title: Vec T-302/06: Žaloba podaná 6. novembra 2006 – Hartmann/ÚHVT (E)

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/27

         Žaloba podaná 6. novembra 2006 – Hartmann/ÚHVT (E)
   (Vec T-302/06)
   (2006/C 310/51)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Paul Hartmann Aktiengesellschaft (Heidenheim, Nemecko) (v zastúpení: K. Gründig-Schnelle, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „E“ pre výrobky zaradené do tried 5, 10 a 25 – prihláška č. 4 316 949.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: spochybnenie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.


title: Vec C-614/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. októbra 2012 — Európska komisia/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 95/46/ES — Spracovávanie osobných údajov a voľný pohyb týchto údajov — Ochrana fyzických osôb — Článok 28 ods. 1 — Vnútroštátny dozorný orgán — Nezávislosť — Dozorný orgán a úrad spolkového kancelára — Osobné a organizačné väzby)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. októbra 2012 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-614/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 95/46/ES - Spracovávanie osobných údajov a voľný pohyb týchto údajov - Ochrana fyzických osôb - Článok 28 ods. 1 - Vnútroštátny dozorný orgán - Nezávislosť - Dozorný orgán a úrad spolkového kancelára - Osobné a organizačné väzby)
   2012/C 379/09
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) (v zastúpení: H. Kranenborg, I. Chatelier a H. Hijmans, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: G. Hesse, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 28 ods. 1 druhej vety smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 10) — Povinnosť členských štátov zabezpečiť, aby vnútroštátne dozorné orgány pre ochranu osobných údajov vykonávali svoje úlohy s úplnou nezávislosťou — Úzke osobné a organizačné väzby medzi dozorným orgánom a úradom spolkového kancelára (Bundeskanzleramt) — Podriadenosť dozorného orgánu kontrole spolkového kancelára

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že neprijala všetky právne predpisy nevyhnutné na to, aby právna úprava platná v Rakúsku spĺňala kritérium nezávislosti, pokiaľ ide Datenschutzkommission (komisia pre ochranu údajov), a konkrétne tým, že zaviedla právnu úpravu, na základe ktorej

                           —

                           správca Datenschutzkommission je spolkovým úradníkom, ktorý podlieha služobnému dohľadu,

                           —

                           kancelária Datenschutzkommission je začlenená medzi útvary úradu spolkového kancelára a

                           —

                           spolkový kancelár má bezpodmienečné právo na informácie týkajúce sa všetkých otázok riadenia Datenschutzkommission,

                     nesplnila povinnosti na základe článku 28 ods. 1 druhého pododseku smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Spolková republika Nemecko a Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec T-31/14: Žaloba podaná 7. januára 2014 — Banco Popular Español/Komisia

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/21

         Žaloba podaná 7. januára 2014 — Banco Popular Español/Komisia
   (Vec T-31/14)
   2014/C 61/38
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banco Popular Español, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero a G. Canalejo Lasarte, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie na základe článku 263 ZFEÚ v rozsahu, v akom ním bolo rozhodnuté, že ide o štátnu pomoc a nariadené jej vymáhanie od investorov,

               —

               subsidiárne, zrušil články 1, 2 a článok 4 ods. 1 rozhodnutia, ktoré označujú investorov za príjemcov pomoci, ktorí musia vrátiť údajnú pomoc,

               —

               subsidiárne, ponechal neuplatnený príkaz na vymáhanie pomoci od investorov podľa článku 4 ods. 1 in fine vzhľadom na to, že tento porušuje zásadu právnej istoty a zásadu legitímnej dôvery, keďže nemožno nariadiť vymáhanie pomoci v deň, ktorý predchádza uverejneniu rozhodnutia o začatí [konania vo veci formálneho zisťovania],

               —

               subsidiárne, zrušil článok 2 rozhodnutia a vyhlásil metódu stanovenia údajnej výhody, ktorú majú investori vrátiť, za protiprávnu,

               —

               vyhlásil za neplatný alebo prípadne čiastočne zrušil článok 4 ods. 1 rozhodnutia týkajúci sa zákazu „preniesť povinnosť vrátenia na tretiu osobu“, keďže ide o vyhlásenie zákazu alebo údajnej neplatnosti zmluvných podmienok týkajúcich sa vrátenia zo strany tretích osôb súm, ktoré majú investori vrátiť Španielsku, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v tejto veci je to isté, ako vo veci T-29/14, Taetel/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako tie, ktoré už boli uvedené v danej veci.


title: Vec T-6/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23°48’25’’S) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie Southern Territory 23°48’25’’S — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie SOUTHERN — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – AWG/EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25’’S)
   (Vec T-6/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie Southern Territory 23o48’25’’S - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie SOUTHERN - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 239/57)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Nemecko) (v zastúpení: T. Sambuc, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Takko Holding GmbH (Telgte, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. novembra 2015 (vec R 735/2015-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťou Takko Holding a spoločnosťou AWG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-487/04: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  29. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Porušenie povinnosti členským štátom — Nariadenie Rady (ES) č. 1255/1999 a nariadenie Komisie (ES) č. 2799/1999 — Mlieko a mliečne výrobky — Sušené odstredené mlieko — Systém kontroly sušeného odstredeného mlieka )

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-487/04) (1)

   (Porušenie povinnosti členským štátom - Nariadenie Rady (ES) č. 1255/1999 a nariadenie Komisie (ES) č. 2799/1999 - Mlieko a mliečne výrobky - Sušené odstredené mlieko - Systém kontroly sušeného odstredeného mlieka )
   (2006/C 212/08)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bordes a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca, a D. Del Gaizo, advokát)
   Predmet veci
   Porušenie povinnosti členským štátom – Porušenie nariadenia Rady (ES) č. 1255/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami (Ú. v. ES L 160, s. 48; Mim. vyd. 03/025, s. 366) a nariadenia Komisie (ES) č. 2799/1999 zo 17. decembra 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia (ES) č. 1255/1999, týkajúce sa poskytovania finančnej pomoci na odstredené mlieko a sušené odstredené mlieko určené na výkrm zvierat a na predaj takéhoto sušeného odstredeného mlieka (Ú. v. ES L 340, s. 3; Mim. vyd. 03/028, s. 110) – Zavedenie systému kontroly sušeného mlieka, ktorý nestanovuje právna úprava Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z nariadenia Rady (ES) č. 1255/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami a z nariadenia Komisie (ES) č. 2799/1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia (ES) č. 1255/1999, týkajúce sa poskytovania finančnej pomoci na odstredené mlieko a sušené odstredené mlieko určené na výkrm zvierat a na predaj takéhoto sušeného odstredeného mlieka, tým, že jednostranne zaviedla systém kontroly sušeného mlieka s určeným použitím, ktorý plne harmonizované právo Spoločenstva platné v danom sektore nestanovuje.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-248/05: Žaloba podaná 14. júna 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írskej republike

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/9

         Žaloba podaná 14. júna 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írskej republike
   (Vec C-248/05)
   (2005/C 205/17)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Sara Pardo Quintillán a Donatella Recchia, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci F. Louis, barreau Bruxelles a C. O'Daly, Solicitor, Law Society of Ireland, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 14. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Írskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že neprijatím všetkých nevyhnutných opatrení pre dosiahnutie súladu s článkami 4, 5, 7, 9 a 10 smernice Rady 80/68/EHS (1) o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami v súvislosti so skládkou odpadov v Ballymurtagh (County Wicklow) si Írska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice a Zmluvy;

               2.

               vyhlásil, že neprijatím všetkých nevyhnutných opatrení pre dosiahnutie súladu s článkami 5, 7, 8, 10, 12 a 13 smernice Rady 80/68/EHS pokiaľ ide o nepriame vypúšťanie pochádzajúce zo septikov si Írska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice a Zmluvy a

               3.

               zaviazal Írsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia bola prostredníctvom viacerých sťažností upovedomená o rozsiahlom porušovaní smernice Rady 80/68/EHS v Írskej republike.
   Po prvé, od roku 1989 umožnila Írska republika prevádzkovanie skládky odpadov v Ballymurtagh (County Wicklow) bez udelenia formálneho povolenia požadovaného článkom 4 ods. 2 smernice 80/68/EHS. Vyššie uvedené porušenie článku 4 ods. 2 tiež implikuje porušenie článku 9 tejto smernice. Naviac, povolenie ukladania odpadu na skládku vydané až v roku 2001 Ireland's Environmental Protection Agency [írska agentúra pre ochranu životného prostredia] porušuje články 4, 5, 7 a 10 smernice 80/68/EHS.
   Po druhé, Komisia disponuje dôkazmi preukazujúcimi, že Írska republika porušila smernicu 80/68/EHS pokiaľ ide o nepriame vypúšťanie odpadov pochádzajúcich zo septikov do podzemných vôd. V tejto súvislosti Komisia vyšetrovala okolnosti týkajúce sa hotelového zariadenia umiestneného v Creacon Lodge (County Wicklow), výklad článku 5 ods. 1 smernice 80/68 EHS dlhodobo uplatňovaný Írskou republikou a rozsiahlejšie porušenia tejto smernice na írskom vidieku. Správy o eutrofizácii jazier v Killarney, Co. Kerry, oficiálne írske správy o znečistení vôd a porušenia smernice 80/778/EHS (2) o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu [neoficiálny preklad] preukazujú, že Írska republika porušila príslušné ustanovenia smernice 80/68/EHS.
   Komisia sa preto domnieva, že Írska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 a 13 smernice 80/68/EHS o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami.

      (1)  Smernica Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami, Ú. v. ES L 20, 26.1.1980, s. 43.

      (2)  Smernica Rady 80/778/EHS z 15. júla 1980 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu [neoficiálny preklad], Ú. v. ES L 229, 30.8.1980, s. 11.


title: Vec T-262/07: Žaloba podaná 13. júla 2007 – Litva/Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/53

         Žaloba podaná 13. júla 2007 – Litva/Komisia
   (Vec T-262/07)
   (2007/C 211/100)
   Jazyk konania: litovčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a E. Matulionytė)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 1979, konečné znenie (1), zo 4. mája 2007 alebo subsidiárne zrušiť toto rozhodnutie v rozsahu, v akom je určené Litovskej republike,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie stanovuje množstvá poľnohospodárskych produktov vo voľnom obehu v nových členských štátoch ku dňu pristúpenia presahujúce množstvá, ktoré možno považovať za obvyklý prenos zásob k 1. máju 2004, ako aj sumy, ktoré sa účtujú novým členským štátom v dôsledku nákladov vyplývajúcich z odstránenia týchto množstiev.
   Žalobkyňa považuje napadnuté rozhodnutie za nezákonné. Na podporu svojej žaloby uvádza štyri dôvody.
   1.   Nedostatok právomoci
   Žalobkyňa tvrdí, že príloha IV kapitola 4 ods. 4 aktu o pristúpení nepriznáva Komisii právomoc ukladať členským štátom platby do rozpočtu Spoločenstva, ktoré majú povahu pokút, najmä keď nepreukázala skutočne vynaložené výdavky Spoločenstvom na odstránenie nadbytočných zásob; ďalej uvádza, že Komisia prekročila trojročnú lehotu stanovenú v článku 41 aktu o pristúpení na prijatie rozhodnutia podľa tohto článku, ktorý predstavuje jediné ustanovenie, ktoré môže byť právnym základom pre takéto rozhodnutie.
   2.   Porušenie práva Spoločenstva

      Porušenie zásady právnej istoty: napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu právnej istoty, pretože spôsob a kritéria výpočtu nadbytočných množstiev neboli známe v čase pristúpenia, keď sa určovali existujúce množstvá, čo by umožnilo členským štátom aby zabránili ich nárastu alebo aby ich odstránili na náklady hospodárskych subjektov, ktorí tieto zásoby vytvorili. Okrem toho napadnuté rozhodnutie stanovilo rôzne kritériá – a rozšírilo zoznam dotknutých produktov – v porovnaní s článkom 4 nariadenia č. 1972/2003, na základe ktorého štáty vykonávajú kontrolu stavu nadbytočných zásob.

      Porušenie zásady zákazu diskriminácie: na rozdiel od nariadenia Komisie (ES) č. 144/97 o nadbytočných zásobách poľnohospodárskych produktov v Rakúsku, Švédsku a Fínsku [neoficiálny preklad], napadnuté rozhodnutie posudzovalo nielen produkty, ktorým boli priznané vývozné náhrady alebo intervenčné opatrenia, ale rovnako aj zásoby iných produktov. Táto zásada bola tiež porušená tým, že s rozdielnymi situáciami v nových členských štátoch sa zaobchádzalo rovnakým spôsobom, a tým, že sa bez odôvodnenia neprihliadalo k špecifickým okolnostiam, za ktorých boli tieto zásoby vytvorené.

      Porušenie zásady správneho úradného postupu a transparentnosti: napadnuté rozhodnutie neuvádza úplne kritéria výpočtu platieb a navyše sa tieto kritéria sústavne menia. Hoci členské štáty ohodnotili výšku nadbytočných zásob v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva, Komisia bez toho, aby uviedla v čom je toto ohodnotenie nepresné a napadla ho, vykonala nové ohodnotenie tých istých zásob na základe vlastných kritérií.

      Porušenie ustanovení aktu o pristúpení: po prvé, rozhodnutie nie je vhodným prostriedkom k odstráneniu nadbytočných zásob, ktoré sa vyžaduje v odseku 2 kapitoly IV prílohy IV aktu o pristúpení, najmä preto, že v rozhodnutí nebol ani pokus spojiť uložené pokuty s vynaloženými nákladmi Spoločenstvom na odstránenie týchto nadbytočných zásob. Po druhé, rozhodnutie bolo prijaté po uplynutí lehoty troch rokov od pristúpenia uvedenej v článku 41 aktu o pristúpení, počas ktorej bola Komisia oprávnená prijať prechodné opatrenia.
   3.   Nedostatok odôvodnenia
   Podľa žalobkyne napadnuté rozhodnutie je nedostatočne alebo nie je vôbec odôvodnené, v rozhodnutí najmä nie je uvedené, že Spoločenstvo skutočne vynaložilo náklady (a v akej výške) na odstránenie nadbytočných zásob, ktoré majú členské štáty nahradiť.
   4.   Zjavne nesprávne posúdenie
   Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v tom, že v prvom rade si zvolila metódu na makroekonomickej úrovni a neohodnotila zásoby, ktoré sa skutočne v členských štátoch vytvorili, a v druhom rade tým, že pri posúdení jednotlivých námietok účastníkov nezohľadnila špecifické a objektívne okolnosti existujúce v Litovskej republike, kde sa vytvorili nadbytočné vnútroštátne zásoby v sektore mlieka.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2007/361/ES zo 4. mája 2007 o určení nadbytočných zásob poľnohospodárskych produktov iných ako cukor a o finančných dosahoch ich odstránenia v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska (Ú. v. EÚ L 138, s. 14).


title: Vec T-432/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júna 2007 – Parlante/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2003 — Zamietnutie povýšenia — Pridelenie bodov na účely povýšenia — Hodnotenie porovnateľných zásluh — Rovnosť zaobchádzania — Všeobecné pravidlá na uplatňovanie článku 45 Služobného poriadku — Námietka protiprávnosti — Legitímna dôvera )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júna 2007 – Parlante/Komisia
   (Vec T-432/04) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2003 - Zamietnutie povýšenia - Pridelenie bodov na účely povýšenia - Hodnotenie porovnateľných zásluh - Rovnosť zaobchádzania - Všeobecné pravidlá na uplatňovanie článku 45 Služobného poriadku - Námietka protiprávnosti - Legitímna dôvera“)
   (2007/C 170/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Walter Parlante (Enghien, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie, na jednej strane, rozhodnutia ustanovujúceho orgánu z 5. júla 2004, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu proti rozhodnutiu toho istého orgánu, o zamietnutí jeho povýšenia do platovej triedy C1 za rok 2003 a, na druhej strane, pokiaľ to je potrebné, rozhodnutia proti ktorému uvedená sťažnosť smerovala
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec T-522/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2015 – Tsujimoto/ÚHVT – Kenzo (KENZO ESTATE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka KENZO ESTATE — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva KENZO — Relatívny dôvod zamietnutia — Dobré meno — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Oneskorené predloženie dokumentov — Voľná úvaha odvolacieho senátu — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Čiastočné zamietnutie zápisu“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2015 – Tsujimoto/ÚHVT – Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Vec T-522/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka KENZO ESTATE - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva KENZO - Relatívny dôvod zamietnutia - Dobré meno - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Oneskorené predloženie dokumentov - Voľná úvaha odvolacieho senátu - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Čiastočné zamietnutie zápisu“))
   (2016/C 027/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: A. Wenninger-Lenz, W. von der Osten-Sacken a M. Ring, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kenzo (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júla 2013 (vec R 1363/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Kenzo a K. Tsujimotom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kenzo Tsujimoto je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec C-413/04: Žaloba podaná dňa 27. septembra 2004: Európsky parlament proti Rade Európskej únie

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/25

         Žaloba podaná dňa 27. septembra 2004: Európsky parlament proti Rade Európskej únie
   (Vec C-413/04)
   (2004/C 273/46)
   Európsky parlament, v zastúpení: A. Baas a U. Rösslein, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 27. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Európsky parlament navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil smernicu Rady č. 2004/85/ES z 28. júna 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES, pokiaľ ide o uplatňovanie určitých ustanovení v Estónsku (1);

               —

               zaviazal Radu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 53 aktu o podmienkach pristúpenia z roku 2003 nepredstavuje vhodný právny základ na prijatie spornej smernice. Účelom tohto ustanovenia je úprava legislatívy Spoločenstva z dôvodu pristúpenia, a umožnenie uplatňovania tých aktov Spoločenstva v nových členských štátoch, ktoré neboli upravené už samotným aktom o podmienkach pristúpenia. Iné úpravy sa preto nemôžu zakladať na článku 57 aktu. Toto ustanovenie sa nemôže používať za účelom zavádzania odchýlok od aktov Spoločenstva, predovšetkým takých, ktoré prekračujú rámec úprav, ktoré sú výslovne stanovené a vymedzené v akte o podmienkach pristúpenia.
   Sporná smernica nie je dostatočne odôvodnená vzhľadom na to, že opodstatnenosť použitia článku 57 aktu o podmienkach pristúpenia z roku 2003 ako právneho základu vôbec nevyplýva z odôvodnení smernice a ani z iných jej ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ L 236 zo 7.7.2004, s. 10


title: Vec C-357/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 19. júla 2010 — Duomo Gpa Srl/Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 19. júla 2010 — Duomo Gpa Srl/Comune di Baranzate
   (Vec C-357/10)
   ()
   2010/C 260/09
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Duomo Gpa Srl

      Žalovaná: Comune di Baranzate

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia správnemu uplatneniu článkov 15 a 16 smernice 2006/123/ES (1) vnútroštátne ustanovenia článku 32 ods. 7a legislatívneho dekrétu č. 185 z 29. novembra 2008 doplneného zákonom č. 2 z 28. januára 2009, ktorým sa mení legislatívny dekrét, neskôr zmeneným a doplneným zákonom č. 14 z 27. februára 2009, ktoré s výnimkou, len pokiaľ ide o spoločnosti s väčšinovou majetkovou účasťou verejnoprávnych subjektov stanovujú: neplatnosť zadania služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov subjektom, ktoré nespĺňajú finančnú podmienku minimálnej výšky splateného základného imania desiatich miliónov eur, povinnosť upraviť svoje základné imanie na vyššie uvedenú minimálnu výšku pre subjekty zapísané v príslušnom registri súkromných subjektov spôsobilých vykonávať činnosti likvidácie a vyrubovania daní, a vyberania daní a iných príjmov provincií a obcí v zmysle článku 53 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 446 z 15. decembra 1997 v znení neskorších zmien a doplnení, zákaz týkajúci sa získania nových zákaziek alebo účasti na zadávacích konaniach vyhlásených na zadanie služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov, kým nie je splnená vyššie uvedená povinnosť zvýšenia základného imania?

               2.

               Bránia správnemu uplatňovaniu článkov 3, 10, 43, 49 a 81 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vnútroštátne ustanovenia článku 32 ods. 7a legislatívneho dekrétu č. 185 z 29. novembra 2008 doplneného zákonom č. 2 z 28. januára 2009, ktorým sa mení legislatívny dekrét, neskôr zmeneným a doplneným zákonom č. 14 z 27. februára 2009, ktoré s výnimkou len pokiaľ ide o spoločnosti s väčšinovou majetkovou účasťou verejnoprávnych subjektov stanovujú: neplatnosť zadania služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov subjektom, ktoré nespĺňajú finančnú podmienku minimálnej výšky splateného základného imania desiatich miliónov eur, povinnosť upraviť svoje základné imanie na vyššie uvedenú minimálnu výšku pre subjekty zapísané v príslušnom registri súkromných subjektov spôsobilých vykonávať činnosti likvidácie a vyrubovania daní, a vyberania daní a iných príjmov provincií a obcí v zmysle článku 53 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 446 z 15. decembra 1997 v znení neskorších zmien a doplnení, zákaz týkajúci sa získania nových zákaziek alebo účasti na zadávacích konaniach vyhlásených na zadanie služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov, kým nie je splnená vyššie uvedená povinnosť zvýšenia základného imania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 36.


title: Vec C-273/10: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Španielsko) — David Montoya Medina/Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnoprávnom sektore — Právo na trojročnú odmenu za odpracované roky — Zákaz diskriminácie)

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/10

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Španielsko) — David Montoya Medina/Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante
   (Vec C-273/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnoprávnom sektore - Právo na trojročnú odmenu za odpracované roky - Zákaz diskriminácie)
   2011/C 186/16
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastníci konania

      Žalobca: David Montoya Medina

      Žalovaní: Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Výklad doložky 4 bodu 4 nachádzajúcej sa v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/03, s. 368) — Pracovné zmluvy vedeckých pracovníkov uzatvorených s verejnoprávnymi univerzitami — Vylúčenie niektorých pôžitkov pri pracovných zmluvách na dobu určitú

      Výrok

   Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať tak, že jej neodporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá bez akéhokoľvek objektívneho dôvodu priznáva právo poberať odmeny za odpracované roky prednášateľom zamestnaným na dobu neurčitú, a nepriznáva ho prednášateľom zamestnaným na dobu určitú, hoci z hľadiska poberania týchto odmien sa obidve kategórie zamestnancov nachádzajú v porovnateľných situáciách.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec T-243/08: Žaloba podaná 23. júna 2008 – Ravensburger/ÚHVT – Educa Borras (EDUCA Memory game)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/61

         Žaloba podaná 23. júna 2008 – Ravensburger/ÚHVT – Educa Borras (EDUCA Memory game)
   (Vec T-243/08)
   (2008/C 209/110)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ravensburger AG (Ravensburg, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger, lawyer a R. Kunze, lawyer a solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Educa Borras SA (Sant Quirze del Valles, Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. apríla 2008 vo veci R 597/2007-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „EDUCA Memory game“ pre tovary v triede 28 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 495 036.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti:žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: medzinárodná slovná ochranná známka „MEMORY“ zapísaná pod č. R 393 512; slovná ochranná známka Beneluxu „MEMORY“ zapísaná pod č. 38 328; nemecká slovná ochranná známka „MEMORY“ zapísaná pod č. 964 625.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: neplatnosť dotknutej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia.

      Dôvody žaloby: i) porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát vyvodil nesprávny záver, že potenciálne kolidujúci prvok v dotknutej ochrannej známke Spoločenstva má čisto opisný charakter, a preto nemôže vyvolať nebezpečenstvo zámeny so skoršími ochrannými známkami žalobcu; ii) porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne požadoval, aby žalobca preukázal nebezpečenstvo zámeny; iii) porušenie článku 74 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát riadne neprihliadol na prax označovania na relevantnom trhu; iv) porušenie článku 75 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nenariadil pojednávanie, ako žalobca žiadal.


title: Vec T-363/05: Žaloba podaná  21. septembra 2005  – COFRA/Komisia

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/34

         Žaloba podaná 21. septembra 2005 – COFRA/Komisia
   (Vec T-363/05)
   (2005/C 296/70)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: COFRA s.r.l. (Barletta, Taliansko) (v zastúpení: Michele Arcangelo Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu
   Žalobca žiada, pokiaľ to proces umožňuje, aby Súd prvého stupňa určil, že Komisia protiprávnym konaním uvedeným v žalobe závažne a zjavne porušila právo Spoločenstva a spôsobila žalobcovi majetkovú ujmu a preto je potrebné žalovanú zaviazať, aby uhradila nasledujúce sumy:

               a)

               387 700,00 eur po revalvácii podľa indexov ISTAT od 26. júna 2001 do dátumu rozsudku;

               b)

               387 700,00 eur po revalvácii podľa indexov ISTAT od 26. júna 2002 do dátumu rozsudku;

               c)

               387 700,00 eur po revalvácii podľa indexov ISTAT od 26. júna 2003 do dátumu rozsudku;

               d)

               úroky za tieto sumy po revalvácii;

               e)

               trovy konania vrátane trov účastníka konania za technické posudky.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sa zhodujú so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uplatňovanými vo veci T-362/05 (Nuova Agricast/Komisia).


title: Vec C-282/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  26. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Praze – Česká republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)/Miloslav Lev

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Praze – Česká republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)/Miloslav Lev
   (Vec C-282/06) (1)

   (2007/C 95/70)

      Jazyk konania: čeština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-552/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. novembra 2013 — North Drilling/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Skutkový omyl — Modulácia účinkov zrušenia po určitom čase“ )

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2013 — North Drilling/Rada
   (Vec T-552/12) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Skutkový omyl - Modulácia účinkov zrušenia po určitom čase)
   2013/C 377/33
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: North Drilling Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. De Elera, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom zaraďuje názov spoločnosti North Drilling Co. do prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP.

               2.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom zaraďuje názov spoločnosti North Drilling do prílohy IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010.

               3.

               Príloha IX nariadenia č. 267/2012 sa zrušuje v rozsahu, v akom s týka spoločnosti North Drilling.

               4.

               Účinky rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2012/635, pokiaľ ide o spoločnosť North Drilling, zostávajú zachované v období od nadobudnutia jeho účinnosti dvadsiaty deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie do účinnosti čiastočného zrušenia nariadenia č. 267/2012.

               5.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť North Drilling v rámci tohto konania a konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 16.2.2013.


title: Vec C-156/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 A ods. 1 písm. c) — Oslobodenia určitých činností uskutočňovaných vo verejnom záujme od dane — Poskytovanie zdravotnej starostlivosti osobe — Extrakcia a pestovanie chrupavkových buniek s cieľom opätovne ich implantovať pacientovi)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG
   (Vec C-156/09) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 A ods. 1 písm. c) - Oslobodenia určitých činností uskutočňovaných vo verejnom záujme od dane - Poskytovanie zdravotnej starostlivosti osobe - Extrakcia a pestovanie chrupavkových buniek s cieľom opätovne ich implantovať pacientovi)
   2011/C 13/12
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Leverkusen

      Žalovaný: Verigen Transplantation Service International AG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 13 A ods. 1 písm. c) a článku 28 b časti F ods. 1 smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov o dani z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Extrakcia kĺbových chrupavkových buniek z chrupavkového materiálu, ktoré osobe odobrali príjemcovia služieb so sídlom v iných členských štátoch, a nasledujúce rozmnožovanie uvedených buniek na účely ich implantácie pacientovi vykonanej tými istými príjemcami služieb — Určenie miesta poskytovania služieb — Oslobodenie týchto služieb od dane ako „poskytovanie lekárskej starostlivosti pri vykonávaní medicínskych a paramedicínskych profesií“

      Výrok rozsudku

   Článok 13 A ods. 1 písm. c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, sa má vykladať tak, že extrakcia kĺbových chrupavkových buniek z chrupavkového materiálu, ktorý bol odobratý osobe, a nasledujúce pestovanie týchto buniek s cieľom opätovne ich implantovať na terapeutické účely predstavujú „poskytovanie lekárskej starostlivosti“ v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec T-242/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. decembra 2007 – Cabrera Sánchez/ÚHVT – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva el charcutero artesano — Skoršia národná obrazová ochranná známka El Charcutero — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/45

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2007 – Cabrera Sánchez/ÚHVT – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
   (Vec T-242/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ‚el charcutero artesano‘ - Skoršia národná obrazová ochranná známka El Charcutero - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 22/83)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Španielsko) (v zastúpení: J. Calderón Chavero a T. Villate Consonni, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. García Murillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Industrias Cárnicas Valle, SA (Madrid, Španielsko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júna 2006 (vec R 790/2005-1), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi Miguel Cabrera Sánchez a Industrias Cárnicas Valle, SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Miguel Cabrera Sánchez znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec T-628/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra – Hewlett Packard Development Company/ÚHVT (FORTIFY) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FORTIFY — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/50

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra – Hewlett Packard Development Company/ÚHVT (FORTIFY)
   (Vec T-628/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FORTIFY - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júna 2014 (vec R 249/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia FORTIFY ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hewlett Packard Development Company LP znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec F-75/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  30. júna 2006 – Colombani/Komisia

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/38

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 30. júna 2006 – Colombani/Komisia
   (Vec F-75/05) (1)

   (2006/C 190/72)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci z dôvodu uzavretia zmieru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-294/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-83/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júna 2017 – Heineken Romania/EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/41

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júna 2017 – Heineken Romania/EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)
   (Vec T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 18.4.2017.


title: Rozsudok Súdu z 10. decembra 2014 vo veci E-18/14 – Wow air ehf./Islandský úrad na ochranu hospodárskej súťaže (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. a Icelandair ehf. (Nariadenie (EHS) č. 95/93 – Prideľovanie prevádzkových intervalov na letiskách EHS – Zásah zo strany orgánov na ochranu hospodárskej súťaže – Zrýchlený postup)

text:
               4.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/9

         ROZSUDOK SÚDU
   z 10. decembra 2014
   vo veci E-18/14
   Wow air ehf./Islandský úrad na ochranu hospodárskej súťaže (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. a Icelandair ehf.
   (Nariadenie (EHS) č. 95/93 – Prideľovanie prevádzkových intervalov na letiskách EHS – Zásah zo strany orgánov na ochranu hospodárskej súťaže – Zrýchlený postup)
   (2015/C 183/10)
   Vo veci E-18/14 Wow air ehf./Islandský úrad na ochranu hospodárskej súťaže (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. a Icelandair ehf. – ŽIADOSŤ o výklad nariadenia Rady (EHS) č. 95/93 z 18. januára 1993 o spoločných pravidlách prideľovania prevádzkových intervalov na letiskách spoločenstva na Súd EZVO podaná Héraðsdómur Reykjavíkur (okresným súdom v Reykjavíku) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 10. decembra 2014 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               V článku 4 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 95/93 sa vyžaduje, aby štát EHP po konzultácii s uvedenými zainteresovanými stranami vymenoval kvalifikovanú fyzickú alebo právnickú osobu za koordinátora letiska. V článku 4 ods. 2 nariadenia (ESH) č. 95/93 sa vyžaduje, aby koordinátor bol právne aj fakticky nezávislý od všetkých zainteresovaných strán, od ktorých musí byť aj funkčne oddelený. Pokiaľ sú tieto podmienky splnené, štáty EHP majú diskrečnú právomoc pri určovaní postavenia koordinátora. Na základe uvedených zistení je vecou príslušného vnútroštátneho súdu vyvodiť potrebné závery na účel zabezpečenia účinnosti nariadenia (EHS) č. 95/93.

               2.

               Postup podávania sťažností stanovený v článku 11 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 95/93 nie je povinný. Tento postup preto nevylučuje možnosť, že sťažnosti na základe aspektov týkajúcich sa právnych predpisov z oblasti hospodárskej súťaže môžu byť priamo podané vnútroštátnym orgánom na ochranu hospodárskej súťaže.

               3.

               Pokyny týkajúce sa prideľovania prevádzkových intervalov na účely podnietenia hospodárskej súťaže môžu verejné orgány podľa článku 8b nariadenia (EHS) č. 95/93 adresovať leteckým dopravcom, ale nie koordinátorovi. Navyše, vydávať pokyny riadiacemu orgánu letiska by nemalo zmysel. Na rozdiel od prvotného pridelenia prevádzkových intervalov, ktoré je výlučnou zodpovednosťou koordinátora, v nariadení (EHS) č. 95/93 sa nezakazuje presun prevádzkových intervalov po ich pridelení, ak sa to požaduje podľa vnútroštátnych právnych predpisov z oblasti hospodárskej súťaže. Orgány štátu EHP na ochranu hospodárskej súťaže v dôsledku toho môžu vydať pokyny dotknutým podnikom, ak zistia, že je to potrebné podľa právnych predpisov z oblasti hospodárskej súťaže uplatniteľných na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni EHP.


title: Vec T-48/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – Franchet a Byk/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Verejná služba — Vyšetrovania OLAF-u — Vec Eurostat — Odovzdanie vnútroštátnym justičným orgánom informácií, ktoré sa týkajú skutkov, ktoré môžu byť trestne stíhateľné — Neexistencia predbežného informovania dotknutých úradníkov a dozorného výboru OLAF-u — Únik informácie do tlačových médií — Uverejnenie OLAF-om a Komisiou — Porušenie zásady prezumpcie neviny — Nemajetková ujma — Príčinná súvislosť )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/44

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – Franchet a Byk/Komisia
   (Vec T-48/05) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Verejná služba - Vyšetrovania OLAF-u - Vec ‚Eurostat‘ - Odovzdanie vnútroštátnym justičným orgánom informácií, ktoré sa týkajú skutkov, ktoré môžu byť trestne stíhateľné - Neexistencia predbežného informovania dotknutých úradníkov a dozorného výboru OLAF-u - Únik informácie do tlačových médií - Uverejnenie OLAF-om a Komisiou - Porušenie zásady prezumpcie neviny - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“)
   (2008/C 209/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Yves Franchet (Nice, Francúzsko) a Daniel Byk (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-F. Pasquier, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu škody a nemajetkovej ujmy, ktoré údajne vznikli v dôsledku chýb, ktorých sa údajne dopustili Komisia a OLAF v rámci vyšetrovaní týkajúcich sa veci „Eurostat“
   Výrok rozsudku

               1.

               Komisia je povinná zaplatiť Yves Franchet a Daniel Byk 56 000 eur.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-71/08: Žaloba podaná 20. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/22

         Žaloba podaná 20. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-71/08)
   (2008/C 92/41)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (1), naposledy zmenenou a doplnenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/31/ES z 5. apríla 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/39/ES o trhoch s finančnými nástrojmi s ohľadom na určité termíny (2), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 70 uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 31. januára 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 145, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 263.

      (2)  Ú. v. EÚ L 114, s. 60.


title: Vec C-413/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 27. júla 2015 – Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Írsko a Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 27. júla 2015 – Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Írsko a Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Vec C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Elaine Farrell

      Žalovaní: Alan Whitty, Minister for the Environment, Írsko a Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa kritérium vo veci Foster a iní/British Gas plc (vec C-188/89), ako je vyjadrené v bode 20, pokiaľ ide o otázku, čo sa považuje za inštitúciu štátu, vykladať v tom zmysle, že prvky tohto kritéria sa majú uplatniť:

                           a)

                           kumulatívne, alebo

                           b)

                           alternatívne?

               2.

               Pokiaľ sa môžu odlišné otázky spomínané vo veci Foster a iní/British Gas plc (vec C-188/89) prípadne považovať za hľadiská, ktoré by sa mali riadne vziať do úvahy pri vykonaní celkového posúdenia, existuje základná zásada, na ktorej sú založené odlišné hľadiská uvedené v tomto rozhodnutí, ktorý by súd mal použiť pri odôvodňovaní posúdenia, či je konkrétny subjekt inštitúciou štátu?

               3.

               Je postačujúce, ak členský štát na určitý subjekt prenesie veľkú mieru zodpovednosti na deklarovaný účel spočívajúci v splnení záväzkov podľa európskeho práva, aby bol takýto subjekt inštitúciou štátu alebo je navyše nevyhnutné, aby tento subjekt a) mal osobitné právomoci alebo b) fungoval pod priamou kontrolou alebo dohľadom členského štátu?


title: Vec C-416/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — Jozef Križan a i./Slovenská inšpekcia životného prostredia (Článok 267 ZFEÚ — Zrušenie súdneho rozhodnutia — Vrátenie veci na konanie príslušnému súdu — Povinnosť podriadiť sa zrušujúcemu rozhodnutiu — Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Možnosť — Životné prostredie — Aarhuský dohovor — Smernica 85/337/EHS — Smernica 96/61/ES — Účasť verejnosti na rozhodovacom konaní — Výstavba skládky odpadu — Žiadosť o povolenie — Obchodné tajomstvo — Neoznámenie dokumentu verejnosti — Účinok na platnosť rozhodnutia o povolení skládky — Náprava — Posudzovanie vplyvov projektu na životné prostredie — Konečné stanovisko predchádzajúce pristúpeniu členského štátu k Únii — Časová pôsobnosť smernice 85/337 — Súdny prostriedok nápravy — Predbežné opatrenia — Odklad vykonateľnosti — Zrušenie napadnutého rozhodnutia — Právo vlastniť majetok — Zásah)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — Jozef Križan a i./Slovenská inšpekcia životného prostredia
   (Vec C-416/10) (1)

   (Článok 267 ZFEÚ - Zrušenie súdneho rozhodnutia - Vrátenie veci na konanie príslušnému súdu - Povinnosť podriadiť sa zrušujúcemu rozhodnutiu - Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Možnosť - Životné prostredie - Aarhuský dohovor - Smernica 85/337/EHS - Smernica 96/61/ES - Účasť verejnosti na rozhodovacom konaní - Výstavba skládky odpadu - Žiadosť o povolenie - Obchodné tajomstvo - Neoznámenie dokumentu verejnosti - Účinok na platnosť rozhodnutia o povolení skládky - Náprava - Posudzovanie vplyvov projektu na životné prostredie - Konečné stanovisko predchádzajúce pristúpeniu členského štátu k Únii - Časová pôsobnosť smernice 85/337 - Súdny prostriedok nápravy - Predbežné opatrenia - Odklad vykonateľnosti - Zrušenie napadnutého rozhodnutia - Právo vlastniť majetok - Zásah)
   2013/C 63/02
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ľubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš, Mesto Pezinok

      Žalovaná: Slovenská inšpekcia životného prostredia

      za účasti: Ekologická skládka, a.s.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Výklad článku 191 ods. 1 a 2 ZFEÚ, ako aj článku 267 ZFEÚ smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80), a najmä jej článkov 1, 6, 15 a 15a, smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), a najmä jej článkov 2 a 10a, ako aj článkov 6 a 9 (Aarhuského) dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, uzatvoreného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, s. 1) — Výstavba skládky odpadu — Posudzovanie vplyvov tohto projektu na životné prostredie — Účasť verejnosti na rozhodovacom procese — Možnosť súdu členského štátu obrátiť sa na Súdny dvor s návrhom na začatie prejudiciálneho konania týkajúceho sa toho, že sa má aj bez návrhu uplatniť právo Únie týkajúce sa ochrany životného prostredia, hoci ústavný súd tohto členského štátu vylúčil takéto uplatnenie rozhodnutím, ktorým je vnútroštátny súd viazaný

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 267 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, akým je súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, má povinnosť obrátiť sa z vlastného podnetu na Súdny dvor Európskej únie s návrhom na začatie prejudiciálneho konania, aj keď rozhoduje vo veci, ktorá mu bola vrátená na konanie po tom, ako bolo jeho prvé rozhodnutie zrušené ústavným súdom dotknutého členského štátu a vnútroštátne pravidlo mu stanovuje povinnosť rozhodnúť v spore v zmysle právneho názoru vyjadreného týmto ústavným súdom.

               2.

               Smernica Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 z 18. januára 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           vyžaduje, aby dotknutá verejnosť mala prístup od začiatku povoľovacieho konania pre dotknutú prevádzku k územnému rozhodnutiu, o aké ide vo veci samej,

                           —

                           neumožňuje príslušným vnútroštátnym orgánom odmietnuť dotknutej verejnosti prístup k takémuto rozhodnutiu tým, že sa odvolajú na ochranu dôvernosti obchodných alebo priemyselných informácií stanovenú vnútroštátnym právom alebo právom Únie s cieľom ochrany oprávneného hospodárskeho záujmu, a

                           —

                           nebráni tomu, aby neodôvodnené odmietnutie dať dotknutej verejnosti k dispozícii v priebehu prvostupňového správneho konania územné rozhodnutie, o aké ide vo veci samej, mohlo byť napravené v priebehu druhostupňového správneho konania pod podmienkou, že sú ešte otvorené všetky možnosti a riešenia a že náprava v tomto štádiu konania umožní dotknutej verejnosti mať účinný vplyv na výsledok rozhodovacieho konania, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

               3.

               Článok 15a smernice 96/61, zmenenej a doplnenej nariadením č. 166/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že členovia dotknutej verejnosti musia mať príležitosť v rámci opravného prostriedku stanoveného v tomto ustanovení obrátiť sa na súd alebo nezávislý a nestranný orgán ustanovený na základe zákona, ktorý má právomoc nariadiť predbežné opatrenia takej povahy, aby sa dočasne odložilo uplatňovanie povolenia v zmysle článku 4 uvedenej smernice, kým sa čaká na konečné rozhodnutie, ktoré má byť vydané.

               4.

               Rozhodnutie vnútroštátneho súdu prijaté v rámci vnútroštátneho konania, ktorým sa vykonávajú povinnosti vyplývajúce z článku 15a smernice 96/61, zmenenej a doplnenej nariadením č. 166/2006, a článku 9 ods. 2 a 4 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, podpísaného v Aarhuse 25. júna 1998 a schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, zrušujúce povolenie vydané v rozpore s ustanoveniami uvedenej smernice nemôže samo osebe predstavovať nedôvodný zásah do vlastníckeho práva prevádzkovateľa zakotveného v článku 17 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-186/04: Žaloba podaná dňa 25. mája 2004: Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/18

         Žaloba podaná dňa 25. mája 2004: Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu
   (Vec T-186/04)
   (2004/C 201/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa, so sídlom v Spa (Belgicko), v zastúpení: Laurent de Brouwer, Emmanuel Cornu, Eric De Gryse a Donatienne Moreau, advokáti, podala dňa 25. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Spaform Limited bola tiež účastníkom konania pred odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 25. februára 2004 vo veci R 0827/2002-4, ktorým bolo zamietnuté odvolanie žalobcu proti rozhodnutiu námietkového oddelenia o zamietnutí námietky podanej žalobcom proti prihláške slovnej ochrannej známky „SPAFORM“ pre výrobky tried 7, 9 a 11.

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia.

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Spaform Limited

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „SPAFORM“ – prihláška č. 609 776 podaná pre výrobky tried 7 (pumpy atď.), 9 (prístroje a pomôcky na meranie tlaku) a 11 (vane s víryvkami)

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Žalobca.

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Vnútroštátna ochranná známka SPA pre výrobky triedy 32 (minerálne vody atď.)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 18 odsek 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 (1). Na základe tohto článku námietkové oddelenie usúdilo, že informácie, ktoré mal Úrad k dispozícií, keď uplynula lehota na podanie námietky, mu neumožnili identifikovať skoršiu ochrannú známku. Žalobca spochybňuje tento záver.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, Ú.v. ES L 303 z 15.12.1995, s. 1-32.


title: Vec C-450/11: Žaloba podaná 1. septembra 2011 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/10

         Žaloba podaná 1. septembra 2011 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-450/11)
   2011/C 319/18
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že podľa ustanovení Decreto-Lei č. 221/85 z 3. júla 1985 uplatnila osobitnú úpravu DPH na služby cestovnej kancelárie, ktoré sa predávajú inej osobe ako cestujúcemu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 306 až 310 smernice o DPH (1),

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zastáva názor, že uplatnenie osobitnej úpravy Portugalskou republikou v rozsahu, v akom Portugalská republika túto úpravu uplatňuje na transakcie, ktoré cestovné kancelárie vykonávajú vo vzťahu k iným cestovným kanceláriám alebo osobám podliehajúcim DPH, ktoré nie sú cestujúcimi, je v rozpore s ustanoveniami práva Únie v tejto oblasti, pretože uplatnenie osobitnej úpravy sa v zmysle ustanovení smernice o DPH obmedzuje len na služby poskytnuté vo vzťahu k cestujúcemu.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1)


title: Vec C-474/04: Žaloba podaná dňa 10. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/10

         Žaloba podaná dňa 10. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-474/04)
   (2004/C 314/20)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Maria Condou-Durande a Carmel O'Reilly, právni poradcovia Právneho servisu Komisie, podala dňa 10. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 2. decembra 2002.

      (1)  Ú. v. ES L 149 z 2. júna 2001, s. 34


title: Vec T-537/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2016 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/67

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2016 – Laboratoire Nuxe/EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Vec T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 329, 22.9.2014.


title: Vec C-33/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Poľsko) 22. januára 2013 — Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Poľsko) 22. januára 2013 — Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Vec C-33/13)
   2013/C 141/13
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Marcin Jagiełło

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 a 2 v spojení s článkom 5 ods. 1 šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1) vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa za dodanie tovaru považoval predaj tovaru osobou, ktorá so súhlasom inej osoby koná menom tejto inej osoby, aby utajila vlastnú hospodársku činnosť?

               2.

               Má sa článok 17 šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia vykladať v tom zmysle, že bráni odpočítaniu dane zaplatenej na vstupe na základe faktúry, ktorú vystavila osoba, ktorá len poskytla svoj obchodný názov k dispozícii na predaj tovaru, ktorý vykonala iná osoba, bez toho, aby sa preukázalo, že kupujúci vedel alebo na základe objektívnych okolností mohol predpokladať, že transakcia, na ktorej sa zúčastňoval, súvisela s trestným činom alebo inými nezrovnalosťami, ktorých sa dopustil vystavovateľ faktúry alebo osoba, ktorá s ním spolupracovala?

      (1)  Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-196/06 P: Odvolanie podané 26. apríla 2006 : Alecansan SL proti rozsudku prvej komory Súdu prvého stupňa zo 7. februára 2006 vo veci T-202/03, Alecansan SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/7

         Odvolanie podané 26. apríla 2006: Alecansan SL proti rozsudku prvej komory Súdu prvého stupňa zo 7. februára 2006 vo veci T-202/03, Alecansan SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-196/06 P)
   (2006/C 190/11)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Alecansan SL (v zastúpení: P. Merino Baylos a A. Vélazquez Ibáñez, abogados)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu, CompUSA Management Co.
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ žiada, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa (prvej komory) zo 7. februára 2006 vo veci T-202/03, ktorým bola zamietnutá žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. marca 2003 vo veci R-711/2002-1, ktorým boli zamietnuté námietky podané Alecansan SL proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 849.497 „COMPUSA“.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne vyložil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (1), keď rozhodol, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi dvomi známkami z dôvodu, že napriek vysokému stupňu fonetickej a vizuálnej podobnosti, tovar a služby, pre ktoré je prihláška ochrannej známky podaná, nie sú podobné so službami, ktorých sa týka ochranná známka odvolateľa. Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa nezobral do úvahy niekoľko dôležitých faktorov pri stanovovaní existencie pravdepodobnosti zámeny.

      (1)  Ú. v. ES L 11, 14.1.1994, s. 1; Mim vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec T-48/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. septembra 2008 – Astex Therapeutics/ÚHVT – Protec Health International (astex TECHNOLOGY) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva astex TECHNOLOGY — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ASTEX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Obmedzenie výrobkov označených v prihláške ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008 – Astex Therapeutics/ÚHVT – Protec Health International (astex TECHNOLOGY)
   (Vec T-48/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva astex TECHNOLOGY - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ASTEX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Obmedzenie výrobkov označených v prihláške ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 272/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Astex Therapeutics Ltd (Cambridge, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Edenborough, barrister, a R. Harrison, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Protec Health International Ltd (Cirencester, Spojené kráľovstvo)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. novembra 2005 (vec R 651/2004-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Protec Health International Ltd a Astex Therapeutics Ltd
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Astex Therapeutics Ltd je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec F-37/07: Žaloba podaná 23. apríla 2007 – Cros/Súdny dvor

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/28

         Žaloba podaná 23. apríla 2007 – Cros/Súdny dvor
   (Vec F-37/07)
   (2007/C 129/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alexia Cros (Howald, Luxembursko) (v zastúpení: E. Reveillaud, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 19. júla 2006, ktorým bola žalobkyňa menovaná za úradníčku v skúšobnej dobe – právničku prekladateľku od 1. septembra 2006 v časti, v ktorej jej bola priznaná platová trieda AD 7,

               —

               rozhodnúť, že žalobkyni bude priznané so spätnou účinnosťou odo dňa vymenovania 1. septembra 2006 zaradenie do platovej triedy A*10 zodpovedajúce platovej triede LA6 pred nadobudnutím účinnosti nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. maca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (1),

               —

               nariadiť úplné obnovenie služobného postupu so spätnou účinnosťou od 1. septembra 2006,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie založené na článku 12 prílohy XIII služobného poriadku porušuje:

               —

               oznámenie o všeobecnom výberovom konaní CJ/LA/24 (2), podľa ktorého sa úspešní uchádzači budú prijímať do zamestnania v platovej triede LA7/LA6,

               —

               zásadu rovnosti zaobchádzania,

               —

               zásadu legitímnej dôvery, ako aj zásadu riadneho úradného postupu, transparentnosti a starostlivosti.

      (1)  Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES C 182 A, 31. júla 2002, s. 1.


title: Vec T-446/17: Žaloba podaná 15. júla 2017 – TK/Parlament

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/15

         Žaloba podaná 15. júla 2017 – TK/Parlament
   (Vec T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TK (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil predmetnú žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         a v dôsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutie predsedu Európskeho parlamentu z 26. augusta 2016 o zamietnutí žiadostí žalobkyne z 28. apríla 2016,

               —

               ak je to potrebné, zrušil rozhodnutie predsedu Európskeho parlamentu z 5. apríla 2017 o zamietnutí sťažnosti žalobkyne z 25. novembra 2016,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu žalobkyne ohodnotenú ex aequo et bono na 25 000 eur,

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 26. apríla 2017 o zamietnutí sťažnosti zo 16. januára 2017 v rozsahu, v akom ním nebola nahradená nemajetková ujma žalobkyne, a uložil žalovanému povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu žalobkyne ohodnotenú ex aequo et bono na 25 000 eur,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza dva hlavné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod, pokiaľ ide o rozhodnutia z 26. augusta 2016 a z 5. apríla 2017, zložený z troch častí:

                           —

                           pokiaľ ide o návrh na zrušenie rozhodnutí o zamietnutí prvej žiadosti z 28. apríla 2016, prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), porušení článku 296 ZFEÚ, porušení článku 25 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a porušení povinnosti starostlivosti,

                           —

                           pokiaľ ide o návrh na zrušenie rozhodnutí o zamietnutí druhej žiadosti z 28. apríla 2016, prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 2 prílohy IX služobného poriadku a porušení článku 41 Charty,

                           —

                           pokiaľ ide o návrh na náhradu škody, žalobkyňa uvádza, že rozhodnutia jej spôsobili nemajetkovú ujmu, ktorú nemožno napraviť zrušením napadnutých rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, pokiaľ ide o rozhodnutie z 26. apríla 2017, založený na porušení článku 41 Charty, ktorého sa mal dopustiť žalovaný, ako aj jeho povinnosti odôvodnenia a jeho povinnosti starostlivosti, a to v rozsahu, v akom žalovaný tvrdí, že rozhodnutie, ktoré žalobkyňa napadla sťažnosťou, bolo zrušené, a bolo prijaté rozhodnutie o začatí prešetrovania, a v rozsahu, v akom žalovaný z toho vyvodil záver, že nebolo možné vyhovieť jej žiadosti o náhradu škody. Žalobkyňa sa tiež domnieva, že preukázala, že jej bola spôsobená oddeliteľná ujma, ktorú nemožno napraviť zrušením napadnutého rozhodnutia. Podľa nej teda prináležalo žalovanému, aby nielenže zrušil rozhodnutie napadnuté sťažnosťou, ale aj nahradil túto ujmu.


title: Vec C-428/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 4. augusta 2015 – J. D./Child and Family Agency (CAFA)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 4. augusta 2015 – J. D./Child and Family Agency (CAFA)
   (Vec C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court (Írsko)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: J. D.

      Odporca: Child and Family Agency (CAFA)

      Ďalší účastník konania: R. P. D

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa článok 15 nariadenia č. 2201/2003 (1) na návrhy týkajúce sa starostlivosti o deti, patriace do verejného práva, podané miestnym orgánom v členskom štáte, ak v prípade, keď súd iného členského štátu prevezme právomoc, bude potrebné, aby iný orgán podal návrh na začatie samostatného konania v súlade s odlišnými právnymi predpismi, pričom je možné, ak nie pravdepodobné, že toto konanie sa bude týkať iných skutkových okolností?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, do akej miery by mal súd prípadne zohľadniť pravdepodobný vplyv návrhu podľa článku 15 na právo dotknutých jednotlivcov na voľný pohyb, ak by sa tomuto návrhu vyhovelo?

               3.

               Ak sa „najlepší záujem dieťaťa“ v zmysle článku 15 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003 týka len rozhodnutia o miestnej príslušnosti, aké faktory, ktoré ešte neboli zohľadnené pri rozhodovaní o tom, či je iný súd „vo vhodnejšej situácii“, môže súd zohľadniť v rámci tohto pojmu?

               4.

               Môže súd na účely článku 15 nariadenia č. 2201/2003 vziať do úvahy hmotnoprávne predpisy, procesné predpisy alebo prax súdov príslušného členského štátu?

               5.

               Do akej miery by mal vnútroštátny súd pri posudzovaní článku 15 nariadenia č. 2201/2003 vziať do úvahy špecifické okolnosti veci, vrátane vôle matky presťahovať sa mimo dosahu sociálnych orgánov svojho domovského štátu a následne porodiť svoje dieťa v inej krajine, ktorej systém sociálnych orgánov považuje za priaznivejší?

               6.

               Aké konkrétne okolnosti má vnútroštátny súd zohľadniť pri rozhodovaní o tom, ktorý súd je v najvhodnejšej situácii na rozhodnutie veci?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec C-307/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Spojené kráľovstvo) 28. júna 2010 — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Spojené kráľovstvo) 28. júna 2010 — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks
   (Vec C-307/10)
   ()
   2010/C 246/39
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Odporca: Registrar of Trade Marks

      Prejudiciálne otázky

   Je:

               1.

               nevyhnutné, aby boli jednotlivé výrobky alebo služby, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky, označené s určitou mierou jasnosti a presnosti, a ak áno, aká je táto konkrétna miera jasnosti a presnosti?

               2.

               prípustné použiť všeobecné pojmy uvedené v názvoch tried Medzinárodného triedenia výrobkov a služieb vytvoreného podľa Niceskej dohody z 15. júna 1957 (v revidovanom, zmenenom a doplnenom znení) na účely označenia jednotlivých výrobkov alebo služieb, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky?

               3.

               nevyhnutné alebo prípustné, aby sa takéto použitie všeobecných pojmov uvedených v názvoch tried predmetného Medzinárodného triedenia výrobkov a služieb vykladalo v súlade s oznámením predsedu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu č. 4/03 zo 16. júna 2003 (Ú. v. ÚHVT 2003, s. 1647)?


title: Vec T-59/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2006 – Archer Daniels Midland/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Kyselina citrónová — Článok 81 ES — Pokuta — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút — Oznámenie o spolupráci — Zásady právnej istoty a zákazu retroaktivity — Zásada proporcionality — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/42

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 – Archer Daniels Midland/Komisia
   (Vec T-59/02) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Kyselina citrónová - Článok 81 ES - Pokuta - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút - Oznámenie o spolupráci - Zásady právnej istoty a zákazu retroaktivity - Zásada proporcionality - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu“)
   (2006/C 294/89)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Spojené Štáty) (v zastúpení: C. O. Lenz, advokát, L. Martin Alegi, M. Garcia a E. Batchelor, solicitori)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Predovšetkým návrh na zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie 2002/742/ES z 5. decembra 2001 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (COMP/E-1/36.604 – Kyselina citrónová) (Ú. v. ES L 239, 2002, s. 18), v rozsahu, v akom konštatuje, že žalobca porušil článok 81 ES a článok 53 Dohody EHP tým, že sa zúčastnil na obmedzovaní kapacít relevantného trhu a na určení výrobcu, ktorý mal viesť zvýšenia cien na každom národnom segmente tohto relevantného trhu, návrh na zrušenie článku 3 toho istého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcu a subsidiárne návrh na zníženie výšky pokuty, ktorá mu bola uložená
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie 2002/742/ES z 5. decembra 2001 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/E-1/36.604 – Kyselina citrónová) sa ruší v rozsahu, v akom spolu s odôvodnením č. 158 konštatuje, že Archer Daniels Midland Co. zmrazil, obmedzil a uzavrel výrobné kapacity kyseliny citrónovej.

               2.

               Článok 1 rozhodnutia 2002/742/ES sa ruší v rozsahu, v akom spolu s odôvodnením č. 158 konštatuje, že Archer Daniels Midland Co. označil výrobcu, ktorý mal viesť zvýšenia cien na každom národnom segmente relevantného trhu.

               3.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia sa zaväzuje na náhradu desatiny trov konania Archer Daniels Midland Co.

               5.

               Archer Daniels Midland Co je povinný znášať zvyšok svojich vlastných trov konania ako aj trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. ES C 144, 15.6.2002.


title: Vec T-83/12: Žaloba podaná 20. februára 2012 — Chico’s Brands Investments/ÚHVT — Artsana (CHICO’S)

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/30

         Žaloba podaná 20. februára 2012 — Chico’s Brands Investments/ÚHVT — Artsana (CHICO’S)
   (Vec T-83/12)
   2012/C 118/51
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chico’s Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Holman, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Artsana SpA (Grandate, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. októbra 2011 vo veci R 2084/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CHICO’S“ pre tovary a služby zaradené do tried 25 a 35 — ochranná známka Spoločenstva č. 1585579.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: talianska obrazová ochranná známka „chicco“ č. 420865 o. i. pre tovary zaradené do triedy 25; talianska obrazová ochranná známka „chicco“ č. 846672/380042 o. i. pre tovary zaradené do triedy 25; medzinárodná obrazová ochranná známka „chicco“ č. 763084 o. i. pre tovary zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a celkové zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 15 ods. 1 písm. a) a článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát nesprávne konštatoval, že dôkazy, ktoré predložil oponent, preukazujú riadne používanie skoršej ochrannej známky v Taliansku. Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát nesprávne konštatoval, že medzi prihlasovanou ochrannou známkou Spoločenstva a skoršou ochrannou známkou existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-260/06: Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Arktouros/Komisia

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/40

         Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Arktouros/Komisia
   (Vec T-260/06)
   (2006/C 281/71)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Etairia Prostasias kai Diacheirisis Fysikou Perivallontos kai Agrias Zoïs Arktouros Arktouros (Solún, Grécko) (v zastúpení: N. Koroiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006)3181, konečné znenie, zo 7. júla 2006, oznámené žalobcovi 10. júla 2006, týkajúce sa ukončenia programu Ochranárske činnosti v národnom parku Severný Pindos – Grécko – LIFE03 NAT/GR/000089 a vrátenia pomoci vo výške 264 684 eur, zvýšenej o úroky z omeškania vo výške 4 659,53 eur,

               —

               odpočítať sumu 55 658,28 eur od sumy, ktorá sa má vrátiť, z dôvodu zvoliteľných nákladov uskutočnených v rámci programu,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca hlavne tvrdí, že po prvé porušenie ustanovenia základných ustanovení LIFE Komisiou predstavuje porušenie právnej normy v zmysle článku 230 ES, čo spôsobuje neplatnosť uvedeného rozhodnutia Komisie K(2006)3181, konečné znenie.
   Po druhé sa žalobca domnieva, že Komisia sa dopustila podstatne nesprávneho posúdenia v súvislosti so schopnosťou žalobcu ukončiť program napriek odchodu dvoch jeho členov, čo odôvodňuje zrušenie rozhodnutia Komisie o ukončení zmluvy a vrátení poskytnutej pomoci.
   Subsidiárne žalobca požaduje aby bola suma 55 658,25 eur odpočítaná zo sumy, ktorá sa má vrátiť, z dôvodu zvoliteľných nákladov uskutočnených v rámci programu.


title: Vec C-279/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2007 – Vion Trading GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2007 – Vion Trading GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-279/07)
   (2007/C 211/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vion Trading GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa uplatniť premlčacia doba upravená v článku 3 ods. 1 prvom pododseku prvej vete nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (1) aj v prípade, ak k nezrovnalosti došlo alebo sa nezrovnalosť skončila predtým, než nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 nadobudlo účinnosť?

               2.

               Môže sa vôbec premlčacia doba upravená v tomto ustanovení uplatniť na správne opatrenia, akým je aj vrátenie vývoznej náhrady v dôsledku nezrovnalostí?

         V prípade kladných odpovedí na tieto otázky:

               3.

               Môžu sa dlhšie doby a lehoty podľa článku 3 ods. 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 uplatniť aj v tom prípade, ak takéto dlhšie doby a lehoty tento členský štát vo svojom práve stanovil už pred vydaním tohto nariadenia? Môžu sa takéto dlhšie doby a lehoty použiť aj v prípade, ak neboli stanovené v osobitnom ustanovení upravujúcom vrátenie vývoznej náhrady alebo všeobecnom ustanovení upravujúcom správne opatrenia, ale vyplývali zo všeobecného ustanovenia dotknutého členského štátu, ktoré sa vzťahovalo na všetky prípady premlčania, ktoré nie sú upravené osobitnými predpismi (všeobecný predpis, ktorý platí, ak osobitný predpis nestanovuje inak)?

      (1)  Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.


title: Vec C-305/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 4. júla 2008 – CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)/Regione Marche

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 4. júla 2008 – CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)/Regione Marche
   (Vec C-305/08)
   (2008/C 247/11)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)

      Odporca: Regione Marche
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia smernice č. 18/2004 (1) – o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby – ako sú uvedené v článku 1 vykladať v tom zmysle, že združeniu, ktoré tvoria výlučne talianske univerzity a orgány štátnej správy, ktoré majú právnu formu uvedenú v bode 8, zakazujú zúčastniť sa verejného obstarávania služieb, akým je služba obstarania geofyzických dát a vzoriek mora?

               2.

               Sú ustanovenia talianskeho právneho poriadku článku 3 ods. 22 a 19 a článku 34 kódexu o verejnom obstarávaní legislatívneho dekrétu č. 163/2006 – podľa ktorých „Výraz ‚hospodársky subjekt‘ sa vzťahuje na zhotoviteľa, dodávateľa a poskytovateľa služieb alebo skupinu, alebo združenie týchto osôb“ a „Výrazy ‚zhotoviteľ‘, ‚dodávateľ‘ a ‚poskytovateľ služieb‘ označujú fyzickú alebo právnickú osobu, alebo inštitúciu bez právnej subjektivity, vrátane európskeho zoskupenia hospodárskych záujmov (EZHZ) zriadeného podľa legislatívneho dekrétu č. 240 z 23. júla 1991, ktoré ‚na trhu ponúka‘ vykonanie prác alebo diela, dodanie výrobkov, poskytnutie služieb“ – v rozpore so smernicou č. 18/2004, ak sa vykladajú v tom zmysle, že obmedzujú účasť poskytovateľov, ktorí sú odborníkmi na vykonávanie týchto činností a vylučujú tie inštitúcie, ktorých hlavným cieľom nie je dosahovanie zisku ale výskum?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114.