title: Vec C-374/09 P: Odvolanie podané 23. septembra 2009 : Constantin Hârsulescu proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiestej komory) z  22. júla 2009 vo veci T-234/09, Hârsulescu/Rumunsko

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/14

      Odvolanie podané 23. septembra 2009: Constantin Hârsulescu proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiestej komory) z 22. júla 2009 vo veci T-234/09, Hârsulescu/Rumunsko
      (Vec C-374/09 P)
      (2010/C 161/20)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Constantin Hârsulescu (v zastúpení: C. Stanciu)

         Ďalší účastník konania: Rumunsko
      Uznesením zo 4. marca 2010 Súdny dvor (piata komora) odvolanie zamietol.


title: Vec T-366/04: Žaloba podaná dňa 8. septembra 2004: Hensotherm AB proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/22

         Žaloba podaná dňa 8. septembra 2004: Hensotherm AB proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-366/04)
   (2005/C 31/45)
   Jazyk konania: švédčina
   Hensotherm AB, so sídlom v Trelleborgu (Švédsko), v zastúpení: Stefan Hallbäck, advokát, podal dňa 8. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom bol Rudolf Hensel GmbH, so sídlom v Börnsen (Nemecko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vrátil vec odvolaciemu senátu Úradu pre harmonizáciu na hmotnoprávne preskúmanie žalobcovho odvolania proti rozhodnutiu oddelenia v konaní o vyhlásenie neplatnosti zo dňa 11. septembra 2003 z dôvodu porušenia základných procesných náležitostí;

               —

               subsidiárne, preskúmal odvolanie proti rozhodnutiu oddelenia v konaní o vyhlásenie neplatnosti zo dňa 11. septembra 2003 a rozhodnutie odvolacieho senátu zo dňa 12. júla 2004 a zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva č. 357 863, ktorý podal Rudolf Hensel GmbH;

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti:

               Obrazová ochranná známka „HENSOTHERM“ pre výrobky tried 2 a 17 (farby, izolačný a tesniaci materiál) – Ochranná známka Spoločenstva č. 357 863

               Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva

               Žalobca

               Účastník konania, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti:

               Rudolf Hensel GmbH

               Práva z ochrannej známky účastníka konania, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti:

               Vnútroštátna slovná ochranná známka „HENSOTHERM“ (č. 213 672) pre výrobky triedy 2

               Rozhodnutie oddelenia v konaní o vyhlásenie neplatnosti:

               Vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva „HENSOTHERM“ z dôvodu pravdepodobnosti zámeny so skoršou vnútroštátnou ochrannou známkou „HENSOTHERM“ (č. 213 672).

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Žalobné dôvody:

               Porušenie článku 52 ods.1 písm. a) a článku 78 nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-654/13: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV) (Prejudiciálne konanie — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 183 — Vrátenie nadmerného odpočtu DPH — Vnútroštátna úprava vylučujúca zaplatenie úrokov z omeškania súvisiacich s DPH, ktorej vrátenie nebolo možné v primeranej lehote z dôvodu podmienky, o ktorej súd rozhodol, že je v rozpore s právom Únie — Zásada rovnocennosti)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/31

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Vec C-654/13) (1)

   ((Prejudiciálne konanie - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 183 - Vrátenie nadmerného odpočtu DPH - Vnútroštátna úprava vylučujúca zaplatenie úrokov z omeškania súvisiacich s DPH, ktorej vrátenie nebolo možné v primeranej lehote z dôvodu podmienky, o ktorej súd rozhodol, že je v rozpore s právom Únie - Zásada rovnocennosti))
   2014/C 315/49
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Výrok

   Právo Únie, a najmä článok 183 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave a praxi členského štátu, ako sú právna úprava a prax vo veci samej, ktoré vylučujú zaplatenie úrokov z omeškania súvisiacich so sumou dane z pridanej hodnoty, ktorej vrátenie nebolo možné v primeranej lehote z dôvodu vnútroštátneho ustanovenia, o ktorom súd rozhodol, že je v rozpore právom Únie. Vzhľadom k tomu, že daná oblasť nie je upravená právnymi predpismi Európskej únie, je vecou vnútroštátneho práva, aby pri dodržaní zásad rovnocennosti a efektivity stanovilo pravidlá platenia takýchto úrokov, ktoré nesmú byť menej priaznivé ako pravidlá platné pre žaloby zakladajúce sa na nedodržaní vnútroštátneho práva a majúce podobný predmet a titul ako žaloby založené na porušení práva Únie, ani nesmú byť nastavené spôsobom, ktorý by v praxi znemožňoval alebo neprimerane sťažoval výkon práv priznaných právnym poriadkom Únie, čo musí vnútroštátny súd vo veci, v ktorej koná, overiť. Vnútroštátne súdy sú povinné v prípade potreby neuplatňovať ustanovenie vnútroštátneho právneho predpisu, ktoré je v rozpore s právom Únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec C-608/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júna 2016 – Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Článok 81 ES — Španielsky trh s cestným bitúmenom — Rozdelenie trhu a určenie cien — Neprimeraná dĺžka konania pred Všeobecným súdom Európskej únie — Neprimeraná dĺžka konania pred Európskou komisiou — Odvolanie týkajúce sa trov konania)

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júna 2016 – Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA/Európska komisia
   (Vec C-608/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Článok 81 ES - Španielsky trh s cestným bitúmenom - Rozdelenie trhu a určenie cien - Neprimeraná dĺžka konania pred Všeobecným súdom Európskej únie - Neprimeraná dĺžka konania pred Európskou komisiou - Odvolanie týkajúce sa trov konania))
   (2016/C 296/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), SA (v zastúpení: O. Armengol i Gasull a J. M. Rodríguez Cárcamo, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. J. Rivas, advokát)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Compañía Española de Petróleos (CEPSA) SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-357/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 7. júla 2011 — Maahanmuuttovirasto/L

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 7. júla 2011 — Maahanmuuttovirasto/L
   (Vec C-357/11)
   2011/C 269/75
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Maahanmuuttovirasto

      Žalovaný: L

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 20 ZFEÚ odmietnutiu vydať povolenie na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny z dôvodu nedostatku prostriedkov na živobytie v rodinnej situácii, keď má jeho manželka zverené do osobnej starostlivosti dieťa, ktoré je občanom Únie, a štátny príslušník tretej krajiny nie je rodičom tohto dieťaťa, dieťa mu nebolo zverené do osobnej starostlivosti, a on ani nežije so svojou manželkou alebo s týmto dieťaťom?

               2.

               Posudzuje sa v prípade zápornej odpovede na prvú otázku dosah článku 20 ZFEÚ rozdielne, keď štátny príslušník tretej krajiny bez povolenia na pobyt, ktorý nemá bydlisko vo Fínsku, má so svojou manželkou dieťa, ktoré je občanom tretej krajiny, býva vo Fínsku a je zverené do spoločnej osobnej starostlivosti svojich dvoch rodičov?


title: Vec C-485/10: Žaloba podaná 8. októbra 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/26

         Žaloba podaná 8. októbra 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-485/10)
   ()
   2010/C 328/44
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a M. Konstantinidis)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že v stanovených lehotách neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozhodnutia Komisie K(2008) 3118 z 2. júla 2008 (opravené rozhodnutím Komisie z 13. augusta 2008), ktoré sa týkalo pomoci, ktorú prijala v prospech podniku Ellinika Nafpigeia A. E., alebo v každom prípade tým, že o opatreniach prijatých na dosiahnutie súladu s článkom 19 dostatočne neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 3, 5, 6, 8, 9 a 11 až 18 uvedeného rozhodnutia, ako aj povinnosti vyplývajúce zo Zmluvy o FEÚ,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom žaloby Komisie je nevykonanie rozhodnutia Komisie o protiprávnej štátnej pomoci poskytnutej v prospech podniku Ellinika Nafpigeia A. E. Helénskou republikou, ktorá musí byť vrátená civilným oddelením tohto podniku.
   Komisia tvrdí, že Grécko malo zabezpečiť vykonanie rozhodnutia v lehote štyroch mesiacov od jej oznámenia. Rozhodnutie bolo oznámené 13. augusta 2008 a Komisia nepredĺžila lehotu na vykonanie rozhodnutia. Následne lehota formálne uložená Grécku na to, aby sa dosiahol súlad s rozhodnutím, uplynula 13. decembra 2008.
   Komisia pripomína, že v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora je jediným oprávneným dôvodom, na ktorý sa môže členský štát odvolávať proti žalobe o nesplnení povinnosti podanej Komisiou na základe článku 108 ods. 2 ZFEÚ, je absolútna nemožnosť správneho výkonu rozhodnutia.
   V prejednávanej veci však helénske orgány nikdy argument založený na absolútnej nemožnosti výkonu neuplatnili. Naopak, od začiatku vyjadrili ich vôľu vykonať rozhodnutie okamžite, ako to bude možné. Komisia poznamenáva, že v čase podania žaloby helénske orgány neprijali žiadne opatrenie na čo len čiastočné vykonanie rozhodnutia.
   Komisia tvrdí, že Grécko neprijalo potrebné opatrenia na vykonanie rozhodnutia ani v súlade s riešením, ktoré bolo prejednávané medzi jej službami a helénskymi orgánmi, ani akýmkoľvek iným spôsobom.


title: Vec T-96/12: Žaloba podaná 1. marca 2012 — Španielsko/Komisia

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/33

         Žaloba podaná 1. marca 2012 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-96/12)
   2012/C 109/66
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že Komisia nesplnila svoju povinnosť vyplatiť španielskym orgánom zostatok pomoci do dvoch mesiacov od predloženia dokumentov uvedených v článku D ods. 2 písm. d) prílohy II nariadenia č. 1164/1994,

               —

               subsidiárne zrušil list z 22. decembra 2011 obsahujúci odpoveď Komisie na predchádzajúcu žiadosť, ktorou bol tento orgán vyzvaný na vyplatenie zostatku pomoci priznanej Španielsku za programové obdobie 2000 — 2006, zodpovedajúceho procesu uzatvorenia projektov spolufinancovaných Kohéznym fondom, a uložil Komisii povinnosť vyplatiť dlhované sumy a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V prejednávanej veci Španielske kráľovstvo vytýka nečinnosť spočívajúcu v nesplnení povinnosti žalovaného orgánu vyplatiť zostatok pomoci priznanej Španielsku za programové období 2000 — 2006 zodpovedajúci procesu uzatvorenia projektov spolufinancovaných Kohéznym fondom.
   Pre prípad, ak by Všeobecný súd dospel k záveru, že list z 22. decembra 2011 obsahujúci odpoveď Komisie na predchádzajúcu žiadosť Španielskeho kráľovstva predstavuje ukončenie vytýkanej nečinnosti, žalobca subsidiárne navrhuje zrušenie tohto listu.
   Na podporu žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Porušenie článku D ods. 5 prílohy II nariadenia č. 1164/94 (1), keďže Komisia nevyplatila do dvoch mesiacov zostatok pomoci dlhovanej na projektoch uvedených v žiadosti bez toho, aby došlo k prerušeniu alebo zastaveniu plynutia tejto lehoty.

               2.

               Porušenie zásady právnej istoty, keďže Komisia porušila jasnú právnu normu s konkrétnymi právnymi dôsledkami.

               3.

               Porušenie článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1386/2002 (2), keďže Komisia neprijala príslušné rozhodnutie v lehote troch mesiacov od dátumu, kedy sa konalo prerokovanie za prítomnosti španielskych orgánov.

               4.

               Porušenie článku 12 nariadenia č. 1164/94, keďže Komisia prekročila svoje právomoci, ktoré jej priznáva uvedený článok v oblasti finančnej kontroly.

               5.

               Porušenie článku 15 nariadenia č. 1386/2002, keďže nebol splnený zákonný predpoklad k tomu, aby Komisia mohla požiadať vykonanie ďalšej kontroly.

               6.

               Porušenie článku H prílohy II nariadenia č. 1164/94, keďže Komisia postupovala podľa uvedeného článku bez toho, aby boli splnené predpoklady k takémuto postupu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1386/2002 z 29. júla 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1164/94, pokiaľ ide o riadiace a kontrolné systémy v súvislosti s pomocou poskytovanou z Kohézneho fondu a postupy pri vykonávaní úprav financovania (Ú. v. ES L 201, s. 5; Mim. vyd. 14/001, s. 162).


title: Vec C-582/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Patrick Breyer/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spracovanie osobných údajov — Smernica 95/46/ES — Článok 2 písm. a) — Článok 7 písm. f) — Pojem „osobné údaje“ — Adresy internetového protokolu — Uchovávanie poskytovateľom online mediálnych služieb — Vnútroštátna právna úprava, ktorá neumožňuje zohľadnenie legitímneho záujmu sledovaného prevádzkovateľom)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Patrick Breyer/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-582/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spracovanie osobných údajov - Smernica 95/46/ES - Článok 2 písm. a) - Článok 7 písm. f) - Pojem „osobné údaje“ - Adresy internetového protokolu - Uchovávanie poskytovateľom online mediálnych služieb - Vnútroštátna právna úprava, ktorá neumožňuje zohľadnenie legitímneho záujmu sledovaného prevádzkovateľom))
   (2016/C 475/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Patrick Breyer

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa má vykladať v tom zmysle, že dynamická IP adresa, ktorú poskytovateľ online mediálnych služieb uchováva v súvislosti s prehliadaním si určitou osobou internetovej stránky, ktorú tento poskytovateľ sprístupnil verejnosti, predstavuje pre tohto poskytovateľa osobný údaj v zmysle tohto ustanovenia, ak má k dispozícii právne prostriedky, na základe ktorých dokáže identifikovať dotknutú osobu vďaka ďalším informáciám, ktorými disponuje poskytovateľ internetového pripojenia tejto osoby.

               2.

               Článok 7 písm. f) smernice 95/46 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej môže poskytovateľ online mediálnych služieb zhromažďovať a používať osobné údaje týkajúce sa používateľa týchto služieb bez jeho dovolenia len vtedy, keď je toto zhromažďovanie alebo používanie nevyhnutné na umožnenie využitia online média týmto používateľom a jeho zúčtovanie, bez toho, aby účel zabezpečenia celkovej funkčnosti týchto služieb mohol odôvodniť použitie údajov po skončení príslušnej operácie ich prehliadania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec T-430/04: Žaloba podaná dňa 25. októbra 2004: Nomura Principal Investment plc a Nomura International plc proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/25

         Žaloba podaná dňa 25. októbra 2004: Nomura Principal Investment plc a Nomura International plc proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-430/04)
   (2005/C 31/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Nomura Principal Investment plc a Nomura International plc, so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: C.-D. Ehlermann, F. Louis, A. Vallery, G. A. Gutermuth a C. Duvernoy, advokáti, podal 25. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 14. júla 2004 vo veci štátnej pomoci č. CZ 46/2003 – Česká republika (Investiční a poštovní banka, a.s.);

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie bolo prijaté podľa postupu ustanoveného v oddiele 3 prílohy IV Zmluvy o pristúpení k Európskej únii pre preskúmanie opatrení štátnej pomoci, ktoré nové členské štáty prijali pred ich pristúpením a ktoré ich orgány oznámili Komisii pred 1. májom 2004, Komisiou. Napadnuté rozhodnutie stanovuje, že predvstupové opatrenia pomoci, ktoré Česká republika poskytla českej banke Československá obchodní banka (ďalej len „ČSOB“) nie sú „uplatniteľné po pristúpení“ v zmysle oddielu 3 prílohy IV Zmluvy o pristúpení a preto nie sú predmetom preskúmania hmotnoprávneho súladu s pravidlami štátnej pomoci EÚ Komisiou.
   Žalobca tvrdí, že toto rozhodnutie treba zrušiť z toho dôvodu, že predmetné české opatrenia pomoci sú uplatniteľné po pristúpení. Podľa žalobcu napadnuté rozhodnutie porušuje oddiel 3 prílohy IV Zmluvy o pristúpení, článok 253 ES, článok 88 ES a nariadenie 659/1999 (1) tým, že používa nesprávnu definíciu „opatrení uplatňovaných“ po pristúpení.
   Žalobca ďalej uvádza, že Komisia prijatím napadnutého rozhodnutia zneužila svoju právomoc, keď porušila oddiel 3 prílohy IV Zmluvy o pristúpení tým, že znovu definovala „opatrenia, ktoré sa budú uplatňovať“, aby sa vyhla preskúmaniu opatrenia prijatého pristupujúcou krajinou, ktoré by spadalo pod skoršiu definíciu tohto právneho pojmu Komisiou.
   Žalobca taktiež tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď porušila oddiel 3 prílohy IV Zmluvy o pristúpení a článku 88 ES tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania napriek stále otvoreným a nevyriešeným skutkovým okolnostiam a mnohým pochybnostiam ohľadne zákonnosti oznámených opatrení. Takisto sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nesprávne uplatnila svoju vlastnú definíciu uplatniteľnosti predvstupových opatrení pomoci poskytnutých Českou republikou formou záruk na riziká právnych sporov a iných nárokov, ktoré vystavila Česká národná banka pre ČSOB, po pristúpení. Napokon sa dopustila nesprávneho právneho i skutkového posúdenia tým, že riadne nepreskúmala skutkové okolnosti vzťahujúce sa na opatrenia pomoci, ktoré český štát poskytol ČSOB.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES, Ú. v. ES L 183, 27.03.1999, s. 1


title: Vec C-104/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker (Šiesta smernica o DPH — Článok 17 ods. 2 písm. a) — Právo na odpočet dane zaplatenej na vstupe — Nevyhnutnosť existencie priamej a bezprostrednej súvislosti medzi plnením na vstupe a zdaniteľným plnením na výstupe — Kritérium určenia tejto súvislosti — Služby advokáta poskytnuté v rámci trestného konania vedeného vo veci podplácania osobne proti konateľovi a hlavnému spoločníkovi spoločnosti s ručením obmedzeným)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/20

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker
   (Vec C-104/12) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 17 ods. 2 písm. a) - Právo na odpočet dane zaplatenej na vstupe - Nevyhnutnosť existencie priamej a bezprostrednej súvislosti medzi plnením na vstupe a zdaniteľným plnením na výstupe - Kritérium určenia tejto súvislosti - Služby advokáta poskytnuté v rámci trestného konania vedeného vo veci podplácania osobne proti konateľovi a hlavnému spoločníkovi spoločnosti s ručením obmedzeným)
   2013/C 114/29
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Köln-Nord

      Žalovaný: Wolfram Becker

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 17 ods. 2 písm. a) a článku 22 ods. 3 písm. b) smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001 s. 23) — Vznik a rozsah práva na odpočet — Nevyhnutnosť existencie priamej a bezprostrednej súvislosti medzi hospodárskou činnosťou zdaniteľnej osoby a poskytnutím služby — Služby advokáta poskytnuté v rámci trestného konania vedeného vo veci podplácania osobne proti konateľovi a hlavnému spoločníkovi spoločnosti s ručením obmedzeným

      Výrok rozsudku

   Existencia priamej a bezprostrednej súvislosti medzi daným plnením a hospodárskymi činnosťami zdaniteľnej osoby na účely určenia, či táto osoba použila tovary a služby „na účely zdaniteľných plnení“ v zmysle článku 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2001/115/ES z 20. decembra 2001, závisí od objektívneho obsahu tovarov alebo služieb prijatých touto zdaniteľnou osobou.
   V prejednávanej veci poskytovanie služieb advokátmi, ktorej cieľom je zabrániť trestnému postihu fyzických osôb, konateľov podniku podliehajúcemu zdaneniu, neumožňuje tomuto podniku uplatniť právo na odpočet dane z pridanej hodnoty za poskytnuté služby zaplatenej na vstupe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Spojené veci C-145/15 a C-146/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – K. Ruijssenaars, A. Jansen (C-145/15), J. H. Dees-Erf (C-146/15)/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Článok 7 — Náhrada cestujúcim v prípade zrušenia letu alebo meškania letu, ktoré je dlhšie ako tri hodiny — Článok 16 — Vnútroštátne orgány zodpovedné za uplatňovanie nariadenia — Právomoc — Prijatie donucovacích opatrení, ktorými sa leteckému dopravcovi ukladá povinnosť zaplatiť cestujúcemu náhradu)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/17

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – K. Ruijssenaars, A. Jansen (C-145/15), J. H. Dees-Erf (C-146/15)/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Spojené veci C-145/15 a C-146/15) (1)

   ((Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 7 - Náhrada cestujúcim v prípade zrušenia letu alebo meškania letu, ktoré je dlhšie ako tri hodiny - Článok 16 - Vnútroštátne orgány zodpovedné za uplatňovanie nariadenia - Právomoc - Prijatie donucovacích opatrení, ktorými sa leteckému dopravcovi ukladá povinnosť zaplatiť cestujúcemu náhradu))
   (2016/C 156/24)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: K. Ruijssenaars, A. Jansen (C-145/15), J. H. Dees-Erf (C-146/15)

      Žalovaný: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      za účasti: Royal Air Maroc SA (C-145/15), Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (C-146/15)

      Výrok rozsudku

   Článok 16 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že orgán, ktorý určí každý členský štát na základe odseku 1 tohto článku a ktorému bola predložená individuálna sťažnosť cestujúceho, ktorému letecký dopravca odmietol zaplatiť náhradu podľa článku 7 ods. 1 uvedeného nariadenia, nie je povinný prijať donucovacie opatrenia, ktorými sa tomuto dopravcovi uloží povinnosť zaplatiť túto náhradu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/1

         2010/C 134/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010

      Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010

      Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010

      Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010

      Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010

      Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-626/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Villeroy & Boch Austria GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandsky a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore — Koordinácia cien a výmena citlivých obchodných informácií — Jediné porušenie — Dôkaz — Pokuty — Neobmedzená právomoc — Primeraná lehota — Proporcionalita)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Villeroy & Boch Austria GmbH/Európska komisia
   (Vec C-626/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandsky a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Koordinácia cien a výmena citlivých obchodných informácií - Jediné porušenie - Dôkaz - Pokuty - Neobmedzená právomoc - Primeraná lehota - Proporcionalita))
   (2017/C 104/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Villeroy & Boch Austria GmbH (v zastúpení: A Reidlinger a J. Weichbrodt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: M. Kellerbauer, L Malferrari a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Villeroy & Boch Austria GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


title: Vec C-245/06 P: Odvolanie podané  1. júna 2006  Saiwa SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  5. apríla 2006  vo veci T-344/03, Saiwa SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)(ÚHVT) a Barilla Alimentare SpA

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/26

         Odvolanie podané 1. júna 2006 Saiwa SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 5. apríla 2006 vo veci T-344/03, Saiwa SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)(ÚHVT) a Barilla Alimentare SpA
   (Vec C-245/06 P)
   (2006/C 178/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Saiwa SpA. (v zastúpení: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty, M. Karsenty-Ricard, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Barilla Alimentare SpA
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť návrhom podaným v prvom stupni, a teda zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júla 2003 vo veci R 480/2002-4 z dôvodu porušenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 90/94 (1) a zamietnuť prihlášku Barilla Alimentare SpA č. 289 405,

               —

               zaviazať ÚHVT a Barilla Alimentare SpA na náhradu trov konania vo všetkých stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka ako jediný dôvod zrušenia uvádza porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva. Tvrdí, že výraz „ORO“ (predmet alebo v každom prípade časť namietanej ochrannej známky) má vlastnú rozlišovaciu spôsobilosť. Pokiaľ ide o (v prejednávanej veci namietanú) medzinárodnú ochrannú známku, časť príslušnej skupiny verejnosti nepozná význam výrazu „ORO“ a že táto skutočnosť je všeobecne známa a odvolateľka ju nemusí dokazovať. Pokiaľ ide o totožnosť výrobkov a dotknutých označení, vzhľadom na zásadu vzájomnej závislosti postačuje, ak skoršie označenie má obmedzenú rozlišovaciu spôsobilosť.
   Rozlišovacia spôsobilosť výrazu „ORO“ je v dôsledku používania tak ochrannej známky „ORO“ ako aj ochrannej známky „ORO SAIWA“ posilnená a/alebo získaná.
   Odvolateľka napokon tvrdí, že ochranné známky „ORO“ a „ORO SAIWA“ na jednej strane a „Selezione ORO BARILLA“ na stane druhej sú zameniteľné a že v každom prípade existuje nebezpečenstvo ich vzájomnej asociácie.

      (1)  Ú. v. ES L 22, s. 50; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec C-614/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 31. decembra 2012 — József Dutka/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 31. decembra 2012 — József Dutka/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Vec C-614/12)
   2013/C 114/34
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: József Dutka

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa s prihliadnutím na článok 6 ZEÚ a článok 30 Charty základných práv Európskej únie vychádzať z toho, že keď vnútroštátne právo upravuje zánik pracovnoprávneho vzťahu automaticky alebo rozhodnutím, uplatňuje sa právo Únie v zmysle článku 51 ods. 1 Charty?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa článok 30 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že stanovuje zákaz bezdôvodného prepustenia alebo že ho stanovuje v rozsahu, v akom vyžaduje, aby dôvody prepustenia jednoznačne vyplývali z dokumentu, ktorým sa končí právny vzťah, a aby pracovník mohol overiť ich pravdivosť a relevantnosť?

               3.

               Ak áno, odporuje povinnosti odôvodniť prepustenie, ktorá je stanovená v článku 30 Charty základných práv Európskej únie, vnútroštátna právna úprava, ktorá priznáva členskému štátu možnosť dať pracovníkovi výpoveď (prepustiť ho) bez odôvodnenia výlučne v právnych vzťahoch, v ktorých štát koná ako zamestnávateľ prostredníctvom svojich orgánov štátnej správy?


title: Vec C-440/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2016 – National Iranian Oil Company/Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike — Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 945/2012 — Právny základ — Kritérium založené na materiálnej, logistickej alebo finančnej podpore iránskej vláde)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2016 – National Iranian Oil Company/Rada Európskej únie, Európska komisia
   (Vec C-440/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 945/2012 - Právny základ - Kritérium založené na materiálnej, logistickej alebo finančnej podpore iránskej vláde))
   (2016/C 156/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: National Iranian Oil Company (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu, D. Gauci a L. Gussetti, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               National Iranian Oil Company znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014.


title: Vec T-271/09: Žaloba podaná 14. júla 2009 — Sobieski zu Schwarzenberg/ÚHVT — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/37

         Žaloba podaná 14. júla 2009 — Sobieski zu Schwarzenberg/ÚHVT — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
   (Vec T-271/09)
   2009/C 220/78
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Nemecko) (v zastúpenie: U. Fitzner a U. Fitzner, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Poľsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory — ÚHVT) z 13. mája 2009 (vec R 771/2008-4),

               —

               zrušiť rozhodnutie námietkového oddelenia zo 14. marca 2008 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg“ pre výrobky zaradené do tried 33 a 34 (prihláška č. 4 583 761).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: British-American Tobacco Polska S.A..

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: poľská slovná ochranná známka „JAN III SOBIESKI“ pre výrobky zaradené do triedy 34 (č. 110 327) a poľská obrazová ochranná známka „JAN III SOBIESKI“ pre výrobky zaradené do tried 3, 30, 32 a 33 (č. 160 417), pričom námietka smeruje proti zápisu do tried 33 a 34.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 60 nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) v spojení s článkom 8 nariadenia (ES) č. 2869/95 (2) a článku 60 nariadenia č. 207/2009 v spojení s jeho článkom 81.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2869/95 z 13. decembra 1995 o poplatkoch splatných Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Ú. v. ES L 303, s. 33; Mim. vyd. 09/001, s. 291).


title: Pridelenie sudcov komorám

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/2

         Pridelenie sudcov komorám
   (2007/C 69/03)
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev na svojom zasadnutí zo 16. januára 2007 rozhodol, že pán Arabadžiev bude pridelený k tretej a siedmej komore.
   V dôsledku toho je zloženie tretej a siedmej komory takéto:
   Tretia komora
   pán Rosas, predseda komory,
   pán Klučka, pán Cunha Rodrigues, pán Lõhmus, pán Ó Caoimh, pani Lindh a pán Arabadžiev, sudcovia
   Siedma komora
   pán Klučka, predseda komory,
   pán Cunha Rodrigues, pán Lõhmus, pán Ó Caoimh, pani Lindh a pán Arabadžiev, sudcovia
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev na tom istom zasadnutí rozhodol, že pani Toader bude pridelená k druhej a šiestej komore.
   V dôsledku toho je zloženie druhej a šiestej komory takéto:
   Druhá komora
   pán Timmermans, predseda komory,
   pán Kūris, pán Schiemann, pán Makarczyk, pán Bay Larsen, pán Bonichot a pani Toader, sudcovia
   Šiesta komora
   pán Kūris, predseda komory,
   pán Schiemann, pán Makarczyk, pán Bay Larsen, pán Bonichot a pani Toader, sudcovia


title: Vec T-223/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. decembra 2008 – Thierry/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povyšovanie v roku 2004 — Zamietnutie návrhu na vypočutie svedka — Zjavne neprípustné odvolanie )

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. decembra 2008 – Thierry/Komisia
   (Vec T-223/07) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povyšovanie v roku 2004 - Zamietnutie návrhu na vypočutie svedka - Zjavne neprípustné odvolanie“)
   (2009/C 55/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Michel Thierry (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) zo 16. apríla 2007, Thierry/Komisia (F-82/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhovalo zrušenie tohto uznesenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Michel Thierry znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie vzniknuté v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec C-378/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  15. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – Clear Channel Belgium SA/Ville de Liège

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – Clear Channel Belgium SA/Ville de Liège
   (Vec C-378/06) (1)

   (2007/C 170/33)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec C-253/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 15. mája 2017 – Ramazan Dündar a i./Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 15. mája 2017 – Ramazan Dündar a i./Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Vec C-253/17)
   (2017/C 300/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ramazan Dündar, Carolin Wenzel, Antonia Genovese, Jan-Maximilian Mügge

      Žalovaná: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

      Prejudiciálne otázky

   Predseda Súdneho dvora Európskej únie uznesením z 20. júna 2017 nariadil výmaz veci z registra Súdneho dvora.


title: Vec F-18/16: Žaloba podaná 31. marca 2016 – ZZ/Komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/49

         Žaloba podaná 31. marca 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-18/16)
   (2016/C 251/56)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Sciaudone a R. Sciaudone, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, podľa ktorého žalobca nevykonáva osobitné úlohy, ktoré by odôvodňovali jeho zaradenie na pracovné miesto typu „vedúci útvaru alebo rovnocenná pozícia“ alebo „poradca alebo rovnocenná pozícia“ v zmysle článku 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, ako aj konštatovanie nezákonnosti oznámenia Komisie SEC (2013) 691 z 18. decembra 2013, ktoré upravuje pravidlá týkajúce sa jednak zloženia kabinetov členov Komisie, a jednak hovorcov

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí žiadosti žalobcu, aby sa na neho nazeralo ako na osobu, ktorá vykonáva osobitné úlohy, ktoré by odôvodňovali jeho zaradenie na pracovné miesto typu „poradca alebo rovnocenná pozícia“ v zmysle článku 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku,

               —

               v prípade, že nedôjde k úplnému a nediskriminačnému vykonaniu článku 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, zrušiť oznámenie z roku 2013 (a oznámenie z roku 2014 v časti, v ktorej preberá oznámenie z roku 2013),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-53/17: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt./Nemzetgazdasági Minisztérium (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Pomoc poskytovaná členskými štátmi — Výnimky zo zákazu štátnej pomoci — Pomoc, ktorú možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Nariadenie (ES) č. 800/2008 — Definícia mikropodnikov, malých a stredných podnikov — Prepojené podniky — Podniky vykonávajúce svoju činnosť na tom istom trhu a patria do globálnej skupiny podnikov vo vlastníctve členov jednej rodiny — Pojem „skupina fyzických osôb konajúcich spoločne“)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/14

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt./Nemzetgazdasági Minisztérium
   (Vec C-53/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Pomoc poskytovaná členskými štátmi - Výnimky zo zákazu štátnej pomoci - Pomoc, ktorú možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Nariadenie (ES) č. 800/2008 - Definícia mikropodnikov, malých a stredných podnikov - Prepojené podniky - Podniky vykonávajúce svoju činnosť na tom istom trhu a patria do globálnej skupiny podnikov vo vlastníctve členov jednej rodiny - Pojem „skupina fyzických osôb konajúcich spoločne“))
   (2017/C 249/21)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt.

      Žalovaný: Nemzetgazdasági Minisztérium

      Výrok

   Článok 3 ods. 3 prílohy I nariadenia Komisie (ES) 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov [107 a 108 ZFEÚ] (všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách), sa má vykladať v tom zmysle, že podniky možno považovať za „prepojené“ v zmysle tohto ustanovenia vtedy, keď z analýzy tak ich vzájomných právnych, ako aj hospodárskych vzťahov vyplýva, že prostredníctvom fyzickej osoby alebo skupiny fyzických osôb konajúcich spoločne predstavujú jeden hospodársky subjekt napriek tomu, že medzi sebou formálne neudržujú nijaký zo vzťahov uvedených v článku 3 ods. 3 prvom pododseku tejto prílohy. Za konajúce spoločne v zmysle článku 3 ods. 3 štvrtého pododseku uvedenej prílohy sa považujú fyzické osoby, ktoré zosúlaďujú svoju činnosť s cieľom ovplyvňovať obchodné rozhodnutia dotknutých podnikov takým spôsobom, že tieto podniky nemožno považovať za hospodársky nezávislé jeden od druhého. Splnenie takejto podmienky závisí od okolností konkrétnej veci a nevyhnutne teda nepodlieha existencii zmluvných vzťahov medzi týmito osobami, ani zisteniu ich úmyslu obchádzať definíciu mikropodnikov, malých a stredných podnikov v zmysle prílohy I nariadenia č. 800/2008.

      (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec T-217/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. apríla 2009 — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter a.i./Rada [ Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 248/2008 — Režim kvót na mlieko — Zvýšenie vnútroštátnych kvót na mlieko — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť ]

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. apríla 2009 — Bundesverband Deutscher Milchviehhalter a.i./Rada
   (Vec T-217/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 248/2008 - Režim kvót na mlieko - Zvýšenie vnútroštátnych kvót na mlieko - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   2009/C 141/86
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Bundesverband Deutscher Milchviehhalter eV (Bonn, Nemecko); Romuald Schaber (Petersthal, Nemecko); Stefan Mann (Eberdorfergrund, Nemecko); a Walter Peters (Körchow, Nemecko) (v zastúpení: W. Renner a O. Schniewind, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a Z. Kupčová, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a M. Vollkommer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 248/2008 zo 17. marca 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o vnútroštátne kvóty na mlieko (Ú. v. EÚ L 76, s. 6)

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bundesverband Deutscher Milchviehhalter eV, Romuald Schaber, Stefan Mann a Walter Peters znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Rady.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec C-68/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — Protimonopolný úrad Slovenskej republiky/Slovenská sporiteľňa, a.s. (Pojem kartel — Dohoda uzatvorená medzi viacerými bankami — Konkurenčný podnik údajne pôsobiaci na relevantnom trhu nelegálne — Vplyv — Neexistencia)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/19

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — Protimonopolný úrad Slovenskej republiky/Slovenská sporiteľňa, a.s.
   (Vec C-68/12) (1)

   (Pojem kartel - Dohoda uzatvorená medzi viacerými bankami - Konkurenčný podnik údajne pôsobiaci na relevantnom trhu nelegálne - Vplyv - Neexistencia)
   2013/C 114/27
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

      Žalovaná: Slovenská sporiteľňa, a.s.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Výklad článku 101 ods. 1 a 3 Zmluvy o FEÚ — Pojem kartel — Zmluva uzatvorená medzi viacerými bankami o vypovedaní a opätovnom neuzavretí zmlúv o bežnom účte s konkurenčným podnikateľom usadeným na území iného členského štátu — Vplyv okolnosti na kvalifikáciu nelegálneho kartelu, ktorá sa v čase uzatvorenia dohody neuvádzala a ktorá spočívala v tom, že konkurenčný podnikateľ pôsobil na predmetnom trhu nelegálne

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 101 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že podnik dotknutý kartelovou dohodou, ktorej cieľom je obmedziť hospodársku súťaž, údajne pôsobí na relevantnom trhu v čase uzatvorenia tejto kartelovej dohody nelegálne, nemá vplyv na otázku, či tento kartel predstavuje porušenie tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na konštatovanie dohody obmedzujúcej súťaž nie je nevyhnuté preukázať osobné konanie štatutárneho zástupcu podniku alebo osobitný súhlas tohto zástupcu v podobe splnomocnenia s konaním svojho zamestnanca, ktorý sa zúčastnil na protisúťažnom stretnutí.

               3.

               Článok 101 ods. 3 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že tento článok sa môže na zakázanú dohodu podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ uplatniť len vtedy, ak podnik odvolávajúci sa na toto ustanovenie preukáže, že v ňom stanovené štyri kumulatívne podmienky sú splnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-438/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 20. júla 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 20. júla 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Taus Magamadov
   (Vec C-438/17)
   (2017/C 347/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Bundesrepublik Deutschland

      Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Taus Magamadov

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni prechodné ustanovenie podľa článku 52 ods. 1 smernice 2013/32/EÚ (1) uplatneniu takej vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorej pri výkone oprávnenia podľa článku 33 ods. 2 písm. a) smernice 2013/32/EÚ, ktoré je v porovnaní s predchádzajúcou právnou úpravou rozšírené, je žiadosť o medzinárodnú ochranu neprípustná, ak bola žiadateľovi udelená doplnková ochrana v inom členskom štáte, pokiaľ sa vnútroštátna právna úprava v dôsledku chýbajúceho vnútroštátneho prechodného ustanovenia uplatní aj na žiadosti podané pred 20. júlom 2015? Platí to v každom prípade vtedy, keď žiadosť o azyl podľa článku 49 nariadenia (EÚ) č. 604/2013 spadá ešte v celom rozsahu do pôsobnosti nariadenia (ES) č. 343/2003?

               2.

               Umožňuje prechodné ustanovenie v článku 52 ods. 1 smernice 2013/32/EÚ členským štátom spätné vykonanie rozšíreného oprávnenia podľa článku 33 ods. 2 písm. a) smernice 2013/32/EÚ s tým dôsledkom, že žiadosti o azyl, ktoré boli podané pred nadobudnutím účinnosti smernice 2013/32/EÚ, a než sa rozšírené oprávnenie vykonalo na vnútroštátnej úrovni, o ktorých sa však v čase vykonania ešte právoplatne nerozhodlo, budú neprípustné?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany, Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60.


title: Vec F-86/14: Žaloba podaná 1. septembra 2014 – ZZ a i./Európska komisia

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/33

         Žaloba podaná 1. septembra 2014 – ZZ a i./Európska komisia
   (Vec F-86/14)
   2014/C 388/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: O. Mader, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí, ktorými sa znižuje celkový počet dní dovolenky za kalendárny rok a vyhlásenie o neuplatnení článku 6 Prílohy X Služobného poriadku, zmeneného a doplneného článkom 1 bodom 70 nariadenia č. 1023/2013, ktorý sa uplatňuje od 1. januára 2014

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia, ktoré boli žalobcom adresované prostredníctvom systému Sysper2, s prihliadnutím na ich nový nárok na riadnu dovolenku za kalendárny rok,

               —

               určiť, že sa neuplatní článok 1 bod 70 písm. a) nariadenia (EU, Euratom) č. 1023/2013, ktorým sa mení článok 6 Prílohy X Služobného poriadku („Osobitné a mimoriadne ustanovenia o úradníkoch pôsobiacich v tretej krajine“) a rozhodnutie Komisie C(2013) 9051 final zo 16. decembra 2013, a to v rozsahu, v akom znižujú počet dní dovolenky za kalendárny rok, na ktorý majú žalobcovia nárok,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 23. mája 2014 (R/123/14), ktorým boli zamietnuté sťažnosti žalobcov v rozsahu, v akom sa týka dovolenky za kalendárny rok,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-344/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. mája 2012 — UPS Europe a United Parcel Service Deutschland/Komisia ( „Štátna pomoc — Neexistencia rozhodnutia o skončení konania stanoveného v článku 88 ods. 2 ES — Žaloba na nečinnosť — Aktívna legitimácia — Prípustnosť“ )

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/13

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. mája 2012 — UPS Europe a United Parcel Service Deutschland/Komisia
   (Vec T-344/10) (1)

   (Štátna pomoc - Neexistencia rozhodnutia o skončení konania stanoveného v článku 88 ods. 2 ES - Žaloba na nečinnosť - Aktívna legitimácia - Prípustnosť)
   2012/C 184/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgicko) a United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Nemecko) (v zastúpení: T. Ottervanger a E. Henny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Deutsche Post AG (v zastúpení: J. Sedemund, T. Lübbig a M. Klasse, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba na nečinnosť, ktorou sa navrhuje určiť, že Komisia protiprávne neprijala v primeranej lehote v konaní podľa článku 88 ods. 2 ES, začatom 12. septembra 2007, rozhodnutie o štátnej pomoci poskytnutej nemeckými orgánmi spoločnosti Deutsche Post AG [pomoc C 36/07 (ex NN 25/07)]

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               UPS Europe NV/SA a United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Deutsche Post AG znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-321/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Volkswagen/ÚHVT (STREET) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva STREET — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Volkswagen/ÚHVT (STREET)
   (Vec T-321/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva STREET - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 354/38)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. marca 2014 (vec R 2025/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia STREET ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volkswagen AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec F-55/06: Žaloba podaná  2. mája 2006  – de Albuquerque/Komisia

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/28

         Žaloba podaná 2. mája 2006 – de Albuquerque/Komisia
   (Vec F-55/06)
   (2006/C 154/65)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Augusto de Albuquerque (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľa GR INFSO z 23. septembra 2005 o preložení žalobcu ako vedúceho útvaru INFSO.G.2 „Mikro a nanosystémy“ v záujme služby,

               —

               zrušiť výslovné rozhodnutie menovacieho orgánu (MO) z 2. februára 2006 o zápornej odpovedi na sťažnosť žalobcu R/764/05,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie, preložený v záujme služby na miesto vedúceho útvaru INFSO.G.2 „Mikro a nanosystémy“, tvrdí, že toto preloženie je v rozpore so záujmami služby. Uvádza, že došlo k porušeniu článku 7 Služobného poriadku a k zjavnej chybe v posúdení pojmu záujem služby, zneužitiu právomoci, ako aj porušeniu zásady rovnosti zaobchádzania.


title: Vec T-28/11: Žaloba podaná 23. januára 2011 — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/30

         Žaloba podaná 23. januára 2011 — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Komisia
   (Vec T-28/11)
   2011/C 72/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Holandsko) (v zastúpení: M. Smeets, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie č. K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 čiastočne alebo v celom rozsahu a, subsidiárne

               —

               znížiť uloženú pokutu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba podaná podľa článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie (ďalej len „ZFEÚ“) (predtým článok 230 ES) na účely kontroly a zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 o konaní podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým 81 ES), článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (vec COMP/39.258 — Letecká nákladná doprava), adresovanom KLM N.V.; a subsidiárne na účely zníženia pokuty uloženej v súlade s článkom 261 ZFEÚ (predtým článok 229 ES).
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri dôvody.

               1.

               Prvý dôvod založený na nedostatku dôvodov v zmysle článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie v napadnutom rozhodnutí. V tejto súvislosti žalobkyňa uplatňuje nasledujúce dôvody:

                           —

                           podstatný nesúlad medzi výrokom rozhodnutia a odôvodnením,

                           —

                           nesúlad medzi výrokom a odôvodnením, ktorý bráni účinnej kontrole rozhodnutia Všeobecným súdom,

                           —

                           nesúlad a nejasnosť v odôvodnení, ktoré sa týkajú i) rozsahu porušenia a osôb, ktorým je rozhodnutia určené, ii) neplatenia provízie za príplatky a iii) zavedenia palivového príplatku, ktorý bráni účinnej kontrole rozhodnutia Všeobecným súdom,

                           —

                           nesúlad a nejasnosť v odôvodnení, ktoré sa týkajú uplatnenia usmernení z roku 2006 k stanoveniu pokút bránia účinnej kontrole rozhodnutia Všeobecným súdom.

               2.

               Druhý dôvod založený na tom, že rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s právom na spravodlivé súdne konanie v zmysle článkov 41, 47, 48, 49 a 50 Charty základných práv Európskej únie. V tejto súvislosti žalobkyňa uplatňuje nasledujúce tvrdenia:

                           —

                           Komisia nedodržala právo byť vypočutý, právo na spravodlivý proces a prezumpciu neviny podľa článkov 41 ods. 2 písm. a), 47 a 48 Charty tým, že nevypočula adresátov rozhodnutia o rôznych zmenách týkajúcich sa rozsahu veci a počtu adresátov,

                           —

                           porušenie zásady zákonnosti a proporcionality pokút stanovené v článku 49 Charty tým, že zahrnula celý obrat KLM Cargo do hodnoty predajov podľa usmernení k stanoveniu pokút z roku 2006, a porušenie práva byť vypočutý, pokiaľ ide o túto otázku,

                           —

                           porušenie zásady zákonnosti a proporcionality pokút stanovené v člnku 49 Charty a zásady non bis in idem stanovenej v článku 50 Charty tým, že zahrnula predaje uskutočnené mimo EHP do hodnoty predajov podľa usmernení k stanoveniu pokút z roku 2006 a tým, že použila všeobecné kritérium na stanovenie maximálnej výšky tejto hodnoty predajov a porušenie práva byť v tejto veci vypočutý.

               3.

               Tretí dôvod založený na stanovení pokuty v rozpore s článkom 101 ZFEÚ, článkom 23 nariadenia ES č. 1/2003 (1) a usmernení z roku 2006 k stanoveniu pokút, lebo:

                           —

                           usmernenia z roku 2006 k stanoveniu pokút neumožňujú zahrnúť hodnotu predajov, ktoré priamo alebo nepriamo nesúvisia s porušením, do objemu predajov,

                           —

                           usmernenia z roku 2006 k stanoveniu pokút neumožňujú stanoviť pokutu na základe predajov uskutočnených mimo EHP.

               4.

               Štvrtý dôvod založený na tom, že určenie pokút podľa usmernení z roku 2006 k stanoveniu pokút je zjavne nesprávne a porušuje zásady legitímneho očakávania, proporcionality a rovnosti zaobchádzania. V tejto súvislosti žalobkyňa uplatňuje nasledujúce tvrdenia:

                           —

                           je zjavne nesprávne a v rozpore so zásadami legitímneho očakávania, proporcionality a rovnosti zaobchádzania rozhodnúť, že predaje súvisiace priamo alebo nepriamo s porušením sú všetky predaje spoločnosti KLM Cargo,

                           —

                           je zjavne nesprávne a v rozpore so zásadami legitímneho očakávania, proporcionality a rovnosti zaobchádzania rozhodnúť, že predaje súvisiace priamo alebo nepriamo s porušením zahŕňajú predaje spoločnosti KLM Cargo uskutočnené mimo EHP,

                           —

                           určenie závažnosti porušenia bez odkazu na povahu príplatkov, ako aj určenie hodnoty predajov a závažnosti porušenia na základe globálneho rozsahu porušenia sú zjavne nesprávne a v rozpore so zásadami proporcionality a rovnosti zaobchádzania,

                           —

                           určenie dodatočnej výšky pokuty („vstupný poplatok“) nezávisle od trvania porušenia je zjavne nesprávne a v rozpore so zásadami proporcionality a rovnosti zaobchádzania,

                           —

                           zníženie pokuty o 15 % z dôvodu vládneho zásahu je zjavne nesprávne a v rozpore so zásadami proporcionality a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 [ES] a 82 [ES] (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-134/09: Žaloba podaná 30. marca 2009 — B Antonio Basile 1952 a I Marchi Italiani/ÚHVT — Osra (B Antonio Basile 1952)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/48

         Žaloba podaná 30. marca 2009 — B Antonio Basile 1952 a I Marchi Italiani/ÚHVT — Osra (B Antonio Basile 1952)
   (Vec T-134/09)
   2009/C 141/100
   Jazyk žaloby: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: B Antonio Basile 1952 (Giugliano, Taliansko), I. Marchi Italiani Srl (Napoli, Taliansko) (v zastúpení: G. Militerni, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Osra SA (Rovereta, Taliansko)

      Návrhy žalobcov

               —

               Zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 9. januára 2009, vydaného v konaní R 1436/2007-2 medzi Antonio Basile, konajúci ako podnikateľ pod názvom „B Antonio Basile 1952“ a Osra SA, doručené žalobcom 30. januára 2009, ktoré potvrdilo rozhodnutie výmazového oddelenia, ktoré vyhovelo návrhu Osra SA na vyhlásenie neplatnosti a vyhlásilo ochrannú známku B Antonio Basile 1952 za neplatnú.

               —

               Rozhodnúť, že ochranná známka B Antonio Basile 1952 je platná a účinná od dňa podania prihlášky a/alebo od dňa jej zápisu.

               —

               Zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca názov „B Antonio Basile 1952“ (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 462 555) pre tovar v triedach 14, 18 a 25.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobcovia.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Osra S.p.A..

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: slovná ochranná známka „BASILE“ (talianska ochranná známka č. 287 030, medzinárodná ochranná známka č. R 413 396 B) zapísaná pre tovary v triede 25.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: rozhodnutie o čiastočnej neplatnosti predmetnej ochrannej známky vo vzťahu k tovarom v triede 25.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: tieto sú rovnaké ako boli uplatnené vo veci T-133/09.


title: Vec T-512/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2017 – Green Source Poland/Komisia („Žaloba o neplatnosť — EFRR — Článok 41 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1083/2006 — Odmietnutie poskytnutia finančného príspevku na veľký projekt — Podnik zodpovedný za realizáciu projektu — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2017 – Green Source Poland/Komisia
   (Vec T-512/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - EFRR - Článok 41 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1083/2006 - Odmietnutie poskytnutia finančného príspevku na veľký projekt - Podnik zodpovedný za realizáciu projektu - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2017/C 195/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Green Source Poland sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Merola a L. Armati, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Clausen a B.-R. Killmann, neskôr B.-R. Killmann a R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2289 final zo 7. apríla 2014, ktorým sa odmieta poskytnutie finančného príspevku z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) na veľký projekt „Nadobudnutie a implementácia inovatívnej technológie výroby biozložiek s cieľom vyrábať biopalivá“, ktorý bol súčasťou operačného programu „Inovatívne hospodárstvo“ pre štrukturálnu pomoc v rámci cieľa „Konvergencia“ v Poľsku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Green Source Poland sp. z o.o. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.


title: Vec T-584/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – POA/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prihláška chráneného označenia pôvodu (‚Halloumi‘ alebo ‚Hellim‘) — Rozhodnutie o uverejnení v Úradnom vestníku, séria C, prihlášky chráneného označenia pôvodu podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 — Prípravný akt — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/46

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – POA/Komisia
   (Vec T-584/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prihláška chráneného označenia pôvodu (‚Halloumi‘ alebo ‚Hellim‘) - Rozhodnutie o uverejnení v Úradnom vestníku, séria C, prihlášky chráneného označenia pôvodu podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 - Prípravný akt - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2016/C 402/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Latsia, Cyprus) (v zastúpení: N. Korogiannakis, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis a J. Guillem Carrau, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na základe článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie (Ú. v. EÚ 2015, C 246, s. 9) prihlášky CY/PDO/0005/01243, podanej Cyperskou republikou v rozsahu, v akom sa domnieva, že táto prihláška spĺňala podmienky definované v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ 2012, L 343, s. 1), stanovené v článku 50 ods. 1 tohto nariadenia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-316/10: Žaloba podaná 23. júla 2010 — HIM/Komisia

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/25

         Žaloba podaná 23. júla 2010 — HIM/Komisia
   (Vec T-316/10)
   ()
   2010/C 274/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Health Information Management (HIM) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Zeegers, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               rozhodnúť, že tento návrh je prípustný a dôvodný, a v dôsledku toho,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na zaplatenie sumy 11 821,35 eura a úrokov z omeškania vo výške určenej podľa právnych predpisov platných v Belgicku, od 16. júna 2010,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania a iných výdavkov v súvislosti s konaním, ktorých výška je predbežne odhadnutá na sumu 5 000 euro.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou, založenou na arbitrážnej doložke, sa žalobca v podstate domáha, aby Všeobecný súd konštatoval, že pre potreby výpočtu všeobecných nákladov žalobcu, ktoré má znášať žalobkyňa (na základe zmlúv uzavretých v rámci osobitného programu eTen), konkrétne časti všeobecných nákladov, ktoré môžu byť spojené so službami zamestnancov pridelených na projekt, sa za zamestnancov žalobcu nemajú počítať subdodávatelia, ak títo subdodávatelia nespôsobujú žalobcovi nijaké všeobecné náklady. Náklady na subdodávateľov sa preto nemajú zahŕňať do celkovej sumy nákladov na zamestnancov, ktorou sa delí celková suma všeobecných nákladov pri výpočte menovateľa použitého na určenie percenta celkových nákladov, ktoré je oprávnené.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že pokiaľ sa náklady na subdodávateľov nezapočítavajú do oprávnených nákladov na zamestnancov, započítanie subdodávateľov medzi zamestnancov žalobcu pri výpočte sumy celkových nákladov na zamestnancov, ktorá sa použije na určenie percenta oprávnených všeobecných nákladov, vedie k nezrovnalostiam.
   Započítanie subdodávateľov medzi zamestnancov žalobcu okrem toho poškodzuje žalobcu, keďže má táto metodika za následok zvýšenie hodnoty menovateľa a v dôsledku toho proporcionálne znižuje percento oprávnených všeobecných nákladov.


title: Vec F-58/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 17. decembra 2015 – FW/Komisia

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/102

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 17. decembra 2015 – FW/Komisia
   (Vec F-58/15) (1)

   (2016/C 048/120)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 29.6.2015, s. 47.


title: Vec T-391/10: Žaloba podaná 13. septembra 2010 — Nedri Spanstaal/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/48

         Žaloba podaná 13. septembra 2010 — Nedri Spanstaal/Komisia
   (Vec T-391/10)
   ()
   2010/C 301/76
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nedri Spanstaal NV (Venlo, Holandsko) (v zastúpení: M. Slotboom a B. Haan, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť článok 1 bod 9) rozhodnutia, pokiaľ ide o obdobie, za ktoré má byť Hit Groep zodpovedná a článok 2 bod 9), pokiaľ ide o pokutu uloženú spoločnosti Nedri,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. júna 2010 týkajúce sa konania na základe článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody EHP vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ.
   Žalobkyňa uvádza tri dôvody na podporu svojej žaloby.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1), ako aj povinnosti odôvodnenia. Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila právneho a skutkového omylu tým, že priznala solidárnu zodpovednosť Hit Groep iba za obdobie od 1. januára 1998 do 17. januára 2002. Podľa žalobkyne Komisia mala uznať zodpovednosť Hit Groep za obdobie od 1. mája 1987 do 17. januára 2002 vrátane. Hit Groep mala totiž počas celého tohto obdobia kontrolu nad žalobkyňou.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí porušenie článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003, usmernení na výpočet pokút (2), zásady proporcionality a povinnosti odôvodnenia. Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila právneho a skutkového omylu tým, že stanovila zákonnú maximálnu výšku pokuty, teda 10 % celkového obratu v predchádzajúcom obchodnom roku, z obratu žalobkyne v roku 2009. Zákonná maximálna výška pokuty sa mala stanoviť z obratu žalobkyne v roku 2002.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí porušenie bodu 23 Oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút (3) a povinnosti odôvodnenia. Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila právneho a skutkového omylu tým, že žalobkyni priznala zníženie pokuty len 25 % namiesto 30 %.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (2002/C 45/03) (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Vec C-35/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  1. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione — Taliansko) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paolo Speranza (Nepriame dane — Daň zo zvýšenia základného imania — Článok 4 ods. 1 písm. c) smernice 69/335/EHS — Vnútroštátna právna úprava zdaňujúca zápis úkonu, ktorým sa zvyšuje základné imanie spoločnosti — Solidárna daňová povinnosť prijímajúcej spoločnosti a notára — Neexistencia skutočného vkladu — Obmedzenie spôsobov dokazovania)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione — Taliansko) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paolo Speranza
   (Vec C-35/09) (1)

   (Nepriame dane - Daň zo zvýšenia základného imania - Článok 4 ods. 1 písm. c) smernice 69/335/EHS - Vnútroštátna právna úprava zdaňujúca zápis úkonu, ktorým sa zvyšuje základné imanie spoločnosti - Solidárna daňová povinnosť prijímajúcej spoločnosti a notára - Neexistencia skutočného vkladu - Obmedzenie spôsobov dokazovania)
   2010/C 234/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Žalovaný: Paolo Speranza

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte suprema di cassazione — Výklad článku 4 ods. 1 písm. c) smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11) — Rozhodnutie valného zhromaždenia o premene spoločnosti s ručením obmedzeným na akciovú spoločnosť — Daň zo zvýšenia základného imania — Vnútroštátna úprava stanovujúca povinnosť zaplatiť daň spoločnosti, ktorá urobila vklad, a solidárne aj notárovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 1 písm. c) a článok 5 ods. 1 písm. a) smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát určil zápis úkonu, ktorým sa zvyšuje základné imanie spoločnosti za okamih, keď nastáva skutočnosť, ktorá zakladá daňovú povinnosť dane z vkladu, pod podmienkou, že väzba medzi výberom uvedenej dane a skutočným vkladom majetku do prijímajúcej spoločnosti bude zachovaná. Pokiaľ v čase zápisu uvedeného úkonu nedošlo k skutočnému vkladu majetku a pokiaľ nie je isté, že k nemu dôjde, príslušný členský štát nemôže vyžadovať zaplatenie dane z vkladu, kým povaha tohto vkladu nebude istá. Zásada efektivity sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá obmedzuje v konaní na daňových súdnych orgánoch spôsoby dokazovania neexistencie skutočného vkladu, ktorým sa zvyšuje základné imanie, o ktorom rozhodla spoločnosť, na predloženie právoplatného občianskoprávneho rozsudku, ktorým sa vyhlásil zápis za neplatný alebo sa zrušil, pričom daň z vkladu sa musí v každom prípade zaplatiť a k jej vráteniu môže dôjsť len prostredníctvom predloženia tohto občianskoprávneho rozsudku.

               2.

               Smernica 69/335, zmenená a doplnená smernicou 85/303, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát stanovil solidárnu zodpovednosť úradnej osoby, ktorá vyhotovila alebo prevzala úkon, ktorým sa zvyšuje základné imanie, pod podmienkou, že táto úradná osoba má právo podať regresnú žalobu proti spoločnosti prijímajúcej vklad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec T-217/05: Žaloba podaná 3. júna 2005: Marker Völkl International GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/25

         Žaloba podaná 3. júna 2005: Marker Völkl International GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-217/05)
   (2005/C 205/46)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: nemčina
   Marker Völkl International GmbH, so sídlom v Baar (Švajčiarsko), v zastúpení: J. Bauer, advokát, podala 3. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Icon Health & Fitness Italia S. P. A., Perugia (Taliansko).
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 1. apríla 2005, R 708/2004-1,

               2.

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobkyňa

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „MOTION“ pre tovary tried 25 a 28 (prihláška č. 2 099 687).

               Namietajúci majiteľ skoršej ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Icon Health & Fitness Italia S. P. A.

               Skoršia ochranná známka alebo označenie:

               Slovná ochranná známka „FIT MOTION“ pre tovary tried 25 a 28 (prihláška č. 1 775 196).

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky č. 2 099 687

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Rozhodnutím odvolacieho senátu bol porušený čl. 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva a to z dôvodu, že medzi porovnávanými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny, pretože skoršia ochranná známka nemá žiadnu, resp. iba veľmi nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť a obrazová podobnosť porovnávaných ochranných známok je nepatrná.


title: Vec T-356/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – CareAbout/ÚHVT – Florido Rodríguez (Kerashot) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky K KERASOL — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia nebezpečenstva zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Čiastočné zamietnutie zápisu odvolacím senátom“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/47

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – CareAbout/ÚHVT – Florido Rodríguez (Kerashot)
   (Vec T-356/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky K KERASOL - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia nebezpečenstva zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Čiastočné zamietnutie zápisu odvolacím senátom“))
   (2016/C 048/53)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CareAbout GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier a A. Kramer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: José Luis Florido Rodríguez (Sevilla, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2014 (vec R 1569/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi José Luis Florido Rodríguez a CareAbout GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               CareAbout GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-264/11 P: Odvolanie podané 21. mája 2011 : Carlo De Nicola proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  8. marca 2011 vo veci F-59/09, De Nicola/EIB

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/30

         Odvolanie podané 21. mája 2011: Carlo De Nicola proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 8. marca 2011 vo veci F-59/09, De Nicola/EIB
   (Vec T-264/11 P)
   2011/C 211/64
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodujúci o odvolaní, zamietajúci všetky návrhy protistrany, čiastočne zmenil napadnutý rozsudok a:

               —

               vyhovel návrhom na nariadenie dokazovania a vyhovel zostávajúcim návrhom predloženým v rámci správneho konania,

               —

               uložil EIB povinnosť nahradiť trovy konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza 7 odvolacích dôvodov.

         Návrhy na zrušenie

               1.

               Odvolateľ poukazuje na to, že Súd pre verejnú službu úplne prehliadol jeho návrh na zrušenie služobnej správy č. HR/Coord/2008-0038/BK z 22. septembra 2008, hoci obsahovala obhajobu EIB, podľa ktorej oprávnene neposkytla odvolateľovi kópiu zvukového záznamu zo schôdze pred odvolacím senátom, ani úradný protokol zo schôdze, takže v konečnom dôsledku môže EIB skresliť skutočnosti, pretože nemožno podať dôkaz o opaku.

               2.

               Odvolateľ tiež navrhoval zrušenie rozhodnutia odvolacieho senátu.
               Súd pre verejnú službu analogicky s konaním podľa článku 90 Služobného poriadku úradníkov rozhodol, že totožnosť návrhu (podaného najprv v rámci správneho konania a potom uňho) mu umožňuje preskúmať iba druhý z týchto návrhov a považovať prvý návrh za celkom zahrnutý v druhom návrhu. Odvolateľ napáda uplatnenie uvedeného článku 90 a zastáva názor, že má právo na určenie neplatnosti, pretože dotknutý dokument je vložený do jeho osobného spisu a mohol by mať negatívne následky na budúci služobný postup odvolateľa.

               3.

               Nakoniec Súd pre verejnú službu zamietol návrh na zrušenie povýšenia s odôvodnením, že tento návrh bol podaný po lehote. C. De Nicola sa domnieva, že toto rozhodnutie je protiprávne zo štyroch dôvodov.

         Návrh na určenie

               4.

               Odvolateľ od Súdu pre verejnú službu požadoval, aby určil a vyhlásil, že šikanovanie, ktorého bol 18 rokov obeťou, musí byť posudzované globálne a napĺňa všetky znaky morálneho obťažovania, ako boli vymedzené právnou náukou a judikatúrou v oblasti pracovného práva. Odvolateľ v tejto súvislosti poukazuje na nevhodnosť dokumentu nazvaného „Politika v oblasti ochrany dôstojnosti osoby na pracovisku“ (ktorý ani nedefinuje pojem morálne obťažovanie) a napáda rozhodnutie Súdu pre verejnú službu, ktoré považovalo jeho návrh za neprípustný, pretože je určený na získanie nedovolených principiálnych vyhlásení alebo príkazov vo vzťahu k EIB. Odvolateľ sa totiž domnieva, že jeho návrh bol nesprávne vyložený, pretože od Súdu pre verejnú službu požadoval, aby určil, že došlo k zneužitiu v jeho neprospech zo strany niektorých zamestnancov, určil, že šikanovanie ako celok napĺňa znaky morálneho obťažovania, a prisúdil zodpovednosť za toto konanie EIB ako príkazcovi.

               5.

               Odvolateľ tiež napáda časť rozsudku, v ktorej Súd pre verejnú službu v rozpore s článkom 41 pracovného poriadku zamestnancov mylne tvrdil, že bolo nevyhnutné postupovať analogicky, a sám vytvoril súbor pravidiel uplatniteľných na EIB v rozpore s jej nezávislosťou.

               6.

               Okrem toho súd a quo nesprávne uplatnil na súkromnoprávnu pracovnú zmluvu predpisy, ktoré boli prijaté iba pre úradníkov, a dokonca tvrdil, že je oprávnený uplatniť na protiprávne skutky spáchané niektorými zamestnancami právnu úpravu stanovenú v oblasti správnych aktov.

         Návrhy na uloženie povinnosti

               7.

               Odvolateľ predložil tri návrhy na uloženie povinnosti: 1. upustiť od morálneho obťažovania; 2. uložiť povinnosť nahradiť nemajetkové a majetkové ujmy vzniknuté odvolateľovi; a 3. uložiť povinnosť nahradiť trovy konania.
               K prvému návrhu sa Súd pre verejnú službu nevyjadril.
               Druhý návrh po tom, čo ho nesprávne vyložil, zamietol, pretože odvolateľ žiadal o určité náhrady škôd vzniknutých v dôsledku protiprávneho konania EIB, nezávisle na prípadnej kvalifikácii tohto konania po požadovanom celkovom preskúmaní.
               Odvolateľ sa v každom prípade domnieva, že tento návrh nie je neprípustný preto, že neexistuje nijaký „akt nepriaznivo zasahujúci do právneho postavenia“, na ktorý by sa vzťahovali návrhy na náhradu škody. Sporný pracovný pomer má totiž súkromnoprávnu povahu a ide tu o protiprávne konanie a nie o akty.
               Tretí návrh na uloženie povinnosti Súd pre verejnú službu zamietol s mylným odôvodnením, že odvolateľ nenavrhol, aby sa EIB uložila povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-265/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. septembra 2014 – Polo/Lauren/ÚHVT – FreshSide (Zobrazenie chlapca na bicykli s pálkou v ruke) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej chlapca na bicykli s pálkou v ruke — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia obrazová národná ochranná známka zobrazujúca hráča póla — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2014 – Polo/Lauren/ÚHVT – FreshSide (Zobrazenie chlapca na bicykli s pálkou v ruke)
   (Vec T-265/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej chlapca na bicykli s pálkou v ruke - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia obrazová národná ochranná známka zobrazujúca hráča póla - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“))
   2014/C 388/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Polo/Lauren Company, LP (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Davies, solicitor, J. Hill, barrister, a R. Black, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: FreshSide Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lockett, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. marca 2013 (vec R 15/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi The Polo/Lauren Company, LP a FreshSide Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 1. marca 2013 (vec R 15/2012-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli The Polo/Lauren Company, LP.

               3.

               FreshSide Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-211/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. októbra 2016 – Orange, predtým France Télécom/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá France Télécom zo strany Francúzskej republiky — Reforma spôsobu financovania dôchodkov štátnych zamestnancov spoločnosti France Télécom — Zníženie náhrady, ktorú má spoločnosť France Télécom zaplatiť štátu — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za podmienečne zlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem „pomoc“ — Pojem „hospodárska výhoda“ — Selektívnosť — Narušenie hospodárskej súťaže — Skreslenie skutkových okolností — Nedostatok odôvodnenia — Nahradenie odôvodnenia)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. októbra 2016 – Orange, predtým France Télécom/Európska komisia
   (Vec C-211/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá France Télécom zo strany Francúzskej republiky - Reforma spôsobu financovania dôchodkov štátnych zamestnancov spoločnosti France Télécom - Zníženie náhrady, ktorú má spoločnosť France Télécom zaplatiť štátu - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za podmienečne zlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem „pomoc“ - Pojem „hospodárska výhoda“ - Selektívnosť - Narušenie hospodárskej súťaže - Skreslenie skutkových okolností - Nedostatok odôvodnenia - Nahradenie odôvodnenia))
   (2017/C 006/17)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Orange, predtým France Télécom (v zastúpení: S. Hautbourg a S. Cochard-Quesson, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Orange je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.