                  po vecnej stránke ju vyhlásil za dôvodnú,

                  —

                  rozhodol, že IM bol vylúčený z postupu prijímania nezákonne a zneužitím právomoci,

                  —

                  rozhodol, že postup prijímania nového generálneho riaditeľa je neplatný, v dôsledku čoho vymenovanie nového generálneho riaditeľa oznámené 13. decembra 2019 je čiastočne neplatné,

                  —

                  v dôsledku toho vyhlásil vymenovanie nového generálneho riaditeľa Európskeho investičného fondu za neplatné,

                  —

                  uložil protistrane povinnosť nahradiť náklady a trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 20 stanov Európskeho investičného fondu, podľa ktorého „generálny riaditeľ je menovaný na funkčné obdobie maximálne 5 rokov a môže byť opätovne vymenovaný“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení menovacej listiny žalobcu z 5. marca 2014 a jej dodatku, pretože z týchto dokumentov a z predĺženia žalobcovho funkčného obdobia do 15. marca 2017 vyplýva súhlas, ktorý mu umožňuje pracovať až do veku 67 rokov a dlhšie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na priamej diskriminácii z dôvodu žalobcovho veku. Žalobca sa domnieva, že zamietnutím jeho kandidatúry len na základe veku výberový panel porušil zásadu zákazu diskriminácie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený porušení dôverných osobných údajov žalobcu. Žalobca tvrdí, že výberový panel tým, že na účely svojho rozhodnutia odkázal na menovaciu listinu, uznal, že sa oboznámil s dokumentom, ktorý nemal mať k dispozícii a ktorý obsahoval osobné údaje týkajúce sa žalobcu.


title: Vec C-384/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2020 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 49 ZFEÚ – Služby na vnútornom trhu – Smernica 2006/123/ES – Článok 25 ods. 1 a 2 – Obmedzenia viacodborových činností účtovníkov)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/10

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2020 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
      (Vec C-384/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 49 ZFEÚ - Služby na vnútornom trhu - Smernica 2006/123/ES - Článok 25 ods. 1 a 2 - Obmedzenia viacodborových činností účtovníkov)
      (2020/C 137/11)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a L. Malferrari, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck, M. Jacobs a C. Pochet, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Smits a D. Grisay, avocats, de M. Vossen, G. Lievens a F. Haemers)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Belgické kráľovstvo si tým, že zakázalo spoločný výkon činnosti účtovníka s činnosťami sprostredkovateľa alebo poisťovacieho agenta, realitného agenta alebo s akoukoľvek bankovou činnosťou alebo činnosťou v odvetví finančných služieb, a tým, že umožnilo senátom Institut professionnel des comptables et fiscalistes agréés (Komora akreditovaných účtovníkov a daňových poradcov) zakázať spoločný výkon činnosti účtovníka s akoukoľvek remeselnou, poľnohospodárskou a obchodnou činnosťou, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 25 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu, ako aj z článku 49 ZFEÚ.

                  2.

                  Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Belgické kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec C-717/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent – Belgicko) – Vykonanie európskeho zatykača vydaného na X (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Európsky zatykač – Článok 2 ods. 2 – Výkon európskeho zatykača – Odstránenie overenia dvojitej trestnosti činu – Podmienky – Trestný čin, za ktorý členský štát vydávajúci zatykač ukladá trest odňatia slobody s hornou hranicou najmenej tri roky – Zmena trestnoprávnych predpisov členského štátu vydávajúceho zatykač v čase medzi dňom, keď prišlo k trestným činom, a dňom vydania európskeho zatykača – Znenie zákona, ktoré treba zohľadniť pri overení hornej hranice odsúdenia najmenej tri roky)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/18

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent – Belgicko) – Vykonanie európskeho zatykača vydaného na X
      (Vec C-717/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač - Článok 2 ods. 2 - Výkon európskeho zatykača - Odstránenie overenia dvojitej trestnosti činu - Podmienky - Trestný čin, za ktorý členský štát vydávajúci zatykač ukladá trest odňatia slobody s hornou hranicou najmenej tri roky - Zmena trestnoprávnych predpisov členského štátu vydávajúceho zatykač v čase medzi dňom, keď prišlo k trestným činom, a dňom vydania európskeho zatykača - Znenie zákona, ktoré treba zohľadniť pri overení hornej hranice odsúdenia najmenej tri roky)
      (2020/C 137/22)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Beroep te Gent

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      X

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 2 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že na účely overenia, či sa za trestný čin, pre ktorý bol vydaný európsky zatykač, ukladá v členskom štáte vydávajúcom zatykač trest odňatia slobody alebo ochranné opatrenie s hornou hranicou najmenej tri roky, ako je vymedzený v právnych predpisoch členského štátu vydávajúceho zatykač, súdny orgán vykonávajúci zatykač musí zohľadniť právne predpisy členského štátu vydávajúceho zatykač v znení uplatniteľnom na skutky, ktoré viedli ku konaniu, v rámci ktorého bol vydaný európsky zatykač.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-803/18: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – AAS „BALTA“/UAB „GRIFS AG“ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 15 bod 5 a článok 16 bod 5 – Poistenie „veľkých rizík“ – Doložka o voľbe právomoci uzavretá medzi poistníkom a poistiteľom – Možnosť uplatňovať túto doložku voči poistenej osobe)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/21

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – AAS „BALTA“/UAB „GRIFS AG“
      (Vec C-803/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 15 bod 5 a článok 16 bod 5 - Poistenie „veľkých rizík“ - Doložka o voľbe právomoci uzavretá medzi poistníkom a poistiteľom - Možnosť uplatňovať túto doložku voči poistenej osobe)
      (2020/C 137/27)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: AAS „BALTA“

         Žalovaná: UAB „GRIFS AG“

         Výrok rozsudku

      Článok 15 bod 5 a článok 16 bod 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa majú vykladať v tom zmysle, že doložku o voľbe právomoci stanovenú v poistnej zmluve poisťujúcej „veľké riziko“ v zmysle tohto posledného uvedeného ustanovenia, ktorú uzavrel poistník a poistiteľ, nemožno uplatniť voči osobe poistenej na základe tejto zmluvy, ktorá nie je podnikateľom v odvetví poisťovníctva, ktorá s touto doložkou nesúhlasila a ktorá je usadená v inom členskom štáte, než je štát sídla poistníka a poistiteľa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.3.2019.


title: Vec C-836/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španielsko) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 20 ZFEÚ – Občianstvo Európskej únie – Občan Únie, ktorý nikdy nevyužil svoju slobodu pohybu – Žiadosť manžela, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, o povolenie na dočasný pobyt – Zamietnutie – Povinnosť zabezpečiť potreby manžela – Neexistencia dostatočných finančných zdrojov občana Únie – Povinnosť manželov žiť spolu – Vnútroštátne právne predpisy a prax – Účinné požívanie podstaty práv priznaných občanom Únie – Zbavenie)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/22

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španielsko) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH
      (Vec C-836/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 20 ZFEÚ - Občianstvo Európskej únie - Občan Únie, ktorý nikdy nevyužil svoju slobodu pohybu - Žiadosť manžela, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, o povolenie na dočasný pobyt - Zamietnutie - Povinnosť zabezpečiť potreby manžela - Neexistencia dostatočných finančných zdrojov občana Únie - Povinnosť manželov žiť spolu - Vnútroštátne právne predpisy a prax - Účinné požívanie podstaty práv priznaných občanom Únie - Zbavenie)
      (2020/C 137/28)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Žalovaný: RH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát zamietol žiadosť o zlúčenie rodiny podanú manželom, štátnym príslušníkom tretej krajiny, občana Únie, ktorý je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a ktorý nikdy nevykonal svoje právo na voľný pohyb, a to len z toho dôvodu, že tento občan Únie nemá pre seba a svojho manžela dostatočné zdroje na to, aby sa nestal záťažou pre vnútroštátny systém sociálnej pomoci, bez toho, aby preskúmal, či existuje taký vzťah závislosti medzi uvedeným občanom Únie a jeho manželom, ktorý by v prípade odmietnutia odvodeného práva na pobyt tomuto manželovi spôsoboval, že tento občan Únie bude nútený opustiť územie Únie ako celok a bude tak pozbavený účinného požívania podstaty práv, ktoré mu priznáva jeho postavenie.

                  2.

                  Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vzťah závislosti, ktorý môže odôvodniť priznanie odvodeného práva na pobyt podľa tohto článku, neexistuje len z dôvodu, že štátny príslušník členského štátu, ktorý je plnoletý a nikdy nevykonal svoju slobodu pohybu, a jeho manžel, plnoletý štátny príslušník tretej krajiny, sú povinní žiť spolu podľa povinností vyplývajúcich z manželstva podľa práva členského štátu, ktorého je občan Únie štátnym príslušníkom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec C-79/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 27. februára 2020 – Litovská republika/Európska komisia (Odvolanie – EPUZF, EPZF a EPFRV – Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou – Výdavky vynaložené Litovskou republikou – Podpora pri predčasnom odchode do dôchodku – Nariadenie (ES) č. 1257/1999 – Článok 33m ods. 1 – Skreslenie dôkazov)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/23

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 27. februára 2020 – Litovská republika/Európska komisia
      (Vec C-79/19 P) (1)

      (Odvolanie - EPUZF, EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou - Výdavky vynaložené Litovskou republikou - Podpora pri predčasnom odchode do dôchodku - Nariadenie (ES) č. 1257/1999 - Článok 33m ods. 1 - Skreslenie dôkazov)
      (2020/C 137/30)
      Jazyk konania: litovčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Litovská republika (v zastúpení: pôvodne R. Krasuckaitė, neskôr K. Dieninis, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Jokubauskaitė a J. Aquilina, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Litovská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec C-183/19 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. decembra 2019 – Fruits de Ponent, SCCL/Európska komisia (Odvolanie – Spoločná poľnohospodárska politika (SPP) – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Trh so sladkým ovocím – Narušenia, ku ktorým došlo v hospodárskom roku 2014 – Dočasné výnimočné podporné opatrenia pre výrobcov – Žaloba o náhradu škody z mimozmluvnej zodpovednosti)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/26

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. decembra 2019 – Fruits de Ponent, SCCL/Európska komisia
      (Vec C-183/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná poľnohospodárska politika (SPP) - Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 - Trh so sladkým ovocím - Narušenia, ku ktorým došlo v hospodárskom roku 2014 - Dočasné výnimočné podporné opatrenia pre výrobcov - Žaloba o náhradu škody z mimozmluvnej zodpovednosti)
      (2020/C 137/34)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Fruits de Ponent, SCCL (v zastúpení: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, abogados)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, W. Farrell a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Fruits de Ponent SCCL je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 148, 29.4.2019.


title: Vec C-78/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 14. februára 2020 – trestné konanie proti M. B.

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/39

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 14. februára 2020 – trestné konanie proti M. B.
      (Vec C-78/20)
      (2020/C 137/54)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      M. B.
      Generálna prokuratúra Slovenskej republiky

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa požiadavky, ktoré musí podľa čl. 1 ods. 1 a čl. 6 ods. 1 rámcového rozhodnutia 2002/584 (1) spĺňať európsky zatykač ako súdne rozhodnutie, vzťahovať aj na dodatočné informácie poskytnuté podľa čl. 15 ods. 2 tohto rámcového rozhodnutia, pokiaľ tieto pre rozhodnutie vykonávajúceho súdneho orgánu podstatným spôsobom dopĺňajú alebo menia obsah pôvodne vydaného európskeho zatykača?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, Ú. v. ES 2002, L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 34.


title: Vec T-60/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2020 – Cyprus/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion) („Ochranná známka Európskej únie – Zrušenie ochrannej známky, na ktorej je založený návrh na vyhlásenie neplatnosti – Zastavenie konania“)

text:
               8.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/13

      Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2020 – Cyprus/EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion)
      (Vec T-60/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Zrušenie ochrannej známky, na ktorej je založený návrh na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“)
      (2020/C 191/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: S. Malynicz, QC a V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia, Grécko)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. novembra 2018 (vec R 2296/2017-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Cyperskou republikou a spoločnosťou Filotas Bellas & Yios

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Cyperská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec C-659/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Instrucción n° 4 de Badalona – Španielsko) – trestné konanie proti VW (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Smernica 2013/48/EÚ – Článok 3 ods. 2 – Právo na prístup k obhajcovi – Okolnosti, za ktorých musí byť zaručené právo na prístup k obhajcovi – Nedostavenie sa na súd – Výnimky z práva na prístup k obhajcovi – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie – Právo na účinnú súdnu ochranu)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/13

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona – Španielsko) – trestné konanie proti VW
      (Vec C-659/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2013/48/EÚ - Článok 3 ods. 2 - Právo na prístup k obhajcovi - Okolnosti, za ktorých musí byť zaručené právo na prístup k obhajcovi - Nedostavenie sa na súd - Výnimky z práva na prístup k obhajcovi - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Právo na účinnú súdnu ochranu)
      (2020/C 215/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      VW

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ z 22. októbra 2013 o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači a o práve na informovanie tretej osoby po pozbavení osobnej slobody a na komunikáciu s tretími osobami a s konzulárnymi úradmi po pozbavení osobnej slobody, a najmä jej článok 3 ods. 2 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako ju vykladá vnútroštátna judikatúra, podľa ktorej právo na prístup k obhajcovi možno v štádiu pred trestným konaním odložiť z dôvodu, že podozrivá alebo obvinená osoba sa nedostavila na súd, a to po predvolaní vydanom vyšetrovacím súdom až do vykonania vnútroštátneho zatykača vydaného proti dotknutej osobe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-769/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle/SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Článok 5 písm. b) – Zvýšenie sadzby starobného dôchodku – Zohľadnenie príspevku na výchovu dieťaťa so zdravotným postihnutím v inom členskom štáte – Zásada rovnakého zaobchádzania s faktami)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle/SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale
      (Vec C-769/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 5 písm. b) - Zvýšenie sadzby starobného dôchodku - Zohľadnenie príspevku na výchovu dieťaťa so zdravotným postihnutím v inom členskom štáte - Zásada rovnakého zaobchádzania s faktami)
      (2020/C 215/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle

         Žalovaní: SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 zo 16. septembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že pomoc na integráciu detí a mladistvých s duševným postihnutím stanovená v § 35a ôsmej knihy Sozialgesetzbuch (nemecký zákonník o sociálnom zabezpečení) nepredstavuje dávku v zmysle tohto článku 3, a teda nepatrí do vecnej pôsobnosti tohto nariadenia.

                  2.

                  Článok 5 nariadenia č. 883/2004, zmeneného nariadením č. 988/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že:

                              —

                              príspevok na výchovu dieťaťa so zdravotným postihnutím stanovený v článku L. 541-1 francúzskeho zákonníka o sociálnom zabezpečení a pomoc na integráciu detí a mladistvých s duševným postihnutím na základe § 35a ôsmej knihy nemeckého zákonníka o sociálnom zabezpečení nemožno považovať za rovnocenné dávky v zmysle písmena a) tohto článku 5,

                              —

                              zásada rovnakého zaobchádzania s faktami zakotvená v písmene b) uvedeného článku 5 sa uplatňuje za okolností, o aké ide vo veci samej. Príslušným francúzskym orgánom teda prislúcha určiť, či je v prejednávanej veci preukázaný výskyt požadovaných faktov v zmysle tohto ustanovenia. V tejto súvislosti musia tieto orgány zohľadniť podobné fakty, ktoré sa vyskytli v Nemecku, ako keby sa stali na jeho vlastnom území.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec C-832/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hovioikeus – Fínsko) – A a i./Finnair Oyj (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Články 5 a 7 – Právo na náhradu v prípade meškania alebo zrušenia letu – Právo na opätovnú náhradu v prípade meškania alebo zrušenia týkajúceho sa nielen pôvodnej rezervácie, ale aj nasledujúcej rezervácie v rámci presmerovania – Rozsah – Oslobodenie od povinnosti náhrady – Pojem „mimoriadne okolnosti“ – Tzv. súčiastka „on condition“ – Technické poruchy súvisiace s údržbou lietadla)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hovioikeus – Fínsko) – A a i./Finnair Oyj
      (Vec C-832/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Články 5 a 7 - Právo na náhradu v prípade meškania alebo zrušenia letu - Právo na opätovnú náhradu v prípade meškania alebo zrušenia týkajúceho sa nielen pôvodnej rezervácie, ale aj nasledujúcej rezervácie v rámci presmerovania - Rozsah - Oslobodenie od povinnosti náhrady - Pojem „mimoriadne okolnosti“ - Tzv. súčiastka „on condition“ - Technické poruchy súvisiace s údržbou lietadla)
      (2020/C 215/18)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Helsingin hovioikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: A a i.

         Žalovaná: Finnair Oyj

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, a najmä jeho článok 7 ods. 1 sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave, ktorému bola poskytnutá náhrada z dôvodu zrušenia letu a ktorý prijal ponúknutý presmerovaný let, má nárok na poskytnutie náhrady z dôvodu meškania presmerovaného letu, ak toto meškanie dosiahne počet hodín, ktorý zakladá právo na náhradu, a ak letecký dopravca presmerovaného letu je ten istý ako letecký dopravca zrušeného letu.

                  2.

                  Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca sa nemôže na účely oslobodenia sa od svojej povinnosti poskytnúť náhradu odvolávať na „mimoriadne okolnosti“ v zmysle tohto ustanovenia týkajúce sa poruchy na tzv. súčiastke „on condition“, teda súčiastke, ktorá sa nahrádza iba z dôvodu poruchy predchádzajúcej súčiastky, a to aj keď má trvale k dispozícii na sklade náhradnú súčiastku, s výnimkou prípadu, ktorého existenciu musí overiť vnútroštátny súd, že takáto porucha predstavuje udalosť, ktorá z dôvodu svojej povahy alebo pôvodu nie je vlastná bežnému výkonu činnosti uvedeného leteckého dopravcu a vymyká sa jeho účinnej kontrole, pričom však platí, že v rozsahu, v akom je táto porucha v zásade vnútorne spojená so systémom fungovania lietadla, nemôže byť za takúto udalosť považovaná.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-182/19: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný colný sadzobník – Kombinovaná nomenklatúra – Colné zaradenie – Položky 3005 a 3824 – Samozahrievacie náplasti a pásy na zmiernenie bolesti – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1140 – Neplatnosť)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/19

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
      (Vec C-182/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Položky 3005 a 3824 - Samozahrievacie náplasti a pásy na zmiernenie bolesti - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1140 - Neplatnosť)
      (2020/C 215/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Žalovaná: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Výrok rozsudku

      Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1140 z 8. júla 2016 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry je neplatné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec T-716/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. mája 2020 – Germanwings/Komisia („Štátna pomoc – Odvetvie letectva – Pomoc poskytnutá Talianskom v prospech letísk na Sardínii – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Pripísateľnosť štátu – Príjemcovia – Výhoda v prospech zmluvných leteckých spoločností – Zásada súkromného subjektu v trhovom hospodárstve – Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Povinnosť odôvodnenia – Schéma pomoci – Pomoc de minimis – Vymáhanie“)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. mája 2020 – Germanwings/Komisia
      (Vec T-716/17) (1)

      („Štátna pomoc - Odvetvie letectva - Pomoc poskytnutá Talianskom v prospech letísk na Sardínii - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pripísateľnosť štátu - Príjemcovia - Výhoda v prospech zmluvných leteckých spoločností - Zásada súkromného subjektu v trhovom hospodárstve - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Narušenie hospodárskej súťaže - Povinnosť odôvodnenia - Schéma pomoci - Pomoc de minimis - Vymáhanie“)
      (2020/C 215/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Germanwings GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: A. Martin-Ehlers, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/1861 z 29. júla 2016 o štátnej pomoci SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Taliansko – Kompenzácia letiskám na Sardínii za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme (SVHZ) (Ú. v. EÚ L 268, 2017, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Germanwings GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec T-234/20: Žaloba podaná 29. apríla 2020 – HB/EIB

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/43

      Žaloba podaná 29. apríla 2020 – HB/EIB
      (Vec T-234/20)
      (2020/C 215/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: HB (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil správu o výkonnosti z roku 2017 a (ii) rozhodnutie odvolacieho výboru, ktorým bola zamietnutá sťažnosť proti správe o výkonnosti z roku 2017,

                  —

                  zaviazal žalovanú, aby zaplatila sumu 50 000 eur ako náhradu za stratu príležitosti, spolu s úrokom v zákonnej sadzbe od dátumu vydania rozsudku až do zaplatenia v plnom rozsahu,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho návrhu na zrušenie posúdenia výkonnosti predkladá žalobca dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod vychádza z porušenia zásady riadnej správy a práva na dôvernosť v rozsahu, v akom X tým, že komentoval údajné nevhodné správanie žalobcu voči staršiemu manažérovi v rámci posúdenia výkonnosti v júni 2017, porušil zásadu riadnej správy a právo žalobcu na dôvernosť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia a zneužitia právomoci, keďže žalobca tvrdí, že X ho obťažoval v priebehu hodnotiaceho obdobia, a preto (i) X nebol nestranný pri posudzovaní výkonnosti, a teda jeho komentáre a známky sú postihnuté vadou spočívajúcou v zjavne nesprávnom posúdení, a (ii) hodnotiaca správa bola prijatá s úmyslom poškodiť žalobcu, a preto je postihnutá vadou spočívajúcou v zneužití právomoci.

            Na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru sa žalobca opiera o dva iné žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod vychádzajúci z procesných vád, ktorých sa dopustil odvolací výbor (vada pri doručení oznámenia o ústnom prejednaní, prijatie rozhodnutia bez prítomnosti zúčastneného v rozpore s právom), pričom pokiaľ by k nim nedošlo, výsledok konania mohol byť odlišný.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod vychádzajúci z porušenia práva byť vypočutý, keďže z dôvodu procesných vád žalobca nebol prítomný na ústnom prejednaní pred odvolacím výborom, a teda nebol vypočutý.

            Na podporu svojho návrhu na náhradu škody žalobca tvrdí, že žalovaná tým, že protiprávne zamietla návrh na začatie zmierovacieho konania, pripravila žalobcu o možnosť zmierneho vyriešenia záležitosti a vyhnutia sa konaniu na Všeobecnom súde Únie.


title: Vec T-240/20: Žaloba podaná 27. apríla 2020 – Arnaoutakis/Parlament

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/44

      Žaloba podaná 27. apríla 2020 – Arnaoutakis/Parlament
      (Vec T-240/20)
      (2020/C 215/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Stavros Arnaoutakis (Heraklion, Grécko) (v zastúpení: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
      vyhlásil a rozhodol, že

                  —

                  táto žaloba je prípustná,

                  —

                  v prípade potreby, v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania alebo nariadenia dokazovania v tejto veci, sa Európskemu parlamentu ukladá predložiť stanoviská jeho právneho servisu, ktoré boli vydané 16. júla 2018 a 3. decembra 2018, bez ohľadu na presný dátum, avšak v každom prípade pred prijatím rozhodnutia Predsedníctva Parlamentu 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (2018/C 466/02, Úradný vestník 28. december 2018, C 466/8),

                  —

                  napadnuté individuálne rozhodnutie, ktoré bolo oznámené žalobcovi oddelením „Odmeny a nároky sociálneho zabezpečenia poslancov“ generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie týkajúce sa nárokov žalobcu na jeho (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie, sa na základe článku 263 ZFEÚ zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vykonalo zvýšenie veku nároku žalobcu na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie zo 63 na 65 rokov od 1. januára 2019 v súlade s vyššie uvedeným rozhodnutím Predsedníctva z 10. decembra 2018,

                  —

                  vyššie uvedené rozhodnutie Predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018 sa zrušuje, alebo sa aspoň na základe článku 277 ZFEÚ neuplatňuje v rozsahu, v akom mení článok 76 vykonávacích pravidiel k štatútu, a konkrétne v rozsahu, v akom zvyšuje vek nároku na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie od 1. januára 2019,

                  —

                  Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Predsedníctva ratione materiae.

                              —

                              po prvé bolo rozhodnutie Predsedníctva z 10. decembra 2018 (ďalej len „rozhodnutie Predsedníctva“) prijaté v rozpore so štatútom poslancov Európskeho parlamentu, ktorý bol prijatý 28. septembra 2005, 2005/684/ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 262, 2005, s. 1) (ďalej len „štatút“). Rozhodnutie Predsedníctva je predovšetkým v rozpore s ustanoveniami článku 27 štatútu, ktorý ukladá zachovanie „nadobudnutých práv“ a „budúcich nárokov“,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva zavádza daň prostredníctvom mimoriadneho odvodu 5 % nominálnej hodnoty dôchodku, hoci zavedenie dane nepatrí v súlade s článkom 223 ods. 2 ZFEÚ do právomoci Predsedníctva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              po prvé sa Predsedníctvu vytýka, že pri prijímaní svojho rozhodnutia nerešpektovalo pravidlá článku 223 ZFEÚ,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva nie je dostatočne odôvodnené a porušuje tak povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nadobudnutých práv a budúcich nárokov a zásady legitímnej dôvery.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje nadobudnuté práva a budúce nároky vyplývajúce tak zo všeobecných právnych zásad, ako aj zo štatútu, ktorý výslovne stanovuje, že zostávajú zachované „v plnom rozsahu“ (článok 27),

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              po prvé sú porušenia práv žalobcu neprimerané k cieľom sledovaným rozhodnutím Predsedníctva,

                              —

                              po druhé treba rozhodnutie Predsedníctva vyhlásiť za neuplatniteľné z dôvodu porušenia zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a neexistencii prechodných opatrení.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže v rozpore s právom vyvoláva spätné účinky,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže neupravuje prechodné opatrenia.


title: Spojené veci C-370/17 a C-37/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. apríla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation – Francúzsko) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant (C-37/18) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Migrujúci pracovníci – Sociálne zabezpečenie – Nariadenie (EHS) č. 1408/71 – Uplatniteľné právne predpisy – Článok 14 ods. 1 písm. a) – Vyslanie pracovníkov – Článok 14 ods. 2 písm. a) bod i) – Osoba, ktorá obvykle pracuje ako zamestnanec na území dvoch alebo viacerých členských štátov pre pobočku alebo stále zastúpenie podniku na území iného členského štátu, než je štát sídla podniku – Nariadenie (EHS) č. 574/72 – Článok 11 ods. 1 písm. a) – Článok 12a ods. 1a – Potvrdenie E 101 – Záväznosť – Potvrdenie získané alebo použité podvodom – Právomoc súdu hostiteľského členského štátu konštatovať podvod a nezohľadniť potvrdenie – Článok 84a ods. 3 nariadenia č. 1408/71 – Spolupráca medzi príslušnými inštitúciami – Právna sila rozhodnutej veci, ktorú má rozhodnutie vydané v trestnom konaní vo vzťahu k civilnému konaniu – Prednosť práva Únie)

text:
               6.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. apríla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation – Francúzsko) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA/Jean-Luc Poignant (C-37/18)
      (Spojené veci C-370/17 a C-37/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Migrujúci pracovníci - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Uplatniteľné právne predpisy - Článok 14 ods. 1 písm. a) - Vyslanie pracovníkov - Článok 14 ods. 2 písm. a) bod i) - Osoba, ktorá obvykle pracuje ako zamestnanec na území dvoch alebo viacerých členských štátov pre pobočku alebo stále zastúpenie podniku na území iného členského štátu, než je štát sídla podniku - Nariadenie (EHS) č. 574/72 - Článok 11 ods. 1 písm. a) - Článok 12a ods. 1a - Potvrdenie E 101 - Záväznosť - Potvrdenie získané alebo použité podvodom - Právomoc súdu hostiteľského členského štátu konštatovať podvod a nezohľadniť potvrdenie - Článok 84a ods. 3 nariadenia č. 1408/71 - Spolupráca medzi príslušnými inštitúciami - Právna sila rozhodnutej veci, ktorú má rozhodnutie vydané v trestnom konaní vo vzťahu k civilnému konaniu - Prednosť práva Únie)
      (2020/C 222/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC) (C-370/17), Vueling Airlines SA (C-37/18)

         Žalované: Vueling Airlines SA (C-370/17), Jean-Luc Poignant (C-37/18)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 11 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že súdy členského štátu, ktoré vedú konanie voči zamestnávateľovi na základe skutočností, ktoré by mohli odhaliť podvodné získanie alebo použitie potvrdení E 101 vydaných podľa článku 14 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 z 31. marca 2004, vo vzťahu k pracovníkom vykonávajúcim činnosť v tomto členskom štáte môžu konštatovať podvod a v dôsledku toho vylúčiť uplatnenie týchto potvrdení až vtedy, keď overia:

                              —

                              na jednej strane, že sa urýchlene začal postup upravený v článku 84a ods. 3 tohto nariadenia a príslušná inštitúcia členského štátu, kde boli potvrdenia vydané, mala možnosť preskúmať dôvodnosť vystavenia týchto potvrdení z hľadiska konkrétnych dôkazov predložených príslušnou inštitúciou hostiteľského členského štátu, na základe ktorých sa možno domnievať, že tieto potvrdenia boli získané alebo použité podvodným spôsobom, a

                              —

                              na druhej strane, že príslušná inštitúcia členského štátu, kde boli potvrdenia vydané, také preskúmanie neuskutočnila a v primeranej lehote nezaujala stanovisko k týmto dôkazom, pričom by prípadne predmetné potvrdenia vyhlásila za neplatné alebo zrušila.

                  2.

                  Článok 11 ods. 1 nariadenia č. 574/72 v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneného nariadením č. 647/2005, a zásada prednosti práva Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ je zamestnávateľ v hostiteľskom členskom štáte odsúdený v trestnom konaní na základe právoplatného konštatovania podvodu, ktorého sa dopustil v rozpore s týmto právom, bránia tomu, aby civilný súd tohto členského štátu viazaný vnútroštátnou právnou zásadou právnej sily rozhodnutej veci, ktorú má rozhodnutie vydané v trestnom konaní vo vzťahu k civilnému konaniu, uložil tomuto zamestnávateľovi len na základe toho, že bol odsúdený v trestnom konaní, povinnosť vyplatiť náhradu škody pracovníkom alebo dôchodkovej inštitúcii tohto členského štátu, ktorí sa stali obeťami tohto podvodu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017.

         Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Spojené veci C-715/17, C-718/17 a C-719/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. apríla 2020 – Európska komisia/Poľská republika, Komisia/Maďarsko, Komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Rozhodnutia (EÚ) 2015/1523 a (EÚ) 2015/1601 – Článok 5 ods. 2 a 4 až 11 každého z týchto rozhodnutí – Dočasné opatrenia v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Helénskej republiky a Talianskej republiky – Núdzová situácia v dôsledku náhleho prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín na územie niektorých členských štátov – Premiestnenie týchto štátnych príslušníkov na územie ostatných členských štátov – Postup premiestnenia – Povinnosť členských štátov v pravidelných intervaloch, a minimálne každé tri mesiace, uviesť počet žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí môžu byť urýchlene premiestnení na ich územie – Nadväzujúce povinnosti vedúce k skutočnému premiestneniu – Záujmy členských štátov súvisiace s národnou bezpečnosťou a verejným poriadkom – Možnosť členského štátu dovolávať sa článku 72 ZFEÚ na neuplatňovanie záväzných aktov práva Únie)

text:
               6.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. apríla 2020 – Európska komisia/Poľská republika, Komisia/Maďarsko, Komisia/Česká republika
      (Spojené veci C-715/17, C-718/17 a C-719/17) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Rozhodnutia (EÚ) 2015/1523 a (EÚ) 2015/1601 - Článok 5 ods. 2 a 4 až 11 každého z týchto rozhodnutí - Dočasné opatrenia v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Helénskej republiky a Talianskej republiky - Núdzová situácia v dôsledku náhleho prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín na územie niektorých členských štátov - Premiestnenie týchto štátnych príslušníkov na územie ostatných členských štátov - Postup premiestnenia - Povinnosť členských štátov v pravidelných intervaloch, a minimálne každé tri mesiace, uviesť počet žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí môžu byť urýchlene premiestnení na ich územie - Nadväzujúce povinnosti vedúce k skutočnému premiestneniu - Záujmy členských štátov súvisiace s národnou bezpečnosťou a verejným poriadkom - Možnosť členského štátu dovolávať sa článku 72 ZFEÚ na neuplatňovanie záväzných aktov práva Únie)
      (2020/C 222/03)
      Jazyk konania: čeština, maďarčina a poľština

         Účastníci konania

         Vec (C-715/17)

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: E. Borawska-Kędzierska a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú Poľskú republiku: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš a A. Brabcová, splnomocnení zástupcovia), Maďarsko (v zastúpení: Z. Fehér, splnomocnený zástupca)

         (Vec C-718/17)

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Maďarsko (v zastúpení: Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú Maďarsko: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš a A. Brabcová, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: E. Borawska-Kędzierska a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia)

         Vec (C-719/17)

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš a A. Brabcová, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú Českú republiku: Maďarsko (v zastúpení: Z. Fehér, splnomocnený zástupca), Poľská republika (v zastúpení: E. Borawska-Kędzierska a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci C-715/17, C-718/17 a C-719/17 sú spojené na účely rozsudku.

                  2.

                  Poľská republika si od 16. marca 2016 tým, že v pravidelných intervaloch a minimálne každé tri mesiace neuviedla primeraný počet žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí môžu byť urýchlene premiestnení na jej územie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 2 rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1523 zo 14. septembra 2015 o zavedení dočasných opatrení v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Talianska a Grécka, a článku 5 ods. 2 rozhodnutia Rady (EÚ) 2015/1601 z 22. septembra 2015 o zavedení dočasných opatrení v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Talianska a Grécka, ako aj v dôsledku toho ďalšie povinnosti premiestnenia, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 4 až 11 každého z týchto dvoch rozhodnutí.

                  3.

                  Maďarsko si od 25. decembra 2015 tým, že v pravidelných intervaloch a minimálne každé tri mesiace neuviedlo primeraný počet žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí môžu byť urýchlene premiestnení na jeho územie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 2 rozhodnutia 2015/1601, ako aj v dôsledku toho ďalšie povinnosti premiestnenia, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 4 až 11 tohto rozhodnutia.

                  4.

                  Česká republika si od 13. augusta 2016 tým, že v pravidelných intervaloch a minimálne každé tri mesiace neuviedla primeraný počet žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí môžu byť urýchlene premiestnení na jej územie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 2 rozhodnutia 2015/1523 a článku 5 ods. 2 rozhodnutia 2015/1601, ako aj v dôsledku toho ďalšie povinnosti premiestnenia, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 4 až 11 každého z týchto dvoch rozhodnutí.

                  5.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania vo veciach C-715/17, C-718/17 a C-719/17 a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia vo veci C-715/17.

                  6.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania vo veciach C-715/17, C-718/17 a C-719/17 a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia vo veci C-718/17.

                  7.

                  Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania vo veciach C-715/17, C-718/17 a C-719/17 a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia vo veci C-719/17.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.