title: Vec T-389/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. februára 2008 – Earth Products/ÚHVT – Meynard Designs (EARTH) (Ochranná známka Spoločenstva — Zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/37

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. februára 2008 – Earth Products/ÚHVT – Meynard Designs (EARTH)
   (Vec T-389/07) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania)
   (2008/C 171/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Earth Products Inc. (Carlsbad, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Meynard Desings Inc. (Waltham, Spojené štáty) (v zastúpení: E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. augusta 2007 (vec R 1590/2006-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Meynard Designs Inc. a Earth Products Inc
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec T-285/11: Žaloba podaná 6. júna 2011 — Gooré/Rada

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/21

         Žaloba podaná 6. júna 2011 — Gooré/Rada
   (Vec T-285/11)
   2011/C 238/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Charles Kader Gooré (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: F. L. Meynot, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil nariadenie Rady Európskej únie (EÚ) č. 330/2011 zo 6. apríla 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny, pokiaľ ide o zápis Charlesa Kadera Goorého na zoznam v prílohe II (a rozhodol, že vo vzťahu k jeho osobe sa neuplatňuje),

               —

               zaviazal Radu Európskej únie, aby Charlesovi Kaderovi Goorému zaplatila sumu päťdesiat tisíc eur (50 000 eur) ako náhradu spôsobenej škody,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí. Žalobca vytýka Rade Európskej únie jednak nesplnenie povinnosti odôvodnenia a jednak porušenie zásady proporcionality, keďže obmedzujúce opatrenia prekračujú to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov stanovených Radou Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zmlúv. Žalobca vytýka Rade Európskej únie jednak porušenie práva na obhajobu, keďže žalobcovi neboli oznámené všetky okolnosti odôvodňujúce opatrenie, a jednak porušenie práva vlastniť majetok.


title: Vec C-318/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-318/06) (1)

   (2006/C 331/59)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-104/05 P: Odvolanie podané 2. marca 2005 (faxom z 28. februára 2005): El Corte Inglés s.a. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 13. decembra 2004 vo veci T-8/03, El Corte Inglés s.a. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/10

         Odvolanie podané 2. marca 2005 (faxom z 28. februára 2005): El Corte Inglés s.a. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 13. decembra 2004 vo veci T-8/03, El Corte Inglés s.a. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-104/05 P)
   (2005/C 115/20)
   Jazyk konania: taliančina
   El Corte Inglés s.a. podal 2. marca 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 13. decembra 2004 vo veci T-8/03, El Corte Inglés s.a. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT). Odvolateľa zastupuje J.L. Rivas Zurdo, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               Zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2004, doručený odvolateľovi 20. decembra 2004 vo veci T-8/03, ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľa a bol zaviazaný nahradiť trovy konania.

               2)

               Vyhovel žalobe podanej Súdu prvého stupňa tak, že rozhodne takto:

                           a)

                           zruší rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. októbra 2002 (spojené veci 700/2000-4 a 746/2000-4) preto, že čiastočným vyhovením odvolaniu odvolateľa a zamietnutím návrhov ďalšieho účastníka povolilo zápis ochrannej známky Spoločenstva 203570 pre výrobky tried 18 a 24,

                           b)

                           zamietne prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 03570 „Emilio Pucci“ tak pre všetky výrobky triedy 18: „Koža a imitácie kože a výrobky vyrobené z týchto materiálov, ktoré nie sú zaradené v iných triedach; koža zvierat; cestovné kufre a tašky, dáždniky, slnečníky a vychádzkové palice, biče, popruhy a sedlárske výrobky“, ako aj triedy 24: „Textil a textilné výrobky, ktoré nie sú zaradené v iných triedach; posteľné prikrývky a prikrývky na stôl“, jediné triedy, pre ktoré ÚHVT povolil zápis,

                           c)

                           zaviaže žalovaného a vedľajšieho účastníka nahradiť trovy tak odvolacieho konania, ako aj konania pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 vzhľadom na istú podobnosť medzi výrobkami chránenými skoršími ochrannými známkami a výrobkami uvedenými v prihláške,
   Napadnutý rozsudok vo svojom odôvodnení odkazuje na všeobecné a abstraktné kritériá posudzovania nedostatku podobnosti týchto výrobkov, zatiaľ čo táto vec je výnimkou,
   Komplementárnosť medzi výrobkami tried 18 a 25, uznaná aj vedľajším účastníkom v jeho vyjadrení, nebola zohľadnená v rozsudku, pričom takúto komplementárnosť potvrdzuje súdna prax, podľa ktorej triedenie do tried je čisto administratívne,
   Kritérium spotrebiteľskej verejnosti predstavuje okolnosť, ktorá musí byť zohľadnená v čase vykonania posudzovania. Preto „relevantné skutočnosti“ uvádzané v napadnutom rozsudku, ktoré vo všeobecnosti popisujú podobnosť medzi výrobkami, nie sú výlučnými prvkami pri posudzovaní rozsahu ochrany oboch sporných ochranných známok,
   Napadnutý rozsudok zameral porovnanie na a priori kritériá, abstraktné kritériá a na kritériá obvykle „mechanicko-materiálne“ bez toho, aby zhodnotil spoločný menovateľ, ktorým je móda v jej rôznych aspektoch,
   Spotrebiteľská verejnosť (priemerný spotrebiteľ) je prvou a konečnou referenciou, ktorá musí byť zohľadnená v prípade konfliktu medzi ochrannými známkami, ako to upravuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94,
   Pravdepodobnosť zámeny z dôvodu podobnosti označení a výrobkov existuje, je teda potrebné uplatniť zákaz upravený v článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94,
   Odvolateľ predložil dôkaz potvrdzujúci, že ochranná známka „Emilio Tucci“ je všeobecne známa, článok 8 ods. 5 nariadenia je uplatniteľný,
   V rozsudku Súdu prvého stupňa nie je adekvátne posúdené dobré meno ochrannej známky od roku 1994, teda pred rokom 1996,
   Na záver, časť zákazníkov Emilio Tucci môže byť uvedená do omylu ochrannou známkou Emilio Pucci, v dôsledku čoho by sa žalovaný bezdôvodne obohatil na ujmu skoršej ochrannej známky a jej oblasti výlučnej rozlišovacej spôsobilosti.


title: Vec T-713/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  26. februára 2015 – 9Flats/ÚHVT – Tibesoca (9flats.com) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva 9flats.com — Skoršia obrazová národná ochranná známka 50flats — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2015 – 9Flats/ÚHVT – Tibesoca (9flats.com)
   (Vec T-713/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva 9flats.com - Skoršia obrazová národná ochranná známka 50flats - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 118/36)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 9Flats GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Stoffregen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Tibesoca, SL (Valencia, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. októbra 2013 (vec R 1671/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Tibesoca, SL, a 9Flats GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               9Flats GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec C-489/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Gent (Belgicko) 30. novembra 2009 — Vandoorne NV/Belgické kráľovstvo

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Gent (Belgicko) 30. novembra 2009 — Vandoorne NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-489/09)
   2010/C 37/23
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Gent

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Vandoorne NV

      Odporca v odvolacom konaní: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Sú belgické právne predpisy, najmä článok 58 § 1 prípadne v spojení s článkom 77 § 1 bodom 7 WBTW v súlade s článkom 27 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1), podľa ktorého členské štáty môžu prijať zjednodušujúce opatrenia, a/alebo s článkom 11 časťou C ods. 1 tej istej smernice, ktorý v prípade úplného alebo čiastočného nezaplatenia priznáva nárok na vrátenie dane z pridanej hodnoty, ak tieto vnútroštátne predpisy 1. pre dodávky tabakových výrobkov zavádzajú zjednodušenie výberu dane z pridanej hodnoty tým, že táto daň sa vyberá výlučne pri zdroji a 2. sprostredkovateľom v dodávateľskom reťazci podliehajúcim dani, ktorí boli zaťažení daňou z pridanej hodnoty z týchto tabakových výrobkov, nepriznávajú nárok na vrátenie tejto dane pri zániku celej alebo časti pohľadávky z kúpnej ceny?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-188/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici a i./Komisia („Štátna pomoc — Podnik prevádzkujúci sieť autobusových spojení v regióne Kampánia — Náhrada za povinnosti služby vo verejnom záujme, ktorú poskytli talianske orgány po vyhlásení rozsudku Consiglio di Stato — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa opatrenie vyhlasuje za nezlučiteľné s vnútorným trhom — Žaloba podaná podnikmi, ktoré sa nachádzajú v podobnej situácii ako príjemca pomoci“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/39

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici a i./Komisia
   (Vec T-188/15) (1)

   ((„Štátna pomoc - Podnik prevádzkujúci sieť autobusových spojení v regióne Kampánia - Náhrada za povinnosti služby vo verejnom záujme, ktorú poskytli talianske orgány po vyhlásení rozsudku Consiglio di Stato - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa opatrenie vyhlasuje za nezlučiteľné s vnútorným trhom - Žaloba podaná podnikmi, ktoré sa nachádzajú v podobnej situácii ako príjemca pomoci“))
   (2016/C 016/48)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Neapol, Taliansko), Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Taliansko), Actv SpA (Benátky, Taliansko), Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Taliansko), Asstra – Associazione Trasporti (Rím, Taliansko) a Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rím) (v zastúpení: M. Malena, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Armati, G. Conte a P. J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1075 z 19. januára 2015 o štátnej pomoci SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN), ktorú poskytlo Taliansko – Dodatočná náhrada za služby vo verejnom záujme pre Buonotourist (Ú. v. EÚ L 179, s. 128)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti a Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec T-97/09: Žaloba podaná 4. marca 2009 — Nemecko/Komisia

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/15

         Žaloba podaná 4. marca 2009 — Nemecko/Komisia
   (vec T-97/09)
   2009/C 129/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma v spolupráci s C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 8465 v konečnom znení z 19. decembra 2008 o zrušení časti príspevku poskytnutého z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) v prospech operačného programu v regióne spolková krajina Sasko v Spolkovej republike Nemecko v rámci Cieľa 1 (1994 — 1999) podľa rozhodnutia Komisie K(94) 1939/4 z 5. augusta 1994, rozhodnutia Komisie K(94) 2273/4 z 22. augusta 1994 a rozhodnutia Komisie K(94) 1425 zo 6. septembra 1994,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2008) 8465 v konečnom znení z 19. decembra 2008, ktorým sa krátili finančné príspevky poskytnuté z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj v prospech troch operačných programov v regióne spolková krajina Sasko v Spolkovej republike Nemecko v rámci Cieľa 1 (1994 — 1999).
   Žalobkyňa svoju žalobu opiera o nasledujúce dôvody:
   Po prvé, neexistuje žiadny právny základ pre paušálny výpočet a extrapoláciu finančných opráv počas programovacieho obdobia 1994 — 1999.
   Po druhé, napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1), keďže neboli splnené podmienky pre krátenie príspevku. Komisia predovšetkým opomenula pojem „nezrovnalosť“ a nesprávne určila dôležité okolnosti skutkového stavu. Zistenie systematických chýb pri správe a kontrole sa opiera o nesprávne skutkové zistenia.
   Subsidiárne žalobkyňa uvádza, že Komisia nevyužila priestor na voľnú úvahu, ktorý jej dáva článok 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88. Paušálne opravy boli neprimerané a extrapolácia sa vykonala nesprávne.
   Okrem toho žalobkyňa namieta, že napadnuté rozhodnutie sa dostatočne neodôvodnilo. Nie je možné z neho vydedukovať, ako sa odvodila a odôvodnila výška uplatnených paušalizácií.
   Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že žalovaná porušila zásadu partnerstva, keďže sa — aj napriek tomu, že funkčnosť systému správy a kontroly sa potvrdila v rámci správnej dohody — v napadnutom rozhodnutí dovoláva systematických nedostatkov v správnom a kontrolnom systéme.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 vykonávajúceho nariadenie (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností a s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na strane druhej [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec F-50/13: Žaloba podaná 22. mája 2013 — ZZ/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/63

         Žaloba podaná 22. mája 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-50/13)
   2013/C 207/112
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: B. Cambier a A. Paternostre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o žiadosti o dodatočnú náhradu škody, ktorú podal žalobca na základe článku 90 ods. 1 služobného poriadku s cieľom dosiahnuť úplnú náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku choroby z povolania a z dôvodu viacerých nezrovnalostí, ku ktorým došlo pri jeho žiadosti založenej na článku 73 služobného poriadku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 7. augusta 2012, ktorým sa rozhodlo o žiadosti o dodatočnú náhradu škody podľa všeobecného práva a relevantných článkov služobného poriadku, ktorú podal žalobca 18. apríla 2012 na základe článku 90 ods. 1 služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 14. februára 2013, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu podaná 25. októbra 2012 na základe článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               priznať žalobcovi sumu 1 798 650 eur ako náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku choroby z povolania a vyplácanej na základe zásady úplnej náhrady zakotvenej vo všeobecnom práve, po odpočte už priznanej náhrady škody podľa článku 73 služobného poriadku, prípadne preskúmanej Všeobecným súdom v rámci predloženej veci F-142/12,

               —

               priznať žalobcovi sumu 145 850 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy v dôsledku chýb, ktorých sa dopustila Komisia voči žalobcovi,

               —

               priznať žalobcovi náhradu súdnych trov konania a iných vzniknutých nákladov a úrokov z omeškania a všetkých ostatných úrokov požadovaných na zaplatenie, ktoré Súdny dvor bude považovať za spravodlivé a primerané od decembra 2004, kedy škody vzniknuté žalobcovi mohli byť vypočítané a nahradené,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-670/13 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2015 – Komisia/D’Agostino („Odvolanie — Vzájomné odvolanie — Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Rozhodnutie o neobnovení pracovnej zmluvy — Povinnosť starostlivosti — Porušenie článku 12a ods. 2 služobného poriadku — Povinnosť odôvodnenia — Skreslenie spisu“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2015 – Komisia/D’Agostino
   (Vec T-670/13 P) (1)

   ((„Odvolanie - Vzájomné odvolanie - Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Rozhodnutie o neobnovení pracovnej zmluvy - Povinnosť starostlivosti - Porušenie článku 12a ods. 2 služobného poriadku - Povinnosť odôvodnenia - Skreslenie spisu“))
   (2016/C 016/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, neskôr G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Luigi D’Agostino (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 23. októbra 2013, D’Agostino/Komisia (F-93/12, Zb. FP, EU:F:2013:155, smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 23. októbra 2013, D’Agostino/Komisia (F-93/12) sa zrušuje v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu nesprávne uplatnil povinnosť starostlivosti.

               2.

               V zostávajúcej časti sa hlavné odvolanie zamieta.

               3.

               Rozsudok D’Agostino/Komisia sa zrušuje v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu nerozhodol o prvej časti druhého odvolacieho dôvodu a ju skreslil.

               4.

               V zostávajúcej časti sa vzájomné odvolanie zamieta.

               5.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu na ďalšie konanie.

               6.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.


title: Vec T-57/16: Žaloba podaná 8. februára 2016 – Chanel/EUIPO – Li Jing Zhou y Golden Rose 999 (vyobrazenie ornamentu)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/35

         Žaloba podaná 8. februára 2016 – Chanel/EUIPO – Li Jing Zhou y Golden Rose 999 (vyobrazenie ornamentu)
   (Vec T-57/16)
   (2016/C 118/40)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chanel SAS (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: C. Sueiras Villalobos, abogada)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Li Jing Zhou (Fuenlabrada, Španielsko) a Golden Rose 999 Srl (Rím, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva zobrazujúci ornament – dizajn Spoločenstva č. 1 689 027-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 18. novembra vo veci R 2346/2014-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhlásil neplatnosť sporného dizajnu,

               —

               uložil EUIPO a každému účastníkovi konania, ktorý môže vstúpiť do tohto konania na podporu napadnutého rozhodnutia, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článkov 5 a 6 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec T-768/16: Žaloba podaná 31. októbra 2016 – BNP Paribas/ECB

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/49

         Žaloba podaná 31. októbra 2016 – BNP Paribas/ECB
   (Vec T-768/16)
   (2017/C 006/61)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Champsaur a A. Delors, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil na základe článkov 256 a 263 ZFEÚ rozhodnutie ECB/SSM/2016 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136, prijaté Európskou centrálnou bankou 24. augusta 2016,

               —

               zaviazal Európsku centrálnu banku na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa Európska centrálna banka (ECB) údajne dopustila pri výklade ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1; ďalej len „nariadenie č. 575/2013“).
               V tejto súvislosti žalobkyňa ECB najmä vytýka, že rozhodnutie z 24. augusta 2016, ktorým sa zamieta žiadosť, ktorú predložila s cieľom získať povolenie na vylúčenie expozícií vo verejnom sektore z výpočtu pákového pomeru (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“):

                           —

                           je v rozpore s úmyslom európskeho normotvorcu a s cieľmi sledovanými nariadením č. 575/2013;

                           —

                           zbavuje článok 429 ods. 14 uvedeného nariadenia akéhokoľvek potrebného účinku;

                           —

                           predstavuje zásah ECB do právomocí európskeho normotvorcu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorým je napadnuté rozhodnutie údajne postihnuté, pokiaľ ide o posúdenie prudenciálneho rizika, súvisiaceho s regulovanými úsporami, keďže ECB údajne opomenula zohľadniť právny rámec a empirické údaje týkajúce sa týchto úspor, ako aj príslušné správy Európskeho orgánu pre bankovníctvo, a údajne sa takisto dopustila nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o riziko nadmernej páky a ďalšie prudenciálne riziká, ktoré s ním súvisia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, ktorým je napadnuté rozhodnutie údajne postihnuté, keďže porušuje všeobecnú zásadu proporcionality stanovenú v článku 5 Zmluvy o Európskej únii a ďalej, keďže nerešpektuje osobitné požiadavky súvisiace so zásadou proporcionality v oblasti prudenciálneho dohľadu, ktorá vyžaduje, aby boli prudenciálne požiadavky prispôsobené modelu podniku banky a rizikám, ktoré z toho vyplývajú pre finančný sektor a hospodárstvo.


title: Vec C-541/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 16. októbra 2013 — Douane Advies Buerau Rietveld/Hauptzollamt Hannover

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 16. októbra 2013 — Douane Advies Buerau Rietveld/Hauptzollamt Hannover
   (Vec C-541/13)
   2014/C 9/30
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Douane Advies Buerau Rietveld

      Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

      Prejudiciálna otázka
       (1)

   Má sa pojem „reagencie“ použitý vo výraze diagnostické alebo laboratórne reagencie v položke 3822 KN chápať tak, že musí ísť o látku, ktorá slúži na to, aby sa chemickou reakciou — prípadne so skúmanou látkou — premenila na inú látku a tým indikovala stav alebo vlastnosť tejto látky?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) v znení vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 927/2012 z 9. októbra 2012 (Ú. v. EÚ L 304, s. 1).


title: Vec F-36/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 18. mája 2015 – Bischoff/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povinný odchod do dôchodku — Článok 23 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku — Vek odchodu do dôchodku — Zamietnutie predĺženia doby činnosti — Článok 52 druhý odsek služobného poriadku — Záujem služby)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 18. mája 2015 – Bischoff/Komisia
   (Vec F-36/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Povinný odchod do dôchodku - Článok 23 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku - Vek odchodu do dôchodku - Zamietnutie predĺženia doby činnosti - Článok 52 druhý odsek služobného poriadku - Záujem služby))
   (2015/C 213/70)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Hartwig Bischoff (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Bernard-Glanz a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými sa jednak zamieta žiadosť žalobcu o predĺženie služby a jednak potvrdzuje rozhodnutie o jeho povinnom odchode do dôchodku dňa 1. júna 2014

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hartwig Bischoff znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014, s. 60.


title: Vec C-516/04: Žaloba podaná dňa 15. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/17

         Žaloba podaná dňa 15. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-516/04)
   (2005/C 31/34)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. O'Reilly a R. Troosters, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 15. decembra 2004 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Belgické kráľovstvo tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/51/ES z 28. júna 2001, ktorou sa dopĺňajú ustanovenia článku 26 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo si povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice;

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prevzatie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 11. februára 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 187, zo dňa 10.7.2001, s. 45


title: Vec T-578/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2017 – Gillet/Komisia („Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Bývalý zamestnanec podľa belgického práva — Vyrovnávací príspevok uplatniteľný podľa článkov 6 a 7 rozhodnutia K(2005) 1287 — Prepočítanie výšky vyrovnávacieho príspevku správou v rámci aktualizácie postupov riadenia — Akt spôsobujúci ujmu — Výlučne potvrdzujúci akt — Povinnosť odôvodnenia — Náhrada neoprávnených platieb“)

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2017 – Gillet/Komisia
   (Vec T-578/16) (1)

   ((„Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Bývalý zamestnanec podľa belgického práva - Vyrovnávací príspevok uplatniteľný podľa článkov 6 a 7 rozhodnutia K(2005) 1287 - Prepočítanie výšky vyrovnávacieho príspevku správou v rámci aktualizácie postupov riadenia - Akt spôsobujúci ujmu - Výlučne potvrdzujúci akt - Povinnosť odôvodnenia - Náhrada neoprávnených platieb“))
   (2017/C 357/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Évelyne Gillet (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie z 12. decembra 2014 a z 9. apríla 2015, ako aj následných výplatných listín, ktorými sa znižuje výška vyrovnávacieho príspevku vyplácaného žalobkyni, ktorá bola zamestnaná na základe pracovnej zmluvy na dobu neurčitú podľa belgického práva, a ktorými bolo rozhodnuté o vrátení preplatkov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 9. apríla 2015 sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka vrátenia čiastky 3 959,38 eura na základe článku 85 služobného poriadku úradníkov Európskej únie a článku 116 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Pani Évelyne Gillet znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016 (vec pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-7/16 a prenesená na Všeobecný súd Európskej únie 1.9.2016).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. apríla 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethymnis — Grécko) — K. Angelidaki, A. Aivali, A. Vavouraki, Ch. Kaparou, M. Lioni, E. Makrygiannaki, E. Nisanaki, Ch. Panagioto, A. Pitsidianaki, M. Chalkiadaki, Ch. Chalkiadaki (C-378/07), Charikleia Giannoudi (C-379/07), Georgios Karabousanos, Sofoklis Michopoulos (C-380/07)/Nomarchiaki Aftodioikisi Rethymnis, Dimos Geropotamou (spojené vecí C-378/07 až 380/07) (Smernica 1999/70/ES — Doložka 5 a 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Opätovne uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Prvá alebo jediná zmluva — Opätovne uzatvárané zmluvy — Rovnocenné zákonné opatrenie — Zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov — Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiam — Sankcie — Absolútny zákaz zmeniť pracovné zmluvy na dobu určitú na pracovné zmluvy na dobu neurčitú vo verejnom sektore — Dôsledky nesprávneho prebratia smernice — Konformný výklad)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. apríla 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethymnis — Grécko) — K. Angelidaki, A. Aivali, A. Vavouraki, Ch. Kaparou, M. Lioni, E. Makrygiannaki, E. Nisanaki, Ch. Panagioto, A. Pitsidianaki, M. Chalkiadaki, Ch. Chalkiadaki (C-378/07), Charikleia Giannoudi (C-379/07), Georgios Karabousanos, Sofoklis Michopoulos (C-380/07)/Nomarchiaki Aftodioikisi Rethymnis, Dimos Geropotamou
   (spojené vecí C-378/07 až 380/07) (1)

   (Smernica 1999/70/ES - Doložka 5 a 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Opätovne uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Prvá alebo jediná zmluva - Opätovne uzatvárané zmluvy - Rovnocenné zákonné opatrenie - Zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov - Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiam - Sankcie - Absolútny zákaz zmeniť pracovné zmluvy na dobu určitú na pracovné zmluvy na dobu neurčitú vo verejnom sektore - Dôsledky nesprávneho prebratia smernice - Konformný výklad)
   2009/C 141/12
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Monomeles Protodikeio Rethymnis

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: K. Angelidaki, A. Aivali, A. Vavouraki, Ch. Kaparou, M. Lioni, E. Makrygiannaki, E. Nisanaki, Ch. Panagioto, A. Pitsidianaki, M. Chalkiadaki, Ch. Chalkiadaki (C-378/07), Charikleia Giannoudi (C-379/07), Georgios Karabousanos, Sofoklis Michopoulos (C-380/07)

      Žalovaní: Nomarchiaki Aftodioikisi Rethymnis, Dimos Geropotamou

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Monomeles Protodikeio Rethymnis — Výklad doložky 5 a doložky 8 body 1 a 3 prílohy smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Zákaz prijať vnútroštátnu právnu úpravu pod zámienkou prebratia, ak už v zmysle doložky 5 ods. 1 smernice existuje rovnocenná vnútroštátna úprava a nová právna úprava znižuje úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú

      Výrok rozsudku

               1.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát prijal vnútroštátnu právnu úpravu, akou je prezidentský dekrét 164/2004 o ustanoveniach týkajúcich sa pracovníkov zamestnaných na základe zmlúv na dobu určitú vo verejnom sektore, ktorý s cieľom prebrať smernicu 1999/70 tak, aby sa jej ustanovenia uplatňovali vo verejnom sektore, stanovuje vykonanie opatrení, ktoré majú zabrániť zneužívaniu opätovne uzatváraných pracovných zmlúv alebo opätovne zakladaných pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú vymenovaných v bode 1 písm. a) až c) tejto doložky, ak vo vnútroštátnom práve, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, už existuje „rovnocenné zákonné opatrenie“ v zmysle uvedenej doložky, akým je článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920 o povinnom ukončení pracovnej zmluvy zamestnancov súkromného sektora, pod podmienkou, že jednak neovplyvňuje účinný charakter predchádzania opätovnému zneužívaniu zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú, ktorý vyplýva z uvedeného rovnocenného zákonného opatrenia, a jednak dodržiava právo Spoločenstva a najmä doložku 8 bod 3 uvedenej dohody.

               2.

               Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, bola uplatňovaná orgánmi príslušného členského štátu tak, že opätovné uzatvorenie pracovných zmlúv na dobu určitú vo verejnom sektore je považované za odôvodnené „objektívnymi dôvodmi“ v zmysle uvedenej doložky, a to len na základe toho, že tieto zmluvy sú založené na zákonných ustanoveniach, ktoré umožňujú, aby boli opätovne uzatvorené na účely uspokojenia určitých dočasných potrieb, zatiaľ čo v skutočnosti sú tieto potreby trvalé a dlhodobé. Naopak táto doložka sa neuplatňuje na prvé a jediné uzatvorenie pracovnej zmluvy alebo založenie pracovnoprávneho vzťahu na dobu určitú.

               3.

               Doložka 8 bod 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že „zníženie“ uvedené v tejto doložke sa má preskúmať vo vzťahu k všeobecnej úrovni ochrany, ktorá sa uplatňovala v príslušnom členskom štáte tak na pracovníkov, ktorí uzavreli opätovné pracovné zmluvy na dobu určitú, ako aj na pracovníkov, ktorí uzavreli prvú alebo jedinú pracovnú zmluvu na dobu určitú.

               4.

               Doložka 8 bod 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je prezidentský dekrét 164/2004, ktorý na rozdiel od predchádzajúceho vnútroštátneho pravidla, akým je článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920, jednak neupravuje v prípade nezákonného použitia pracovných zmlúv na dobu určitú vo verejnom sektore zmenu týchto zmlúv na zmluvy na dobu neurčitú alebo ju viaže na splnenie určitých obmedzujúcich a kumulatívnych podmienok, a jednak z ochranných opatrení, ktoré stanovuje, vylučuje pracovníkov, ktorí uzavreli prvú a jedinú pracovnú zmluvu na dobu určitú, ak sa tieto obmedzenia, čo prináleží vnútroštátnemu súdu overiť, vzťahujú len na obmedzenú skupinu zamestnancov, ktorí uzavreli pracovnú zmluvu na dobu určitú alebo sú kompenzovaní prijatím opatrení na predchádzanie zneužívaniu opätovne uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú v zmysle doložky 5 bodu 1 uvedenej rámcovej dohody.
               Prebratie tejto rámcovej dohody vnútroštátnou právnou úpravou, akou je prezidentský dekrét 164/2004, však nemôže viesť k zníženiu ochrany, ktorá sa predtým uplatňovala vo vnútroštátnom právnom poriadku na pracovníkov na dobu určitú na úroveň, ktorá je nižšia ako úroveň, ktorá je určená minimálnymi ochrannými ustanoveniami stanovenými v tejto rámcovej dohode. Osobitne dodržiavanie doložky 5 bodu 1 tejto rámcovej dohody vyžaduje, aby takáto právna úprava stanovovala, pokiaľ ide o zneužívanie opätovne uzatváraných pracovných zmlúv na dobu určitú, dostatočne účinné a záväzné opatrenia na predchádzanie takémuto zneužívaniu, ako aj dostatočne účinné a odstrašujúce sankcie na zaistenie účinnosti týchto preventívnych opatrení. Vnútroštátnemu súdu teda prináleží overiť, či sú tieto podmienky splnené.

               5.

               Za okolností, o aké ide vo veciach samých, sa má rámcová dohoda o práci na dobu určitú vykladať tak, že ak vnútroštátny právny poriadok dotknutého členského štátu obsahuje v príslušnej oblasti iné účinné opatrenia, aby zabránil zneužívaniu opätovne uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú v zmysle doložky 5 bodu 1 dohody a prípadne ho sankcionoval, rámcová dohoda nebráni uplatneniu vnútroštátneho právneho pravidla, ktoré absolútne zakazuje zmeniť vo verejnom sektore opätovne uzatvorené pracovné zmluvy na dobu určitú na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, ktoré, keďže pokrývajú trvalé a dlhodobé potreby zamestnávateľa, treba považovať za protizákonné. Vnútroštátny súd však vždy musí posúdiť, v akom rozsahu predstavujú podmienky uplatňovania, ako aj skutočné vykonanie príslušných ustanovení vnútroštátneho práva, primerané opatrenie, ktoré je spôsobilé účinne zabrániť zneužívaniu opätovného uzatvárania pracovných zmlúv na dobu určitú zo strany verejnej správy a prípadne ho sankcionovať.
               Naopak, keďže sa doložka 5 bod 1 rámcovej dohody neuplatňuje na pracovníkov, ktorí uzavreli prvú a jedinú pracovnú zmluvu na dobu určitú, toto ustanovenie neukladá členským štátom povinnosť prijať sankcie, ak takáto zmluva v skutočnosti pokrýva „trvalé a dlhodobé potreby“ zamestnávateľa.

               6.

               Vnútroštátny súd má príslušné ustanovenia vnútroštátneho práva vykladať v maximálnej možnej miere v súlade s doložkou 5 bodom 1 a doložkou 8 bodom 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ako aj v tomto kontexte určiť, či sa má „rovnocenné zákonné opatrenie“ v zmysle doložky 5 bodu 1 dohody, aké je stanovené v článku 8 bode 3 zákona 2112/1920, uplatniť na spory vo veci samej namiesto niektorých iných ustanovení vnútroštátneho práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-427/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. marca 2014 – Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť  — Voľba právneho základu  — Články 290 ZFEÚ a 291 ZFEÚ  — Delegovaný akt a vykonávací akt  — Nariadenie (EÚ) č. 528/2012  — Článok 80 ods. 1  — Biocídne výrobky  — Európska chemická agentúra  — Stanovenie poplatkov zo strany Komisie)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. marca 2014 – Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-427/12) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Voľba právneho základu - Články 290 ZFEÚ a 291 ZFEÚ - Delegovaný akt a vykonávací akt - Nariadenie (EÚ) č. 528/2012 - Článok 80 ods. 1 - Biocídne výrobky - Európska chemická agentúra - Stanovenie poplatkov zo strany Komisie))
   2014/C 142/08
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, C. Zadra a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: L. Vissagio a A. Troupiotis, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a I. Šulce, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, E. Ruffer a D. Hadroušek, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: V. Pasternak Jørgensen a C. Thorning, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a M. Noort, splnomocnené zástupkyne), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo a J. Leppo, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Murrell a M. Holt, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Kennelly, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť – Článok 80 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní (Ú. v. EÚ L 167, s. 1) v rozsahu, v akom uvádza prijatie opatrení na stanovenie poplatkov, ktoré sa majú platiť Európskej chemickej agentúre (ECHA), vykonávacím aktom podľa článku 291 ZFEÚ a nie delegovaným aktom podľa článku 290 ZFEÚ – Voľba právneho základu – Udelenie normatívnej právomoci, ktorú normotvorca Únie môže udeliť Komisii

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika, Dánske kráľovstvo, Francúzska republika, Holandské kráľovstvo, Fínska republika, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 17.11.2012.


title: Vec C-5/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — trestné konanie proti Titus Alexander Jochen Donner (Voľný pohyb tovaru — Priemyselné a obchodné vlastníctvo — Predaj rozmnoženín v členskom štáte, v ktorom nie sú chránené autorské práva týkajúce sa týchto diel — Preprava tohto tovaru do iného členského štátu, v ktorom sa za porušenie uvedených autorských práv ukladá trestná sankcia — Trestné konanie voči prepravcovi za napomáhanie nezákonného šírenia diela chráneného autorským právom)

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — trestné konanie proti Titus Alexander Jochen Donner
   (Vec C-5/11) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Priemyselné a obchodné vlastníctvo - Predaj rozmnoženín v členskom štáte, v ktorom nie sú chránené autorské práva týkajúce sa týchto diel - Preprava tohto tovaru do iného členského štátu, v ktorom sa za porušenie uvedených autorských práv ukladá trestná sankcia - Trestné konanie voči prepravcovi za napomáhanie nezákonného šírenia diela chráneného autorským právom)
   2012/C 250/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Titus Alexander Jochen Donner

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článkov 34 a 36 ZFEÚ — Voľný pohyb tovaru — Priemyselné a obchodné vlastníctvo — Predaj kópií diel v členskom štáte, v ktorom príslušné autorské právo nie je chránené — Preprava daných výrobkov do iného členského štátu kde je porušenie daného autorského práva sankcionované trestným právom — Situácia, v ktorej došlo k prechodu vlastníckeho práva na kupujúceho v štáte pôvodu a ku skutočnému prevodu dispozičného práva došlo v štáte určenia — Trestné konanie proti dopravcovi za spoluúčasť na nezákonnom uvádzaní do obehu diel chránených autorským právom

      Výrok rozsudku

   Obchodník, ktorý cieli svoju reklamu na verejnosť s bydliskom v určitom členskom štáte a vytvorí alebo jej poskytne osobitný systém dodania a spôsob úhrad či umožní tretej osobe, aby to urobila, pričom uvedenej verejnosti umožní, aby jej boli dodané rozmnoženiny diel chránených autorským právom v tomto členskom štáte, uskutočňuje v členskom štáte, kde došlo k dodaniu, verejné šírenie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti.
   Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát trestne stíhal pre napomáhanie nedovoleného šírenia rozmnoženín diel chránených autorským právom na základe vnútroštátneho trestného práva v prípade, že rozmnoženiny takýchto diel sú verejne šírené predajom — osobitne zameraným na verejnosť uvedeného štátu —, ku ktorému došlo v inom členskom štáte, kde tieto diela nie sú chránené autorským právom alebo kde táto ochrana nie je vymožiteľná voči tretím osobám.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec T-617/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júla 2015 – Pro Asyl/EASO („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Operačný plán pre vyslanie podporného azylového tímu na územie Bulharska — Zamietnutie prístupu — Zastavenie konania — Žaloba o neplatnosť — Elektronický register dokumentov — Zjavná čiastočná neprípustnosť“)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/27

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júla 2015 – Pro Asyl/EASO
   (Vec T-617/14) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Operačný plán pre vyslanie podporného azylového tímu na územie Bulharska - Zamietnutie prístupu - Zastavenie konania - Žaloba o neplatnosť - Elektronický register dokumentov - Zjavná čiastočná neprípustnosť“))
   (2015/C 320/43)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pro Asyl Bundesweite Arbeitsgemeinschaft für Flüchtlinge eV (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: S. Hilbrans, advokát)

      Žalovaný: Európsky podporný úrad pre azyl (EASO) (v zastúpení: L. Cerdán Ortiz-Quintana, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie listu EASO EASO/ED/2014/134 z 10. júna 2014

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje v rozsahu, v akom sa navrhuje zrušenie listu EASO/ED/2014/134 Európskeho podporného úradu pre azyl (EASO) z 10. júna 2014 o odmietnutí prístupu k operačnému plánu, ktorého cieľom je vyslanie podporného tímu Európskej únie do Bulharska.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta ako zjavne neprípustná.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec C-2/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgerichts Stuttgart (Nemecko) 4. januára 2016 – trestné konanie proti J. S. R.

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgerichts Stuttgart (Nemecko) 4. januára 2016 – trestné konanie proti J. S. R.
   (Vec C-2/16)
   (2016/C 118/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgerichts Stuttgart

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   J. S. R.

      Prejudiciálna otázka

   Je zaradenie skupiny Liberation Tigers of Tamil Eelam do zoznamu podľa článku 2 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (1) na obdobie od 23. júla 2007 do 11. mája 2009, najmä na základe rozhodnutí Rady z

               —

               29. mája 2006 (2006/379/ES) (2),

               —

               28. júna 2007 (2007/445/ES) (3),

               —

               20. decembra 2007 (2007/868/ES) (4),

               —

               15. júla 2008 (2008/583/ES) (5) a

               —

               26. januára 2009 (2009/62/ES) (6),
               neplatné?

      (1)  Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207

      (2)  Rozhodnutie Rady z 29. mája 2006, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2005/930/ES, Ú. v. EÚ L 144, s. 21

      (3)  Rozhodnutie Rady z 28. júna 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/379/ES a 2006/1008/ES, Ú. v. EÚ L 169, s. 58

      (4)  Rozhodnutie Rady z 20. decembra 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2007/445/ES, Ú. v. EÚ L 340, s. 100

      (5)  Rozhodnutie Rady z 15. júla 2008, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2007/868/ES, Ú. v. EÚ L 188, s. 21

      (6)  Rozhodnutie Rady z 26. januára 2009, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2008/583/ES, Ú. v. EÚ L 23, s. 25


title: Vec C-252/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Cádiz (Španielsko) 12. mája 2017 – Moisés Vadillo González/Alestis Aerospace S.L.

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Cádiz (Španielsko) 12. mája 2017 – Moisés Vadillo González/Alestis Aerospace S.L.
   (Vec C-252/17)
   (2017/C 256/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social de Cádiz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Moisés Vadillo González

      Žalovaná: Alestis Aerospace S.L.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje smernici Rady 2010/18/EÚ (1) výklad článku 37 ods. 4 [zákonníka práce] (prestávka v práci v trvaní jednej hodiny denne, až kým maloletý nedovŕši deväť mesiacov veku), podľa ktorého zamestnaný rodič – bez ohľadu na to, či ide o otca alebo matku – nemá nárok na túto prestávku v práci, ak je druhý rodič nezamestnaný?

               2.

               Odporuje článku 3 smernice 2006/54 (2), ktorého cieľom je zabezpečiť úplnú rovnosť medzi mužmi a ženami v pracovnom živote, výklad článku 37 ods. 4 zákonníka práce v tom zmysle, že ak otec dieťaťa pracuje, nemá nárok na uvedenú prestávku v práci, ak je jeho manželka, ktorá je matkou dieťaťa, nezamestnaná?

      (1)  Smernica Rady 2010/18/EÚ z 8. marca 2010, ktorou sa vykonáva revidovaná Rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke uzavretá medzi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a ETUC a zrušuje smernica 96/34/ES (Ú. v. EÚ L 68, 2010, s. 13).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. septembra 2004 vo veci T-310/00: MCI, Inc. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hospodárska súťaž — Kontrola koncentrácii — Žaloba o neplatnosť — Právny záujem na podaní žaloby — Právomoc Komisie)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/38

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. septembra 2004
   vo veci T-310/00: MCI, Inc. proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hospodárska súťaž - Kontrola koncentrácii - Žaloba o neplatnosť - Právny záujem na podaní žaloby - Právomoc Komisie)
   (2004/C 300/74)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-310/00, MCI, Inc., predtým MCI WorldCom, Inc., neskôr WorldCom, Inc., so sídlom v Ashburn, Virginia (Spojené štáty), pôvodne v zastúpení: K. Lasok, QC, J.-Y. Art a B. Hartnett, advokáti, potom K. Lasok, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorú v konaní podporuje Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W.-D. Plessing a B. Muttelsee-Schön, splnomocnení zástupcovia) proti Komisii Európskych spoločenstiev (predtým v zastúpení: P. Oliver, P. Hellström a L. Pignataro, neskôr P. Oliver a P. Hellström, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci: N. Khan, barrister, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporuje Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a F. Million, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/790/ES z 28. júna 2000 o vyhlásení koncentrácie za nezlučiteľnú so spoločným trhom a dohodou o EHP (vec COMP/M.1741 – MCI WorldCom/Sprint) (Ú. v. EÚ 2003, L 300, s.1), Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a N. J. Forwood, tajomník: J. Plingers, referent, vyhlásil dňa 28. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie Komisie 2003/790/EC z 28. júna 2000 o vyhlásení koncentrácie za nezlučiteľnú so spoločným trhom a dohodou o EHP (COMP/M.1741 – MCI WorldCom/Sprint) sa ruší.

               2)

               Komisia je okrem vlastných trov povinná nahradiť aj trovy MCI, Inc.

               3)

               Spolková republika Nemecko a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 355 z 9.12.2000


title: Vec C-215/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 24. apríla 2007 – Verlag Schawe GmbH/Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 24. apríla 2007 – Verlag Schawe GmbH/Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG
   (Vec C-215/07)
   (2007/C 155/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Verlag Schawe GmbH

      Žalovaný: Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 7 ods. 1 a ods. 5, článok 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz (1) v rozpore s úpravou členského štátu, podľa ktorej nepožíva verejná databáza zverejnená vo verejnom záujme za účelom všeobecného informovania (tu systematická a úplná zbierka všetkých dokumentov o vyhlásení verejného obstarávania z jednej spolkovej krajiny) žiadnu ochranu sui generis v zmysle smernice?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku a): Platí uvedené aj v prípade, ak nebola (úradná) databáza zadaná štátnym úradom, ale z jeho poverenia súkromným podnikom, ktorému musia poskytnúť všetky úrady tejto spolkovej krajiny vyhlasujúce verejné obstarávanie priamo na zverejnenie svoje dokumenty o vyhlásení verejného obstarávania?

      (1)  Ú. v. ES L 77, s. 20; Mim. vyd. 13/015, s. 459.


title: Vec C-579/12 RX II: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. septembra 2013 — Európska komisia/Guido Strack (Preskúmanie rozsudku Všeobecného súdu T-268/11 P — Verejná služba — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta prenos platenej dovolenky za kalendárny rok, ktorú úradník nemohol čerpať počas referenčného obdobia z dôvodu dlhodobej nemocenskej dovolenky — Článok 1e ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie — Článok 4 prílohy V tohto služobného poriadku — Smernica 2003/88/ES — Článok 7 — Nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok — Zásada sociálneho práva Únie — Článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie — Narušenie jednoty a vnútorného súladu práva Únie)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/36

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. septembra 2013 — Európska komisia/Guido Strack
   (Vec C-579/12 RX II) (1)

   (Preskúmanie rozsudku Všeobecného súdu T-268/11 P - Verejná služba - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta prenos platenej dovolenky za kalendárny rok, ktorú úradník nemohol čerpať počas referenčného obdobia z dôvodu dlhodobej nemocenskej dovolenky - Článok 1e ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie - Článok 4 prílohy V tohto služobného poriadku - Smernica 2003/88/ES - Článok 7 - Nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok - Zásada sociálneho práva Únie - Článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie - Narušenie jednoty a vnútorného súladu práva Únie)
   2013/C 344/63
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia

      Ďalší účastník konania: Guido Strack

      Predmet veci

   Preskúmanie rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 8. novembra 2012, Komisia/Strack (T-268/11 P)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (odvolacia komora) z 8. novembra 2012, Komisia/Strack (T-268/11 P), narúša jednotu a vnútorný súlad práva Únie v rozsahu, v akom Všeobecný súd Európskej únie ako odvolací súd podal v rozpore s nárokom na platenú dovolenku za kalendárny rok ako zásadou sociálneho práva Únie, taktiež vyslovene zakotvenou v článku 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie a najmä stanovenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, ako ho vykladá judikatúra Súdneho dvora Európskej únie, výklad:

                           —

                           článku 1e ods. 2 služobného poriadku v tom zmysle, že sa tento článok nevzťahuje na ustanovenia týkajúce sa organizácie pracovného času stanovené smernicou 2003/88, a najmä na platenú dovolenku za kalendárny rok, a

                           —

                           následne článku 4 prílohy V uvedeného poriadku v tom zmysle, že tento článok stanovuje, že nárok na prenos dovolenky za kalendárny rok prekračujúcej hranicu, ktorú stanovuje uvedené ustanovenie, možno udeliť len v prípade zaneprázdnenia súvisiaceho s činnosťou úradníka z dôvodu výkonu jeho funkcií.

               2.

               Uvedený rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie sa zrušuje.

               3.

               Odvolanie podané Európskou komisiou proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 15. marca 2011, Strack/Komisia (F-120/07), sa zamieta.

               4.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Strackovi v rámci konania pred Všeobecným súdom Európskej únie, ako aj v rámci preskúmacieho konania.

               5.

               Rada Európskej únie a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s preskúmacím konaním.

               6.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním pred Všeobecným súdom Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013.


title: Vec C-563/14 P: Odvolanie podané 5. decembra 2014 : Dansk Automat Brancheforening proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  26. septembra 2014 vo veci T-601/11, Dansk Automat Brancheforening/Európska komisia

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/32

         Odvolanie podané 5. decembra 2014: Dansk Automat Brancheforening proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 26. septembra 2014 vo veci T-601/11, Dansk Automat Brancheforening/Európska komisia
   (Vec C-563/14 P)
   (2015/C 046/38)
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dansk Automat Brancheforening (v zastúpení: K. Dyekjær, T. Høg a J. Flogaard, advokater)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Dánske kráľovstvo, Maltská republika, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2014 vydaný vo veci T-601/11,

               —

               vyhlásiť žalobu vo veci T-601/11 za prípustnú,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby z vecného hľadiska preskúmal žalobné dôvody predložené žalobkyňou v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania v prvom stupni, ako aj pred Súdnym dvorom – subsidiárne, zaviazať vedľajších účastníkov konania na znášanie svojich vlastných trov v konaní v prvom stupni, ako aj pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   V prvom rade sa uvádza, že Všeobecný súd zamietol žalobu žalobkyne ako neprípustnú na základe nesprávneho výkladu a/alebo nesprávneho uplatnenia podmienok stanovených v článku 263 štvrtom odseku ZFEÚ v súvislosti s rozhodnutím Komisie prijatým na základe článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.
   Konkrétne, Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem „osobne týkajú“ uvedený v článku 263 štvrtom odseku ZFEÚ, keďže ho nevyložil v súlade s judikatúrou Súdneho dvora a bol teda nesprávne uplatnený. V tejto súvislosti Všeobecný súd: 1. sa mylne domnieval, že skutočnosť, že mechanizmus nepriaznivo týkajúci sa členov žalobkyne sa týka tiež tretích osôb, vylučuje, žeby títo členovi mohli byť osobne dotknutí; 2. mylne konštatoval, že títo členovia uviedli len to, že sú konkurentmi príjemcov pomoci; 3. preto nezohľadnil konkrétne údaje predložené žalobkyňou, podľa ktorých mala pomoc významné škodlivé dôsledky na postavenie žalobkýň na trhu; 4. navyše, okrem výhrady uvedenej v bode 1. sa neoprávnene nezohľadnilo ani to, že významné negatívne dôsledky mechanizmu sa prevádzkovateľov nedotknú rovnako. Všeobecný súd okrem toho: 5. nesprávne usúdil, že na to, aby boli žalobkyne aktívne legitimované, mali preukázať, že došlo k poklesu príjmov; 6. odmietol preukázané negatívne dôsledky z dôvodu iných nespresnených príčin negatívnych dôsledkov; 7. nezohľadnil skutočnosť, že museli byť splnené podmienky na podanie žaloby, keďže rozhodnutie Komisie o schválení pomoci na základe článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ v skutočnosti nebolo preskúmané z vecného hľadiska v správnom konaní.
   Okrem toho 8. Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem „právny akt, ktorý neobsahuje vykonávacie opatrenia“, keďže nesprávne uviedol, že napadnuté rozhodnutie si vyžaduje vykonávacie opatrenie; a 9. pochybil, keď vyhovel návrhu vedľajších účastníkov na náhradu trov konania.


title: Vec C-148/07: Žaloba podaná 14. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maďarská republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/34

         Žaloba podaná 14. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maďarská republika
   (Vec C-148/07)
   (2007/C 95/67)
   Jazyk konania: maďarčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Bottka a K. Mojzesowics, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maďarská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maďarská republika si tým, že nezrušila obmedzenia týkajúce sa poskytovania služieb káblovej televízie stanovené v článku 115 ods. 4 zákona č. I z roku 1996 o rozhlase a televízii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 3 smernice Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb (1),

               —

               zaviazať Maďarskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátnej právnej úpravy uplynula 30. apríla 2004.
   Podľa Komisie si Maďarská republika tým, že v zákone o rozhlase a televízii obmedzila právo poskytovateľov káblových služieb rozširovať programy takým spôsobom, že ich územné pokrytie nesmie dosiahnuť viac ako jednu tretinu obyvateľstva, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 3 smernice Komisie 2002/77/ES.

      (1)  Ú. v. ES L 249, s. 21; Mim. vyd. 08/002, s. 178.


title: Vec T-393/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. apríla 2015 – SolarWorld a Solsonica/Komisia („Dumping — Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky — Dočasné antidumpingové clo“)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/32

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. apríla 2015 – SolarWorld a Solsonica/Komisia
   (Vec T-393/13) (1)

   ((„Dumping - Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky - Dočasné antidumpingové clo“))
   (2015/C 205/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: SolarWorld AG (Bonn, Nemecko) a Solsonica SpA (Cittaducale, Taliansko) (v zastúpení: L. Ruessmann, avocat, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé, návrh na zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 zo 4. júna 2013, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 182/2013, ktorým sa zavádza registrácia tohto dovozu pochádzajúceho alebo odosielaného z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 152, s. 5), v rozsahu, v akom bola v období od 6. júna do 5. augusta 2013 stanovená sadzba dočasného dumpingového cla vo výške, ktorá neodstraňuje dumping ani škodu, po druhé, návrh na uloženie povinnosti colným orgánom členských štátov uplatňovať od 6. júna 2013 dumpingové clá v plnom rozsahu a po tretie, návrh na určenie mimozmluvnej zodpovednosti Komisie za škodu, ktorú žalobcovia utrpeli v období od 6. júna do 5. augusta 2013 z dôvodu uplatnenia sadzby dočasného antidumpingového cla vo výške stanovenej nariadením č. 513/2013

      Výrok

               1.

               Druhá časť žalobných návrhov spoločnosti SolarWorld AG a Solsonica SpA týkajúca sa toho, aby sa colným orgánom členských štátov uložila povinnosť uplatňovať sadzby antidumpingového cla uvedené v článku 1 ods. 2 bode ii) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 zo 4. júna 2013, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 182/2013, ktorým sa zavádza registrácia tohto dovozu pochádzajúceho alebo odosielaného z Čínskej ľudovej republiky, a to od 6. júna 2013, je zjavne neprípustná.

               2.

               O žalobe na zrušenie nariadenia č. 513/2013 a žalobe na náhradu škody už netreba rozhodnúť.

               3.

               SolarWorld a Solsonica znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť tretinu trov konania Európskej komisie. Európska komisia znáša zvyšnú časť vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec T-261/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  15. januára 2009 – Komisia/Banca di Roma

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/53

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. januára 2009 – Komisia/Banca di Roma
   (Vec T-261/07) (1)

   (2009/C 69/117)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec C-367/10 P: Odvolanie podané 22. júla 2010 : EMC Development AB proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  12. mája 2010 vo veci T-432/05, EMC Development AB/Európska komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/20

      Odvolanie podané 22. júla 2010: EMC Development AB proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. mája 2010 vo veci T-432/05, EMC Development AB/Európska komisia
      (Vec C-367/10 P)
      ()
      (2010/C 288/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: EMC Development AB (v zastúpení: W.-N. Schelp, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozhodnutie Komisie z 28. septembra 2005,

                  —

                  subsidiárne, zrušiť napadnutý rozsudok v celom rozsahu alebo čiastočne a vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci s prihliadnutím na usmernenia, ktoré mu Súdny dvor môže poskytnúť,

                  —

                  v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré odvolateľke vznikli v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj v konaní pred Súdnym dvorom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd tým, že prijal stanovisko Komisie v súvislosti s usmerneniami, požadoval, aby odvolateľka preukázala skutkový stav, čím ju zaťažil neúnosným dôkazným bremenom. Všeobecný súd mal tak požadovať dôkaz o účinkoch normy bez toho, aby preskúmal rozsiahlejšie a zásadnejšie otázky súvisiace s povahou tejto normy. Odvolateľka zastáva názor, že to predstavuje nesprávne právne posúdenie a že došlo k zámene poradia preskúmania medzi povahou a účinkami normy.


title: Vec F-80/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  25. januára 2008 – Duyster/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Rodičovská dovolenka — Žiadosť o zrušenie rodičovskej dovolenky — Prekážka začatého konania — Zjavná neprípustnosť)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. januára 2008 – Duyster/Komisia
   (Vec F-80/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Rodičovská dovolenka - Žiadosť o zrušenie rodičovskej dovolenky - Prekážka začatého konania - Zjavná neprípustnosť)
   (2008/C 79/66)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Duyster Tineke (Oetrange, Luxembursko) (v zastúpení: W. van den Muijsenbergh, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 22. decembra 2005 vyhlasujúceho návrh podaný žalobkyňou 6. decembra 2005, predmetom ktorého bolo rozhodnutie menovacieho orgánu zo 17. novembra 2005 o dátume začiatku rodičovskej dovolenky žalobkyne, za neprípustný
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006, s. 33.


title: Vec T-291/11: Žaloba podaná 9. júna 2011 — Portovesme/Komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/36

         Žaloba podaná 9. júna 2011 — Portovesme/Komisia
   (Vec T-291/11)
   2011/C 232/63
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Portovesme Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati a A. Vinci, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               1.

               v zmysle článku 267 ZFEÚ vyhlásil rozhodnutie Európskej komisie z 23. februára 2011 o štátnej pomoci č. C 38/B/2004 (ex NN 58/2004) a č. C 13/2006 (ex N 587/2005), ktorú poskytlo Taliansko okrem iných v prospech žalobcu za nezákonné a teda zrušil ho v celom rozsahu alebo v rozsahu, ktorý bude považovať za primeraný;

               2.

               subsidiárne a len v prípade, že návrh uvedený v bode 1 nebude prijatý, prijal a vyhlásil za nezákonné rozhodnutie v časti, v ktorej sa nariaďuje vrátenie pomoci, z dôvodu rozporu so všeobecnou zásadou legitímnej dôvery;

               3.

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania, pričom žalobca si vyhradzuje možnosť podať samostatnú žalobu o náhradu škody.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a zásady legitímnej dôvery a na porušení článkov 4, 7, 10 a 14 nariadenia č. 659/1999 (1).
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: rozhodnutie bolo prijaté takmer šesť a pol roka po začiatku konania vo veci formálneho zisťovania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom a neúplnom vyobrazení normatívneho a regulačného referenčného rámca a na následnom porušení povinnosti náležitej starostlivosti a nestrannosti.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: rozhodnutie o nezlučiteľnosti sa zakladá na neúplnom a nesprávnom vyobrazení skutkových a právnych okolností, z čoho vyplýva porušenie zásady náležitej starostlivosti a zásady nestrannosti, ktoré mala Komisia pri svojom konaní rešpektovať.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na neprimerane rozdielnom zaobchádzaní medzi spoločnosťou Portovesme a spoločnosťou Alcoa Transformazioni.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: v inom rozhodnutí, ktoré sa týkalo inej spoločnosti Komisia dospela k záveru o zákonnosti režimu, ktorý sa teraz vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom v súvislosti so žalobcom, z čoho vyplýva neprimerane rozdielne zaobchádzanie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na existencii pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: priznaním preferenčnej sadzby žalobcovi Taliansky štát zasiahol s cieľom odstrániť neodôvodnenú výhodu, ako aj zmierniť neprimerané náklady v súvislosti so spotrebou elektrickej energie vyplývajúce z nedostatočného spojenia ostrovnej siete s národnou sieťou. Z toho vyplýva, že podmienky existencie hospodárskej výhody a selektívnosti opatrenia neboli splnené. Okrem toho zásah Cassa Conguaglio (vyrovnávací fond pre sektor elektrickej energie) bol len náhodný, takže dotknuté opatrenie nemohlo byť kvalifikované ako zdroj pripísateľný štátu. Toto opatrenie napokon nemohlo mať nijaký dosah na obchod medzi členskými štátmi, keďže pokiaľ ide o trh so zinkom, obchodné toky vnútri Spoločenstva neexistujú.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnosti východísk napadnutého rozhodnutia.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: rozhodnutie sa zakladá na nesprávnom predpoklade, že pomoc vytvorila na trhu s energiou nerovnováhu, hoci trh, ktorého sa tento režim týka, je trh výroby ťažkých kovov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na kvalifikácii pomoci ako novej pomoci alebo existujúcej pomoci.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: dotknuté preferenčné zaobchádzanie sa malo kvalifikovať ako existujúca pomoc, ktorá už bola vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom na základe skoršieho rozhodnutia Komisie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: Komisia nezohľadnila skutočnosť, že dotknuté opatrenie prispelo k rozvoju pretrvávajúcej zamestnanosti v dotknutej oblasti.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení článkov 2, 3, 5 a 12 Zmluvy ES a na nesprávnom uplatnení zásady rovnosti a zásady proporcionality pri konaní inštitúcií Spoločenstva.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: napadnuté rozhodnutie nezákonne odmietlo režim pomoci zameraný na odstránenie závažnej diskriminácie medzi talianskymi a európskymi spoločnosťami, ktoré vyrábajú ťažké kovy.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 174 ZFEÚ a prílohy D a vyhlásenia č. 30 o ostrovných regiónoch.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: Komisia nezohľadnila štrukturálne a obchodné nedostatky charakteristické pre ostrov.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení procesnej normy [Článok 107 ods. 3 písm. a), b) a c) ZFEÚ] a na nesprávnom uplatnení „Usmernení pre poskytovanie národnej regionálnej pomoci“ z roku 1998, ako aj na nesprávnom uplatnení „Usmernení“ z rokov 2007 až 2013.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: Komisia nedodržala povinnosť riadne overiť zlučiteľnosť pomoci.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery.
               Tvrdenia na podporu tohto dôvodu: Komisia nezohľadnila ani skutočnosť, že režim, ktorý sa uplatňuje na žalobcu, už bol vyhlásený za zlučiteľný so spoločným trhom v predchádzajúcom rozhodnutí, ani skutočnosť, že v priebehu 15 rokov, ktoré od prijatia tohto rozhodnutia uplynuli, nevznikla v súvislosti s uvedeným režimom nijaká pochybnosť, pričom tieto okolnosti sú z hľadiska legitímnej dôvery žalobcu relevantné.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-211/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  21. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne prebratie — Smernica 84/5/EHS — Článok 1 ods. 4 — Povinné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Podmienky vylúčenia náhrady škody pasažierov nepoisteného vozidla)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/8

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-211/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nesprávne prebratie - Smernica 84/5/EHS - Článok 1 ods. 4 - Povinné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel - Podmienky vylúčenia náhrady škody pasažierov nepoisteného vozidla)
   (2008/C 92/13)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O'Hagan, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 1 ods. 4 smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 8, s. 17; Mim. vyd. 06/007, s. 3) – Náhrada škôd spôsobených nepoistenými vozidlami – Podmienky výnimky, ktoré idú nad rámec podmienok uvádzaných smernicou
   Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že ponechalo v platnosti článok 5 ods. 2 a 3 dohody o poistení motorových vozidiel (Motor Insurance Agreement) uzavretej 31. mája 2004 medzi írskym ministrom dopravy a Motor Insurers' Bureau of Ireland, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 4 tretieho pododseku smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec C-576/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  11. decembra 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Prístavné podniky — Riadenie pracovníkov určených na poskytovanie služieb manipulácie s tovarom — Zákaz využiť pracovný trh)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. decembra 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-576/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Prístavné podniky - Riadenie pracovníkov určených na poskytovanie služieb manipulácie s tovarom - Zákaz využiť pracovný trh))
   (2015/C 046/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Nicolae a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že podnikom iných členských štátov, ktoré majú záujem poskytovať služby manipulácie s tovarom v španielskych verejných prístavoch, stanovilo povinnosť po prvé zaregistrovať sa v akciovej spoločnosti na riadenie prístavných robotníkov („Sociedad Anónima de Gestion de Estibadores Portuarios“), a tiež podľa okolností nadobudnúť podiel na jej kapitále, a po druhé prijímať do zamestnania prioritne pracovníkov, ktorých sprostredkovala uvedená spoločnosť, pričom určitá minimálna časť z nich musí byť zamestnaná trvalým spôsobom, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ZFEÚ.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-433/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 – Európska komisia/Slovenská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 7 — Článok 21 — Nemocenská dávka — Peňažný príspevok na opatrovanie, peňažný príspevok na asistenciu a peňažný príspevok na kompenzáciu zvýšených výdavkov — Pravidlo bydliska)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 – Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-433/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 7 - Článok 21 - Nemocenská dávka - Peňažný príspevok na opatrovanie, peňažný príspevok na asistenciu a peňažný príspevok na kompenzáciu zvýšených výdavkov - Pravidlo bydliska))
   (2015/C 371/03)
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Tokár, D. Martin a F. Schatz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013.


title: Vec T-151/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. júna 2009 — Guedes — Indústria e Comércio/ÚHVT — Espai Rural de Gallecs (Gallecs) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Gallecs — Skoršie obrazové národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva GALLO, GALLO AZEITE NOVO, GALLO AZEITE — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/49

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júna 2009 — Guedes — Indústria e Comércio/ÚHVT — Espai Rural de Gallecs (Gallecs)
   (Vec T-151/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Gallecs - Skoršie obrazové národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva GALLO, GALLO AZEITE NOVO, GALLO AZEITE - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 180/91
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: B. Braga da Cruz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrilo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Consorci de l’Espai Rural de Gallecs (Gallecs, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. januára 2008 (vec R 986/2007-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA a Consorci de l’Espai Rural de Gallecs

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-44/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Costantini a i./Komisia („Inštitucionálne právo — Európska iniciatíva občanov — Sociálna politika — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Článok 352 ZFEÚ — Zamietnutie registrácie — Zjavný nedostatok právomocí Komisie — Článok 4 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 211/2011 — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Costantini a i./Komisia
   (Vec T-44/14) (1)

   ((„Inštitucionálne právo - Európska iniciatíva občanov - Sociálna politika - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Článok 352 ZFEÚ - Zamietnutie registrácie - Zjavný nedostatok právomocí Komisie - Článok 4 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 211/2011 - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 200/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Bruno Costantini (Jesi, Taliansko), Robert Racke (Lamadelaine, Luxembursko), Pietro Pravata (Beyne-Heusay, Belgicko), Zbigniew Gałązka (Łódź, Poľsko), Justo Santos Domínguez, s bydliskom v (Leganés, Španielsko), Maria Isabel Lemos (Mealhada, Portugalsko), André Clavelou (Vincennes, Francúzsko), Občiansky výbor: „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“ (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Brouwer, J. Wolfhagen, avocats, a A. Woods, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 7612 final z 5. novembra 2013, ktorým sa zamieta registrácia iniciatívy občanov: „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Bruno Costantini a ostatní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec C-532/09 P: Uznesenie Súdneho dvora zo 4. októbra 2010 — Vladimir Ivanov/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť — Strata príležitosti obsadiť pracovné miesto — Výhrada zneužitia konania — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/8

         Uznesenie Súdneho dvora zo 4. októbra 2010 — Vladimir Ivanov/Európska komisia
   (Vec C-532/09 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť - Strata príležitosti obsadiť pracovné miesto - Výhrada zneužitia konania - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2011/C 80/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Vladimir Ivanov (v zastúpení: F. Rollinger, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 30. septembra 2009, Ivanov/Komisia (T-166/08), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú odvolateľom s cieľom získať náhradu škody, ktorú údajne utrpel v dôsledku rozhodnutia Komisie, ktorým ho odmietla prijať ako miestneho zamestnanca administratívnej a technickej pomoci delegácii Komisie v Sofii — Autonómna povaha žaloby o mimozmluvnú zodpovednosť vo vzťahu k žalobe o neplatnosť — Výhrada zneužitia konania — Možnosť Súdu prvého stupňa uplatniť toto pravidlo ex offo

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Vladimir Ivanov je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec C-505/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 19. novembra 2007 – Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA/Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) a Administración del Estado

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 19. novembra 2007 – Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA/Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) a Administración del Estado
   (Vec C-505/07)
   (2008/C 37/06)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA

      Žalovaní: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) a Administración del Estado
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňuje článok 12a nariadenia Rady č. 136/66/EHS (1) z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, zmenené a doplnené nariadením č. 1638/98 (2), zaradiť akciovú spoločnosť, tvorenú najmä výrobcami, mlynmi na olej, družstvami pestovateľov olív ako aj finančnými inštitúciami, medzi „orgány“, ktoré môžu uzatvárať zmluvy na skladovanie olivového oleja? Je možné považovať spoločnosť takéhoto charakteru za skupiny a združenia výrobcov uznané podľa nariadenia č. 952/97 (3)?

               2.

               Za predpokladu, že táto spoločnosť by mohla byť zaradená medzi „orgány“, ktoré môžu vykonávať činnosť v oblasti skladovania, mohlo by byť považované za „schválenie zo strany štátu“, ktoré musia tieto orgány získať v súlade s citovaným článkom 12a nariadenia č. 136/66, povolenie získané v rámci osobitnej žiadosti o výnimku („povolenie“) podanej na vnútroštátny orgán na ochranu hospodárskej súťaže?

               3.

               Článok 12a nariadenia č. 136/66 vyžaduje nevyhnutne, aby Komisia v každom prípade povolila súkromné skladovanie olivového oleja, alebo naopak, je tento článok zlúčiteľný s existenciou mechanizmu, na ktorom sa dohodli výrobcovia, na účely výkupu a následného súkromného skladovania olivového oleja, ktorý by sa aktivoval výhradne rovnakým spôsobom a za rovnakých podmienok, za akých sa aktivuje súkromné skladovanie finančne dotované Spoločenstvom s cieľom doplniť a odľahčiť uvedené skladovanie finančne dotované Spoločenstvom bez toho, aby boli prekročené jeho hranice?

               4.

               Je možné uplatniť judikatúru stanovenú Súdnym dvorom v rozsudku z 9. septembra 2003 (vec C-137/00, Milk Marque) vzťahujúcu sa na uplatňovanie vnútroštátnych pravidiel na ochranu hospodárskej súťaže vnútroštátnymi orgánmi na dohody výrobcov, na ktoré sa v zásade vzťahuje článok 2 nariadenia Rady č. 26 (4) (uplatňujúceho určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi), na dohody, ktoré vzhľadom na svoje črty a charakteristiku predmetného sektoru, môžu ovplyvniť celý trh Spoločenstva s olivovým olejom?

               5.

               V prípade, ak vnútroštátne orgány na ochranu hospodárskej súťaže môžu uplatňovať vnútroštátne predpisy na uvedené dohody, ktoré môžu ovplyvniť spoločnú organizáciu trhu s tukmi, môžu tieto orgány úplne zakázať spoločnosti, akou je odvolateľka, možnosť použiť mechanizmy v oblasti skladovania olivového oleja, a to dokonca aj v prípadoch „vážnej destabilizácie“ uvedených v článku 12a nariadenia č. 136/66?

      (1)  Nariadenie Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi (Ú. v. ES 172, s. 3025; Mim. vyd. 03/001, s. 77).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1638/98 z 20. júla 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 136/66/EHS o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi (Ú. v. ES L 210, s. 32; Mim. vyd. 03/023, s. 308).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 952/97 z 20. mája 1997 o skupinách výrobcov a ich združeniach [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 142, s. 30).

      (4)  Nariadenie Rady č. 26 uplatňujúce určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi (Ú. v. ES 30, 1962, s. 993; Mim. vyd. 03/001, s. 6).