title: Vec C-431/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 15. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španielsko) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marqués (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Články 12, 46a až 46c — Dávky rovnakého druhu — Pojem — Pravidlo na zamedzenie súbehu — Pojem — Podmienky — Vnútroštátne ustanovenie upravujúce príplatok k dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti pre pracovníkov, ktorí dosiahli vek 55 rokov — Neposkytovanie príplatku v prípade zamestnania alebo poberania starobného dôchodku)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/8

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 15. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španielsko) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marqués
   (Vec C-431/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Články 12, 46a až 46c - Dávky rovnakého druhu - Pojem - Pravidlo na zamedzenie súbehu - Pojem - Podmienky - Vnútroštátne ustanovenie upravujúce príplatok k dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti pre pracovníkov, ktorí dosiahli vek 55 rokov - Neposkytovanie príplatku v prípade zamestnania alebo poberania starobného dôchodku))
   (2018/C 166/10)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Žalovaný: José Blanco Marqués

      Výrok rozsudku

               1.

               Vnútroštátne ustanovenie, ako je ustanovenie dotknuté vo veci samej, podľa ktorého sa príplatok k dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti neposkytuje počas obdobia, v ktorom príjemca tohto dôchodku poberá starobný dôchodok v inom členskom štáte alebo vo Švajčiarsku, predstavuje ustanovenie upravujúce zníženie dávok v zmysle článku 12 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 zo 17. júna 2008.

               2.

               Článok 46a ods. 3 písm. a) nariadenia č. 1408/71 v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneného nariadením č. 592/2008, sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „právne predpisy prvého členského štátu“ treba chápať tak, že zahŕňa aj výklad, ktorý so zreteľom na vnútroštátne zákonné ustanovenie uskutočnil najvyšší vnútroštátny súd.

               3.

               Príplatok k dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti priznaný pracovníkovi podľa právnej úpravy členského štátu, o akú ide vo veci samej, a starobný dôchodok priznaný tomu istému pracovníkovi vo Švajčiarsku sa majú považovať za dávky rovnakého druhu v zmysle nariadenia č. 1408/71 v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneného nariadením č. 592/2008.

               4.

               Článok 46b ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneného nariadením č. 592/2008, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne pravidlo na zamedzenie súbehu dávok, ako je pravidlo vyplývajúce z článku 6 Decreto 1646/1972 para la aplicación de la ley 24/1972, de 21 de junio, en materia de prestaciones del Régimen General de la Seguridad Social (dekrét č. 1646/1972, ktorým sa vykonáva zákon č. 24/1972 z 21. júna 1972 v oblasti dávok všeobecného režimu sociálneho zabezpečenia) z 23. júna 1972, sa neuplatní na dávku vypočítanú podľa článku 46 ods. 1 písm. a) bodu i) tohto nariadenia, pokiaľ táto dávka nie je uvedená v prílohe IV časti D daného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec C-125/17: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Roma – Taliansko) – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Voľný pohyb kapitálu — Články 64 a 65 ZFEÚ — Smernica 2011/16/EÚ — Administratívna spolupráca v oblasti daní — Prevod finančných prostriedkov do Vatikánskeho mestského štátu — Povinnosť oznámenia prevodu finančných prostriedkov pochádzajúcich zo zahraničia alebo smerujúcich do zahraničia — Zrušenie)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/17

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Roma – Taliansko) – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Vec C-125/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Voľný pohyb kapitálu - Články 64 a 65 ZFEÚ - Smernica 2011/16/EÚ - Administratívna spolupráca v oblasti daní - Prevod finančných prostriedkov do Vatikánskeho mestského štátu - Povinnosť oznámenia prevodu finančných prostriedkov pochádzajúcich zo zahraničia alebo smerujúcich do zahraničia - Zrušenie))
   (2018/C 166/22)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Bisignani

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Výrok

   Článok 64 ods. 1 a článok 65 ods. 1 písm. a) ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je dotknutá právna úprava vo veci samej, ktorá s konečnou platnosťou zrušila skutkovú podstatu deliktu spočívajúceho v neoznámení prevodu finančných prostriedkov do zahraničia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


title: Vec T-80/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA („Lieky na humánne použitie — Schválenie žiadosti o označenie lieku ako lieku na ojedinelé ochorenia — Významný úžitok — Rozhodnutie EMA, ktorým sa zamieta schválenie žiadosti o označenie lieku ako lieku na ojedinelé ochorenia — Článok 3 ods. 1 písm. b) a článok 5 ods. 1, 2 a 4 nariadenia (ES) č. 141/2000“)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA
   (Vec T-80/16) (1)

   ((„Lieky na humánne použitie - Schválenie žiadosti o označenie lieku ako lieku na ojedinelé ochorenia - Významný úžitok - Rozhodnutie EMA, ktorým sa zamieta schválenie žiadosti o označenie lieku ako lieku na ojedinelé ochorenia - Článok 3 ods. 1 písm. b) a článok 5 ods. 1, 2 a 4 nariadenia (ES) č. 141/2000“))
   (2018/C 166/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: D. Anderson, QC, M. Birdling, barrister, G. Castle a S. Cowlishaw, solicitors)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo a M. Tovar Gomis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: K. Petersen a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EMA z 15. decembra 2015, ktorým sa zamieta schválenie žiadosti predloženej spoločnosťou Shire Pharmaceuticals Ireland na účely označenia lieku Idursulfase–IT ako lieku na ojedinelé ochorenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej agentúry pre lieky (EMA) z 15. decembra 2015, ktorým sa zamieta schválenie žiadosti predloženej spoločnosťou Shire Pharmaceuticals Ireland na účely získania označenia lieku Idursulfase–IT ako lieku na ojedinelé ochorenia, sa zrušuje.

               2.

               EMA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 136, 18.4.2016.


title: Vec T-196/18: Žaloba podaná 20. marca 2018 – Vital Capital Investments a i./Rada a i.

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/43

         Žaloba podaná 20. marca 2018 – Vital Capital Investments a i./Rada a i.
   (Vec T-196/18)
   (2018/C 166/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Vital Capital Investments LP (Tortola, Britské Panenské ostrovy) a 6 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris a C. Velaris, lawyers, A. Robertson, QC, a G. Rothschild, barrister)

      Žalované: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Eurogroup (v zastúpení: Rada Európskej únie) a Európska únia (v zastúpení: Európska komisia)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil žalovaným povinnosť zaplatiť žalobcom sumy uvedené v tabuľke priloženej k žalobe, navýšené o úroky plynúce od 26. marca 2013 až do vyhlásenia rozsudku Všeobecného súdu, ako náhradu škody, ktorá im bola spôsobená v dôsledku rozhodnutí Eurogroup týkajúcich sa rezolúcie Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd (ďalej len „Laïki Bank“), záchrany z vnútorných zdrojov Bank of Cyprus Public Company Limited (ďalej len „Bank of Cyprus“) a predaja aktív a pobočiek uvedených bánk v Grécku a/alebo v dôsledku naliehavých peňažných prostriedkov, ktoré boli so súhlasom Európskej centrálnej banky poskytnuté Laïki Bank a následného prevodu týchto pasív na Bank of Cyprus na základe pokynov Európskej centrálnej banky,

         alebo

               —

               vyhlásil, že žalovaní prevzali svoju mimozmluvnú zodpovednosť a určil konanie, podľa ktorého sa určí skutočne napraviteľná ujma, ktorá bola spôsobená žalobcom,

         v každom prípade

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia na podporu žaloby uvádzajú dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným vo veci APG Intercon a Apsite Trading/Rada a i. (T-147/18).


title: Vec T-581/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – Popotas/Európsky ombudsman („Verejná služba — Úradníci — Výzva na vyjadrenie záujmu — Generálny tajomník v kancelárii Európskeho ombudsmana — Stanovisko poradného výboru — Nezohľadnenie tohto stanoviska — Narušenie výberového konania — Zjavne nesprávne posúdenia — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zodpovednosť“)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – Popotas/Európsky ombudsman
   (Vec T-581/16) (1)

   ((„Verejná služba - Úradníci - Výzva na vyjadrenie záujmu - Generálny tajomník v kancelárii Európskeho ombudsmana - Stanovisko poradného výboru - Nezohľadnenie tohto stanoviska - Narušenie výberového konania - Zjavne nesprávne posúdenia - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy vecí verejných - Zodpovednosť“))
   (2018/C 166/35)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Costas Popotas (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaný: Európsky ombudsman (v zastúpení: L. Papadias, P. Dyrberg a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Duron, advokát)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia o vymenovaní pani G. na miesto generálneho tajomníka v kancelárii Ombudsmana, rozhodnutia Ombudsmana z 9. novembra 2015 o zamietnutí sťažností podaných žalobcom proti uvedenému rozhodnutiu, ako aj rozhodnutia Ombudsmana nepozvať žalobcu na pohovor, a jednak na náhradu ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel v nadväznosti na tieto rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Costas Popotas a Európsky ombudsman znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-201/18: Žaloba podaná 23. marca 2018 – Diusa Rendering a Assograssi/Komisia

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/44

         Žaloba podaná 23. marca 2018 – Diusa Rendering a Assograssi/Komisia
   (Vec T-201/18)
   (2018/C 166/56)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Diusa Rendering Srl (Piacenza, Taliansko), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Buccinasco, Taliansko) (v zastúpení: M. Moretto, advokát)

      Žalované: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že Európska komisia si tým, že regulačnému výboru nepredložila na hlasovanie podľa postupu v zmysle článku 5a rozhodnutia 1999/648/ES návrh opatrenia na preskúmanie zákazu vývozu organických hnojív a zúrodňovacích látok pochádzajúcich z materiálov kategórie 2, ako je stále upravené v článku 43 ods. 3 nariadenia č. 1069/2009, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia č. 1069/2009, nariadenia č. 178/2002 a nariadenia č. 999/2001, ako aj zo všeobecných zásad zákazu diskriminácie a proporcionality,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne tvrdia, že až do roku 2011 bol povolený vývoz organických hnojív a zúrodňovacích látok (OHZL) pochádzajúcich z vedľajších produktov živočíšneho pôvodu kategórie 2 (alebo 3), s výnimkou zákazu vývozu OHZL obsahujúcich spracované živočíšne bielkoviny (SŽB) pochádzajúce z prežúvavcov, ale po tom, ako vstúpilo do platnosti nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 (nariadenie o vedľajších živočíšnych produktoch) (Ú. v. EÚ L 300, 2009, s. 1) a vzhľadom na to, že Komisia neprijala nevyhnutné vykonávacie opatrenia, je teraz vývoz OHZL z materiálov v kategórii 2 do tretích krajín zakázaný. Tento zákaz sa naďalej uplatňuje, hoci takmer všetky členské štáty úž získali status krajín so zanedbateľným rizikom výskytu BSE a napriek tomu, že medzinárodný štandard stanovený OIE (Medzinárodný úrad pre nákazy zvierat) nestanovuje podobný zákaz pre OHZL pochádzajúce z krajín, ktoré majú tento štatút.
   Navyše žalobkyne tvrdia, že Únia síce na jednej strane zakazuje vývoz OHZL pochádzajúci z materiálov kategórie 2, aj keď majú pôvod v členských štátoch so zanedbateľným rizikom, ale zároveň povoľuje uvádzanie rovnakých výrobkov na trh na svojom území; uznáva teda, že v skutočnosti OHZL pochádzajú z materiálov kategórie 2 vyrábaných podľa požiadaviek uložených nariadením č. 1069/2009 a nariadením Komisie (EÚ) č. 142/2011 z 25. februára 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu, a ktorým sa vykonáva smernica Rady 97/78/ES, pokiaľ ide o určité vzorky a predmety vyňaté spod povinnosti veterinárnych kontrol na hraniciach podľa danej smernice (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 54, 2011, s. 1), nepredstavujú riziko pre zdravie ľudí alebo zvierat.
   Podľa žalobkyne ukladá Únia absolútny zákaz vývozu dotknutých OHZL, ale zároveň z tretích krajín, vrátane krajín s kontrolovaným či neučeným rizikom, povoľuje nielen dovoz potravinárskych výrobkov ale aj krmív, ktoré môžu byť získané použitím OHZL pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré nevyhnutne nepredstavujú rovnakú úroveň bezpečnosti zaručenú OHZL vyrobenými v Únii, ale aj dovoz živých zvierat a čerstvého mäsa so zvierat (bitúnok a hydina), ktoré mohli byť kŕmené priamo múkou získanou tiež z materiálu prežúvavcov.
   Škody, ktoré vznikajú hospodárskym subjektom v Únii v dôsledku zákazu vývozu OHZL z vedľajších produktov kategórie 2, sú značné.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam, ktoré boli uplatnené vo veci T-189/18, Lipitalia 2000 a Assograssi/Komisia.
   Konkrétne sa uplatňuje porušenie článku 43 ods. 3 a článku 52 ods. 4 nariadenia č. 1069/2009.


title: Vec C-470/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) – Írsko) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy/An Bord Pleanála, Minister for Communications, Climate and Environment, Irlande, Attorney General (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Smernica 2011/92/EÚ — Právo členov dotknutej verejnosti podať opravný prostriedok — Predčasne podaný opravný prostriedok — Pojmy nedostupne drahé konanie a rozhodnutia, skutky alebo nečinnosť v ustanoveniach smernice týkajúcich sa účasti verejnosti — Uplatniteľnosť Aarhuského dohovoru)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) – Írsko) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy/An Bord Pleanála, Minister for Communications, Climate and Environment, Irlande, Attorney General
   (Vec C-470/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Smernica 2011/92/EÚ - Právo členov dotknutej verejnosti podať opravný prostriedok - Predčasne podaný opravný prostriedok - Pojmy nedostupne drahé konanie a rozhodnutia, skutky alebo nečinnosť v ustanoveniach smernice týkajúcich sa účasti verejnosti - Uplatniteľnosť Aarhuského dohovoru))
   (2018/C 166/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court (Írsko)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy

      Žalovaní: An Bord Pleanála, Minister for Communications, Climate and Environment Energy and Natural Resources, Írsko, Attorney General

      za účasti: EirGrid plc

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 11 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka, aby určité súdne konania neboli nedostupne drahé, sa uplatňuje na také konanie pred súdom členského štátu, o aké ide vo veci samej, v rámci ktorého sa určuje, či možno v priebehu konania o schvaľovaní územného rozvoja povoliť opravný prostriedok, a to o to viac, keď členský štát nestanovil, v akom štádiu možno podať opravný prostriedok.

               2.

               Ak žalobca uplatňuje dôvody založené na porušení pravidiel o účasti verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia súčasne s dôvodmi založenými na porušení iných pravidiel, vzťahuje sa požiadavka stanovená v článku 11 ods. 4 smernice 2011/92, aby určité súdne konania neboli nedostupne drahé, iba na trovy konania týkajúce sa tej časti opravného prostriedku, ktorá je založená na porušení pravidiel o účasti verejnosti.

               3.

               Článok 9 ods. 3 a 4 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia podpísaného v Aarhuse 25. júna 1998 a schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely zabezpečenia účinnej súdnej ochrany v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie v záležitostiach životného prostredia, sa požiadavka, aby určité súdne konania neboli nedostupne drahé, uplatňuje na tú časť opravného prostriedku, ktorá by nebola zahrnutá v tej istej požiadavke vyplývajúcej podľa smernice 2011/92 z odpovede uvedenej v bode 2 tohto výroku, pokiaľ žalobca týmto opravným prostriedkom chcel zabezpečiť dodržiavanie vnútroštátneho práva životného prostredia. Hoci tieto ustanovenia nemajú priamy účinok, prislúcha vnútroštátnemu súdu vykladať vnútroštátne procesné právo v najvyššej možnej miere v súlade s nimi.

               4.

               Členský štát sa nemôže odchýliť od požiadavky uloženej článkom 9 ods. 4 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia a článkom 11 ods. 4 smernice 2011/92, aby určité súdne konania neboli nedostupne drahé, pokiaľ je opravný prostriedok posudzovaný ako neopodstatnený alebo šikanózny, alebo v prípade chýbajúcej súvislosti medzi údajným porušením vnútroštátneho práva životného prostredia a škodou na životnom prostredí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 428, 21.11.2016.


title: Vec T-147/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – APG Intercon a i./Rada a i.

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/36

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – APG Intercon a i./Rada a i.
   (Vec T-147/18)
   (2018/C 166/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: APG Intercon Ltd (Nikózia, Cyprus) a 147 iných (v zastúpení: A. Markides, K. Scordis, A. Gavrielides, C. Velaris a C. Velaris, advokáti, A. Robertson, QC (Queen’s Counsel), a G. Rothschild, barrister)

      Žalované: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Eurogroup (zastúpená Radou Európskej únie) a Európska únia (zastúpená Európskou komisiou)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil žalovaným povinnosť zaplatiť čiastku uvedenú v rozvrhu priloženom k žalobe spolu s úrokmi, ktoré vznikli od 26. marca 2013 do vydania rozsudku Všeobecného súdu, ako náhradu za škodu spôsobenú rozhodnutiami Eurogroup, ktoré sa týkali riešenia problémov Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („banka Laiki“), záchrany Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus“) a predaja aktív a pobočiek uvedených bánk v Grécku a/alebo v dôsledku poskytnutia Emergency Liquidity Assistance banke Laiki so súhlasom Európskej centrálnej banky a následného transferu týchto pasív na Bank of Cyprus na základe usmernenia Európskej centrálnej banky,

         alebo alternatívne

               —

               vyhlásil, že žalovaní sú mimozmluvne zodpovední a vymedzil konanie, v ktorom sa určí skutočne vymáhateľná škoda žalobcov,

         a v každom prípade

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení základnej zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie:

                           —

                           došlo k nezákonnej diskriminácii medzi veriteľmi banky Laiki a/alebo veriteľmi Bank of Cyprus v dôsledku opatrení prijatých inštitúciami Európskej únie,

                           —

                           tieto porušenia boli dostatočne závažné, keďže inštitúcie zjavne a do veľkej miery ignorovali hranice svojej voľnej úvahy a

                           —

                           existovala priama príčinná súvislosť medzi týmito porušeniami a škodou spôsobenou žalobcom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení základnej zásady ochrany vlastníckych práv:

                           —

                           majitelia vkladov/žalobcovia prišli o svoje vlastnícke práva v dôsledku opatrení prijatých inštitúciami Európskej únie,

                           —

                           majiteľom vkladov/žalobcom sa neposkytla žiadna spravodlivá náhrada za vzniknutú škodu, čo je v rozpore so základnou zásadou ochrany vlastníckeho práva,

                           —

                           tieto porušenia boli dostatočne závažné, keďže inštitúcie zjavne a do veľkej miery ignorovali hranice svojej voľnej úvahy a

                           —

                           existovala priama príčinná súvislosť medzi týmito porušeniami a škodou spôsobenou žalobcom.


title: Vec C-58/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Justice de Paix du canton de Visé (Belgicko) 30. januára 2018 – Michel Schyns/Belfius Banque SA

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Justice de Paix du canton de Visé (Belgicko) 30. januára 2018 – Michel Schyns/Belfius Banque SA
   (Vec C-58/18)
   (2018/C 166/23)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Justice de Paix du canton de Visé

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Michel Schyns

      Žalovaná: Belfius Banque SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Bráni článok 5 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere (1) v rozsahu, v akom je jeho cieľom zabezpečiť, aby bol spotrebiteľ schopný určiť, či navrhovaná zmluva o spotrebiteľskom úvere spĺňa jeho potreby a zodpovedá jeho finančnej situácii, zneniu článku 15 prvému odseku loi sur le crédit à la consommation (zákon o spotrebiteľskom úvere) [zrušený a v súčasnosti nahradený článkom VII.75 Code de droit économique (Hospodársky zákonník)] v rozsahu, v akom stanovuje, že veriteľ a sprostredkovateľ úveru sú povinní v rámci zmlúv o úveroch, ktoré zvyčajne ponúkajú alebo ktoré zvyčajne sprostredkovávajú, hľadať druh a výšku úveru, ktorý je pre spotrebiteľa najvhodnejší vzhľadom na jeho finančnú situáciu v čase uzavretia zmluvy a účel úveru, pokiaľ uvedený článok 15 prvý odsek loi sur le crédit à la consommation (zákon o spotrebiteľskom úvere) [zrušený a v súčasnosti nahradený článkom VII.75 Code de droit économique (Hospodársky zákonník)] stanovuje všeobecnú povinnosť veriteľa alebo sprostredkovateľa úveru hľadať pre spotrebiteľa najvhodnejší úver, pričom znenie uvedenej smernice túto povinnosť neobsahuje?

                           b)

                           Bráni článok 5 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere v rozsahu, v akom je jeho cieľom zabezpečiť, aby bol spotrebiteľ schopný určiť, či navrhovaná zmluva o spotrebiteľskom úvere spĺňa jeho potreby a zodpovedá jeho finančnej situácii, zneniu článku 15 druhému odseku loi sur le crédit à la consommation (zákon o spotrebiteľskom úvere) [zrušený a v súčasnosti nahradený článkom VII.77 § 2 ods. 1 Code de droit économique (Hospodársky zákonník)] v rozsahu, v akom stanovuje, že veriteľ môže uzavrieť zmluvu o spotrebiteľskom úvere len ak sa vzhľadom na informácie, ktoré má k dispozícii alebo ktoré by mal mať k dispozícii najmä na základe nahliadnutia v zmysle článku 9 loi du 10 août 2001 relative à la Centrale des crédits aux particuliers (zákon z 10. augusta 2001 o registri úverov fyzických osôb) a na základe informácií uvedených v článku 10, odôvodnene domnieva, že spotrebiteľ bude schopný plniť záväzky vyplývajúce zo zmluvy, pokiaľ má uvedený článok za následok, že o vhodnosti prípadného poskytnutia úveru musí namiesto spotrebiteľa rozhodnúť samotný veriteľ?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere vykladať v tom zmysle, že vždy vyžaduje, aby namiesto spotrebiteľa posúdili vhodnosť prípadného poskytnutia úveru veriteľ a sprostredkovateľ úveru?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66).


title: Vec T-209/18: Žaloba podaná 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (motorové vozidlá)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/46

         Žaloba podaná 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (motorové vozidlá)
   (Vec T-209/18)
   (2018/C 166/58)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Autec AG (Norimberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1230593-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. januára 2018 vo veci R 945/2016-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutého dizajnu č. 1230593-001.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 5 nariadenia č. 6/2002,

               —

               porušenie článku 6 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-63/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 1. februára 2018 – Vitali SpA/Autostrade per l’Italia SpA

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 1. februára 2018 – Vitali SpA/Autostrade per l’Italia SpA
   (Vec C-63/18)
   (2018/C 166/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vitali SpA

      Žalovaná: Autostrade per l’Italia SpA

      Prejudiciálna otázka

   Bránia zásady slobody usadiť sa a voľného poskytovania služieb uvedené v článkoch 49 a 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), článok 71 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 (1), v ktorom sa nestanovuje množstevné obmedzenie subdodávok, ako aj zásada proporcionality podľa práva Únie, uplatňovaniu vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti verejného obstarávania, akou je talianska právna úprava uvedená v článku 105 ods. 2 tretej vete legislatívneho dekrétu č. 50 z 18. apríla 2016, podľa ktorej subdodávka nemôže prekročiť podiel 30 percent z celkovej hodnoty zákazky na uskutočnenie stavebných prác, poskytnutie služieb alebo dodanie tovaru?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-482/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck – Rakúsko) – Georg Stollwitzer/ÖBB Personenverkehr AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Článok 45 ZFEÚ — Zásada zákazu diskriminácie na základe veku — Charta základných práv Európskej únie — Článok 21 ods. 1 — Smernica 2000/78/ES — Články 2, 6 a 16 — Referenčný dátum na účely kariérneho postupu — Diskriminačná právna úprava členského štátu vylučujúca zohľadnenie predchádzajúcich období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov na účely stanovenia odmeňovania — Zrušenie ustanovení, ktoré sú v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck – Rakúsko) – Georg Stollwitzer/ÖBB Personenverkehr AG
   (Vec C-482/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Článok 45 ZFEÚ - Zásada zákazu diskriminácie na základe veku - Charta základných práv Európskej únie - Článok 21 ods. 1 - Smernica 2000/78/ES - Články 2, 6 a 16 - Referenčný dátum na účely kariérneho postupu - Diskriminačná právna úprava členského štátu vylučujúca zohľadnenie predchádzajúcich období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov na účely stanovenia odmeňovania - Zrušenie ustanovení, ktoré sú v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania))
   (2018/C 166/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Georg Stollwitzer

      Žalovaná: ÖBB Personenverkehr AG

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ, ako aj články 2, 6 a 16 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá na účely odstránenia diskriminácie na základe veku vzniknutej uplatnením vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorej sa na účely zaradenia zamestnancov podniku do platovej tabuľky zohľadňujú iba obdobia služby dosiahnuté po dovŕšení veku 18 rokov, so spätnou účinnosťou a voči všetkým týmto zamestnancom ruší tento vekový limit a umožňuje zohľadniť len prax získanú v podnikoch pôsobiacich v rovnakom hospodárskom odvetví.

      (1)  Ú. v. EÚ C 428, 21.11.2016.


title: Vec T-210/18: Žaloba podaná 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (osobné motorové vozidlá)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/46

         Žaloba podaná 22. marca 2018 – Porsche/EUIPO – Autec (osobné motorové vozidlá)
   (Vec T-210/18)
   (2018/C 166/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Autec AG (Norimberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 198387-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. januára 2018 vo veci R 941/2016-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutého dizajnu č. 198387-0001.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 5 nariadenia č. 6/2002,

               —

               porušenie článku 6 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec T-148/18: Žaloba podaná 2. marca 2018 – EÚ/Komisia

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/37

         Žaloba podaná 2. marca 2018 – EÚ/Komisia
   (Vec T-148/18)
   (2018/C 166/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: UE (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie prijaté 20. novembra 2017, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne týkajúca sa žiadosti o náhradu škody, ktorá jej bola spôsobená,

               —

               priznal náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpela zavinením žalovanej, vo výške 10 000 eur, a

               —

               uložil náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných zo strany žalovanej a porušení článku 41 Charty v súvislosti so zásadou primeraného oneskorenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalobkyňa dodržala zásadu primeraného oneskorenia pri podávaní žiadosti o asistenciu.


title: Vec T-213/18: Žaloba podaná 27. marca 2018 – Brita/EUIPO (Tvar kohútika na prípravu a nalievanie nápojov)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/47

         Žaloba podaná 27. marca 2018 – Brita/EUIPO (Tvar kohútika na prípravu a nalievanie nápojov)
   (Vec T-213/18)
   (2018/C 166/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brita GmbH (Taunusstein, Nemecko) (v zastúpení: P. Koch Moreno, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: čiernobiela trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (Tvar kohútika na prípravu a nalievanie nápojov) – prihláška č. 16 053 068.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2018 vo veci R 1864/2017-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               nariadil akceptovanie prihlášky ochrannej známky Európskej únie č. 16 053 068 vo vzťahu ku všetkým prihlasovaným tovarom a službám v triedach 7, 11, 21, 37 a 40,

               —

               rozhodol, že EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania spoločnosti BRITA GmbH.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-179/18: Žaloba podaná 7. marca 2018 – Scordis, Papapetrou & Co a i./Rada a i.

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/37

         Žaloba podaná 7. marca 2018 – Scordis, Papapetrou & Co a i./Rada a i.
   (Vec T-179/18)
   (2018/C 166/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Scordis, Papapetrou & Co LLC (Nikózia, Cyprus) a 5 iných (v zastúpení: A. Markides, advokát, A. Robertson, QC, a G. Rothschild, barrister)

      Žalované: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Eurogroup (zastúpená Radou Európskej únie) a Európska únia (zastúpená Európskou komisiou)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil žalovaným povinnosť zaplatiť čiastku uvedenú v rozvrhu priloženom k žalobe spolu s úrokmi, ktoré vznikli od 26. marca 2013 do vydania rozsudku Všeobecného súdu, ako náhradu za škodu spôsobenú rozhodnutiami Eurogroup, ktoré sa týkali riešenia problémov Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („banka Laiki“), záchrany Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus“) a predaja aktív a pobočiek uvedených bánk v Grécku a/alebo v dôsledku poskytnutia Emergency Liquidity Assistance banke Laiki so súhlasom Európskej centrálnej banky a následného transferu týchto pasív na Bank of Cyprus na základe usmernenia Európskej centrálnej banky,

         alebo alternatívne

               —

               vyhlásil, že žalovaní sú mimozmluvne zodpovední a vymedzil konanie, v ktorom sa určí skutočne vymáhateľná škoda žalobcov,

         a v každom prípade

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby sa žalobcovia opierajú o dva žalobné dôvody, ktoré sú v zásade podobné alebo rovnaké ako vo veci T-147/18, APG Intercon a i./Rada a i.


title: Vec T-222/18: Žaloba podaná 23. marca 2018 – Aliança – Vinhos de Portugal/EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/48

         Žaloba podaná 23. marca 2018 – Aliança – Vinhos de Portugal/EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)
   (Vec T-222/18)
   (2018/C 166/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aliança – Vinhos de Portugal SA (Anadia, Portugalsko) (v zastúpení: J. Mioludo, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL – ochranná známka Európskej únie č. 13 907 027.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 15. januára 2018 vo veci R 1206/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia zo 4. apríla 2017 vo veci zrušenia č. 13433 C,

               —

               zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 13 907 027 „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL (fig.)“,

               —

               potvrdil platnosť zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 13 907 027 „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL (fig.)“ pre všetky výrobky, na ktoré sa vzťahuje,

               —

               zaviazal EUIPO a spoločnosť Lidl Stiftung & Co. KG, aby znášali svoje vlastné trovy konania a na náhradu trov konania žalobkyne.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 60 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-684/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. marca 2018 – Amorepacific/EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

text:
               14.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/49

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. marca 2018 – Amorepacific/EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Vec T-684/17) (1)

   (2018/C 166/62)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 4.12.2017.


201806150501954992018/C 231/492692018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180502383922Vec T-269/18: Žaloba podaná 2. mája 2018 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)
 ---documentbreak--- C2312018SK3820120180502SK0049382392Žaloba podaná 2. mája 2018 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)
   (Vec T-269/18)2018/C 231/49Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, abogados)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ffauf SA (Luxemburg, Luxembursko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie ZARA – prihláška č. 8 929 952

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. februára 2018 v spojených veciach R 359/2015-5 a R 409/2015-5

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu v akom pri zamietnutí odvolania žalobkyne a pri čiastočnom vyhovení návrhom ďalšieho účastníka konania zamietlo prihlášku slovnej ochrannej známky Európskej únie ZARA č. 8 929 952 pre tieto tovary a služby: trieda 29 – konzervované, mrazené, sušené a varené ovocie a zelenina; ovocné rôsoly, husté zaváraniny, kompóty, mlieko a mliečne výrobky, jedlé oleje a tuky; trieda 30 – ryža, tapioka a ságo, múka a obilninové výrobky, chlieb, pekárske a cukrárske výrobky, kvasnice, prášky do pečiva, soľ; horčica, ocot, omáčky (chuťové prísady), koreniny, aperitívne výrobky z ryže; trieda 31 – čerstvá zelenina; trieda 32 – čerstvé ovocné šťavy; trieda 35 – služby maloobchodného a veľkoobchodného predaja konzervovaného, mrazeného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny, jedlých olejov, ryže, múky a obilninových výrobkov, chleba, octu, omáčok (chuťových prísad) prostredníctvom celosvetových informačných sietí, katalógu, poštou, po telefóne, rádiom a televíziou a prostredníctvom iných elektronických prostriedkov; trieda 43 – reštauračné služby (stravovanie), samoobslužné reštaurácie, jedálne,

            —

            uložil EUIPO a prípadne vedľajšiemu účastníkovi konania (Ffauf SA) povinnosť nahradiť trovy konania,

            —

            uložil Ffauf SA povinnosť nahradiť trovy konaní R 359/2015-5 a R 409/2015-5 pred piatym odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

            —

            porušenie článku 15 ods. 1, článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 ako aj pravidla 22 ods. 2 a 3 nariadenia č. 2868/95,

            —

            porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


201806150401954882018/C 231/132242018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180328111111Vec C-224/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 28. marca 2018 – Budimex S.A./Minister Finansów
 ---documentbreak--- C2312018SK1110120180328SK0013111111Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 28. marca 2018 – Budimex S.A./Minister Finansów
   (Vec C-224/18)2018/C 231/13Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Budimex S.A.

      Ďalší účastník konania: Minister Finansów

      Prejudiciálna otázka

   V prípade, že strany zúčastnené na transakcii si dojednali, že pre zaplatenie odmeny za stavebné práce alebo stavebno–montážne práce je potrebné vyjadrenie súhlasu s ich vykonaním zo strany objednávateľa v protokole o prevzatí týchto prác, nastáva poskytnutie služby v zmysle článku 63 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (
         1
      ) na základe takejto transakcie v momente skutočného vykonania stavebných prác alebo stavebno-montážnych prác alebo v momente súhlasu s vykonaním týchto prác objednávateľom, ktorý bol vyjadrený v preberacom protokole?
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


201806150431954812018/C 231/025742015CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201805022211Vec C-574/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Varese – Taliansko) – trestné konanie proti Mauro Scialdone (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Ochrana finančných záujmov Únie — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Článok 325 ods. 1 ZFEÚ — Smernica 2006/112/ES — Dohovor PIF — Sankcie — Zásady ekvivalencie a efektivity — Nezaplatenie DPH vyplývajúcej z ročného daňového priznania v zákonom stanovených lehotách — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje trest odňatia slobody len vtedy, ak suma nezaplatenej DPH prekročí určitú prahovú hodnotu trestnosti — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nižšiu prahovú hodnotu trestnosti v prípade nezaplatenia zrážkovej dane z príjmu)
 ---documentbreak--- C2312018SK210120180502SK00022121Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Varese – Taliansko) – trestné konanie proti Mauro Scialdone
   (Vec C-574/15) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Ochrana finančných záujmov Únie — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Článok 325 ods. 1 ZFEÚ — Smernica 2006/112/ES — Dohovor PIF — Sankcie — Zásady ekvivalencie a efektivity — Nezaplatenie DPH vyplývajúcej z ročného daňového priznania v zákonom stanovených lehotách — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje trest odňatia slobody len vtedy, ak suma nezaplatenej DPH prekročí určitú prahovú hodnotu trestnosti — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nižšiu prahovú hodnotu trestnosti v prípade nezaplatenia zrážkovej dane z príjmu)“2018/C 231/02Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Varese

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Mauro Scialdone

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ a článkom 325 ods. 1 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že nezaplatenie dane z pridanej hodnoty (DPH) vyplývajúcej z ročného daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie v zákonom stanovených lehotách je trestným činom, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody len vtedy, ak suma nezaplatenej DPH prekročí prahovú hodnotu trestnosti vo výške 250000 eur, pričom za trestný čin nezaplatenia zrážkovej dane z príjmu je stanovená prahová hodnota trestnosti vo výške 150000 eur.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


201806150521955202018/C 231/512762018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180427404011Vec T-276/18: Žaloba podaná 27. apríla 2018 – Julius-K9/EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
 ---documentbreak--- C2312018SK4010120180427SK0051401401Žaloba podaná 27. apríla 2018 – Julius-K9/EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
   (Vec T-276/18)2018/C 231/51Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (v zastúpení: G. Jambrik, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie K9 UNIT – prihláška č. 14 590 831

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. februára 2018 vo veci R 1432/2017-2

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001.


201806150611955222018/C 231/522772018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180504404122Vec T-277/18: Žaloba podaná 4. mája 2018 – Zitro IP/EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
 ---documentbreak--- C2312018SK4020120180504SK0052402412Žaloba podaná 4. mája 2018 – Zitro IP/EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
   (Vec T-277/18)2018/C 231/52Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie PICK & WIN MULTISLOT – prihláška č. 16 071 946

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2018 vo veci R 978/2017-4

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


201806150831955152018/C 231/372412018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180418293022Vec T-241/18: Žaloba podaná 18. apríla 2018 – Bruno/Komisia
 ---documentbreak--- C2312018SK2920120180418SK0037292302Žaloba podaná 18. apríla 2018 – Bruno/Komisia
   (Vec T-241/18)2018/C 231/37Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Bruno (Woluwé-Saint-Pierre, Belgicko) (v zastúpení: N. de Montigny, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   rozhodol, že

            —

            rozhodnutie OOUPZ zo 4. júla 2017 sa zrušuje,

            —

            v prípade potreby sa zrušuje výslovné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 18. januára 2018,

            —

            žalovaná je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila Európska komisia pri uplatňovaní článku 11 ods. 1 a článku 12 ods. 1 prílohy VIII služobného poriadku v rozsahu, v akom Komisia vo svojom rozhodnutí zamietla žiadosť žalobcu, aby sa mu priznal nárok na odchodné stanovené v článku 12 ods. 2 uvedenej prílohy a naopak ho odkázala na uplatnenie článku 11 ods. 1 prílohy VIII služobného poriadku, ktorý sa v jeho prípade nemá vôbec uplatniť.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na námietke nezákonnosti v rozsahu, v akom vyššie uvedené ustanovenia služobného poriadku porušujú zásadu rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie z dôvodu existencie legislatívnej medzery.


201806150341954862018/C 231/043312016CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201805024521Spojené veci C-331/16 a C-366/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Holandsko, Belgicko) – K./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F./Belgische Staat (C-366/16) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Európskej únie — Právo na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov — Smernica 2004/38/ES — Článok 27 ods. 2 druhý pododsek — Obmedzenia práva vstupu a práva pobytu z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia — Vyhostenie z dôvodov verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti — Správanie predstavujúce skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu dotýkajúcu sa jedného zo základných záujmov spoločnosti — Osoba, ktorej žiadosť o azyl bola zamietnutá z dôvodov uvedených v článku 1 časti F Ženevského dohovoru alebo článku 12 ods. 2 smernice 2011/95/EÚ — Článok 28 ods. 1 — Článok 28 ods. 3 písm. a) — Ochrana proti vyhosteniu — Pobyt v hostiteľskom členskom štáte počas predchádzajúcich desiatich rokov — Naliehavé dôvody verejnej bezpečnosti — Pojem)
 ---documentbreak--- C2312018SK410120180502SK00044152Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Holandsko, Belgicko) – K./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F./Belgische Staat (C-366/16)
   (Spojené veci C-331/16 a C-366/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Európskej únie — Právo na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov — Smernica 2004/38/ES — Článok 27 ods. 2 druhý pododsek — Obmedzenia práva vstupu a práva pobytu z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia — Vyhostenie z dôvodov verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti — Správanie predstavujúce skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu dotýkajúcu sa jedného zo základných záujmov spoločnosti — Osoba, ktorej žiadosť o azyl bola zamietnutá z dôvodov uvedených v článku 1 časti F Ženevského dohovoru alebo článku 12 ods. 2 smernice 2011/95/EÚ — Článok 28 ods. 1 — Článok 28 ods. 3 písm. a) — Ochrana proti vyhosteniu — Pobyt v hostiteľskom členskom štáte počas predchádzajúcich desiatich rokov — Naliehavé dôvody verejnej bezpečnosti — Pojem)“2018/C 231/04Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: K. (C-331/16), H.F. (C-366/16)

      Žalovaní: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16,), Belgische Staat (C-366/16)

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 27 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že proti občanovi Európskej únie alebo štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom tohto občana, ktorý žiada o priznanie práva na pobyt na území členského štátu, bolo v minulosti prijaté rozhodnutie o vylúčení z postavenia utečenca podľa článku 1 časti F Ženevského dohovoru z 28. júla 1951 o právnom postavení utečencov, ako bol doplnený Protokolom týkajúcim sa právneho postavenia utečencov, ktorý bol uzavretý v New Yorku 31. januára 1967 alebo článku 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany, neumožňuje príslušným orgánom tohto členského štátu automaticky usudzovať, že jeho samotná prítomnosť na tomto území bez ohľadu na to, či existuje nebezpečenstvo recidívy alebo nie, predstavuje skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu pre základný záujem spoločnosti, ktorá môže odôvodniť prijatie opatrení z dôvodov verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti.
            Konštatovanie existencie takejto hrozby musí byť založené na posúdení osobného správania daného jednotlivca zo strany príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, berúc do úvahy zistenia uvedené v rozhodnutí o vylúčení z postavenia utečenca, ako aj dôkazy, na ktorých je založené, najmä povahu a závažnosť trestných činov alebo konaní, ktoré sú mu vytýkané, stupeň jeho osobnej účasti na tejto trestnej činnosti, prípadnú existenciu dôvodov na zbavenie trestnej zodpovednosti, ako aj existenciu, či neexistenciu odsúdenia. Toto celkové posúdenie musí tiež zohľadniť čas, ktorý uplynul od predpokladaného spáchania takýchto trestných činov alebo konaní, ako aj následné správanie uvedeného jednotlivca, najmä pokiaľ ide o otázku, či sa toto správanie u neho naďalej vyznačuje postojom, ktorý ohrozuje základné hodnoty uvedené v článkoch 2 a 3 ZEÚ, spôsobom, ktorý môže narušiť pokoj a fyzickú bezpečnosť obyvateľstva. Samotná skutočnosť, že minulé správanie tohto jednotlivca je súčasťou historického a spoločenského kontextu v jeho krajine pôvodu a nie je pravdepodobné, že sa zopakuje v hostiteľskom členskom štáte, nebráni takémuto konštatovaniu.
            Príslušné orgány hostiteľského členského štátu musia v súlade so zásadou proporcionality okrem toho vyvážiť na jednej strane ochranu predmetného základného záujmu spoločnosti na jednej strane a záujmy dotknutej osoby, ktoré sa týkajú výkonu jej slobôd pohybu a pobytu občana Únie, ako aj jej práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života na druhej strane.

            2.

            Článok 28 ods. 1 smernice 2004/38 sa má vykladať v tom zmysle, že ak predpokladané opatrenia zahŕňajú vyhostenie dotknutej osoby z hostiteľského členského štátu, tento členský štát musí zohľadniť povahu a závažnosť konania tohto jednotlivca, trvanie a prípadne legálnosť jeho pobytu v tomto členskom štáte, obdobie, ktoré uplynulo od konania, ktoré sa mu vytýka, jeho správanie počas tohto obdobia, stupeň jeho aktuálnej nebezpečnosti pre spoločnosť, ako aj pevnosť sociálnych, kultúrnych a rodinných väzieb s týmto členským štátom.
            Článok 28 ods. 3 písm. a) smernice 2004/38 sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní na občana Európskej únie, ktorý nemá právo na trvalý pobyt v hostiteľskom členskom štáte v zmysle článku 16 a článku 28 ods. 2 tejto smernice.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.

      Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


201806150801955062018/C 231/532792018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180430414221Vec T-279/18: Žaloba podaná 30. apríla 2018 – Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
 ---documentbreak--- C2312018SK4110120180430SK0053411422Žaloba podaná 30. apríla 2018 – Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
   (Vec T-279/18)2018/C 231/53Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Wiltshire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf/Ts, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu AXICORP ALLIANCE – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 072 913

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. februára 2018 vo veci R 1473/2017-5

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            alternatívne, zmenil napadnuté rozhodnutie piateho odvolacieho senátu v tom zmysle, aby sa námietka vrátila námietkovému oddeleniu na posúdenie námietky podľa článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 spolu s opätovným posúdením podľa článku 8 ods. 4,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť žalobkyni trovy tohto konania a konania pred odvolacím senátom. Alternatívne, ak do konania vstúpi ďalší účastník, tento ďalší účastník a žalovaný nahradia žalobkyni spoločne a nerozdielne trovy tohto konania a konania pred odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

            —

            porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001,

            —

            odvolací senát podal nesprávny výklad špecifikácii skorších zapísaných ochranných známok, a v dôsledku toho rozhodol, že z toho odvodený dôkaz o používaní nepreukázal skutočné používanie výrobkov zahrnutých v rámci týchto špecifikácií.


201806150581955002018/C 231/266752016TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180515222211Vec T-675/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie mycard2go — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 prvá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 prvá veta nariadenia 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C2312018SK2210120180515SK0026221221Rozsudok Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Vec T-675/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie mycard2go — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 prvá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 prvá veta nariadenia 2017/1001)“)“2018/C 231/26Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wirecard AG (Aschheim, Nemecko) (v zastúpení: A. Bayer, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júla 2016 (vec R 282/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia mycard2go ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 21. júla 2016 (vec R 282/2016-4) sa zrušuje.

            2.

            V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni, vrátane nevyhnutných nákladov vynaložených na účely konania o odvolaní pred EUIPO.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


201806290401986262018/C 249/383042017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180529313111Vec T-304/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie 5000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 52 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných — Povinnosť odôvodnenia“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3110120180529SK0038311311Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Vec T-304/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie 5000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 52 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných — Povinnosť odôvodnenia“)“2018/C 249/38Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína) (v zastúpení: S. Fröhlich a M. Hartmann, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2017 (vec R 655/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Zhejiang Rongpeng Air Tools a Sata

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Sata GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


201806290231986792018/C 249/192872018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180309131312Vec C-287/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 9. marca 2018 – Fusignano Due Srl/Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018SK1320120180309SK0019132131Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 9. marca 2018 – Fusignano Due Srl/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Vec C-287/18)2018/C 249/19Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fusignano Due Srl

      Žalovaný: Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 3 odsek 3 písm. a) smernice 2009/28/ES (
         1
      ) vykladať – aj vo svetle všeobecnej zásady ochrany legitímnej dôvery a celkového systému úpravy stanovenej v smernici v súvislosti s podporou výroby energie z obnoviteľných zdrojov – v tom zmysle, že vylučuje zlučiteľnosť práva Únie s takou vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá umožňuje talianskej vláde rozhodnúť neskoršími vykonávacími vyhláškami o znížení alebo dokonca aj o znížení na nulu skôr schválených vstupných sadzieb?
   (
         1
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 16).


201806290451986282018/C 249/571992017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180531454513Vec T-199/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – QD/EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018SK4530120180531SK0057453451Uznesenie Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – QD/EUIPO
   (Vec T-199/17) (
         1
      )2018/C 249/57Jazyk konania: angličtinaPredseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.


201806290591986512018/C 249/329002016TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180601262721Vec T-900/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júna 2018 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dayaday — Skoršie národné obrazové ochranné známky DAYADAY a dayaday — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Dobré meno — Neoprávnené využívanie rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2610120180601SK0032261272Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júna 2018 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)
   (Vec T-900/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dayaday — Skoršie národné obrazové ochranné známky DAYADAY a dayaday — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Dobré meno — Neoprávnené využívanie rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky“)“2018/C 249/32Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Casual Dreams, SLU (Manrèse, Španielsko) (v zastúpení: A. Tarí Lázaro, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne S. Palmero Cabezas, neskôr J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. októbra 2016 (vec R 375/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Casual Dreams a pánom Lópezom Fernándezom

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu (EUIPO) zo 6. októbra 2016 (vec R 375/2016-2) sa zrušuje.

            2.

            EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Casual Dreams, SLU, vrátane trov vynaložených v rámci konania pred odvolacím senátom.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 95, 27.3.2017.


201807130152003562018/C 268/076712016CJC26820180730SK01SKINFO_JUDICIAL201806076611Vec C-671/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Belgicko) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL a i./Région de Bruxelles-Capitale (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2001/42/ES — Článok 2 písm. a) — Pojem „plány a programy“ — Článok 3 — Posudzovanie účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie — Regionálne urbanistické nariadenie týkajúce sa Európskej štvrte v Bruseli (Belgicko))
 ---documentbreak--- C2682018SK610120180607SK00076161Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Belgicko) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL a i./Région de Bruxelles-Capitale
   (Vec C-671/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2001/42/ES — Článok 2 písm. a) — Pojem „plány a programy“ — Článok 3 — Posudzovanie účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie — Regionálne urbanistické nariadenie týkajúce sa Európskej štvrte v Bruseli (Belgicko))“2018/C 268/07Jazyk konania: francúzština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Žalovaný: Région de Bruxelles-Capitale

      Výrok rozsudku

   Článok 2 písm. a), článok 3 ods. 1 a článok 3 ods. 2 písm. a) smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie sa majú vykladať v tom zmysle, že regionálne urbanistické nariadenie, ako je nariadenie v konaní vo veci samej, ktoré stanovuje určité predpisy na realizáciu stavebných projektov, patrí pod pojem „plány a programy“, ktoré môžu mať významné účinky na životné prostredie, v zmysle tejto smernice a v dôsledku toho musí podliehať posudzovaniu účinkov na životné prostredie.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.


201807270322024652018/C 285/133112017CJC28520180813SK01SKINFO_JUDICIAL20170529111111Vec C-311/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 29. mája 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018SK1110120170529SK0013111111Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 29. mája 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH
   (Vec C-311/17)2018/C 285/13Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Jeannine Wieczarkowiecz

      Žalovaná: TUIfly GmbH
   Vec bola uznesením Súdneho dvora z 8. mája 2018 vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-458/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 12. júla 2018 – „GVC Services (Bulgaria)“ EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Sofia

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 12. júla 2018 – „GVC Services (Bulgaria)“ EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Sofia
      (Vec C-458/18)
      (2018/C 341/09)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Sofia-grad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„GVC Services (Bulgaria)“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Sofia

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 2 písm. a) bod i) v spojení s časťou A písm. ab) prílohy I smernice 2011/96/EÚ (1) vykladať v tom zmysle, že výraz „spoločnosti zriadené podľa práva Spojeného kráľovstva“ sa vzťahuje aj na spoločnosti zriadené na Gibraltári?

                  2.

                  Má sa článok 2 písm. a) bod iii) v spojení s časťou B prílohy I smernice 2011/96/EÚ vykladať v tom zmysle, že výraz „corporation tax v Spojenom kráľovstve“ sa vzťahuje aj na daň z právnických osôb zaplatenú na Gibraltári?

         (1)  Smernica Rady 2011/96/EÚ z 30. novembra 2011 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. EÚ L 345, 2011, s. 8).


title: Vec T-273/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Quadri di Cardano/Komisia („Verejná služba — Zmluvní zamestnanci – Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku — Desaťročné referenčné obdobie — Štátna príslušnosť štátu výkonu práce — Bydlisko v štáte výkonu práce — Plnenie povinností v službách medzinárodnej organizácie — Zmluva o dočasnom zamestnaní“)

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/14

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Quadri di Cardano/Komisia
      (Vec T-273/17) (1)

      ((„Verejná služba - Zmluvní zamestnanci – Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku - Desaťročné referenčné obdobie - Štátna príslušnosť štátu výkonu práce - Bydlisko v štáte výkonu práce - Plnenie povinností v službách medzinárodnej organizácie - Zmluva o dočasnom zamestnaní“))
      (2018/C 341/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne N. de Montigny a J.-N. Louis, neskôr N. de Montigny, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne T. Bohr a M. Mensi, neskôr T. Bohr a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh, založený na článku 270 ZFEÚ, na zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) Komisie z 19. júla 2016 v rozsahu, v akom zamietol žalobcovi priznanie príspevku na expatriáciu v čase nástupu do služby v agentúre INEA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Alessandro Quadri di Cardano je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec C-461/18 P: Odvolanie podané 13. júla 2018: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 3. mája 2018 vo veci T-431/12, Distillerie Bonollo a i./Rada Európskej únie

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/8

      Odvolanie podané 13. júla 2018: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 3. mája 2018 vo veci T-431/12, Distillerie Bonollo a i./Rada Európskej únie
      (Vec C-461/18 P)
      (2018/C 341/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (v zastúpení: K. Adamantopoulos, P. Billiet, lawyers)

         Ďalší účastníci konania: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl, Comercial Química Sarasa, SL, Rada Európskej únie, Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 3. mája 2018 vo veci T-431/12 v celom jeho rozsahu a

                  —

                  uložiť žalobkyniam v konaní pred Všeobecným súdom povinnosť nahradiť odvolateľke trovy tohto odvolacieho konania, ako aj trovy konania pred Všeobecným súdom vo veci T-431/12.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod. Podľa odvolateľky napadnutý rozsudok obsahuje zjavne nesprávne posúdenie uplatnenia práva, keďže sa v ňom rozhodlo, že článok 11 ods. 9 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (1) z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, na základe ktorého bolo prijaté nariadenie č. 626/2012 (2) (ďalej len „základné nariadenie“), nedovoľuje inštitúciám Únie stanoviť normálne hodnoty predmetného výrobku vo výpočte dumpingového rozpätia pri priebežnom revíznom prešetrovaní, ak počas pôvodného antidumpingového prešetrovania inštitúcie Únie namiesto toho na tento účel použili skutočné domáce predaje.

                  1.

                  Odvolateľka po prvé uvádza, že stanovenie normálnej hodnoty nie je odlišnou metódou určenia normálnej hodnoty odkazom na skutočné domáce predaje, keďže obe metódy majú za cieľ čo najlepšie stanoviť normálnu hodnotu tým, že sa zohľadnia špecifické charakteristiky každého prípadu a údaje o pomere nákladov a ceny, ktoré sa časom menia. Článok 2 ods. 1 až 6 základného nariadenia totiž upravuje isté okolnosti, ktoré odôvodňujú použitie stanovenej normálnej hodnoty v protiklade k použitiu skutočného domáceho predaja pre účely výpočtu dumpingového rozpätia v každom jednotlivom prípade. Obmedzením právomoci posúdenia inštitúcií Únie pri stanovení normálnej hodnoty v priebežnom revíznom prešetrovaní, keď v skoršom prešetrovaní museli použiť na rovnaký účel skutočný domáci predaj, sú inštitúcie Únie zbavené možnosti použiť rôzne alternatívy upravené v článku 2 základného nariadenia. Vzhľadom na podstatný rozdiel v nákladoch medzi kyselinou vínnou vyrobenou prirodzeným a syntetickým výrobným procesom, stanovenie analogickej normálnej hodnoty v Argentíne v nariadení č. 626/2012 najlepšie odrážalo skutočnosť, že podobný argentínsky výrobca vyrábal kyselinu vínnu s použitím prirodzeného výrobného procesu, ktorý je nákladnejší než syntetický postup použitý odvolateľkou.

                  2.

                  Po druhé odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza, že v pôvodnom antidumpingovom prešetrovaní boli identifikované dve kategórie vývozcov: spolupracujúci vývozcovia, ako je odvolateľka, ktorým bolo priznané zaobchádzanie subjektu pôsobiaceho v trhovom hospodárstve („STH“) na základe článku 2 ods. 7 písm. b) základného nariadenia, a nespolupracujúci výrobcovia, ktorým nebolo priznané zaobchádzanie STH a vo vzťahu ku ktorým inštitúcie Únie uplatnili metódu „dostupných skutočností“ podľa článku 18 základného nariadenia. Počas čiastočného priebežného revízneho prešetrovania, ktoré viedlo k prijatiu nariadenia č. 626/2012, bolo spolupracujúcim výrobcom, ako je odvolateľka, inštitúciami Únie odopreté zaobchádzanie STH a ich normálna hodnota bola určená podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia s odkazom na Argentínu – analogickú krajinu vybranú Komisiou. Táto kategória vývozcov nebola pri pôvodnom prešetrovaní prítomná. Aj keby sa teda článok 11 ods. 9 základného nariadenia vykladal v tom zmysle, že inštitúciám Únie bráni použiť stanovené normálne hodnoty v protiklade ku skutočným domácim predajom v priebežnom revíznom prešetrovaní, quod non, stále by nebránil inštitúciám Únie použiť stanovenú normálnu hodnotu vo vzťahu k novej skupine vývozcov, najmä spolupracujúcich vývozcov, ktorým však nebolo udelené zaobchádzanie STH a ktorí sa objavili po prvý krát až pri priebežnom revíznom prešetrovaní.

                  3.

                  Nakoniec niektoré závery napadnutého rozsudku protirečia ustálenej judikatúre Únie a rozhodovacej praxi WTO týkajúcej sa stanovenia normálnej hodnoty ako aj zabezpečenia spravodlivého cenového porovnania a rešpektovania práva vývozcov na obranu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51.

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 626/2012 z 26. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 349/2012, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kyseliny vínnej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 182, 2012, s. 1).


title: Vec C-618/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’Instance de Limoges – Francúzsko) – BNP Paribas Personal Finance SA/Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/11

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’Instance de Limoges – Francúzsko) – BNP Paribas Personal Finance SA/Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux
      (Vec C-618/17) (1)

      (2018/C 341/17)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec C-439/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 2. júla 2018 – OH/Agencia Estatal de la Administración Tributaria

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 2. júla 2018 – OH/Agencia Estatal de la Administración Tributaria
      (Vec C-439/18)
      (2018/C 373/05)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: OH

         Žalovaná: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Prejudiciálna otázka

      Je v rozpore s doložkou 4 ods. 1 a 2 európskej rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 (1) a článkom 2 ods. 1 písm. b) a článkom 14 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (2), ustanovenie kolektívnej zmluvy a podniková prax, podľa ktorej sa na účely mzdového ohodnotenia a kariérneho postupu musia zohľadniť odpracované roky zamestnankyne na kratší pracovný čas v rámci vertikálneho rozvrhnutia pracovného času počas roka, výlučne s ohľadom na odpracovaný čas?

         (1)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Vec T-502/18: Žaloba podaná 22. augusta 2018 – Pharmadom/EUIPO – IRF (MediWell)

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/15

      Žaloba podaná 22. augusta 2018 – Pharmadom/EUIPO – IRF (MediWell)
      (Vec T-502/18)
      (2018/C 373/17)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: M.-P. Dauquaire, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: IRF s.r.o. (Bratislava, Slovensko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MediWell – prihláška č. 15 078 645

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 8. júna 2018 vo veci R 6/2018-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia,

                  —

                  zamietol prihlášku ochrannej známky,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-480/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 23. júla 2018 – AS „PrivatBank“

text:
               22.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 23. júla 2018 – AS „PrivatBank“
      (Vec C-480/18)
      (2018/C 381/07)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: AS „PrivatBank“

         Ďalší účastník v konaní: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že Komisia [pre finančný a kapitálový trh, Lotyšsko] je oprávnená preskúmať sťažnosti užívateľov platobných služieb aj v súvislosti s platobnými službami, ktoré sa nevykonali v eurách alebo v národnej mene členského štátu, a v dôsledku toho posúdiť porušenia zákona [o platobných službách a elektronickom peňažníctve] a uložiť sankcie, zlučiteľná s článkom 2 ods. 2 smernice (1)?

                  2.

                  Majú sa článok 20 ods. 1 a 5 a článok 21 ods. 2 smernice vykladať v tom zmysle, že umožňujú príslušnému orgánu vykonávať dohľad a uložiť sankcie aj vo vzťahu k platobným službám, ktoré sa nevykonávajú v eurách alebo v mene členského štátu mimo eurozóny?

                  3.

                  Je príslušný orgán na účely plnenia úloh dohľadu uvedených v článkoch 20 a 21 smernice alebo na účely postupov mimosúdneho vybavovania sťažností uvedených v článkoch 80 až 82 smernice, oprávnený rozhodovať spory medzi platiteľom a poskytovateľom platobných služieb vyplývajúce z právnych vzťahov uvedených v článku 75 smernice, a to určením, kto je osobou zodpovednou za nevykonanú alebo chybne vykonanú transakciu?

                  4.

                  Má príslušný orgán pri plnení úloh dohľadu uvedených v článkoch 20 a 21 smernice alebo postupov mimosúdneho vybavovania sťažností uvedených v článkoch 80 až 82 smernice zohľadniť rozhodcovské rozhodnutie, ktorým sa rozhodol spor medzi poskytovateľom platobných služieb a užívateľom platobných služieb?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, 2007, s. 1).


title: Vec C-496/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 30. júla 2018 – HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. a iní/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               22.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 30. júla 2018 – HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. a iní/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (Vec C-496/18)
      (2018/C 381/11)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft., SIXENSE Soldata, Budapesti Közlekedési Zrt.

         Žalovaný: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Ďalší účastník: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 41 ods. 1 a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, odôvodnenia 2, 25, 27 a 36 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES (1) z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek, článok 1 ods. 1 a 3 smernice Rady 92/13/EHS (2) z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, a v tejto súvislosti zásada právnej istoty, ako všeobecná zásada práva Únie, a požiadavka účinnosti a rýchlosti dostupných prostriedkov vo veciach verejného obstarávania proti rozhodnutiam verejných obstarávateľov vykladať v tom zmysle, že bránia právnemu predpisu členského štátu, ktorý vo vzťahu k verejným zákazkám, ktoré sa uzatvorili pred nadobudnutím jeho účinnosti, po uplynutí prekluzívnych lehôt na podanie návrhu na preskúmanie stanovených v skoršej právnej úprave členského štátu za účelom preskúmania porušení v oblasti verejného obstarávania, ku ktorým došlo pred nadobudnutím účinnosti uvedeného právneho predpisu, vo všeobecnosti oprávňuje príslušný orgán (dohľadu), ktorý je zriadený týmto právnym predpisom, začať v lehote stanovenej v uvedenom právnom predpise konanie za účelom preskúmania konkrétneho porušenia v oblasti verejného obstarávania a rozhodnúť vo veci samej, a v dôsledku toho vyhlásiť, že došlo k porušeniu, uložiť sankciu v oblasti verejného obstarávania a uplatniť dôsledky neplatnosti zmluvy?

                  2.

                  Možno právne predpisy a zásady uvedené v prvej prejudiciálnej otázke – okrem účinného uplatňovania práva (subjektívneho a osobného) na preskúmanie zo strany dotknutých osôb zúčastnených na verejnom obstarávaní – uplatniť na právo začať a viesť postup preskúmavania zo strany orgánov (dohľadu), vytvorených právnym poriadkom členského štátu, ktoré majú právomoc odhaľovať a preskúmavať ex offo porušenie vo veciach verejného obstarávania a ktorých úlohou je ochrana verejného záujmu?

                  3.

                  Vyplýva z článku 99 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ (3) o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a o zrušení smernice 2004/17/ES (4) skutočnosť, že prijatím nového zákona môžu právne predpisy členského štátu – na ochranu finančných záujmov Únie v oblasti verejného obstarávania – vo všeobecnosti povoliť orgánom (dohľadu), ktoré sú podľa právneho poriadku členského štátu oprávnené odhaľovať a preskúmavať ex offo porušenia v oblasti verejného obstarávania a ktorých úlohou je ochrana verejného záujmu, preskúmavať porušenia vo veciach verejného obstarávania, ku ktorým došlo pred nadobudnutím účinnosti uvedeného zákona a začať a viesť postup napriek tomu, že už uplynuli prekluzívne lehoty v súlade so skoršou právnou úpravou?

                  4.

                  Je pri posudzovaní zlučiteľnosti preskúmavacej právomoci zverenej orgánom (dohľadu) uvedenej v prvej a v tretej prejudiciálnej otázke s právom Únie – s prihliadnutím na právne predpisy a zásady uvedené v prvej prejudiciálnej otázke – relevantné, aké boli právne, regulačné, technické alebo organizačné medzery alebo iné prekážky, pre ktoré sa nepreskúmalo porušenie v oblasti verejného obstarávania v čase, keď k nemu došlo?

                  5.

                  Majú sa článok 41 ods. 1 a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, odôvodnenia 2, 25, 27 a 36 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek, článok 1 ods. 1 a 3 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, a v tejto súvislosti zásada právnej istoty, ako všeobecná zásada práva Únie, požiadavka účinnosti a rýchlosti dostupných prostriedkov proti rozhodnutiam verejných obstarávateľov a zásada proporcionality vykladať v tom zmysle, že – aj keď vo svetle týchto zásad možno právomoc uvedenú v prvej až štvrtej prejudiciálnej otázke udeliť orgánom (dohľadu), ktoré sú podľa právneho poriadku členského štátu oprávnené odhaľovať a preskúmavať ex offo porušenie vo veciach verejného obstarávania a ktorých úlohou je ochrana verejného záujmu – vnútroštátny súd môže posúdiť primeranosť lehoty, ktorá uplynula medzi spáchaním porušenia, uplynutím prekluzívnej lehoty na podanie návrhu na preskúmanie uvedenej vyššie a začatím konania vo veci preskúmania porušenia, a vyvodiť z toho právne dôsledky neplatnosti sporného rozhodnutia alebo iné dôsledky stanovené právom členského štátu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 335, 2007, s. 31.

         (2)  Ú. v. ES L 76, 1992, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315.

         (3)  Smernica z 26. februára 2014 (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 243).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19).