title: Vec T-720/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Gat Microencapsulation/ÚHVT – BASF (KARIS) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KARIS — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia medzinárodná ochranná známka CARYX — Skoršie národné slovné ochranné známky a skoršia ochranná známka Beneluxu AKRIS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Gat Microencapsulation/ÚHVT – BASF (KARIS)
   (Vec T-720/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KARIS - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia medzinárodná ochranná známka CARYX - Skoršie národné slovné ochranné známky a skoršia ochranná známka Beneluxu AKRIS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gat Microencapsulation GmbH, pôvodne Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Rakúsko) (v zastúpení: S. Soler Lerma a M. C. March Cabrelles, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. Harrington, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: BASF SE (Ludwigshafen, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná voči rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 28. októbra 2013 (vec R 1862/2012-5), ktoré sa týka námietkového konania medzi BASF SE a Gat Microencapsulation AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Gat Microencapsulation GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-599/11: Žaloba podaná 25. novembra 2011 — Eni/ÚHVT — EMI (IP) (ENI)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/29

         Žaloba podaná 25. novembra 2011 — Eni/ÚHVT — EMI (IP) (ENI)
   (Vec T-599/11)
   2012/C 32/61
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Eni SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: D. De Simone a G. Orsoni, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: EMI (IP) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. septembra 2011 vo veci R 2439/2010-1 a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania na všetkých stupňoch.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ENI“ pre tovary a služby zaradené do tried 1 až 4, 6, 7, 9, 11, 14, 16 až 19, 22, 25 a 35 až 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6488076.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „EMI“ č. 4197315 pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 38, 41a 42; obrazová ochranná známka Spoločenstva „EMI“ č. 6167357 pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 28, 35, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca napáda uvedené rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z týchto troch dôvodov: i) chybný a neodôvodnený záver o podobnosti tovarov a služieb založený na nesprávnom pochopení a uplatnení skoršej judikatúry v tejto oblasti; ii) nesprávny výklad a uplatnenie veci Praktiker, čo sa prejavuje v nepochopení jeho protimonopolných zásad a najmä dôvodov, ktoré viedli k možnosti zápisu maloobchodných služieb, a iii) chybný záver o podobnosti označení a o existencii pravdepodobnosti zámeny.


title: Výmaz veci T-307/99

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/43

         Výmaz veci T-307/99 (1)

   (2004/C 228/100)

      (Jazyk konania: holandština)

   Uznesením z 11. mája 2004 predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-307/99, Oliecentrum Strijbos B.V., ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 63 zo 4.3.2000


title: Vec C-86/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n  °1 de Granada (Španielsko) 18. februára 2014 – Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n o1 de Granada (Španielsko) 18. februára 2014 – Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega
   (Vec C-86/14)
   2014/C 142/27
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social n o1 de Granada

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Marta León Medialdea

      Žalovaný: Ayuntamiento de Huetor Vega

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je stály pracovník na dobu neurčitú, tak ako to uvádzajú zákony a judikatúra, podľa smernice 1999/70/ES (1) zamestnancom so zmluvou na dobu určitú?

               2.

               Je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva vnútroštátnym súdom, podľa ktorého v prípade, ak ide o pracovné zmluvy, ktorými sa obchádza zákon, uzatvorené na dobu určitú vo verejnom sektore a zmenené na pracovné zmluvy uzatvorené na dobu neurčitú pre časovo neobmedzené zamestnanie, verejná správa môže jednostranne obsadiť alebo zrušiť pracovné miesto bez vyplatenia odstupného pracovníkovi a bez toho, aby boli zabezpečené ďalšie opatrenia na obmedzenie zneužívania dočasných pracovných zmlúv?

               3.

               Bol by rovnaký postup verejnej správy v súlade s právom Spoločenstva, ak by verejná správa pri súhlase s obsadením alebo so zrušením pracovného miesta vyplatila odstupné stanovené pri zániku pracovných zmlúv riadne uzatvorených na dobu určitú?

               4.

               Bol by rovnaký postup verejnej správy v súlade s právom Spoločenstva, ak by pri súhlase s obsadením alebo so zrušením pracovného miesta musela štátna správa uplatniť konania a dôvody stanovené na prepustenie z objektívnych dôvodov s vyplatením rovnakého odstupného?

      (1)  Smernica Rady z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368)


title: Vec F-31/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. marca 2012 — BI/Cedefop (Verejná služba — Lehoty na podanie žaloby — Jazyk, v ktorom došlo k zamietnutiu námietky)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/27

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. marca 2012 — BI/Cedefop
   (Vec F-31/11) (1)

   (Verejná služba - Lehoty na podanie žaloby - Jazyk, v ktorom došlo k zamietnutiu námietky)
   2012/C 126/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: BI (Evosmos, Grécko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (v zastúpení: M. Fuchs, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia riaditeľky Cedefop-u o ukončení pracovného pomeru žalobcu a návrh na náhradu spôsobenej majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               BI znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011, s. 33.


title: Vec T-255/05: Žaloba podaná 8. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/52

         Žaloba podaná 8. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-255/05)
   (2005/C 217/108)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
   The Black & Decker Corporation, so sídlom v Towsone, Maryland (USA), v zastúpení: P. Harris, solicitor, podal 8. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Atlas Copco Aktiebolag so sídlom v Štokholme (Švédsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. apríla 2005 (Vec R 722/2004-1),

               —

               vyslovil neprípustnosť námietkového konania B503 468,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi v tomto konaní a v konaní o odvolaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Farebná obrazová ochranná známka čiernej a žltej farby v podobe prístroja pre tovary v triede 7 (ručne obsluhované prenosné elektrické prístroje, atď.)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Nezapísané ochranné známky a označenia používané pre elektrické prístroje v obchodnom styku vo všetkých členských štátoch

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky ako neprípustnej

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie napadnutého rozhodnutia a vrátenie veci námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie

               Dôvody žaloby:

               Žalobca tvrdí, že mala byť vyslovená neprípustnosť námietky z dôvodu, že v rozpore s pravidlom 18 ods. 1 nariadenia č. 2868/1995 (1) dostatočne jednoznačne neoznačila skoršie ochranné známky a označenia, na ktorých sa zakladá.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 303, 15.12.1995, s. 1.


title: Vec T-345/09: Žaloba podaná 28. augusta 2009 — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida/ÚHVT — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/35

         Žaloba podaná 28. augusta 2009 — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida/ÚHVT — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)
   (Vec T-345/09)
   2009/C 256/62
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL (Autol, Španielsko) (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda (Labastida, Španielsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 28. mája 2009 vo veci R 1021/2008-1 a povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva „PUERTA DE LABASTIDA“ (slovná ochranná známka) pre triedy 29, 33 a 35,

               —

               výslovne uložiť náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: BODEGAS Y VIÑEDOS PUERTA DE LABASTIDA S.L.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PUERTA DE LABASTIDA“ (prihláška č. 004473278) pre výrobky a služby tried 29, 33 a 35.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: UNIÓN DE COSECHEROS DE LABASTIDA, S. COOP. LTDA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „CASTILLO DE LABASTIDA“ (č. 617 137) pre výrobky triedy 33, slovná ochranná známka Spoločenstva „CASTILLO DE LABASTIDA“ (č. 23 382) pre výrobky triedy 33 a slovná ochranná známka Spoločenstva „CASTILLO DE LABASTIDA“ (č. 3 515 566) pre služby tried 35, 39 a 43.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 42 a článku 8 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-316/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret — Dánsko) — Danske Svineproducenter/Justitsministeriet [Článok 288 druhý odsek ZFEÚ — Nariadenie (ES) č. 1/2005 — Ochrana zvierat počas prepravy — Cestná preprava domácich ošípaných — Minimálna výška oddelení — Kontrola počas prepravy — Hustota naloženia — Právo členských štátov prijať podrobné právne predpisy]

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret — Dánsko) — Danske Svineproducenter/Justitsministeriet
   (Vec C-316/10) (1)

   (Článok 288 druhý odsek ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 1/2005 - Ochrana zvierat počas prepravy - Cestná preprava domácich ošípaných - Minimálna výška oddelení - Kontrola počas prepravy - Hustota naloženia - Právo členských štátov prijať podrobné právne predpisy)
   2012/C 49/11
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Danske Svineproducenter

      Žalovaný: Justitsministeriet

      za účasti: Union européenne du commerce de bétail et de la viande

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vestre Landsret — Výklad článku 249 ods. 2 ES (teraz článok 288 ods. 2 ZFEÚ) a nariadenia Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97 (Ú. v. EÚ L 3, s. 1) — Právo členských štátov prijať podrobné vnútroštátne pravidlá týkajúce sa minimálnej výšky oddelení, kontrolnej výšky a hustoty naloženia vo vozidlách prepravujúcich ošípané

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97 sa má vykladať v tom zmysle, že:

               —

               toto nariadenie nebráni tomu, aby členský štát prijal normy uplatniteľné na cestnú prepravu ošípaných, ktoré na účely posilnenia právnej istoty pri dodržaní cieľa ochrany blaha zvierat a bez toho, aby v tejto súvislosti stanovovali nadmerné kritériá, spresňujú požiadavky upravené v uvedenom nariadení týkajúce sa minimálnej vnútornej výšky oddelení určených pre zvieratá, pokiaľ tieto normy nespôsobujú taký nárast nákladov alebo technické ťažkosti, ktoré znevýhodňujú chovateľov z členského štátu, ktorý ich prijal, alebo chovateľov z iných členských štátov, ktorí chcú svoje výrobky vyvážať do tohto členského štátu alebo cezeň, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží, aby to overil; také normy, ako sú normy stanovené v prechodných ustanoveniach uvedených v § 36 ods. 4 vyhlášky č. 1729 z 21. decembra 2006 o ochrane zvierat počas prepravy, však nemožno považovať za primerané, ak tento štát v rámci všeobecnej právnej úpravy prijal také menej záväzné normy, ako sú normy uvedené v § 9 ods. 1 tejto vyhlášky,

               —

               toto nariadenie bráni tomu, aby členský štát prijal normy uplatniteľné na cestnú prepravu ošípaných, ktoré spresňujú požiadavky stanovené v uvedenom nariadení, pokiaľ ide o prístup zvierat na účely pravidelnej kontroly podmienok ich blaha, ktoré sa týkajú len ciest dlhších ako osem hodín, a

               —

               toto nariadenie nebráni tomu, aby členský štát prijal normy, podľa ktorých v prípade cestnej prepravy ošípaných musia mať zvieratá zabezpečenú minimálnu plochu v závislosti od ich hmotnosti, pričom táto plocha v prípade ošípanej s hmotnosťou 100 kg je 0,42 m2, pokiaľ cesta trvá menej ako osem hodín, a 0,50 m2 v prípade ciest, ktoré trvajú dlhšie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Vec C-96/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 26. februára 2015 – Saint Louis Sucre SA, právna nástupkyňa Saint Louis Sucre SNC/Directeur général des douanes et droits indirects

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 26. februára 2015 – Saint Louis Sucre SA, právna nástupkyňa Saint Louis Sucre SNC/Directeur général des douanes et droits indirects
   (Vec C-96/15)
   (2015/C 146/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saint Louis Sucre SA, právna nástupkyňa Saint Louis Sucre SNC

      Žalovaný: Directeur général des douanes et droits indirects

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Máju sa článok 15 ods. 2 a 8 nariadenia Rady č. 1260/2001 (1) z 19. júna 2001 uplatňovaný vo svetle odôvodnení 9 a 11 tohto nariadenia a rozsudkov Zuckerfabrik Jülich I a II a všeobecné zásady práva Spoločenstva zákazu bezdôvodného obohatenia, proporcionality a slobody podnikania vykladať v tom zmysle, že výrobca cukru má právo na náhradu zaplatených produkčných odvodov do výšky množstva cukru, na ktorý sa vzťahuje kvóta a ktorý bol uskladnený ešte 30. júna 2006, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume obnovený nariadením Rady č. 318/2006 (2) z 20. februára 2006?

               2.

                           a)

                           V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, má sa výška náhrady odvodov výrobcov zakladať jedine na tonáži cukru, ktorý sa nachádzal 30. júna 2006 na sklade?

                           b)

                           V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, má tonáž cukru, ktorá tvorí základ náhrady odvodov, vychádzať zo zmeny stavu zásob cukru Spoločenstva v období od 1. júla 2001 do 30. júna 2006?

               3.

               Výpočet odvodov, ktoré je potrebné nahradiť, môže platne vychádzať z násobku zásob cukru, ktoré vyplývajú z odpovede na druhú prejudiciálnu otázku, a váženého priemeru „priemerných strát“ stanoveným počas SOT 2001/2006 alebo sa má vypočítať iným spôsobom a akým?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na vyššie uvedené prejudiciálne otázky, je nariadenie č. 164/2007 z 19. februára 2007, ktorým sa ustanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2005/2006, neplatné?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 58, s. 1).


title: Vec C-380/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethymnis (Súd prvého stupňa v Rethymne) 8. augusta 2007 – Georgios Karabousanos di Theodoros a Sofoklis Michopoulos di Ioannis/Dimos Geropotamou

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethymnis (Súd prvého stupňa v Rethymne) 8. augusta 2007 – Georgios Karabousanos di Theodoros a Sofoklis Michopoulos di Ioannis/Dimos Geropotamou
   (Vec C-380/07)
   (2007/C 269/49)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Monomeles Protodikeio Rethymnis (Súd prvého stupňa v Rethymne)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Georgios Karabousanos di Theodoros a Sofoklis Michopoulos di Ioannis

      Žalovaný: Dimos Geropotamou
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa doložka 5 a doložka 8 body 1 a 3 rámcovej dohody ETUC, UNICE a CEEP o práci na dobu určitú, ktorá je súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nepovoľuje prijatie opatrení zo strany členského štátu (v rámci výkonu tejto rámcovej dohody): a) ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, a b) ak opatreniami prijatými pri výkone rámcovej dohody bude vo vnútroštátnom právnom poriadku znížená všeobecná úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, ktorý je prejednávaný vo veci samej, zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody:

                           a)

                           ak bolo prijaté po uplynutí lehoty stanovenej pre prebratie smernice 1999/70/ES, ale do rámca jeho pôsobnosti rationae temporis spadajú iba pracovné zmluvy a pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré boli platné do dňa nadobudnutia jej účinnosti, alebo ktorých platnosť skončila do určitého obdobia od nadobudnutia účinnosti smernice, ale po uplynutí lehoty stanovenej pre jej prebratie, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nemajú rámec pôsobnosti časovo obmedzený a zahŕňajú všetky pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli uzatvorené, platné alebo ktorých platnosť skončila v dobe, kedy nadobudla účinnosť smernica 1999/70/ES a v období po uplynutí lehoty pre jej prebratie;

                           b)

                           ak do rámca pôsobnosti tohto zákonného opatrenia, prijatého v rámci výkonu rámcovej dohody, spadajú iba pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré sú na účely uvedeného opatrenia považované za opakovane uzatvorené, ak sa kumulatívne vyžaduje, aby

                                       1.

                                       jednotlivé zmluvy boli uzatvorené s časovým odstupom dlhším ako 3 mesiace, a okrem toho,

                                       2.

                                       aby celková doba opätovne uzatvorených pracovných zmlúv bola aspoň 24 mesiacov ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto opatrenia, nezávisle od počtu opätovne uzatvorených zmlúv, alebo ak celková dĺžka zamestnania na základe týchto zmlúv bola aspoň 18 mesiacov počas obdobia 24 mesiacov od pôvodnej zmluvy v prípade, že okrem pôvodnej zmluvy boli opakovane uzatvorené aspoň tri pracovné zmluvy, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nestanovujú tieto podmienky a zahŕňajú naopak všetky (opakovane uzatvorené) pracovné zmluvy na dobu určitú, nezávisle od minimálnej dĺžky zamestnania a minimálneho počtu opakovane uzatvorených zmlúv;

                           c)

                           ak predmetné zákonné opatrenie v rámci výkonu rámcovej dohody stanovuje ako právny následok ochrany pracovníkov na dobu určitú a ako prevenciu pred zneužitím v zmysle rámcovej dohody o zmluve na dobu určitú, definíciu pracovnej zmluvy uzavretej na dobu určitú za zmluvu na dobu neurčitú (ex nunc), zatiaľ čo už existujúce zákonné opatrenia stanovujú definíciu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú s účinkom od okamihu ich prvotného uzatvorenia (ex tunc)?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany, poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody, prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 7 prezidentského dekrétu č. 164/2004, o ktorom sa diskutuje vo veci samej, ak stanovuje ako jediný prostriedok ochrany pracovníkov na dobu určitú pred nezákonným konaním povinnosť zamestnávateľa vyplatiť odmenu a odstupné pri prepustení v prípade zamestnania nezákonne založeného opakovaným uzatvorením zmlúv na dobu určitú, pri zohľadnení skutočnosti, že

                           a)

                           povinnosť vyplatiť odmenu a odstupné je stanovená vnútroštátnym právom pre každý pracovnoprávny vzťah a nie je osobitne zameraná na zabránenie zneužitiu v zmysle rámcovej dohody, a

                           b)

                           uplatnenie už existujúcich rovnocenných zákonných opatrení má za právny následok definíciu opakovane uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú za pracovné zmluvy na dobu neurčitú?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, nesmie vnútroštátny súd pri výklade svojho vnútroštátneho práva v súlade so smernicou 1999/70/ES uplatniť ustanovenia zákonného opatrenia, prijatého pre vykonanie rámcovej dohody, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou a ktoré znižujú všeobecnú úroveň ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku akými sú články 7 a 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, a má namiesto nich uplatniť vnútroštátne zákonné opatrenia, existujúce pred nadobudnutím účinnosti smernice, akými sú ustanovenia článku 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920?

               5.

               V prípade, že by vnútroštátny súd v konaní, ktoré sa týka práce na dobu určitú, považoval hneď od začiatku za uplatniteľné ustanovenie (v danej veci článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920), ktoré predstavuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí súčasť smernice 1999/70/ES, a na základe tohto ustanovenia by rozhodol, že tvrdenie, podľa ktorého opakované uzatvorenie pracovných zmlúv na dobu určitú chýbal objektívny dôvodu spojený s povahou, typom alebo charakteristikami vykonávanej činnosti, má za následok vyhlásenie, že takéto zmluvy sú zmluvami na dobu neurčitú: potom

                           a)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého objektívnym dôvodom uzavretia pracovných zmlúv na dobu určitú je v každom prípade skutočnosť, že ako právny základ ich uzatvorenia bol použitý právny predpis o prijatí do zamestnania na základe pracovných zmlúv na dobu určitú pre pokrytie potrieb sezónnych, občasných, nečakaných, mimoriadnych, aj keď v skutočnosti sú pokryté potreby „trvalé a dlhodobé“;

                           b)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú vo verejnom sektore na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, sa má vykladať v tom zmysle, že vo verejnom sektore je absolútne a v každom prípade zakázaná zmena zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu dohodnutého na dobu určitú na zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú, aj keď boli zneužívajúco uzatvorené na dobu určitú, to znamená, že v skutočnosti pokrývali potreby trvalé a dlhodobé, a vnútroštátny súd nemal možnosť vyhlásiť skutočnú povahu sporného pracovnoprávneho vzťahu a opraviť definíciu zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú; alebo má byť tento zákaz obmedzený iba na pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli skutočne uzatvorené pre pokrytie potrieb dočasných, nečakaných, mimoriadnych, naliehavých alebo podobných, a nie aj na prípad, kedy boli v skutočnosti uzatvorené pre pokrytie potrieb „trvalých a dlhodobých“?


title: Vec F-61/09: Žaloba podaná 25. júna 2009 — Strack/Komisia

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/36

         Žaloba podaná 25. júna 2009 — Strack/Komisia
   (Vec F-61/09)
   2009/C 193/60
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej, ktorým bol žalobcovi zamietnutý návrh nahliadnuť do spisu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné a explicitné rozhodnutia žalovanej, najmä týkajúce sa nahliadnutia do spisu z 12. septembra 2008, z 3. októbra 2008 a zo 14. novembra 2008, rozhodnutia pána Jansena z 19. septembra 2008, a pokiaľ je to nutné, tak aj rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti prijaté 25. marca 2009 v rozsahu, v akom mu odopreli úplné nahliadnutie do všetkých podkladov a dokumentov žalovanej týkajúcich sa žalobcu, ako aj do riadne vedených, jednotných, úplných a pre žalobcu po jazykovej a formálnej stránke bez problémov zrozumiteľných a prístupných osobných a zdravotných dokumentov, ktoré sú v súlade s požiadavkami článkov 26 a 26a služobného poriadku, a prípadne boli, ak to bolo nutné, vopred vylepšené, a tým boli minimálne čiastočne zamietnuté návrhy žalobcu z 10. júla 2008, z 19. septembra 2008 a z 28. novembra 2008,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi primeranú náhradu škody z dôvodu jej protiprávneho konania popísaného v žalobe, pričom o výške tejto náhrady škody rozhodne Súd pre verejnú službu podľa spravodlivej úvahy, minimálne ale vo výške 2 500 eur,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi mesačne náhradu škody odo dňa doručenia žaloby až do skutočného a úplného prístupu ku všetkým sporným údajom a dokumentom a k riadne vyhotoveným osobným a zdravotným dokumentom, pričom o výške tejto náhrady škody rozhodne Súd pre verejnú službu podľa spravodlivej úvahy, minimálne ale vo výške 200 eur,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi nevyhnutné náklady a výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s ďalším nevyhnutným nahliadaním do spisu, analogickým uplatnením služobného práva žalovanej, subsidiárne na rovnakom základe zaplatiť aj náklady vzniknuté cestami do Luxemburgu 12. septembra 2008 a 14. novembra 2008,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-207/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Taliansko) 21. apríla 2017 – Rotho Blaas Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Taliansko) 21. apríla 2017 – Rotho Blaas Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Vec C-207/17)
   (2017/C 277/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria di primo grado di Bolzano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Rotho Blaas Srl

      Žalovaný: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú nariadenie (ES) č. 91/2009, „ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike“ (1), spolu s vykonávacím nariadením (EÚ) č. 942/2012, „ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike“ (2) a vykonávacím nariadením (EÚ) 2015/519, „ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozšírené na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či sú deklarované ako výrobky s pôvodom v Malajzii, alebo nie, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia č. 1225/2009“ (3) neplatné/nezákonné/nezlučiteľné s článkom VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 a s rozhodnutím orgánu na urovnávanie sporov Svetovej obchodnej organizácie z 28. júla 2011?

               2.

               V prípade vyhlásenia neplatnosti/nezákonnosti/nezlučiteľnosti nariadenia (ES) č. 91/2009, ktorým sa uložilo antidumpingové clo, ako aj s ním súvisiacich vykonávacích nariadení č. 924/2012 a 2015/519, nastávajú právne účinky zrušenia antidumpingových ciel, uložených na základe sporných opatrení, okamihom nadobudnutia účinnosti vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 2016/278 (4) alebo dňom nadobudnutia účinnosti sporného opatrenia, t. j. „základného“ nariadenia (ES) č. 91/2009?

      (1)  Nariadenie Rady z 26. januára 2009 (Ú. v. EÚ L 29, 2009, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady zo 4. októbra 2012 (Ú. v. EÚ L 275, 2012, s. 1).

      (3)  Nariadenie Rady z 26. marca 2015 (Ú. v. EÚ L 82, 2015, s. 78).

      (4)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/278 z 26. februára 2016, ktorým sa zrušuje konečné antidumpingové clo uložené na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či sú deklarované ako výrobky s pôvodom v Malajzii alebo nie (Ú. v. EÚ L 52, 2016, s. 24).


title: Vec T-175/05: Žaloba podaná 27. apríla 2005: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB a Eka Chemicals AB proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/32

         Žaloba podaná 27. apríla 2005: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB a Eka Chemicals AB proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-175/05)
   (2005/C 171/52)
   Jazyk konania: angličtina
   Akzo Nobel NV, so sídlom v Arnhem (Holandsko), Akzo Nobel Nederland BV, so sídlom v Arnhem (Holandsko), Akzo Nobel AB, so sídlom v Štokholme (Švédsko), Akzo Nobel Chemicals BV, so sídlom v Amersfoort (Holandsko), Akzo Nobel Functional Chemicals BV, so sídlom v Amersfoort (Holandsko), Akzo Nobel Base Chemicals AB, so sídlom v Skoghall (Švédsko) a Eka Chemicals AB, so sídlom v Bohus (Švédsko), v zastúpení: C. R. A. Swaak a A. Kayhko, lawyers, podali 27. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyne navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               preskúmal na základe článku 230 ES zákonnosť rozhodnutia Komisie K(2004)4876 v konečnom znení,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie na základe článku 231 ES,

               —

               prípadne znížil výšku pokuty,

               —

               v každom prípade zaviazal Komisiu znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkýň.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne napádajú rozhodnutie Komisie z 19. januára 2005 prijaté na základe článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/E-1/37.773 – MCAA), v ktorom bolo vyhlásené, že žalobkyne uzatvorili viaceré dohody a navzájom si odsúhlasili spoločné postupy týkajúce sa stanovenia cien, rozdelenia trhu a dohodnutých postupov voči súťažiteľom v oblasti kyseliny monochlóroctovej v EHP a žalobkyniam bola uložená peňažná pokuta.
   Vo svojej žalobe sa žalobkyne odvolávajú na zjavné právne nedostatky a porušenie článku 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 (1) tým, že Komisia neoprávnene urobila zodpovednou za porušenie aj Akzo Nobel NV, holdingovú spoločnosť zastrešujúcu skupinu Akzo Nobel, ako aj Akzo Nobel AB. Podľa žalobkýň Akzo Nobel NV nemala žiaden rozhodujúci vplyv na obchodnú politiku svojich dcérskych spoločností.
   Navyše žalobkyne tvrdia, že peňažná pokuta, za zaplatenie ktorej ručia spoločne a nerozdielne, prevyšuje u švédskych obchodných spoločností v obchode s MCAA 10 % celkového obratu v zmysle nariadenia č. 1/2003.
   Ďalej bola porušená povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 ES.
   Žalobkyne podporne uvádzajú, že Komisia sa pri výpočte výšky peňažnej pokuty dopustila viacerých chýb. Podľa žalobkýň Komisia nesprávne odstupňovala výšku základnej čiastky pokuty v závislosti od závažnosti porušenia, porušila zásadu proporcionality použitím nesprávneho kumulačného kritéria a porušila zásadu rovnakého zaobchádzania tým, že nesprávne použila pravidlo o zhovievavejšom prístupe z roku 1996 (2).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1).

      (2)  Oznámenie Komisie o neuložení alebo znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 207 z 18.7. 1996, s. 4).


title: Vec T-23/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. októbra 2011 — El Corte Inglés/ÚHVT — BA&SH (ba&sh)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/44

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. októbra 2011 — El Corte Inglés/ÚHVT — BA&SH (ba&sh)
   (Vec T-23/11) (1)

   2011/C 347/82
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec C-409/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budesfinanzhof — Nemecko) — Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH [Spoločná obchodná politika — Preferenčný systém pre výrobky s pôvodom v afrických, karibských a tichomorských štátoch (AKT) — Nezrovnalosti zistené pri šetrení Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) vo vyvážajúcom štáte AKT — Dodatočné vyberanie dovozného cla]

text:
               11.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budesfinanzhof — Nemecko) — Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH
   (Vec C-409/10) (1)

   (Spoločná obchodná politika - Preferenčný systém pre výrobky s pôvodom v afrických, karibských a tichomorských štátoch (AKT) - Nezrovnalosti zistené pri šetrení Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) vo vyvážajúcom štáte AKT - Dodatočné vyberanie dovozného cla)
   2012/C 39/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Budesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Žalovaná: Afasia Knits Deutschland GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 32 protokolu č. 1 týkajúceho sa definície pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce Dohody o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísanej v Cotonou 23. júna 2000 (Ú. v. ES L 317, s. 3; Mim. vyd. 11/035, s. 3), ako aj článku 220 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Vývoz textílií vyrobeného v Číne z Jamajky do Európskej únie — Následné overenie dokladu o pôvode vykonané OLAF a nie colnými orgánmi vyvážajúceho štátu, ako je stanovené v uvedenom protokole č. 1 — Ochrana prípadnej legitímnej dôvery dovozcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 32 protokolu č. 1 prílohy V k Dohode o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej podpísanej v Cotonou 23. júna 2000 a schválenej v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 2003/159/ES z 19. decembra 2002 sa má vykladať v tom zmysle, že výsledky následného overenia, ktoré sa týka správnosti pôvodu tovaru uvedeného v osvedčeniach EUR.1 vydaných štátom AKT a ktoré v podstate spočíva v šetrení vedenom v tomto štáte a na jeho pozvanie Komisiou, konkrétne Európskym úradom pre boj proti podvodom, zaväzujú orgány členského štátu, do ktorého bol tento tovar dovezený, ak bol týmto orgánom doručený dokument jasne uznávajúci, že uvedený štát AKT prijal tieto výsledky za svoje vlastné, čo musí posúdiť vnútroštátny súd.

               2.

               Článok 220 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000, sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, v ktorej osvedčenia EUR.1 vydané na účely dovozu tovaru do Európskej únie sú zrušené vzhľadom na nezrovnalosti, ktorými je poznačené vydanie týchto osvedčení, a tiež vzhľadom na to, že preferenčný pôvod, ktorý je na nich uvedený, nemohlo následné overenie potvrdiť, dovozca nemôže namietať proti dodatočnému vyberaniu dovozného cla s tvrdením, že nemožno vylúčiť, že niektoré tieto tovary v skutočnosti majú uvedený preferenčný pôvod.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-515/06 P: Odvolanie podané 19. decembra 2006 : European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z  27. septembra 2006 vo veci T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/18

         Odvolanie podané 19. decembra 2006: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 27. septembra 2006 vo veci T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-515/06 P)
   (2007/C 56/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (v zastúpení: M. Hartmann-Rüppel a W. Rehmann, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), GlaxoSmithKline Services Unlimited, predtým Glaxo Wellcome plc
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje:

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 vo veci T-168/01 v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie 2001/70/ES (1) z 8. mája 2001,

               —

               rozhodnúť o náhrade trov konania, ktoré vznikli v konaniach na Súdnom dvore a na Súde prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že napadnutým rozsudkom došlo k nasledujúcim porušeniam práva Spoločenstva:

               a)

               nesprávne uplatnenie článku 81 ods. 3 ES vzhľadom na to, že Súd prvého stupňa nezohľadnil úlohu a funkciu článku 81 ods. 3 tým, že rozhodol, že posúdenie, ktoré vykonala Komisia, je nedostatočné;

               b)

               nesprávne uplatnenie článku 81 ods. 3 tým, že Súd prvého stupňa nesprávne posúdil znášanie dôkazného bremena;

               c)

               nesprávne uplatnenie článku 81 ods. 3 ES, ktoré bolo spôsobené nesprávnym výkladom, resp. nezohľadnením dôkazu v spise preukazujúceho, že žalobca (GSK) dostatočným spôsobom nesplnil požiadavky článku 81 ods. 3 ES a nepredložil náležitý dôkaz.

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1.


title: Vec C-530/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. februára 2014 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Účasť verejnosti na rozhodovacom procese a prístup k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia — Pojem „nie nedostupne drahé“ trovy súdneho konania)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. februára 2014 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-530/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Účasť verejnosti na rozhodovacom procese a prístup k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia - Pojem „nie nedostupne drahé“ trovy súdneho konania)
   2014/C 93/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a L. Armati, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Murrell, neskôr M. Holt, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Maurici, barrister)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. H. Vang, splnomocnený zástupca), Írsko (v zastúpení: E. Creedon a A. Joyce, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci E. Barrington a G. Gilmore, barristers)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 3 ods. 7 a článkom 4 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466) — Povinnosť odstrániť alebo znížiť finančné bariéry v prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia — Pojem „nie nedostupne drahé“ trovy súdneho konania

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprebralo správne článok 3 bod 7 a článok 4 bod 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, v rozsahu, v akom tieto články stanovujú, že dotknuté súdne konania nesmú byť nedostupne drahé, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania. Dánske kráľovstvo a Írsko znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 11.2.2012.


title: Vec C-367/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  28. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen — Belgicko) — Belgisch Interventie- en Restitutiebureau/SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poškodenie finančných záujmov Európskej únie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 1, článok 3 ods. 1 tretí pododsek a články 5 a 7 — Nariadenie (EHS) č. 3665/87 — Článok 11 a článok 18 ods. 2 písm. c) — Pojem hospodársky subjekt — Osoby, ktoré sa zúčastnili na nezrovnalosti — Osoby povinné niesť zodpovednosť za nezrovnalosť alebo predísť tomu, aby k nej došlo — Správna sankcia — Priamy účinok — Premlčanie stíhania — Prerušenie]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/18

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen — Belgicko) — Belgisch Interventie- en Restitutiebureau/SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV
   (Vec C-367/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poškodenie finančných záujmov Európskej únie - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článok 1, článok 3 ods. 1 tretí pododsek a články 5 a 7 - Nariadenie (EHS) č. 3665/87 - Článok 11 a článok 18 ods. 2 písm. c) - Pojem hospodársky subjekt - Osoby, ktoré sa zúčastnili na nezrovnalosti - Osoby povinné niesť zodpovednosť za nezrovnalosť alebo predísť tomu, aby k nej došlo - Správna sankcia - Priamy účinok - Premlčanie stíhania - Prerušenie)
   2010/C 346/29
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Žalované: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van beroep te Antwerpen — Výklad článku 1, článku 3 ods. 1 tretieho pododseku, článku 5 a článku 7 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340), a článku 18 ods. 1 písm. c) nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 351, s. 1) — Pojem hospodársky subjekt — Osoby, ktoré sa spolupodieľali na spáchaní nezrovnalosti a osoby, ktoré sú zodpovedné za nezrovnalosť alebo sú povinné jej zabrániť — Premlčanie stíhania — Prerušenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 5 a 7 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa neuplatňujú takým spôsobom, že správnu sankciu možno uložiť na základe samotných ustanovení, keďže v kontexte ochrany finančných záujmov Únie uplatnenie správnej sankcie na určitú kategóriu osôb vyžaduje, aby predtým, ako dôjde k spáchaniu predmetnej nezrovnalosti, normotvorca Únie prijal odvetvovú právnu úpravu definujúcu takúto sankciu a podmienky jej uplatnenia na túto kategóriu osôb, alebo keď takáto právna úprava ešte nebola prijatá na úrovni Únie, aby právo členského štátu, v ktorom došlo k spáchaniu tejto nezrovnalosti, stanovovalo uloženie správnej sankcie uvedenej kategórii osôb.

               2.

               Za okolností, o aké ide vo veci samej, keď odvetvová právna úprava Únie zatiaľ nezaviedla povinnosť členských štátov stanoviť účinné sankcie v prípade, keď medzinárodná spoločnosť špecializovaná na kontrolu a dohľad schválená členským štátom vydala nesprávne osvedčenia, článok 7 nariadenia č. 2988/95 nebráni tomu, aby členské štáty uplatnili sankciu v prípade tejto spoločnosti v postavení osoby, ktorá „sa zúčastnila na spáchaní nezrovnalosti“, alebo osoby, ktorú možno považovať za „zodpovednú“ za nezrovnalosť, v zmysle tohto ustanovenia, avšak pod podmienkou, že uplatnenie takejto sankcie spočíva na jasnom a jednoznačnom právnom základe, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

               3.

               Za okolností, o aké ide vo veci samej, to, že medzinárodnej spoločnosti špecializovanej na kontrolu a dohľad, ktorá vydala osvedčenie o uvoľnení do voľného obehu na konkrétnu vývoznú transakciu, bola oznámená správa o vyšetrovaní konštatujúca nezrovnalosť v súvislosti s touto transakciou, zaslaná výzva na predloženie ďalších dokladov s cieľom kontroly skutočnosti uvoľnenia do voľného obehu a bol jej aj zaslaný doporučený list uplatňujúci na ňu sankciu za to, že sa zúčastnila na spáchaní nezrovnalosti v zmysle článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95, sú dostatočne presné akty oznámené dotknutej osobe, týkajúce sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou v zmysle článku 3 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia č. 2988/95, ktoré v dôsledku toho prerušujú plynutie premlčacej doby na stíhanie v zmysle článku 3 ods. 1 tretieho pododseku uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec F-5/15: Žaloba podaná 19. januára 2015 – ZZ/Komisia

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/26

         Žaloba podaná 19. januára 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-5/15)
   (2015/C 096/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Vyhlásenie nezákonnosti článku 9 a všeobecných vykonávacích ustanovení (VVU) článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku a zrušenie rozhodnutia týkajúceho sa prevodu žalobcových práv na dôchodok v rámci dôchodkového systému Únie, rozhodnutie, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku za nezákonný,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 16. januára 2014 o započítaní práv na dôchodok získaných žalobcom pred jeho vstupom do služby v rámci ich prevodu v dôchodkovom systéme inštitúcií Európskej únie za uplatnenia všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-517/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. februára 2013 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Článok 6 ods. 2 — Poškodzovanie a znečistenie jazera Koronia — Ochrana — Nedostatočnosť prijatých opatrení — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Článok 3 a článok 4 ods. 1 a 3 — Aglomerácia Langadas — Systém zberu a čistenia komunálnych odpadových vôd —  „Nedostatok“ )

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. februára 2013 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-517/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Článok 6 ods. 2 - Poškodzovanie a znečistenie jazera Koronia - Ochrana - Nedostatočnosť prijatých opatrení - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Článok 3 a článok 4 ods. 1 a 3 - Aglomerácia Langadas - Systém zberu a čistenia komunálnych odpadových vôd - „Nedostatok“)
   2013/C 108/05
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia, S. Petrova, B. D. Simon a L. Banciella, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) — Porušenie článku 3 a článku 4 ods. 1 a 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26) — Neprijatie potrebných opatrení na zabránenie poškodzovania a znečistenia jazera Koronia (Solúnska prefektúra) — Nezavedenie systému zberu a čistenia komunálnych odpadových vôd pre aglomeráciu Langadas

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia na zabránenie poškodzovania prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré bolo vytvorené osobitne chránené územie GR 1220009, a tým, že nezaviedla systém zberu a čistenia komunálnych odpadových vôd pre aglomeráciu Langadas, nesplnila jednak povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín v spojení s článkom 7 tejto smernice, a jednak povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 a článku 4 ods. 1 a 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 362, 10.12.2011.


title: Vec T-450/10 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. júla 2011 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Primeraná lehota na podanie návrhu na náhradu škody — Zmeškanie lehoty — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. júla 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-450/10 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Primeraná lehota na podanie návrhu na náhradu škody - Zmeškanie lehoty - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2011/C 282/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. DaI Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 9. júla 2010, Marcuccio/Komisia (F-91/09, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) s cieľom zrušenia tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-843/16: Žaloba podaná 29. novembra 2016 – dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/40

         Žaloba podaná 29. novembra 2016 – dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)
   (Vec T-843/16)
   (2017/C 038/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: T. Strack a O. Bludovsky, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Norimberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Foto Paradies“ – ochranná známka Európskej únie č. 10 707 933.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. septembra 2016 vo veci R 1194/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-593/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. novembra 2013 — Presidenza del Consiglio dei Ministri a i./Rina Services SpA a i.

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. novembra 2013 — Presidenza del Consiglio dei Ministri a i./Rina Services SpA a i.
   (Vec C-593/13)
   2014/C 61/02
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Presidenza del Consiglio dei Ministri a i.

      Odporkyne: Rina Services SpA a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia zásady Zmluvy týkajúce sa slobody usadiť sa (článok 49 ZFEÚ) a slobodného poskytovania služieb (článok 56 ZFEÚ), ako aj zásady uvedené v smernici 2006/123/ES (1) prijatiu a uplatňovaniu vnútroštátnej legislatívy, ktorá vo vzťahu k spoločnostiam SOA založeným vo forme akciovej spoločnosti stanovuje, že musia mať sídlo na území Talianskej republiky?

               2.

               Má sa výnimka podľa článku 51 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na činnosť, akou je vydávanie osvedčení súkromnoprávnymi subjektmi, ktoré sa jednak musia založiť vo forme akciovej spoločnosti a pôsobia na konkurenčnom trhu, jednak ich činnosť súvisí s výkonom štátnej moci a z tohto dôvodu musia mať povolenie príslušného orgánu povereného dohľadom, ktorého prísnej kontrole podliehajú?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36).


title: Vec C-247/14 P: Odvolanie podané 22. mája 2014 : HeidelbergCement AG proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-302/11, HeidelbergCement AG/Európska komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/10

         Odvolanie podané 22. mája 2014: HeidelbergCement AG proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-302/11, HeidelbergCement AG/Európska komisia
   (Vec C-247/14 P)
   2014/C 223/15
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: HeidelbergCement AG (v zastúpení: U. Denzel, C. von Köckritz a P. Pichler, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               1.

               zrušiť napadnutý rozsudok;

               2.

               zrušiť v súlade s článkom 263 ods. 4 ZFEÚ rozhodnutie Komisie K(2011) 2361 final z 30. marca 2011 vo veci COMP/39520 – cement a súvisiace výrobky, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne;

               3.

               subsidiárne k návrhu v bode 2 vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodoval v súlade s právnym názorom Súdneho dvora vyjadreným v jeho rozsudku;

               4.

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania odvolateľky, ktoré jej vznikli v konaní pred Všeobecným súdom a v konaní pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu zo 14. marca 2014 vo veci T-302/11. Rozsudok bol odvolateľke doručený 14. marca 2014. V tomto rozsudku Všeobecný súd s konečnou platnosťou zamietol žalobu podanú odvolateľkou proti rozhodnutiu Komisie K(2011) 2361 final z 30. marca 2011 vo veci COMP/39520 – cement a súvisiace výrobky.
   Odvolateľka uvádza sedem dôvodov odvolania:
   Po prvé, Všeobecný súd nedostatočne skúmal a nesprávne uplatnil požiadavky na uvedenie účelu žiadosti o informácie podľa článku 18 ods. 3 nariadenia 1/2003 (1). Nedostatočne preskúmal obsah rozhodnutia o žiadosti o informácie a nerešpektoval požiadavky vyplývajúce z povinnosti odôvodnenia uloženej Komisii.
   Po druhé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vychádzal z toho, že povinnosť odôvodnenia vyplývajúca z článku 296 ods. 2 ZFEÚ možno obmedziť na základe článku 18 ods. 3 nariadenia 1/2003. V dôsledku toho Všeobecný súd neskúmal výhradu nedostatočného odôvodnenia v súvislosti s voľbou prijať rozhodnutie o žiadosti o informácie. Všeobecný súd dostatočne neskúmal ani výhradu chýbajúceho odôvodnenia stanovenia lehoty. Jeho rozsudok obsahuje odôvodnenie, ktoré je doslovným znením obsahovo odlišnej výhrady, ktorá bola uplatnená v paralelnom konaní.
   Po tretie, Všeobecný súd nedostatočne preskúmal požiadavku „nevyhnutnosti“ v zmysle článku 18 ods. 3 prvej vety nariadenia 1/2003, keďže nepovažoval za nevyhnutné, aby Komisia vypracovala podrobný popis všetkých relevantných indícií. Navyše uplatňoval neodôvodnené požiadavky týkajúce sa vzťahu medzi domnienkou o protiprávnom konaní a nevyhnutnosťou požadovaných informácií. Okrem toho nesprávne vyložil článok 18 ods. 3 prvú vetu nariadenia 1/2003, keď usúdil, že nie je potrebné overovať vhodnosť požadovaných informácií. To navyše porušuje právo na opravný prostriedok podľa článku 18 ods. 3 tretej vety nariadenia 1/2003.
   Po štvrté, Všeobecný súd nesprávne považoval článok 18 ods. 1 prvú vetu nariadenia 1/2003 za právny základ pre žiadosť Komisie o prípravu, zhromaždenie a spracovanie informácií, ktoré odvolateľka nemala k dispozícii.
   Po piate, Všeobecný súd odmietol výhradu založenú na príliš krátkej lehote na odpoveď, pričom sa obmedzil iba na abstraktnú zmienku o hospodárskej sile žalobkyne a vychádzal teda z nedostatočného a nekonzistentného odôvodnenia.
   Po šieste, Všeobecný súd nerešpektoval kritérium presnosti aktov Európskej únie, keď usúdil, že rozhodnutie o žiadosti o poskytnutie informácií je dostatočne konkrétne, hoci sám konštatoval, že v ňom uvedené otázky obsahujú neurčité výrazy. Navyše nepreskúmal špecifické výhrady založené na nedostatočnej presnosti a porušil právo na opravný prostriedok (článok 18 ods. 3 tretia veta nariadenia 1/2003).
   Po siedme, Všeobecný súd nerešpektoval právo odvolateľky na obhajobu, keďže sa domnieval, že mala vykonať posúdenie, ktoré by Komisia mohla použiť v rámci hospodárskej analýzy smerujúcej k preukázaniu údajného porušenia kartelového práva Únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-111/13: Žaloba podaná 7. marca 2013 — Európska komisia/Fínska republika

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/14

         Žaloba podaná 7. marca 2013 — Európska komisia/Fínska republika
   (Vec C-111/13)
   2013/C 123/22
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, O. Beynet a I. Koskinen)

      Žalovaná: Fínska republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Fínska republika si tým, že pre fínsku pevninu neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 2 bodmi 1, 2, 4 až 18, 20, 22 až 36, článkom 3 ods. 3 prvou až treťou vetou, ods. 6 písm. b), článkom 12, článkom 13 ods. 1, 2 a 5, článkom 15 ods. 1 a 2, článkom 16 ods. 1 druhou vetou, ods. 2 a 3, článkom 25 ods. 1, článkom 33, článkom 36 ods. 4 druhým a štvrtým pododsekom, ods. 6 a 8, ods. 9 tretím pododsekom, článkom 39 ods. 4 písm. a) a b), ods. 5 prvým pododsekom písm. a) a b), ako aj druhým pododsekom druhou vetou, článkom 40 písm. a) až e), g) a h), článkom 41 ods. 1 písm. b), c) až f), h) až q) a s) až u), ods. 4 písm. b) a d), ods. 6 písm. a), ods. 7, 9, 10, 11 a 12, článkom 42 ods. 1, článkom 43 ods. 1, 4 a 8, článkom 44 ods. 1, 2, 3, 6 a 7, ako aj prílohou I ods. 1 písm. a) šiestou a ôsmou zarážkou, písm. b), d), f) a h), ako aj ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 54 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazal Fínsku republiku podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ na zaplatenie denného penále vo výške 28 569,60 eura, ktoré sa uplatní odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

               —

               zaviazal Fínsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.


title: Vec C-423/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 31. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 31. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA
   (Vec C-423/14) (1)

   (2015/C 398/30)
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 439, 8.12.2014.


title: Vec T-21/14: Žaloba podaná 8. januára 2014 — NetMed/ÚHVT — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/19

         Žaloba podaná 8. januára 2014 — NetMed/ÚHVT — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (Vec T-21/14)
   2014/C 61/34
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luxembursko) (v zastúpení: S. Schafhaus, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden-Baden, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. októbra 2009 v odvolacom konaní R 1846/2012-1,

               —

               uložiť žalovanému Úradu povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v priebehu odvolacieho a námietkového konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SANDTER 1953“ pre tovary zaradené do tried 3, 5 a 10 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9448887.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nemecká slovná ochranná známka „Sander“ pre tovary tried 5, 10 a 25; medzinárodná obrazová ochranná známka chránená v krajinách Beneluxu, v Rakúsku a vo Francúzsku, ktorá obsahuje slovný prvok „SANDER“, pre tovary zaradené do tried 5, 10 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-888/16: Žaloba podaná 8. decembra 2016 – BP/FRA

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/36

         Žaloba podaná 8. decembra 2016 – BP/FRA
   (Vec T-888/16)
   (2017/C 053/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: BP (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: E. Lazar, lawyer)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy (AHCC) z 21. apríla 2016 nepredĺžiť pracovnú zmluvu žalobcu,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi majetkovú a nemajetkovú ujmu spôsobenú v dôsledku jednak protiprávneho rozhodnutia o nepredĺžení zmluvy a jednak protiprávneho vykonania rozsudku vo veci T-658/13 (1), a to 63 246 eur z dôvodu straty príjmov, 26 630 eur na účely poskytnutia žalobcovi náhrady za stratu nárokov na dôchodok za 19 mesiacov alebo takú kapitálovú sumu, akú môže Všeobecnú súd stanoviť ex aequo et bono, 1 200 eur na účely náhrady trov konania, ktoré žalobca vynaložil vo fáze pred podaním žaloby, a to odo dňa vyhotovenia návrhu rozhodnutia z 29. januára 2016 do dňa rozhodnutia žalovanej z 21. apríla 2016, 60 000 eur z dôvodu straty možnosti získať zmluvu na dobu neurčitú alebo takú náhradu, ktorú môže Všeobecný súd určiť ex aequo et bono, 50 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi v dôsledku uvedených pochybení, nezrovnalostí a ujmy, ktoré spôsobila žalovaná počas konania o vykonaní rozsudku vo veci T-658/13 P,

               —

               uložil žalovanej jednak povinnosť nahradiť majetkovú a nemajetkovú ujmu spôsobenú žalobcovi z dôvodu, že žalovaná neprijala zákonné pravidlá na posúdenie, prehodnotenie a predĺženie zmluvy, a súvisiacu ujmu vyplývajúcu z neexistencie takýchto zákonných pravidiel a jednak povinnosť kompenzovať oneskorenie v súvislosti s finalizáciou hodnotiacej správy žalobcu a nahradiť súvisiacu ujmu vyplývajúcu z neexistencie takejto hodnotiacej správy, ktorá by bola dokončená v náležitej lehote,

               —

               určil, že usmernenia žalovanej uplatniteľné na posúdenie a prehodnotenie a pravidlá o postupe predlžovania zmlúv boli protiprávne v rozsahu, v akom boli tieto pravidlá prijaté na základe nezákonné postupu, ktorý vykonal ich autor bez toho, aby disponoval príslušnými právomocami,

               —

               uplatnil svoju neobmedzenú právomoc, aby zabezpečil účinnosť svojho rozhodnutia,

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť úroky z omeškania zodpovedajúce základnej sadzbe Európskej centrálnej banky zvýšenej o dva percentuálne body, a to z prípadne priznanej sumy, alebo priznal úroky, ktoré považuje Všeobecný súd za primerané,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania, a to aj v prípade, že by bolo odvolanie zamietnuté.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu:

                           —

                           porušenie práva byť vypočutý, keďže menovací orgán FRA nevykonal spravodlivý a účinný postup, a porušenie článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv,

                           —

                           porušenie druhej zložky práva na obranu (právo na prístup k spisu), odmietnutie poskytnúť prístup k osobnému spisu a k dokumentom použitým na zamietavé rozhodnutie z 27. februára 2012, porušenie článkov 25 a 26 služobného poriadku a porušenie článku 41 ods. 2 Charty.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných procesných náležitostí.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci a konflikte záujmov, porušení služobného záujmu, zjavne nesprávnom posúdení a nesprávnom uplatnení zásady retroaktivity.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti čestne a v dobrej viere konať v súlade s rozsudkom vo veci T-658/13 P.

      (1)  Rozsudok z 3. júna 2015, BP/FRA (T-658/13 P, EU:T:2015:356).


title: Vec T-338/16 P: Odvolanie podané 22. júna 2016: Richard Zink proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. apríla 2016 vo veci F-77/15, Zink/Komisia

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/46

         Odvolanie podané 22. júna 2016: Richard Zink proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. apríla 2016 vo veci F-77/15, Zink/Komisia
   (Vec T-338/16 P)
   (2016/C 305/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Richard Zink (Bamako, Mali) (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 11. apríla 2016 vo veci F–77/15 (Zink/Komisia),

               —

               zrušil rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO), ktoré obmedzuje zaplatenie príspevku na expatriáciu, ktorý tento úrad omylom nezohľadnil od 1. septembra 2007, na obdobie piatich rokov,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť odvolateľovi príspevok za expatriáciu, na ktorý má nárok od 1. septembra 2007, ako aj úroky z omeškania vypočítané na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou na hlavné refinančné operácie, uplatniteľnej na predmetné obdobie, zvýšenej o dva body, zo súm, ktoré už boli odvolateľovi zaplatené ako mzdový nedoplatok (príspevok na expatriáciu) a z ešte dlžných súm od dňa, keď mali byť zaplatené, a to až do úplného zaplatenia s odpočítaním súm, ktoré už boli zaplatené,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania na oboch inštanciách.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod sa zakladá na porušení článku 62 služobného poriadku.

               2.

               Druhý odvolací dôvod sa zakladá na porušení zásady zákonnosti aktov Komisie.

               3.

               Tretí odvolací dôvod sa zakladá na porušení obmedzenia nedoplatkov na päť rokov.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-552/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. júna 2015 – Wm. Wrigley Jr./ÚHVT (Extra) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Extra — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/45

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. júna 2015 – Wm. Wrigley Jr./ÚHVT (Extra)
   (Vec T-552/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Extra - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 311/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a C. Schmitt, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 19. mája 2014 (vec R 199/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Extra ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wm. Wrigley Jr. Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec F-114/06: Žaloba podaná 29. septembra 2006 – Liotti/Komisia

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/50

         Žaloba podaná 29. septembra 2006 – Liotti/Komisia
   (Vec F-114/06)
   (2006/C 281/89)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť zoznam povýšených úradníkov v rámci povyšovania v roku 2005 v časti, v ktorej tento zoznam nezahŕňa meno žalobcu, a prípadne tiež zrušiť prípravné akty k týmto rozhodnutiam,

               —

               subsidiárne, zrušiť pridelenie bodov na účely povýšenia za uvedené hodnotené obdobie, najmä v nadväznosti na odporúčania výboru pre povýšenie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov:

               —

               prvý žalobný dôvod sa opiera o porušenie článku 45 služobného poriadku,

               —

               druhý žalobný dôvod sa opiera o porušenie všeobecných vykonávacích ustanovení uvedeného článku,

               —

               tretí žalobný dôvod sa opiera o porušenie zákazu diskriminácie a zjavne nesprávne posúdenie,

               —

               štvrtý žalobný dôvod sa opiera o porušenie zákazu svojvoľného postupu a zákazu zneužitia právomoci, ako aj o porušenie povinnosti odôvodnenia,

               —

               piaty žalobný dôvod sa opiera o porušenie zásady legitímnej dôvery a pravidla „patere legem quam ipse fecisti“,

               —

               šiesty žalobný dôvod sa opiera o porušenie povinnosti starostlivosti.


title: Vec C-533/12 P: Odvolanie podané 22. novembra 2012 : Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  11. septembra 2012 vo veci T-565/08, Corsica Ferries France SAS/Európska komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/7

         Odvolanie podané 22. novembra 2012: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 11. septembra 2012 vo veci T-565/08, Corsica Ferries France SAS/Európska komisia
   (Vec C-533/12 P)
   2013/C 32/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (v zastúpení: A. Winckler a F.-C. Laprévote, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Corsica Ferries France SAS, Európska komisia, Francúzska republika

      Návrhy odvolateľky

               —

               čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2012 vo veci T-565/08, Corsica Ferries France SAS/Európska komisia, v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím zrušuje článok 1 druhý a tretí pododsek rozhodnutia Komisie 2009/611/ES z 8. júla 2008 o opatreniach C-58/02 (ex N 118/02), ktoré Francúzsko uskutočnilo v prospech Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1) z dôvodov i) že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o jej analýzy zápornej predajnej ceny 158 miliónov eur, spoločného a súbežného kapitálového vkladu spoločenstva CGMP vo výške 8,75 milióna eur a pomoci jednotlivcom vo výške 38,5 milióna eur; a že ii) analýza reštrukturalizačného zostatku v konečnej výške 15,81 milióna eur bola založená na nesprávnom predpoklade, a

               —

               zaviazať Corsica Ferries na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody, ktorými odôvodňuje návrh na čiastočné zrušenie rozsudku Všeobecného súdu.
   Po prvé, v súvislosti s prevodom za zápornú cenu sa odvolateľka domnieva, že Všeobecný súd nielen že nerešpektoval mieru voľnej úvahy Komisie pri rozhodovaní o použití testu súkromného investora v trhovom hospodárstve, ale pri výklade tohto testu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia. Všeobecný súd tým, že test súkromného investora v trhovom hospodárstve vykladal v rozpore s článkom 345 ZFEÚ, skreslil rozhodnutie Komisie a nedodržal svoju povinnosť odôvodnenia.
   Po druhé, pokiaľ ide o kapitálový vklad, odvolateľka kritizuje Všeobecný súd, že svojím záverom, že Komisia pri posudzovaní porovnateľnosti investičných podmienok súbežných súkromných kapitálových vkladov nezohľadnila všetky relevantné skutočnosti, skreslil rozhodnutie Komisie.
   Po tretie, pokiaľ ide o opatrenia pomoci jednotlivcom, Všeobecný súd nielen že skreslil rozhodnutie Komisie, ale v súvislosti so zvýhodnením, z ktorého mala mať prospech SNCM, sa dopustil aj nesprávneho právneho posúdenia a nedodržal svoje povinnosti uviesť odôvodnenie.
   Po štvrté, vzhľadom na vyššie uvedené, je odôvodnenie Všeobecného súdu, pokiaľ ide o reštrukturalizačný zostatok stanovený na 15,81 milióna eur, bezpredmetné.

      (1)  Ú. v. EÚ L 225, s. 180.


title: Vec C-494/08 P: Odvolanie podané 17. novembra 2008 : Prana Haus GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) zo 17. septembra 2008 vo veci T-226/07, Prana Haus GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/17

         Odvolanie podané 17. novembra 2008: Prana Haus GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) zo 17. septembra 2008 vo veci T-226/07, Prana Haus GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-494/08 P)
   (2009/C 32/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Prana Haus GmbH (v zastúpení: N. Hebeis, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (ôsma komora) zo 17. septembra 2008 vo veci T-226/07, Prana Haus GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory),

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom právneho sporu je otázka, či výraz „PRANAHAUS“ pre tovary „nahrané nosiče obrazu a zvuku akéhokoľvek druhu, tlačiarenské výrobky“ a pre „maloobchodné služby … pre výrobky dennej potreby …“ môže byť chránený ako ochranná známka. Súd prvého stupňa sa domnieval, že pojem „PRANAHAUS“ je údajom, ktorý priamo a konkrétne označuje uvedené tovary a služby.
   Odvolateľka týmto odvolaním tvrdí, že došlo k porušeniu ustanovení týkajúcich sa absolútneho dôvodu zamietnutia zápisu opisného prvku podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.
   Podľa názoru odvolateľky Súd prvého stupňa vyložil pojem „na označenie“ v článku 7 ods. 1 písm. c) v rozpore so znením tohto ustanovenia a judikatúrou Súdneho dvora príliš široko. Okrem toho bolo preskúmanie, či označenie „PRANAHAUS“ vykazuje dostatočne priamu a konkrétnu spojitosť s predmetnými tovarmi alebo službami, ktorá by dotknutej verejnosti umožnila „bezprostredne a bez ďalších úvah“ vnímať „označenie“ týchto tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c), postihnuté pochybením. Súd prvého stupňa pritom podľa odvolateľky nezohľadnil skutočnosť, že na to, aby bolo možné v pojme „PRANAHAUS“ rozpoznať aspoň skrytý významový obsah, je potrebných niekoľko komplikovaných myšlienkových krokov. Súd prvého stupňa v tejto súvislosti nevzal do úvahy relevantné skutočnosti a tým skreslil skutkový stav. Okrem toho dostatočne neodôvodnil, do akej miery je pojem „PRANAHAUS“ opisný pre konkrétne tovary a služby. Súd prvého stupňa sa tiež podľa odvolateľky v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora domnieval, že pokiaľ ide o označenie „PRANAHAUS“, existuje požiadavka dostupnosti pre konkurentov.


title: Vec C-253/15 P: Odvolanie podané 29. mája 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. marca 2015 vo veci T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Rada Európskej únie

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/10

         Odvolanie podané 29. mája 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. marca 2015 vo veci T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Rada Európskej únie
   (Vec C-253/15 P)
   (2015/C 254/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Chin Haur Indonesia, PT, Rada Európskej únie, Maxcom Ltd

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2015, ktorý bol Komisii oznámený 23. marca 2015 vo veci T-412/13 Chin Haur Indonesia, PT, proti Rade Európskej únie, zamietol žalobu podanú v prvostupňovom konaní a uložil žalobcovi v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy konania
               alebo alternatívne,

               —

               vrátil vec späť Všeobecnému súdu na účely vydania nového rozhodnutia, rozhodol o trovách konania v prvostupňovom a odvolacom konaní neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie podané Komisiou sa týka rozsudku Všeobecného súdu z 19. marca 2015 vo veci T-412/13. V tomto rozsudku Všeobecný súd zrušil v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Chin Haur Indonesia, PT, článok 1 ods. 1 a 3 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 501/2013 (1) z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska, bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku.
   Komisia na podporu svojho odvolania uvádza tri odvolacie dôvody.
   Po prvé Komisia tvrdí, že Všeobecný súd nemohol oprávnene vysloviť záver, že Rada porušila článok 13 ods. 1 antidumpingového nariadenia (2), pretože takýto záver vychádza z nesprávneho výkladu príslušného odôvodnenia napadnutého nariadenia a z nesprávneho výkladu článku 13 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia. Po druhé Komisia uvádza, že Všeobecný súd uviedol pre svoje konštatovanie nedostatočné a rozporuplné odôvodnenie v rozpore s článkom 36 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie. Po tretie sa Komisia domnieva, že Všeobecný súd zasiahol do procesných práv Komisie podľa článku 40 štatútu Súdneho dvora.

      (1)  Ú. v. EÚ L 153, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-335/16: Žaloba podaná 28. júna 2016 – Esko-Graphics/Komisia

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/34

         Žaloba podaná 28. júna 2016 – Esko-Graphics/Komisia
   (Vec T-335/16)
   (2016/C 296/44)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Esko-Graphics BVBA (Gent, Belgicko) (v zastúpení: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet a F. Verhaegen, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci uplatňovanej Belgickom týkajúcej sa režimu zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ako bolo uverejnené na internetovej stránke Európskej komisie 4. mája 2016,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 ods. 1 písm. d) nariadenia 2015/1589 (1), článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 296 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne považuje sporné opatrenie za schému pomoci.

                           —

                           Komisia porušila článok 1 ods. 1 písm. d) nariadenia 2015/1589 a článok 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že sporné opatrenie nesprávne považuje za schému pomoci. Spornú pomoc nemožno poskytnúť výlučne na základe článku 185 ods. 2 písm. b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (zákon o dani z príjmov z roku 1992; ďalej len „WIB 92“), ale sú potrebné ďalšie vykonávacie opatrenia na uplatnenie tohto ustanovenia.

                           —

                           Komisia porušila článok 296 ZFEÚ, pretože jej odôvodnenie je rozporné. Rozpor spočíva v skutočnosti, že Komisia nevysvetlila, z akého dôvodu pri preskúmaní kritéria selektivity vychádzala z toho, že predchádzajúce rozhodnutia nevyplývajú priamo z článku 185 ods. 2 písm. b) WIB 92, zatiaľ čo sa pri preskúmaní existencie schémy pomoci domnievala, že uvedené opatrenie si nevyžaduje žiadne ďalšie vykonávacie opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne posúdila existenciu výhody.

                           —

                           Komisia nepreskúmala, či sporné opatrenie pomoci skutočne vedie k poskytnutiu výhody v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ pre zvýhodnené podniky. Táto požiadavka je však podstatnou požiadavkou štátnej pomoci, takže ju Komisia musí preskúmať pred tým, než konštatuje existenciu štátnej pomoci, pretože v opačnom prípade sa dopustí porušenia povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne posúdila otázku selektívnej povahy sporného opatrenia.

                           —

                           Článok 185 ods. písm. b) WIB 92 a z neho vyplývajúci systém oslobodenia nadmerného zisku od dane je prístupný všetkým podnikom, ktoré sa nachádzajú v porovnateľnej faktickej a právnej situácii a vykonávajú ekonomické činnosti, na ktoré sa vzťahuje sporné opatrenia. Sporné opatrenie sa teda neobmedzuje na určité podniky, ktoré možno definovať na základe špecifických znakov, a preto nie je selektívne v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že konštatovala, že oslobodenie nadmerného zisku od dane nie je súčasťou referenčného systému. Oslobodenie nadmerného zisku od dane na základe synergie a výhod vyplývajúcich z objemu uplatnením zásady zvyčajných trhových podmienok je kľúčovou súčasťou opatrení, ktoré určujú celú sumu zdaniteľného príjmu, a nemožno ho teda považovať za odklon od referenčného systému, ktorý vedie k selektivite.

                           —

                           Ďalej subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemôže preukázať, že Belgische Rulingcommissie (rozhodovacie grémium) nesprávne uplatnilo zásadu zvyčajných trhových podmienok pri uplatnení článku 185 ods. 2 písm. b) WIB 92. Argumentácia Komisie nie je koherentná; síce sa zohľadnili dôležité skutočnosti, tieto si však odporujú resp. nevykazujú požadovanú koherenciu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že povinnosť vyžadovať vrátenie porušuje zásadu právnej istoty.

                           —

                           Na základe ustálenej rozhodovacej praxe Komisie, pri ktorej nebola spochybnená medzinárodne uznaná zásada zvyčajných trhových podmienok, porušuje zásadu právnej istoty, keď sa v prejednávanej veci vydá príkaz vrátenia údajnej pomoci. Na základe doterajšej rozhodovacej praxe a judikatúry totiž nebolo možné predpokladať, že článok 185 ods. 2 písm. b) WIB 92 porušuje článok 107 ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).