title: Vec C-78/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 14. februára 2012 — Evita-K EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ , Sofia

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 14. februára 2012 — Evita-K EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“, Sofia
   (Vec C-78/12)
   2012/C 133/30
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Evita-K EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“, Sofia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „dodanie tovaru“ v zmysle článku 14 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) v spojení s článkom 345 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, je prípustné, aby príjemca dodania nadobudol právo nakladať s tovarom (s hnuteľnými vecami, ktoré sú určené iba druhovo) tak, že vlastníctvo k uvedenému tovaru nadobudne za odplatu na základe držby v dobrej viere, od osoby, ktorá nie je vlastníkom, čo je podľa vnútroštátneho práva členského štátu prípustné, pričom je nutné vziať do úvahy, že podľa tejto právnej úpravy prechádza vlastnícke právo k uvedeným veciam ich odovzdaním?

               2.

               Je na preukázanie toho, že sa uskutočnilo „dodanie tovaru“ v zmysle článku 14 ods. 1 smernice 2006/112, pokiaľ ide o konkrétnu faktúru — v súvislosti s uplatnením práva podľa článku 178 písm. a) smernice na odpočítanie dane, ktorá je v danej faktúre vyúčtovaná a bola skutočne zaplatená —, potrebné, aby príjemca tovaru preukázal vlastnícke právo dodávateľa v prípade, ak sú predmetom dodania hnuteľné druhovo určené veci a vlastnícke právo k nim sa podľa vnútroštátneho práva prevádza ich odovzdaním, pričom podľa tohto právneho poriadku je prípustné aj nadobudnutie vlastníckeho práva k uvedeným veciam za odplatu na základe držby v dobrej viere, od osoby, ktorá nie je ich je ich vlastníkom?
               Má sa „dodanie tovaru“ na účely odpočítania dane v zmysle smernice považovať za preukázané, ak príjemca za podmienok, o aké ide v konaní vo veci samej, uskutočnil následné dodanie toho istého tovaru (zvierat podliehajúcich identifikačnej povinnosti) vývozom spojeným s podaním colného vyhlásenia, pričom neexistujú dôkazy o právach tretích osôb k uvedenému tovaru?

               3.

               Je na účely preukázania, že došlo k „dodaniu tovaru“ v zmysle článku 14 ods. 1 smernice 2006/112, pokiaľ ide o konkrétnu faktúru súvisiacu s uplatnením práva podľa článku 178 písm. a) smernice na odpočítanie dane, ktorá bola uvedená v danej faktúre a skutočne zaplatená, nutné vychádzať z toho, že dodávateľ a príjemca, ktorí nie sú poľnohospodárskymi výrobcami, nekonali v dobrej viere, ak pri prijatí tovaru nebol priložený nijaký doklad od predošlého vlastníka, v ktorom by v súlade s požiadavkami podľa veterinárnych právnych noriem Európskej únie mali byť uvedené ušné štítky zvierat, a ušné štítky zvierat nie sú uvedené vo veterinárnom osvedčení, ktoré vydal správny orgán a ktoré zvieratá sprevádza počas ich prepravy na účely uskutočnenia konkrétneho dodania?
               Ak dodávateľ a príjemca samostatne vyhotovili zoznamy ušných štítkov zvierat, ktoré im boli dodané, je nutné vychádzať z toho, že splnili požiadavky uvedených veterinárnych právnych noriem Únie, pokiaľ správny orgán vo veterinárnom osvedčení, ktoré zvieratá sprevádza pri ich dodaní, neuviedol ušné štítky zvierat?

               4.

               Sú dodávateľ a príjemca v konaní vo veci samej, ktorí nie sú poľnohospodárskymi výrobcami, podľa článku 242 smernice 2006/112 povinní viesť predmet dodania (zvieratá podliehajúce identifikačnej povinnosti, resp. „biologické aktíva“) vo svojom účtovníctve s použitím International Accounting Standard 41, poľnohospodárstvo, a preukázať kontrolu nad aktívami podľa uvedeného štandardu?

               5.

               Je podľa článku 226 bodu 6 smernice 2006/112 potrebné, aby sa v takých faktúrach dane z pridanej hodnoty, akými sú faktúry, ktoré sú predmetom sporu v konaní vo veci samej, uviedli aj ušné štítky zvierat, ktoré podľa veterinárnych právnych noriem Únie podliehajú identifikačnej povinnosti a predstavujú predmet dodania, ak vnútroštátne právo nestanovuje v súvislosti s prevodom vlastníckeho práva k týmto zvieratám výslovne uvedenú podmienku a účastníci dodania nie sú poľnohospodárskymi výrobcami?

               6.

               Je podľa článku 185 ods. 1 smernice 2006/112 prípustné, aby sa na základe takého vnútroštátneho ustanovenia, o aké ide v konaní vo veci samej, opravil odpočet dane na základe záveru, že vlastnícke právo dodávateľa k tovaru, ktorý je obsahom dodania, nebolo preukázané, pokiaľ nijaký z účastníkov dodanie neodvolal, príjemca uskutočnil následné dodanie toho istého tovaru, nijaké práva tretích osôb k tovaru (zvieratám podliehajúcim označovaniu) neboli uplatnené, a netvrdí sa, že príjemca tovaru nekonal v dobrej viere, a vlastnícke právo k tovaru, ktorý je určený len druhovo, sa podľa vnútroštátnej právnej úpravy prevádza jeho odovzdaním?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-211/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 9. mája 2011 — Belgické kráľovstvo/Maison Patrice Alard sprl

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 9. mája 2011 — Belgické kráľovstvo/Maison Patrice Alard sprl
   (Vec C-211/11)
   2011/C 211/29
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgické kráľovstvo

      Žalovaná: Maison Patrice Alard sprl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 6 ods. 2 prvý pododsek písm. a) a článok 13 B písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1), vykladať tak, že bránia tomu, aby užívanie celej nehnuteľnosti, ktorá je súčasťou majetku spoločnosti a v celom rozsahu určená pre spoločnosť, alebo jej časti zo strany konateľov, riaditeľov alebo spoločníkov spoločnosti, ktorá je platiteľom dane a má právnu subjektivitu, a ich rodín na súkromné účely v prípade, že ako protihodnota za toto užívanie nie je dohodnuté žiadne nájomné splatné v peniazoch, ale keď je toto užívanie analyzované ako naturálna výhoda zdaňovaná ako taká v rámci dane z príjmov, ktorej podliehajú konatelia, keďže toto užívanie je v skutočnosti z daňového hľadiska považované za protihodnotu časti výkonu práce vykonávanej konateľmi, riaditeľmi alebo spoločníkmi, bolo považované za poskytovanie služieb oslobodené od dane, ako je prenajímanie nehnuteľného majetku v zmysle uvedeného článku 13 B písm. b)?

               2.

               Treba tieto ustanovenia vykladať v tom zmysle, že uvedené oslobodenie od dane sa uplatňuje za uvedeného predpokladu, keď spoločnosť nepreukáže existenciu potrebného spojenia medzi prevádzkovaním podniku a poskytnutím celej, alebo časti nehnuteľnosti k dispozícii konateľom, riaditeľom alebo spoločníkom a postačuje v tomto prípade existencia nepriameho spojenia?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-570/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 5. novembra 2015 – X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 5. novembra 2015 – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-570/15)
   (2016/C 038/38)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: X

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Podľa akého kritéria alebo akých kritérií treba posúdiť, ktoré právne predpisy sú podľa nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1) uplatniteľné v prípade zamestnanca s bydliskom v Belgicku, ktorý prevažnú časť svojich činností pre holandského zamestnávateľa vykonáva v Holandsku, a okrem toho 6,5 % týchto činností v príslušnom roku uskutočňuje v Belgicku u seba doma a u klientov, pričom nemožno hovoriť o pevnej schéme, a so svojím zamestnávateľom neuzatvoril nijakú dohodu o výkone činností v Belgicku?

      (1)  Nariadenie Rady č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2) [konsolidovaný text Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1].


title: Vec F-123/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – GY/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/293/14 — Nedostatočný počet bodov zo skúšky „hodnotenie zručností“ — Nepripustenie do hodnotiaceho centra — Zamietnutie návrhu na preskúmanie)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/35

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – GY/Komisia
      (Vec F-123/15) (1)

      ((Verejná služba - Verejné výberové konanie - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/293/14 - Nedostatočný počet bodov zo skúšky „hodnotenie zručností“ - Nepripustenie do hodnotiaceho centra - Zamietnutie návrhu na preskúmanie))
      (2016/C 364/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: GY (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/293/14 neudeliť žalobcovi dostatočný počet bodov, aby bol pozvaný do hodnotiaceho centra

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 11. júna 2015, ktorým zamietla výberová komisia výberového konania EPSO/AD/293/14 pripustiť GY na výberové skúšky v hodnotiacom centre, sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil GY.

         (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015, s. 79.


title: Vec C-435/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 4. augusta 2016 – Acacia Srl a Rolando D’Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 4. augusta 2016 – Acacia Srl a Rolando D’Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
   (Vec C-435/16)
   (2016/C 419/38)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia v konaní o opravnom prostriedku „Révision“: Acacia Srl a Rolando D’Amato

      Druhý účastník v konaní o opravnom prostriedku „Révision“: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa obmedzenie ochrany podľa článku 110 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 (1) na časti výrobku dané formou, teda na také časti, ktorých forma sa v zásade bez možnosti jej zmeny riadi vonkajšou úpravou zloženého výrobku, a preto zákazník nemá možnosť voľby, ako napríklad v prípade diskov motorových vozidiel?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Vzťahuje sa obmedzenie ochrany v zmysle článku 110 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 len na ponuku výrobkov, ktoré sú zhodne vyhotovené, teda ktoré sa aj svojou farbou a veľkosťou zhodujú s pôvodnými výrobkami?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Uplatní sa obmedzenie ochrany podľa článku 110 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 v prospech predávajúceho výrobku, ktorý v zásade porušuje práva k dizajnu iba vtedy, ak tento dodávateľ objektívne zaručí, že jeho výrobok bude možné nadobudnúť výlučne na účely opravy a nie na iný účel, akým je napríklad zvýšenie výbavy alebo individualizácia zloženého výrobku?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku:
               Aké opatrenia je dodávateľ výrobku, ktorý v zásade porušuje práva k dizajnu, povinný prijať, aby objektívne zaručil, že jeho výrobok bude možné nadobudnúť výlučne na účely opravy a nie na iný účel, akým je napríklad zvýšenie výbavy alebo individualizácia zloženého výrobku?
               Stačí, ak

                           a)

                           dodávateľ v predajnom katalógu uvedie poznámku o tom, že predaj sa uskutočňuje výlučne na účely opravy s cieľom vrátiť zloženému výrobku pôvodný vzhľad vonkajšej úpravy alebo

                           b)

                           sa vyžaduje, aby dodávateľ podmienil dodanie výrobku tým, že odberateľ (obchodník alebo spotrebiteľ) písomne vyhlási, že ponúkaný výrobok použije výlučne na účely opravy?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva, Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142.


title: Vec T-84/05: Žaloba podaná 17. februára 2005: Nicole Schmit proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/38

         Žaloba podaná 17. februára 2005: Nicole Schmit proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-84/05)
   (2005/C 106/77)
   Jazyk konania: francúzština
   Nicole Schmit, bydliskom v Ispra (Taliansko), v zastúpení: Eric Boigelot, advokát, podala 17. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               nariadil predloženie správy o všetkých spisoch týkajúcich sa žalobkyne, zapečatených OLAF,

               —

               nariadil predloženie správy, ktorou sa ukončuje vnútorné vyšetrovanie žalobkyne,

               —

               zrušil vyšetrovanie vedené proti žalobkyni,

               —

               zrušil správu OLAF, ktorá obsahovala „oznámenie o vyšetrovaní a informovanie talianskych súdnych orgánov“,

               —

               zrušil správu o vyšetrovaní zaslanú talianskym súdnym orgánom,

               —

               zrušil všetky akty ktoré nadväzovali a/alebo sa vzťahovali na tieto rozhodnutia, prijaté po tom, ako bola podaná táto žaloba,

               —

               zaviazal OLAF a Komisiu na náhradu škody spolu s úrokmi ohodnotenú ex aequo et bono vo výške 30 000 eur, s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               v každom prípade zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby sa žalobkyňa odvoláva na rovnaké dôvody na aké sa odvolávali žalobcovia vo veci T-22/05.


title: Vec C-411/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 7. júla 2017 – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 7. júla 2017 – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres
   (Vec C-411/17)
   (2017/C 300/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL

      Odporca: Conseil des ministres

      Vedľajší účastník konania: Electrabel SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 2 ods. 1 až 3, 6 a 7, článok 3 ods. 8, článok 5, článok 6 ods. 1 a bod 2 Prílohy I Dohovoru z Espoo „o hodnotení vplyvu na životné prostredie presahujúceho štátne hranice“ vykladať v súlade so spresneniami poskytnutými v Informačnej správe o uplatňovaní dohovoru na činnosti súvisiace s jadrovou energiou a v Odporúčaniach správnych postupov týkajúcich sa uplatňovania dohovoru na činnosti súvisiace s jadrovou energiou?

               2.

               Môže sa článok 1 bod ix) Dohovoru z Espoo definujúci „kompetentný orgán“ vykladať tak, že vylučuje z pôsobnosti uvedeného dohovoru také legislatívne akty, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“ najmä vzhľadom na rôzne štúdie a vypočutia uskutočnené v rámci prijatia tohto zákona?

               3.

                           a)

                           Majú sa články 2 až 6 Dohovoru z Espoo vykladať tak, že sa uplatňujú pred prijatím takého legislatívneho aktu, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“, ktorého článok 2 odkladá dátum deaktivácie a ukončenia priemyselnej výroby elektrickej energie v jadrových elektrárňach Doel 1 a Doel 2?

                           b)

                           Je odpoveď na otázku uvedenú v písm. a) odlišná v závislosti od toho, či sa týka elektrárne Doel 1 alebo elektrárne Doel 2, vzhľadom na nevyhnutnosť prijať v prípade prvej elektrárne administratívne akty na vykonanie už uvedeného zákona z 28. júna 2015?

                           c)

                           Môže bezpečnosť zásobovania krajiny elektrickou energiou predstavovať naliehavý dôvod všeobecného záujmu umožňujúci odchýliť sa od uplatňovania článkov 2 až 6 Dohovoru z Espoo alebo pozastaviť toto uplatňovanie?

               4.

               Má sa článok 2 ods. 2 Aarhuského dohovoru „o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia“ vykladať tak, že vylučuje z pôsobnosti uvedeného dohovoru také legislatívne akty, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“ vzhľadom na rôzne štúdie a vypočutia uskutočnené v rámci prijatia tohto zákona alebo bez ohľadu na ne?

               5.

                           a)

                           Majú sa články 2 a 6 v spojení s prílohou I.I Aarhuského dohovoru najmä vzhľadom na „Maastrichtské odporúčania spôsobov podpory efektívnej účasti verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia“ vo vzťahu k rozhodovaciemu procesu pozostávajúcemu z viacerých etáp vykladať tak, že sa uplatňujú pred prijatím takého legislatívneho aktu, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“, ktorého článok 2 odkladá dátum deaktivácie a ukončenia priemyselnej výroby elektrickej energie v jadrových elektrárňach Doel 1 a Doel 2?

                           b)

                           Je odpoveď na otázku uvedenú v písm. a) odlišná v závislosti od toho, či sa týka elektrárne Doel 1 alebo elektrárne Doel 2, vzhľadom na nevyhnutnosť prijať v prípade prvej elektrárne administratívne akty na vykonanie už uvedeného zákona z 28. júna 2015?

                           c)

                           Môže bezpečnosť zásobovania krajiny elektrickou energiou predstavovať naliehavý dôvod všeobecného záujmu umožňujúci odchýliť sa od uplatňovania článkov 2 a 6 Aarhuského dohovoru alebo pozastaviť toto uplatňovanie?

               6.

                           a)

                           Majú sa článok 1 ods. 2 v spojení s bodom 13 písm. a) prílohy II smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1), prípadne s prihliadnutím na Dohovor z Espoo a Aarhuský dohovor, vykladať tak, že sa uplatňujú na odklad dátumu deaktivácie a ukončenia priemyselnej výroby elektrickej energie v jadrovej elektrárni, ktorý so sebou prináša tak, ako v tomto prípade, významné investície a aktualizáciu bezpečnosti v jadrových elektrárňach Doel 1 a 2?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v písm. a), majú sa články 2 až 8, článok 11 a prílohy I, II a III smernice 2011/92/EÚ vykladať tak, že sa uplatňujú pred prijatím takého legislatívneho aktu, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“, ktorého článok 2 odkladá dátum deaktivácie a ukončenia priemyselnej výroby elektrickej energie v jadrových elektrárňach Doel 1 a Doel?

                           c)

                           Je odpoveď na otázky uvedené v písm. a) a b) odlišná v závislosti od toho, či sa týka elektrárne Doel 1 alebo elektrárne Doel 2, vzhľadom na nevyhnutnosť prijať v prípade prvej elektrárne administratívne akty na vykonanie už uvedeného zákona z 28. júna 2015?

                           d)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v písm. a), má sa článok 2 ods. 4 smernice 2011/92/EÚ vykladať tak, že umožňuje vyňať odklad deaktivácie jadrovej elektrárne z uplatňovania článkov 2 až 8 a článku 11 smernice 2011/92/EÚ z naliehavých dôvodov všeobecného záujmu súvisiacich s bezpečnosťou zásobovania krajiny elektrickou energiou?

               7.

               Má sa pojem „osobitný vnútroštátny právny predpis“ v zmysle článku 1 ods. 4 smernice 2011/92/EÚ vykladať tak, že vylučuje z pôsobnosti uvedenej smernice taký legislatívny akt, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“, najmä vzhľadom na rôzne štúdie a vypočutia uskutočnené v rámci prijatia tohto zákona, ktoré môžu dosiahnuť ciele už uvedenej smernice?

               8.

                           a)

                           Má sa článok 6 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (2) v spojení s článkami 3 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (3), prípadne s prihliadnutím na smernicu 2011/92/EÚ, Dohovor z Espoo a Aarhuský dohovor, vykladať tak, že sa uplatňuje na odklad dátumu deaktivácie a ukončenia priemyselnej výroby elektrickej energie v jadrovej elektrárni, ktorý so sebou prináša tak, ako v tomto prípade, významné investície a aktualizáciu bezpečnosti v jadrových elektrárňach Doel 1 a 2?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v písm. a), má sa článok 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS vykladať tak, že sa uplatňuje pred prijatím takého legislatívneho aktu, akým je zákon z 28. júna 2015, „ktorým sa mení zákon z 31. januára 2003 o postupnom ukončení jadrovej energetiky na účely priemyselnej výroby elektrickej energie s cieľom zaistiť bezpečnosť zásobovania z energetického hľadiska“, ktorého článok 2 odkladá dátum deaktivácie a ukončenia priemyselnej výroby elektrickej energie v jadrových elektrárňach Doel 1 a Doel 2?

                           c)

                           Je odpoveď na otázky uvedené v písm. a) a b) odlišná v závislosti od toho, či sa týka elektrárne Doel 1 alebo elektrárne Doel 2, vzhľadom na nevyhnutnosť prijať v prípade prvej elektrárne administratívne akty na vykonanie už uvedeného zákona z 28. júna 2015?

                           d)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v písm. a), má sa článok 6 ods. 4 smernice Rady 92/43/EHS vykladať tak, že umožňuje považovať za naliehavý dôvod vyššieho verejného záujmu dôvody súvisiace s bezpečnosťou zásobovania krajiny elektrickou energiou, najmä vzhľadom na rôzne štúdie a vypočutia uskutočnené v rámci prijatia už uvedeného zákona z 28. júna 2015, ktoré môžu dosiahnuť ciele už uvedenej smernice?

               9.

               Ak by na základe odpovedí na predchádzajúce prejudiciálne otázky mal vnútroštátny súd dospieť k záveru, že napadnutý zákon nerešpektuje povinnosti vyplývajúce z už uvedených dohovorov a smerníc, pričom bezpečnosť zásobovania krajiny elektrickou energiou nemôže predstavovať naliehavý dôvod všeobecného záujmu umožňujúci odchýliť sa od týchto povinností, môže tento súd zachovať účinky zákona z 28. júna 2015, aby zabránil právnej neistote a umožnil splnenie povinností posúdenia vplyvov na životné prostredie a účasti verejnosti, ktoré vyplývajú z už uvedených dohovorov alebo smerníc?

      (1)  Ú. v. EÚ L 26, 2012, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.

      (3)  Ú. v. EÚ L 20, 2010, s. 7.


title: Vec C-108/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Gerechtshof te 's-Gravenhage z 27. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Bovemij Verzekeringen N. V. proti Benelux-Merkenbureau

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Gerechtshof te 's-Gravenhage z 27. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Bovemij Verzekeringen N. V. proti Benelux-Merkenbureau
   (Vec C-108/05)
   (2005/C 115/22)
   Jazyk konania: holandčina
   Gerechtshof te 's-Gravenhage (Holandsko) podal uznesením z 27. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Bovemij Verzekeringen N. V. proti Benelux-Merkenbureau a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 4. marca 2005.
   Gerechtshof te 's-Gravenhage žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               (omissis)

               2.

               Má byť článok 3 ods. 3 smernice (1) vykladaný v tom zmysle, že požiadavkou pre nadobudnutie rozlišovacej spôsobilosti používaním (v prejednávanej veci ochrannej známky Beneluxu), ktoré upravuje tento odsek, je, aby bolo označenie pred jeho zápisom vnímané príslušnou verejnosťou ako ochranná známka na celom území Beneluxu, teda v Belgicku, v Luxembursku a v Holandsku?
               Ak je odpoveď na druhú otázku záporná:

               3.

               Je podmienka ustanovená v článku 3 ods. 3 smernice pre zápis upravený v tomto odseku splnená, ak je označenie na základe jeho používania vnímané príslušnou verejnosťou ako ochranná známka v značnej časti územia Beneluxu a môže sa táto značná časť územia obmedziť na Holandsko?

               4.

               Majú byť pri posudzovaní rozlišovacej spôsobilosti označenia, ktoré je zložené z jedného alebo viacerých slov úradného jazyka na území jedného z členských štátov (alebo, ako v prejednávanej veci, na území Beneluxu), nadobudnutej používaním podľa článku 3 ods. 3 smernice zohľadnené jazykové pásma, ktoré existujú na tomto území?
               Postačuje požadovať pre zápis ochrannej známky v prípade, že sú splnené ostatné podmienky zápisu, aby bolo označenie vnímané príslušnou verejnosťou ako ochranná známka v značnej časti jazykového pásma členského štátu (alebo, ako je to v prejednávanej veci, územia Beneluxu), v ktorej je tento jazyk úradným jazykom?

      (1)  Prvá smernica Rady č. 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES 1989, L 40, s. 1).


title: Vec C-179/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. apríla 2008 – Dler Jamal/Spolková republika Nemecko

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. apríla 2008 – Dler Jamal/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-179/08)
   (2008/C 197/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dler Jamal

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 ods. 1 písm. e) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 (1) vykladať v tom zmysle, že bez ohľadu na článok 1 časti C bodu 5 druhej vety Ženevského dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 (Ženevský dohovor) zaniká postavenie utečenca už vtedy, keď zanikla oprávnená obava utečenca pred prenasledovaním v zmysle článku 2 písm. c) smernice, na základe ktorej došlo k priznaniu postavenia utečenca a keď už ani z iných dôvodov nemusí mať obavy z prenasledovania v zmysle článku 2 písm. c) smernice?

               2.

               V prípade, ak je potrebné na prvú otázku odpovedať záporne: Je predpokladom zániku postavenia utečenca podľa článku 11 ods. 1 písm. e) smernice okrem iného skutočnosť, že v krajine, ktorej je utečenec štátnym príslušníkom:

                           a)

                           existuje ochrana poskytnutá aktérom ochrany v zmysle článku 7 ods. 1 smernice, a pritom stačí, že zabezpečenie ochrany je možné iba s pomocou medzinárodných ozbrojených jednotiek;

                           b)

                           nehrozí utečencovi žiadne vážne bezprávie v zmysle článku 15 smernice, ktoré vedie k priznaniu postavenia doplnkovej ochrany podľa článku 18 smernice, a/alebo

                           c)

                           bezpečnostná situácia je stabilná a všeobecné životné podmienky zabezpečujú existenčné minimum?

               3.

               V situácii, keď zanikli doterajšie okolnosti, na základe ktorých bolo dotknutej osobe priznané postavenie utečenca, majú sa nové odlišné okolnosti odôvodňujúce obavy z prenasledovania posudzovať:

                           a)

                           na základe kritéria pravdepodobnosti, ktoré sa uplatňuje pre priznanie postavenia utečenca, alebo sa v prospech dotknutej osoby uplatní iné kritérium;

                           b)

                           pri zohľadnení uľahčeného dokazovania podľa článku 4 ods. 4 smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


title: Vec T-51/06: Žaloba podaná  21. februára 2006  – Fardem Packaging/Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/18

         Žaloba podaná 21. februára 2006 – Fardem Packaging/Komisia
   (Vec T-51/06)
   (2006/C 96/34)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fardem Packaging B.V. (Edam, Holandsko) (v zastúpení: F. J. Leeflang, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               čiastočne alebo v celom rozsahu zrušiť rozhodnutie určené Fardem,

               —

               znížiť pokutu uloženú Fardem,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2005 v konaní podľa článku 81 Zmluvy ES (prípad COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia), ktorým bola žalobkyňa označená za spoločne a nerozdielne zodpovednú za účasť na kartelovej dohode a ktoré jej ukladá pokutu.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobkyňa odvoláva na porušenie článkov 81 ES, 253 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 ako aj na porušenie zásady riadnej starostlivosti, povinnosti odôvodniť rozhodnutie a zásady rovnosti zaobchádzania.
   Žalobkyňa najprv uvádza, že Komisia nepochopila jej námietku týkajúcu sa jej obchodnej politiky pred a po roku 1997. Žalobkyňa nepopiera svoju účasť na kartelovej dohode, poukazuje však na to, že pred rokom 1997 bola úplne závislá od svojej vtedajšej materskej spoločnosti. Po roku 1997 však bola nezávislá a jej úmysly sa postupom času podstatne zmenili.
   Žalobkyňa sa okrem toho domnieva, že Komisia vychádza z nesprávneho posúdenia skutkového stavu, pokiaľ ide o účasť žalobkyne v skupinách „Valveplast“, „Benelux“ a „Teppema“, ako aj pokiaľ ide o jej účasť v skupinách „Belgicko“ a „Vrecia-bloky“. Žalobkyňa uvádza, že Komisia bez primeraného uváženia dospela k viacerým záverom, ktoré boli vo vzťahu k istým druhom správania nepresné. Komisia navyše nezohľadnila skutočnosť, že skupiny „Belgicko“ a „Vrecia-bloky“ skončili svoju činnosť pred rokom 1997.
   Žalobkyňa navyše tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila skutkový stav, pokiaľ ide vymedzenie geografického trhu. Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na to, že v Španielsku nedosahuje žiadny obrat a vo Francúzsku iba minimálny.
   Žalobkyňa okrem toho vytýka Komisii, že na ňu neaplikovala oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút, a že niektoré skutočnosti uvádzané žalobkyňou nezohľadnila ako poľahčujúce okolnosti.
   V súvislosti so stanovením základnej čiastky pokuty žalobkyňa vytýka stanovenie individuálnych trhových podielov na základe dosiahnutých obratov namiesto na základe tonáže, rozličné zaobchádzanie s kategóriami na základe podielu na trhu a vyjadrenie tohto rozlišovania podľa kategórií, ako aj viazanie základnej čiastky pokuty na každú zo stanovených kategórií.
   Nakoniec žalobkyňa uvádza, že Komisia nesprávne rozhodla, že žalobkyňa a spoločnosť Kendrion N.V. tvorili hospodársky celok, v dôsledku čoho bola spoločnosti Kendrion neprávom uložená pokuta za porušenie povinností žalobkyňou.


title: Vec T-476/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Adama Agriculture a Adama France/Komisia

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Adama Agriculture a Adama France/Komisia
   (Vec T-476/16) (1)

   (2017/C 086/43)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec C-441/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  29. júna 2010 — Európska komisia/Alrosa Company Ltd [Odvolanie — Dominantné postavenie — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Svetový trh so surovými diamantmi — Individuálne záväzky prijaté spoločnosťou, ktoré sa týkajú ukončenia jej nákupov surových diamantov od inej spoločnosti — Rozhodnutie, ktorým sa individuálne záväzky prijaté spoločnosťou vyhlasujú za záväzné a ktorým sa ukončuje konanie]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. júna 2010 — Európska komisia/Alrosa Company Ltd
   (Vec C-441/07 P) (1)

   (Odvolanie - Dominantné postavenie - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Svetový trh so surovými diamantmi - Individuálne záväzky prijaté spoločnosťou, ktoré sa týkajú ukončenia jej nákupov surových diamantov od inej spoločnosti - Rozhodnutie, ktorým sa individuálne záväzky prijaté spoločnosťou vyhlasujú za záväzné a ktorým sa ukončuje konanie)
   2010/C 234/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Alrosa Company Ltd (v zastúpení: R. Subiotto, QC, K. Jones, solicitor-advocate, a S. Mobley, solicitor)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 11. júla 2007, Alrosa/Komisia (T-170/06), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie 2006/520/ES z 22. februára 2006 o konaní podľa článku 82 ES a článku 54 EHP (vec COMP/B-2/38.381 — De Beers), ktorým sa záväzky prijaté spoločnosťou De Beers úplne ukončiť svoje nákupy surových diamantov od Alrosa od roku 2009, a to po skončení obdobia postupného znižovania objemu týchto nákupov v rokoch 2006 až 2008, vyhlasujú za záväzné, a ktorým sa ukončuje konanie v súlade s článkom 9 nariadenia Rady ES č. 1/2003 (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 11. júla 2007, Alrosa/Komisia (T-170/06), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba podaná spoločnosťou Alrosa Company Ltd na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev sa zamieta.

               3.

               Alrosa Company Ltd je povinná nahradiť tak trovy konania o odvolaní, ako aj trovy prvostupňového konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec T-723/14: Žaloba podaná 13. októbra 2014 – HX/Rada

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/28

         Žaloba podaná 13. októbra 2014 – HX/Rada
   (Vec T-723/14)
   (2014/C 462/41)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobca: HX (Damask, Sýria) (v zastúpení: Stanislav Koev, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú v celom rozsahu, ako aj všetky žalobné dôvody, ktoré obsahuje, za dôvodné a vyhovel im,

               —

               preskúmal túto žalobu v skrátenom súdnom konaní,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 a vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/488/SZBP z 22. júla 2014 v rozsahu, v akom zaraďujú žalobcu do zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe rozhodnutia 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 a vykonávacie nariadenia Rady (EÚ) č. 793/2014 z 22. júla 2014 v rozsahu, v akom zaraďujú žalobcu do zoznamu nachádzajúceho sa v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

               —

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na závažnom porušení práva na obhajobu a práva na spravodlivý proces:

                           —

                           žalobca nebol s napadnutými právnymi aktmi oboznámený, nebol mu predložený žiadny významný dôkaz alebo indícia odôvodňujúca jeho zaradenie do zoznamu osôb, ktorým boli sankcie uložené, hoci dôkazné bremeno znáša Rada,

                           —

                           obvinenia vznesené voči žalobcovi o jeho zodpovednosti za „násilné utláčanie civilného obyvateľstva v Sýrii“ nie sú ani jasné ani úplné a zakladajú sa na domnienkach.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia:

                           —

                           v napadnutých právnych aktoch sa nachádzajú len tvrdenia, ktoré nie sú odôvodnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu:

                           —

                           žalovaná dostala, vďaka protiprávnemu preneseniu dôkazného bremena, možnosť konvalidovať svoje chybné a nezákonné právne akty.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení Komisie všetkých okolností danej veci.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva a zásad proporcionality a slobody podnikania:

                           —

                           žalobca bol na základe napadnutých právnych aktov protiprávne zbavený možnosti pokojne užívať svoj majetok.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení práva na obvyklé životné podmienky, keďže uložené opatrenia sú v rozpore so zákazom neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestu podľa článku 4 Charty základných práv Európskej únie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na závažnom porušení práva na ochranu dobrého mena podľa článku 8 a článku 10 ods. 2 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, keďže zaradenie žalobcu do napadnutých právnych aktov protiprávne zničilo jeho dobré meno v spoločnosti a u jeho partnerov.


title: Vec F-67/13: Žaloba podaná 8. júla 2013 — ZZ/Europol

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/31

         Žaloba podaná 8. júla 2013 — ZZ/Europol
   (Vec F-67/13)
   2013/C 274/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokátka)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia neobnoviť žalobkyni zmluvu na dobu určitú.

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté žalovaným 26. septembra a 7. decembra 2012, ktorým žalovaný informuje žalobkyňu, že neobnoví jej zmluvu na dobu určitú, ktorá uplynie 31. marca 2013, ako aj rozhodnutie, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne prijatá 9. apríla 2013,

               —

               zaviazať žalovaného zaplatiť žalobkyni rozdiel medzi výškou odmeny, ktorú by mohla požadovať, ak by ostala v jeho službe, a výškou odmeny, honorárov, dávok v nezamestnanosti alebo akejkoľvek inej náhradnej dávky, ktorú skutočne poberala od 1. apríla 2013 namiesto odmeny, ktorú dostávala ako dočasný zamestnanec,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2004 vo veci T-213/02, SNF SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Smernica 2002/34/ES — Obmedzenia v používaní polyakrylamidov v zložení kozmetických výrobkov — Osoba jednotlivo dotknutá — Prípustnosť)

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/21

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 6. septembra 2004
   vo veci T-213/02, SNF SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Smernica 2002/34/ES - Obmedzenia v používaní polyakrylamidov v zložení kozmetických výrobkov - Osoba jednotlivo dotknutá - Prípustnosť)
   (2005/C 31/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-213/02, SNF SA, so sídlom v Saint-Étienne (Francúzsko), v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: X. Lewis, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na čiastočné zrušenie dvadsiatej šiestej smernice Komisie 2002/34/ES z 15. apríla 2002, ktorou sa prispôsobujú technickému pokroku prílohy II, III a VII k smernici Rady 76/768/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 19) v rozsahu, v akom obmedzuje použitie polyakrylamidov v zložení kozmetických výrobkov, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predsedkyňa P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, tajomník: H. Jung, vydal dňa 6. septembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobkyňa znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania žalovanej.

      (1)  Ú. v. ES C 233 zo dňa 28.9.2002


20150731010616622015/C 270/212612015CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150601171711Vec C-261/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Ieper (Belgicko) 1. júna 2015 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey
 ---documentbreak--- C2702015SK1710120150601SK0021171171Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Ieper (Belgicko) 1. júna 2015 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey
   (Vec C-261/15)2015/C 270/21Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vredegerecht te Ieper

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV

      Žalovaný: Gregory Demey

      Prejudiciálna otázka

   Bráni príloha I článok 6 ods. 2 druhá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 z 23. októbra 2007 o právach a povinnostiach cestujúcich v železničnej preprave (
         1
      ) belgickým trestnoprávnym ustanoveniam…, podľa ktorých sa cestujúci železničnej prepravy bez prepravného dokladu – ktorý nezaplatí cestovné ani v zákonom stanovenej lehote – dopúšťa trestného činu, ktorý vylučuje akýkoľvek zmluvný vzťah medzi prepravnou spoločnosťou a cestujúcim v železničnej preprave, takže cestujúci v železničnej preprave sa nemôže odvolávať ani na relevantné európske a belgické vnútroštátne predpisy právnej ochrany…, ktoré predpokladajú uvedený (výlučný) zmluvný vzťah s týmto spotrebiteľom?
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 315, s. 14.


title: Vec C-18/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 14. januára 2013 —  „Max Pen“ EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i izpalnenie na proizvodstvoto“ Sofia

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 14. januára 2013 — „Max Pen“ EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i izpalnenie na proizvodstvoto“ Sofia
   (Vec C-18/13)
   2013/C 79/17
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„Max Pen“ EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i izpalnenie na proizvodstvoto“ Sofia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa podľa práva Únie na účely odpočtu dane posudzovať skutkové okolnosti, za ktorých poskytovateľ služieb uvedený na faktúre alebo jeho subdodávateľ nemá na poskytovanie služieb k dispozícii potrebných zamestnancov, hmotné prostriedky a aktíva, nie sú zdokumentované náklady na skutočné poskytnutie plnenia a tieto náklady nie sú uvedené v účtovníctve poskytovateľa, pričom boli vystavené nepravé dokumenty, pokiaľ ide o spôsobilosť osôb na vystavenie dokumentov, ktoré ich podpísali v mene poskytovateľa vo forme zmluvy a odovzdávacieho a preberacieho protokolu predložených ako dôkaz o dlžných vzájomných plneniach a o poskytnutí služby, za ktorú bola vystavená faktúra s DPH, v prípade ktorej sa uplatnilo právo na odpočítanie dane, ako súvisiace s „daňovým únikom“?

               2.

               Vyplýva z povinnosti súdu zamietnuť právo na odpočítanie dane zakotvené v práve Únie a judikatúre Súdneho dvora Európskej únie v prípade daňového úniku aj povinnosť vnútroštátneho súdu konštatovať existenciu daňového úniku ex offo za okolností ako vo veci samej tým, že pri zohľadnení povinnosti súdu rozhodnúť v spore podľa predpisov vnútroštátneho práva, rešpektovať zákaz znevýhodnenia žalobkyne, dodržať zásady práva na účinnú právnu ochranu a právnej istoty a uplatniť platné právne predpisy ex offo posúdi nové skutočnosti po prvý raz predložené súdu a posúdi všetky dôkazy, vrátane tých, ktoré sa vzťahujú na predstierané obchodné transakcie, nepravé dokumenty a dokumenty obsahujúce nepravdivé skutočnosti?

               3.

               Vyplýva z článku 178 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty so zreteľom na povinnosť súdu zamietnuť právo na odpočítanie dane v prípade daňového úniku, že na uplatnenie práva na odpočítanie dane musí služby poskytnúť naozaj poskytovateľ uvedený na faktúre alebo jeho subdodávateľ?

               4.

               Znamená požiadavka podľa článku 242 smernice 2006/112 týkajúca sa vedenia dostatočne podrobného účtovníctva na účely kontroly práva na odpočítanie dane, že je potrebné dodržiavať aj príslušné vnútroštátne účtovné predpisy členského štátu, ktoré stanovujú ich súlad s medzinárodnými účtovnými štandardmi práva Únie, alebo to znamená iba požiadavku na vedenie účtovných dokladov o dani z pridanej hodnoty, ktoré sú stanovené touto smernicou, čiže faktúr, daňového priznania k dani z pridanej hodnoty a súhrnných výkazov?
               V prípade kladnej odpovede na druhý variant treba odpovedať aj na nasledujúcu otázku:
               Vyplýva v súvislosti s požiadavkou podľa článku 226 ods. 1 bodu 6 smernice 2006/112, podľa ktorého faktúry musia obsahovať „rozsah a druh poskytnutých služieb“, že faktúry alebo doklady vystavené v súvislosti s faktúrami musia v prípade služieb obsahovať údaje o skutočnom poskytnutí služieb, teda objektívne okolnosti, ktoré možno overiť, buď ako dôkaz o tom, že služby boli naozaj poskytnuté, alebo ako dôkaz, že služby naozaj poskytol poskytovateľ, ktorý je uvedený na faktúre?

               5.

               Má sa článok 242 smernice 2006/112, ktorý stanovuje požiadavku viesť dostatočne podrobné účtovníctvo na účely kontroly práva na odpočítanie dane, v spojení s článkom 63 a článkom 273 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje vnútroštátny predpis, podľa ktorého sa služba bude považovať za poskytnutú v okamihu, v ktorom vznikli predpoklady na uznanie výnosov z tejto služby podľa uplatniteľných právnych predpisov v oblasti účtovníctva, ktoré stanovujú súlad s medzinárodnými účtovnými štandardmi práva Únie a so zásadami účtovného preukázania obchodných transakcií, uprednostnenia obsahu pred formou a porovnateľnosti výnosov a nákladov?


title: Vec C-102/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach — Pôsobnosť ratione materiae — Žaloba o vydanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu — Bezdôvodné obohatenie — Pohľadávka založená na nedôvodnom vrátení pokuty za porušenie práva hospodárskej súťaže)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich
   (Vec C-102/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Pôsobnosť ratione materiae - Žaloba o vydanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu - Bezdôvodné obohatenie - Pohľadávka založená na nedôvodnom vrátení pokuty za porušenie práva hospodárskej súťaže))
   (2016/C 350/07)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gazdasági Versenyhivatal

      Žalovaná: Siemens Aktiengesellschaft Österreich

      Výrok rozsudku

   Taká žaloba o vydanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu, aká je dotknutá vo veci samej, ktorej základom je vrátenie pokuty uloženej v konaní na ochranu hospodárskej súťaže, nie je „občianskou a obchodnou vecou“ v zmysle článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec C-331/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’appello di Roma (Taliansko) 1. júna 2017 – Martina Sciotto/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’appello di Roma (Taliansko) 1. júna 2017 – Martina Sciotto/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
   (Vec C-331/17)
   (2017/C 309/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte d’appello di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Martina Sciotto

      Odporkyňa: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Únie (konkrétne doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, uvedenej v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (1)) vnútroštátnej právnej úprave (najmä článku 6 odseku 3 zákonného dekrétu č. 64 z 30. apríla 2010, zmeneného, so zmenami a doplneniami, na zákon č. 100 z 29. júna 2010), ktorú treba, vzhľadom na to, že vo všeobecnej rovine vylučuje pracovnoprávne vzťahy zamestnancov hudobno-divadelných nadácií uzavreté na dobu určitú z pôsobnosti pravidla, podľa ktorého je pracovný pomer na neurčitý čas bežnou formou pracovnoprávneho vzťahu, vykladať v tom zmysle, že vedie k úplnej liberalizácii dotknutých pracovnoprávnych vzťahov, pričom nestanovuje opatrenia spočívajúce v zmene pracovného pomeru na dobu určitú na pracovný pomer na neurčitý čas (stabilizácia) a/alebo v náhrade škody, a to ani v prípade opakovaného uzatvárania pracovných zmlúv na dobu určitú počas viac ako troch rokov (alebo iného obdobia)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 175, s. 43.


title: Vec T-319/08: Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Grasso/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/35

         Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Grasso/Komisia
   (Vec T-319/08)
   (2008/C 272/67)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Salvatore Grasso (Catania, Taliansko) (v zastúpení: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008 uverejnené v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisia.


title: Vec T-115/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  29. júna 2010 — Gourmet Burger Kitchen/ÚHVT (GOURMET BURGER KITCHEN)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/54

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2010 — Gourmet Burger Kitchen/ÚHVT (GOURMET BURGER KITCHEN)
   (Vec T-115/08) (1)

   ()
   2010/C 234/95
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-392/07: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  8. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/19/ES — Spoločný systém zdaňovania uplatniteľný na obchodné spoločnosti rôznych členských štátov pri zlučovaní, rozdeľovaní a prevode aktív a výmene akcií — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/8

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 8. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-392/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/19/ES - Spoločný systém zdaňovania uplatniteľný na obchodné spoločnosti rôznych členských štátov pri zlučovaní, rozdeľovaní a prevode aktív a výmene akcií - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 158/11)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/19/ES zo 17. februára 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/434/EHS o spoločnom systéme zdaňovania, uplatniteľnom na obchodné spoločnosti rôznych členských štátov pri zlučovaní, rozdeľovaní a prevode aktív a výmene akcií (Ú. v. EÚ L 58, s. 19) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/19/ES zo 17. februára 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/434/EHS o spoločnom systéme zdaňovania, uplatniteľnom na obchodné spoločnosti rôznych členských štátov pri zlučovaní, rozdeľovaní a prevode aktív a výmene akcií, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec T-116/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. októbra 2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Daň z príjmov právnických osôb — Pomoc v prospech belgických prístavov poskytnutá Belgickom — List Komisie navrhujúci prijatie príslušných opatrení — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. októbra 2016 – Port autonome du Centre et de l’Ouest a i./Komisia
   (Vec T-116/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Daň z príjmov právnických osôb - Pomoc v prospech belgických prístavov poskytnutá Belgickom - List Komisie navrhujúci prijatie príslušných opatrení - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť))
   (2017/C 014/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgicko), Port autonome de Namur (Namur, Belgicko), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgicko), Port autonome de Liège (Liège, Belgicko), Région wallonne (Belgicko) (v zastúpení: J. Vanden Eynde, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu údajného rozhodnutia o štátnej pomoci SA.38393 (2015/E) – daňový režim prístavov v Belgicku, pripojeného k listu Komisie z 22. januára 2016 a navrhujúceho Belgickému kráľovstvu príslušné opatrenia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, Port autonome de Namur, Port autonome de Charleroi, Port autonome de Liège a Région wallonne znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec T-59/10: Žaloba podaná 9. februára 2010 — Geemarc Telecom/ÚHVT — Audioline (AMPLIDECT)

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/57

         Žaloba podaná 9. februára 2010 — Geemarc Telecom/ÚHVT — Audioline (AMPLIDECT)
   (Vec T-59/10)
   2010/C 100/84
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Hong Kong) (v zastúpení: G. Farrington, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Audioline GmbH (Neuss, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. novembra 2009 vo veci R 913/2009-2 a

               —

               zaviazať žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu ich vlastných trov konania ako aj trov konania žalobkyne.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „AMPLIDECT“ pre tovary v triedach 9 a 16.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a v dôsledku toho zrušenie zapísanej ochrannej známky Spoločenstva, ktorá bola predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 207/2009, keď odvolací senát: a) neprihliadol na to, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom nepredložil dôkazy o nedostatočnej rozlišovacej spôsobilosti zapísanej ochrannej známky Spoločenstva, ktorá bola predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti; b) neprihliadol na to, že zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá bola predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, nadobudla zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť prostredníctvom jej používania; odvolací senát sa neobmedzil len na preskúmanie dôkazov a tvrdení predložených účastníkmi konania v lehote, ktorú určil.


title: Vec T-667/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2015 – Veloss International a Attimedia/Parlament ( „Verejné zákazky na služby — Poskytovanie prekladateľských služieb do gréckeho jazyka pre Parlament — Odmietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2015 – Veloss International a Attimedia/Parlament
   (Vec T-667/11) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Poskytovanie prekladateľských služieb do gréckeho jazyka pre Parlament - Odmietnutie ponuky uchádzača - Povinnosť odôvodnenia - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2015/C 065/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Veloss International (Brusel, Belgicko) a Attimedia SA (Brusel) (v zastúpení: N. Korogiannakis, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: P. López-Carceller, L. Darie a P. Biström, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu, ktorým bola vybraná ako druhá ponuka predložená žalobkyňami v rámci zadávacieho konania EL/2011/EÚ na poskytovanie služieb prekladu do gréckeho jazyka (Ú. v. EÚ 2011/S 56-090374), ktoré bolo žalobkyniam oznámené listom z 18. októbra 2011, ako aj všetkých súvisiacich rozhodnutí prijatých Parlamentom, a jednak návrh na náhradu údajne vzniknutej škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 18. októbra 2011, ktorým bola vybraná ako druhá ponuka predložená Veloss International SA a Attimedia SA v rámci zadávacieho konania EL/2011/EÚ na poskytovanie prekladateľských služieb do gréckeho jazyka, sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 58, 25.2.2012.


title: Vec F-108/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 22. septembra 2014 – Loescher/Rada

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/69

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 22. septembra 2014 – Loescher/Rada
      (Vec F-108/13) (1)

      (2014/C 395/85)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014, s. 41.


title: Vec C-257/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 24. mája 2012 — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 24. mája 2012 — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
   (Vec C-257/12)
   2012/C 217/28
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sky Italia Srl

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia práva Únie platné v danom odvetví a najmä ustanovenia smernice č. 2002/20/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bránia uvedenej vnútroštátnej právnej úprave, najmä zákonu č. 266 z roku 2005, a to najmä vzhľadom na spôsob jej konkrétneho uplatňovania v regulačnej oblasti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337).


title: Vec T-424/04: Žaloba podaná dňa 15. októbra 2004: Angel Angelidis proti Európskemu Parlamentu

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/25

         Žaloba podaná dňa 15. októbra 2004: Angel Angelidis proti Európskemu Parlamentu
   (Vec T-424/04)
   (2004/C 314/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Angel Angelidis, bydliskom v Luxemburgu, v zastúpení: Eric Boigelot, advokát, podal 15. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu Parlamentu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 16. júla 2004 o zamietnutí sťažnosti podanej žalobcom;

               —

               zrušil hodnotiacu správu o žalobcovi za rok 2002;

               —

               zaviazal Európsky Parlament, aby žalobcovi uhradil sumu ohodnotenú ex aequo et bono na 20 000,- eur ako náhradu škody z dôvodu morálnej ujmy, z dôvodu rôznych podstatných vád spôsobených na rôznych úrovniach vypracovania správ o zamestnancovi ako aj z dôvodu značného omeškania pri vypracovaní konečných verzií uvedených správ;

               —

               zaviazal Európsky Parlament na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody sú rovnaké ako vo veci T-416/03 (1), predmetom ktorej je návrh toho istého žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59 zo 6.3.2004, s. 25


title: Vec C-313/09: Žaloba podaná 6. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/12

         Žaloba podaná 6. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-313/09)
   2009/C 256/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Erlbacher a M. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/88/ES z 24. októbra 2006 o zdravotných požiadavkách na živočíchy a produkty akvakultúry a o prevencii a kontrole niektorých chorôb vodných živočíchov (1) [zmenená a doplnená smernicou Komisie 2008/53/ES z 30. apríla 2008, ktorou sa mení a dopĺňa príloha IV k smernici Rady 2006/88/ES, pokiaľ ide o jarnú virémiu kaprov (SVC) (2)] alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie tejto smernice uplynula 1. mája 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 328, s. 14.

      (2)  Ú. v. EÚ L 117, s. 27.


title: Vec T-242/11: Žaloba podaná 9. mája 2011 — Kaltenbach & Voigt/ÚHVT (3D eXam)

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/27

         Žaloba podaná 9. mája 2011 — Kaltenbach & Voigt/ÚHVT (3D eXam)
   (Vec T-242/11)
   2011/C 211/59
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Nemecko) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. marca 2011 vo veci R 2361/2010-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná a obrazová ochranná známka „3D eXam“ pre tovary zaradené do triedy 10.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie ochrany medzinárodného zápisu v Európskej únii podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 207/2009 a nezohľadnenie skorších vnútroštátnych zápisov/skoršieho poskytnutia ochrany v rozsahu, v akom sporný medzinárodný zápis: i) nie je čisto opisný; a ii) má rozlišovaciu spôsobilosť, keďže príslušná skupina verejnosti bude označenie „3D eXam“ považovať za označenie pôvodu.


title: Vec C-562/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Paris – Francúzsko) – Carrefour Hypermarchés SAS/ITM Alimentaire International SASU (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Porovnávacia reklama — Smernica 2006/114/ES — Článok 4 — Smernica 2005/29/ES — Článok 7 — Objektívne porovnávanie cien — Klamlivé opomenutie konania — Reklama porovnávajúca ceny tovarov predávaných v predajniach odlišnej veľkosti alebo formátu — Prípustnosť — Podstatná informácia — Stupeň a nosič informácie)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/19

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Paris – Francúzsko) – Carrefour Hypermarchés SAS/ITM Alimentaire International SASU
   (Vec C-562/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Porovnávacia reklama - Smernica 2006/114/ES - Článok 4 - Smernica 2005/29/ES - Článok 7 - Objektívne porovnávanie cien - Klamlivé opomenutie konania - Reklama porovnávajúca ceny tovarov predávaných v predajniach odlišnej veľkosti alebo formátu - Prípustnosť - Podstatná informácia - Stupeň a nosič informácie))
   (2017/C 104/28)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d'appel de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Carrefour Hypermarchés SAS

      Žalovaná: ITM Alimentaire International SASU

      Výrok rozsudku

   Článok 4 písm. a) a c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/114/ES z 12. decembra 2006 o klamlivej a porovnávacej reklame, v spojení s článkom 7 ods. 1 až 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že reklama, o akú ide vo veci samej, ktorá porovnáva ceny tovarov predávaných v predajniach odlišnej veľkosti a formátu, môže byť v zmysle tohto prvého ustanovenia nepovolená, ak tieto predajne patria do reťazcov, z ktorých každý má predajne odlišnej veľkosti alebo formátu a ak zadávateľ porovnáva ceny uplatňované v predajniach väčšej veľkosti alebo formátu svojho reťazca s cenami zistenými v predajniach menšej veľkosti alebo formátu konkurenčných reťazcov, pokiaľ spotrebitelia nie sú jasne a prostredníctvom samotného reklamného odkazu informovaní o tom, že porovnanie bolo vykonané medzi cenami uplatňovanými v predajniach väčšej veľkosti alebo formátu reťazca zadávateľa reklamy a cenami zistenými v predajniach menšej veľkosti a formátu konkurenčných reťazcov.
   Vnútroštátnemu súdu prináleží pri posudzovaní prípustnosti takejto reklamy overiť, či taká reklama, o akú ide vo veci samej, porušuje z hľadiska okolností prejednávanej veci požiadavku objektívnosti porovnávania a/alebo má klamlivú povahu, pričom musí zohľadniť na jednej strane vnímanie dotknutých tovarov zo strany bežne informovaného a primerane pozorného a obozretného priemerného spotrebiteľa a na strane druhej informácie obsiahnuté v uvedenej reklame, najmä týkajúce sa predajní reťazca zadávateľa reklamy a predajní konkurenčných reťazcov, ktorých ceny boli porovnávané, a všeobecnejšie všetky jej črty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec C-564/08 P: Odvolanie podané 18. decembra 2008 : SGL Carbon AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  8. októbra 2008 vo veci T-68/04, SGL Carbon AG/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/21

         Odvolanie podané 18. decembra 2008: SGL Carbon AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 8. októbra 2008 vo veci T-68/04, SGL Carbon AG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-564/08 P)
   (2009/C 69/38)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: SGL Carbon AG (v zastúpení: M. Klusmann a K. Beckmann, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 8. októbra 2008 vo veci T-68/04 (SGL Carbon AG/Komisia),

               —

               primerane znížiť pokutu uloženú žalobkyni v článku 2 napadnutého rozhodnutia Komisie z 3. decembra 2003,

               —

               subsidiárne, vrátiť vec Súdu prvého stupňa na nové rozhodnutie,

               —

               zaviazať odporkyňu v odvolacom konaní na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom tohto odvolania je rozsudok Súdu prvého stupňa, ktorým zamietol žalobu odvolateľa proti rozhodnutiu Komisie 2004/420/ES z 3. decembra 2003 týkajúcemu sa kartelu na trhu s výrobkami na báze uhlíka a grafitu pre elektrické a mechanické aplikácie.
   Odvolateľ opiera svoje odvolanie o dva dôvody, ktoré sú založené na porušení práva Spoločenstva Súdom prvého stupňa a na vadách konania.
   Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľ napáda protiprávne nezohľadnenie svojho tvrdenia, ktoré uviedol v prvostupňovom konaní, o nesprávnom zahrnutí obratov koncernu do objemov trhu použitých pri určení východiskovej sumy pokuty. Ďalej spochybňuje hmotnoprávne nadmernú výšku východiskovej sumy uloženej odvolateľovi ako porušenie zákazu diskriminácie a zásady proporcionality, ako aj porušenie článku 253 ES.
   Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľ napáda chybu v posúdení pri určení východiskovej sumy pokuty odvolateľovi, ktoré prekračuje mieru voľnej úvahy súdu. Súd prvého stupňa tým tiež porušil zákaz diskriminácie a zásadu proporcionality. Bez právneho odôvodnenia sa odchýlil od vlastnej judikatúry v neprospech žalobcu, pokiaľ ide o otázku prípustného paušalizovania pokút podľa podielov na trhu. Zatiaľ čo v obdobných skorších rozhodnutiach Súd prvého stupňa považoval za plne primerané kategórie trhových podielov, resp. „tranže“ v rozpätí 5 %, v tomto prípade vychádzal z kategórií trhových podielov v rozpätí 10 %, čím výrazne znevýhodnil odvolateľa ako podnik, ktorý sa nachádzal na dolnej hranici svojej kategórie.


title: Vec C-411/12: Žaloba podaná 7. septembra 2012 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/10

         Žaloba podaná 7. septembra 2012 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-411/12)
   2012/C 355/16
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B Stromsky, S Thomas a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné pre zrušenie schémy štátnej pomoci vyhlásenej za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom rozhodnutím Komisie č. 2011/746/EÚ o štátnej pomoci, ktorú poskytlo Taliansko spoločnostiam Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA a Syndial SpA [opatrenia štátnej pomoci C 38/B/04 (ex NN 58/04) a C 13/06 (ex N 587/05)] [oznámené pod číslom K(2011) 956] a uverejnené v Ú. v. EÚ L 309 z 24. novembra 2011, s. 1-22], nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3, 4 a 5 uvedeného rozhodnutia a zo ZFEÚ,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota stanovená uvedeným rozhodnutím pre vymáhanie štátnej pomoci vyhlásenej za protiprávnu uplynula 24. júna 2011. Navyše bola žalovaná povinná oznámiť Komisii najneskôr do 24. apríla 2011 celkovú sumu pomoci, ktorá sa má vymôcť, ako aj prijaté a plánované opatrenia na dosiahnutie súladu s rozhodnutím.
   Ku dňu podania tejto žaloby žalovaná ešte neprijala opatrenia nevyhnutné vymáhanie pomoci priznanej podnikom príjemcom, ani neoznámila Komisii všetky požadované informácie.


title: Vec T-502/07: Žaloba podaná 31. decembra 2007 – IIC-Intersport International Corporation/ÚHVT – McKenzie Corporation (McKENZIE)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/59

         Žaloba podaná 31. decembra 2007 – IIC-Intersport International Corporation/ÚHVT – McKenzie Corporation (McKENZIE)
   (Vec T-502/07)
   (2008/C 51/108)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: IIC-Intersport International Corporation GmbH (Ostermundigen, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. J. M. Steinhauser, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The McKenzie Corporation Ltd (Newcastle Upon Tyne, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 15. októbra 2007 vo veci R 1425/2006-2 a potvrdiť rozhodnutie námietkového oddelenia Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 6. septembra 2006, ktorým bolo vyhovené námietke spoločnosti Intersport, pokiaľ ide o niektoré z dotknutých tovarov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: The McKenzie Corporation Ltd.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva „McKENZIE“ pre tovary a služby zaradené do tried 18, 25, 36 a 37.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: IIC-Intersport International Corporation GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva „MCKINLEY“ pre tovary a služby zaradené do tried 18, 20, 22, 25 a 28 a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva „MCKINLEY“ pre tovary a služby zaradené do tried 12, 18, 20, 22, 25 a 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: úplné zamietnutie námietky a povolenie zápisu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-94/06: Žaloba podaná  14. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/19

         Žaloba podaná 14. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-94/06)
   (2006/C 86/37)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: María Amparo Alcover San Pedro a Bernhard Schima, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 14. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Rakúska republika tým, že neprijala všetky potrebné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/49/ES z 25. júna 2002, ktorá sa týka posudzovania a riadenia environmentálneho hluku (1); a v každom prípade tým, že o týchto predpisoch neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 ods. 1 uvedenej smernice;

               2.

               zaviazal Rakúsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 18. júla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 189, s. 12; Mim. vyd. 15/007, s. 101.


title: Vec C-464/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, uznesením zo dňa 29. septembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM a iní proti Comune di Milano a AEM SpA

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, uznesením zo dňa 29. septembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM a iní proti Comune di Milano a AEM SpA
   (Vec C-464/04)
   (2005/C 19/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, (Taliansko), podal uznesením z 29. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM a iní proti Comune di Milano a AEM SpA, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 2. novembra 2004.
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano sa domáha, aby Súdny dvor rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               —

               Je článok 2449 občianskeho zákonníka, tak ako bol uplatnený vo veci samej v súlade s článkom 56 Zmluvy ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C-58/99), v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C-503/99 a C-483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C-98/01 a C-463/00), keď účastník, ktorý sa ho dovoláva je verejnoprávnym subjektom, ktorý hoci stratil kontrolu nad akciovou spoločnosťou, ale ako relatívne majoritný akcionár má v nej dôležitý podiel (v uvedenom prípade rovnajúci sa 33,4 %) a získal neprimerané kontrolné právomoci?

               —

               Je článok 2449 občianskeho zákonníka v spojení s článkom 4 dekrétu-zákona z 31. mája 1994, č. 332, zmenený na zákon z 30. júla 1994, č 474, v súlade s článkom 56 Zmluvy ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C-58/99), v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C-503/99 a C-483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C-98/01 a C-463/00), keď účastník, ktorý sa ho dovoláva je verejnoprávnym subjektom, ktorý hoci stratil kontrolu nad akciovou spoločnosťou, ale ako relatívne majoritný akcionár má v nej dôležitý podiel (v uvedenom prípade rovnajúci sa 33,4 %) a získal neprimerané kontrolné právomoci?

               —

               Je článok 2449 občianskeho zákonníka, tak ako bol uplatnený vo veci samej v súlade s článkom 56 Zmluvy ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C-58/99), v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C-503/99 a C-483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C-98/01 a C-463/00), pokiaľ výsledok jeho uplatnenia v uvedenej veci je v rozpore s iným ustanovením vnútroštátneho práva (s článkom 2 ods. 1 písm. d) dekrétu-zákona z 31. mája 1994, č. 332, zmenený na zákon z 30. júla 1994, č 474), ktoré je v súlade s článkom 56 Zmluvy ES a ktoré pokiaľ ide o podmienky jeho výkonu a uplatnenia preberá zásady vyjadrené Súdnym dvorom v citovaných rozsudkoch v oblasti špeciálnych právomocí?


title: Vec T-327/12: Žaloba podaná 16. júla 2012 — Simca Europe/ÚHVT — PSA Peugeot Citroën (Simca)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/33

         Žaloba podaná 16. júla 2012 — Simca Europe/ÚHVT — PSA Peugeot Citroën (Simca)
   (Vec T-327/12)
   2012/C 287/62
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Simca Europe Ltd (Birmingham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Haberkamm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: PSA Peugeot Citroën (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. apríla 2012 vo veci R 645/2011-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania vrátane trov zástupcu žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „Simca“ pre tovary triedy 12 — ochranná známka Spoločenstva č. 6 489 371.

      Majiteľ ochrannej známky: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: PSA Peugeot Citroën GIE.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: v čase prihlášky konala žalobkyňa v zlej viere.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a vyhlásenie ochrannej známky za neplatnú.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-137/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 15. apríla 2009 — 1. M.M. Josemans a 2. Burgemeester van Maastricht

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 15. apríla 2009 — 1. M.M. Josemans a 2. Burgemeester van Maastricht
   (Vec C-137/09)
   2009/C 141/57
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

               Navrhovatelia

               :

                           1.

                           M.M. Josemans

                           2.

                           Burgemeester van Maastricht

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa na právnu úpravu, o akú ide v prejednávanej veci, o prístupe nerezidentov do coffeeshopov, úplne alebo čiastočne Zmluva ES, a osobitne voľný pohyb tovaru alebo sloboda poskytovania služieb, alebo aj zásada zákazu diskriminácie podľa článku 12 ES v spojení s článkom 18 ES?

               2.

               Ak sa ustanovenia Zmluvy ES o voľnom pohybe tovaru alebo slobodnom poskytovaní služieb uplatňujú, je zákaz umožniť nerezidentom prístup do coffeeshopov správny a primeraný prostriedok na obmedzenie drogovej turistiky a škodlivých vplyvov, ktoré sú s ňou spojené?

               3.

               Uplatňuje sa zákaz diskriminácie medzi občanmi na základe štátnej príslušnosti, ktorý je uvedený v článku 12 ES v spojení s článkom 18 ES, na právnu úpravu o prístupe nerezidentov do coffeeshopov, ak sa ustanovenia Zmluvy ES o voľnom pohybe tovaru a o slobodnom poskytovaní služieb neuplatňujú?

               4.

               Ak je tomu tak, je v tejto súvislosti nepriamo vykonané rozdielne zaobchádzanie s rezidentmi a nerezidentmi odôvodnené a je zákaz umožniť nerezidentom prístup do coffeeshopov správny a primeraný prostriedok na obmedzenie drogovej turistiky a škodlivých účinkov, ktoré sú s ňou spojené?


title: Vec F-67/11: Žaloba podaná 13. júla 2011 — ZZ/Európska komisia

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/29

         Žaloba podaná 13. júla 2011 — ZZ/Európska komisia
   (Vec F-67/11)
   2011/C 319/62
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia zamietajúceho žiadosť žalobcu o vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 9. júna 2010, F-56/09, žalovanou, a o náhradu ujmy, ktorú údajne žalobca utrpel

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zamietajúce žiadosť z 28. februára 2011,

               —

               zrušiť, quatenus opus est, oznámenie z 24. júna 2011,

               —

               určiť, že Európska komisia nezákonne neprijala opatrenia potrebné na vykonanie bodu 2 výroku rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 9. júna 2010, F-56/09, s odkazom najmä na zničenie fotografií uvedených v tomto bode výroku a na informovaní žalobcu o tomto zničení,

               —

               určiť, aby Európska komisia zaplatila žalobcovi sumu 2 831 eur ako náhradu za ujmu, ktorú žalobca utrpel k dnešnému dňu z dôvodu neprijatia všetkých opatrení na vykonanie rozsudku z 9. júna 2010, vrátane úrokov z tejto sumy vo výške 10 % ročne a s ročným úročením od zajtra do dňa úhrady sumy 2 831 eur žalobcovi,

               —

               určiť, aby Európska komisia zaplatila žalobcovi sumu 12 eur denne za každý ďalší deň, kedy neboli prijaté zo strany Európskej komisie všetky opatrenia na výkon rozsudku z 9. júna 2010, od zajtra do 180-teho dňa nasledujúceho po 4. marci 2011, navýšenú o úroky zo sumy 12 eur denne vo výške 10 % ročne a s ročným úročením od 181-ého dňa nasledujúceho po 4. marci 2011 až do dňa úhrady uvedenej sumy 12 eur denne žalobcovi,

               —

               určiť, aby Európska komisia zaplatila žalobcovi sumu 15 eur denne za každý ďalší deň, kedy neboli prijaté zo strany Európskej komisie všetky opatrenia na výkon rozsudku z 9. júna 2010, a to od 181-ého dňa nasledujúceho po 4. marci 2011 do 270-teho dňa nasledujúceho po 4. marci 2011, navýšenú o úroky zo sumy 15 eur denne vo výške 10 % ročne a s ročným úročením od 271-ého dňa nasledujúceho po 4. marci 2011 až do dňa úhrady uvedenej sumy 15 eur denne žalobcovi,

               —

               zaplatila žalobcovi sumu 18 eur denne za každý ďalší deň, kedy neboli prijaté za strany Európskej komisie všetky opatrenia na výkon rozsudku z 9. júna 2010, a to od 271-ého dňa po 360-ty deň nasledujúci po 4. marci 2011, navýšenú o úroky zo sumy 18 eur denne vo výške 10 % ročne a s ročným úročením od 361-ého dňa nasledujúceho po 4. marci 2011 až do dňa úhrady uvedenej sumy 19 eur denne žalobcovi,

               —

               zaplatila žalobcovi sumu 25 eur denne za každý ďalší deň, kedy neboli prijaté za strany Európskej komisie všetky opatrenia na výkon rozsudku z 9. júna 2010, a to od 361-ého dňa nasledujúceho po 4. marci 2011 a ad infinitum, a uhrádzala ju pravidelne žalobcovi na konci každého 360-dňového obdobia od 361-ého dňa nasledujúceho po 4. marci 2011,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-15/17: Žaloba podaná 6. januára 2017 – Mitrakos/EUIPO – Belasco Baquedano (YAMAS)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/43

         Žaloba podaná 6. januára 2017 – Mitrakos/EUIPO – Belasco Baquedano (YAMAS)
   (Vec T-15/17)
   (2017/C 063/55)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Dimitrios Mitrakos (Palaio Faliro, Grécko) (v zastúpení: D. Bakopanou, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Juan Ignacio Belasco Baquedano (Viana, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „YAMAS“ – prihláška č. 13 645 478.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. októbra 2016 vo veci R 532/2016-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, ako aj rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré predchádzalo prijatiu napadnutého rozhodnutia,

               —

               zamietol námietku a umožnil, aby prihláška prihlasovanej ochrannej známky bola zapísaná,

               —

               uložil EUIPO a/alebo ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.