title: Vec T-220/06: Žaloba podaná 16. augusta 2006 – JAKO-O/ÚHVT – P.I. Fashion (JAKO-O)

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/14

         Žaloba podaná 16. augusta 2006 – JAKO-O/ÚHVT – P.I. Fashion (JAKO-O)
   (Vec T-220/06)
   (2006/C 249/33)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Jako-O Möbel und Spielmittel für die junge Familie GmbH (Bad Rodach, Nemecko) (v zastúpení: E. Bertram, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: P.I. Fashion BV (Amsterdam, Holandsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 14. júna 2006 (vec R 1178/2005-2),

               —

               zamietnuť námietky č. B 553695 podané proti prihláške ochrannej známky č. 2395564,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „JAKO-O“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 39 a 41 (mydlo, voňavkárske výrobky, éterické oleje, kozmetické výrobky) – prihláška č. 2395564.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: P.I. Fashion BV.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka „LAGERFELD JAKO“ pre výrobky a služby zaradené do triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietkam týkajúcim sa namietaných výrobkov.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.
   Prihlasovateľ tvrdí, že medzi starším právom a prihlasovanou ochrannou známkou Spoločenstva neexistuje podobnosť po stránke fonetickej, vzhľadovej alebo koncepčnej, a že teda neexistuje pravdepodobnosť zámeny v zmysle vyššie uvedeného článku. Pravdepodobnosť zámeny je podľa žalobcu ďalej znížená vďaka povesti, ktorú priraďuje priemerný spotrebiteľ k prvku LAGERFELD, ktorý sa má považovať za dominantný prvok ochrannej známky.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2005 vo veci C-448/02: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (Európsky záručný a usmerňovací poľnohospodársky fond (FEOGA) — Účtovná závierka — Účtovný rok 1995 — Orné kultúry)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 20. januára 2005
   vo veci C-448/02: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Európsky záručný a usmerňovací poľnohospodársky fond (FEOGA) - Účtovná závierka - Účtovný rok 1995 - Orné kultúry)
   (2005/C 57/09)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-448/02, Helénska republika (splnomocnení zástupcovia: I. Chalkias a G. Kanellopoulos) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: M. Condou-Durande), predmetom ktorej je žaloba o zrušenie podľa článku 230 ES, podaná 10. decembra 2002, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris (spravodajca) a G. Arestis, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 20. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 08.02.2003


title: Vec C-278/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2007 – Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co./Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2007 – Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co./Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-278/07)
   (2007/C 211/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co.

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa uplatniť premlčacia doba upravená v článku 3 ods. 1 prvom pododseku prvej vete nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (1) aj v prípade, ak k nezrovnalosti došlo alebo sa nezrovnalosť skončila predtým, než nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 nadobudlo účinnosť?

               2.

               Môže sa vôbec premlčacia doba upravená v tomto ustanovení uplatniť na správne opatrenia, akým je aj vrátenie vývoznej náhrady v dôsledku nezrovnalostí?

         V prípade kladných odpovedí na tieto otázky:

               3.

               Môžu sa dlhšie doby a lehoty podľa článku 3 ods. 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 uplatniť aj v tom prípade, ak takéto dlhšie doby a lehoty tento členský štát vo svojom práve stanovil už pred vydaním tohto nariadenia? Môžu sa takéto dlhšie doby a lehoty použiť aj v prípade, ak neboli stanovené v osobitnom ustanovení upravujúcom vrátenie vývoznej náhrady alebo všeobecnom ustanovení upravujúcom správne opatrenia, ale vyplývali zo všeobecného ustanovenia dotknutého členského štátu, ktoré sa vzťahovalo na všetky prípady premlčania, ktoré nie sú upravené osobitnými predpismi (všeobecný predpis, ktorý platí, ak osobitný predpis nestanovuje inak)?

      (1)  Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.


title: Vec F-25/14: Žaloba podaná 24. marca 2014 – ZZ/FRA

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/43

         Žaloba podaná 24. marca 2014 – ZZ/FRA
   (Vec F-25/14)
   2014/C 184/71
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia ukončiť zmluvu uzavretú na dobu neurčitú, rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá sťažnosť a priznanie náhrady škody za utrpenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa FRA z 13. júna 2013 o ukončení zmluvy uzavretej so žalobcom na dobu neurčitú,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa FRA z 20. decembra 2013, ktorým bola zamietnutá sťažnosť,

               —

               priznať žalobcovi náhradu za jeho hmotnú ujmu, ktoré spočíva v rozdiele medzi dávkami v nezamestnanosti, ktoré mu budú poskytované od apríla 2014 a potom akýmkoľvek potenciálnym náhradným príjmom alebo neexistenciou tohto príjmu na jednej strane a jeho plnou mzdou, vrátane všetkých príspevkov, vo výške 7 850,33 eur na druhej strane, a to až do dátumu jeho úplného opätovného začlenenia do Agentúry (zvýšenú o úroky z omeškania vypočítané podľa sadzby Európskej centrálnej banky zvýšenej o tri percentné body),

               —

               priznať žalobcovi primeranú náhradu za jeho nehmotnú ujmu spôsobenú uvedeným rozhodnutím, ktorú nemožno nahradiť zrušením uvedeného rozhodnutia. Táto nehmotná ujma je ex aequo et bono stanovená na 50 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec T-125/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  30. marca 2012 — Atlantean/Komisia

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. marca 2012 — Atlantean/Komisia
   (Vec T-125/08) (1)

   2012/C 151/56
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec F-125/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. marca 2013 — Mendes/Komisia (Verejná služba — Všeobecné výberové konanie — Nepripustenie k hodnotiacim skúškam — Povinnosť úradu vykladať sťažnosti v duchu otvorenosti — Zmena oznámenia o voľnom pracovnom mieste po uskutočnení prijímacích skúšok — Zásada legitímnej dôvery — Právna istota)

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/28

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. marca 2013 — Mendes/Komisia
   (Vec F-125/11) (1)

   (Verejná služba - Všeobecné výberové konanie - Nepripustenie k hodnotiacim skúškam - Povinnosť úradu vykladať sťažnosti v duchu otvorenosti - Zmena oznámenia o voľnom pracovnom mieste po uskutočnení prijímacích skúšok - Zásada legitímnej dôvery - Právna istota)
   2013/C 123/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isabel Mendes (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia nepripustiť žalobkyňu k hodnotiacim skúškam v rámci výberového konania EPSO/AST/111/10

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AST/111/10 zo 7. apríla 2011 nepripustiť žalobkyňu k hodnotiacim skúškam sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť žalobkyni sumu vo výške 2 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 21.


title: Vec C-635/16 P: Odvolanie podané 8. decembra 2016: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 11. októbra 2016 vo veci T-564/15, Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV/Európska komisia

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/9

         Odvolanie podané 8. decembra 2016: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 11. októbra 2016 vo veci T-564/15, Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV/Európska komisia
   (Vec C-635/16 P)
   (2017/C 070/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (v zastúpení: Y. de Vries, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu z 11. októbra 2016 vo veci T-564/15,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie trov konania vrátane trov konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že žaloba je neprípustná, keďže smeruje proti Komisii, ktorá nie je autorom napadnutého aktu,
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že žaloba bola neprípustná, pretože napadnutý akt je len dočasnej povahy a nepredstavuje teda konečný akt,
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď odmietol návrh, ktorý podal Spliethoff, aby sa jeho žaloba považovala za smerujúcu proti rozhodnutiu z 31. júla (1).

      (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2015) 5274 final, ktorým sa stanovuje zoznam ponúk vybratých na pridelenie finančnej pomoci EÚ v oblasti nástroja na prepájanie Európy (NPE) – Odvetvia dopravy, po výzve na predkladanie návrhov z 11. septembra 2014 založených na viacročnom pracovnom programe


title: Vec T-114/10: Žaloba podaná 8. marca 2010 — Nemecko/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/40

         Žaloba podaná 8. marca 2010 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-114/10)
   2010/C 134/69
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller, C. Blaschke a U. Karpenstein, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 10712 z 23. decembra 2009 o znížení finančnej pomoci, ktorá bola poskytnutá z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) na program preventívna ochrana pred povodňami na riekach Rýn a Maas v rámci iniciatívy Spoločenstva IC Interreg II/C v Belgickom kráľovstve, Spolkovej republike Nemecko, Luxemburskom veľkovojvodstve a v Holandskom kráľovstve na základe rozhodnutia Komisie K(97) 3742 z 18. decembra 1997 (EFRR č. 970010008),

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila finančnú pomoc poskytnutú z EFRR v období od 1. januára 1994 do 31. december 1999 na program preventívna ochrana pred povodňami na riekach Rýn a Maas v rámci iniciatívy Spoločenstva IC Interreg II/C v Belgickom kráľovstve, Spolkovej republike Nemecko, Luxemburskom veľkovojvodstve a v Holandskom kráľovstve.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri dôvody žaloby.
   Ako prvý dôvod žalobkyňa uvádza, že podmienky článku 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1) pre finančnú opravu nie sú splnené. Podľa názoru žalobkyne toto ustanovenie neoprávňuje Komisiu k finančným opravám v prípade administratívnych chýb alebo predpokladaných nedostatkov správnych a kontrolných systémov. Ďalej uvádza, že ak by aj administratívne chyby a nedostatky správnych a kontrolných systémov boli zahrnuté článkom 24 nariadenia č. 4253/88, finančná oprava by neprichádzala do úvahy. Jednak, ako to tu Komisia vytýka, by „nezrovnalosti“ mohli odôvodňovať finančné opravy iba vtedy, ak by negatívne ovplyvňovali alebo mohli ovplyvniť rozpočet Únie. Podľa žalobkyne v prípade opatrení vytýkaných Komisiou k tomu nedošlo. Okrem toho žalobkyňa uvádza, že pri viacerých vytýkaných projektoch nedošlo ani k vecnému porušeniu práva Spoločenstva.
   Ako druhý žalobný dôvod sa uvádza, že Komisia nebola podľa nariadenia č. 4253/88 oprávnená k vykonaniu paušálnych a extrapolovaných finančných opráv. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že jasné znenie článku 24 nariadenia nadväzuje na konkrétne prípady a vyčísliteľné sumy.
   V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka porušenie zásady proporcionality a neprípustnosť nadnárodnej extrapolácie, na základe ktorej musí členský štát nevyhnutne ručiť za chyby iného členského štátu.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 v súvislosti s koordináciou činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a s operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec T-471/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  24. novembra 2011 — Éditions Jacob/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Koncentrácia podnikov — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou prevodu aktív — Zrušenie pôvodného rozhodnutia, ktorým Komisia odsúhlasila nadobúdateľa prevedených aktív, Všeobecným súdom — Návrh na odklad výkonu rozhodnutia o novom odsúhlasení rovnakého nadobúdateľa — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“ )

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/52

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. novembra 2011 — Éditions Jacob/Komisia
      (Vec T-471/11 R)
      (Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Koncentrácia podnikov - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou prevodu aktív - Zrušenie pôvodného rozhodnutia, ktorým Komisia odsúhlasila nadobúdateľa prevedených aktív, Všeobecným súdom - Návrh na odklad výkonu rozhodnutia o novom odsúhlasení rovnakého nadobúdateľa - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov)
      (2012/C 25/103)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Éditions Odile Jacob SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: O. Fréget, M. Struys a L. Eskenazi, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, O. Beynet a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2011) 3503 z 13. mája 2011 o schválení spoločnosti Wendel Investissement SA ako nadobúdateľa prevedených aktív v súlade s rozhodnutím Komisie 2004/422/ES zo 7. januára 2004, ktorým sa koncentrácia vyhlásila za zlučiteľnú so spoločným trhom a s Dohodou o Európskom hospodárskom priestore (vec COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-446/15: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 10. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Signum Alfa Sped Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočítanie dane — Zamietnutie — Vyhotoviteľ faktúry nepovažovaný za skutočného poskytovateľa fakturovaných služieb — Povinnosť overenia prislúchajúca platiteľovi dane)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/5

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 10. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Signum Alfa Sped Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (Vec C-446/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočítanie dane - Zamietnutie - Vyhotoviteľ faktúry nepovažovaný za skutočného poskytovateľa fakturovaných služieb - Povinnosť overenia prislúchajúca platiteľovi dane))
   (2017/C 063/07)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Signum Alfa Sped Kft.

      Žalovaná: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Výrok

   Ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna prax, podľa ktorej daňové orgány zamietnu platiteľovi dane právo na odpočet splatnej nebo odvedenej dane z pridanej hodnoty za služby, ktoré mu boli poskytnuté, z dôvodu, že faktúry týkajúce sa týchto služieb nemožno považovať za vierohodné, pretože vystaviteľ týchto faktúr nemohol byť skutočným poskytovateľom uvedených služieb, iba ak by sa vzhľadom na objektívne dôkazy a bez toho, aby sa od platiteľa dane vyžadovalo overovanie, ktoré mu neprislúcha, preukázalo, že tento platiteľ dane vedel alebo mal vedieť, že poskytnutie uvedených služieb súvisí s podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec C-196/12: Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/6

         Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-196/12)
   2012/C 184/11
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, J.-P. Keppenne a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým, že Rada neprijala návrh Komisie týkajúci sa nariadenia Rady, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2011 upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie a opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú na tieto odmeny a dôchodky, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo služobného poriadku,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobkyňa tvrdí, že sa Rada odchýlila od návrhu Komisie týkajúceho sa nariadenia o úprave odmien a dôchodkov úradníkov podľa článku 3 prílohy XI služobného poriadku, hoci zo záväzného znenia tohto článku vyplýva, že spôsob ročnej úpravy uvedených odmien a dôchodkov je automatickým konaním, ktoré neponecháva Rade žiadny priestor na voľnú úvahu. Vyššie citovaný článok zaväzuje Radu prijať návrh Komisie pred 31. decembrom bežného roka. Podľa žalobkyne Rada nie je oprávnená odchýliť sa od tejto povinnosti z dôvodu, že sa domnieva, že jej Komisia mala predložiť návrh podľa článku 10 prílohy XI. V každom prípade základné podmienky na uplatnenie článku 10 v roku 2011 nenastali, čo okrem iného vyplýva aj z dvoch hospodárskych správ, ktoré Komisia predstavila Rade na základe jej žiadosti. Tým, že Rada prijala rozhodnutie 2011/866/EÚ (1) podľa článku 10 prílohy XI služobného poriadku, porušila požadované inštitucionálne podmienky.
   Komisia Rade tiež vytýka, že odmietla upraviť opravné koeficienty, ktoré sa mali uplatňovať na tieto odmeny a dôchodky v závislosti od miesta výkonu práce alebo bydliska dotknutých osôb. Podľa žalobkyne je nesporné, že sa „rozhodnutie“ Rady k tomuto bodu vôbec nevyjadruje, keďže jeho odôvodnenie odkazuje výlučne na „ustanovenie o výnimke“ v článku 10 prílohy XI. Prístup Rady by mal byť teda považovaný za protiprávne zdržanie sa konania.

      (1)  Rozhodnutie Rady z 19. decembra 2011 o návrhu Komisie týkajúceho sa nariadenia Rady, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2011 upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie a opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú na tieto odmeny a dôchodky (Ú. v. EÚ L 341, s. 54).


title: Vec T-94/05 RENV II: Uznesenie Všeobecného súdu z  22. septembra 2011 — Athinaïki Techniki/Komisia ( Štátna pomoc — Sťažnosť — Rozhodnutie o odložení sťažnosti — Vrátenie veci Všeobecnému súdu po zrušení — Zastavenie konania )

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. septembra 2011 — Athinaïki Techniki/Komisia
   (Vec T-94/05 RENV II) (1)

   (Štátna pomoc - Sťažnosť - Rozhodnutie o odložení sťažnosti - Vrátenie veci Všeobecnému súdu po zrušení - Zastavenie konania)
   2011/C 340/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Athinaïki Techniki AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grécko) (v zastúpení: P. Spyropoulos, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 2. decembra 2004 o odložení sťažnosti žalobcu na údajnú štátnu pomoc, ktorú schválila Helénska republika konzorciu Hyatt Regency v rámci verejnej zmluvy „Casino Mont Parnès“

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a polovicu trov konania Athinaïki Techniki AE.

               3.

               Athinaïki Techniki AE znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

               4.

               Athens Resort Casino AE Symmetochon znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec T-153/13: Žaloba podaná 14. marca 2013 — Et Solar Industry a iní/Komisia

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/27

         Žaloba podaná 14. marca 2013 — Et Solar Industry a iní/Komisia
   (Vec T-153/13)
   2013/C 123/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Et Solar Industry Ldt (Taizhou City, Čína), Et Energy Co. Ltd (Taizhou City) a Dotec Electric Co. Ltd (Taizhou City) (v zastúpení: R. MacLean, sollicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie, ktoré je súčasťou jej listu z 3. januára 2013, ktorým rozhodla, že sa nebude ďalej zaoberať žiadosťami žalobkýň o priznanie režimu trhového hospodárstva (RTH), a

               —

               zaviazal žalovanú a akýchkoľvek vedľajších účastníkov konania na náhradu trov konania a iných výdavkov žalobkýň v súvislosti s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené z dôvodu, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keďže porušila a nedodržala práva žalobkýň na ochranu ich legitímnych očakávaní a zásadu proporcionality, v dôsledku čoho nezákonne a bez riadneho dôvodu odmietla žiadosti žalobkýň o priznanie režimu trhového hospodárstva v súvislosti s antidumpingovým vyšetrovaním.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené z dôvodu, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keďže porušila zásady právnej istoty a zákazu uplatňovania práva Európskej únie so spätnou účinnosťou, v dôsledku čoho nezákonne a bez riadneho dôvodu odmietla žiadosti žalobkýň o priznanie RTH v súvislosti s antidumpingovým vyšetrovaním.


title: Vec T-282/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. apríla 2015 – Iglotex/ÚHVT – Iglo Foods Group (IGLOTEX) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva IGLOTEX — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva IGLO — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. apríla 2015 – Iglotex/ÚHVT – Iglo Foods Group (IGLOTEX)
   (Vec T-282/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva IGLOTEX - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva IGLO - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 190/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iglotex S.A. (Skórcz, Poľsko) (v zastúpení: I.-M. Helbig P. Hansmersmann, S. Rengshausen, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Iglo Foods Group Ltd (Feltham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne C. Hawkes, solicitor, neskôr B. Brandreth a C. Hall, barristers)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. marca 2013 (vec R 67/2012-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Iglo Foods Group Ltd a Iglotex S.A.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Iglotex S.A. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-326/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 29. júna 2011 — J. J. Komen en Zonen Beheer Heerhugowaard BV, ďalší účastník konania:Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 29. júna 2011 — J. J. Komen en Zonen Beheer Heerhugowaard BV, ďalší účastník konania:Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-326/11)
   2011/C 269/57
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: J. J. Komen en Zonen Beheer Heerhugowaard BV

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 13 časť B písm. g) v spojení s článkom 4 ods. 3 písm. a) šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že dodávka budovy, pri ktorej predávajúci pred jej dodávkou vzhľadom na vybudovanie novej budovy vykonal prestavbu a rekonštrukciu, pričom po dodávke pokračoval v stavebných a rekonštrukčných prácach kupujúci, ktorý ich aj dokončil, nie je oslobodená od dane z pridanej hodnoty?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001 s. 23).


title: Vec T-458/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. septembra 2009 — Dominio de la Vega/ÚHVT — Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DOMINIO DE LA VEGA — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva PALACIO DE LA VEGA — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/61

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. septembra 2009 — Dominio de la Vega/ÚHVT — Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA)
   (Vec T-458/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DOMINIO DE LA VEGA - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva PALACIO DE LA VEGA - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/108
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dominio de la Vega, SL (Requena, Španielsko) (v zastúpení: E. Caballero Oliver a A. Sanz-Bermell y Martínez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Ambrosio Velasco, SA (Dicastillo, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. októbra 2007 (vec R 1431/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ambrosio Velasco, SA a Dominio de la Vega, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dominio de la Vega, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec T-438/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – BelTechExport ZAO/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté proti Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo byť vypočutý“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – BelTechExport ZAO/Rada
   (Vec T-438/11) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté proti Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo byť vypočutý“))
   (2015/C 034/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BelTechExport ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, advokáti, a M. Shenk, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf a E. Paasivirta, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 25), nariadenia Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/666/SZBP z 10. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 265, s. 17), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1000/2011 z 10. októbra 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 265, s. 8), rozhodnutia Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 285, s. 1) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 307, s. 7), rozhodnutia Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP (Ú. v. EÚ L 288, s. 69) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska, nariadenie Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska, rozhodnutie Rady 2011/666/SZBP z 10. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1000/2011 z 10. októbra 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, rozhodnutie Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú BelTechExport ZAO.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu v akom smeruje proti rozhodnutiu Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP a vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli BelTechExport.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. decembra 2004 vo veci C-463/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Životné prostredie — Voľný pohyb tovarov — Obaly a odpady z obalov — Smernica 94/62/ES — Ťažba a uvádzanie prírodných minerálnych vôd na trh — Smernica 80/777/EHS — Povinnosť zálohovania a preberania jednorazových obalov v závislosti od celkového percentuálneho podielu opätovne použiteľných obalov)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 14. decembra 2004
   vo veci C-463/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Životné prostredie - Voľný pohyb tovarov - Obaly a odpady z obalov - Smernica 94/62/ES - Ťažba a uvádzanie prírodných minerálnych vôd na trh - Smernica 80/777/EHS - Povinnosť zálohovania a preberania jednorazových obalov v závislosti od celkového percentuálneho podielu opätovne použiteľných obalov)
   (2005/C 45/01)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-463/01, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: G. zur Hausen), ktorú v konaní podporuje Francúzska republika (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues, E. Puisais a D. Petrausch) a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnené zástupkyne: P. Ormond, následne C. Jackson), proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnení zástupcovia: W.-D. Plessing a T. Rummler, za právnej pomoci D. Sellner), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná dňa 3. decembra 2001, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann a K. Lenaerts (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet a R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 14. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Zavedením prostredníctvom článkov 8 ods. 1 a 9 ods. 2 Verordnung über die Vermeidung und Verwertung von Verpackungsabfällen nariadenia o zamedzovaní a o zhodnocovaní odpadov z obalov, systému majúceho za cieľ opätovné použitie obalov pre výrobky, ktoré v súlade so smernicou Rady 80/777/EHS z 15. júla 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na využívanie a uvádzanie na trh prírodných minerálnych vôd, musia byť balené pri zdroji, si Spolková republika Nemecko nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z ustanovení článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov v spojení s článkom 28 ES.

               2)

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

               3)

               Francúzska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nemajú právo na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 56, 2.3.2002


title: Vec T-515/11: Žaloba podaná 27. septembra 2011 — Delphi Technologies/ÚHVT (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/22

         Žaloba podaná 27. septembra 2011 — Delphi Technologies/ÚHVT (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)
   (Vec T-515/11)
   2011/C 355/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Delphi Technologies, Inc. (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Albrecht a J. Heumann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. júna 2011 vo veci R 1967/2010-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „INNOVATION FOR THE REAL WORLD“, pre tovary zaradené do tried 7, 9, 10 a 12 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7072705.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.
   Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát: i) nesprávne pochopil bremeno dôkazu a tvrdení uvedené v článku 7 ods. 1 písm. b); ii) pochybil pri uplatnení relevantnej judikatúry Európskeho súdneho dvora k posúdeniu rozlišovacej spôsobilosti sloganov a možnému významu prihlasovanej ochrannej známky; a iii) opomenul skutočné používanie a všeobecnú známosť ochrannej známky, ktorá je dôležitá pre vnímanie sloganu skutočnými spotrebiteľmi. Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 a všeobecných zásad správneho konania, keďže odvolací senát nezohľadnil, že zhodné a podobné slogany obsahujúce slovo „INNOVATION“ už boli v EÚ a konkrétne zo strany ÚHVT zapísané.


title: Vec C-344/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Appeal Commissioners (Írsko) 6. júla 2015 – National Roads Authority/The Revenue Commissioners

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Appeal Commissioners (Írsko) 6. júla 2015 – National Roads Authority/The Revenue Commissioners
   (Vec C-344/15)
   (2015/C 311/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Appeal Commissioners

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: National Roads Authority

      Žalovaný: The Revenue Commissioners

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pokiaľ orgán, ktorý sa riadi verejným právom, vykonáva takú činnosť, akou je poskytovanie prístupu k ceste za úhradu mýta, a pokiaľ v členskom štáte existujú súkromné subjekty, ktoré vyberajú mýto na jednotlivých spoplatnených cestách na základe dohody s predmetným orgánom verejnej moci v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, má sa článok 13 ods. 1 druhý pododsek smernice Rady 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že dotknutý orgán verejnej moci treba považovať za subjekt konkurujúci príslušným súkromným prevádzkovateľom, takže pokiaľ by sa orgán verejnej moci považoval za nezdaniteľnú osobu, viedlo by to k závažnému narušeniu hospodárskej súťaže bez ohľadu na to, že a) neexistuje a nemôže existovať skutočná hospodárska súťaž medzi orgánom verejnej moci a predmetnými súkromnými prevádzkovateľmi a b) neexistuje dôkaz o tom, že je reálne možné, aby súkromný prevádzkovateľ vstúpil na trh a vybudoval a prevádzkoval spoplatnenú cestu, ktorá by konkurovala spoplatnenej ceste prevádzkovanej orgánom verejnej moci?

               2.

               Ak sa neuplatní žiadna domnienka, na základe akých kritérií by sa dalo určiť, či dochádza k závažnému narušeniu hospodárskej súťaže v zmysle článku 13 ods. 1 druhého pododseku smernice Rady 2006/112/ES?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. februára 2006  vo veci C-415/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Stichting Kinderpvang Enschede (Šiesta smernica o DPH — Oslobodenia — Poskytovanie služieb spojených so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením, ako aj starostlivosťou a vzdelávaním detí alebo mládeže)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 9. februára 2006
   vo veci C-415/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Stichting Kinderpvang Enschede (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Oslobodenia - Poskytovanie služieb spojených so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením, ako aj starostlivosťou a vzdelávaním detí alebo mládeže)
   (2006/C 86/14)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-415/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 24. septembra 2004 a doručený Súdnemu dvoru v ten istý deň, ktorý súvisí s konaním: Staatssecretaris van Financiën proti Stichting Kinderpvang Enschede, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský, A. La Pergola, A. Borg Barthet (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil 9. februára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 13 A ods. 1 písm. g) a h) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v spojení s ods. 2 písm. b) toho istého článku sa má vykladať v tom zmysle, že služby sprostredkovateľa medzi osobami, ktoré hľadajú, a osobami, ktoré ponúkajú službu opatery detí, poskytované organizáciou podliehajúcou verejnému právu alebo inou organizáciou, v prípade ktorých príslušný členský štát uznal, že ich činnosť má sociálny charakter, môžu byť oslobodené na základe uvedených ustanovení, iba ak:

               —

               služba opatery detí spĺňa sama osebe podmienky oslobodenia uvedené v týchto ustanoveniach,

               —

               táto služba je takej povahy alebo má takú kvalitu, že rodičia by si nemohli byť istí, že by dostali službu rovnakej hodnoty bez využitia sprostredkovateľskej služby, o ktorú išlo vo veci samej,

               —

               tieto sprostredkovateľské služby nie sú vo svojej podstate určené na to, aby ich poskytovateľ dosiahol dodatočné príjmy realizáciou plnení, ktoré priamo konkurujú plneniam komerčných podnikov podliehajúcich dani z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec C-24/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 18. januára 2017 – Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst/Republik Österreich

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 18. januára 2017 – Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst/Republik Österreich
   (Vec C-24/17)
   (2017/C 112/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst

      Žalovaná: Republik Österreich

      Prejudiciálne otázky

               1.1.

               Má sa právo Únie, osobitne články 1, 2 a 6 smernice 2000/78/ES (1) v spojení s článkom 21 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorou sa nahradil systém odmeňovania diskriminujúci na základe veku (pokiaľ ide o započítavanie období pred nástupom do služobného pomeru pred dovŕšením veku 18 rokov) novým systémom odmeňovania, a na základe ktorej sa prevod súčasných zamestnancov do nového systému odmeňovania však uskutočňuje tak, že nový systém odmeňovania nadobudne účinnosť spätne k okamihu nadobudnutia účinnosti pôvodného zákona, a prvotné zaradenie do nového systému odmeňovania sa ale riadi podľa skutočne vyplateného platu stanoveného podľa starého systému odmeňovania za určitý mesiac prevodu (február 2015), takže doterajšia diskriminácia na základe veku naďalej pretrváva svojimi finančnými dôsledkami?

               1.2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1.1.
               Má sa právo Únie, osobitne článok 17 smernice 2000/78/ES vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že súčasní zamestnanci, ktorí boli v starom systéme odmeňovania diskriminovaní, pokiaľ ide o započítavanie období pred nástupom do služobného pomeru pred dovŕšením veku 18 rokov, musia dostať finančné vyrovnanie v prípade, že táto diskriminácia na základe veku pretrváva svojimi finančnými dôsledkami aj po prevode do nového systému odmeňovania?

               1.3.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 1.1.:
               Má sa právo Únie, osobitne článok 47 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že v ňom zakotvenému základnému právu na účinný prostriedok nápravy odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa starý diskriminačný systém odmeňovania nemá ďalej uplatňovať v prebiehajúcich a budúcich konaniach a prevod odmeňovania súčasných zamestnancov do nového systému odmeňovania sa riadi len podľa platu stanoveného alebo fakticky vyplateného za mesiac prevodu?

               2.

               Má sa právo Únie, osobitne článok 45 ZFEÚ, článok 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (2) a články 20 a nasledujúce Charty vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa obdobia pred nástupom do služobného pomeru zmluvného zamestnanca započítavajú

                           —

                           v plnom rozsahu, pokiaľ boli získané v služobnom pomere so samosprávnym celkom alebo združením obcí členského štátu Európskeho hospodárskeho priestoru, Tureckej republiky alebo Švajčiarskej konfederácie, s orgánom Európskej únie alebo medzištátnou organizáciou, do ktorej patrí Rakúsko, alebo s podobnými,

                           —

                           v rozsahu najviac desať rokov, pokiaľ boli získané v služobnom pomere s iným zamestnávateľom len pri výkone relevantnej pracovnej činnosti alebo praxe na správnom orgáne až po dobu celkovo?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.

      (2)  Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1.


title: Vec C-56/16 P: Odvolanie podané 29. januára 2016: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 18. novembra 2015 vo veci T-659/14, Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/ÚHVT

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/5

         Odvolanie podané 29. januára 2016: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 18. novembra 2015 vo veci T-659/14, Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/ÚHVT
   (Vec C-56/16 P)
   (2016/C 175/04)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño a E. Zaera Cuadrado, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhovel odvolaniu v celom rozsahu,

               —

               zrušil rozsudok napadnutý odvolaním,

               —

               uložil žalobcovi v konaní pred Všeobecným súdom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd porušil článok 53 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) v spojení s článkom 8 ods. 4 a článkom 53 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 keď konštatoval, že ochrana, ktorú zapísané označenia pôvodu požívajú na základe nariadenia (ES) č. 491/2009 (2) môže byť doplnená Decreto-Lei č. 173/2009 a Decreto-Lei č. 212/2004 (portugalské zákonné dekréty č. 173/2009 a 212/2004) a portugalským kódexom duševného vlastníctva.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 491/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 154, s. 1).


title: Vec C-676/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM)

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM)
   (Vec C-676/11)
   2012/C 89/15
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)

      Odporkyňa: Coopérative des producteurs d’asperges de Montcalm (COPAM)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako môže členský štát vykonať možnosť podľa článku 2 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 4045/89 z 21. decembra 1989 o kontrole opatrení tvoriacich súčasť systému financovania záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (1), vykonávaných členskými štátmi, t. j. možnosť rozšíriť kontrolné obdobie „na obdobia…, ktoré predchádzajú tomuto 12 mesačnému obdobiu alebo nasledujú po ňom“, ktoré vymedzuje, vzhľadom na požiadavky ochrany finančných záujmov Spoločenstva a vzhľadom na zásadu právnej istoty a potrebu neponechať kontrolným orgánom neobmedzenú právomoc?

               2.

               Konkrétne:

                           —

                           Musí sa kontrolné obdobie v každom prípade skončiť v priebehu dvanásťmesačného obdobia predchádzajúceho tzv. „kontrolnému“ obdobiu, počas ktorého bola kontrola vykonaná, pretože v opačnom prípade by bola kontrola postihnutá pochybeniami, na ktoré by sa kontrolovaný subjekt mohol odvolávať a napadnúť tak rozhodnutie založené na výsledkoch danej kontroly?

                           —

                           Ako sa má v prípade kladnej odpovede na prvú otázku chápať možnosť rozšíriť kontrolné obdobie na obdobia, „ktoré [nasledujú po tomto] 12 mesačn[om] obdob[í]“, ktorá je výslovne upravená nariadením?

                           —

                           Musí v prípade zápornej odpovede na prvú otázku kontrolné obdobie napriek tomu zahŕňať dvanásťmesačné obdobie, ktoré sa skončí počas kontrolného obdobia predchádzajúcemu obdobiu, v ktorom bola kontrola vykonaná, pretože v opačnom prípade by bola kontrola postihnutá pochybeniami, na ktoré by sa kontrolovaný subjekt mohol odvolávať a napadnúť tak rozhodnutie založené na výsledkoch danej kontroly, alebo je možné, aby sa kontrola týkala len obdobia končiaceho pred začiatkom predchádzajúceho kontrolného obdobia?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4045/89 z 21. decembra 1989 o kontrole opatrení tvoriacich súčasť systému financovania záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), vykonávaných členskými štátmi, a o zrušení smernice 77/435/EHS (Ú. v. ES L 388, s. 18; Mim. vyd. 3/009, s. 208).


title: Vec T-442/05: Žaloba podaná  16. decembra 2005  – Biofarma/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/23

         Žaloba podaná 16. decembra 2005 – Biofarma/ÚHVT
   (Vec T-442/05)
   (2006/C 74/45)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biofarma (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: Victor Gil Vega a Antonia Ruiz López, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Anca Health Care Limited
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. septembra 2005 a vyhlásiť, že skutočne existuje pravdepodobnosť zámeny medzi ochrannými známkami CAFON a DAFLON označujúcimi podobné výrobky,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania vrátane odmien zástupcov žalobkyne.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Surtech Internacional Ltd

      Prihlasovaná ochranná známka: Ochranná známka „CAFON“ označujúca výrobky triedy 5 (farmaceutické výrobky a látky)

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Žalobkyňa

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: ochranná známka „DAFLON“ (zápisy s právnym účinkom v Španielsku, Portugalsku, Beneluxe, Rakúsku, Francúzsku a Taliansku) pre výrobky triedy 5 (farmaceutické výrobky a látky)

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: Zamietnutie námietky

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva


title: Vec C-607/10: Žaloba podaná 22. decembra 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/8

         Žaloba podaná 22. decembra 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-607/10)
   2011/C 89/15
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby príslušné orgány prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (1) alebo prostredníctvom prehodnotenia a prípadne aktualizácie podmienok dohliadali na to, aby existujúce zariadenia boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 najneskôr do 30. októbra 2007, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Z článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia vyplýva, že členské štáty majú prijať opatrenia potrebné na to, aby príslušné orgány prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 tejto smernice alebo prostredníctvom prehodnotenia a prípadne aktualizácie podmienok dohliadali na to, aby existujúce zariadenia boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 najneskôr do 30. októbra 2007. Podľa Komisie sa má táto povinnosť vykladať tak, že zahŕňa všetky existujúce zariadenia v dotknutom členskom štáte.
   Podľa ustálenej judikatúry sa má otázka, či došlo k porušeniu Zmlúv, posudzovať so zreteľom na situáciu, ktorá existovala v dotknutom členskom štáte v čase uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku. Z odpovede Švédska na odôvodnené stanovisko vyplýva, že 33 existujúcich zariadení nespĺňalo v čase odpovede požiadavky smernice o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania.
   Okrem toho z prílohy dodatočnej odpovede Švédska na odôvodnené stanovisko je zrejmé, že v októbri 2010, skoro tri roky po uplynutí lehoty podľa smernice o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania, zostávalo 23 existujúcich zariadení, ktoré nespĺňali požiadavky smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2008, s. 8.


title: Vec F-58/09: Žaloba podaná 10. júna 2009 — Pascual García/Komisia

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/65

         Žaloba podaná 10. júna 2009 — Pascual García/Komisia
   (Vec F-58/09)
   2009/C 180/122
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: César Pascual García (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie zamestnať žalobcu od 10. marca 2009 ako technického asistenta v platovej triede AST 3, platový stupeň 2 v tom rozsahu, v akom v ňom nie je stanovené, že mu budú poskytnuté práva a plat, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie správneho vykonania rozsudku Súdu pre verejnú službu z 22. mája 2008 vo veci F-145/06, Pascual García/Komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, zamestnať žalobcu od 10. marca 2009 ako technického asistenta v platovej triede AST 3, platový stupeň 2 v tom rozsahu, v akom v ňom nie je stanovené, že mu budú poskytnuté práva a plat, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie správneho vykonania rozsudku Súdu pre verejnú službu z 22. mája 2008 vo veci F-145/06, Pascual García/Komisia, a síce najmä:

                           a)

                           v akom nie je stanovené, že služobný vek žalobcu sa na účely postupu v zaradení vypočítania dôchodkových nárokov a na všetky ostatné účely vypočíta zohľadnením dátumu 1. apríl 2006,

                           b)

                           v akom žalobca nemá právo na príspevok na expatriáciu podľa článku 4 ods. 1 prílohy VII Štatútu,

               —

               v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť rozhodnutie z 10. marca 2009, ktorým sa zamietla jeho žiadosť na poskytnutie práv a platu vrátane nevyplatenej mzdy a príspevky, zvýšené o úroky z omeškania nevyhnutných na zabezpečenie správneho vykonania rozsudku Súdu pre verejnú službu z 22. mája 2008 vo veci F-145/06, Pascual García/Komisia,

               —

               subsidiárne, zaviazať Komisiu na náhradu škody vo výške nepriznaného príspevku na expatriáciu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-547/12 P: Odvolanie podané 28. novembra 2012 : Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  10. októbra 2012 vo veci T-158/09, Grécko/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/38

         Odvolanie podané 28. novembra 2012: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 10. októbra 2012 vo veci T-158/09, Grécko/Komisia
   (Vec C-547/12 P)
   2013/C 26/72
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaïoannou, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               prijať odvolanie a zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie v časti, v ktorej Všeobecný súd Európskej únie rozhodol, že vo veci 4 Magrizos II (EL/1995/017) Komisia oprávnene konštatovala nedbanlivosť helénskych orgánov v súvislosti s nevymožením predmetných súm,

               —

               prijať prvý odvolací dôvod na zrušenie rozhodnutia Komisie vzhľadom na to, že v tejto istej veci neboli splnené zákonné podmienky na uplatnenie článku 32 nariadenia č. 1290/2005 a na to, aby sa Európskej komisii umožnilo pripísať Helénskej republike dlh vo výške 276 347,86 eura,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Helénskej republiky.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo veci 4 Magrizos II (EL/1995/017) Všeobecný súd Európskej únie nesprávne vykladal skutkové okolnosti, čím zjavne skreslil obsah dôkazov obsiahnutých v spise, čo ho viedlo k nesprávnemu záveru, že v tejto veci boli splnené zákonné podmienky na uplatnenie článku 32 nariadenia č. 1290/2005 a na to, aby sa Európskej komisii umožnilo pripísať Helénskej republike dlh vo výške 276 347,86 eura.


title: Vec T-316/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2008 – Komisia/Premium ( Arbitrážna doložka — Zmluvy uzavreté v rámci osobitného programu výskumu a rozvoja technológie v oblasti informačnej technológie — Vrátenie časti preddavku poskytnutého Komisiou — Úroky z omeškania )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2008 – Komisia/Premium
   (Vec T-316/06) (1)

   („Arbitrážna doložka - Zmluvy uzavreté v rámci osobitného programu výskumu a rozvoja technológie v oblasti informačnej technológie - Vrátenie časti preddavku poskytnutého Komisiou - Úroky z omeškania“)
   (2009/C 6/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Montaguti, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J.-L. Fagnart a F. Longfils, advokáti)

      Žalovaný: Premium SA (Le Roeulx, Belgicko) (v zastúpení: S. Bertouille a D. Joos de ter Beerst, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podľa článku 238 ES, ktorou sa žiada zaviazať žalovaného na vrátenie časti preddavkov poskytnutých Komisiou spolu s úrokmi z omeškania z dôvodu nedodržania určitých zmluvných povinností
   Výrok rozsudku

               1.

               Premium SA zaplatí Komisii hlavnú sumu 57 605,74 eur zvýšenú o úroky z omeškania:

                           —

                           so sadzbou 3,36 % p. a. na obdobie od 1. októbra do 31. decembra 1998,

                           —

                           so sadzbou 3,47 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 1999,

                           —

                           so sadzbou 2,74 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2000,

                           —

                           so sadzbou 4,26 % p. a. na obdobie od 1. januára 2001 do 31. decembra 2002,

                           —

                           so sadzbou 3,29 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2003,

                           —

                           so sadzbou 2,27 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2004,

                           —

                           so sadzbou 2,05 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2005,

                           —

                           so sadzbou 2,11 % p. a. na obdobie od 1. januára 2006 do dňa vyhlásenia tohto rozsudku,

                           —

                           so sadzbou uplatňovanou podľa francúzskeho zákona na obdobie odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia hlavnej sumy.

               2.

               Premium zaplatí Komisii hlavnú sumu 30 988,74 eur zvýšenú o úroky z omeškania:

                           —

                           so sadzbou 3,95 % p. a. na obdobie od 1. októbra do 31. decembra 1998,

                           —

                           so sadzbou 2,85 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 1999,

                           —

                           so sadzbou 3,6 % p. a. na obdobie od 1. januára 2000 do 31. decembra 2001,

                           —

                           so sadzbou 2,95 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2002,

                           —

                           so sadzbou 2,15 % p. a. na obdobie od 1. januára 2003 do 31. decembra 2004,

                           —

                           so sadzbou 2,4 % p. a. na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2005,

                           —

                           so sadzbou 2,5 % p. a. na obdobie od 1. januára 2006 do dňa vyhlásenia tohto rozsudku,

                           —

                           so sadzbou uplatňovanou podľa dánskeho zákona na obdobie odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia hlavnej sumy.

               3.

               Premium je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-113/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2011 — Toshiba/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Rozdelenie trhu — Práva na obhajobu — Dôkaz o porušení — Jediné a nepretržité porušenie — Pokuty — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Odôvodnenie — Východisková suma — Referenčný rok“ )

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2011 — Toshiba/Komisia
   (Vec T-113/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Rozdelenie trhu - Práva na obhajobu - Dôkaz o porušení - Jediné a nepretržité porušenie - Pokuty - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Odôvodnenie - Východisková suma - Referenčný rok)
   2011/C 252/71
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Toshiba Corp. (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: pôvodne J. MacLennan, solicitor, A. Schulz a J. Borum, advokáti, neskôr J. MacLennan a A. Schulz)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Arbault a J. Samnadda, neskôr X. Lewis, neskôr J. Bourke a F. Ronkes Agerbeek, a napokon J. Ronkes Agerbeek a N. Khan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 o začatí konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a subsidiárne, návrh na zmenu článku 1 a článku 2 uvedeného rozhodnutia v súvislosti so zrušením alebo prípadným znížením pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. h) a i) rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 o začatí konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Toshiba Corp.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Toshiba znáša tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli účastníkom konania v konaní pred Všeobecným súdom.

               4.

               Európska komisia znáša jednu štvrtinu trov konania, ktoré vznikli účastníkom konania v konaní pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec C-462/05: Žaloba podaná  22. decembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/23

         Žaloba podaná 22. decembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike
   (Vec C-462/05)
   (2006/C 60/45)
   Jazyk konania: portugalčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Richard Lyal a Margarida Afonso splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Portugalskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Portugalska republika si tým, že zachovala účinnosť sadzby DPH zníženej o 5 % a uplatniteľnej na poplatky za použitie riečnej cesty Tago v Lisabone, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 12 a 28 uvedenej smernice (1);

               2.

               zaviazal Portugalskú republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Ako jasne vyplýva z rozsudku Súdneho dvora z 8. marca 1988, ktorým sa rozhodlo vo veci C-276/98 – Komisia/Portugalsko (Zb. s. I-1699) a ako napokon implicitne uznali portugalské úrady, šiesta smernica neobsahuje žiadne ustanovenie, ktoré by umožňovalo uplatňovať sadzbu zníženú o 5 % na služby, ktoré sú predmetom sporu. Napriek tomu portugalské úrady sú v oneskorení, s tým že tento protiprávny stav trvá aj naďalej, s prijatím opatrení nevyhnutných pre skončenie stavu neplnenia povinností existujúceho od 1. januára 1995, pričom žalovaná uvádza sériu rozporných tvrdení, ako aj nejasné vyhlásenia a časté zmeny tvrdení v súvislosti s otázkou prípadného uplatnenia článku 4 ods. 5 šiestej smernice.
   Potom, ako pozorne preskúmala tvrdenia a rôzne stanoviská portugalskej vlády počas predsporovej časti konania, sa Komisia domnieva, že nie sú splnené podmienky pre uplatniteľnosť článku 4 ods. 5 šiestej smernice na uvedené plnenia.
   Z článku 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice vyplýva, že znížená sadzba DPH môže byť uplatniteľná na činnosti, ktoré aj keď sú zdaniteľnými, nepatria do žiadnej z kategórii uvedených v prílohe H – prípad, ktorým nie sú plnenia, ktoré spočívajú v tom, že užívateľom sa poskytne do užívania cestná infraštruktúra za odplatu – zaplatenie poplatku.
   Pokiaľ ide o článok 28 ods. 2 písm. e) šiestej smernice, na ktorý poukazujú portugalské úrady, Komisia sa domnieva, že toto ustanovenie obsahuje povinnosť nevrátiť sa k uplatňovaniu zníženej sadzby na činnosti, pre ktoré sa už stalo možným uskutočniť cestu do oblasti uplatňovania bežnej sadzby. Totižto pripustiť, že členský štát môže, ako tvrdí portugalská vláda, uplatňovať znova zníženú sadzbu po viac-menej dlhšom období uplatňovania bežnej sadzby by znamenalo to, že by sa stalo neuskutočniteľným postupné alebo progresívne približovanie sadzieb a úrovní DPH tak, ako to stanovuje za nevyhnutné zákonodarca Spoločenstva.
   V každom prípade, tiež za predpokladu, že by sa Súdny dvor nestotožnil s obmedzujúcim výkladom článku 28 ods. 2 písm. e) šiestej smernice, sama Komisia by musela jednoducho skonštatovať, že portugalská právna úprava, stanovujúca uplatňovanie poplatku za preplavenie sa riečnou cestou Tago v Lisabone, so zníženou sadzbou o 5 %, alebo ktorá je akokoľvek nižšia ako 12 %, nie je v súlade s takýmto ustanovením.

      (1)  Šiesta smernica Rady (EHS) č. 77/388 zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia.


title: Vec C-219/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 16. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Priemyselná politika — Smernica 93/42/EHS — Kontrola zhody zdravotníckych pomôcok — Notifikovaný orgán poverený výrobcom — Povinnosti tohto orgánu — Vadné prsné implantáty — Výroba zo silikónu — Zodpovednosť notifikovaného orgánu)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 16. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH
   (Vec C-219/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Priemyselná politika - Smernica 93/42/EHS - Kontrola zhody zdravotníckych pomôcok - Notifikovaný orgán poverený výrobcom - Povinnosti tohto orgánu - Vadné prsné implantáty - Výroba zo silikónu - Zodpovednosť notifikovaného orgánu))
   (2017/C 112/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elisabeth Schmitt

      Žalovaná: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia prílohy II smernice Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach, zmenenej a doplnenej nariadením (ES) č. 1882/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 29. septembra 2003, v spojení s článkom 11 ods. 1 a 10, ako aj článkom 16 ods. 6 tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že notifikovaný orgán nie je vo všeobecnosti povinný vykonávať náhodné kontroly, skúšať pomôcky a/alebo nahliadať do obchodných dokumentov výrobcu. V prípade existencie nepriamych dôkazov naznačujúcich možný nesúlad zdravotníckej pomôcky s požiadavkami vyplývajúcimi zo smernice 93/42, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003, však musí tento orgán prijať všetky opatrenia potrebné na to, aby boli splnené jeho povinnosti stanovené v článku 16 ods. 6 tejto smernice a oddieloch 3.2, 3.3, 4.1 až 4.3 a 5.1 prílohy II uvedenej smernice.

               2.

               Smernica 93/42, zmenená a doplnená nariadením č. 1882/2003, sa má vykladať v tom zmysle, že cieľom konania notifikovaného orgánu v rámci postupu vzťahujúceho sa na vyhlásenie ES o zhode je ochrana konečných príjemcov zdravotníckych pomôcok. Podmienky, na základe ktorých zavinené porušenie povinností tohto orgánu, ktoré mu ukladá táto smernica v rámci uvedeného postupu, môže zakladať zodpovednosť tohto orgánu voči príjemcom, sú s výhradou uplatnenia zásad ekvivalencie a efektivity stanovené vnútroštátnym právom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015.


title: Vec T-458/05: Žaloba podaná  30. decembra 2005  – Tegometall International/ÚHVT

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/46

         Žaloba podaná 30. decembra 2005 – Tegometall International/ÚHVT
   (Vec T-458/05)
   (2006/C 60/87)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tegometall International AG (Lengwil, Švajčiarsko) (v zastúpení: H. Timmann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wuppermann AG (Leverkusen, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, č. R106312004-2, z 21. októbra 2005, doručené 2. novembra 2005, zmenené a doplnené opravným rozhodnutím zo 16. novembra 2005, doručeným 23. novembra 2005 a zamietnuť návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva 001227743 z 23. júla 2003,

               —

               subsidiárne zrušiť uvedené rozhodnutie a vrátiť vec druhému odvolaciemu senátu na nové konanie,

               —

               zaviazať účastníka konania, ktorý sa domáha určenia neplatnosti, na náhradu trov konania o neplatnosti, odvolacieho konania a súdneho konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: Slovná ochranná známka „TEK“ pre výrobky zaradené do tried 6 a 20 (regály a diely, najmä závesné koše pre regály, všetky uvedené výrobky z kovu, alebo akéhokoľvek materiálu, ktorý nie je drevom) – ochranná známka Spoločenstva č. 1 227 743

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Žalobkyňa

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Wuppermann AG

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: Zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 40/94, keďže skutkový stav, ktorý zistil odvolací senát neodôvodňuje výmaz ochrannej známky. Okrem toho odvolací senát porušil právo žalobkyne na obhajobu.


title: Vec C-137/05: Žaloba podaná dňa 24. marca 2005: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Rade Európskej únie

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/16

         Žaloba podaná dňa 24. marca 2005: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Rade Európskej únie
   (Vec C-137/05)
   (2005/C 132/30)
   Jazyk konania: angličtina
   Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, v zastúpení: C. Jackson, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo dňa 24. marca 2005 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil nariadenie Rady (ES) č. 2252/2004 z 13. decembra 2004 o normách pre bezpečnostné znaky a biometriu v pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi (1),

               2.

               v súlade s článkom 231 ES rozhodol, že po zrušení pasového nariadenia a až do prijatia novej právnej úpravy v tejto oblasti zostávajú ustanovenia pasového nariadenia v platnosti s výnimkou tých ustanovení, ktoré majú za účinok vylúčenie Spojeného kráľovstva z účasti na uplatňovaní pasového nariadenia,

               3.

               zaviazal Radu Európskej únie nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Spojenému kráľovstvu bolo upreté právo zúčastniť sa procesu prijímania nariadenia Rady (ES) č. 2252/2004 z 13. decembra 2004 o normách pre bezpečnostné znaky a biometriu v pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi (pasové nariadenie) napriek tomu, že upovedomilo o svojom želaní podieľať sa na jeho prijatí v súlade s článkom 5 ods. 1 Protokolu, ktorým sa začleňuje Schengenské acquis do rámca Európskej únie (Schengenský protokol) a článkom 3 ods. 1 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska. Zrušenie pasového nariadenia sa žiada z dôvodu, že vylúčenie Spojeného kráľovstva z procesu prijímania nariadenia je porušením podstatných formálnych náležitostí a/alebo porušením Zmluvy v zmysle článku 230 druhého odseku ES.

               2.

               Hlavné tvrdenie Spojeného kráľovstva spočíva v tom, že Rada konala na základe mylného výkladu vzťahu medzi článkom 5 a článkom 4 Schengenského protokolu, keď ho vylúčila z procesu prijímania pasového nariadenia. Spojené kráľovstvo konkrétne tvrdí:

                           a)

                           Výklad Rady, podľa ktorého sa právo pripojiť sa, priznané článkom 5 Schengenského protokolu, vzťahuje len na opatrenia so základom v ustanoveniach Schengenského acquis, ktorého sa zúčastňuje Spojené kráľovstvo podľa rozhodnutia Rady prijatého na základe článku 4, je v rozpore so štruktúrou a formuláciou týchto článkov, samotnou povahou mechanizmu článku 5 a vyhlásením o článku 5, ktoré bolo pripojené k Záverečnému aktu Amsterdamskej zmluvy.

                           b)

                           Výklad článku 5 Schengenského protokolu Radou nie je potrebný na to, aby pravidlo „nemajú vplyv“ obsiahnuté v článku 7 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska malo užitočný účinok. Takisto nie je takýto výklad potrebný z hľadiska zachovania integrity Schengenského acquis. Ako prostriedok zachovania acquis by mal v skutočnosti hrubo disproporčný nepriaznivý dopad pre Spojené kráľovstvo.

                           c)

                           Vzhľadom na široký a nepresný pojem „opatrenia so základom v Schengenskom acquis“, ktorý Rada používa vo svojej praxi, by mohol mechanizmus článku 5 Schengenského protokolu, ako ho vykladá Rada, fungovať spôsobom porušujúcim zásadu právnej istoty a základné zásady upravujúce posilnenú spoluprácu.

               3.

               Alternatívne Spojené kráľovstvo tvrdí, že ak by výklad vzťahu medzi článkom 5 a článkom 4 Schengenského protokolu zo strany Rady bol správny, nevyhnutne by to viedlo k zužujúcemu pohľadu na pojem „opatrenie so základom v Schengenskom acquis“ v zmysle článku 5, ako na opatrenie nerozlučne späté s acquis; pasové nariadenie však nie je takýmto opatrením.

      (1)  Ú. v. EÚ L 385, s. 1.


title: Vec T-391/09: Žaloba podaná 5. októbra 2009 — Evonik Degussa a AlzChem Hart/Komisia

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/24

         Žaloba podaná 5. októbra 2009 — Evonik Degussa a AlzChem Hart/Komisia
   (Vec T-391/09)
   2009/C 297/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Evonik Degussa GmbH (Essen, Nemecko) a AlzChem Hart GmbH (Trostberg, Nemecko) (v zastúpení: C. Steinle, O. Andresen a I. Hermeneit, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 (vec COMP/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel) v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkýň,

               —

               subsidiárne, znížiť pokutu uloženú žalobkyniam v článku 2 písm. g) a h) uvedeného rozhodnutia,

               —

               subsidiárne pre prípad, že sa zamietne návrh č. 1, zmeniť článok 2 písm. g) a h) rozhodnutia tak, že SKW Stahl-Metallurgie GmbH ručí solidárne za celú sumu pokuty uloženej žalobkyniam,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne napádajú rozhodnutie Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 vo veci COMP/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel. Napadnutým rozhodnutím bola žalobkyniam a ďalším podnikom uložená pokuta za porušenie článku 81 ES, ako aj článku 53 Dohody o EHP. Podľa názoru Komisie sa žalobkyne zúčastnili jediného a trvajúceho protiprávneho konania v oblasti acetylidu vápenatého a horčíka na území EHP s výnimkou Španielska, Portugalska, Írska a Spojeného kráľovstva, ktoré spočívalo v rozdelení trhu, dohodách o kvótach, rozdelení zákazníkov, stanovení cien a výmene dôverných obchodných informácií o cenách, zákazníkoch a predajnom objeme.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne na prvom mieste uvádzajú, že neporušili článok 81 ES. Vzhľadom na to najmä tvrdia, že nemôžu niesť zodpovednosť za porušenie, ktorého sa dopustila ich bývalá dcérska spoločnosť SKW Stahl-Metallurgie GmbH, keďže ani žalobkyne, resp. ani jej právni predchodcovia s ňou netvorili hospodársku jednotku. Žalobkyne naopak preukázali, že jej právni predchodcovia nemali rozhodujúci vplyv na SKW Stahl-Metallurgie GmbH. Z tohto dôvodu žalovaná tiež porušila zásadu osobnej zodpovednosti, prezumpcie neviny, zásadu zavinenia a požiadavku existencie zavinenia.
   Ďalej žalobkyne napádajú im uloženú pokutu. Vzhľadom na to uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 23 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1) a s usmerneniami k metóde stanovenia pokút (2) a okrem toho s oznámením o zhovievavosti (3), so zásadou rovnosti zaobchádzania a so zásadou proporcionality.
   Napokon žalobkyne tvrdia, že Komisia si nesplnila povinnosť, ktorá jej vyplýva z článku 253 ES uviesť odôvodnenie v súvislosti so zisteniami týkajúcimi sa spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti SKW Stahl-Metallurgie GmbH.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, s. 2).

      (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Vec C-246/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný na základe uznesenia Verwaltungsgerichtshof zo dňa 26. mája 2004 vo veci 1) Turn-und Sportunion Waldurg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich a vo veci 2) Edith Barris proti Finanzlandesdirektion für Tirol

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/2

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný na základe uznesenia Verwaltungsgerichtshof zo dňa 26. mája 2004 vo veci 1) Turn-und Sportunion Waldurg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich a vo veci 2) Edith Barris proti Finanzlandesdirektion für Tirol
   (Vec C-246/04)
   (2004/C 251/03)
   Verwaltungsgerichtshof uznesením zo 26. mája 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci 1) Turn-und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberöstereich a vo veci 2) Edith Barris proti Finanzlandesdirektion für Tirol, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 10. júna 2004.
   Verwaltungsgerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Má sa právo členského štátu podľa článku 13 časť C Šiestej smernice Rady č. 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu - spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (ďalej: smernica) spočívajúce v priznaní práva voľby daňovníkom na zdanenie prenajímaných nehnuteľností napriek oslobodeniu od dane stanovenej na základe článku 13 časť B písmeno b) smernice, vykonávať jednotne, alebo smie členský štát pri tom rozlišovať podľa druhu obratu alebo podľa skupín daňovníkov?

               2)

               Umožňuje článok 13 časť B písmeno b) v spojení s časťou C písmeno a) smernice členským štátom úpravu aká je predpokladaná v § 6 odsek 1 číslo 14 UStG 1994 (zákon o dani z obratu) v spojení s § 6 odsek 1 číslo 16 UStG 1994, podľa ktorej je možnosť voľby zdanenia obratu plynúceho z prenájmu nehnuteľností a poľnohospodárskych pozemkov obmedzená tým spôsobom, že sú verejnoprospešné športové spolky z tejto možnosti voľby vylúčené?

               3)

               Umožňuje článok 13 časť B písmeno b) v spojení s časťou C písmeno a) smernice, aby členské štáty prijali takú právnu úpravu akú predpokladá § 2 odsek 5 číslo 2 UStG 1994 v spojení s § 1 odsek 2 číslo 1 Liebhabereiverordnung (nariadenie o záľubách) v znení BGBl (zbierka spolkových zákonov) číslo 33/1993, podľa ktorej neexistuje možnosť voľby pre zdanenie obratov plynúcich z prenajímania, keď prenájom nevedie počas dohľadnej doby k celkovému zisku poťažne k celkovému prebytku príjmov a týka sa budovy, ktorá je vhodná pre využívanie na súkromné ubytovacie účely?

      (1)  Ú. v. EHS L 145, s. 1


title: Spojené veci C-186/11 a C-209/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  24. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou (Články 43 ES a 49 ES — Vnútroštátna právna úprava poskytujúca výhradné právo na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier jedinému podniku, ktorý má právnu formu akciovej spoločnosti a je kótovaný na burze — Reklama hazardných hier a šírenie v iných členských štátoch Európskej únie — Kontrola vykonávaná štátom)

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou
   (Spojené veci C-186/11 a C-209/11) (1)

   (Články 43 ES a 49 ES - Vnútroštátna právna úprava poskytujúca výhradné právo na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier jedinému podniku, ktorý má právnu formu akciovej spoločnosti a je kótovaný na burze - Reklama hazardných hier a šírenie v iných členských štátoch Európskej únie - Kontrola vykonávaná štátom)
   2013/C 71/04
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)

      Žalovaní: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou

      Za účasti: Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Symvoulio tis Epikrateias Athina — Výklad článkov 49 a 56 ZFEÚ (články 43 a 49 ES) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá s cieľom obmedziť ponuku hazardných hier priznáva výhradné právo na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier jedinej spoločnosti založenej vo forme akciovej spoločnosti kótovanej na burze — Inzerovanie hier touto spoločnosťou a rozširovanie do iných krajín Únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá poskytuje výhradné právo na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier jedinému podniku, ak na jednej strane táto právna úprava skutočne nezodpovedá snahe znížiť príležitosti na hru a koherentne a systematicky obmedziť činnosti v tejto oblasti a ak na druhej strane nie je zabezpečená prísna kontrola šírenia odvetvia hazardných hier zo strany verejných orgánov v rozsahu potrebnom na boj proti trestnej činnosti súvisiacej s týmito hrami, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží, aby to overil.

               2.

               V prípade nezlučiteľnosti vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti organizácie hazardných hier s ustanoveniami Zmluvy týkajúcimi sa slobodného poskytovania služieb a slobody usadiť sa, sa vnútroštátne orgány nemôžu počas prechodného obdobia zdržať skúmania žiadostí o udelenie licencií v odvetví hazardných hier, o ktoré ide v konaní vo veci samej.

               3.

               Za takých okolností, akými sú okolnosti v konaní vo veci samej, môžu príslušné vnútroštátne orgány posudzovať žiadosti o udelenie licencií na organizáciu hazardných hier, ktoré im sú predložené v závislosti od úrovne ochrany spotrebiteľov a sociálneho poriadku, ktoré majú v úmysle zaručiť, avšak na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011.

      Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec T-364/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. decembra 2012 — Arla Foods/ÚHVT — Artax (Lactofree)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/69

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. decembra 2012 — Arla Foods/ÚHVT — Artax (Lactofree)
   (Vec T-364/11) (1)

   2013/C 26/136
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Španielsko) 21. mája 2013 — Pablo Acosta Padín/Hijos de J. Barreras S.A.
   (Vec C-276/13)
   2013/C 207/54
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pablo Acosta Padín

      Žalovaná: Hijos de J. Barreras S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú ustanovenia uvedené v právnom predpise, ktorým sa stanovuje sadzobník odmien právnych zástupcov, a to v kráľovskom dekréte č. 1373/2003 zo 7. novembra 2003, ktorý stanovuje sadzobník ich odmien alebo minimálnu sadzbu, ktorá sa môže upraviť len o 12 % smerom nahor alebo nadol, zlučiteľné s článkom 101 ZFEÚ (predtým článok 81 Zmluvy o ES, v spojení s článkom 10) a článkom 4 ods. 3 ZEÚ, pokiaľ orgány členského štátu, vrátane súdov, nemajú skutočnú možnosť odchýliť sa od minimálnej sadzby stanovenej ako zákonná sadzba v prípade, že nastanú mimoriadne okolnosti?

               2.

               Pokiaľ ide o uplatňovanie uvedeného sadzobníka a neuplatňovanie minimálnych sadzieb, ktoré stanovuje: možno za mimoriadne okolnosti považovať prípad, keď existuje veľký nepomer medzi skutočne vykonanou prácou a výškou dlhovanej odmeny, ktorá vyplýva z uplatňovania sadzby alebo sadzobníka?

               3.

               Je právny predpis, ktorý stanovuje sadzobník odmien právnych zástupcov, akým je kráľovský dekrét č. 1373/2003 zo 7. novembra 2003, zlučiteľný s článkom 56 ZFEÚ (predtým článok 49 ZES)?

               4.

               Je táto právna úprava v súlade s požiadavkami nevyhnutnosti a proporcionality, na ktoré odkazuje článok 15 ods. 3 smernice 2006/123/ES (1)?

               5.

               Zahŕňa článok 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach, ktorý stanovuje právo na spravodlivé súdne konanie, aj právo na účinnú obranu proti určeniu odmeny právneho zástupcu, ktorá je neprimerane vysoká a nezodpovedá skutočne vykonanej práci?

               6.

               Ak je odpoveď kladná: sú ustanovenia španielskeho Občianskeho súdneho poriadku, ktoré účastníkovi konania povinnému nahradiť trovy konania bránia napadnúť výšku odmeny právneho zástupcu, ak ju považuje za príliš vysokú a nezodpovedajúcu skutočne vykonanej práci, v súlade s článkom 6 Európskeho dohovoru?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36).