title: Vec C-384/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2016 – Skype Ultd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Sky plc, predtým British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Zastavenie konania)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/5

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2016 – Skype Ultd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Sky plc, predtým British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd
   (Vec C-384/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Zastavenie konania))
   (2016/C 136/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Skype Ultd (v zastúpení: A. Carboni a M. Browne, solicitors)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca), Sky plc, predtým British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (v zastúpení: D. Rose a J. Curry, solicitors)

      Výrok

               1.

               Odvolacie konanie sa zastavuje.

               2.

               Skype Ultd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-132/12: Žaloba podaná 23. marca 2012 — Scooters India/ÚHVT — Brandconcern (LAMBRETTA)

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/24

         Žaloba podaná 23. marca 2012 — Scooters India/ÚHVT — Brandconcern (LAMBRETTA)
   (Vec T-132/12)
   2012/C 165/42
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Scooters India Ltd (Sarojini Nagar, India) (v zastúpení: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brandconcern BV (Amsterdam, Holandsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. januára 2012 vo veci R 2308/2010-1 v rozsahu, v ktorom zamietol odvolanie žalobkyne podané proti zrušeniu tejto ochrannej známky pre tovary v triedach 6 a 7, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania žalobkyne pred odvolacím senátom a pred Všeobecným súdom Európskej únie.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: slovná ochranná známka „LAMBRETTA“ pre tovary zaradené do tried 6, 7 a 28 — ochranná známka Spoločenstva č. 1618982.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na zrušenie: návrh je založený na článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zrušenie zápisu ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát sa pri posudzovaní dôkazov podľa článku 51 ods. 1 písm. c) dopustil troch chýb. Pokiaľ by odvolací senát správne uplatnil pravidlá uvedené v rozsudku T-415/09, Vallis/New Yorker, a/alebo La Mer Technology Inc/Laboratoires Goemar SA (vec C-259/02) a/alebo preskúmal dôkazy, rozhodol by, že išlo o riadne používanie tovarov zaradených do tried 6 a 7 so súhlasom spoločnosti SIL.


title: Vec C-501/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  24. septembra 2009 — Município de Gondomar/Komisia Európskych spoločenstiev [Odvolanie — Kohézny fond — Nariadenie (ES) č. 1164/94 — Zrušenie finančnej pomoci Spoločenstva — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Akty, ktoré sa priamo a osobne dotýkajú žalobcu]

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/10

         Uznesenie Súdneho dvora z 24. septembra 2009 — Município de Gondomar/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-501/08 P) (1)

   (Odvolanie - Kohézny fond - Nariadenie (ES) č. 1164/94 - Zrušenie finančnej pomoci Spoločenstva - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Akty, ktoré sa priamo a osobne dotýkajú žalobcu)
   2010/C 11/17
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Município de Gondomar (v zastúpení: J.L. da Cruz Vilaça a L. Pinto Monteiro, advogados)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a B. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 10. septembra 2008, Município de Gondomar/Komisia (T-324/06), ktorým Súd prvého stupňa odmietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 3782 zo 16. augusta 2006 týkajúceho sa zrušenia pomoci poskytnutej z kohézneho fondu na projekt č. 95/10/61/017 nazvaný „Sanácia Grande Porto/Juh — Podoblasť Gondomar“ ako neprípustný

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Município de Gondomar je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec C-245/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Balş (Rumunsko) 28. mája 2015 – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat entru Controlul Transportului ISCTR

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Balş (Rumunsko) 28. mája 2015 – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat entru Controlul Transportului ISCTR
   (Vec C-245/15)
   (2015/C 337/03)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Balş

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC Casa Noastră SA

      Žalovaný: Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat entru Controlul Transportului ISCTR

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Do akej miery možno vykladať slovné spojenie „bez ohľadu na to, kto ju organizuje“, ktoré je použité v článku 2 bode 3 nariadenia č. 1073/2009 (1), v tom zmysle, že hospodársky subjekt môže organizovať pravidelnú dopravu na účely prepravy svojich zamestnancov na pracovisko a späť?

               2.

               Do akej miery možno vykladať slovné spojenie „pravidelnej osobnej doprave, pri ktorých trasa linky nepresahuje 50 kilometrov“, použité v článku 3 písm. a) nariadenia č. 561/2006 (2), v tom zmysle, že sa vzťahuje na zamestnancov v rámci ich prepravy na pracovisko alebo z pracoviska?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/2009 z 21. októbra 2009 o spoločných pravidlách prístupu na medzinárodný trh autokarovej a autobusovej dopravy a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 561/2006 (Ú. v. EÚ L 300, s. 88).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, s. 1).


title: Vec T-128/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. novembra 2016 – SureID/EUIPO (SUREID) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška ochrannej známky Európskej únie SUREID — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. novembra 2016 – SureID/EUIPO (SUREID)
   (Vec T-128/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška ochrannej známky Európskej únie SUREID - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2017/C 022/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SureID, Inc. (Hillsboro, Oregon, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a S. Crabbe, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. januára 2016 (vec R 1478/2015-4) týkajúcemu sa zápisu slovného označenia SUREID ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               SureID, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec T-192/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. júna 2006 – Atlantean/Komisia ( Rybolov — Viacročné usmerňovacie programy — Žiadosti o zvýšenie cieľov v rámci zvýšenia úrovne bezpečnosti — Rozhodnutie 97/413/ES — Zamietnutie Komisiou — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Právomoc Komisie )

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006 – Atlantean/Komisia
   (Vec T-192/03) (1)

   („Rybolov - Viacročné usmerňovacie programy - Žiadosti o zvýšenie cieľov v rámci zvýšenia úrovne bezpečnosti - Rozhodnutie 97/413/ES - Zamietnutie Komisiou - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Právomoc Komisie“)
   (2006/C 190/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Atlantean Ltd (Killybegs, Írsko) (v zastúpení: pôvodne G. Hogan, SC, E. Regan, SC, a A. Hussey, solicitor, neskôr G. Hogan, E. Regan a M. Fraser, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a B. Doherty, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Írsko (v zastúpení: D. O'Hagan a C. O'Toole, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Conlan Smyth, barrister)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov viacročného usmerňovacieho programu IV v rámci zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48) v rozsahu, v akom zamieta žiadosti o zvýšenie kapacity plavidla Atlantean žalobcu
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov viacročného usmerňovacieho programu IV v rámci zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa uplatňuje na plavidlo Atlantean žalobcu.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania žalobcu.

               3.

               Írsko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003.


title: Vec T-344/05: Žaloba podaná 13. septembra 2005 – Helénska republika/Komisia

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/30

         Žaloba podaná 13. septembra 2005 – Helénska republika/Komisia
   (Vec T-344/05)
   (2005/C 281/56)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: Ioannis Kalkiás, Eleni Svolopavlou)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť alebo zmeniť napadnuté rozhodnutie Komisie z 15. júla 2005, ktorým sa zamieta financovanie Spoločenstvom určitých výdavkov vynaložených členskými štátmi z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), sekcia „záruka“ (1);

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí Komisia tým, že uskutočnila zaúčtovanie v súlade s nariadením Rady (EHS) č. 729/70 (2), vylúčila z financovania Spoločenstvom rôzne výdavky vynaložené Helénskou republikou v odvetví živočíšnych príplatkov – rozšírenie chovu, ovocia a zeleniny a obilnín.
   Žalobkyňa sa domáha zrušenia tohto rozhodnutia tvrdiac najskôr, že celé zaúčtovacie konanie je neplatné vzhľadom na porušenie článku 7 nariadenia (ES) č. 1258/1993 (3), spolu s článkom 8 nariadenia (ES) č. 1663/1995 (4), z toho dôvodu, že predmetom dvojstranných rokovaní a kontaktov medzi žalobkyňou a Komisiou nebolo tiež presné hodnotenie výdavku, ktorý môže byť vylúčený, zatiaľ čo inak výdavky, ktoré boli vylúčené, vznikli skôr ako 24 mesiacov pred písomným oznámením Komisii. Podľa žalobkyne obdobie 24 mesiacov začína plynúť neskôr, ako sa domnieva Komisia.
   Pokiaľ ide o opravnú sadzbu 100 % príplatkov za rozšírenie chovu, žalobkyňa spochybňuje posúdenie Komisiou skutočností a vyčíta jej skutkový omyl a nedostatočné odôvodnenie napadnutého rozhodnutia. Žalobkyňa sa ďalej domnieva, že uloženie opravnej sadzby 100 % porušuje vedúce usmernenia dokumentu VI/5330/97 z 23. decembra 1997 vypracovaného Komisiou, nemá žiadne odôvodnenie a je zjavne neprimerané, keďže je vzdialené od dobrého používania diskrečnej právomoci Komisiou.
   Čo sa týka opravy v odvetví obilnín, žalobkyňa nesúhlasí s posúdením Komisie, podľa ktorého nariadenie (ES) č. 3508/1992 (5) bolo porušené ohľadne uznania poľnohospodárskych parciel. Okrem toho sa domnieva, že dodržala úplne podmienky článku 15 nariadenia (ES) č. 2419/2001 (6), pokiaľ ide o administratívne kontroly a kontroly na mieste. Ďalej uvádza nedostatočné odôvodnenie a porušenie zásady primeranosti.
   Nakoniec pokiaľ ide o opravu v odvetví ovocia a zeleniny, žalobkyňa si myslí, že Komisia nesprávne vyložila článok 20 ods. 5 a 7 nariadenia (ES) č. 1169/1997 (7). V každom prípade žalobkyňa napáda dôvody napadnutého rozhodnutia, čo sa týka tejto kapitoly, a poukazuje na porušenie zásady primeranosti.

      (1)  Ú. v. EÚ L 188, 20.7.2005, s. 36.

      (2)  Nariadenie (EHS) č. 729/70 Rady z 21. apríla 1970 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 94, 28.4.1970, s. 13) [neoficiálny preklad].

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č.1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s. 103).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF (Ú. v. ES L 158, 8.7.1995, s. 6).

      (5)  Nariadenie Rady (EHS) 3508/92 z 27. novembra 1992, ktorým sa stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve (Ú. v. ES L 355, 5.12.1992, s. 1) [neoficiálny preklad].

      (6)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2419/2001z 11. decembra 2001 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, 12.12.2001, s. 11).

      (7)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1169/97 z 26. júna 1997 stanovujúca spôsoby uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 2202/96 vytvárajúceho režim pomoci výrobcom určitých citrusových plodov (Ú. v. ES L 169, 27.6.1997, s. 15).


title: Vec C-447/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) 18. augusta 2015 – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) 18. augusta 2015 – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje
   (Vec C-447/15)
   (2015/C 389/16)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský soud v Ostravě

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ivo Muladi

      Žalovaný: Krajský úřad Moravskoslezského kraje

      Prejudiciálna otázka

   Bráni ustanovenie článku 4 smernice 2003/59/ES (1) vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje ďalšie podmienky pre oslobodenie od povinnosti získať základnú kvalifikáciu vodičov niektorých cestných vozidiel pre nákladnú alebo osobnú dopravu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 226, s. 4; Mim. vyd. 07/007, s. 441.


title: Vec C-159/07: Žaloba podaná 22. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/18

         Žaloba podaná 22. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-159/07)
   (2007/C 117/30)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a P. Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/23/ES (1) z 8. marca 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/25/ES o minimálnej úrovni prípravy námorníkov, a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 29. septembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 62, s. 14.


title: Vec C-157/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  24. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Winfried L. Holböck/Finanzamt Salzburg-Land (Voľný pohyb kapitálu — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov — Rozdeľovanie dividend — Kapitálové výnosy pochádzajúce z tretej krajiny)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Winfried L. Holböck/Finanzamt Salzburg-Land
   (Vec C-157/05) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Sloboda usadiť sa - Daň z príjmov - Rozdeľovanie dividend - Kapitálové výnosy pochádzajúce z tretej krajiny)
   (2007/C 155/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Winfried L. Holböck

      Žalovaný: Finanzamt Salzburg-Land
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgerichtshof – Výklad článkov 56 a 57 ES – Vnútroštátne predpisy o zdanení vyplatených dividend – Fyzická osoba s bydliskom v tuzemsku, ktorá má dvojtretinovú účasť na spoločnosti so sídlom v treťom štáte (vo Švajčiarsku) – Zdanenie dividend normálnou sadzbou dane z príjmov, pričom dividendy z tuzemských akcií sú zdaňované zníženou sadzbou dane
   Výrok rozsudku
   Článok 57 ods. 1 ES sa má vykladať tak, že článok 56 ES nezasahuje do toho, aby členský štát uplatňoval právnu úpravu, ktorá existovala k 31. decembru 1993 a ktorá na jednej strane vo vzťahu k akcionárovi, ktorý prijíma dividendy od spoločnosti rezidenta, ukladá daňovú sadzbu vo výške polovice priemernej daňovej sadzby, a na druhej strane vo vzťahu k akcionárovi, ktorý prijíma dividendy od spoločnosti usadenej v tretej krajine, v ktorej má tento akcionár dvojtretinovú účasť na základnom imaní, ukladá bežnú sadzbu dane z príjmu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Spojené veci C-94/13 P, C-95/13 P, C-136/13 P, C-174/13 P, C-180/13 P, C-191/13 P a C-246/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo  4. septembra 2014 – Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl a i. (C-94/13 P), Alfier Costruzioni Srl a i. (C-95/13 P), Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl (C-136/13 P), Axitea SpA, predtým La Vigile San Marco SpA (C-174/13 P), Vetrai 28 Srl, predtým Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl a i. (C-180/13 P), Confindustria Venezia, predtým Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) a i. (C-191/13 P), Manutencoop Società Cooperativa, predtým Manutencoop Soc. coop. arl a Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, (Taliansko) (C-246/13 P)/Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. arl a i., Talianska republika, Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá podnikom usadeným na území Benátok a Chioggie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/19

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 4. septembra 2014 – Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl a i. (C-94/13 P), Alfier Costruzioni Srl a i. (C-95/13 P), Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl (C-136/13 P), Axitea SpA, predtým La Vigile San Marco SpA (C-174/13 P), Vetrai 28 Srl, predtým Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl a i. (C-180/13 P), Confindustria Venezia, predtým Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) a i. (C-191/13 P), Manutencoop Società Cooperativa, predtým Manutencoop Soc. coop. arl a Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl, (Taliansko) (C-246/13 P)/Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. arl a i., Talianska republika, Európska komisia
   (Spojené veci C-94/13 P, C-95/13 P, C-136/13 P, C-174/13 P, C-180/13 P, C-191/13 P a C-246/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá podnikom usadeným na území Benátok a Chioggie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora))
   2014/C 409/26
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl, Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. arl, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. arl (C-94/13 P), Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Group Srl, predtým Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM), Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl (C-95/13 P), Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl (C-136/13 P), Axitea SpA, predtým La Vigile San Marco SpA (C-174/13 P), Vetrai 28 Srl, predtým Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Ferro & Lazzarini Srl, Fornace Mian Srl, predtým Formia International Srl, Amelio Cenedese, predtým Gino Cenedese & Figlio, La Murrina SpA, Nason & Moretti Srl, v likvidácii, Venini SpA, De Majo Illuminazione Srl, predtým Vetreria De Majo Srl (C-180/13 P), Confindustria Venezia, predtým Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria), Comitato „Venezia vuole vivere“, Fiorital Srl, Ellemme Sas, predtým Jesurum di M. e A. Levi Morenos Sas, Grafiche Veneziane Soc. coop. arl, predtým Grafiche Veneziane Srl, Cantiere navale De Poli SpA, Capgemini BST SpA, predtým Aive Srl, Tessuti Artistici Fortuny SpA, Rubelli SpA, predtým Lorenzo Rubelli SpA, Tecnomare SpA (C-191/13 P), Manutencoop Società Cooperativa, predtým Manutencoop Soc. coop. arl a Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. arl (C-246/13 P) (v zastúpení: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veronese, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. arl, Murazzo – Piccola Soc. coop. arl, RAM – Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi, Confcooperative – Unione Provinciale di Venezia, Sacaim SpA, Camata Costruzioni Sas, Dal Carlo Mario & C. Srl, ACEA – Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia, Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C., Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMazzega Srl, Effetre SpA, Mazzuccato International Srl, Tfz Internazionale Srl, V. Nason & C. Srl, Vetreria LAG Srl, Siram SpA, Bortoli Ettore Srl, Arsenale Venezia SpA, Albergo Quattro Fontane Snc, Hotel Gabrielli Srl, predtým Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan SpA, predtým Metropolitan Srl, Hotel Concordia Srl, predtým Hotel Concordia Snc, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, v likvidácii, Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Srl, predtým Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl, Bonvecchiati Srl, Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, G. Conte a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia), Talianska republika

      Výrok

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. arl, Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. arl, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. arl, Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Group Srl, Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl, Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. arl, Axitea SpA, Vetrai 28 Srl, Carlo Moretti Srl, Ferro & Lazzarini Srl, Fornace Mian Srl, Amelio Cenedese, La Murrina SpA, Nason & Moretti Srl, Venini SpA, De Majo Illuminazione Srl, Confindustria Venezia, Comitato „Venezia vuole vivere“, Fiorital Srl, Ellemme Sas, Grafiche Veneziane Soc. coop. arl, Cantiere navale De Poli SpA, Capgemini BST SpA, Tessuti Artistici Fortuny SpA, Rubelli SpA, Tecnomare SpA a Manutencoop Società Cooperativa sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013.

      Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.

      Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-92/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High court of Ireland (Írsko) 17. februára 2012 — Health Service Executive/SC, AC

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High court of Ireland (Írsko) 17. februára 2012 — Health Service Executive/SC, AC
   (Vec C-92/12)
   2012/C 133/33
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Health Service Executive

      Žalovaní: SC, AC

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Spadá rozhodnutie o držaní dieťaťa na určitú dobu v zariadení poskytujúcom liečebnú a výchovnú starostlivosť v inom členskom štáte do vecnej pôsobnosti nariadenia Rady č. 2201/2003 (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, aké povinnosti vyplývajú z článku 56 nariadenia Rady č. 2201/2003, pokiaľ ide o konzultačnú povahu a schvaľovací mechanizmus s cieľom zaručiť účinnú ochranu dieťaťa, ktoré má byť držané za týchto podmienok?

               3.

               Pokiaľ súd členského štátu nariadil umiestnenie dieťaťa do zariadenia domovskej starostlivosti iného členského štátu na určitú dobu a obdržal schválenie tohto štátu podľa článku 56 nariadenia Rady č. 2201/2003, má byť rozhodnutie súdu nariaďujúceho umiestnenie dieťaťa do zariadenia v inom členskom štáte na určitú dobu uznané a/alebo vyhlásené za vykonateľné v tomto inom členskom štáte na to, aby mohlo byť toto umiestnenie vykonané?

               4.

               Má rozhodnutie súdu nariaďujúce umiestnenie dieťaťa do zariadenia domovskej starostlivosti iného členského štátu na určitú dobu, ktoré tento členský štát schválil v súlade s článkom 56 nariadenia Rady 2201/2003, právne účinky v tomto inom členskom štáte, a to predtým, ako bolo v osobitnom konaní vydané vyhlásenie o uznaní a/alebo vykonateľnosti?

               5.

               Pokiaľ sa predlžuje platnosť rozhodnutia súdu nariaďujúceho umiestnenie dieťaťa do zariadenia domovskej starostlivosti iného členského štátu na určitú dobu podľa článku 56 nariadenia Rady č. 2201/2003 na ďalšiu stanovenú dobu, je pri každom takomto predĺžení potrebný súhlas druhého členského štátu podľa článku 56?

               6.

               Pokiaľ sa predlžuje platnosť rozhodnutia súdu nariaďujúceho umiestnenie dieťaťa do zariadenia domovskej starostlivosti iného členského štátu na určitú dobu podľa článku 56 nariadenia Rady č. 2201/2003 na ďalšiu stanovenú dobu, musí byť takéto rozhodnutie uznané alebo vyhlásené za vykonateľné v inom členskom štáte pri každom takomto predĺžení?

      (1)  Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/06, s. 243.


title: Vec C-43/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 2. februára 2007 – D.M.M.A. Arens-Sikken/Staatssecretaris van Financiën

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 2. februára 2007 – D.M.M.A. Arens-Sikken/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-43/07)
   (2007/C 69/21)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: D.M.M.A. Arens-Sikken

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 73b a 73d Zmluvy ES (teraz článok 56 ES a 58 ES) vykladať v tom zmysle, že im odporuje, keď členský štát zdaňuje nadobudnutie pozemku ležiaceho v tomto členskom štáte dedením patriaceho do pozostalosti poručiteľa, ktorý mal v čase úmrtia trvalý pobyt v inom členskom štáte, na základe hodnoty pozemku, bez zohľadnenia dlhov nadobúdateľa z titulu „overbedeling“, ktoré vznikli z dôvodu rodičovského rozdelenia dedičstva v závete?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a ak musí byť navyše stanovené porovnaním, či a do akej výšky treba zohľadniť dlhy z titulu „overbedeling“, ktoré majú byť vyrovnané, ktorá metóda porovnania – jedna z dvoch uvedených v bode 3.6.6 alebo iná metóda – sa musí v takomto prípade použiť na určenie, či by bola dedičská daň, ktorá by bola vyrubená, ak by bol mal poručiteľ v čase svojho úmrtia pobyt v Holandsku, nižšia ako daň z prechodu majetku?

               3.

               Je posúdenie možnej povinnosti členského štátu, v ktorom sa pozemok nachádza, pripustiť na základe Zmluvy o ES celkové alebo čiastočné odpočítanie dlhov z titulu „overbedeling“rozdielne, v závislosti od toho, či toto odpočítanie vedie k nižšiemu započítaniu, na zabránenie dvojitého zdanenia v tom členskom štáte, ktorý sa považuje za oprávneného vyrubiť na pozostalosť daň z dôvodu bydliska poručiteľa?


title: Vec C-216/07: Žaloba podaná 25. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/14

         Žaloba podaná 25. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-216/07)
   (2007/C 129/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a W. Bogensberger, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 2003/110/ES z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu (1) tým, že v stanovenej lehote neprijala právne a správne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu s uvedenou smernicou, prípadne tým, že o prijatí týchto predpisov neinformovala Komisiu,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/110/ES uplynula 5. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 321, s. 26; Mim. vyd. 19/006, s. 233.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2005 vo veci C-240/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES — Elektronické komunikačné sieťové systémy a služby — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 10. marca 2005
   vo veci C-240/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES - Elektronické komunikačné sieťové systémy a služby - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 115/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-240/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: M. Schotter) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: E. Dominkovits), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 8. júna 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia J. Makarczyk a P. Kūris (spravodajca), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil 10. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Neprijatím zákonov, iných predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (Prístupová smernica), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (Smernica o povolení), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (Rámcová smernica) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (Smernica univerzálnej služby), si Belgické kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004


title: Vec T-272/15: Žaloba podaná 22. mája 2015 – Apcoa Parking Holdings/ÚHVT (PARKWAY)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/41

         Žaloba podaná 22. mája 2015 – Apcoa Parking Holdings/ÚHVT (PARKWAY)
   (Vec T-272/15)
   (2015/C 245/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Apcoa Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: A. Lohmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „PARKWAY“– prihláška č. 12 248 278.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. marca 2015 vo veci R 2062/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vynaložila v odvolacom konaní.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-121/10: Žaloba podaná 11. marca 2010 — Conte a i./Rada

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/43

         Žaloba podaná 11. marca 2010 — Conte a i./Rada
   (Vec T-121/10)
   2010/C 134/72
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Giovanni Conte (Pomezia, Taliansko), Casa del Pescatore Soc. coop. rl (Civitanova Marche, Taliansko), Guidotti Giovanni & Figli Snc (Termoli, Taliansko), Organizzazione di produttori della pesca di Civitanova Marche Soc. coop. rl (Civitanova Marche, Taliansko), Consorzio gestione mercato ittico Manfredonia Soc. coop. rl (Cogemim) (Manfredonia, Taliansko) (v zastúpení: P. Cavasola, avvocato, G. Micucci, avvocato, V. Cannizzaro, avvocato)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté nariadenie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006.
   Žalobcovia vo veci samej vykonávajú všetci činnosť v oblasti rybárstva a vzťahujú sa na nich povinnosti stanovené v ustanoveniach napadnutého nariadenia.
   Na podporu svojich tvrdení uvádzajú tieto dôvody:

               1.

               Neplatnosť článku 9 ods. 2 a 3 a článku 10 ods. 1 a 2 napadnutého nariadenia v rozsahu, v akom tieto ustanovenia pre rybárske plavidlá dlhšie ak dvanásť metrov stanovujú bezpodmienečnú povinnosť byť vybavené dvoma kontrolnými systémami: satelitným systémom na základe článku 9 a navyše systémom automatickej identifikácie. Ide o dva rôzne systémy kontroly, ktoré majú v podstate rovnakú funkciu. Táto povinnosť nie je primerane odôvodnená. Táto povinnosť je aj v rozpore so zásadou proporcionality, a to v tomto prípade pokiaľ ide o nevyhnutnosť opatrenia a o primeranosť opatrenia. Povinnosť byť vybavený dvoma kontrolnými systémami zahŕňa okrem iného finančnú záťaž, pre žalobcov, ktorá nie je odôvodnená žiadnou racionálnou potrebou.

               2.

               Neplatnosť článkov 15 a 17 napadnutého nariadenia v rozsahu, v akom tieto ustanovenia stanovujú povinnosť pre rybárske plavidlá s celkovou dĺžkou 12 metrov alebo viac oznamovať denne určité informácie, a to v každom prípade pred vstupom do prístavu alebo aspoň štyri hodiny pred odhadovaným časom vplávania do prístavu. Podľa žalobcov nemá táto povinnosť zmysel, nie je primeraná a je veľmi ťažko vykonávateľná. Najmä pre rybárske plavidlá loviace ryby menších rozmerov v rybolovných zónach nachádzajúcich sa iba niekoľko hodín od prístavu je táto povinnosť ťažko vykonávateľná, pokiaľ nemajú byť blokované mimo prístavu, aby čakali na uplynutie predmetnej doby.

               3.

               Neplatnosť režimu dozoru a inšpekcie v rozsahu, v akom napadnuté nariadenie stanovuje bezpodmienečnú povinnosť umožniť prístup na palubu, prístup k spisom a elektronickým dokumentom, ako aj tolerovať formy inšpekcie a vyšetrovania vykonávané úradníkmi, ktorí nie sú poverení žiadnym súdnym orgánom a ktorí nie sú kontrolovaní políciou. Týmto spôsobom by boli porušované právo na dôvernosť informácií, pobyt, súkromie a práva na obranu vo svojich rôznych formách. Takáto kontrola okrem porušovania vyššie uvedených práv svojou invazívnou povahou zbavuje účinku právo prevádzkovateľa rybárskeho plavidla požívať ekonomickú slobodu, ktorú zaručujú zakladajúce Zmluvy. Osobitný dôvod neplatnosti sa týka článku 82, ktorý dáva vykonávateľom inšpekcie právo prijať opatrenia na zabezpečenie ochrany dôkazov predpokladaného porušenia.

               4.

               Neplatnosť článku 73 ods. 8 napadnutého nariadenia v rozsahu, v akom toto ustanovenie stanovuje pre členské štáty možnosť účtovať náklady súvisiace s činnosťou kontrolných pozorovateľov prevádzkovateľom rybárskych plavidiel. V tomto ohľade sa uvádza, že toto ustanovenie je zjavne neplatné, pretože je v rozpore so zásadou sociálneho rozdeľovania nákladov nevyhnutných na vykonávanie verejných záujmov.

               5.

               Neplatnosť článku 92 napadnutého nariadenia v rozsahu, v akom toto ustanovenie stanovuje systém prenosu zodpovednosti za prípadné porušenia na majiteľa rybárskeho plavidla a jeho nástupcov bez ohľadu na to, kto ho spáchal. V tomto ohľade sa uvádza, že toto ustanovenie je v rozpore so zásadou, podľa ktorej nesie zodpovednosť za svoje konanie jeho vykonávateľ, so zásadou ochrany súkromného vlastníckeho a so zásadou proporcionality, keďže jeho cieľom nie je z racionálneho hľadiska brániť obchádzaniu režimu sankcií.

               6.

               Neplatnosť článku 103 napadnutého nariadenia v rozsahu, v akom toto ustanovenie stanovuje, že v prípade, ak štát nedodrží povinnosti stanovené týmto nariadením, môže mu byť pozastavená finančná pomoc stanovená nariadeniami 1198/2006 (1) a 861/2006 (2). Podľa žalobcov pozastavenie pomoci prenáša zodpovednosť zo štátu na jednotlivcov, ktorí tak musia znášať nepriaznivé následky konania štátu. Táto forma prenosu sankcie porušuje zásadu, podľa ktorej má sankciu za svoje konanie znášať jeho vykonávateľ, a zásadu proporcionality.

               7.

               Neplatnosť článku 14 ods. 1, 2, 3, 4, 5, článku 17 ods. 1, článku 58 ods. 1, 2, 3 a 5 článku 59 ods. 2 a 3, článku 60 ods. 4 a 5, článku 62 ods. 1, článku 63 ods. 1, článkov 64, 65 a 66 ods. 1 a 3, článku 67 ods. 1 a článku 68 napadnutého nariadenia. Žalobcovia v tomto ohľade uvádzajú, že toto nariadenie je založené iba na článku 37 Zmluvy ES, ktorý umožňuje spoločnú politiku rybolovu, a že opatrenia uvedené v nariadení sú oprávnené iba ak sa týkajú politiky rybolovu založenej inštitúciami Spoločenstva v rôznych aktoch. Ustanovenia uvádzané vyššie sa však nevzťahujú na oblasti alebo druhy, ktoré podliehajú spoločnej politike rybolovu a z tohto dôvodu nespadajú pod pôsobnosť článku 37 Zmluvy ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1198/2006 z 27. júla 2006 o Európskom fonde pre rybné hospodárstvo.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 861/2006 z 22. mája 2006, ktorým sa ustanovujú finančné opatrenia Spoločenstva na vykonávanie spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a finančné opatrenia v oblasti morského práva.


title: Vec C-8/13: Žaloba podaná 7. januára 2013 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/14

         Žaloba podaná 7. januára 2013 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-8/13)
   2013/C 63/24
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Kukovec, P. Hetsch a O. Beynet)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Slovinská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (2), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Slovinskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť zaplatiť denné penále vo výške 10 287,36 eura odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 55.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, s. 37.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  20. októbra 2005  v spojených veciach C-327/03 a C-328/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesverwaltungsgericht): Bundesrepublik Deutschland proti ISIS Multimedia Net GmbH und Co. KG, a i. (Telekomunikačné služby — Smernica 97/13/ES — Článok 11 ods. 2 — Poplatok za pridelenie nových telefónnych čísel — Zásoba čísel bezplatne poskytnutá k dispozícii podniku, ktorý je právnym nástupcom bývalého monopolu)

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 20. októbra 2005
   v spojených veciach C-327/03 a C-328/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesverwaltungsgericht): Bundesrepublik Deutschland proti ISIS Multimedia Net GmbH und Co. KG, a i. (1)

   (Telekomunikačné služby - Smernica 97/13/ES - Článok 11 ods. 2 - Poplatok za pridelenie nových telefónnych čísel - Zásoba čísel bezplatne poskytnutá k dispozícii podniku, ktorý je právnym nástupcom bývalého monopolu)
   (2005/C 315/05)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach C-327/03 a C-328/03, ktorých predmetom sú dva návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) rozhodnutiami z 30. apríla 2003 a doručené Súdnemu dvoru 28. júla 2003, ktoré súvisia s konaniami: Bundesrepublik Deutschland proti ISIS Multimedia Net GmbH und Co. KG, v zastúpení: ISIS Multimedia Net Verwaltungs GmbH (C-327/03), Firma O2 (Germany) GmbH und Co. OHG (C-328/03), Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský, S. von Bahr (spravodajca), A. Borg Barthet a U. Lõhmus, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 20. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 11 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES z 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre všeobecné oprávnenia a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v prípade vo veci samej, ktorá stanovuje, že nový operátor na telekomunikačnom trhu je povinný zaplatiť poplatok za pridelenie telefónnych čísel určený s prihliadnutím na ich hospodársku hodnotu napriek tomu, že telekomunikačný podnik s dominantným postavením na rovnakom trhu získal bezplatne významnú zásobu čísel, ktoré vlastnil bývalý monopol, ktorého je uvedený podnik právnym nástupcom, a vnútroštátne právo platbu takého poplatku za uvedenú zásobu a posteriori vylučuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 18.10.2003.


title: Vec T-426/11: Žaloba podaná 1. augusta 2011 — Maharishi Foundation/ÚHVT (MÉDITATION TRANSCENDANTALE)

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/46

         Žaloba podaná 1. augusta 2011 — Maharishi Foundation/ÚHVT (MÉDITATION TRANSCENDANTALE)
   (Vec T-426/11)
   2011/C 282/84
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maharishi Foundation Ltd (St. Helier, Jersey) (v zastúpení: A. Meijboom, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. apríla 2011 vo veci R 1294/2010-2,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MÉDITATION TRANSCENDANTALE“ pre výrobky a služby patriace do tried 16, 35, 41, 44 a 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8246704.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva, pokiaľ ide o časť výrobkov a služieb.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie námietke a vrátenie veci prieskumovému oddeleniu na ďalšie konanie.

      Dôvody žaloby: Žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody: i) porušenie článku 75 a článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát nerozhodol výslovne v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) NROZ, no pritom dospel k záveru, že označenie „MÉDITATION TRANSCENDANTALE“ je druhové; ii) porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že označenie nemá nijakú rozlišovaciu spôsobilosť; iii) porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že označenie sa skladá výlučne zo znakov, ktoré môžu pri obchodovaní slúžiť na označenie výrobkov alebo služieb, pre ktoré sa prihlasuje ochranná známka, a iv) porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že označenie nezískalo rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k výrobkom alebo službám, pre ktoré sa žiada zapísanie, v dôsledku spôsobu, akým sa používalo.


title: Vec C-466/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt (Švédsko) 18. októbra 2012 — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madeleine Sahlman, Pia Gadd/Retreiver Sverige AB

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt (Švédsko) 18. októbra 2012 — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madeleine Sahlman, Pia Gadd/Retreiver Sverige AB
   (Vec C-466/12)
   2012/C 379/31
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Svea hovrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Nils Svensson, Sten Sjögren, Madeleine Sahlman, Pia Gadd

      Odporkyňa: Retreiver Sverige AB

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak niekto iný ako nositeľ autorského práva k určitému dielu poskytne hypertextové prepojenie na dielo na svojej internetovej stránke, predstavuje to verejný prenos v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti? (1)

               2.

               Závisí odpoveď na prvú otázku od toho, či sa dielo, na ktoré prepojenie odkazuje, nachádza na internetovej stránke, ku ktorej má prístup ktokoľvek bez obmedzení, alebo či je prístup nejakým spôsobom obmedzený?

               3.

               Je potrebné pri zodpovedaní prvej otázky rozlíšiť prípad, keď sa dielo po tom, čo používateľ klikol na prepojenie, zobrazí na inej internetovej stránke, a prípad, keď sa dielo po tom, čo používateľ klikol na prepojenie, zobrazí takým spôsobom, že vzbudzuje dojem, že sa zobrazuje na tej istej internetovej stránke?

               4.

               Môže členský štát poskytnúť širšiu ochranu výlučnému právu autora tým, že umožní, aby „verejný prenos“ pokrýval širší rozsah úkonov, ako je stanovené v článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-546/15: Žaloba podaná 16. októbra 2015 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/10

         Žaloba podaná 16. októbra 2015 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-546/15)
   (2016/C 007/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, M. Heller a E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje

               —

               rozhodnúť, že žalovaná si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 24 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/19/EÚ zo 4. júla 2012 o odpade z elektrických a elektronických zariadení (1) tým, že neprijala zákony, predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie tejto smernice alebo tým, že o nich neinformovala Komisiu,

               —

               zaviazať žalovanú podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu porušenia povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice na zaplatenie penále vo výške 210 078 eura za deň odo dňa vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora na účet vlastných prostriedkov Európskej únie,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 14. februára 2014.

      (1)  Ú. v. EÚ L 197, s. 38.


title: Vec C-3/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus (Estónsko) 3. januára 2013 — AS Baltic Agro/Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus (Estónsko) 3. januára 2013 — AS Baltic Agro/Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (Vec C-3/13)
   2013/C 63/23
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a odvolateľka: AS Baltic Agro

      Žalovaný a odporca: Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (daňový a colný úrad, daňové a colné stredisko Východ)

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia Rady č. 661/2008 (1) vykladať v tom zmysle, že dovozca a prvý nezávislý zákazník v Spoločenstve musia byť jedna a tá istá osoba?

               b)

               Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia č. 661/2008 v spojení s rozhodnutím Komisie 2008/577 (2) vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od antidumpingového cla platí len pre tohto prvého nezávislého zákazníka v Spoločenstve, pokiaľ tovar, ktorý mal byť uvedený vo vyhlásení, nepredal skôr, ako podal vyhlásenie?

               c)

               Má sa článok 66 nariadenia Rady č. 2913/92 (3), ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, v spojení s článkom 251 nariadenia Komisie č. 2454/93 (4) a s ostatnými procesnými ustanoveniami upravujúcimi neskoršie zmeny colného vyhlásenia vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak sa pri dovoze tovaru uvedie vo vyhlásení nesprávny príjemca, musí sa umožniť, aby bolo vyhlásenie aj po prepustení tovaru vyhlásené za neplatné a aby sa opravil zápis o príjemcovi, pokiaľ by v prípade uvedenia správneho príjemcu bolo nutné uplatniť oslobodenie od cla podľa článku 3 ods. 1 nariadenia č. 661/2008, alebo sa článok 220 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, má za týchto okolností vykladať v tom zmysle, že colné orgány nie sú oprávnené vykonať dodatočný zápis do účtovnej evidencie?

               d)

               Pokiaľ bude odpoveď na obe alternatívy otázky v písm. c) záporná, je potom v súlade s článkom 20 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 28 ods. 1 a článkom 31 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ak článok 66 nariadenia Rady č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, v spojení s článkom 251 nariadenia Komisie č. 2454/93 a s ostatnými procesnými ustanoveniami upravujúcimi neskoršie zmeny colného vyhlásenia neumožňuje vyhlásiť po prepustení tovaru na žiadosť colné vyhlásenie za neplatné a opraviť zápis týkajúci sa príjemcu, ak by sa v prípade zápisu správneho príjemcu malo uplatniť oslobodenie od cla upravené v článku 3 ods. 1 nariadenia č. 661/2008?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 661/2008 z 8. júla 2008, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 a po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 185, s. 1).

      (2)  Rozhodnutie Komisie zo 4. júla 2008, ktorým sa prijíma záväzok ponúknutý v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku a na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 185, s. 43).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

      (4)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec T-260/04: Žaloba podaná dňa 23. júna 2004: C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/36

         Žaloba podaná dňa 23. júna 2004: C.E.S.T.A.S. - Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-260/04)
   (2004/C 217/64)
   Jazyk konania: taliančina
   C.E.S.T.A.S. — Centro di Educazione Sanitaria e Tecnologie Appropriate Sanitarie, zastúpený: Nicoletta Amadei a Charles Turk, podal 23. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil úplne napadnuté rozhodnutie

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba sa týka zrušenia rozhodnutia Komisie (Zastúpenie v Guinejskej republike) z 21. apríla 2004, na základe ktorej mimovládna organizácia pôsobiaca v Guinei od roku 1987 bola vyzvaná na zaplatenie sumy vo výške 959.543.835 guinejských frankov (397.126,02 eúr) z titulu neopodstatnených výdavkov na realizáciu projektov, ktorými bola poverená.
   Na podporu svojich tvrdení, žalobca poukazuje na:

               —

               porušenie podstatných formálnych náležitostí z titulu nedostatku a protichodnosti odôvodnenia, ako aj nedostatočného právneho základu. V tejto súvislosti sa potvrdilo, že napadnutá „Note de débit“ uvádza iba dohodu „Amélioration des conditions de vie à l'intérieur du pays – 7ACP GUI 019 - 4 AT CESTAS“, pričom neexistuje žiadna dohoda s takýmto názvom a preto z tohto dôvodu nie je jasné, na ktorý alebo na ktoré vzťahy medzi žalobcom a guinejskou vládou sa napadnuté rozhodnutie odvoláva. Na druhej strane Cestas poukazuje na absenciu akéhokoľvek právneho základu, o ktorý by sa napadnutý akt opieral. Napokon oznam o debetovaní neobsahuje žiadne vysvetlenia účtovných kritérií, na základe ktorých Komisia určila spornú sumu.

               —

               skutočnosť, že napadnuté rozhodnutie je možné zrušiť, keďže výzva na zaplatenie predmetnej sumy je žalobcovi adresovaná Komisiou, ktorá je treťou stranou v uvedených zmluvách v rámci rôznych projektov v Guinei.

               —

               porušenie nariadenia (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1) v tom zmysle, že nebolo vyhovené žiadosti žalobcu o poskytnutie kópie správy vypracovanej Ernst & Young, na základe ktorej bolo prijaté napadnuté rozhodnutie

               —

               porušenie práva žalobcu na obhajobu

               —

               porušenie zásady byť vypočutý vo veci a zásady správneho úradného postupu.

         Je potrebné osobitne zdôrazniť, vo vzťahu k posledne uvedenému, že analýza údajných nedostatkov žalobcu bola v celosti vypracovaná vonkajším subjektom Ernst & Young, ktorý nepredstavuje úplne nestranný subjekt vzhľadom k hlavným účastníkom konania, keďže subjekt platený guinejskou vládou nie je možné považovať za nestranný subjekt v tejto veci.

      (1)  Ú. v. ES L 145 z 31.5.2001, s. 43.


title: Vec T-90/17: Žaloba podaná 13. februára 2017 – Gelinova Group/EUIPO – Cloetta Italia (galatea…è naturale)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/38

         Žaloba podaná 13. februára 2017 – Gelinova Group/EUIPO – Cloetta Italia (galatea…è naturale)
   (Vec T-90/17)
   (2017/C 121/56)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gelinova Group Srl (Tezze di Vazzola, Taliansko) (v zastúpení: A. Tornato a D. Hazan, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cloetta Italia Srl (Cremona, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „galatea…è naturale“ – prihláška č. 13 187 695.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2016 vo veci R 207/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Veci T-566/11 a T-567/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. októbra 2013 — Viejo Valle/ÚHVT — Établissements Coquet (Šálka a podšálka s ryhami a hlboký tanier s ryhami) [ „Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Zapísané dizajny Spoločenstva predstavujúce šálku a podšálku s ryhami a hlboký tanier s ryhami — Dôvod výmazu — Neoprávnené používanie diela chráneného právnou úpravou autorského práva členského štátu — Článok 25 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 6/2002“ ]

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2013 — Viejo Valle/ÚHVT — Établissements Coquet (Šálka a podšálka s ryhami a hlboký tanier s ryhami)
   (Veci T-566/11 a T-567/11) (1)

   (Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zapísané dizajny Spoločenstva predstavujúce šálku a podšálku s ryhami a hlboký tanier s ryhami - Dôvod výmazu - Neoprávnené používanie diela chráneného právnou úpravou autorského práva členského štátu - Článok 25 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 6/2002)
   2013/C 359/13
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Viejo Valle, SA (L’Olleria, Španielsko) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Établissements Coquet (Saint-Léonard-de-Noblat, Francúzsko) (v zastúpení: C. Bouchenard, advokát)

      Predmet veci

   Žaloby podané proti rozhodnutiam tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 29. júla 2011 (veci R 1054/2010-3 a R 1055/2010-3), týkajúce sa konaní o vyhlásenie neplatnosti medzi Établissements Coquet a Viejo Valle, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-566/11 a T-567/11 boli spojené na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Viejo Valle, SA, znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Établissements Coquet.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-506/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. marca 2006  – Success-Marketing/ÚHVT

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. marca 2006 – Success-Marketing/ÚHVT
   (Vec T-506/04) (1)

   (2006/C 108/54)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005.


title: Vec T-150/08: Žaloba podaná 21. apríla 2008 – REWE-Zentral/ÚHVT – Aldi Einkauf (Clina)

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/20

         Žaloba podaná 21. apríla 2008 – REWE-Zentral/ÚHVT – Aldi Einkauf (Clina)
   (Vec T-150/08)
   (2008/C 158/33)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: REWE-Zentral AG (Kolín na Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: M. Kinkeldey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. februára 2008 – odvolanie R 1484/2006-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Clina“ pre výrobky tried 3 a 21 (prihláška ochrannej známky č. 3 921 079).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „CLINAIR“ pre výrobky tried 3 a 5 (ochranná známka Spoločenstva 1 769 850).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky.

      Žalobné dôvody: porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1), keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-387/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. marca 2017 – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (J AND JOY) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Slovná ochranná známka Európskej únie J AND JOY — Skoršia národná obrazová ochranná známka joy SPORTSWEAR — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov — Podobnosť označení — Kritériá posúdenia — Kombinovaná ochranná známka — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. marca 2017 – J & Joy/EUIPO – Joy-Sportswear (J AND JOY)
   (Vec T-387/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Slovná ochranná známka Európskej únie J AND JOY - Skoršia národná obrazová ochranná známka joy SPORTSWEAR - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov - Podobnosť označení - Kritériá posúdenia - Kombinovaná ochranná známka - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 151/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: J & Joy SA (Waremme, Belgicko) (v zastúpení: A. Maqua, C. Pirenne a C. Smits, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Nemecko) (v zastúpení: T. Kiphuth, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. apríla 2015 (vec R 1352/2014-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Joy-Sportswear a J & Joy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               J & Joy SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec T-122/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2017 – Landeskreditbank Baden-Württemberg/ECB („Hospodárska a menová politika — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Článok 6 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 — Článok 70 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 — Jednotný mechanizmus dohľadu — Právomoci ECB — Decentralizovaný výkon vnútroštátnymi orgánmi — Posúdenie významu úverovej inštitúcie — Potreba priameho dohľadu zo strany ECB“)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2017 – Landeskreditbank Baden-Württemberg/ECB
   (Vec T-122/15) (1)

   ((„Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Článok 6 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Článok 70 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 - Jednotný mechanizmus dohľadu - Právomoci ECB - Decentralizovaný výkon vnútroštátnymi orgánmi - Posúdenie významu úverovej inštitúcie - Potreba priameho dohľadu zo strany ECB“))
   (2017/C 213/34)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Glos, K. Lackhoff a M. Benzing, neskôr A. Glos a M. Benzing, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: pôvodne E. Koupepidou, R. Bax a A. Riso, neskôr E. Koupepidou a R. Bax, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a K.-P. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Európskej centrálnej banky ECB/SSM/15/1 z 5. januára 2015, prijatého na základe článku 6 ods. 4 a článku 24 ods. 7 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63), v ktorom ECB odmietla prijať názor, že žalobkyňa predstavuje menej významný subjekt v zmysle článku 6 ods. 4 toho istého nariadenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou centrálnou bankou.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Vec C-388/06: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/96/ES — Reštrukturalizácia právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/19

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-388/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/96/ES - Reštrukturalizácia právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 96/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J. Ch. Gracia, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405)
   Výrok rozsudku

               1.

               Neprijatím v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, si Francúzska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec C-64/14 P: Odvolanie podané 7. februára 2014 : Sven A. von Storch a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z  10. decembra 2013 vo veci T-492/12, Sven A. von Storch a i./Európska centrálna banka

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/9

         Odvolanie podané 7. februára 2014: Sven A. von Storch a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. decembra 2013 vo veci T-492/12, Sven A. von Storch a i./Európska centrálna banka
   (Vec C-64/14 P)
   2014/C 151/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Sven A. von Storch a i. (v zastúpení: M. C. Kerber, Rechtsanwalt, B. von Storch, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil uznesenie prvej komory Všeobecného súdu z 10. decembra 2013 vo veci T-492/12,

               —

               vyhovel návrhom žalobcom uvedeným v žalobe z 11. novembra 2012,

               —

               zaviazal Európsku centrálnu banku podľa článku 122 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora Európskej únie na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolatelia zastávajú názor, že uznesenie prvej komory Všeobecného súdu Európskej únie z 10. decembra 2013 vo veci T-492/12 je právne nesprávne z týchto dôvodov:

               1.

               Vzhľadom na to, že znenie rozhodnutia ECB zo 6. septembra 2012 o rade technických znakov priamych menových transakcií Eurosystému na sekundárnych trhoch so štátnymi dlhopismi a rozhodnutia ECB zo 6. septembra 2012 o dodatočných opatreniach na zabezpečenie dostupnosti záruk pre obchodných partnerov, aby sa zabezpečil ich prístup k transakciám Eurosystému prinášajúcim likviditu, ako aj

                           —

                           subsidiárne znenie usmernenia ECB 2012/641/EÚ z 10. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa usmernenie ECB/2012/18 o dodatočných dočasných opatreniach týkajúcich sa refinančných operácií Eurosystému a akceptovateľnosti zábezpeky (ECB/2012/23) (1), vyvolávajú právne účinky, môžu byť uznesenia platným predmetom žaloby. Právna záväznosť konania sa podľa ustálenej judikatúry v súvislosti s článkom 19 ZEÚ určuje na základe jej cieľa.

               2.

               Znenie napadnutých uznesení sa žalobcov týka priamo a osobne, aj keď nie sú priamo ich adresátmi.

               3.

               Uznesenie z 10. decembra 2013 je právne nesprávne, pretože Všeobecný súd prebral argumentáciu ECB, že uznesenia nemajú vplyv na právne postavenie občanov. Všeobecný súd zároveň opomína, že uznesenia majú v skutočnosti rozsiahle následky pre trh s cennými papiermi a predovšetkým pre emisiu štátnych dlhopisov a presne ktoré chcela ECB vyvolať.

               4.

               Uznesenie z 10. decembra 2013 je právne nesprávne, pretože Všeobecný súd podmienil aktívnu legitimáciu žalobcov skutočnou činnosťou ECB, resp. neskoršími konkrétnejšími transakciami, o ktorých by sa žalobcovia nemuseli v konkrétnom prípade dozvedieť, a to bez ohľadu na faktickú nemožnosť prípadného zrušenia nákupu cenných papierov s účinkami ex tunc.

               5.

               Uznesenie z 10. decembra 2013 je právne nesprávne, pretože Všeobecný súd odňal žalobcom právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, ktoré priznáva článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaného 4. novembra 1950 v Ríme. Najmä možnosť incidenčnej kontroly noriem podľa článku 277 ZFEÚ, na ktorú poukázal Všeobecný súd, nemá v žiadnom prípade rovnaký právny účinok ako žaloba podaná podľa článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ L 284, s. 14.


title: Vec C-103/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Oberster Gerichtshof z 2. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Reisch Montage AG proti Kiesel Baumaschinen Handels GmbH

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Oberster Gerichtshof z 2. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Reisch Montage AG proti Kiesel Baumaschinen Handels GmbH
   (Vec C-103/05)
   (2005/C 132/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Oberster Gerichtshof (Nemecko) podal uznesením z 2. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Reisch Montage AG proti Kiesel Baumaschinen Handels GmbH a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 28. februára 2005.
   Oberster Gerichtshof (Nemecko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Môže sa žalobca odvolávať na článok 6 bod 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 (1), keď podáva žalobu proti osobe s bydliskom v štáte príslušného súdu a osobe so sídlom alebo bydliskom v inom členskom štáte, avšak žaloba proti osobe s bydliskom v štáte príslušného súdu je už v čase podania žaloby neprípustná z dôvodu začatia konkurzného konania na majetok žalovanej, ktoré podľa vnútroštátneho práva predstavuje prekážku pre začatie iných konaní?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES 2001, L 12, s. 1).


title: Vec T-610/16: Žaloba podaná 16. mája 2017 – PC/EASO

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/25

         Žaloba podaná 16. mája 2017 – PC/EASO
   (Vec T-610/16)
   (2017/C 269/37)
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PC (v zastúpení: Lauri Railas, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európsky podporný úrad pre azyl (EASO)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil negatívnu hodnotiacu správu vzťahujúcu sa na skúšobnú dobu žalobkyne a zaviazal EASO, aby vystavil žalobkyni novú hodnotiacu správu, ktorou potvrdí žalobkyni pracovné miesto,

               —

               zrušil rozhodnutie EASO/ED/2015/358,

               —

               určil, že sa na prepustení žalobkyne podieľal orgán, ktorý nebol splnomocnený uzatvárať pracovné zmluvy,

               —

               zrušil rozhodnutie EASO/HR/2015/607, ktorým sa na konci skúšobnej doby skončil zamestnanecký pomer žalobkyni, takže zamestnanecký pomer žalobkyne pokračuje bez prerušenia od 1. marca 2015 do 28. februára 2020 (podľa zmluvy posledný deň zamestnaneckého pomeru),

               —

               pokiaľ EASO nebude mať možnosť obnoviť zamestnanecký pomer žalobkyni, zaviazal EASO nahradiť žalobkyni škodu, ktorá jej vznikla v dôsledku protiprávneho rozhodnutia EASO a zaplatil jej ako náhradu škody odmenu, príspevky a odvody na dôchodkové zabezpečenie zamestnávateľa za obdobie od 1. decembra 2015 do 28. februára 2020,

               —

               pokiaľ EASO bude mať možnosť obnoviť zamestnanecký pomer žalobkyni, zaviazal EASO zaplatiť žalobkyni odmenu, príspevky a odvody na dôchodkové zabezpečenie zamestnávateľa ako náhradu škody za obdobie, v ktorom nebola zamestnaná na svojom mieste, a síce od 1. decembra 2015 do obnovenia jej zamestnaneckého pomeru,

               —

               uložil EASO, aby poskytol žalobkyni odmenu a odvody na dôchodkové zabezpečenie zamestnávateľa podľa veci F-113/13, bodu 5 za jeden mesiac, a

               —

               zaviazal EASO na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že hodnotiteľ skúšobnej doby svoju voľnú úvahu zneužil, keď vyhotovil negatívnu hodnotiacu správu za skúšobnú dobu a v neprípustnej miere verejne skritizoval žalobkyňu. EASO bez akýchkoľvek odkazov na judikatúru alebo iné pramene práva určil, že (každý) „hodnotiteľ disponuje osobitne širokou mierou voľnej úvahy pri posúdení práce osôb, na ktoré má napísať hodnotiacu správu, keďže táto hodnotiaca správa sprostredkúva slobodne vyslovenú mienku hodnotiteľa.“

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady primeraného posúdenia pri vyhotovení hodnotiacej správy za skúšobnú dobu. Hodnotiaca správa za skúšobnú dobu, na ktorej sa zakladá rozhodnutie o výpovedi, bola prijatá bez zohľadnenia „existujúcich skutočností“ a pri porušení Služobného poriadku úradníkov EÚ alebo pokynov EASO o hodnotení zamestnancov v skúšobnej dobe a bez zohľadnenia písomných poznámok žalobkyne k hodnotiacej správe za skúšobnú dobu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a nesprávnom výklade ustanovení Charty základných práv a slobôd, keďže tieto vyložil v neprospech žalobkyne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení, ktorého sa EASO dopustil, keď podpísal oficiálny dokument Únie EASO/ED/2015/358 (delegovanie právomocí), ktorý je z dôvodu neexistencie kogentných vykonávacích ustanovení správnej rady EASO protiprávny, čo predstavuje jasný konflikt záujmov a ktorého dátum je podľa žalobkyne nesprávny.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že EASO uplatnil v hodnotiacej správe za skúšobnú dobu a v ďalšom konaní dokument EASO/ED/2015/358, ktorý je antedatovaný.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení procesných predpisov uplatniteľných v hodnotiacom konaní, predpisov o správnych preskúmaniach ako aj práva žalobkyne na obranu, ktorého sa dopustil EASO počas celého hodnotiaceho konania o skúšobnej dobe. Podľa názoru žalobkyne by sa mohlo v hodnotiacej správe za skúšobnú dobu rozhodnúť opačne, teda kladne, ak by EASO neporušil Služobný poriadok úradníkov EÚ a pokyny EASO o hodnotení zamestnancov v skúšobnej dobe.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že žalobkyňa predniesla vhodné tvrdenia, aby spochybnila právoplatnosť rozhodnutia o výpovedi. Rozhodnutie EASO o ukončení jej pracovnej zmluvy podľa nej vychádza z nesprávneho posúdenia, pochybení EASO počas hodnotenia skúšobnej doby, vrátane protiprávneho vymenovania autora rozhodnutia o výpovedi, jeho neprofesionality v personálnych otázkach a nedostatočnej znalosti posudzovaných spisov pre skúšobné obdobie, chýb pri hodnotení skúšobnej doby a žalobkyňou predložených námietok a pripomienok.


title: Vec T-62/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Air France-KLM/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh nákladnej leteckej dopravy — Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) — Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/39

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Air France-KLM/Komisia
   (Vec T-62/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh nákladnej leteckej dopravy - Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) - Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 048/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Air France-KLM (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Wachsmann a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Giolito, S. Noë a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Lebrun, advokát, neskôr C. Giolito a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón, M. Simm a M. Balta, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39.258 – Nákladná letecká doprava), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a subsidiárne zrušenie článku 5 písm. b) a d) tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladá tejto spoločnosti pokutu, alebo zníženie tejto pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúce sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39.258 – Nákladná letecká doprava) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Air France-KLM.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť Air France-KLM.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011.


title: Spojené veci C-439/05 P a C-454/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. septembra 2007 – Spolková krajina Horné Rakúsko, Rakúska republika/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Smernica 2001/18/ES — Rozhodnutie 2003/653/ES — Zámerné uvoľňovanie geneticky modifikovanﾽch organizmov do životného prostredia — Článok 95 ods. 5 ES — Vnútroštátne ustanovenia odchyľujúce sa od zosúlaďovacieho opatrenia odôvodnené novými vedeckými poznatkami a špecifickým problémom členského štátu — Zásada kontradiktórnosti)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. septembra 2007 – Spolková krajina Horné Rakúsko, Rakúska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Spojené veci C-439/05 P a C-454/05 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica 2001/18/ES - Rozhodnutie 2003/653/ES - Zámerné uvoľňovanie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia - Článok 95 ods. 5 ES - Vnútroštátne ustanovenia odchyľujúce sa od zosúlaďovacieho opatrenia odôvodnené novými vedeckými poznatkami a špecifickým problémom členského štátu - Zásada kontradiktórnosti)
   (2007/C 269/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Spolková krajina Horné Rakúsko (v zastúpení: G. Hörmanseder, splnomocnený zástupca, a F. Mittendorfer, Rechtsanwalt), Rakúska republika (v zastúpení: H. Dossi a A. Hable, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a M. Patakia, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 5. októbra 2005, Spolková krajina Horné Rakúsko a Rakúsko/Komisia (spojené veci T-366/03 a T-235/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2003/653/ES z 2. septembra 2003 o vnútroštátnych ustanoveniach zakazujúcich používanie geneticky modifikovaných organizmov v Spolkovej krajine Horné Rakúsko v súlade s článkom 95 ods. 5 Zmluvy ES – Vnútroštátne ustanovenia odchyľujúce sa od zosúlaďovacieho opatrenia odôvodnené špecifickým problémom členského štátu
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Spolková krajina Horné Rakúsko a Rakúska republika sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.

      Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec F-32/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z  20. januára 2009 – Klein/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Invalidný dôchodok — Smrť — Pojem nezaopatrené dieťa — Článok 2 prílohy VII služobného poriadku — Dávka v prípade smrti — Paušálna čiastka v prípade smrti — Sirotský dôchodok)

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/51

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 20. januára 2009 – Klein/Komisia
   (Vec F-32/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Invalidný dôchodok - Smrť - Pojem nezaopatrené dieťa - Článok 2 prílohy VII služobného poriadku - Dávka v prípade smrti - Paušálna čiastka v prípade smrti - Sirotský dôchodok)
   (2009/C 55/93)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marie-Claude Klein (Grasse, Francúzsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu zo 4. mája 2007, ktorým žalobkyni nebola priznaná paušálna čiastka vyplácaná v prípade smrti, dávka v prípade smrti a sirotský dôchodok
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Klein znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008, s. 36.


title: Vec C-167/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Santander (Španielsko) 23. marca 2016 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Fernando Quintano Ujeta a María Isabel Sánchez García

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Španielsko) 23. marca 2016 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Fernando Quintano Ujeta a María Isabel Sánchez García
   (Vec C-167/16)
   (2016/C 200/16)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Oprávnená: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Povinní: Fernando Quintano Ujeta a María Isabel Sánchez García

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách zlučiteľné, ak konštatovanie, že podmienka týkajúca sa predčasnej splatnosti, na základe ktorej sa vedie konanie o výkone rozhodnutia, je nekalá, nespôsobí nijaký následok v súdnom konaní, v ktorom sa zistí existencia takej podmienky?

               2.

               Je výklad, ktorý podmieňuje následky konštatovania, že podmienka týkajúca sa predčasnej splatnosti je nekalá, konkrétnymi znakmi konaní, ktoré si môže predajca alebo dodávateľ vybrať, zlučiteľný s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 93/13?

               3.

               Je výklad, podľa ktorého aj vtedy, ak vopred pripravená podmienka umožňuje v prípade dlhodobej zmluvy predčasnú splatnosť z dôvodu nie závažného porušenia zmluvy, pričom spotrebiteľ sa dostane do horšej situácie, než aká vyplýva z vnútroštátneho dispozitívneho ustanovenia, nie je táto podmienka neplatná len preto, lebo vo vnútroštátnom procesnom predpise existuje korekčná norma, ktorá sa uplatní len v konkrétnom konaní, ktoré si vyberie predajca alebo dodávateľ, a to len vtedy, ak sú splnené určité podmienky, v súlade s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 93/13?

               4.

               Je článok 693 ods. 3 LEC (2) primeraným a účinným prostriedkom nápravy, ktorý dovoľuje spotrebiteľovi dosiahnuť nápravu účinkov nekalého dojednania o predčasnej splatnosti, s prihliadnutím na to, že musí zaplatiť úroky a trovy?

               5.

               Je vnútroštátny procesný predpis, ktorý priznáva spotrebiteľovi práva, ktoré môže uplatniť v mimoriadnom skrátenom konaní o výkone rozhodnutia, ktoré si predajca alebo dodávateľ môže vybrať spomedzi iných alternatív, v ktorých také práva neexistujú, v súlade so zásadou efektivity podľa smernice 93/13 a Charty základných práv Európskej únie (3)?

      (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ley de Enjuiciamiento Civil (občiansky súdny poriadok).

      (3)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.


title: Vec C-436/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie de Belgique rozsudkom zo dňa 5. októbra 2004 vo veci Van Esbroeck, Léopold Henri proti Ministère public

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie de Belgique rozsudkom zo dňa 5. októbra 2004 vo veci Van Esbroeck, Léopold Henri proti Ministère public
   (Vec C-436/04)
   (2004/C 300/68)
   Hof van Cassatie de Belgique podal rozsudkom z 5. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu medzi Van Esbroeck, Léopold Henri proti Ministère public, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 13. októbra 2004.
   Hof van Cassatie van Belgie žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               „1.

               Je potrebné vykladať článok 54 Dohovoru z 19. júna 1999, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda v tom zmysle, že môže byť uplatnený belgickým orgánom vo vzťahu k osobe, ktorá je stíhaná v Belgicku po 25. marci 2001 pred trestným súdom za rovnaké trestné činy, ako sú tie, za ktoré bola odsúdená rozsudkom nórskeho trestného súdu dňa 2. októbra 2000, pričom trest za ne uložený bol už vykonaný, aj v tom prípade, keď podľa článku 2.1 Dohovoru z 18. mája 1999 uzavretého medzi Radou Európskej únie, Islandskou republikou a Nórskom o spôsobe, akým sa Island a Nórsko zúčastnia na vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis a najmä článku 54 Dohovoru o podpísaní Schengenskej dohody, má byť vykonávaný a uplatňovaný Nórskom až od 25. marca 2001?

               2.

               Je potrebné následne vykladať článok 54 Dohovoru z 19. júna 1999, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, v spojitosti s článkom 71 toho istého dohovoru v tom zmysle, že trestné činy držby za účelom vývozu a dovozu, ktoré sa vzťahujú na tie isté omamné prostriedky a psychotropné látky akéhokoľvek druhu, vrátane marihuany, a ktorých vývoz a dovoz je trestne stíhaný v rôznych štátoch, ktoré podpísali Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, alebo v ktorých sa schengenské acquis vykonáva a uplatňuje, majú byť v zmysle uvedeného článku 54 považované za ‚tie isté činy’?“


title: vec F-25/09: Žaloba podaná 16. marca 2009 — Van Neyghem/Rada

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/48

         Žaloba podaná 16. marca 2009 — Van Neyghem/Rada
   (vec F-25/09)
   2009/C 113/102
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobcu do triedy AST 7 pri povyšovaní v roku 2008 a v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušenie rozhodnutí o povýšení do tejto triedy úradníkov s menšími zásluhami

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o nepovýšení žalobcu do triedy AST 7 pri povyšovaní v roku 2008 a v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť rozhodnutia o povýšení do tejto triedy úradníkov s menšími zásluhami,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.