title: Vec C-690/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Ochranné známky — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 9 ods. 1 — Smernica 2008/95/ES — Článok 5 ods. 1 a 2 — Práva z ochrannej známky — Individuálna ochranná známka tvorená testovým certifikátom kvality)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG
      (Vec C-690/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Ochranné známky - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 9 ods. 1 - Smernica 2008/95/ES - Článok 5 ods. 1 a 2 - Práva z ochrannej známky - Individuálna ochranná známka tvorená testovým certifikátom kvality)
      (2019/C 206/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ÖKO-Test Verlag GmbH

         Žalovaná: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 9 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke [Európskej únie] a článok 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa majú vykladať v tom zmysle, že neoprávňujú majiteľa individuálnej ochrannej známky tvorenej testovým certifikátom zabrániť tomu, aby tretia osoba umiestňovala označenie zhodné alebo podobné tejto ochrannej známke na tovary, ktoré nie sú zhodné ani podobné tovarom alebo službám, pre ktoré bola uvedená ochranná známka zapísaná.

                  2.

                  Článok 9 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 a článok 5 ods. 2 smernice 2008/95/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že oprávňujú majiteľa individuálnej ochrannej známky s dobrým menom, tvorenej testovým certifikátom, zabrániť tomu, aby tretia osoba umiestňovala označenie zhodné alebo podobné tejto ochrannej známke na tovary, ktoré nie sú zhodné ani podobné tovarom alebo službám, pre ktoré bola uvedená ochranná známka zapísaná, za predpokladu, že sa preukáže, že týmto umiestnením označenia tretia osoba neoprávnene získava prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo z dobrého mena tej istej ochrannej známky alebo škodí tejto rozlišovacej spôsobilosti alebo tomuto dobrému menu, a že uvedená tretia osoba v takom prípade nepreukáže, že má na toto umiestnenie označenia „náležitý dôvod“ podľa týchto ustanovení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-691/17: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH) zaplatenej na vstupe — Článok 199 ods. 1 písm. a) — Prenesenie daňovej povinnosti — Nesprávne zaplatenie dane, ktorú uhradil príjemca služieb poskytovateľom služieb na základe nesprávne vystavenej faktúry podľa pravidiel všeobecného zdanenia — Rozhodnutie daňového orgánu o určení daňového dlhu na ťarchu príjemcu služieb a o zamietnutí žiadosti o odpočítanie dane — Nepreskúmanie možnosti vrátenia dane zo strany daňového orgánu)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/10

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-691/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH) zaplatenej na vstupe - Článok 199 ods. 1 písm. a) - Prenesenie daňovej povinnosti - Nesprávne zaplatenie dane, ktorú uhradil príjemca služieb poskytovateľom služieb na základe nesprávne vystavenej faktúry podľa pravidiel všeobecného zdanenia - Rozhodnutie daňového orgánu o určení daňového dlhu na ťarchu príjemcu služieb a o zamietnutí žiadosti o odpočítanie dane - Nepreskúmanie možnosti vrátenia dane zo strany daňového orgánu)
      (2019/C 206/11)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: PORR Építési Kft.

         Žalovaná: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

      Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenená smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, ako aj zásady daňovej neutrality a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia praxi daňového orgánu, podľa ktorej v prípade neexistencie podozrenia z podvodu tento orgán odoprie podniku právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty, ktorú tento podnik ako odberateľ služieb nesprávne zaplatil poskytovateľovi týchto služieb na základe faktúry, ktorú tento poskytovateľ vystavil v súlade s pravidlami všeobecného režimu dane z pridanej hodnoty (DPH), kým relevantná transakcia spadala do mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti, a to bez toho, aby daňový orgán

                  —

                  pred odopretím práva na odpočítanie dane preskúmal, či osoba, ktorá vystavila túto nesprávnu faktúru, mohla vrátiť príjemcovi tejto faktúry nesprávne zaplatenú sumu DPH a mohla opraviť uvedenú faktúru v rámci postupu odstránenia nezrovnalostí vo faktúre v súlade s uplatniteľnou vnútroštátnou právnou úpravou na účely získania dane, ktorú nesprávne odviedla do štátnej pokladnice, alebo

                  —

                  rozhodol, že sám vráti príjemcovi tejto istej faktúry daň, ktorú nesprávne zaplatil osobe, ktorá vystavila túto faktúru, a ktorú táto osoba následne nesprávne odviedla do štátnej pokladnice.

            Tieto zásady však vyžadujú v prípade, ak bolo vrátenie DPH, ktorá bola nesprávne fakturovaná, dodávateľom služieb odberateľovi týchto služieb nemožné alebo nadmerne ťažké, najmä v prípade insolventnosti dodávateľa, aby odberateľ služieb mohol adresovať svoju žiadosť o vrátenie DPH priamo daňovému orgánu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-699/17: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 4. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — konanie začaté na návrh Allianz Vorsorgekasse AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Uzavretie zmlúv o pristúpení k podnikovému fondu starostlivosti o zamestnancov zodpovedného za spravovanie príspevkov na starostlivosť o zamestnancov — Uzavretie zmluvy, ktoré vyžaduje súhlas zamestnancov alebo ich zástupcov — Smernica 2014/24/EÚ — Články 49 a 56 ZFEÚ — Zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie — Povinnosť transparentnosti)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/11

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 4. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — konanie začaté na návrh Allianz Vorsorgekasse AG
      (Vec C-699/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Uzavretie zmlúv o pristúpení k podnikovému fondu starostlivosti o zamestnancov zodpovedného za spravovanie príspevkov na starostlivosť o zamestnancov - Uzavretie zmluvy, ktoré vyžaduje súhlas zamestnancov alebo ich zástupcov - Smernica 2014/24/EÚ - Články 49 a 56 ZFEÚ - Zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie - Povinnosť transparentnosti)
      (2019/C 206/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Allianz Vorsorgekasse AG

         za účasti: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

         Výrok rozsudku

      Články 49 a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie, ako aj povinnosti transparentnosti sa majú vykladať v tom zmysle, že sú uplatniteľné na uzavretie zmluvy o pristúpení medzi zamestnávateľom, ako verejnoprávnym subjektom, a podnikovým fondom starostlivosti o zamestnancov na účely spravovania a investovania príspevkov určených na financovanie odstupného vyplácaného zamestnancom tohto zamestnávateľa, napriek tomu, že uzavretie takej zmluvy nezávisí len od vôle zamestnávateľa, ale vyžaduje súhlas zamestnancov, resp. zamestnaneckej rady.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: spojené veci C-29/18, C-30/18 a C-44/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španielsko) — Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL, (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 4 — Zásada nediskriminácie — Pojem „pracovnoprávne podmienky“ — Porovnateľnosť situácií — Odôvodnenie — Pojem „objektívne dôvody“ — Odstupné v prípade vypovedania pracovnej zmluvy na dobu určitú z objektívneho dôvodu — Nižšie odstupné vyplácané po uplynutí doby trvania pracovnej zmluvy na „príležitostné práce“)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/12

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španielsko) — Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL,
      (spojené veci C-29/18, C-30/18 a C-44/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Zásada nediskriminácie - Pojem „pracovnoprávne podmienky“ - Porovnateľnosť situácií - Odôvodnenie - Pojem „objektívne dôvody“ - Odstupné v prípade vypovedania pracovnej zmluvy na dobu určitú z objektívneho dôvodu - Nižšie odstupné vyplácané po uplynutí doby trvania pracovnej zmluvy na „príležitostné práce“)
      (2019/C 206/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Cobra Servicios Auxiliares SA

         Žalovaní: José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL

         Výrok rozsudku

      Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej v situácii, ako je tá vo veci samej, v ktorej vypovedanie zmluvy o poskytovaní služieb uzatvorenej medzi zamestnávateľom a jedným z jeho zákazníkov na jednej strane má za následok ukončenie pracovných zmlúv na príležitostné práce uzavretých medzi týmto zamestnávateľom a určitými pracovníkmi, a na druhej strane vedie k hromadnému prepúšťaniu pracovníkov na dobu určitú zamestnaných uvedeným zamestnávateľom založenému na objektívnom dôvode, je odstupné pri ukončení pracovného pomeru vyplácané týmto prvým uvedeným pracovníkom nižšie než odstupné určené pre pracovníkov na dobu neurčitú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-139/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. apríla 2019 — CJ/Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (Odvolanie — Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) — Hodnotiaca správa — Hodnotené obdobie roku 2011 — Žiadosť o zrušenie rozhodnutia, ktorým sa uzatvára hodnotiaca správa)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/12

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. apríla 2019 — CJ/Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb
      (Vec C-139/18 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) - Hodnotiaca správa - Hodnotené obdobie roku 2011 - Žiadosť o zrušenie rozhodnutia, ktorým sa uzatvára hodnotiaca správa)
      (2019/C 206/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: CJ (v zastúpení: V. Kolias, dikigoros)

         Ďalší účastník konania: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (v zastúpení: J. Mannheim a A. Daume, splnomocnení zástupcovia, D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 13. decembra 2017, CJ/ECDC (T-602/16, neuverejnený, EÚ:T:2017:893), sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie revízneho hodnotiteľa Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) z 21. septembra 2015, ktorým sa s konečnou platnosťou uzatvára hodnotiaca správa CJ za rok 2011, sa zrušuje.

                  3.

                  Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania CJ tak v prvom stupni, ako aj v konaní o odvolaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 18.6.2018.


title: Vec C-254/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État — Francúzsko) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l’Intérieur, Ministre de l’Action et des Comptes publics (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Maximálny týždenný pracovný čas — Referenčné obdobie — Pohyblivý alebo pevný charakter — Odchýlka — Príslušníci polície)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/14

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État — Francúzsko) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l’Intérieur, Ministre de l’Action et des Comptes publics
      (Vec C-254/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Maximálny týždenný pracovný čas - Referenčné obdobie - Pohyblivý alebo pevný charakter - Odchýlka - Príslušníci polície)
      (2019/C 206/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Intérieur, Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Výrok rozsudku

      Článok 6 písm. b), článok 16 písm. b) a článok 19 prvý odsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na účely výpočtu priemerného týždenného pracovného času stanovuje referenčné obdobia, ktoré sa začínajú a končia v určitých kalendárnych dátumoch, pokiaľ táto právna úprava obsahuje mechanizmy, ktoré umožňujú zabezpečiť, že priemerný maximálny týždenný pracovný čas v rozsahu 48 hodín bude rešpektovaný počas každého obdobia šiestich mesiacov zapadajúceho do rámca dvoch po sebe nasledujúcich pevných referenčných období.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 18.6.2018.


title: Vec C-266/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu — Poľsko) — Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Článok 1 ods. 2 — Pôsobnosť smernice — Podmienka stanovujúca miestnu príslušnosť súdu určenú podľa všeobecných ustanovení — Článok 6 ods. 1 — Preskúmanie nekalej povahy ex offo — Článok 7 ods. 1 — Povinnosti a právomoci vnútroštátneho súdu)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/14

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu — Poľsko) — Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra
      (Vec C-266/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Článok 1 ods. 2 - Pôsobnosť smernice - Podmienka stanovujúca miestnu príslušnosť súdu určenú podľa všeobecných ustanovení - Článok 6 ods. 1 - Preskúmanie nekalej povahy ex offo - Článok 7 ods. 1 - Povinnosti a právomoci vnútroštátneho súdu)
      (2019/C 206/17)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Aqua Med sp. z o.o.

         Žalovaná: Irena Skóra

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že z pôsobnosti tejto smernice nie je vylúčená zmluvná podmienka, o akú ide vo veci samej, ktorá, pokiaľ ide o určenie právomoci súdu rozhodovať spory medzi zmluvnými stranami, všeobecne odkazuje na uplatniteľné vnútroštátne právo.

                  2.

                  Článok 7 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni procesným pravidlám, na ktoré odkazuje zmluvná podmienka, umožňujúcim predajcovi alebo dodávateľovi vybrať si v prípade žaloby pre údajné neplnenie zmluvy zo strany spotrebiteľa medzi súdom príslušným podľa bydliska žalovaného a súdom príslušným podľa miesta plnenia zmluvy, pokiaľ výberom podľa miesta plnenia zmluvy nevzniknú pre spotrebiteľa také procesné podmienky, ktoré môžu neprimeraným spôsobom obmedziť jeho právo na účinný opravný prostriedok, ktoré mu priznáva právny poriadok Únie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-288/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X BV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Zaradenie tovaru — Kombinovaná nomenklatúra — Podpoložky 85285100 a 85285940 — Monitory s plochou obrazovkou na báze tekutých kryštálov, ktoré môžu zobraziť signály zo systémov automatického spracovania údajov — Dohoda o obchode s výrobkami informačných technológií)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/16

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X BV/Staatssecretaris van Financiën
      (Vec C-288/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Zaradenie tovaru - Kombinovaná nomenklatúra - Podpoložky 85285100 a 85285940 - Monitory s plochou obrazovkou na báze tekutých kryštálov, ktoré môžu zobraziť signály zo systémov automatického spracovania údajov - Dohoda o obchode s výrobkami informačných technológií)
      (2019/C 206/19)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: X BV

         Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

         Výrok rozsudku

      Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 927/2012 z 9. októbra 2012, sa má vykladať v tom zmysle, že na určenie, či sa obrazovky s technológiou na báze tekutých kryštálov (LCD), ktoré boli navrhnuté a vyrobené na reprodukciu údajov zo stroja na automatické spracovanie údajov, ako aj kompozitných videosignálov z iných zdrojov, majú zaradiť do podpoložky 85285100 kombinovanej nomenklatúry alebo do podpoložky 85285940 tejto nomenklatúry, treba pri preskúmaní všetkých ich charakteristík a objektívnych vlastností posúdiť tak stupeň schopnosti monitorov vykonávať viac funkcií, ako aj úroveň výkonnosti, ktorú pri plnení týchto funkcií dosiahnu, s cieľom určiť, či je ich hlavnou funkciou, aby sa používali v systéme automatického spracovania údajov. V tomto rámci treba osobitný dôraz klásť na otázku, či sú navrhnuté na prácu z krátkej vzdialenosti. Zhodnosť užívateľa obrazovky a osoby, ktorá spracováva údaje v stroji na automatické spracovanie údajov a/alebo ich do tohto stroja zadáva, nie je relevantným kritériom na účely tohto určenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-295/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Platobné služby na vnútornom trhu — Smernica 2007/64/ES — Články 2 a 58 — Pôsobnosť — Užívateľ platobných služieb — Pojem — Vykonanie príkazu na inkaso vydaného treťou osobou z účtu, ktorého nie je majiteľkou — Absencia súhlasu majiteľa zaťaženého účtu — Nepovolená platobná transakcia)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/16

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA
      (Vec C-295/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Platobné služby na vnútornom trhu - Smernica 2007/64/ES - Články 2 a 58 - Pôsobnosť - Užívateľ platobných služieb - Pojem - Vykonanie príkazu na inkaso vydaného treťou osobou z účtu, ktorého nie je majiteľkou - Absencia súhlasu majiteľa zaťaženého účtu - Nepovolená platobná transakcia)
      (2019/C 206/20)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal da Relação do Porto

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A.

         Žalované: Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „platobné služby“ v zmysle tohto ustanovenia patrí vykonanie inkasa iniciované príjemcom z platobného účtu, ktorého nie je majiteľom, ku ktorému majiteľ zaťaženého účtu neudelil súhlas.

                  2.

                  Článok 58 smernice 2007/64 sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „užívateľ platobných služieb“ v zmysle tohto článku sa vzťahuje na majiteľa platobného účtu, z ktorého bolo vykonané inkaso bez jeho súhlasu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec C-464/18: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Španielsko) — ZX/Ryanair DAC (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Určenie súdu príslušného na rozhodovanie o návrhu na náhradu za zmeškaný let — Článok 7 bod 5 — Prevádzkovanie organizačnej zložky — Článok 26 — Konkludentná voľba právomoci — Potreba, aby sa žalovaný zúčastnil konania)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/17

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Španielsko) — ZX/Ryanair DAC
      (Vec C-464/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Určenie súdu príslušného na rozhodovanie o návrhu na náhradu za zmeškaný let - Článok 7 bod 5 - Prevádzkovanie organizačnej zložky - Článok 26 - Konkludentná voľba právomoci - Potreba, aby sa žalovaný zúčastnil konania)
      (2019/C 206/21)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ZX

         Žalovaná: Ryanair DAC

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 bod 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu nie je príslušný na rozhodovanie sporu týkajúceho sa žaloby o náhradu podanej podľa článku 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, a smerujúcej proti leteckej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte z dôvodu, že táto letecká spoločnosť má v obvode súdu, ktorému bol spor predložený, organizačnú zložku, bez toho, aby sa táto organizačná zložka zúčastnila na právnom vzťahu medzi spoločnosťou a dotknutým cestujúcim.

                  2.

                  Článok 26 ods. 1 nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa neuplatňuje v prípade, ako je ten vo veci samej, keď žalovaný nepredložil pripomienky alebo sa konania nezúčastnil.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Vec C-155/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 22. februára 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 22. februára 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl
      (Vec C-155/19)
      (2019/C 206/22)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľky: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

         Odporkyňa: De Vellis Servizi Globali Srl

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Otázka 1

                              —

                              Možno taliansky futbalový zväz kvalifikovať na základe charakteristík vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti športu ako verejnoprávnu inštitúciu, t. j. subjekt zriadený na účely uspokojovania potrieb vo všeobecnom záujme, pričom nemajú priemyselnú ani komerčnú povahu?

                              —

                              Je v prípade predmetného zväzu splnená najmä požiadavka týkajúca sa účelu vzniku organizácie, a to aj v prípade neexistencie formálneho aktu, ktorým sa zriaďuje verejnoprávna inštitúcia, a napriek jeho členskej základni, a to z dôvodu zaradenia dotknutého zväzu do (športového) odvetvia organizovaného podľa verejnoprávnych modelov a záväzku dodržiavať zásady a pravidlá, ktoré vypracovali Comitato olimpico nazionale italiano (Taliansky národný olympijský výbor, ďalej len „C.O.N.I.“) a medzinárodné športové organizácie, na základe uznania vnútroštátnej verejnoprávnej inštitúcie na športové účely?

                              —

                              Možno uvedenú požiadavka okrem toho uplatniť aj na taký športový zväz, akým je Taliansky futbalový zväz, ktorý je schopný sám sa financovať, a to pokiaľ ide o činnosť, ktorá nemá verejnoprávny význam, ako je činnosť v prejedávanej veci, alebo treba naopak považovať za prevažujúcu potrebu zabezpečiť v každom prípade uplatňovanie právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania, a to vo všetkých prípadoch uzatvárania akéhokoľvek druhu zákaziek medzi takýmto subjektom a tretími osobami?

                  2.

                  Otázka 2

                              —

                              Možno na základe právnych vzťahov medzi C.O.N.I. a F.I.G.C. vyvodiť záver, že C.O.N.I. má dominantný vplyv na F.I.G.C., a to s ohľadom na zákonné právomoci, pokiaľ ide o uznávanie spoločnosti na športové účely, schvaľovanie ročnej účtovnej závierky, dohľad nad riadením a správnym fungovaním orgánov a nútenú správu tohto zväzu?

                              —

                              Nepostačujú na druhej strane tieto právomoci na to, aby bola splnená požiadavka dominantného verejného vplyvu, ktorý je typický pre verejnoprávnu inštitúciu, založená na kvalifikovanej účasti prezidentov a zástupcov športových zväzov v základných orgánoch C.O.N.I.?


title: Vec C-156/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 22. februára 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 22. februára 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl
      (Vec C-156/19)
      (2019/C 206/23)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľky: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

         Odporkyňa: De Vellis Servizi Globali Srl

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Otázka 1

                              —

                              Možno taliansky futbalový zväz kvalifikovať na základe charakteristík vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti športu ako verejnoprávnu inštitúciu, t. j. subjekt zriadený na účely uspokojovania potrieb vo všeobecnom záujme, pričom nemajú priemyselnú ani komerčnú povahu?

                              —

                              Je v prípade predmetného zväzu splnená najmä požiadavka týkajúca sa účelu vzniku organizácie, a to aj v prípade neexistencie formálneho aktu, ktorým sa zriaďuje verejnoprávna inštitúcia, a napriek jeho členskej základni, a to z dôvodu zaradenia dotknutého zväzu do (športového) odvetvia organizovaného podľa verejnoprávnych modelov a záväzku dodržiavať zásady a pravidlá, ktoré vypracovali Comitato olimpico nazionale italiano (Taliansky národný olympijský výbor, ďalej len „C.O.N.I.“) a medzinárodné športové organizácie, na základe uznania vnútroštátnej verejnoprávnej inštitúcie na športové účely?

                              —

                              Možno uvedenú požiadavka okrem toho uplatniť aj na taký športový zväz, akým je Taliansky futbalový zväz, ktorý je schopný sám sa financovať, a to pokiaľ ide o činnosť, ktorá nemá verejnoprávny význam, ako je činnosť v prejedávanej veci, alebo treba naopak považovať za prevažujúcu potrebu zabezpečiť v každom prípade uplatňovanie právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania, a to vo všetkých prípadoch uzatvárania akéhokoľvek druhu zákaziek medzi takýmto subjektom a tretími osobami?

                  2.

                  Otázka 2

                              —

                              Možno na základe právnych vzťahov medzi C.O.N.I. a F.I.G.C. vyvodiť záver, že C.O.N.I. má dominantný vplyv na F.I.G.C., a to s ohľadom na zákonné právomoci, pokiaľ ide o uznávanie spoločnosti na športové účely, schvaľovanie ročnej účtovnej závierky, dohľad nad riadením a správnym fungovaním orgánov a nútenú správu tohto zväzu?

                              —

                              Nepostačujú na druhej strane tieto právomoci na to, aby bola splnená požiadavka dominantného verejného vplyvu, ktorý je typický pre verejnoprávnu inštitúciu, založená na kvalifikovanej účasti prezidentov a zástupcov športových zväzov v základných orgánoch C.O.N.I.?


title: Vec C-191/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 27. februára 2019 — OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 27. februára 2019 — OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
      (Vec C-191/19)
      (2019/C 206/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: OI

         Žalovaná: Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Predstavuje zmena rezervácie letu cestujúceho, ktorý sa dostavil na odbavenie na letisko a ktorému bola potvrdená rezervácia na určitý let, proti jeho vôli na neskorší let prípad odmietnutia nástupu do lietadla v zmysle článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) o právach cestujúcich v leteckej doprave, ak sa let, ktorého sa potvrdená rezervácia cestujúceho týka, uskutoční?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Má sa ustanovenie článku 5 ods. 1 písm. c) bodu iii) nariadenia o právach cestujúcich v leteckej doprave analogicky uplatniť na prípady odmietnutia nástupu do lietadla v zmysle článku 4 ods. 3 nariadenia o právach cestujúcich v leteckej doprave?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-209/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken (Nemecko) 5. marca 2019 — SM/Sparkasse Saarbrücken

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken (Nemecko) 5. marca 2019 — SM/Sparkasse Saarbrücken
      (Vec C-209/19)
      (2019/C 206/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Saarbrücken

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: SM

         Žalovaná: Sparkasse Saarbrücken

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. p) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES (1) z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS vykladať v tom zmysle, že za požadované údaje o „čase“ alebo o „iných podmienkach vykonania [práva na odstúpenie od zmluvy]“ sa považujú aj podmienky začatia plynutia lehoty na odstúpenie od zmluvy?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Bráni článok 10 ods. 2 písm. p) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS výkladu v tom zmysle, že informácia o odstúpení od zmluvy je „zrozumiteľná“ a „stručná“, ak sama o sebe neobsahuje úplné povinné údaje, ktoré sa majú poskytnúť o začiatku plynutia lehoty na odstúpenie, ale v tejto súvislosti len odkazuje na vnútroštátne zákonné ustanovenie, v tejto veci na § 492 ods. 2 BGB (občiansky zákonník, ďalej len „BGB“) v znení platnom 12. júna 2014, ktoré následne odkazuje na ďalšie vnútroštátne ustanovenia, v prejednávanej veci na článok 247 § 3 až § 13 Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch (zákon, ktorým sa zavádza občiansky zákonník, ďalej len „EGBGB“) v znení platnom do 12. júna 2014, a spotrebiteľ preto musí preštudovať množstvo zákonných ustanovení rôznych zákonov, aby mu bolo jasné, aké údaje treba povinne uviesť, aby v prípade jeho zmluvy o úvere začala plynúť lehota na odstúpenie od zmluvy?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú otázku (a ak aj napriek odkazu na vnútroštátne zákonné ustanovenia nevznikajú žiadne zásadné výhrady):
                  Bráni článok 10 ods. 2 písm. p) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS takému výkladu, podľa ktorého informácia o práve na odstúpenie od zmluvy je „zrozumiteľná“ a „stručná“, ak odkaz na vnútroštátne zákonné ustanovenie, v prejednávanej veci na § 492 ods. 2 BGB v znení platnom od 30. júla 2010 do 12.júna 2014, ktorý ďalej odkazuje na ďalšie vnútroštátne právne predpisy — v prejednávanom prípade na článok 247 § 3 až § 13 EGBGB v znení platnom od 4. augusta 2011 do 12. júna 2014 —, nevyhnutne vedie k tomu, že spotrebiteľ musí nad rámec jednoduchého preštudovania ustanovení zákona vykonať aj právnu subsumpciu, napríklad pokiaľ ide o otázku, či sa mu poskytol úver za podmienok, ktoré sú bežné pre zmluvy zabezpečené nehnuteľnosťou a ich dočasné financovanie, alebo či ide o viazané zmluvy, aby mu bolo jasné, aké údaje treba povinne uviesť, aby v prípade jeho zmluvy o úvere začala plynúť lehota na odstúpenie od zmluvy?

         (1)  Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66.


title: Vec C-216/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 11. marca 2019 — WQ/Land Berlin

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 11. marca 2019 — WQ/Land Berlin
      (Vec C-216/19)
      (2019/C 206/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WQ

         Žalovaný: Land Berlin

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má vlastník hektára, na ktorý možno poskytnúť podporu, k dispozícii tento hektár v zmysle článku 24 ods. 2 prvej vety nariadenia č. 1307/2013 (1), ak žiadna tretia osoba nemá užívacie právo k hektáru, na ktorý možno poskytnúť podporu, najmä nie užívacie právo odvodené od vlastníka, alebo plochu nemá k dispozícii tretia osoba alebo nikto, ak tretia osoba v skutočnosti vykonáva poľnohospodársku činnosť na tejto ploche bez užívacieho práva?

                  2.

                  Má sa formulácia „akákoľvek plocha, ktorá oprávňovala poľnohospodára na platby v roku 2008 v rámci režimu jednotnej platby alebo režimu jednotnej platby na plochu ustanovených v hlave III a v hlave IV A nariadenia (ES) č. 1782/2003 (2)“ v článku 32 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1307/2013 vykladať v tom zmysle, že plocha v roku 2008 musela spĺňať predpoklady, ktoré hlava III, resp. hlava IV A nariadenia (ES) č. 1782/2003 vyžadujú v súvislosti s nárokom na platby v rámci režimu jednotnej platby alebo režimu jednotnej platby na plochu?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: Má sa formulácia „akákoľvek plocha, ktorá oprávňovala poľnohospodára na platby v roku 2008 v rámci režimu jednotnej platby alebo režimu jednotnej platby na plochu ustanovených v hlave III a v hlave IV A nariadenia (ES) č. 1782/2003“ v článku 32 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1307/2013 vykladať v tom zmysle, že na účely klasifikovania zalesnenej pôdy podľa článku 31 nariadenia (ES) č. 1257/1999 (3) ako hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu, v zmysle článku 32 ods. 2 písm. b) bodu ii) nariadenia (ES) č. 1307/2013 sa vyžaduje, aby bol prostredníctvom plochy využitý nárok na vyňatie pôdy z produkcie alebo iný platobný nárok v zmysle článku 44 ods. 1 alebo článku 54 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1782/2003?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku: Má sa formulácia „akákoľvek plocha, ktorá oprávňovala poľnohospodára na platby v roku 2008 v rámci režimu jednotnej platby alebo režimu jednotnej platby na plochu ustanovených v hlave III a v hlave IV A nariadenia (ES) č. 1782/2003“ v článku 32 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1307/2013 vykladať v tom zmysle, že na účely klasifikovania zalesnenej pôdy podľa článku 31 nariadenia (ES) č. 1257/1999 ako hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu, v zmysle článku 32 ods. 2 písm. b) bodu ii) nariadenia (ES) č. 1307/2013 sa vyžaduje, aby poľnohospodár v roku 2008 podal žiadosť podľa článku 22 ods. 1 a/alebo článku 34 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1782/2003 a spĺňal ostatné predpoklady priamej platby podľa hlavy III alebo IV A?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, 2003, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

         (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391).


title: Vec C-238/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 20. marca 2019 — EZ/Bundesrepublik Deutschland

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 20. marca 2019 — EZ/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-238/19)
      (2019/C 206/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Hannover

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: EZ

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 ods. 2 písm. e) smernice 2011/95/EÚ (1)vykladať v tom zmysle, že „odmietnutie vykonania vojenskej služby v čase konfliktu“ si nevyžaduje, aby dotknutá osoba odmietla vykonať vojenskú službu vo formalizovanom postupe odmietnutia, ak právna úprava štátu pôvodu neupravuje právo na odmietnutie vykonania vojenskej služby?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Chráni článok 9 ods. 2 písm. e) smernice 2011/95/EÚ prostredníctvom „odmietnutia vykonania vojenskej služby v čase konfliktu“ aj tie osoby, ktoré sa po uplynutí lehoty na odklad vojenskej služby neprihlásia na vojenskej správe štátu pôvodu a útekom sa vyhnú nútenému odvodu?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
                  Má sa článok 9 ods. 2 písm. e) smernice 2011/95/EÚ vykladať v tom zmysle, že pre osobu podliehajúcu brannej povinnosti, ktorá nemá informácie o svojej budúcej oblasti vojenského nasadenia, by vojenská služba priamo alebo nepriamo zahŕňala „trestné činy alebo akty, na ktoré sa vzťahujú dôvody vylúčenia, ako sú stanovené v článku 12 ods. 2“ už len z toho dôvodu, že ozbrojené sily jej štátu pôvodu sa opakovane a systematicky dopúšťajú takýchto zločinov alebo činov, pričom nasadzujú osoby podliehajúce brannej povinnosti?

                  4.

                  Má sa článok 9 ods. 3 smernice 2011/95/EÚ vykladať v tom zmysle, že aj v prípade prenasledovania podľa článku 9 ods. 2 písm. e) smernice 2011/95/EÚ musí podľa článku 2 písm. d) smernice 2011/95/EÚ existovať spojenie medzi dôvodmi uvedenými v článku 10 smernice 2011/95/EÚ a činmi, ktoré sa podľa článku 9 ods. 1 a 2 smernice 2011/95/EÚ považujú za prenasledovanie, alebo stav, keď chýba ochrana proti takýmto činom?

                  5.

                  V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku: ide o spojenie, v zmysle článku 9 ods. 3 v spojení s článkom 2 písm. d) smernice 2011/95/EÚ, medzi prenasledovaním formou stíhania alebo potrestania za odmietnutie vykonať vojenskú službu, a dôvodom prenasledovania už v tom prípade, ak stíhanie alebo potrestanie nadväzuje na odmietnutie?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany, Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9.


title: Vec C-242/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 20. marca 2019 — CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 20. marca 2019 — CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (Vec C-242/19)
      (2019/C 206/31)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CHEP Equipment Pooling NV

         Žalovaní: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide v prípade prepravy paliet z jedného členského štátu do iného členského štátu na účely ich následného prenájmu v členskom štáte určenia zdaniteľnej osobe so sídlom v Rumunsku, ktorá je v Rumunsku identifikovaná na účely DPH, o prepravu, ktorá sa nepovažuje za premiestnenie, v súlade s článkom 17 ods. 2 smernice 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  Bez ohľadu na odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku, považuje sa za zdaniteľnú osobu podľa článku 2 bodu 1 smernice 2008/9/ES (2) zdaniteľná osoba v zmysle článku 9 ods. 1 smernice 2006/112/ES, ktorá nie je usadená v členskom štáte vrátenia dane, ale má sídlo na území iného členského štátu, hoci je táto osoba identifikovaná na účely DPH, alebo mala by sa identifikovať na účely DPH v členskom štáte vrátenia dane?

                  3.

                  Predstavuje okolnosť spočívajúca v neexistujúcej identifikácii na účely DPH v členskom štáte vrátenia dane, s ohľadom na ustanovenia smernice 2008/9/ES, dodatočnú podmienku k podmienkam stanoveným v článku 3 smernice 2008/9/ES, aby zdaniteľná osoba usadená v inom členskom štáte, t. j. neusadená v členskom štáte vrátenia dane, mohla mať v situácii, aká nastala v prejednávanej veci, nárok na vrátenie dane?

                  4.

                  Má sa článok 3 smernice 2008/9/ES vykladať v tom zmysle, že bráni praxi vnútroštátneho správneho orgánu spočívajúcej v nepriznaní nároku na vrátenie DPH z dôvodu nesplnenia podmienky stanovenej výlučne vo vnútroštátnej právnej úprave?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).

         (2)  Smernica Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte (Ú. v. EÚ L 44, 2008, s. 23).


title: Vec C-249/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 25. marca 2019 — JE/KF

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 25. marca 2019 — JE/KF
      (Vec C-249/19)
      (2019/C 206/32)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v prvom stupni a odvolateľka: JE

         Žalovaný v prvom stupni a odporca: KF

         Prejudiciálne otázky

      Podať na Súdny dvor Európskej únie návrh na začatie prejudiciálneho konania vo veci výkladu ustanovení článku 10 nariadenia č. 1259/2010 (1), podľa ktorého „ak v rozhodnom práve v zmysle článku 5 alebo 8 nie je ustanovený inštitút rozvodu alebo rozhodné právo neumožňuje jednému z manželov z dôvodu jeho pohlavia rovnaký prístup k rozvodu alebo rozluke, uplatňuje sa právny poriadok štátu konajúceho súdu“, konkrétne nasledujúcu otázku týkajúcu sa objasnenia výrazu „v rozhodnom práve v zmysle článku 5 alebo 8 nie je ustanovený inštitút rozvodu“:

                  —

                  Má sa uvedené ustanovenie vykladať reštriktívne a doslovne, t. j. iba pokiaľ ide o prípad, ak cudzie rozhodné právo neupravuje nijakým spôsobom rozvod manželstva, alebo sa má vykladať extenzívne, čiže tak, že sa vzťahuje aj na situáciu, keď cudzie rozhodné právo rozvod síce pripúšťa, ale iba za mimoriadne obmedzujúcich podmienok predpokladajúcich povinné konanie o rozluke predchádzajúce rozvodu, t. j. konanie, ktoré právny poriadok štátu konajúceho súdu zodpovedajúcim spôsobom procesne neupravuje?

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1259/2010 z 20. decembra 2010, ktorým sa vykonáva posilnená spolupráca v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku (Ú. v. EÚ L 343, 2010, s. 10).


title: Vec C-254/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 26. marca 2019 — Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 26. marca 2019 — Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála
      (Vec C-254/19)
      (2019/C 206/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Ireland)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Friends of the Irish Environment Limited

         Žalovaná: An Bord Pleanála

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Predstavuje rozhodnutie o predĺžení platnosti povolenia dohodu o projekte, ktorá by mohla viesť k uplatneniu článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS (1) z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (ďalej len „smernica o biotopoch“)?

                  2.

                  Ovplyvňuje odpoveď na prvú otázku niektorý z týchto dôvodov?

                              a)

                              Povolenie (ktorého trvanie sa má predĺžiť) bolo udelené na základe ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré riadne neprebralo smernicu o biotopoch v tom zmysle, že právna úprava nesprávne zamenila primerané vyhodnotenie na účely smernice o biotopoch s posudzovaním vplyvov na životné prostredie na účely smernice o EIA (smernica 2011/92/EÚ (2)).]

                              b)

                              Povolenie tak, ako bolo pôvodne udelené, neobsahuje informáciu o tom, či bola žiadosť o povolenie riešená v rámci 1. alebo 2. etapy článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch a neobsahuje „úplné, presné a definitívne zistenia a závery, ktoré by mohli odstrániť akúkoľvek dôvodnú vedeckú pochybnosť, pokiaľ ide o následky prác plánovaných na dotknutej lokalite“ tak, ako to vyžaduje rozsudok vo veci C-404/09, Komisia/Španielsko (3).

                              c)

                              Pôvodná doba platnosti povolenia uplynula a v dôsledku toho prestalo mať povolenie účinok na celý rozvoj. Podľa povolenia nie je možné vykonať žiadne práce až do jeho možného predĺženia.

                              d)

                              V súlade s povolením sa nikdy nevykonali žiadne práce.

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, aké úvahy [je] príslušný orgán povinný zohľadniť pri vykonávaní skríningu v 1. etape podľa článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch? Vyžaduje sa napríklad od príslušného orgánu, aby zohľadnil niektoré alebo všetky z nasledujúcich úvah: (i) či existujú zmeny navrhovaných prác a použitia; (ii) či došlo k zmene environmentálneho pozadia, napr. z hľadiska určenia lokalít európskeho významu po dátume rozhodnutia o udelení súhlasu; (iii) či došlo k významným zmenám vo vedeckých poznatkoch, napr. aktuálnejšie prieskumy týkajúce sa oprávnených záujmov lokalít európskeho významu? Prípadne je príslušný orgán povinný posúdiť vplyvy celého projektu na životné prostredie?

                  4.

                  Je potrebné rozlišovať medzi (i) povolením, ktoré stanovuje lehotu na dobu činnosti (fáza prevádzky) a (ii) povolením, ktoré iba stanovuje lehotu na dobu, počas ktorej je možné vykonávať stavebné práce (fáza výstavby) avšak za predpokladu, že stavebné práce budú dokončené v rámci tejto lehoty, neukladá žiadnu časovú lehotu na činnosť alebo prevádzku?

                  5.

                  Do akej miery, ak je vôbec stanovená, podlieha povinnosť vnútroštátneho súdu vykladať právne predpisy v čo najväčšej možnej miere v súlade s ustanoveniami smernice o biotopoch a Aarhuského dohovoru podmienke že účastníci konania musia výslovne nastoliť tieto otázky výkladu? Konkrétnejšie, ak vnútroštátne právo stanovuje dva rozhodovacie procesy, z ktorých iba jeden zabezpečuje dodržiavanie smernice o biotopoch, je vnútroštátny súd povinný vykladať vnútroštátnu právnu úpravu v tom zmysle, že sa možno odvolávať len na rozhodovací proces, ktorý je v súlade s právnou úpravou, bez ohľadu na to, že sa takéhoto presného výkladu účastníci konania v prejednávanej veci výslovne nedomáhali?

                  6.

                  Ak je odpoveď na bod A) druhej otázky vyššie taká, že je relevantné posúdiť, či bolo rozhodnutie (doba platnosti ktorého má byť predĺžená) vydané podľa ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré riadne neprebrali smernicu o biotopoch, je vnútroštátny súd povinný neuplatniť pravidlo vnútroštátneho procesného práva, ktoré vylučuje, aby namietateľ spochybnil platnosť predchádzajúceho (uplynutého) povolenia v rámci následnej žiadosti o vydanie povolenia? Je takéto pravidlo vnútroštátneho procesného práva nezlučiteľné s povinnosťou poskytnúť prostriedky nápravy, ktorá bola nedávno opätovne potvrdená v rozsudku vo veci C-348/15, Stadt Wiener (4)?

         (1)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, 2012, s. 1).

         (3)  EU:C:2011:768.

         (4)  EU:C:2016:882.


title: Vec C-257/19: Žaloba podaná 26. marca 2019 — Európska komisia/Írsko

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/31

      Žaloba podaná 26. marca 2019 — Európska komisia/Írsko
      (Vec C-257/19)
      (2019/C 206/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. L. Kalėda, N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Írsko

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  rozhodol, že Írsko si tým, že nezriadilo vyšetrovací orgán, ktorý je nezávislý, pokiaľ ide o jeho organizáciu, právnu štruktúru a prijímanie rozhodnutí, od všetkých strán, ktorých záujmy by mohli byť v konflikte s jemu zverenými úlohami, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/18/ES (1), ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/35/ES a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES,

                  —

                  zaviazal Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      V súlade s článkom 8 ods. 1 smernice 2009/18/ES členské štáty zabezpečia, aby zodpovednosť za výkon bezpečnostných vyšetrovaní veľmi vážnych námorných nehôd mal nestranný stály vyšetrovací orgán. Aby vyšetrovací orgán vykonával bezpečnostné vyšetrovanie nezávisle, článok 8 ods. 1 požaduje, že musí byť nezávislý, pokiaľ ide o jeho organizáciu, právnu štruktúru a prijímanie rozhodnutí, od všetkých strán, ktorých záujmy by mohli byť v konflikte s jemu zverenými úlohami.
      Komisia zastáva názor, že Marine Casualty Investigation Board zriadená Írskom túto požiadavku nespĺňa z dôvodu, že dvaja z jeho piatich členov majú tiež všeobecnú regulačnú a vymáhaciu zodpovednosť vo vzťahu k námornej bezpečnosti plavidiel, ktoré sa plavia pod írskou vlajkou, a k bezpečnostných inšpekciám v írskych vodách.

         (1)  Ú. v. EÚ L 131, 2009, s. 114.


title: Vec C-263/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 28. marca 2019 — T-Systems Magyarország Zrt. a iní/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság a iní

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 28. marca 2019 — T-Systems Magyarország Zrt. a iní/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság a iní
      (Vec C-263/19)
      (2019/C 206/37)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Žalovaní: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság, BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., T-Systems Magyarország Zrt.

         Vedľajší účastník konania: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Odporuje článku 41 ods. 1 a článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj odôvodneniam 10, 29, 107, 109 a 111 a článku 1 ods. 2 a článku 72 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (1) vnútroštátny predpis alebo prax týkajúca sa výkladu a uplatňovania tohto predpisu, ktorá s prihliadnutím na zmluvný právny vzťah medzi zmluvnými stranami stanovuje, že nielen obstarávateľ sa dopustil porušenia z dôvodu protiprávneho neuskutočnenia verejného obstarávania, keďže údajne porušil predpisy týkajúce sa úpravy zmlúv, a z dôvodu nedodržania ustanovení, ktorými sa spravuje úprava zmlúv, ale dopustil sa ho aj úspešný uchádzač, ktorý s obstarávateľom uzavrel zmluvu, na základe toho, že na protiprávnu úpravu zmlúv sa vyžaduje spoločný postup zmluvných strán[?]

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, odporuje odôvodneniam 19, 20 a 21 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek (2), článku 2 ods. 2 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (3) a článku 2 ods. 2 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (4), s prihliadnutím na článok 41 ods. 1 a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj odôvodnenia 10, 29, 107, 109 a 111 a článok 1 ods. 2 a článok 72 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES vnútroštátny predpis alebo prax týkajúca sa výkladu a uplatňovania tohto predpisu, ktorá dovoľuje, aby sa aj na úspešného uchádzača, ktorý uzavrie s obstarávateľom zmluvu, uplatnila sankcia (pokuta), ktorá je odlišná od skrátenia doby platnosti zmluvy, z dôvodu protiprávneho neuskutočnenia verejného obstarávania a nedodržania ustanovení o úprave zmlúv[?]

                  3.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvé dve otázky záporná, vnútroštátny súd žiada Súdny dvor Európskej únie, aby mu tiež poskytol usmernenie, pokiaľ ide o otázku, či na stanovenie výšky sankcie (pokuty) postačuje okolnosť, že medzi zmluvnými stranami existuje zmluvný právny vzťah, bez toho, aby sa preskúmalo, ako postupovali zmluvné strany pri úprave zmluvy a akou mierou sa nej podieľali.

         (1)  Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65.

         (2)  Ú. v. EÚ L 335, 2007, s. 31.

         (3)  Ú. v. ES L 385, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246.

         (4)  Ú. v. ES L 76, 1992, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315.


title: Vec C-265/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 29. marca 2019 — Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 29. marca 2019 — Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General
      (Vec C-265/19)
      (2019/C 206/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Írsko)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Recorded Artists Actors Performers Ltd

         Žalovaní: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je povinnosť vnútroštátneho súdu vykladať smernicu 2006/115/ES (1) o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva („smernica“) z hľadiska účelu a cieľa Rímskeho dohovoru (2) a/alebo WPPT (3) obmedzená na pojmy, ktoré smernica výslovne používa, alebo sa alternatívne vzťahuje aj na pojmy, ktoré možno nájsť výlučne v uvedených medzinárodných dohodách? Do akej miery sa má konkrétne článok 8 smernice vykladať z hľadiska požiadavky „vnútroštátneho zaobchádzania“, tak ako je uvedená v článku 4 WPPT?

                  2.

                  Má členský štát k dispozícii voľnú úvahu, aby stanovil kritériá na určenie, ktorých výkonných umelcov možno považovať za „príslušných výkonných umelcov“ v zmysle článku 8 smernice? Môže konkrétne členský štát obmedziť právo podieľať sa na primeranej odmene len na prípady, v ktorých (i) sa buď výkon uskutoční v Európskom hospodárskom spoločenstve („EHP“), alebo (ii) výkonní umelci majú prechodný alebo trvalý pobyt v krajine EHP?

                  3.

                  Aká je miera voľnej úvahy členského štátu, keď reaguje na výhradu, ktorú uplatní iná zmluvná strana podľa článku 15 ods. 3 WPPT? Je konkrétne členský štát povinný vo svojej reakcii presne použiť výrazy použité druhou zmluvnou stranou v jej výhrade? Má zmluvná strana povinnosť neuplatniť pravidlo 30 dní uvedené v článku 5 Rímskeho dohovoru, ak môže vyústiť do situácie, v ktorej výrobca zmluvnej strany uplatňujúcej výhradu získa v zmysle článku 15 ods. 1 odmenu, pričom výkonní umelci podieľajúci sa na rovnakom zvukovom zázname odmenu nezískajú? Môže alternatívne zmluvná strana, ktorá reaguje na výhradu, poskytnúť štátnym príslušníkom zmluvnej strany, ktorá uplatnila výhradu, rozsiahlejšie práva ako poskytla táto zmluvná strana, to znamená môže reagujúca zmluvná strana poskytnúť práva, ktoré zmluvná strana uplatňujúca výhradu neposkytuje v rovnakej miere?

                  4.

                  Je za akýchkoľvek okolností prípustné vyhradiť právo na primeranú odmenu len pre výrobcov zvukového záznamu, a teda odmietnuť toto právo výkonným umelcom, ktorých výkon bol zachytený na tento zvukový záznam?

         (1)  Ú. v. EÚ L 376, 2006, s. 28.

         (2)  Medzinárodný dohovor o ochrane výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a rozhlasových organizácií (1961).

         (3)  Zmluva WIPO o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch z roku 1996.


title: Vec C-276/19: Žaloba podaná 1. apríla 2019 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/35

      Žaloba podaná 1. apríla 2019 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-276/19)
      (2019/C 206/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. X. P. Lewis, J. Jokubauskaitė, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že zaviedlo nové zjednodušené pravidlá, ktoré rozširujú nulovú sadzbu, a výnimku od bežnej požiadavky registrácie dane z pridanej hodnoty stanovenej pôvodným Terminal Markets Order 1973, bez toho, aby požiadali Komisiu o súhlas Rady, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 395 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“),

                  —

                  zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Dňa 28. decembra 1977 oznámilo Spojené kráľovstvo osobitné opatrenia vrátane Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973, ktorý umožňuje na základe určitých podmienok uskutočňovať termínové obchody na určitých trhoch v Spojenom kráľovstve oslobodené od DPH a od registrácie subjektov podliehajúcich DPH.
      Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 bol niekoľko krát zmenený, pričom bol rozšírený o niekoľko komoditných trhov, ktoré neboli uvedené v pôvodnom oznámení.
      Komisia uvádza, že zmeny v Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 rozširujú rozsah pôvodnej výnimky, ktorú Spojené kráľovstvo oznámilo v roku 1977. Tieto zmeny mali byť následne oznámené Komisii na základe článku 395 ods. 1 smernice o DPH, pričom táto povinnosť nebola splnená.

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-286/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d'instance d’Aulnay-sous-Bois (Francúzsko) 5. apríla 2019 — JE, KF/XL Airways SA

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/37

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d'instance d’Aulnay-sous-Bois (Francúzsko) 5. apríla 2019 — JE, KF/XL Airways SA
      (Vec C-286/19)
      (2019/C 206/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal d'instance d’Aulnay-sous-Bois

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: JE, KF

         Žalovaný: XL Airways SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  O uplatniteľnosti článku 3 ods. 2 písm. a) v jeho dvoch častiach, v prípade meškania letu:

                              a)

                              Vzhľadom na skutočnosť, že právo na náhradu v prípade odmietnutia nástupu do lietadla alebo zrušenia letu, stanovené v článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 (1), bolo judikatúrou rozšírené na meškania letu (Súdny dvor, štvrtá komora, 19. november 2009, vec C-402/07 a C-432/07, Sturgeon), možno výslovnú podmienku o dostavení sa cestujúceho na odbavenie stanovenú v článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, uplatniteľnú len v prípade odmietnutia nástupu do lietadla, uplatňovať v rámci náhrady požadovanej cestujúcim, ktorý je poškodený z dôvodu meškania letu a nie z dôvodu odmietnutia nástupu do lietadla?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede na otázku 1) a), vzhľadom na ciele lehoty stanovenej článkom 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 („najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu“) súvisiace s otázkou prekročenia kapacity rezervácií a s cieľmi bezpečnosti, treba v tomto prípade túto lehotu vykladať v zmysle, že je to „najneskôr 45 minút pred novým časom odletu meškajúceho letu, uverejneným na informačných tabuliach letiska alebo oznámeným cestujúcim“?

                  2.

                  O dôkaznom bremene v súvislosti s „dostavením sa na odbavenie“:
                  V prípade kladnej odpovede na otázku 1) a), teda v prípade uplatnenia článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 na náhradu požadovanú cestujúcim, ktorý je poškodený z dôvodu meškania letu:

                              a)

                              Sú podmienky stanovené v článku 3 ods. 2 písm. a) predbežnými podmienkami, ktoré spotrebiteľ musí splniť na účely uplatnenia nariadenia alebo okolnosťou vylučujúcou zodpovednosť leteckej spoločnosti, umožňujúc jej predložiť zoznam cestujúcich na preukázanie toho, že spotrebiteľ sa nedostavil na odbavenie „ako je určené a v čase, ktorý vopred písomne (vrátane elektronických prostriedkov) stanovil letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent, alebo ak nie je stanovený žiadny čas, najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, vzhľadom na technologický vývoj umožňujúci vydávanie elektronických palubných lístkov, na absenciu časovej informácie na papierových palubných lístkoch, na s tým súvisiacu absenciu akejkoľvek povinnosti fyzicky sa dostaviť k odbavovaciemu pultu a na skutočnosť, že len letecké spoločnosti disponujú všetkými informáciami týkajúcimi sa odbavenia cestujúcich až do ukončenia činností súvisiacich s týmto odbavením?

                              b)

                              Bráni zásada potrebného účinku, ciele nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 a zvýšená úroveň ochrany cestujúcich a všeobecne spotrebiteľov, zaručená nariadením (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 alebo inými ustanoveniami či normami práva Únie tomu, aby dôkazné bremeno o svojom dostavení sa na odbavenie niesol výlučne cestujúci, „ako je určené a v čase, ktorý vopred písomne (vrátane elektronických prostriedkov) stanovil letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent, alebo ak nie je stanovený žiadny čas, najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, vzhľadom na technologický vývoj umožňujúci vydávanie elektronických palubných lístkov, na absenciu časovej informácie na papierových palubných lístkoch, na s tým súvisiacu absenciu akejkoľvek povinnosti fyzicky sa dostaviť k odbavovaciemu pultu a na skutočnosť, že len letecké spoločnosti disponujú všetkými informáciami týkajúcimi sa odbavenia cestujúcich až do ukončenia činností súvisiacich s týmto odbavením?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-288/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Saarlandes (Nemecko) 9. apríla 2019 — QM/Finanzamt Saarbrücken

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/38

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Saarlandes (Nemecko) 9. apríla 2019 — QM/Finanzamt Saarbrücken
      (Vec C-288/19)
      (2019/C 206/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht des Saarlandes

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: QM

         Žalovaný: Finanzamt Saarbrücken

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 56 ods. 2 smernice o DPH (1) vykladať v tom zmysle, že pod slovným spojením „prenájom dopravných prostriedkov nezdaniteľnej osobe“ sa má chápať aj prenechanie vozidla, ktoré je súčasťou majetku podniku zdaniteľnej osoby (firemného vozidla), na užívanie jeho zamestnancom, ak títo zamestnanci za to neposkytujú žiadnu inú úhradu než ich pracovný výkon (jeho časť), teda neodvádzajú nijakú platbu, nepoužijú na to žiadnu časť svojej odmeny v hotovosti a ani si podľa dohody medzi stranami, podľa ktorej je nárok na používanie firemného vozidla spojený so vzdaním sa iných výhod, nevyberajú medzi rôznymi výhodami ponúkanými zdaniteľnou osobou?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty; Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1, v znení smernice Rady 2008/8/ES z 12. februára 2008; Ú. v. EÚ L 44, 2008, s. 11.


title: Vec T-226/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. apríla 2019 — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie Rustproof system ADAPTA — Čiastočné vyhlásenie neplatnosti zo strany odvolacieho senátu — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001) — Porušenie práva byť vypočutý — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001) — Dôkazy predložené po prvýkrát na Všeobecnom súde“)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/40

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. apríla 2019 — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
      (Vec T-226/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie Rustproof system ADAPTA - Čiastočné vyhlásenie neplatnosti zo strany odvolacieho senátu - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001) - Porušenie práva byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001) - Dôkazy predložené po prvýkrát na Všeobecnom súde“)
      (2019/C 206/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, abogados)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis, A. Söder a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Rajendra, solicitor, a S. Malynicz, QC)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2017 (vec R 2408/2015-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Coatings Foreign IP a Adapta Color

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Spoločnosť Adapta Color, SL je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 202, 26.6.2017.


title: Vec T-481/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. apríla 2019 — Electroquimica Onubense/ECHA („REACH — Zastúpenie advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/41

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. apríla 2019 — Electroquimica Onubense/ECHA
      (Vec T-481/18) (1)

      („REACH - Zastúpenie advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby - Zjavná neprípustnosť“)
      (2019/C 206/45)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa): Electroquimica Onubense, SL (Palos de la Frontera, Španielsko) (v zastúpení: D. González Blanco, avocat)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: J.-P. Trnka, C.-M. Bergerat a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. García Molyneux, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu ECHA SME D(2018)2931-DC z 31. mája 2018, ktorým sa konštatuje, že žalobkyňa nespĺňa podmienky zakladajúce nárok na zníženie registračného poplatku stanovené pre malé podniky a ktorým sa jej ukladá administratívny poplatok

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                     Spoločnosť Electroquimica Onubense, SL je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec T-79/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. apríla 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Konanie o urovnaní — Prístup k dokumentom — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/41

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. apríla 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol/Komisia
      (Vec T-79/19 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska súťaž - Konanie o urovnaní - Prístup k dokumentom - Neexistencia naliehavosti“)
      (2019/C 206/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Lantmännen ek för (Štokholm, Švédsko), Lantmännen Agroetanol AB (Norrköping, Švédsko) (v zastúpení: S. Perván Lindeborg, A. Johansson, advokáti, a R. Bachour, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández, G. Conte a C. Urraca Caviedos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia Európskej komisie C(2019) 743 final z 28. januára 2019 týkajúceho sa námietky proti sprístupneniu informácií, ktorú vzniesli spoločnosti Lantmännen ek för a Lantmännen Agroetanol AB na základe článku 8 rozhodnutia predsedu Európskej komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (vec AT.40054 — referenčné údaje pre etanol)

         Výrok

                  1.

                     Návrh na nariedenie predbežných opatrení sa zamieta.

                  2.

                     Uznesenie zo 14. februára 2019, Lantmännen a Lantmännen Agroetanol/Komisia (T-79/19 R), sa odkladá.

                  3.

                     O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-99/19: Žaloba podaná 18. februára 2019 — Magnan/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/42

      Žaloba podaná 18. februára 2019 — Magnan/Komisia
      (Vec T-99/19)
      (2019/C 206/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Nathaniel Magnan (Aix-en-Provence, Francúzsko) (v zastúpení: J. Fayolle, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil za prípustnú prejednávanú žalobu na nečinnosť Európskej komisie a založil mimozmluvnú zodpovednosť Komisie na základe článku 340 ZFEÚ,

                  —

                  vyhlásil za prípustnú prejednávanú žalobu o neplatnosť implicitného rozhodnutia Európskej komisie o odmietnutí konať, a to v liste z 20. decembra 2018,

                  —

                  vo veci samej po prvé

                              —

                              rozhodol, že článok 55 písm. a) Loi sur l’Assurance-maladie (zákon o zdravotnom poistení, tzv. LAMal) porušuje:

                                          —

                                          článok 2 (zákaz diskriminácie), článok 7 (právo na rovnosť zaobchádzania) a článok 13 (povinnosť „stand still“) dohody o voľnom pohybe osôb medzi Švajčiarskom a Európskou úniou (ďalej len „DVPO“),

                                          —

                                          článok 55 smernice 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií,

                              —

                              konštatoval, že horizontálna smernica kantónu Ženeva o „Postupe prijímania pracovníkov v rámci verejnoprávnych orgánov a dotovaných subjektov“ je v rozpore s DVPO a že všetky ostatné švajčiarske federálne právne predpisy o uprednostňovaní švajčiarskych občanov sú v rozpore s DVPO,

                              —

                              konštatoval, že členské štáty Európskej únie nediskriminujú lekárov, ktorí sú švajčiarskymi štátnymi príslušníkmi,

                              —

                              konštatoval protiprávnu nečinnosť Európskej komisie, ktorá musí dbať na uplatňovanie Zmlúv, čím porušila zásadu ochrany legitímnej dôvery a zásadu istoty nadobudnutých práv doktora Magnana Nathaniela,

                              —

                              konštatoval príčinnú súvislosť medzi protiprávnou nečinnosťou Európskej komisie a ujmou spôsobenou doktorovi Magnanovi Nathanielovi,

                              —

                              určil, že sa Európska komisia dopustila nečinnosti,

                              —

                              uložil Európskej komisii, aby sumu 1 141 198,10 eura (jeden milión stoštyridsaťjedentisíc stodeväťdesiatosem eur a desať centov vo výmennom kurze ku 7. januáru 2019 o 11:39 UTC), ktorá zodpovedá sume 1 281 444 CHF (jeden milión dvestoosemdesiatjeden tisíc štyristoštyridsaťštyri švajčiarskych frankov), zaplatila doktorovi Magnanovi Nathanielovi ako náhradu ujmy už vzniknutej od roku 2013 z dôvodu mimozmluvnej zodpovednosti Komisie na základe článku 340 ZFEÚ,

                              —

                              uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť doktorovi Magnanovi Nathanielovi penále 500 eur (päťsto eur) za pracovné dni z dôvodu pokračujúcej, trvalej a skutočnej ekonomickej ujmy, ktorá zodpovedá dennej ekonomickej ujme, pokiaľ Švajčiarska konfederácia nebude dodržiavať DVPO alebo jedna zo strán neodstúpi od dohody na základe článku 340 ZFEÚ pre nečinnosť,

                  —

                  po druhé

                              —

                              konštatoval, že list s odpoveďou Európskej komisie z 20. decembra 2018 je zamietajúcim rozhodnutím,

                              —

                              zrušil toto implicitné rozhodnutie Európskej komisie, že nezačne postup proti Švajčiarskej konfederácii pre porušenie Zmlúv a nenahradí spôsobenú ujmu,

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Švajčiarsko porušilo dohodu medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb (Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6) a smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, 2005, s. 22). Žalobca sa totiž domnieva, že Švajčiarska konfederácia prijala v júli 2013 ustanovenia obmedzujúce usadenie lekárov v oblastiach s nadbytočným počtom pracovníkov, na ktorých sa vzťahuje švajčiarsky systém povinného zdravotného poistenia, a že toto ustanovenie je nepriamou diskrimináciou na základe štátnej príslušnosti, keďže toto obmedzenie sa netýka lekárov, ktorí majú 3 roky praxe vo švajčiarskych univerzitných nemocniciach.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na neexistencii diskriminačných opatrení zo strany Európskej únie voči lekárom, ktorí sú švajčiarskymi štátnymi príslušníkmi, v súlade so zásadou vzájomnosti v medzinárodnom práve, ktorá má byť podľa žalobcu konštatovaná Všeobecným súdom.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na protiprávnej nečinnosti Komisie v rozsahu, v akom Komisia mala povinnosť konať, pretože je strážkyňou Zmlúv na základe článku 17 ods. 1 ZEÚ a základných práv občanov Európskej únie. V tomto ohľade sa žalobca odvoláva na zásadu ochrany legitímnej dôvery voči orgánom a zásadu právnej istoty nadobudnutých práv.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že nezareagovanie Komisie na výzvu žalobcu, aby použila naliehavý postup, v skutočnosti predstavuje implicitné odmietnutie, a teda rozhodnutie nepriaznivo zasahujúce do právneho postavenia.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na mimozmluvnej zodpovednosti Európskej komisie na základe článku 340 ZFEÚ pre nečinnosť.


title: Vec T-181/19: Žaloba podaná 27. marca 2019 — Dickmanns/EUIPO

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/47

      Žaloba podaná 27. marca 2019 — Dickmanns/EUIPO
      (Vec T-181/19)
      (2019/C 206/50)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia EUIPO, oznámené listom zo 4. júna 2018, ktorými nebolo vyhovené návrhom podaným žalobkyňou jej listom z 25. januára 2018, a ktorými sa domáhala

                              i.

                              odstránenia ustanovenia o skončení zmluvy v článku 5 zmluvy žalobkyne, ako aj zmeny jej zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú podľa článku 2 písm. f) Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (ďalej len „podmienky zamestnávania“), ako aj — v rozsahu, v akom je to nevyhnutné — zrušenia rozhodnutia zo 14. decembra 2017, ako aj

                              ii.

                              druhého predĺženia jej zmluvy podľa článku 2 písm. f) podmienok zamestnávania aj po 30. júni 2018 (resp. po 30. septembri 2018, čo je dátum skončenia zmluvy posunutý z dôvodu choroby), prinajmenšom však účasti žalobkyne na postupe druhého predlžovania zmlúv s dočasnými zamestnancami podľa článku 2 písm. f) podmienok zamestnávania, ktorým zmluvy končia v roku 2018, v súlade s „Usmerneniami o predlžovaní zmlúv dočasných zamestnancov na dobu určitú“ z 28. januára 2016 (ďalej len „usmernenia“),

                  —

                  zaviazal EUIPO, aby žalobkyni nahradil škodu v primeranej výške stanovenej súdom za morálnu a nemajetkovú ujmu, ktorá jej vznikla vyššie uvedeným rozhodnutím EUIPO,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Zjavne nesprávne posúdenie, neuplatnenie voľnej úvahy žalovaného, porušenie zásad zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania, ako aj porušenie zákazu svojvoľného rozhodovania

                  2.

                  Protiprávnosť ustanovenia o skončení zmluvy na základe porušenia usmernení, zásad riadnej správy vecí verejných, zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania, ako aj zásady, že ukončenie zmluvy na dobu určitú dočasného zamestnanca vyžaduje oprávnený dôvod (iusta causa) a porušenie článku 30 Charty základných práv Európskej únie, smernice 1999/70/ES (1), rámcovej dohody [najmä jej článku 1 písm. b) a článku 5 ods. 1], ako aj článku 4 dohovoru MOP č. 158 o skončení pracovného pomeru zo strany zamestnávateľa

                  3.

                  Porušenie usmernení, ktoré predstavuje aj podstatnú procesnú vadu, ako aj porušenie zásad zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania, zásady riadnej správy vecí verejných a riadneho finančného hospodárenia, práva každého na vypočutie pred prijatím akéhokoľvek individuálneho opatrenia, ktoré by sa ho mohlo nepriaznivo dotýkať [článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie], povinnosti starostlivosti žalovaného o zamestnancov a povinnosti zohľadniť oprávnené záujmy žalobkyne, ako aj zjavne nesprávne posúdenie pri vyvažovaní záujmov žalobkyne so služobným záujmom a porušenie zákazu svojvoľného rozhodovania

                  4.

                  Na základe porušenia článku 8 ods. 1 druhej a tretej vety podmienok zamestnávania, ako aj zákazu opakovane uzatváraných pracovných vzťahov, platí zmluva žalobkyne na dobu neurčitú bez ustanovenia o skončení zmluvy

                  5.

                  Protiprávne zachovanie ustanovenia o skončení zmluvy v rámci protokolu o opätovnom začlenení, ako aj porušenie legitímnej dôvery, oprávnených záujmov žalobkyne a povinnosti starostlivosti uplatnením sporného ustanovenia

                  6.

                  Porušenie legitímnej dôvery žalobkyne, povinnosti starostlivosti žalovaného voči nej a nezohľadnenie oprávnených záujmov žalobkyne z dôvodu odmietnutia predĺžiť pracovnú zmluvu, ako aj zjavne nesprávne posúdenie pri skúmaní služobného záujmu

         (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec T-192/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/48

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)
      (Vec T-192/19)
      (2019/C 206/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Taliansko) (v zastúpení: A. Improda a R. Arista, avvocati)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „goclean“ — ochranná známka Európskej únie č. 13 270 046

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 30/01/2019 vo veci R 991/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil a zmenil napadnuté rozhodnutie,
                  a v dôsledku toho

                  —

                  uznal platnosť ochrannej známky Európskej únie „goclean“ č. 13 270 046, zapísanej 9. februára 2013, pre všetky alebo pre niektoré z výrobkov v triede 11 (splachovacie nádrže WC, WC misy, rozvody vody),

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom Ceramica Cielo SpA, spoločne alebo samostatne povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne v rámci tohto konania ako aj v rámci skorších konaní pre námietkovým oddelením a odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie a nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  výklad rozlišovacej spôsobilosti v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  nedôvodné posúdenie ochrannej známky ako sloganu,

                  —

                  porušenie a nesprávne uplatnenie článku 95 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001 z hľadiska jeho článku 59,

                  —

                  porušenie a nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 3 a článku 59 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001.