title: Vec T-596/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  2. februára 2012 — Almunia Textil/ÚHVT — FIBA-Europe (EuroBasket) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva EuroBasket — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Basket — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2012 — Almunia Textil/ÚHVT — FIBA-Europe (EuroBasket)
   (Vec T-596/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva EuroBasket - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Basket - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 80/29
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Španielsko) (v zastúpení: J. E. Astiz Suárez, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Manea, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: FIBA-Europe eV (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: T. Hogh Holub, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. októbra 2010 (vec R 280/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Almunia Textil, SA a FIBA-Europe eV

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Almunia Textil, SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a spoločnosťou FIBA-Europe eV vrátane nutných výdavkov, ktoré vynaložila FIBA-Europe eV v súvislosti s konaním pred odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec T-451/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. októbra 2013 — Stromberg Menswear/ÚHVT — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Výmazové konanie — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva STORMBERG — Späťvzatie návrhu majiteľom namietanej ochrannej známky — Rozhodnutie o ukončení výmazového konania — Žaloba restitutio in integrum — Povinnosť odôvodnenia — Článok 58 ods. 1, článok 76 ods. 1 a článok 81 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ ]

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. októbra 2013 — Stromberg Menswear/ÚHVT — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)
   (Vec T-451/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Výmazové konanie - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva STORMBERG - Späťvzatie návrhu majiteľom namietanej ochrannej známky - Rozhodnutie o ukončení výmazového konania - Žaloba restitutio in integrum - Povinnosť odôvodnenia - Článok 58 ods. 1, článok 76 ods. 1 a článok 81 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 367/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stromberg Menswear Ltd (Leeds, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Tsoutsanis, avocat, a C. Tulley, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Leketoy Stormberg Inter AS (Kristiansand S, Nórsko) (v zastúpení: pôvodne T. Mølsgaard, neskôr J. Løje, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. augusta 2012 (vec R 389/2012-4) týkajúcemu sa výmazového konania medzi Stromberg Menswear Ltd a Leketoy Stormberg Inter AS

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Stromberg Menswear Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec C-333/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bács-Kiskun Megyei Bíróság z  12. júla 2005 , ktorý súvisí s konaním: Ilona Németh proti Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bács-Kiskun Megyei Bíróság z 12. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Ilona Németh proti Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága
   (Vec C-333/05)
   (2005/C 315/14)
   Jazyk konania: maďarčina
   Bács-Kiskun Megyei Bíróság podal uznesením z 12. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Ilona Németh proti Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 14. septembra 2005.
   Bács-Kiskun Megyei Bíróság žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je možné považovať daň členského štátu, akou je maďarská registračná daň, za clo alebo poplatok s rovnakým účinkom?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Je možné považovať daň členského štátu, akou je maďarská registračná daň – ktorej zaplatenie je predpokladom registrácie a uvedenia osobného motorového vozidla do prevádzky – za akúkoľvek formu dovozného cla?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: Je daň členského štátu, akou je maďarská registračná daň, zlučiteľná s článkom 90 ES a článkom 33 smernice 77/388/EHS (1) alebo je v rozpore so spoločným systémom dane z pridanej hodnoty?

               4.

               Je daň členského štátu, akou je maďarská registračná daň, v súlade s platným právom Spoločenstva, keď výška registračnej dane na nové a ojazdené osobné motorové vozidlá – odhliadnuc od zaradenia vozidla podľa vplyvu na životné prostredie – nijakým spôsobom neprihliada na pokles hodnoty ojazdeného vozidla a je úplne nezávislá od toho, kedy bolo vozidlo uvedené do prevádzky a ako dlho už je v (súlade s právom) v prevádzke?

      (1)  Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1.


title: Vec C-262/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 26. mája 2011 — Kremikovci AD/Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik-ministar na ikonomikata, energetikata i turizma

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 26. mája 2011 — Kremikovci AD/Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik-ministar na ikonomikata, energetikata i turizma
   (Vec C-262/11)
   2011/C 232/30
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kremikovci AD

      Žalovaný: Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik-ministar na ikonomikata, energetikata i turizma

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné uplatniť ustanovenia Európskej dohody o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Bulharskou republikou na strane druhej, predovšetkým rozhodnutia Asociačnej rady EÚ — Bulharsko, na štátnu pomoc, ktorá bola poskytnutá pred pristúpením Bulharskej republiky k Európskej únii v súlade s ustanoveniami Európskej dohody, najmä článkom 9 ods. 4 jej protokolu č. 2, ak k posúdeniu nezlučiteľnosti štátnej pomoci poskytnutej takýmto spôsobom došlo až po pristúpení Bulharska k Európskej únii? V prípade kladnej odpovede na túto otázku je potrebný výklad nasledujúcej otázky:

                           a)

                           Má sa článok 3 ods. 2 Dodatkového protokolu k Európskej dohode, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Bulharskou republikou na strane druhej, týkajúci sa predĺženia obdobia upraveného v článku 9 ods. 4 Protokolu č. 2 k Európskej dohode vykladať v tom zmysle, že len Európska komisia môže rozhodnúť o tom, či boli program a plány reštrukturalizácie podľa článku 2 Dodatkového protokolu realizované v plnej miere a či sú v súlade s požiadavkami článku 9 ods. 4 Protokolu č. 2 k Európskej dohode? V prípade zápornej odpovede na túto otázku je potrebný výklad nasledujúcej otázky:

                           b)

                           Má sa článok 3 ods. 3 Dodatkového protokolu k Európskej dohode, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Bulharskou republikou na strane druhej, týkajúci sa predĺženia obdobia upraveného v článku 9 ods. 4 Protokolu č. 2 k Európskej dohode vykladať v tom zmysle, že príslušný vnútroštátny orgán Bulharskej republiky má právo vydať rozhodnutie o vymáhaní štátnej pomoci, ktorá nespĺňa požiadavky článku 9 ods. 4 Protokolu č. 2 k Európskej dohode? Ak Súdny dvor odpovie na túto otázku záporne, treba požiadať o zodpovedanie nasledujúcej otázky:

               2.

               Má sa ustanovenie bodu 1 časti prílohy V Aktu o podmienkach pristúpenia Bulharskej republiky a Rumunska k Európskej únii, ktorá sa týka politiky hospodárskej súťaže, vykladať v tom zmysle, že sporná štátna pomoc predstavuje „novú pomoc“ v zmysle bodu 1 ods. 2 tejto prílohy? Ak áno, majú sa v takom prípade na uvedenú „novú pomoc“ uplatniť ustanovenia článkov 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ (články 87 ES a 88 ES) o štátnej pomoci, ako aj ustanovenia nariadenia č. 659/1999 (1)?

                           a)

                           V prípade zápornej odpovede na uvedenú otázku je nutné odpovedať na túto otázku: Majú sa ustanovenia bodu 1 prílohy V Aktu o pristúpení vykladať v tom zmysle, že príslušné vnútroštátne orgány nemôžu prikročiť k vymáhaniu štátnej pomoci, akou je štátna pomoc, o akú ide v konaní vo veci samej, kým Komisia nevydá rozhodnutie, na základe ktorého vyhlási spornú štátnu pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: Má sa rozhodnutie Komisie z 15. decembra 2009 predložené na Varchoven administrativen săd považovať vo vzťahu k neoprávnene poskytnutej pomoci za záporné rozhodnutie v zmysle článku 14 nariadenia č. 659/1999?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES, Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec C-218/05: Žaloba podaná 17. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/31

         Žaloba podaná 17. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-218/05)
   (2005/C 182/55)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: K. Simonsson a C. Loggi, splnomocnení zástupcovia, podala 17. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na vykonanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES (1) z 27. júna 2002, ktorou sa zriaďuje monitorovací a informačný systém spoločenstva pre lodnú dopravu a ktorou sa zrušuje smernica Rady 93/75/EHS, alebo prinajmenšom tým, že neoznámila tieto opatrenia Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 5. februára 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 208, 5. augusta 2002, s. 10.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 146, 29.5.2004

text:
               12.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/10

         (2004/C 156/19)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v
         Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004.

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Spojené veci C-436/08 a C-437/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. februára 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz — Rakúsko) — Haribo Lakritzen Hans Riegel BetriebsgmbH (C-436/08), Österreichische Salinen AG (C-437/08)/Finanzamt Linz (Voľný pohyb kapitálu — Daň z príjmov právnických osôb — Oslobodenie dividend vnútroštátneho pôvodu od dane — Oslobodenie dividend zahraničného pôvodu od dane, ktoré podlieha splneniu určitých podmienok — Uplatnenie systému započítania na zahraničné dividendy, ktoré nie sú oslobodené od dane — Dôkazy požadované, pokiaľ ide o započítateľnú zahraničnú daň)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. februára 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz — Rakúsko) — Haribo Lakritzen Hans Riegel BetriebsgmbH (C-436/08), Österreichische Salinen AG (C-437/08)/Finanzamt Linz
   (Spojené veci C-436/08 a C-437/08) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Daň z príjmov právnických osôb - Oslobodenie dividend vnútroštátneho pôvodu od dane - Oslobodenie dividend zahraničného pôvodu od dane, ktoré podlieha splneniu určitých podmienok - Uplatnenie systému započítania na zahraničné dividendy, ktoré nie sú oslobodené od dane - Dôkazy požadované, pokiaľ ide o započítateľnú zahraničnú daň)
   2011/C 103/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Haribo Lakritzen Hans Riegel BetriebsgmbH (C-436/08), Österreichische Salinen AG (C-437/08)

      Žalovaný: Finanzamt Linz

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Unabhängiger Finanzsenat — Výklad práva Spoločenstva — Vnútroštátna právna úprava; podľa ktorej platí pre vnútroštátne dividendy systém oslobodenia od dane, zatiaľ čo pre zahraničné dividendy sa tento systém uplatňuje až od účasti vo výške 25 % — Správna a súdna prax, ktorá na to, aby sa splnili požiadavky práva Spoločenstva, uplatňuje systém započítania pre zahraničné dividendy vyplývajúce z účasti nižšej ako 25 %

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať tak, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá pre portfóliové dividendy pochádzajúce z účastí v spoločnostiach rezidentoch stanovuje oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb a ktorá pre portfóliové dividendy pochádzajúce od spoločností so sídlom v štátoch, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, takéto oslobodenie od dane podmieňuje existenciou úplnej dohody o vzájomnej pomoci v správnych veciach a pri výkone rozhodnutí medzi dotknutým členským štátom a tretím štátom, pretože na účely dosiahnutia cieľov predmetnej právnej úpravy je potrebná len dohoda o vzájomnej pomoci v správnych veciach.

               2.

               Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať tak, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá oslobodzuje od dane z príjmov právnických osôb portfóliové dividendy, ktoré prijíma spoločnosť rezident od inej spoločnosti rezidenta, zatiaľ čo podrobuje tejto dani portfóliové dividendy, ktoré prijíma spoločnosť rezident od spoločnosti usadenej v inom členskom štáte alebo treťom štáte, ktorý je stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, za predpokladu, že daň odvedená v štáte, kde je táto spoločnosť uvedená ako posledná usadená, sa pripočíta k dani, ktorú má zaplatiť prijímajúca spoločnosť vo svojom členskom štáte, a administratívna záťaž uložená prijímajúcej spoločnosti na to, aby mohla takéto započítanie využiť, nie je neprimeraná. Informácie požadované od spoločnosti prijímajúcej dividendy vnútroštátnym daňovým orgánom týkajúce sa dane, ktorou boli skutočne zdanené zisky spoločnosti rozdeľujúcej dividendy v štáte, v ktorom je táto rozdeľujúca spoločnosť usadená, súvisia so samotným fungovaním metódy započítania a nemožno ich považovať za neprimeranú administratívnu záťaž.

               3.

               Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať tak, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá s cieľom zamedziť dvojitému hospodárskemu zdaneniu oslobodzuje od dane z príjmov právnických osôb portfóliové dividendy vyplatené spoločnosti rezidentovi inou spoločnosťou rezidentom a ktorá, pokiaľ ide o dividendy vyplatené spoločnosťou usadenou v treťom štáte, ktorý nie je zmluvným štátom Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, nestanovuje ani oslobodenie dividend od dane, ani systém započítania dane odvedenej rozdeľujúcou spoločnosťou v štáte, v ktorom má sídlo.

               4.

               Článok 63 ZFEÚ nebráni praxi vnútroštátneho daňového orgánu, ktorý uplatňuje na dividendy pochádzajúce z niektorých tretích štátov metódu započítania, ak účasť prijímajúcej spoločnosti na základnom imaní rozdeľujúcej spoločnosti nedosahuje určitý prah, a metódu oslobodenia, ak prekračuje uvedený prah, zatiaľ čo uplatňuje systematicky metódu oslobodenia pre dividendy vnútroštátneho pôvodu pod podmienkou, že príslušné mechanizmy, ktoré majú za cieľ zamedziť alebo zmierniť reťazové zdanenie rozdelených ziskov, vedú k rovnakému výsledku. Skutočnosť, že daňový orgán požaduje od spoločnosti prijímajúcej dividendy informácie týkajúce sa dane, ktorou boli skutočne zdanené zisky spoločnosti rozdeľujúcej dividendy v treťom štáte, v ktorom je táto rozdeľujúca spoločnosť usadená, súvisí so samotným fungovaním metódy započítania a ako taká neovplyvňuje rovnocennosť medzi metódou oslobodenia a metódou započítania.

               5.

               Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať tak, že:

                           —

                           bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá spoločnostiam rezidentom umožňuje prenos straty zaznamenanej v priebehu jedného zdaňovacieho obdobia do ďalších zdaňovacích období a ktorá zamedzuje dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend tým, že uplatňuje metódu oslobodenia od dane na vnútroštátne dividendy, zatiaľ čo uplatňuje metódu započítania na dividendy vyplácané spoločnosťami usadenými v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, pokiaľ takáto právna úprava neumožňuje pri uplatnení metódy započítania prenos započítania dane z príjmov právnických osôb odvedenej v štáte, kde je usadená spoločnosť vyplácajúca dividendy do nasledujúcich zdaňovacích období, ak prijímajúca spoločnosť vykázala za obdobie, v priebehu ktorého získala zahraničné dividendy, prevádzkovú stratu, a

                           —

                           neukladá členskému štátu povinnosť stanoviť vo svojej daňovej úprave započítanie dane vybratej z dividend zrážkovou daňou v inom členskom štáte alebo v treťom štáte s cieľom zamedziť dvojitému právnemu zdaneniu dividend prijatých spoločnosťou usadenou v prvom členskom štáte, keď toto zdanenie vyplýva zo súbežného výkonu daňovej právomoci týmito členskými štátmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec C-595/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 19. decembra 2012 — Loredana Napoli/Ministero della Giustizia — Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 19. decembra 2012 — Loredana Napoli/Ministero della Giustizia — Dipartimento Amministrazione Penitenziaria
   (Vec C-595/12)
   2013/C 86/11
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Loredana Napoli

      Žalovaný: Ministero della Giustizia — Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa článok 15 smernice 2006/54/ES (1) (návrat z materskej dovolenky) na navštevovanie kurzu odbornej prípravy, ktorý je súčasťou pracovného pomeru, a má sa tento článok vykladať v tom zmysle, že na konci materskej dovolenky má zamestnankyňa právo na prijatie do rovnakého kurzu, ktorý stále prebieha, alebo ho možno vykladať v tom zmysle, že zamestnankyňu možno zapísať do nasledujúceho kurzu, hoci jeho uskutočnenie je aspoň z časového hľadiska neisté?

               2.

               Treba článok 2 ods. 2 písm. c) smernice 2006/54/ES, podľa ktorého predstavuje diskrimináciu akékoľvek menej priaznivé zaobchádzanie z dôvodov materskej dovolenky, vykladať v tom zmysle, že zamestnankyni zabezpečuje absolútnu ochranu, ktorá pretrváva aj v prípade protichodných záujmov, proti akejkoľvek nerovnosti hmotnoprávneho charakteru (Súdny dvor, rozsudok z 30. apríla 1998 vo veci Thibault, C-136/95), s tým dôsledkom, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá tým, že stanovuje vylúčenie z kurzu odbornej prípravy a zároveň zaručuje možnosť zápisu do ďalšieho kurzu, sleduje cieľ zabezpečiť náležité vzdelanie, ale zbavuje zamestnankyňu príležitosti na skorší prístup k novej pracovnej pozícii vrátane poberania príslušného platu spolu s mužskými kolegami, ktorí sa zúčastnili rovnakého výberového konania a pôvodného kurzu odbornej prípravy?

               3.

               Má sa článok 14 ods. 2 smernice 2006/54/ES, podľa ktorého nepredstavuje diskrimináciu rozdielne zaobchádzanie založené na charakteristikách, ktoré vytvárajú prirodzenú požiadavku na povolanie, vykladať v tom zmysle, že umožňuje členskému štátu odložiť prístup k zamestnaniu na úkor zamestnankyne, ktorá nemohla absolvovať úplnú odbornú prípravu z dôvodu materskej dovolenky?

               4.

               Ak by sa v prípade uvedenom v bode c) v prejednávanej veci pripustila v abstraktnej rovine uplatniteľnosť článku 14 ods. 2, má sa v každom prípade toto ustanovenie v spojení so všeobecnou zásadou proporcionality vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje vylúčenie zamestnankyne neprítomnej z dôvodu materskej dovolenky z kurzu odbornej prípravy, namiesto toho, aby sa v rámci vnútroštátnej legislatívy zabezpečilo vytvorenie paralelných doškoľovacích kurzov, ktoré by umožnili zamestnankyni dobehnúť zameškanú prípravu, čím by sa zlúčili práva pracujúcej matky a verejný záujem, napriek organizačným a finančným nákladom, ktoré by sa a touto možnosťou spájali?

               5.

               Obsahuje smernica 2006/54/ES v prípade takého výkladu, že bráni spomenutej vnútroštátnej úprave, z tohto hľadiska ustanovenia s priamym účinkom, ktoré môže vnútroštátny súd priamo uplatniť?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, s. 23).


title: Vec T-101/05: Žaloba podaná 1. marca 2005: BASF Aktiengesellschaft Ludwigshafen proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/28

         Žaloba podaná 1. marca 2005: BASF Aktiengesellschaft Ludwigshafen proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-101/05)
   (2005/C 115/51)
   Jazyk konania: angličtina
   BASF Aktiengesellschaft Ludwigshafen, so sídlom v Ludwigshafene (Nemecko), v zastúpení: N. Levy a J. Temple Lang, Solicitors a C. Feddersen, advokát, podal 1. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil alebo subsidiárne znížil pokutu uloženú BASF podľa rozhodnutia,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť v prospech BASF trovy týkajúce sa tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda pokutu uloženú mu rozhodnutím Komisie z 9. decembra 2004 týkajúcim sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 EHP (Vec COMP/E-2/37.533-Cholín chlorid), uvádzajúcim, že žalobca bol zapojený do súboru dohôd a zosúladených postupov pozostávajúcich z určovania cien, rozdelenia trhu a dohodnutých postupov proti konkurentom v odvetví cholín chloridu v EHP.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že jeho právo na obhajobu bolo porušené tým, že oznámenie výhrad neuvádzalo jasne dôkazy týkajúce sa výpočtu pokuty uloženej žalobcovi konečným rozhodnutím. Žalobca uvádza, že konkrétne 100 % zvýšenie pokuty kvôli odstrašeniu mu nebolo v oznámení výhrad úplne zdôvodnené.
   Žalobca tiež uvádza, že zvýšenie pokuty kvôli odstrašeniu a kvôli veľkosti nie je podľa nariadenia 17/62 (1), teraz nariadenia 1/2003 (2), alebo usmernení pre stanovenie pokút (3) povolené a navyše nie je potrebné. Podľa žalobcu celková veľkosť spoločnosti môže byť použitá iba pre posúdenie dopadu porušenia na trh a nie ako základ pre zvýšenie pokuty. Žalobca tiež tvrdí, že zvýšenie kvôli odstrašeniu by malo byť použité s mierou a vtedy, ak existujú jasné dôvody, čo nie je prípad žalobcu.
   Žalobca ďalej tvrdí, že zvýšenie jeho pokuty o 50 % pre recidívu založené na porušeniach, ktoré sa stali takmer pred 40 a 20 rokmi je v rozpore so zásadou právnej istoty a zásadou primeranosti. Žalobca tiež uvádza, že zvýšenie pokuty pre recidívu bolo vypočítané chybne, nakoľko 50 % nebolo počítaných z počiatočnej sumy, ale zo sumy už zvýšenej kvôli veľkosti a kvôli odstrašeniu.
   Žalobca tvrdí, že bol tiež oprávnený na väčšie zníženie pokuty podľa časti D oznámenia o zmierlivosti (4). Žalobca po prvé tvrdí, že nakoľko bol oprávnený na zníženie pokuty kvôli tomu, že podstatne nepopieral skutočnosti, jedinou otázkou je, či Komisia správne posúdila spoluprácu žalobcu vo vzťahu k iným aspektom oznámenia o zmierlivosti. Podľa žalobcu Komisia kvôli strate častí spisu vo veci prijala nesprávny a neúplný záver o spolupráci žalobcu. Podľa žalobcu rozhodnutie nesprávne opisuje obsah určitých podaní žalobcu, opomína iné dôkazy spolupráce žalobcu v rámci vyšetrovania a obsahuje neúplný opis spolupráce. Žalobca tiež tvrdí, že v každom prípade mal nárok na podstatnejšie zníženie pokuty.
   Nakoniec žalobca uvádza, že Komisia pochybila pri prijatí záveru, že existovalo jedno trvalé porušovanie a že zverejnenie výšky pokuty médiám pred prijatím rozhodnutia predstavuje porušenie povinnosti profesijného tajomstva Komisie a jej povinnosti riadneho úradného postupu, čo zabránilo riadnemu posúdeniu a nezávislému preskúmaniu veci Kolégiom komisárov.

      (1)  Rada EHS: Nariadenie č. 17: Prvé nariadenie implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. ES 13, s. 204)

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1).

      (3)  Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES 1998 C 9, s. 3).

      (4)  Oznámenie Komisie o neuložení alebo znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES 1996 C 207, s. 4).


title: Vec C-536/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 4. decembra 2008 – Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 4. decembra 2008 – Staatssecretaris van Financiën/X
   (Vec C-536/08)
   (2009/C 44/55)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: X
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa článok 17 ods. 2 a 3, ako aj článok 28b časť A ods. 2 šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že pokiaľ je podľa prvého pododseku posledného uvedeného ustanovenia miestom nadobudnutia v rámci Spoločenstva územie členského štátu, ktorý nadobúdateľovi pridelil identifikačné číslo pre daň z obratu použité nadobúdateľom na toto nadobudnutie, má tento nadobúdateľ právo na okamžitý odpočet DPH, ktorú má v tomto členskom štáte zaplatiť, ako dane na vstupe?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-204/05: Žaloba podaná 23. mája 2005: Giorgio Lebedef a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/34

         Žaloba podaná 23. mája 2005: Giorgio Lebedef a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-204/05)
   (2005/C 193/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Giorgio Lebedef, bydliskom v Luxemburgu, Armand Imbert, bydliskom v Bruseli, Jean – Marie Rousseau, bydliskom v Bruseli a Maria Rosario Domenech Cobo, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Gilles Bounéou a Frédéric Frabetti, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 23. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie z 12. júla 2004, ktorým bola výslovne zamietnutá žiadosť D/393/04, ktorou sa žalobcovia domáhali, aby im príslušný odbor sprístupnil operačný systém a celé programové vybavenie používané pri prevádzke ich osobných počítačov v ich materskom jazyku alebo, subsidiárne, v inom oficiálnom jazyku Európskej únie podľa ich výberu,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, úradníci Komisie, požiadali svojho nadriadeného o sprístupnenie operačného systému a celého programového vybavenia používaného pri prevádzke ich osobných počítačov v ich materskom jazyku alebo, subsidiárne, v inom oficiálnom jazyku Európskej únie podľa ich výberu. Keď ich žiadosť, ako aj ich sťažnosti boli zamietnuté, podali žalobcovia túto žalobu. Tvrdia, že prax spočívajúca v inštalácii celej konfigurácie počítačov v angličtine, napriek tomu, že používané programy sú dostupné v niekoľkých jazykoch, porušuje zásadu zákazu diskriminácie, nakoľko dokonalé ovládanie počítača vyžaduje rovnako dokonalú znalosť anglického jazyku prevyšujúcu úroveň, ktorú možno dôvodne očakávať od európskeho úradníka, ktorého rodným jazykom nie je angličtina.
   Žalobcovia rovnako tvrdia údajné porušenie povinnosti starostlivosti o úradníkov, zákazu svojvoľného postupu a povinnosti odôvodnenia, ako aj údajné zneužitie právomoci.


title: Vec T-314/14: Žaloba podaná 29. apríla 2014 – Borde a Carbonium/Komisia

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/24

         Žaloba podaná 29. apríla 2014 – Borde a Carbonium/Komisia
   (Vec T-314/14)
   2014/C 261/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Alexandre Borde (Paríž, Francúzsko) a Carbonium (Paríž) (v zastúpení: A. Herzberg, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutia žalovanej z 19. a 20. februára 2014, ktorými sa rozhodlo o zrušení pridelenia prvého žalobcu na Globálnu alianciu proti zmene klímy (GCCA) a na hodnotiace programy v rámci krajín AKT GCCA,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení základných procesných náležitostí, a to vrátane práva žalobcu byť vypočutý a povinnosti odôvodnenia rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení Zmluvy o Európskej únii, Charty základných práv Európskej únie a Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ako aj na tom, že žalovaná porušila právo žalobcov na spravodlivé, nestranné zaobchádzanie, ktoré nie je svojvoľné, a právo žalobcov na ochranu ich dobrého mena.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutia predstavujú zneužitie právomocí žalovanej.


title: Vec T-37/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. júla 2013 — Exakt Advanced Technologies/ÚHVT — Exakt Precision Tools (EXAKT) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“ )

text:
               12.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/6

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2013 — Exakt Advanced Technologies/ÚHVT — Exakt Precision Tools (EXAKT)
   (Vec T-37/13) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania)
   2013/C 298/09
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Exakt Advanced Technologies GmbH (Norderstedt, Nemecko) (v zastúpení: A. von Bismarck, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Exakt Precision Tools Ltd (Aberdeen, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. októbra 2012 (vec R 1764/2011-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Exakt Advanced Technologies GmbH a Exakt Precision Tools Ltd.

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalovanému.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec C-313/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Taliansko) 28. júna 2012 — Giuseppa Romeo/Regione Siciliana

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Taliansko) 28. júna 2012 — Giuseppa Romeo/Regione Siciliana
   (Vec C-313/12)
   2012/C 295/29
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Giuseppa Romeo

      Žalovaný: Regione Siciliana

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže vnútroštátny súd na základe vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá na účely upravenia výlučne vnútroštátnych záležitostí odkazuje na právo Únie, vykladať a uplatňovať pravidlá a zásady tohto práva tak, že sa vzhľadom na ich výklad poskytnutý judikatúrou Súdneho dvora od nich odchýli alebo ich bude uplatňovať nesprávne?

               2.

               Je na základe článku 3 zákona 241/1990 a článku 3 zákona regiónu Sicília 10/1991 vo vzťahu k článku 1 zákona 241/90, ktorý v spojitosti s povinnosťou odôvodnenia rozhodnutí správnych orgánov stanovenou v článku 296 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie ukladá talianskym správnym orgánom povinnosť uplatňovať zásady právneho poriadku Európskej únie, v súlade s právom Európskej únie výklad a uplatňovanie vyššie uvedených vnútroštátnych ustanovení, na základe ktorého individuálne správne akty v oblasti dôchodkov, teda tie, ktoré sa týkajú subjektívnych práv a ktoré sú v každom prípade záväzné, nemusia spĺňať povinnosť odôvodnenia, a došlo v takomto prípade k porušeniu podstatnej formálnej náležitosti správneho rozhodnutia?

               3.

               Je článok 21g ods. 2 prvá veta zákona 241/1990, ako je vykladaný správnou judikatúrou, vo vzťahu k povinnosti odôvodnenia správnych aktov zakotvenej v článku 3 tohto zákona 241/1990 a v zákone regiónu Sicília 10/1991, v spojitosti s povinnosťou odôvodnenia rozhodnutí správnych orgánov stanovenou v článku 296 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie, v súlade s článkom 1 zákona 241/1990 v rozsahu, v akom tento článok stanovuje povinnosť správneho orgánu uplatňovať zásady právneho poriadku Európskej únie, a je teda odôvodnený a prípustný výklad a uplatnenie možnosti správneho orgánu doplniť odôvodnenie správneho rozhodnutia v konaní pred súdom?


title: Vec F-20/07: Žaloba podaná 27. júna 2007 – Marcuccio/Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/19

         Žaloba podaná 27. júna 2007 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-20/07)
   (2007/C 223/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozhodnutie o zamietnutí žiadosti z 31. marca 2006 a zaslanej 4. apríla 2006 v časti, v ktorej sa uvedené rozhodnutie týka oneskorenej žiadosti žalobcu, aby sa pri vymeriavaní a následnom priznaní náhrady vzťahujúcej sa na vyšetrenie uskutočnené 28. septembra 2005 uplatnil bod 4 článku XV prílohy I Pravidiel týkajúcich sa nemocenského poistenia pre úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej tiež „Pravidlá“),

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým sa zamieta žiadosť z 31. marca 2006,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, vyúčtovanie č. 58, zoznam č. 30001052 z 24. mája 2006,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, správu ADMIN.B.2/MB/nb D(06) 27556 z 30. novembra 2006, obsahujúcu inter alia rozhodnutie menovacieho orgánu v reakcii na sťažnosť zo 7. augusta 2006 a majúcu v podstate rovnaký predmet ako táto žaloba,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila náhradu príspevku do výšky 100 % liečebných nákladov, ktorých náhradu žiada od Spoločného režimu na základe žiadosti z 31. marca 2006, rozdiel medzi sumou 720,45 eur zaplatenou žalobcom a sumou 396,36 eur, ktorá sa mu nahradila, alebo nižšiu sumu, ktorú bude Súd považovať za oprávnenú a spravodlivú z tohto titulu, zvýšiť úroky od 8. apríla 2006 vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou alebo vo výške s kapitalizáciou a so splatnosťou, ktorú bude Súd považovať za spravodlivú,

               —

               zaviazať žalovanú v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, aby zaplatila žalobcovi dlžnú sumu v zmysle bodu 4 článku XV prílohy I Pravidiel vo vzťahu k vyšetreniu vykonanému 28. septembra 2005, zvýšiť tieto úroky od 4. apríla 2006 vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou alebo vo výške s kapitalizáciou a so splatnosťou, ktorú bude Súd považovať za spravodlivú,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba je podaná vzhľadom na odmietnutie žalovanej nahradiť žalobcovi príspevok do výšky 100 % liečebných nákladov, ktoré mu vznikli, a uplatniť pri vymeriavaní náhrady vo vzťahu k lekárskemu vyšetreniu z 28. septembra 2005 bod 4 článku XV prílohy I Pravidiel týkajúcich sa nemocenského poistenia pre úradníkov Európskych spoločenstiev.
   Žalobca uvádza na podporu svojej argumentácie tri žalobné dôvody:

               1.

               absolútny nedostatok odôvodnenia, ako aj absolútny nedostatok šetrenia, nakoľko neuvádza, prečo vôbec žalovaná zamieta žiadosť žalobcu;

               2.

               zjavne nesprávne právne posúdenie, pretože patologický stav žalobcu je porovnateľný so situáciami v zmysle článku 72 služobného poriadku úradníkov, právo na náhradu liečebných nákladov do výšky 100 %;

               3.

               porušenie povinnosti starostlivosti a správneho úradného postupu, keďže žalovaná opomenula zohľadniť vyúčtovanie úrokov žalobcu a dopustila sa mnohých súvisiacich nezákonných aktov.


title: Vec F-47/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. decembra 2006 – Aimi a i./Komisia (Úradníci — Povýšenie — Priebeh kariéry — Služobný poriadok v znení účinnom k  1. máju 2004 — Prechod na nový systém kariéry — Všeobecne záväzný akt — Rovnosť zaobchádzania — Záujem konať)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/49

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. decembra 2006 – Aimi a i./Komisia
   (Vec F-47/06) (1)

   (Úradníci - Povýšenie - Priebeh kariéry - Služobný poriadok v znení účinnom k 1. máju 2004 - Prechod na nový systém kariéry - Všeobecne záväzný akt - Rovnosť zaobchádzania - Záujem konať)
   (2006/C 331/109)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Nicola Aimi (Evere, Belgicko) a iní (v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie individuálnych rozhodnutí, ktorými sa zamietli návrhy žalobcov na prijatie prechodných opatrení menovacím orgánom smerujúcich k zabezpečeniu, v rámci povyšovania v roku 2005 a neskôr, rovnosti zaobchádzania a ich získaných práv
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa odmieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo  17. novembra 2005  vo veci C-22/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 93/104/ES — Pracovné podmienky — Organizácia pracovného času — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/16

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 17. novembra 2005
   vo veci C-22/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 93/104/ES - Pracovné podmienky - Organizácia pracovného času - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 36/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-22/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: G. Rozet a N. Yerrell) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: M. Wimmer), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 25. januára, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: J.-P. Puissochet, vo funkcii predsedu šiestej komory, sudcovia S. von Bahr a A. Borg Barthet (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 17. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že vylúčilo osoby pracujúce v podniku poskytujúcom ľudovú technickú zábavu z oblasti pôsobnosti vnútroštátnych opatrení preberajúcich smernicu Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 3 a článku 17 tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-206/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Georg Köck/Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb (Ochrana spotrebiteľa — Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu — Právna úprava členského štátu upravujúca predchádzajúce povolenie na oznámenie zliav)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Georg Köck/Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb
   (Vec C-206/11) (1)

   (Ochrana spotrebiteľa - Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu - Právna úprava členského štátu upravujúca predchádzajúce povolenie na oznámenie zliav)
   2013/C 63/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Georg Köck

      Žalovaný: Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22), a najmä jej článku 3 ods. 1 a 5 a článku 5 ods. 5 — Právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje, že na vyhlásenie výpredaja je potrebné predchádzajúce povolenie

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nariaďuje zdržať sa obchodnej praktiky neuvedenej v prílohe I tejto smernice jedine z dôvodu, že uvedená praktika nebola vopred schválená príslušným správnym orgánom bez toho, aby uvedený orgán posúdil nekalý charakter dotknutej praktiky podľa požiadaviek uvedených v článkoch 5 až 9 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec F-1/13: Žaloba podaná 3. januára 2013 — ZZ/Europol

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/33

         Žaloba podaná 3. januára 2013 — ZZ/Europol
   (Vec F-1/13)
   2013/C 79/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Europolu o neobnovení žalobcovej zmluvy na dobu neurčitú a zaviazanie Europolu na zaplatenie rozdielu medzi odmenou, ktorú by žalobca mohol naďalej poberať v Europole, a akýmkoľvek iným príjmom, ktorý mu bol vyplácaný

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovaného z 29. februára 2012, ktorým žalovaný oznámil žalobcovi, že jeho zmluva na dobu určitú do 31. mája 2012 nebude obnovená,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie žalobcovi rozdielu medzi výškou odmeny, ktorú by si žalobca mohol nárokovať, ak by naďalej pracoval v službách tejto agentúry, a akoukoľvek výškou mzdy, odmeny, podpory v nezamestnanosti alebo akýchkoľvek iných náhradných príspevkov, ktoré mu boli od 1. júna 2012 vyplácané namiesto odmeny, ktorú by naďalej poberal ako dočasný zamestnanec,

               —

               zaviazať Europol na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec C-60/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrchní soud v Praze — Česká republika) — Konanie o výkone rozhodnutia o peňažnej sankcii uloženej Mariánovi Balážovi (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2005/214/SVV — Uplatnenie zásady vzájomného uznávania peňažných sankcií —  „Vnútroštátny súd, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach“ —  „Unabhängiger Verwaltungssenat“ v rakúskom práve — Povaha a rozsah preskúmania súdom vykonávajúceho členského štátu)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrchní soud v Praze — Česká republika) — Konanie o výkone rozhodnutia o peňažnej sankcii uloženej Mariánovi Balážovi
   (Vec C-60/12) (1)

   (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2005/214/SVV - Uplatnenie zásady vzájomného uznávania peňažných sankcií - „Vnútroštátny súd, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach“ - „Unabhängiger Verwaltungssenat“ v rakúskom práve - Povaha a rozsah preskúmania súdom vykonávajúceho členského štátu)
   2014/C 9/07
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrchní soud v Praze

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Marián Baláž

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vrchní soud v Praze — Výklad článku 1 písm. a) bodu iii) rámcového rozhodnutia Rady 2005/214/SVV z 24. februára 2005 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie (Ú. v. EÚ L 76, s. 16) — Pojem súd, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach — „Unabhängiger Verwaltungssenat“ v rakúskom práve — Pojem „možnosť, aby sa prípad prejednal“ pred súdom v zmysle článku 1 písm. a) bodu iii) rámcového rozhodnutia — Rozsah

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „súd, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach“ uvedený v článku 1 písm. a) bodu iii) rámcového rozhodnutia Rady 2005/214/SVV z 24. februára 2005 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie, zmeneného a doplneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, predstavuje autonómny pojem práva Európskej únie a má sa vykladať v tom zmysle, že pod neho spadá každý súd, ktorý uplatňuje konanie napĺňajúce základné znaky trestného konania. Unabhängiger Verwaltungssenat in der Ländern (Rakúsko) spĺňa tieto kritériá, a preto je potrebné sa naň pozerať tak, že spadá pod uvedený pojem.

               2.

               Článok 1 písm. a) bod iii) rámcového rozhodnutia 2005/214, zmeneného a doplneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že určitá osoba sa musí považovať za osobu, ktorá mala možnosť, aby sa jej prípad prejednal pred súdom príslušným rozhodovať predovšetkým v trestných veciach aj v prípade, ak sa pred podaním opravného prostriedku na súd musí uskutočniť predchádzajúce správne konanie. Takýto súd musí mať neobmedzenú právomoc na preskúmanie veci po právnej aj skutkovej stránke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec F-127/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  10. decembra 2014 – Turkington/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme — Návrh na započítanie odpracovaných rokov, ktorý nebol v stanovenej lehote napadnutý — Neexistencia novej a podstatnej skutočnosti — Zjavná neprípustnosť)

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/50

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 10. decembra 2014 – Turkington/Komisia
   (Vec F-127/14)
   ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme - Návrh na započítanie odpracovaných rokov, ktorý nebol v stanovenej lehote napadnutý - Neexistencia novej a podstatnej skutočnosti - Zjavná neprípustnosť))
   (2015/C 034/60)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Stephen Turkington (Trier, Nemecko) (v zastúpení: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o zamietnutí vykonania opätovného výpočtu započítania práv na dôchodok, ktoré žalobca nadobudol v rámci dôchodkového systému Únie na základe nových všeobecných vykonávacích ustanovení k článkom 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Turkington znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Veci T-537/10 a T-538/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. novembra 2012 — Adamowski/ÚHVT — Fagumit (FAGUMIT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva Fagumit a obrazová ochranná známka Spoločenstva FAGUMIT — Skoršia národná obrazová ochranná známka FAGUMIT — Relatívny dôvod neplatnosti — Článok 8 ods. 3 a článok 165 ods. 4 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2012 — Adamowski/ÚHVT — Fagumit (FAGUMIT)
   (Veci T-537/10 a T-538/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva Fagumit a obrazová ochranná známka Spoločenstva FAGUMIT - Skoršia národná obrazová ochranná známka FAGUMIT - Relatívny dôvod neplatnosti - Článok 8 ods. 3 a článok 165 ods. 4 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 26/77
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ursula Adamowski (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: D. von Schultz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit sp. z o.o. (Fagumit) (Wolbrom, Poľsko) (v zastúpení: M. Krekora, T. Targosz a P. Podrecki, advokáti)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti dvom rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2010 (veci R 1002/2009-1 a R 1003/2009-1) týkajúcim sa dvoch konaní o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťou Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit sp. z o.o. a Ursulou Adamowskou

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-537/10 a T-538/10 sa spájajú na účely vyhlásenia tohto rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Ursula Adamowski znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit sp. z o.o. v konaní pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-209/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  29. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-209/05) (1)

   (2006/C 224/63)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec T-372/11: Žaloba podaná 15. júla 2011 — Basic/ÚHVT — Repsol YPF (basic)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/54

         Žaloba podaná 15. júla 2011 — Basic/ÚHVT — Repsol YPF (basic)
   (Vec T-372/11)
   2011/C 269/120
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Basic Aktiengesellschaft Lebensmittelhandel (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: D. Altenburg, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Repsol YPF, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 31. marca 2011 vo veci R 1440/2010-1,

               —

               zamietol odvolanie podané vo veci R 1440/2010-1 v rozsahu, v akom sa týka rozhodnutia o námietke č. B 1384694,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „basic“ žltej, modrej a červenej farby, prihlasovaná pre tovary a služby zaradené do tried 3, 4, 5, 16, 18, 21, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 39, 43, 44 a 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6752811.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranná známka Spoločenstva č. 5648159 — obrazová ochranná známka „BASIC“ zapísaná pre služby zaradené do tried 35, 37 a 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre niektoré zo sporných služieb zaradených do triedy 35 a vyhovenie pre všetky sporné služby zaradené do triedy 39. Námietka bola zamietnutá pre zvyšné služby zaradené do triedy 35.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia v rozsahu, v akom zamietlo námietku pre niektoré zo služieb zaradených do triedy 35. Zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre tieto služby a zamietnutie odvolania pre ostatné služby zaradené do triedy 35.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát nesprávne predpokladal, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a ochrannou známkou, ktorá bola predmetom námietky.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. novembra 2004 vo veci C-87/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/17/ES — Reorganizácia a likvidácia poisťovní — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 18. novembra 2004
   vo veci C-87/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/17/ES - Reorganizácia a likvidácia poisťovní - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 19/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-87/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: E. Traversa a P. Léouffre) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: E. Dominkovits), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 23. februára 2004, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: J. N. Cunha Rodrigues, vykonávajúci funkciu predsedu štvrtej komory, sudcovia M. Ilešič (spravodajca) a E. Levits, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 18. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady z 19. marca 2001 o reorganizácii a likvidácii poisťovní, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85 z 3.4.2004


title: Vec T-516/09 P: Odvolanie podané 21. decembra 2009 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 7. októbra 2009 vo veci F-122/07, Marcuccio/Komisia

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/40

         Odvolanie podané 21. decembra 2009: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 7. októbra 2009 vo veci F-122/07, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-516/09 P)
   2010/C 51/75
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               v každom prípade: zrušiť v plnom rozsahu a bez akejkoľvek výnimky napadnuté uznesenie,

               —

               vyhlásiť, že žaloba na prvom stupni, ktorá viedla k napadnutému uzneseniu, bola úplne prípustná v plnom rozsahu a bez akejkoľvek výnimky,

               —

               v prvom rade: vyhovieť v plnom rozsahu a bez akejkoľvek výnimky návrhu žalobcu obsiahnutému v žalobe na prvom stupni,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi nahradila všetky trovy, poplatky a odmeny, ktoré musel vynaložiť v predmetnej veci na všetkých stupňoch konania,

               —

               subsidiárne: postúpiť predmetnú vec na Súd pre verejnú službu v inom zložení, aby opätovne rozhodol o veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie smeruje proti uzneseniu vyhlásenému 7. októbra 2009 Súdom pre verejnú službu vo veci F-122/07. Toto uznesenie zamietlo v časti ako zjavne neprípustnú a v časti ako zjavne nedôvodnú žalobu, ktorej predmetom bolo v prvom rade zrušenie rozhodnutia, ktorým žalovaná zamietla návrh žalobcu, aby prešetrila niektoré udalosti, s ktorými bol konfrontovaný v priebehu rokov 2001 a 2003, ako aj návrh za zaviazanie žalovanej na náhradu ujmy, ktorú tým žalobca utrpel.
   Na podporu svojich návrhov sa žalobca odvoláva na prekrútenie a skreslenie skutkových okolností, ku ktorému došlo v napadnutom uznesení, ako aj na nesprávny výklad a uplatnenie povinnosti odôvodnenia aktov.


title: Vec C-277/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. decembra 2010 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session — (Scotland), Edinburgh — Spojené kráľovstvo] — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/RBS Deutschland Holdings GmbH (Šiesta smernica o DPH — Právo na odpočet — Kúpa motorových vozidiel a ich použitie na lízingové plnenia — Rozdiely medzi daňovými systémami dvoch členských štátov — Zákaz zneužívajúceho konania)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. decembra 2010 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session — (Scotland), Edinburgh — Spojené kráľovstvo] — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/RBS Deutschland Holdings GmbH
   (Vec C-277/09) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Právo na odpočet - Kúpa motorových vozidiel a ich použitie na lízingové plnenia - Rozdiely medzi daňovými systémami dvoch členských štátov - Zákaz zneužívajúceho konania)
   2011/C 63/10
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Session (Škótsko), Edinburgh

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Odporkyňa: RBS Deutschland Holdings GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Výklad článku 17 ods. 3 písm. a) smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Plnenia, ktorých jediným cieľom je získať daňovú výhodu — Poskytovanie lízingu automobilov v Spojenom kráľovstve nemeckou dcérskou spoločnosťou banky so sídlom v Spojenom kráľovstve

      Výrok rozsudku

               1.

               Za okolností ako vo veci samej sa článok 17 ods. 3 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, musí vykladať v tom zmysle, že členský štát nemôže zdaniteľnej osobe odmietnuť odpočet dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe v súvislosti s kúpou tovaru v tomto členskom štáte, ak bol tento tovar použitý na lízingové plnenia uskutočnené v inom členskom štáte, a to len z dôvodu, že plnenia uskutočnené na výstupe neviedli v druhom členskom štáte k platbe dane z pridanej hodnoty.

               2.

               Zásada zákazu zneužívajúceho konania nebráni právu na odpočet dane z pridanej hodnoty uznanému v článku 17 ods. 3 písm. a) smernice 77/388, za okolností ako v prejednávanej veci, keď sa podnik so sídlom v jednom členskom štáte rozhodne poskytnúť prostredníctvom svojej dcérskej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte lízing tovaru pre tretiu spoločnosť so sídlom v prvom členskom štáte, aby sa tak vyhol dani z pridanej hodnoty z platby poskytnutej ako protihodnota za tieto lízingové plnenia, ktoré sú v prvom členskom štáte kvalifikované ako služby prenájmu poskytnuté v druhom členskom štáte a v tomto druhom členskom štáte ako dodávka tovaru uskutočnená v prvom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-410/05: Žaloba podaná  21. novembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/20

         Žaloba podaná 21. novembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-410/05)
   (2006/C 36/40)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Zavvos a G. Braun, členovia právneho servisu Komisie, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2001/97/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. decembra 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/308/EHS o ochrane finančného systému pred využívaním na účely prania špinavých peňazí [neoficiálny preklad] (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 15. júna 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 344, 28.12.2001, s. 76.


title: Vec T-51/13: Žaloba podaná 30. januára 2013 — Evropaïki Dynamiki/EIB

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/26

         Žaloba podaná 30. januára 2013 — Evropaïki Dynamiki/EIB
   (Vec T-51/13)
   2013/C 86/44
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil EIB povinnosť zaplatiť žalobkyni 536 610,22 eura z dôvodu náhrady škody, ktorá jej mala byť spôsobená stratou možnosti uzavrieť rámcovú zmluvu spolu s kompenzačnými úrokmi plynúcimi od 31. januára 2008 až do vyhlásenia rozsudku v tejto veci a s úrokmi z omeškania od vyhlásenia rozsudku v tejto veci až do úplného zaplatenia,

               —

               uložil EIB povinnosť zaplatiť žalobkyni 150 000 eur ako osobitnú náhradu škody spolu s kompenzačnými úrokmi plynúcimi od 31. januára 2008 až do vyhlásenia rozsudku v tejto veci a s úrokmi z omeškania od vyhlásenia rozsudku v tejto veci až do úplného zaplatenia,

               —

               uložiť EIB povinnosť nahradiť žalobkyne trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha, aby jej Všeobecný súd Európskej únie priznal podľa článku 340 druhého odseku ZFEÚ v spojení s článkom 266 ZFEÚ náhradu škody spôsobenú protiprávnym konaním Európskej investičnej banky (ďalej len „EIB“).
   Uvedená škoda vyplýva, tak ako bolo rozhodnuté rozsudkom z 20. septembra 2011, Evropaïki Dynamiki/BEI, T-461/08, z toho, že EIB protiprávne neprijala ponuku predloženú žalobkyňou v rámci verejného obstarávania na uzavretie rámcovej zmluvy na poskytovanie služieb.
   V tejto súvislosti žalobkyňa žiada po prvé náhradu škody vo forme restitutio in integrum spôsobenú stratou možnosti uzavrieť rámcovú zmluvu a po druhé osobitnú náhradu škody z dôvodu protiprávneho konania a zneužívajúceho správania EIB voči žalobkyni.
   Žalobkyňa tvrdí, že podmienky na vyvodenie mimozmluvnej zodpovednosti EIB tak, ako sú vykladané judikatúrou, sú v súvislosti s náhradou jej škody splnené.


title: Vec C-371/05: Žaloba podaná  7. októbra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/8

         Žaloba podaná 7. októbra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-371/05)
   (2006/C 10/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. Cattabriga, X. Lewis a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia, podala 7. októbra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 92/50/EHS (1), najmä z jej článkov 11 a 15 tým, že Comune di Mantova priamo a bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev uzavrela zmluvu o správe, údržbe a rozvoji svojich informačných služieb so spoločnosťou A.S.I. S.p.A.;

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Komisia sa na základe sťažnosti dozvedela o zmluve uzavretej 2. decembra 1997, ktorou Comune di Mantova priamo a bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania poverila správou, údržbou a rozvojom svojich informačných služieb spoločnosť, na ktorej obchodnom imaní má podiel Azienda Servizi Informativi („A.S.I“) S.p.A. Zmluva bola uzavretá na 15 rokov do 31. decembra 2012.

               2.

               Komisia sa domnieva, že zverenie informačných služieb Comune di Mantova spoločnosti A.S.I. S.p.A. predstavuje verejnú zmluvu na poskytnutie služieb, ktorá podlieha režimu smernice 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb. V predmetnej veci mal byť teda použitý niektorý postup verejného obstarávania v súlade s touto smernicou, najmä malo byť uverejnené oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev v súlade s článkom 11 a článkom 15 ods. 2 uvedenej smernice.

               3.

               Okrem toho podľa žalobcu talianske orgány neuviedli skutočnosti, ktoré by dostatočne preukazovali, že vzhľadom na súbor právnych vzťahov medzi Comune a spoločnosťou, s ktorou bola uzavretá zmluva, ako aj na činnosť tejto spoločnosti, ide čisto o „interný“ úkon (alebo In House providing), na ktorý sa smernice Spoločenstva z oblasti verejného obstarávania nevzťahujú.

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.


title: Vec C-578/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — Rhimou Chakroun/Minister van Buitenlandse Zaken (Právo na zlúčenie rodiny — Smernica 2003/86/ES — Pojem využívanie systému sociálnej pomoci — Pojem zlúčenie rodiny — Založenie rodiny)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — Rhimou Chakroun/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Vec C-578/08) (1)

   (Právo na zlúčenie rodiny - Smernica 2003/86/ES - Pojem „využívanie systému sociálnej pomoci“ - Pojem „zlúčenie rodiny“ - Založenie rodiny)
   2010/C 113/17
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van state

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Rhimou Chakroun

      Žalovaný: Minister van Buitenlandse Zaken

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State — Výklad článku 2 písm. d) a článku 7 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224) — Výrazy „využívanie systému sociálnej pomoci“ a „zlúčenie rodiny“

      Výrok rozsudku

               1.

               Výraz „aby sa uchýlil k systému sociálnej pomoci“ obsiahnutý v článku 7 ods. 1 úvodnej časti a písmene c) smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu prijať právnu úpravu týkajúcu sa zlúčenia rodiny, na základe ktorej bude odoprené zlúčenie rodiny garantovi, ktorý preukázal, že má trvalé a pravidelné príjmy, ktoré sú dostatočné na pokrytie vlastných potrieb a potrieb svojich rodinných príslušníkov, ale ktorý vzhľadom na výšku svojich príjmov by mohol mať nárok na osobitnú sociálnu pomoc v prípade osobitných a individuálne určených nákladov potrebných na živobytie, na zníženie daní schválené zo strany územných celkov v závislosti od príjmov alebo na opatrenia na podporu príjmu v rámci obecnej politiky na podporu jednotlivcov s nízkymi príjmami („minimabeleid“).

               2.

               Smernica 2003/86 a najmä článok 2 úvodná časť a písmeno d) tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že tomuto ustanoveniu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá pri uplatňovaní požiadaviek na príjem uvedených v článku 7 ods. 1 úvodnej časti a písmene c) rozlišuje podľa toho, či rodinné vzťahy vznikli pred vstupom, alebo po vstupe garanta na územie hostiteľského členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-180/08 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. novembra 2009 — Tiralongo/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Nepredĺženie zmluvy na dobu určitú — Žaloba o náhradu škody — Príčina ujmy — Povinnosť odôvodnenia Súdu pre verejnú službu )

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/27

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. novembra 2009 — Tiralongo/Komisia
   (Vec T-180/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Nepredĺženie zmluvy na dobu určitú - Žaloba o náhradu škody - Príčina ujmy - Povinnosť odôvodnenia Súdu pre verejnú službu“)
   2010/C 11/53
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Taliansko) (v zastúpení: F. Sciaudone, R. Sciaudone a S. Frazzani, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Corongiu, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 6. marca 2008, Tiralongo/Komisia (F-55/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Giuseppe Tiralongo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-476/14: Žaloba podaná 26. júna 2014 – Poal Investments XXI a i./Komisia

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/49

         Žaloba podaná 26. júna 2014 – Poal Investments XXI a i./Komisia
   (Vec T-476/14)
   2014/C 261/77
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Poal Investments XXI, SL (Madrid, Španielsko), Poal Investments XXII, SL (Madrid), Naviera Cabo Vilaboa C-1658, AIE (Madrid) a Naviera Cabo Domaio C-1659, AIE (Madrid) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, ktoré boli uvedené vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec C-158/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  20. mája 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Zamestnanci, ktorí nie sú civilnými zamestnancami orgánov verejnej správy — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 20. mája 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-158/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Zamestnanci, ktorí nie sú civilnými zamestnancami orgánov verejnej správy - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 179/19
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: I. Martinez del Peral Cagigal a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: B. Plaza Cruz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 1 ods. 3 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381) a článku 18 písm. a) smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197) zachovaného článkom 27 ods. 1 smernice 2003/88/ES a vykladaného v spojení s prílohou I časťou B tejto smernice — Zamestnanci, ktorí nie sú civilnými zamestnancami orgánov verejnej správy

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo v súvislosti so zamestnancami, ktorí nie sú civilnými zamestnancami orgánov verejnej správy všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 3 tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec C-622/13 P: Odvolanie podané 27. novembra 2013 : Castel Frères SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  13. septembra 2013 vo veci T-320/10, Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/16

         Odvolanie podané 27. novembra 2013: Castel Frères SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. septembra 2013 vo veci T-320/10, Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-622/13 P)
   2014/C 24/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Castel Frères SAS (v zastúpení: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2013 vo veci T-320/10,

               —

               zamietol žalobu o neplatnosť podanú Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. mája 2010 vo veci R 962/2009-2,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol návrh odvolateľky smerujúci k tomu, aby žaloba podaná na Všeobecný súd bola zamietnutá ako neprípustná z dôvodu „abus de droit“, ktorého sa dopustil ďalší účastník konania. Odvolateľkine tvrdenie sa zakladá na skreslení dôkazov. Tvrdenie sa ďalej zakladá na nesprávnom výklade významu zneužitia práv v konaniach pred inštitúciami Európskej únie. Tvrdenie sa tiež zakladá na nedostatočnom odôvodnení rozhodnutia, pretože Všeobecný súd neposkytol nijaké odôvodnenie zamietnutia návrhu odvolateľky.
   Odvolateľka ďalej tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1), keďže uplatnil nesprávne právne kritérium pri určení, že ochranná známka odvolateľky bola nenáležite zapísaná.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-406/06: Uznesenie Súdneho dvora (šiestej komory) z  8. februára 2007 – Landtag Schleswig-Holstein/Komisia Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Zjavná nespríslušnosť Súdneho dvora — Vrátenie Súdu prvého stupňa)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/15

         Uznesenie Súdneho dvora (šiestej komory) z 8. februára 2007 – Landtag Schleswig-Holstein/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-406/06) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Zjavná nespríslušnosť Súdneho dvora - Vrátenie Súdu prvého stupňa)
   (2007/C 95/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Landtag Schleswig-Holstein (v zastúpení: S. Laskowski a J. Caspar, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutí Komisie z 10. marca 2006 a z 23. júna 2006, ktorými bol žalobcovi zamietnutý prístup k dokumentu SEK (2005) 420 z 22. marca 2005, ktorý obsahuje právnu analýzu týkajúcu sa návrhu rámcového rozhodnutia prejednávaného v Rade o uchovávaní údajov spracovaných a uložených v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných služieb elektronickej komunikácie alebo údajov vo verejných komunikačných sieťach s cieľom prevencie, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných deliktov a trestných činov, vrátane terorizmu (dokument Rady 8958/04 CRIMORG 36 TELECOM 82)
   Výrok uznesenia

               1.

               Vec Landtag Schleswig-Holstein/Komisia (C-406/06) sa vracia Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev na ďalšie konanie.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


               18.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/15

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 22. októbra 2014 proti Islandskej republike
   (Vec E-21/14)
   (2014/C 455/10)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Markus Schneider a Clémence Perrin, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 22. októbra 2014 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada, aby Súd EZVO rozhodol, že:

               1.

               Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala, ani/alebo Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámila opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole IV bode 4 prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ z 19. mája 2010 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom jej protokolu 1, si nesplnila svoje záväzky podľa uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Táto žaloba Dozorného úradu EZVO sa týka skutočnosti, že Islandská republika si nesplnila svoje záväzky vyhovieť najneskôr do 18. februára 2014 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 18. decembra 2013, ktoré sa týka skutočnosti, že Islandská republika netransponovala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ z 19. mája 2010 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch (ďalej len „akt“), ako sa na ňu odkazuje v kapitole IV bode 4 prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k dohode.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, ani/alebo Dozornému úradu EZVO takéto opatrenia neoznámil, si nesplnil svoje záväzky podľa článku 16 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec T-556/08: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 – Slovenská pošta/Komisia („Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Slovenské trhy služieb tradičnej pošty a služieb hybridnej pošty — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 86 ods. 1 ES v spojení s článkom 82 ES — Výhradné právo na doručovanie hybridnej pošty — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť odôvodnenia — Právo byť vypočutý — Definícia trhu — Rozšírenie monopolu — Článok 86 ods. 2 ES — Právna istota — Legitímna dôvera“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 – Slovenská pošta/Komisia
   (Vec T-556/08) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Slovenské trhy služieb tradičnej pošty a služieb hybridnej pošty - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 86 ods. 1 ES v spojení s článkom 82 ES - Výhradné právo na doručovanie hybridnej pošty - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Definícia trhu - Rozšírenie monopolu - Článok 86 ods. 2 ES - Právna istota - Legitímna dôvera“))
   (2015/C 155/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovenská pošta a.s. (Banská Bystrica, Slovensko) (v zastúpení: pôvodne O. Brouwer, C. Schillemans a M. Knapen, neskôr O. Brouwer a P. Schepens a napokon O. Brouwer a A. Pliego Selie, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Sauer, A. Tokár a A. Antoniadis, neskôr R. Sauer, A. Tokár a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Cromwell a.s. (Bratislava, Slovensko), Slovak Mail Services a.s. (Bratislava), Prvá Doručovacia a.s. (Bratislava) (v zastúpení: pôvodne M. Maier a P. Werner, neskôr P. Werner, advokáti), a ID Marketing Slovensko s.r.o., predtým TNT Post Slovensko s.r.o. (Bratislava) (v zastúpení: pôvodne J. Ellison, solicitor, a T. Rybár, advokát, neskôr T. Rybár a I. Pecník, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K (2008) 5912 v konečnom znení zo 7. októbra 2008 o slovenských právnych predpisoch týkajúcich sa služieb hybridnej pošty (vec COMP/39.562 – Slovenský poštový zákon)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Slovenská pošta a.s. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou, ako aj spoločnosťami Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia a.s. a ID Marketing Slovensko s.r.o..

               3.

               Slovenská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-642/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Cieśla/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/56

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Cieśla/Parlament
   (Vec T-642/15)
   (2016/C 048/64)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Wojciech Cieśla (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8463 C zo 14. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec C-59/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Nancy (Francúzsko) 9. februára 2011 — Association Kokopelli/Graines Baumaux SAS

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Nancy (Francúzsko) 9. februára 2011 — Association Kokopelli/Graines Baumaux SAS
   (Vec C-59/11)
   2011/C 120/08
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Nancy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Association Kokopelli

      Odporkyňa: Graines Baumaux SAS

      Prejudiciálna otázka

   Sú smernice Rady 98/95/ES (1), 2002/53/ES (2) a 2002/55/ES (3) a smernica Komisie 2009/145 (4) platné z hľadiska nasledujúcich základných práv a zásad Európskej únie, a to práva na slobodný výkon hospodárskej činnosti, zásady proporcionality, rovnosti alebo zákazu diskriminácie, voľného pohybu tovaru a z hľadiska záväzkov prijatých v zmysle medzinárodnej zmluvy o rastlinných genetických zdrojoch pre výživu a poľnohospodárstvo najmä v rozsahu v akom ukladajú obmedzenia výroby a uvádzania tradičných osív a sadeníc na trh?

      (1)  Smernica Rady 98/95/ES zo 14. decembra 1998, ktorou sa vzhľadom na konsolidáciu vnútorného trhu, geneticky modifikované odrody rastlín a genetické zdroje rastlín menia a dopĺňajú smernice 66/400/EHS, 66/401/EHS, 66/402/EHS, 66/403/EHS, 69/208/EHS, 70/457/EHS a 70/458/EHS o obchodovaní s osivom repy, osivom krmovín, osivom obilnín, so sadivom zemiakov, s osivom olejnín a priadnych rastlín a s osivom zelenín a o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlín (Ú. v. ES L 25, s. 1; Mim. vyd. 03/024, s. 334).

      (2)  Smernica Rady 2002/53/ES z 13. júna 2002 o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov (Ú. v. ES L 193, s. 1; Mim. vyd. 03/036, s. 281).

      (3)  Smernica Rady 2002/55/ES z 13. júna 2002 o obchodovaní s osivom zelenín (Ú. v. ES L 193, s. 33; Mim. vyd. 03/036, s. 313).

      (4)  Smernica Komisie 2009/145/ES z 26. novembra 2009, ktorou sa stanovujú určité výnimky pre schvaľovanie krajových odrôd a odrôd zeleniny, ktoré sa tradične pestovali v určitých oblastiach a regiónoch a sú ohrozené genetickou eróziou, a odrôd zeleniny, ktoré nemajú vlastnú hodnotu pre komerčné pestovanie plodín, ale sú vyšľachtené na pestovanie v určitých podmienkach, a pre uvádzanie osiva týchto krajových odrôd a odrôd na trh (Ú. v. EÚ L 312, s. 44).


title: Vec F-73/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 17. marca 2015 – AX/ECB (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Disciplinárne konanie — Disciplinárne opatrenie — Prepustenie — Právo na obhajobu — Prístup k disciplinárnemu spisu — Prístup k informáciám a dokumentom týkajúcim sa ostatných útvarov — Primeraná lehota — Legalita zloženia disciplinárnej komisie — Poradná úloha disciplinárnej komisie — Sprísnenie opatrenia v porovnaní s navrhovaným opatrením — Povinnosť odôvodnenia — Vedenie útvaru — Zjavne nesprávne posúdenie — Proporcionalita opatrenia — Poľahčujúce okolnosti — Priťažujúce okolnosti — Námietka nezákonnosti)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 17. marca 2015 – AX/ECB
   (Vec F-73/13) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci ECB - Disciplinárne konanie - Disciplinárne opatrenie - Prepustenie - Právo na obhajobu - Prístup k disciplinárnemu spisu - Prístup k informáciám a dokumentom týkajúcim sa ostatných útvarov - Primeraná lehota - Legalita zloženia disciplinárnej komisie - Poradná úloha disciplinárnej komisie - Sprísnenie opatrenia v porovnaní s navrhovaným opatrením - Povinnosť odôvodnenia - Vedenie útvaru - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita opatrenia - Poľahčujúce okolnosti - Priťažujúce okolnosti - Námietka nezákonnosti))
   (2015/C 146/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: AX (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: M. López Torres a E. Carlini, splnomocnení zástupcovia, a B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o prepustení žalobcu v dôsledku disciplinárneho konania za vážny priestupok a návrh na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AX znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou centrálnou bankou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013, s. 33.