title: Vec C-108/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Venezia — Taliansko) — Ivana Scattolon/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (Sociálna politika — Smernica 77/187/EHS — Zachovanie práv zamestnancov pri prevode podniku — Pojmy podnik a  prevod — Prevádzateľ a nadobúdateľ, ktorí sa spravujú verejným právom — Uplatnenie kolektívnej zmluvy platnej u nadobúdateľa v čase prevodu — Platové zaobchádzanie — Zohľadnenie počtu rokov odpracovaných u prevádzateľa)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Venezia — Taliansko) — Ivana Scattolon/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
   (Vec C-108/10) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 77/187/EHS - Zachovanie práv zamestnancov pri prevode podniku - Pojmy „podnik“ a „prevod“ - Prevádzateľ a nadobúdateľ, ktorí sa spravujú verejným právom - Uplatnenie kolektívnej zmluvy platnej u nadobúdateľa v čase prevodu - Platové zaobchádzanie - Zohľadnenie počtu rokov odpracovaných u prevádzateľa)
   2011/C 311/12
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ivana Scattolon

      Žalovaný: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Ordinario di Venezia — Pôsobnosť smernice Rady 77/187/EHS zo 14. februára 1977 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 61, s. 26) a smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98) — Výklad článku 3 ods. 1 smernice 77/187/EHS — Prevod zamestnancov upratovacej služby z miestnej samosprávy do štátnej správy — Zachovanie práv vrátane počtu odpracovaných rokov v rámci územnej jednotky

      Výrok rozsudku

               1.

               Prevzatie zamestnancov jedného orgánu verejnej moci, ktorí vykonávajú pomocné práce v školách spočívajúce najmä v údržbe a administratívnej podpore, iným orgánom verejnej moci členského štátu predstavuje prevod podniku spadajúci do pôsobnosti smernice Rady 77/187/EHS zo 14. februára 1977 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí závodov, ak sú uvedení zamestnanci štruktúrovaným súborom zamestnancov, ktorí sú chránení ako zamestnanci v zmysle vnútroštátneho práva tohto členského štátu.

               2.

               Ak prevod v zmysle smernice 77/187 vedie k okamžitému uplatneniu kolektívnej zmluvy platnej u nadobúdateľa na prevedených zamestnancov a ak sú podmienky odmeňovania vyplývajúce z tejto zmluvy viazané najmä na počet odpracovaných rokov, článok 3 uvedenej smernice bráni tomu, aby bol prevedeným zamestnancom v porovnaní so situáciou, v ktorej boli bezprostredne pred prevodom, výrazne znížený plat z dôvodu, že ich počet rokov odpracovaných u prevádzateľa, ktorý je rovnaký ako počet rokov odpracovaných zamestnancami u nadobúdateľa, nebol zohľadnený pri stanovení ich východiskovej platovej pozície u uvedeného nadobúdateľa. Vnútroštátnemu súdu prislúcha posúdiť, či pri dotknutom prevode došlo k takémuto zníženiu platu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec T-683/13: Žaloba podaná 20. decembra 2013 — Brammer/ÚHVT — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/14

         Žaloba podaná 20. decembra 2013 — Brammer/ÚHVT — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (Vec T-683/13)
   2014/C 61/24
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brammer GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: R. Kornfeld, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Office Ernest T. Freylinger SA (Strassen, Luxembursko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje,
   pokiaľ prvý odvolací senát Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia zo 4. júla 2012 v rozsahu, v akom sa vyhovelo námietke pre tovary zaradené do triedy 38, ako aj triedy 42:

               —

               rozhodnúť, že Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) postupoval nesprávne,

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. októbra 2013 v odvolacom konaní R 1653/2012-1,

               —

               uložiť žalovanému Úradu povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EUROMARKER“ pre služby zaradené do tried 38, 42 a 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9852849.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Office Ernest T. Freylinger SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „EURIMARK“ pre služby zaradené do tried 35, 41, 42 a 45 — ochranná známka Spoločenstva č. 5850111.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Veci T-84/10 R a T-223/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  25. júna 2010 — Regione Puglia/Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Rozhodnutie o znížení finančnej pomoci Spoločenstva — Oznámenie o dlhu — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/38

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. júna 2010 — Regione Puglia/Komisia
   (Veci T-84/10 R a T-223/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodnutie o znížení finančnej pomoci Spoločenstva - Oznámenie o dlhu - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2010/C 234/68
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Regione Puglia (v zastúpení: F. Brunelli a A. Aloia, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu jednak rozhodnutia Komisie K(2009) 10350 v konečnom znení z 22. decembra 2009, ktorým bola zrušená časť finančnej pomoci Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) poskytnutá Taliansku na operačný program POR Puglia vyplývajúci z cieľa 1 (2000 — 2006), a jednak platobného príkazu obsiahnutého v oznámení o dlhu z 26. februára 2010 vydanom po prijatí uvedeného rozhodnutia

      Výrok uznesenia

               1.

               Veci T-84/10 R a T-223/10 R sú spojené na účely tohto uznesenia.

               2.

               Návrhy na nariadenie predbežného opatrenia sa zamietajú.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-665/15: Žaloba podaná 14. decembra 2015 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/10

         Žaloba podaná 14. decembra 2015 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-665/15)
   (2016/C 059/10)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a J. Hottiaux)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika tým, že sa nepripojila k sieti vodičských preukazov Európskej únie, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 5 písm. d) smernice 2006/126/ES (1),

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Zo smernice 2006/126 a judikatúry vyplýva, že členskému štátu, ktorý vystavil vodičský preukaz prislúcha overiť, či sú splnené minimálne požiadavky stanovené pre vydanie vodičského preukazu.
   Keďže Portugalsko sa nepripojilo k sieti vodičských preukazov Európskej únie (RESPER), nemôže overiť, či sú splnené minimálne požiadavky na vydanie vodičského preukazu. Nemôže najmä overiť, či žiadateľ už je držiteľom iného vodičského preukazu v inom členskom štáte.
   Na druhej strane, keďže Portugalsko nie je pripojené k RESPER, iné členské štáty nemôžu v spolupráci s ním overiť, či sú splnené minimálne požiadavky pre vydanie vodičského preukazu.
   Okrem toho iné členské štáty nemôžu v spolupráci s Portugalskom vykonať žiadnu kontrolu týkajúcu sa prípadov, keď zjavne nie sú splnené minimálne požiadavky pre vydanie vodičského preukazu.
   Portugalsko tak tým, že nie je pripojené k RESPER, ohrozuje základný cieľ povinnosti pripojiť sa k sieti a smernice 2006/126, ktorým je zlepšiť cestnú bezpečnosť uľahčením voľného pohybu osôb.
   Článok 7 ods. 5 písm. d) smernice jasne uvádza, že členské štáty musia využívať sieť vodičských preukazov Európskej únie, najmä na vykonávanie kontrol a na zabránenie tomu, aby jedna osoba bola držiteľom viacerých vodičských preukazov.
   Článok 16 ods. 2 smernice stanovuje, že členské štáty majú uplatňovať článok 7 ods. 5 smernice od 19. januára 2013.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (prepracované znenie) Ú. v. EÚ L 403, s. 18.


title: Vec C-33/05: Žaloba podaná dňa 31. januára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/13

         Žaloba podaná dňa 31. januára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-33/05)
   (2005/C 82/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Sara Pardo Quintillán a Joanna Hottiaux, splnomocnené zástupkyne, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 31. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyslovil, že Belgické kráľovstvo tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2)

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 22. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 327 z 22.12.2000, s. 1


title: Vec C-80/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 30. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd, v likvidácii, Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Hromadné prepúšťanie — Smernica 98/59/ES — Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) — Pojem „zariadenie“ — Metóda výpočtu počtu prepustených pracovníkov)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/8

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 30. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd, v likvidácii, Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills
   (Vec C-80/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Hromadné prepúšťanie - Smernica 98/59/ES - Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) - Pojem „zariadenie“ - Metóda výpočtu počtu prepustených pracovníkov))
   (2015/C 213/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson

      Žalovaní: WW Realisation 1 Ltd, v likvidácii, Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

      Výrok rozsudku

   Pojem „zariadenie“ uvedený v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) bode ii) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať tým istým spôsobom ako pojem uvedený v písmene a) bode i) toho istého pododseku.
   Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) bod ii) smernice 98/59 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje povinnosť informovať zamestnancov a poradiť sa s nimi pre prípad, že počas obdobia 90 dní má dôjsť k prepusteniu aspoň 20 zamestnancov konkrétneho zariadenia podniku, nie však vtedy, keď celkový počet prepustení vo všetkých alebo niektorých zariadeniach podniku dosiahne alebo prekročí počas toho istého obdobia limit 20 zamestnancov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec T-11/07 RENV: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. marca 2014 – Frucona Košice/Komisia ( „Štátna pomoc — Lieh a liehoviny — Odpustenie daňového dlhu v rámci vyrovnacieho konania — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Zánik záujmu na konaní — Rozhodnutie, ktorým sa zrušilo a nahradilo napadnuté rozhodnutie — Zastavenie konania“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2014 – Frucona Košice/Komisia
   (Vec T-11/07 RENV) (1)

   ((„Štátna pomoc - Lieh a liehoviny - Odpustenie daňového dlhu v rámci vyrovnacieho konania - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Zánik záujmu na konaní - Rozhodnutie, ktorým sa zrušilo a nahradilo napadnuté rozhodnutie - Zastavenie konania“))
   2014/C 159/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frucona Košice, a.s. (Košice, Slovensko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, J. Holmes, B. Hartnett, barristers, a O. Geiss, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Armati a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: St. Nicolaus – trade, a.s. (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: N. Smaho, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/254/ES zo 7. júna 2006 týkajúceho sa štátnej pomoci C 25/05 (ex NN 21/05) poskytnutej Slovenskou republikou v prospech spoločnosti Frucona Košice, a.s. (Ú. v. EÚ L 112, 2007, s. 14)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Frucona Košice, a.s.

               3.

               St. Nicolaus – trade, a.s. znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-346/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Kehl (Nemecko) 21. júna 2016 – trestné konanie proti C

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Kehl (Nemecko) 21. júna 2016 – trestné konanie proti C
   (Vec C-346/16)
   (2016/C 335/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Kehl

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   C

      Ďalší účastník konania: Staatsanwaltschaft Offenburg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 67 ods. 2 ZFEÚ, ako aj články 20 a 21 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (1), alebo iné ustanovenia práva Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej úprave, ktorá policajným orgánom príslušného členského štátu zveruje právomoc, aby v pásme širokom až 30 km od štátnej hranice tohto členského štátu so zmluvnými štátmi Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985, na zabránenie alebo zamedzenie nedovoleného vstupu na zvrchované územie tohto členského štátu alebo na účely predchádzania určitým trestným činom, ktoré smerujú proti bezpečnosti hranice alebo výkonu pohraničnej stráže alebo sú spáchané v súvislosti s prekročením hraníc, vykonali prehliadku veci bez ohľadu na správanie osoby, ktorá má danú vec so sebou, a bez ohľadu na existenciu mimoriadnych okolností, ako aj bez toho, aby sa podľa článku 23 a nasl. Kódexu schengenských hraníc dočasne znovu obnovili hraničné kontroly na predmetnej vnútornej hranici?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: majú sa článok 67 ods. 2 ZFEÚ, ako aj články 20 a 21 nariadenia č. 562/2006 z 15. marca 2006 o Kódexe schengenských hraníc alebo iné ustanovenia práva Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej úprave alebo praxi, ktorá trestnému súdu tohto členského štátu umožňuje použiť dôkazy v neprospech obvineného, hoci sa daný dôkaz získal takým opatrením štátu, ktoré je v rozpore s predpismi Európskej únie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, 2006, s. 1


title: Vec C-67/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/37

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-67/06) (1)

   (2006/C 294/72)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec T-415/06 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. júla 2007 – De Smedt/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Zmluvný zamestnanci — Bývalý pomocný zamestnanec — Žiadosť o opravu zaradenia určeného pri prijímaní do zamestnania — Zjavne nedôvodné odvolanie )

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/11

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. júla 2007 – De Smedt/Komisia
   (Vec T-415/06 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Zmluvný zamestnanci - Bývalý pomocný zamestnanec - Žiadosť o opravu zaradenia určeného pri prijímaní do zamestnania - Zjavne nedôvodné odvolanie“)
   (2007/C 223/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Elizabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel a R. Kechiche, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 19. októbra 2006, De Smedt/Komisia (F-59/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu uvedeného rozsudku
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pani Elisabeth De Smedt je povinná nahradiť okrem svojich vlastných trov konania trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

               3.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec T-384/10: Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/64

      Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Španielsko/Komisia
      (Vec T-384/10)
      ()
      (2010/C 288/115)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie Komisie č. K(2010) 4147 z 30. júna 2010 týkajúce sa zníženia výšky pomoci z Kohézneho fondu na projekty „Dodávka vody obyvateľstvu v povodí rieky Guadiana v regióne Andévalo“, (No2000.ES.16.C.PE.066), „Asanácia a čistenie povodia rieky: Guadaira, Aljarafe a EE NN PP v Guadalquivir“ (No2000.ES.16.C.PE.066) a „Dodávka vody obciam v provinciách Granady a Malagy“ (No2002.ES.16.C.PE.061), a

                  —

                  zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia prostredníctvom Kohézneho fondu rozhodla poskytnúť pomoc rôznym projektom týkajúcim sa „Dodávka vody obyvateľstvu v povodí rieky Guadiana v regióne Andévalo“, (No2000.ES.16.C.PE.066) [rozhodnutie K(2001) 4113 z 18. decembra 2001], „Asanácia a čistenie povodia rieky: Guadaira, Aljarafe a EE NN PP v Guadalquivir“ (No2000.ES.16.C.PE.066) [rozhodnutie K(2000) 4316 z 29. decembra 2000] a „Dodávka vody obciam v provinciách Granady a Malagy“ (No2002.ES.16.C.PE.061) [rozhodnutie K(2000) 4689 z 24. decembra 2002].
      Jednotlivé projekty sa mali uskutočniť na základe viacerých zmlúv s podnikmi.
      Napadnuté rozhodnutie znižuje výšku pomoci, o ktorej pôvodne rozhodol Kohézny fond, na základe zodpovedajúcich finančných opráv.
      Na podporu svojich tvrdení žalobkyňa uvádza tieto dôvody:

                  1.

                  Porušenie článku H ods. 2 prílohy nariadenia č. 1994/1164 (1), ku ktorému došlo:

                              —

                              uplatnením finančnej opravy za porušenie smerníc Európskej únie v oblasti verejného obstarávania na zmluvy, ktoré pritom nespadajú pod tieto smernice, a

                              —

                              uplatnením finančnej opravy za porušenie právnej úpravy Európskej únie, pretože k neoprávnenému rozdeleniu zmluvy nedošlo.

                  2.

                  Subsidiárne a vzhľadom na to, čo bolo uvedené, porušenie dotknutého nariadenia, pretože k porušeniu smernice 93/37/EHS v oblasti verejného obstarávania vzhľadom na skúsenosť a priemernú cenu nedošlo.

                  3.

                  Takisto subisdiárne, žalobkyňa uvádza porušenie zásady proporcionality.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond.


title: Vec T-472/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. februára 2010 — Enercon/ÚHVT — Hasbro (ENERCON) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENERCON — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva TRANSFORMERS ENERGON — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2010 — Enercon/ÚHVT — Hasbro (ENERCON)
   (Vec T-472/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENERCON - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva TRANSFORMERS ENERGON - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 80/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm a V. Henke, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajšia účastníčka v konaní pred Všeobecným súdom: Hasbro, Inc. (Pawtucket, Rhode Island, Spojené štáty americké) (v zastúpení: M. Edenborough, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 25. októbra 2007 (vec R 959/2006-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Hasbro, Inc. a Enercon GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enercon GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec C-445/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven 16. novembra 2009 — IMC Securities BV/Stichting Autoriteit Financiële Markten

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven 16. novembra 2009 — IMC Securities BV/Stichting Autoriteit Financiële Markten
   (Vec C-445/09)
   2010/C 24/53
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: IMC Securities BV

      Žalovaná: Stichting Autoriteit Financiële Markten

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 bod 2 písm. a) druhej zarážky smernice o zneužívaní trhu (1) vykladať v tom zmysle, že vyvolanie zmien kurzu v časovom rámci, o aký ide v prejednávanej veci, súhrnom úkonov týkajúcich sa finančného nástroja, t. j. obchodov a pokynov na obchodovanie, ako boli opísané v bode 2.2., znamená, že cena takéhoto nástroja je „udržiavaná“ na neprirodzenej alebo umelej úrovni?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (Ú. v. ES L 96, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367).


title: Vec C-314/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 30. júna 2010 — Hubert Pagnoul/Belgické kráľovstvo — SPF Finances

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 30. júna 2010 — Hubert Pagnoul/Belgické kráľovstvo — SPF Finances
   (Vec C-314/10)
   ()
   2010/C 246/42
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hubert Pagnoul

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo — SPF Finances

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 6 prvej hlavy s názvom „Spoločné ustanovenia“ Lisabonskej zmluvy z 13. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa Zmluva o Európskej únii podpísaná v Maastrichte 7. februára 1992, ktorá je účinná od 1. decembra 2009 (ktorý z veľkej časti preberá ustanovenia, ktoré boli uvedené v článku 6 prvej hlavy Zmluvy o Európskej únii podpísanej v Maastrichte 7. februára 1992 a účinnej od 1. novembra 1993), ako aj článok 234 (predtým článok 177) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluva ES) z 25. marca 1957, na jednej strane, a/alebo článok 47 Charty základných práv Európskej únie zo 7. decembra 2000, na strane druhej, tomu, aby vnútroštátny zákon, akým je napríklad zákon z 12. júla 2009, ktorým sa mení a dopĺňa článok 26 osobitného zákona zo 6. januára 1989 o Cour d’arbitrage (1), ukladal vnútroštátnemu súdu, ktorý zistí, že občan — daňový poplatník je zbavený účinnej súdnej ochrany zaručenej článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktorý je súčasťou práva Spoločenstva, iným vnútroštátnym zákonom, a to článkom 49 programového zákona z 9. júla 2004, povinnosť predbežne vec predložiť Cour constitutionelle a to bez toho, aby tento súd mohol bezprostredne zabezpečiť priamu uplatniteľnosť práva Spoločenstva v spore, ktorý mu je predložený, a bez toho, aby mohol vykonať kontrolu súladu s medzinárodnými zmluvami, pokiaľ Cour constitutionelle uznal zlučiteľnosť vnútroštátneho zákona so základnými právami zaručenými hlavou II ústavy?

      (1)  Moniteur belge z 31. júla 2009, s. 51617.


title: Vec T-363/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  25. septembra 2008 – Regione Siciliana/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — EFRR — Zrušenie finančnej pomoci — Vrátenie už vyplatených súm — Regionálny alebo miestny subjekt — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/23

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 25. septembra 2008 – Regione Siciliana/Komisia
   (Vec T-363/03) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - EFRR - Zrušenie finančnej pomoci - Vrátenie už vyplatených súm - Regionálny alebo miestny subjekt - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 327/43)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Regione Siciliana (Taliansko) (v zastúpení: A. Cingolo, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. de March a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Po prvé návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2003) 2890 v konečnom znení z 13. augusta 2003 týkajúceho sa zrušenia finančnej pomoci Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) poskytnutej žalobcovi rozhodnutím Komisie K(90)2363025 zo 14. decembra 1990 na projekt infraštruktúry na Sicílii, ako aj na vrátenie súm, ktoré už Komisia vyplatila z titulu tejto pomoci, po druhé návrh na zrušenie oznámenia Komisie o dlhu č. 3240504102 z 26. septembra 2003 a napokon návrh na zrušenie akýchkoľvek súvisiacich alebo predchádzajúcich aktov
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Regione Siciliana je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. januára 2006  vo veci C-240/03 P: Comunità montana della Valnerina proti Komisii Európskych spoločenstiev, Talianskej republike (Odvolanie — EPUZF — Zrušenie finančnej pomoci — Článok 24 nariadenia (EHS) č. 4253/88 — Zásada proporcionality — Odôvodnenie — Práva na obhajobu — Vzájomné odvolanie — Určenie dvoch subjektov zodpovedných za uskutočnenie projektu — Žiadosť o vrátenie celej pomoci adresovaná len jednému z nich — Diskrečná právomoc Komisie — Objektívne hranice sporu pred Súdom prvého stupňa)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 19. januára 2006
   vo veci C-240/03 P: Comunità montana della Valnerina proti Komisii Európskych spoločenstiev, Talianskej republike (1)

   (Odvolanie - EPUZF - Zrušenie finančnej pomoci - Článok 24 nariadenia (EHS) č. 4253/88 - Zásada proporcionality - Odôvodnenie - Práva na obhajobu - Vzájomné odvolanie - Určenie dvoch subjektov zodpovedných za uskutočnenie projektu - Žiadosť o vrátenie celej pomoci adresovaná len jednému z nich - Diskrečná právomoc Komisie - Objektívne hranice sporu pred Súdom prvého stupňa)
   (2006/C 60/03)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-240/03 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 28. mája 2003, Comunità montana della Valnerina (v zastúpení: P. De Caterini, E. Cappelli a A. Bandini, advokáti), ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát), Talianska republika (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, za právnej pomoci G. Aiello, advokát), Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský, S. von Bahr, A. Borg Barthet a A. Ó Caoimh (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 19. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               Comunità montana della Valnerina je povinná nahradiť trovy konania spojené s odvolaním.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania spojené so vzájomným odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Vec C-494/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-494/07) (1)

   (2009/C 69/59)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec C-491/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Celle (Nemecko) 15. októbra 2010 — Joseba Andoni Aguirre Zarraga/Simone Pelz

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Celle (Nemecko) 15. októbra 2010 — Joseba Andoni Aguirre Zarraga/Simone Pelz
   (Vec C-491/10)
   ()
   2010/C 346/57
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Celle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Joseba Andoni Aguirre Zarraga

      Žalovaná: Simone Pelz

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pri výklade článku 42 nariadenia č. 2201/2003 (1) v súlade s Chartou základných práv má výnimočne súd členského štátu výkonu rozhodnutia vlastnú právomoc preskúmať rozhodnutie, ak rozhodnutie členského štátu pôvodu, ktoré sa má vykonať, závažným spôsobom porušilo základné práva?

               2.

               Je súd členského štátu výkonu rozhodnutia povinný vykonať rozhodnutie členského štátu pôvodu napriek tomu, že zo spisu súdu členského štátu pôvodu vyplýva, že bolo vydané zjavne nesprávne osvedčenie podľa článku 42 nariadenia č. 2201/2003?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec T-709/15: Žaloba podaná 3. decembra 2015 – Almashreq Investment Fund/Rada

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/32

         Žaloba podaná 3. decembra 2015 – Almashreq Investment Fund/Rada
   (Vec T-709/15)
   (2016/C 059/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Almashreq Investment Fund (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba žalobkyne je prípustná a dôvodná,

               —

               v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetku ujmu, ktorá bola spôsobená žalobkyni, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

               —

               nariadil vymenovanie znalca s cieľom zistiť celkový rozsah ujmy, ktorá bola spôsobená žalobkyni,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na tom, že žalobkyni bola spôsobená nemajetková ujma, ktorá spočíva v poškodení jej dobrej povesti a je v priamej príčinnej súvislosti s opatreniami prijatými Radou Európskej únie, pričom zodpovednosť za túto ujmu nesie Rada.


title: Vec T-512/17: Žaloba podaná 7. augusta 2017 – OCU a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/17

         Žaloba podaná 7. augusta 2017 – OCU a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-512/17)
   (2017/C 338/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španielsko) a ďalších 37 žalobcov

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               určil, že články 18 a 29 nariadenia (EÚ) č. 806/2014 sú nezákonné a neuplatniteľné,

               —

               zaviazal žalovanú Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu SRB/EES/2017/08 Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 prijať opatrenie na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A..
   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-37/09: Žaloba podaná 28. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/17

         Žaloba podaná 28. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-37/09)
   (2009/C 82/31)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-B. Laignelot, S. Pardo Quintillán a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia, ktoré sú na jednej strane nevyhnutné na to, aby sa zabezpečilo, že odpady uložené v kameňolomoch Limas, Linos a Barreiras, ktoré sa nachádzajú na území obce Lourosa, budú zhodnotené alebo zneškodnené bez ohrozenia zdravia ľudí a bez poškodenia životného prostredia, predovšetkým bez ohrozovania vody a pôdy, a dotknuté odpady sa odovzdajú súkromnému alebo verejnému podniku poverenému zneškodnením alebo zhodnotením odpadov a na druhej strane neprijala potrebné opatrenia na obmedzenie vypúšťania nebezpečných látok uvedených v zozname II do podzemných vôd a zabránenie znečisťovaniu podzemných vôd týmito látkami, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch, ktorá kodifikovala smernicu Rady 75/442/EHS o odpadoch z 15. júla 1975, a z článkov 3 a 5 smernice Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Od 80-tych rokov sa začalo s ukladaním odpadkov a odpadu rozličného pôvodu do bývalých kameňolomov bez akejkoľvek kontroly zo strany orgánov. Odpadky sa ukladali do kameňolomov až do februára 2004. Až v júni 2004 boli tieto územia uzavreté.
   Analýza vody na rôznych miestach bývalých kameňolomov odhalila znepokojivú hodnotu chemickej kontaminácie. Spodná voda oblasti je kontaminovaná.
   Počas mnohých rokov portugalská správa neprijala žiadne opatrenia, ktoré boli potrebné na to, aby zabránila držiteľom neidentifikovaných odpadov v tom, aby tieto odpady ukladali a svojvoľne zanechávali v bývalých kameňolomoch. Správa nekontrolovala odkladanie a svojvoľné zanechávanie odpadov v kameňolomoch a ani ich zneškodňovanie.
   Na druhej strane portugalská správa neprijala opatrenia, ktoré boli potrebné na to, aby zabránila odvádzaniu toxických a škodlivých látok do podzemných vôd. Neuskutočnila predchádzajúci prieskum ukladania látok, ktoré by mohli zapríčiniť nepriame odvádzanie škodlivých látok do podzemných vôd. Takisto nekontrolovala ukladanie odpadov na povrchu.


title: Vec C-69/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Dragoș Constantin Târșia/Statul român, Serviciul public comunitar regim permise de conducere şi înmatriculare a autovehiculelor (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zásady ekvivalencie a efektivity — Právna sila rozhodnutej veci — Vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu — Vrátenie daní vybratých členským štátom v rozpore s právom Únie — Konečné súdne rozhodnutie ukladajúce povinnosť zaplatiť daň nezlučiteľnú s právom Únie — Návrh na obnovu konania, v ktorom bolo vydané takéto súdne rozhodnutie — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca len obnovu konania, v ktorom bolo vydané konečné súdne rozhodnutie v správnej veci, vzhľadom na neskorší rozsudok Súdneho dvora vydaný v prejudiciálnom konaní)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Dragoș Constantin Târșia/Statul român, Serviciul public comunitar regim permise de conducere şi înmatriculare a autovehiculelor
   (Vec C-69/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zásady ekvivalencie a efektivity - Právna sila rozhodnutej veci - Vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu - Vrátenie daní vybratých členským štátom v rozpore s právom Únie - Konečné súdne rozhodnutie ukladajúce povinnosť zaplatiť daň nezlučiteľnú s právom Únie - Návrh na obnovu konania, v ktorom bolo vydané takéto súdne rozhodnutie - Vnútroštátna právna úprava umožňujúca len obnovu konania, v ktorom bolo vydané konečné súdne rozhodnutie v správnej veci, vzhľadom na neskorší rozsudok Súdneho dvora vydaný v prejudiciálnom konaní))
   (2015/C 389/06)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Dragoș Constantin Târșia

      Odporcovia: Statul român, Serviciul public comunitar regim permise de conducere şi înmatriculare a autovehiculelor

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, najmä zásady ekvivalencie a efektivity, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby za takých okolností, o aké ide vo veci samej, vnútroštátny súd nemal možnosť obnovy konania, v ktorom bolo vydané konečné súdne rozhodnutie v rámci občianskeho súdneho konania, ak sa toto rozhodnutie ukáže byť nezlučiteľné s výkladom práva Únie, ktorý Súdny dvor Európskej únie prijal potom, ako sa uvedené rozhodnutie stalo konečným, hoci takáto možnosť existuje, pokiaľ ide o konečné súdne rozhodnutia nezlučiteľné s právom Únie, ktoré boli vydané v rámci správneho súdnictva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec C-284/07: Žaloba podaná 12. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/24

         Žaloba podaná 12. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-284/07)
   (2007/C 183/43)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/51/ES zo 7. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa príloha XX k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES a príloha VIII k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES o verejnom obstarávaní (1) v stanovenej lehote, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 1 tejto smernice,

               —

               subsidiárne určiť, že v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si Portugalská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného ustanovenia,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 31. januára 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 257, s. 127.


title: Vec C-421/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  23. septembra 2009 — Calebus, SA/Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo (Odvolanie — Ochrana prirodzených biotopov — Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región — Rozhodnutie Komisie — Žaloba o neplatnosť podaná fyzickými alebo právnickými osobami — Prípustnosť — Zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/9

         Uznesenie Súdneho dvora z 23. septembra 2009 — Calebus, SA/Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo
   (Vec C-421/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochrana prirodzených biotopov - Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región - Rozhodnutie Komisie - Žaloba o neplatnosť podaná fyzickými alebo právnickými osobami - Prípustnosť - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   2010/C 11/15
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Calebus, SA (v zastúpení: R. Bocanegra Sierra, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 14. júla 2008, Calebus/Komisia (T-366/06), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú žalobu o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (Ú. v. EÚ L 259, s. 1), v rozsahu, v akom územie nazývané „Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla“, na ktorom sa nachádza pozemok odvolateľky, označuje ako územie európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Calebus, SA je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-484/17: Žaloba podaná 3. augusta 2017 – Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/14

         Žaloba podaná 3. augusta 2017 – Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-484/17)
   (2017/C 330/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Fidesban, SA (Madrid, Španielsko) a ďalších 69 žalobcov (v zastúpení: R. Pelayo Jiménez, advokát)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-478/17, Mutualidad General de la Abogacía a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-274/10: Žaloba podaná 1. júna 2010 — Európska komisia/Maďarská republika

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/26

         Žaloba podaná 1. júna 2010 — Európska komisia/Maďarská republika
   (Vec C-274/10)
   ()
   2010/C 221/42
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a B. D. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maďarská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maďarská republika porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), tým, že platiteľom dane, ktorých daňové priznanie za určité zdaňovacie obdobie vykazuje „nadmerný odpočet“ v zmysle článku 183 smernice, ukladá povinnosť preniesť tento odpočet celkom alebo sčasti do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia, pokiaľ nezaplatili poskytovateľovi celú sumu za nadobudnutie plnenia, v dôsledku tejto povinnosti môžu byť niektorí platitelia dane, ktorých daňové priznanie pravidelne vykazuje „nadmerný odpočet“, povinní preniesť tento odpočet do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia viac než jedenkrát,

               —

               zaviazať Maďarskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka maďarskej právnej úpravy, podľa ktorej platitelia dane môžu na konci zdaňovacieho obdobia žiadať o vrátenie nadmerného odpočtu dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) len v rozsahu, v akom tento odpočet presahuje DPH za plnenie, ktoré ešte skutočne nezaplatili. Z dotknutého maďarského ustanovenia tak vyplýva, že platiteľ dane nemôže žiadať o vrátenie nadmerného odpočtu, ktorá zodpovedá výške DPH za plnenie, ktoré ešte skutočne nezaplatil, ale musí dotknutú čiastku preniesť do nasledujúceho zdaniteľného obdobia. Ak je výška nadmerného odpočtu na konci zdaňovacieho obdobia nižšia ako DPH z nezaplatených plnení alebo sa jej rovná, platiteľ dane musí celý nadmerný odpočet preniesť do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia. Rovnako treba postupovať na konci nasledujúceho zdaňovacieho obdobia — právna úprava tento postup nijako časovo neobmedzuje, a preto je možné, že platiteľ dane bude musieť prevádzať nadmerný odpočet donekonečna.
   Komisia nespochybňuje, že článok 13 smernice necháva členským štátom možnosť voľby medzi vrátením nadmerného odpočtu DPH alebo jeho prenesením do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia. Svoju právomoc však členské štáty môžu vykonávať len pri dodržiavaní zásad spoločného systému DPH ako celku, najmä zásady daňovej neutrality. Vzhľadom na to, že článok 183 smernice, ktorý umožňuje, aby členské štáty raz preniesli nadmerný odpočet DPH do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia, sa ustanovenie, ktoré bráni plnému účinku zásady daňovej neutrality, musí vykladať striktne a nemôže slúžiť ako základ pre prijatie vnútroštátnych pravidiel odporujúcich zásade daňovej neutrality alebo cieľu mechanizmu odpočtov.
   Z hľadiska zásady daňovej neutrality je cieľom mechanizmu odpočtov to, aby bol podnikateľ úplne zbavený bremena platenia DPH, ktorú má platiť alebo zaplatil v rámci svojej podnikateľskej činnosti. Táto zásada vylučuje, aby členské štáty podmienili vracanie nadmerných odpočtov DPH požiadavkami, ktoré zaťažujú platiteľa dane, pretože ovplyvňujú jeho finančnú situáciu, platobnú schopnosť a podnikateľské rozhodnutia. Nevrátenie nadmerného odpočtu stanovené maďarskou právnou úpravou má pre platiteľa dane negatívne dôsledky z dvoch dôvodov.
   Po prvé nadmerný odpočet DPH treba vo vzťahu k splatnej DPH považovať za pohľadávku platiteľa dane, takže nezaplatenie tejto pohľadávky znižuje možnosti zisku a platobnej schopnosti platiteľa dane, ktorý žiada o vrátenie a zvyšuje podnikateľské riziko. Platiteľ dane musí zaplatiť DPH aj z tovarov a služieb, ktoré ponúka, hoci mu neboli zaplatené, zatiaľ čo DPH z tovarov a služieb, ktoré mu boli určené, sa mu vráti až potom, keď ich skutočne zaplatí.
   Po druhé nevrátenie nadmerného odpočtu DPH predstavuje bremeno nielen pre platiteľa dane, ktorý žiada o vrátenie, ale aj pre ďalšiu osobu, ktorá sa nachádza na opačnom konci zdaniteľnej operácie — pre predávajúceho. Znížením platobnej schopnosti nadobúdateľa tovarov totiž nevrátenie odpočtu zvyšuje riziko predávajúceho, že sa mu neposkytne protiplnenie — alebo sa mu poskytne so značným oneskorením — za dodané tovary alebo poskytnuté služby, pričom ale predávajúci je povinný bez ohľadu na túto okolnosť odviesť DPH z týchto tovarov alebo služieb.
   Komisia zastáva názor, že ak právna úprava stanovuje určité bremeno, toto bremeno nemožno kompenzovať uložením ďalšieho bremena. Rovnováhu, o ktorú sa právna úprava usiluje, možno dosiahnuť len vtedy, ak bremeno platiteľa dane ako dlžníka, to znamená jeho povinnosť platiť, vyváži možnosť, ktorú bude mať, keď bude v postavení veriteľa, teda možnosť vrátenia DPH, ktorú zaplatil ako dlžník.
   Napokon, vzhľadom na to, že podľa článku 183 smernice možno nadmerný odpočet preniesť do nasledujúceho obdobia len raz, napadnutá maďarská právna úprava porušuje tento článok, pretože nestanovuje, že nadmerný odpočet sa platiteľovi dane vráti najneskôr na konci druhého zdaňovacieho obdobia. Maďarská právna úprava, ktorá znížením platobnej schopnosti kupujúceho, v podstate znižuje pravdepodobnosť vrátenia, ani nezaručuje, že platiteľovi dane sa nadmerný odpočet niekedy skutočne vráti. Ak totiž platiteľ dane ukončí svoju podnikateľskú činnosť z dôvodu platobnej neschopnosti bez toho, aby zaplatil za všetky nadobudnuté plnenia, nie je stanovená nijaká možnosť na dosiahnutie vrátenia DPH z nezaplatených plnení a táto daň napokon zostane štátu.
   Vzhľadom na uvedené Komisia zastáva názor, že maďarský zákonodarca prekročil hranice diskrečnej právomoci, ktorá mu bola priznaná a porušil článok 183 smernice, keď prijal ustanovenia týkajúce sa podmienok vrátenia nadmerného odpočtu DPH, ktoré porušujú zásadu daňovej neutrality a umožňujú opakované prevody nadmerného odpočtu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2004 vo veci C-1/03 (návrh na začatie konania o prejudicálnej otázke podaný Cour d'appel de Bruxelles): Paul Van de Walle e.a. proti Texaco Belgium SA (Životné prostredie — Odpady — Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS — Pojmy „odpad“, „pôvodca odpadov“ a „držiteľ odpadov“ — Pôda presiaknutá uniknutými motorovými palivami — Prevádzka prenajímateľom čerpacej stanice petrolejárskej spoločnosti)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 7. septembra 2004
   vo veci C-1/03 (návrh na začatie konania o prejudicálnej otázke podaný Cour d'appel de Bruxelles): Paul Van de Walle e.a. proti Texaco Belgium SA (1)

   (Životné prostredie - Odpady - Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS - Pojmy „odpad“, „pôvodca odpadov“ a „držiteľ odpadov“ - Pôda presiaknutá uniknutými motorovými palivami - Prevádzka prenajímateľom čerpacej stanice petrolejárskej spoločnosti)
   (2004/C 262/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-1/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný 3. januára 2003 Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES rozhodnutím Cour d'appel de Bruxelles (Belgicko) z 3. decembra 2002 vo vzťahu k trestnému konaniu prebiehajúcemu na tomto súdnom orgáne medzi Paul Van de Walle e. a., Daniel Laurent, Thierry Mersch a Texaco Belgium SA, za prítomnosti: Région de Bruxelles-Capitale, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans, sudcovia: J.-P. Puissochet (spravodajca), R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, generálny advokát: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 7. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Neúmyselne vypustené motorové palivá, ktoré sú pôvodcom znečistenia pôdy a podzemných vôd, sú odpadmi v zmysle článku 1 písmeno a) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch v znení smernice Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991. To isté platí pre pôdu znečistenú motorovými palivami vrátane prípadov, keď táto pôda nebola vybagrovaná. Za takých okolností, ako sú tie, ktoré sú predmetom vnútroštátneho konania, petrolejárska spoločnosť, ktorá zásobuje čerpaciu stanicu, môže byť považovaná za držiteľa týchto odpadov v zmysle článku 1 písmeno c) smernice 75/442 iba ak únik zo zariadení na uskladnenie čerpacej stanice, ktorý ja pôvodcom odpadov, vznikol v dôsledku konania tejto spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44 z 22.2.2003


title: Vec C-134/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. marca 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/22/ES — Článok 31 — Kritériá na udelenie statusu príjemcu povinnosti prenosu — Ciele vo všeobecnom záujme umožňujúce udelenie tohto statusu — Vplyv počtu koncových užívateľov komunikačných sietí na udelenie tohto statusu — Zásada proporcionality)

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. marca 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-134/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/22/ES - Článok 31 - Kritériá na udelenie statusu príjemcu povinnosti prenosu - Ciele vo všeobecnom záujme umožňujúce udelenie tohto statusu - Vplyv počtu koncových užívateľov komunikačných sietí na udelenie tohto statusu - Zásada proporcionality)
   2011/C 130/12
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a C. Vrignon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: M. Jacobs a T. Materne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne prebratie článku 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367) — Kritériá pre priznanie statusu rádiového a televízneho vysielania, tzv. „must carry“ — Ciele verejného záujmu umožňujúce udelenie tohto statusu — Vplyv počtu koncových užívateľov komunikačných sietí na priznanie tohto statusu — Zásada proporcionality

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nesprávne prebralo článok 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z ustanovení tejto smernice a článku 56 ZFEÚ.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec T-105/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  29. novembra 2010 — BASF/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. novembra 2010 — BASF/Komisia
   (Vec T-105/10) (1)

   ()
   2011/C 30/104
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-435/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 13. septembra 2010 — J. C. van Ardennen/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 13. septembra 2010 — J. C. van Ardennen/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Vec C-435/10)
   ()
   2010/C 317/32
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: J. C. van Ardennen

      Žalovaný: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica 80/987 (1), najmä jej články 4, 5 a 10 vykladať v tom zmysle, že jej vo všeobecnosti odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá zamestnancom, v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa na uplatnenie ich práva (v plnom rozsahu) na prevzatie neuspokojených nárokov na mzdu, ukladá povinnosť, aby sa najneskôr v prvý pracovný deň, ktorý nasleduje po dni, kedy došlo k rozviazaniu pracovného pomeru alebo po dni, kedy k nemu v súlade s právnymi predpismi malo dôjsť, zaregistrovali ako uchádzači o zamestnanie?

         V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Má sa smernica 80/987, najmä jej články 4, 5 a 10 vykladať v tom zmysle, že jej odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá túto povinnosť zaregistrovať sa ukladá aj zamestnancom, ktorí počas výpovednej lehoty pracujú vo vlastnej spoločnosti alebo vykonávajú svoje povolanie?

               3.

               Má sa smernica 80/987, najmä jej článok 4, 5 a 10 vykladať v tom zmysle, že jej odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej môže v prípade nesplnenia povinnosti zaregistrovať sa (v stanovenej lehote) dôjsť k čiastočnému nevyplateniu dávky v platobnej neschopnosti, pričom z hľadiska výšky a trvania opatrenia je rozhodujúci okamih, kedy došlo k dodatočnému splneniu tejto povinnosti?

      (1)  Smernica Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/01, s. 217).


title: Vec C-37/11: Žaloba podaná 25. januára 2011 — Európska komisia/Česká republika

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/16

         Žaloba podaná 25. januára 2011 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-37/11)
   2011/C 80/31
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Z. Malůšková a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že § 1 ods. 2 písm. q) vyhlášky č. 77/2003 Zb. stanovuje, že pod pojmom „nátierkové maslo“ sa rozumie mliečny výrobok zo zakysanej smotany obohatenej sušeným mliekom alebo sušeným podmaslím, ktorý obsahuje najmenej 31 hmotnostných % mliečneho tuku a najmenej 42 hmotnostných % sušiny, a táto právna norma tak umožňuje uvádzanie takéhoto výrobku na trh pod obchodným názvom „nátierkové maslo“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 115 nariadenia (ES) č. 1234/2007 (1) v spojení s bodom 1 ods. 2 prvým a druhým pododsekom prílohy XV uvedeného nariadenia a časťou A bodmi 1 a 4 doplnku k prílohe XV rovnakého nariadenia,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Článok 115 nariadenia (ES) č. 1234/2007 v spojení s bodom 1 ods. 2 prílohy XV a časťou A bodom 1 doplnku k prílohe XV tohto nariadenia stanovuje, že obchodné označenie maslo je vyhradené pre výrobky s obsahom mliečneho tuku najmenej 80 % a s obsahom vody najviac 16 %. V Českej republike je podľa § 1 ods. 2 písm. q) vyhlášky ministerstva poľnohospodárstva č. 77/2003 Zb. zo 6. marca 2003 na trh uvádzaný výrobok, ktorého obchodným označením je „nátierkové maslo“. Tento výrobok je tuhá, tvárna emulzia typu voda v oleji, ktorá sa získava najmä zo zakysanej smotany a obsahuje najmenej 31 hmotnostných % mliečneho tuku a najmenej 42 % sušiny. Z dôvodu nižšieho obsahu mliečneho tuku ako je predpísaný obsah, nespĺňa výrobok „nátierkové maslo“ podmienky používania obchodného označenia „maslo“, a tým dochádza k porušeniu dotknutých právnych predpisov Európskej únie.
   Pre mliečne výrobky s obsahom mliečneho tuku, ktorý je nižší ako 39 %, je v zmysle bodu 1 ods. 2 prílohy XV v spojení s časťou A bodom 4 doplnku k prílohe XV nariadenia (ES) č. 1234/2007 povinné označenie „mliečna nátierka X %“, pod ktorým výrobok „nátierkové maslo“ nie je uvádzaný na trh, čím dochádza k porušeniu predmetných právnych predpisov Európskej únie.
   Ako výnimka môžu byť na trh uvádzané výrobky obsahujúce obchodné označenie „maslo“, hoci nespĺňajú uvedené parametre, pokiaľ sú splnené podmienky stanovené v bode 1 ods. 2 treťom pododseku písm. a) prílohy XV nariadenia (ES) č. 1234/2007. Takéto výrobky sú taxatívne uvedené na zozname výrobkov v prílohe 1 nariadenia Komisie (ES) č. 445/2007 (2). „Nátierkové maslo“ na daný zoznam nebolo zaradené, keďže nespĺňa podmienky stanovené bodom 1 ods. 2 tretím pododsekom písm. a) prílohy XV nariadenia (ES) č. 1234/2007. Na „nátierkové maslo“ sa preto nemôže daná výnimka vzťahovať.

      (1)  Ú. v. EÚ L 299, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 106, s. 24.


title: Vec C-143/05: Žaloba podaná dňa 29. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/24

         Žaloba podaná dňa 29. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-143/05)
   (2005/C 143/34)
   Jazyk konania: holandčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Knut Simonsson a Wouter Wils, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 29. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/84/ES z 5. novembra 2002, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice o námornej bezpečnosti a zabránení znečisťovania z lodí (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2)

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 23. novembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 324, s. 53.


title: Vec T-214/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. októbra 2011 — COR Sitzmöbel Helmut Lübke/ÚHVT — El Corte Inglés (COR) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Žiadosť o územné rozšírenie ochrany medzinárodného zápisu — Slovná ochranná známka COR — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CADENACOR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Podobnosť označení — Podobnosť tovarov“ ]

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2011 — COR Sitzmöbel Helmut Lübke/ÚHVT — El Corte Inglés (COR)
   (Vec T-214/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Žiadosť o územné rozšírenie ochrany medzinárodného zápisu - Slovná ochranná známka COR - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CADENACOR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Podobnosť označení - Podobnosť tovarov)
   2011/C 355/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: COR Sitzmöbel Helmut Lübke GmbH & Co. KG (Rheda-Wiedenbrück, Nemecko) (v zastúpení: Y.-G. von Amsberg a A.-S. Loesenbeck, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, M. E. López Camba a E. Seijo Veiguela, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. marca 2009 (vec R 376/2008-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi El Corte Inglés, SA a COR Sitzmöbel Helmut Lübke GmbH & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               COR Sitzmöbel Helmut Lübke GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. októbra 2004 vo veci T-55/03, Philippe Brendel proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Menovanie — Zaradenie do platovej triedy a platového stupňa — Bonifikácia služobných rokov platového stupňa — Žaloba o náhradu škody)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/34

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 26. októbra 2004
   vo veci T-55/03, Philippe Brendel proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Menovanie - Zaradenie do platovej triedy a platového stupňa - Bonifikácia služobných rokov platového stupňa - Žaloba o náhradu škody)
   (2005/C 6/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-55/03, Philippe Brendel, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokátky, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a F. Clotuche-Duvieusart, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je jednak žaloba o zrušenie rozhodnutia Komisie o zaradení žalobcu do platovej triedy A 7, platového stupňa 2, a jednak žaloba o náhradu škody, smerujúca k náhrade škody, údajne utrpenej žalobcom, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia A. V. H. Meij a N. Forwood, tajomníčka: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka, vyhlásil dňa 26. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Komisia je povinná zaplatiť moratórne úroky, vzťahujúce sa na sumu, ktorá predstavuje rozdiel medzi mzdou dlhovanou žalobcovi, zodpovedajúcou platovej triede A 7, platovému stupňu 3, a mzdou zodpovedajúcou platovej triede A 7, platovému stupňu 2, počítajúc od 16. apríla 2001; tieto úroky sú počítané na základe rôznych splátok, v ktorých mala byť uskutočnená každá platba v súlade so služobným poriadkom až do úplného zaplatenia. Úroková miera, ktorá sa aplikuje, je vypočítaná na základe úrokov stanovených Európskou centrálnou bankou pre základné operácie znovufinancovania, ktoré sú aplikovateľné počas rôznych fáz dotknutého obdobia, zvýšené o dva body.

               2.

               Nie je teda potrebné rozhodnúť o žalobe, týkajúcej sa zaplatenia rozdielu medzi mzdou dlhovanou žalobcovi, zodpovedajúcou platovej triede A 7, platovému stupňu 3, a mzdou zodpovedajúcou platovej triede A 7, platovému stupňu 2, počítajúc od 16. marca 2001.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a tri štvrtiny trov konania žalobcu.

               5.

               Žalobca znáša štvrtinu vlastných trov konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 101 zo dňa 26.4.2003


title: Vec T-722/15: Žaloba podaná 4. decembra 2015 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisia

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/38

         Žaloba podaná 4. decembra 2015 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisia
   (Vec T-722/15)
   (2016/C 059/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns e. V. (Mertingen, Nemecko) (v zastúpení: C. Bittner a N. Thies, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom:

                           —

                           sa v článku 1 konštatuje, že štátna pomoc v súvislosti s kontrolami akosti mlieka vykonávanými v Bavorsku v dotknutých mliekarenských podnikoch bola poskytnutá v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ a že je v období od 1. januára 2007 nezlučiteľná s vnútorným trhom;

                           —

                           sa v článkoch 2 až 4 nariaďuje príjemcom vrátenie tejto pomoci a úrokov;

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania vynaložených žalobcom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie C(2015) 6295 final z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci, ktorú schválilo Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 [2012/NN]).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 108 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článku 6 ods. 1 a článku 20 ods. 1 prvej vety nariadenia (EU) 659/1999 (1).
               Žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie je založené na skutkových a právnych hľadiskách, ktoré neboli predmetom rozhodnutia o začatí konania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že dávky boli kvalifikované ako štátne prostriedky.
               Podľa názoru žalobcu nie je možné dávky kvalifikovať ako štátne, keďže nepodliehali stálej štátnej kontrole a neboli k dispozícii vnútroštátnym orgánom. Vnútroštátne orgány iba platby bavorských mliekarských podnikov postúpili združeniu pre kontrolu akosti mlieka (Milchprüfring), poverenému kontrolou akosti mlieka.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že financovanie kontrol akosti mlieka bolo kvalifikované ako štátna pomoc zvýhodňujúca bavorské mliekarne.
               V tejto súvislosti sa uvádza, že náklady kontrol akosti mlieka nepredstavujú záťaž, ktorú by mali za normálnych okolností niesť bavorské mliekarne. Kontroly boli vykonané vo verejnom záujme. Okrem toho boli údajné výhody mliekarní kompenzované záťažou vo forme povinnosti hradiť dávku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod (subsidiárne): porušenie článku 107 ods. 3 ZFEÚ.
               Žalobca uvádza tvrdenie, že žalovaná v období rokov 2000 až 2006 považovala sporné prostriedky za prostriedky zlučiteľné s vnútorným trhom. Od tohto obdobia nedošlo k zmene sporných prostriedkov. Tieto okolnosti svedčia v prospech toho, že miera voľnej úvahy žalovanej bola obmedzená do tej miery, že mala sporné prostriedky poskytnuté od 1. januára 2007 považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom.

               5.

               Piaty žalobný dôvod (subsidiárne): porušenie článku 108 ods. 1 a 3 ZFEÚ tým, že financovanie kontrol akosti mlieka bolo kvalifikované ako nová pomoc podliehajúca oznamovacej povinnosti.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod (subsidiárne): porušenie zásady legitímnej dôvery.
               Žalobca napokon uvádza, že Komisia vo vzťahu k obdobiu rokov 2000 až 2006 konštatovala, že financovanie kontrol akosti mlieka bolo zlučiteľné s vnútorným trhom. Okrem toho ešte vo februári 2012 označila financovanie kontrol akosti mlieka za existujúcu pomoc. Vzbudila tým legitímnu dôveru, že v každom prípade sa nebude požadovať vracanie údajnej pomoci.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-10/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Leite Mateus/Komisia ( Úradníci — Menovanie — Prehodnotenie zaradenia do platovej triedy — Článok 31 ods. 2 služobného poriadku )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Leite Mateus/Komisia
   (Vec T-10/04) (1)

   („Úradníci - Menovanie - Prehodnotenie zaradenia do platovej triedy - Článok 31 ods. 2 služobného poriadku“)
   (2006/C 108/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Alberto Leite Mateus (Zaventem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 20. decembra 2002 o konečnom zaradení žalobcu do platovej triedy B3 s účinnosťou od 1. marca 1988
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie z 20 decembra 2002 o konečnom zaradení žalobcu do platovej triedy B3 s účinnosťou od 1. marca 1988 sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec T-151/17: Žaloba podaná 8. marca 2017 – Marriott Worldwide/EUIPO – Graf (vyobrazenie okrídleného býka)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/35

         Žaloba podaná 8. marca 2017 – Marriott Worldwide/EUIPO – Graf (vyobrazenie okrídleného býka)
   (Vec T-151/17)
   (2017/C 129/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marriott Worldwide Corp. (Bethesda, Maryland, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Reid, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Johann Graf (Gumpoldskirchen, Rakúsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (vyobrazenie okrídleného býka) – ochranná známka Európskej únie č. 10 511 723.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. januára 2017 vo veci R 165/2016-4.

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 53 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-700/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Bankia/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/45

         Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Bankia/Komisia
   (Vec T-700/13)
   2014/C 52/87
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bankia, SA (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu („SEAF“), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v prejednávanej veci je totožné s rozhodnutím napadnutým vo veci T-515/13, Španielsko/Komisia (Ú. v. EÚ C 336, s. 29).
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod
               Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ZFEÚ tým, že kvalifikuje údajný SEAF a individuálne opatrenia, ktoré ho tvoria, ako štátnu pomoc. Žalobkyňa uvádza, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď posudzovala celok, a keď Španielskemu kráľovstvu pripísala súbor verejných a súkromných nezávislých a samostatných opatrení. Žalobkyňa takisto popiera, že by dotknuté opatrenia mohli viesť k selektívnej hospodárskej výhode pre údajných príjemcov, ako aj možnosť, že by mohli narušiť hospodársku súťaž medzi uvedenými príjemcami a ďalšími subjektmi a ich údajný dopad na obchod medzi členskými štátmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod
               Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia a porušenia článkov 107 a 108 ZFEÚ, keď v určitých prípadoch kvalifikovala uplatnenie španielskeho režimu zdanenia podľa tonáže ako novú pomoc a nie ako existujúcu pomoc. Pokiaľ Komisia chcela spochybniť použitie režimu zdanenia podľa tonáže, mala tak vzhľadom na to, že uvedený režim oznámený Španielskom v roku 2002 schválila, urobiť v každom prípade prostredníctvom postupu uplatniteľného na existujúcu pomoc. Žalobkyňa uvádza, že tvrdenia uvedené v rozhodnutí na obhajobu existencie pomoci sú zjavne neopodstatnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod
               Tretím dôvodom smerujúcim k zrušeniu žalobkyňa subsidiárne uvádza, že došlo k porušeniu článkov 107 a 296 ZFEÚ, keďže Komisia pochybila v dôvodoch, a v každom prípade neuviedla dostatočné odôvodnenie, prečo sú subjekty ako žalobkyňa (investori v hospodárskych záujmových združeniach, ktorí uskutočňujú plnenia dotknuté rozhodnutím) považované za konečných a jediných príjemcov sporných opatrení.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod
               Po štvrté žalobkyňa tvrdí, tiež subsidiárne, že príkaz na vrátenie obsiahnutý v článku 4 napadnutého rozhodnutia porušuje všeobecnú zásadu právnej istoty, keďže na uplatnenie uvedenej zásady neodôvodnene stanovuje časovú lehotu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod
               V piatom dôvode smerujúcom k zrušeniu žalobkyňa uvádza dôvody, prečo napadnuté rozhodnutie tiež porušilo zásadu prenesenia právomocí, články 107 a 108 ZFEÚ, článok 14 nariadenia Rady č. 659/1999 a článok 16 Charty základných práv EÚ, keďže ním bolo rozhodnuté o platnosti zmluvných ustanovení obsiahnutých v súkromných zmluvách uzavretých na základe španielskeho práva medzi investormi a ďalšími súkromnými subjektmi.


title: Vec T-259/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – Nikolaou/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) týkajúce sa člena Dvora audítorov — Prezradenie informácií — Ochrana osobných údajov — Prístup k vyšetrovaciemu spisu a správe OLAF — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Príčinná súvislosť — Ujma )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – Nikolaou/Komisia
   (Vec T-259/03) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) týkajúce sa člena Dvora audítorov - Prezradenie informácií - Ochrana osobných údajov - Prístup k vyšetrovaciemu spisu a správe OLAF - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Príčinná súvislosť - Ujma“)
   (2007/C 247/33)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kalliopi Nikolaou (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos a V. Vlassi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a C. Ladenburger, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody, ktorú utrpela žalobkyňa v nadväznosti na uverejnenie informácií týkajúcich sa vyšetrovania, ktoré voči nej viedol Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF), podľa článku 288 druhého odseku ES, ako aj odmietnutie OLAF-u umožniť jej prístup k vyšetrovaciemu spisu a poskytnúť jej kópiu konečnej správy
   Výrok rozsudku

               1.

               Komisia je povinná zaplatiť pani Kalliopi Nikolaou odškodnenie v sume 3 000 eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Pani Nikolaou znáša tri štvrtiny svojich trov konania a tri štvrtiny trov konania Komisie, Komisia znáša jednu štvrtinu svojich trov konania a jednu štvrtinu trov konania pani Nikolaou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec T-141/17: Žaloba podaná 6. marca 2017 – Amisi Kumba/Rada

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/31

         Žaloba podaná 6. marca 2017 – Amisi Kumba/Rada
   (Vec T-141/17)
   (2017/C 129/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Gabriel Amisi Kumba (Kasa-Vubu, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: O. Okito, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol o zrušení nariadenia (EÚ) 2016/2230, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike, a mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/788/SZBP v rozsahu, v akom sa týka pána Gabriela Amisiho Kumbu,

               —

               nariadil, že Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu, ako aj všetkých vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-139/17, Kibelisa/Rada.


title: Vec F-32/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 4. októbra 2007 – De la Cruz/Európska agentúra pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Reforma služobného poriadku zamestnancov — Bývalí pomocní zamestnanci — Určenie zaradenia a platu pri prijímaní do zamestnania — Ekvivalencia pracovného miesta — Porada s výborom zamestnancov)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/68

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 4. októbra 2007 – De la Cruz/Európska agentúra pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci
   (Vec F-32/06) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Reforma služobného poriadku zamestnancov - Bývalí pomocní zamestnanci - Určenie zaradenia a platu pri prijímaní do zamestnania - Ekvivalencia pracovného miesta - Porada s výborom zamestnancov)
   (2007/C 269/122)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: María del Carmen de la Cruz (Galdakao, Španielsko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci (v zastúpení: E. Ortega, C. Georges a J. G. Blanch, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu, ktorým sa odmieta preradenie žalobcov, zmluvných zamestnancov zaradených vo funkčnej skupine II, do funkčnej skupiny III a na druhej strane žaloba o náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Európskej agentúry pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci (OSHA), ktoré zaraďujú žalobcov do funkčnej skupiny II podľa ich zmlúv zmluvných zamestnancov podpísaných 28. a 29. apríla 2005, sa zrušujú.

               2.

               Návrhy sa v zostávajúcej časti zamietajú.

               3.

               OSHA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006, s. 51.


               8.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/32

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 10. januára 2014 proti Nórskemu kráľovstvu
   (Vec E-3/14)
   (2014/C 138/09)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Markus Schneider, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 10. januára 2014 na Súd EZVO žalobu proti Nórskemu kráľovstvu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Nórsko tým, že v stanovenej lehote neprijalo a/ani Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámilo opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 65a prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/12/ES z 11. marca 2009 o letiskových poplatkoch) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Nórskemu kráľovstvu uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               V žalobe sa uvádza, že Nórsko si nesplnilo svoju povinnosť vyhovieť najneskôr do 30. marca 2013 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 30. januára 2013, ktoré sa týka skutočnosti, že Nórsko netransponovalo do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/12/ES z 11. marca 2009 o letiskových poplatkoch (ďalej len „akt“), ako sa na ňu odkazuje v bode 65a prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode.

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že Nórsko tým, že v stanovenej lehote neprijalo a/ani Dozornému úradu EZVO neoznámilo opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 13 uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec C-582/10: Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z  22. novembra 2011 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/22

         Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z 22. novembra 2011 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-582/10) (1)

   2012/C 49/39
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda šiestej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-26/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Daiichi Pharmaceutical/Komisia ( Hospodárska súťaž — Dohody v sektore vitamínových výrobkov — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Stanovenie východzej čiastky pokuty — Poľahčujúce okolnosti — Oznámenie o spolupráci )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/16

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Daiichi Pharmaceutical/Komisia
   (Vec T-26/02) (1)

   („Hospodárska súťaž - Dohody v sektore vitamínových výrobkov - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Stanovenie východzej čiastky pokuty - Poľahčujúce okolnosti - Oznámenie o spolupráci“)
   (2006/C 108/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Daiichi Pharmaceutical Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: J. Buhart a P.-M. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Wainwright a L. Pignataro-Nolin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobcovi v článku 3 písm. f) rozhodnutia Komisie 2003/2/ES z 21. novembra 2001 prijatého v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 dohody o EHP (vec COMP/E-1/37.512 – Vitamíny) (Ú. v. EÚ L 6, 2003, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Pokuta uložená žalobcovi v článku 3 písm. f) rozhodnutia Komisie 2003/2/ES 21. novembra 2001 prijatého v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 dohody o EHP (vec COMP/E-1/37.512 – Vitamíny) sa znižuje na 18 000 000 eur.

               2.

               V ostatných častiach sa žaloba zamieta.

               3.

               Žalobca znáša štyri pätiny svojich trov konania a štyri pätiny trov konania Komisie. Komisia znáša jednu pätinu svojich trov konania a jednu pätinu trov konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. ES C 97, 20.4.2002.


title: Vec T-361/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. apríla 2017 – HB a i./Komisia („Inštitucionálne právo — Európska iniciatíva občanov — Ochrana túlavých zvierat — Psychologické účinky na dospelých a deti — Zamietnutie registrácie — Zjavný nedostatok právomocí Komisie — Článok 4 ods. 2 písm. b) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 211/2011“)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. apríla 2017 – HB a i./Komisia
   (Vec T-361/14) (1)

   ((„Inštitucionálne právo - Európska iniciatíva občanov - Ochrana túlavých zvierat - Psychologické účinky na dospelých a deti - Zamietnutie registrácie - Zjavný nedostatok právomocí Komisie - Článok 4 ods. 2 písm. b) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 211/2011“))
   (2017/C 161/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: HB a 6 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (Linz, Rakúsko) (v zastúpení: pôvodne C. Kolar, neskôr F. Moyse, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer a J. Vondung, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2119 final z 26. marca 2014, ktorým sa zamieta registrácia iniciatívy občanov „Ethics for Animals and Kids“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               HB a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-63/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Air France/Komisia

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/9

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Air France/Komisia
   (Vec T-63/11)
   2011/C 95/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société Air France (Roissy Charles de Gaulle, Francúzsko) (v zastúpení: A. Wachsmann a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil na základe článku 263 ZFEÚ celé rozhodnutie Európskej komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúce sa konania o uplatnení článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článku 53 Dohody EHP a článku 8 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave, vec COMP/39.258 — Nákladná letecká doprava, v rozsahu, v akom sa týka Société Air France, a vyhlásil za neplatné dôvody, ktoré viedli k jeho výroku,

               —

               prinajmenšom zrušil článok 5 písm. b) rozhodnutia K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010, ktorý ukladá Société Air France pokutu, a vyhlásil za neplatné dôvody, ktoré k nemu viedli, alebo znížil túto pokutu na primeranú sumu na základe článku 261 ZFEÚ,

               —

               v každom prípade zaviazal Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa desať dôvodov, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné ako dôvody uvedené v rámci veci T-62/11, Air France — KLM/Komisia.