title: Vec C-505/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 8. novembra 2012 — Antje Wilke/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 8. novembra 2012 — Antje Wilke/Land Berlin
   (Vec C-505/12)
   2013/C 26/57
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Antje Wilke

      Žalovaná: Land Berlin

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa európske primárne a/alebo sekundárne právo, v prejednávanej veci najmä smernica 2000/78/ES (1), vykladať v zmysle rozsiahleho zákazu neodôvodnenej diskriminácie na základe veku tak, že sa vzťahuje aj na vnútroštátne normy o odmeňovaní krajinských úradníkov?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1: vyplýva z výkladu tohto európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva, že vnútroštátny právny predpis, podľa ktorého výška základného platu úradníka pri vzniku jeho služobného pomeru podstatne závisí od jeho veku a následne stúpa najmä v závislosti od dĺžky služobného pomeru, predstavuje priamu alebo nepriamu diskrimináciu na základe veku?

               3.

               V prípade kladnej odpovede aj na otázku 2: bráni výklad tohto európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva tomu, aby sa takýto vnútroštátny právny predpis odôvodňoval legislatívnym cieľom odmeňovať odbornú prax?

               4.

               V prípade kladnej odpovede aj na otázku 3: pripúšťa výklad európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva, pokiaľ ešte neprebehla implementácia nediskriminačného práva o odmeňovaní, iný právny dôsledok ako to, že diskriminovaným osobám sa so spätnou účinnosťou musí poskytnúť odmena zodpovedajúca najvyššiemu platovému stupňu ich platovej triedy?
               Vyplýva pritom právny dôsledok porušenia zákazu diskriminácie zo samotného európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva, v prejednávanej veci najmä zo smernice 2000/78/ES, alebo ide o nárok so zreteľom na nedostatočné prebratie európskych požiadaviek vyplývajúci z nároku na základe zodpovednosti štátu podľa práva Únie?

               5.

               Bráni výklad európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva takému vnútroštátnemu opatreniu, na základe ktorého sa nárok na (dodatočné) zaplatenie alebo náhradu škody podmieňuje tým, že úradníci ho musia včas uplatniť?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na otázky 1 až 3: vyplýva z výkladu primárneho a sekundárneho práva, že zákon o platovom preradení úradníkov, ktorým sa úradníci už v činnej službe preradia do platového stupňa nového systému odmeňovania len na základe výšky základného platu poberaného podľa skoršieho (diskriminačného) práva o odmeňovaní k rozhodujúcemu dňu a podľa ktorého sa okrem toho ďalší postup do vyšších stupňov určuje bez ohľadu na celkovú dĺžku odbornej praxe úradníkov len podľa dĺžky odbornej praxe získanej po nadobudnutí účinnosti zákona o platovom preradení, je pokračovaním existujúcej diskriminácie na základe veku trvajúcim až do prípadného dosiahnutia najvyššieho platového stupňa?

               7.

               V prípade kladnej odpovede aj na otázku 6: bráni výklad európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva tomu, aby sa toto neobmedzene trvajúce rozdielne zaobchádzanie odôvodnilo legislatívnym cieľom, podľa ktorého sa zákonom o platovom preradení nemali chrániť (len) nadobudnuté práva k rozhodujúcemu dňu, ale (aj) očakávanie životného príjmu v danej platovej triede, ktorý by sa pravdepodobne poskytol podľa skoršieho práva odmeňovania?
               Možno odôvodniť trvajúcu diskrimináciu úradníkov už v činnej službe tým, že alternatívna právna úprava (individuálne zaradenie aj úradníkov už v činnej službe podľa dĺžky odbornej praxe) by bola spojená so zvýšeným administratívnym zaťažením?

               8.

               V prípade zápornej odpovede na možnosť odôvodnenia v otázke 7: pripúšťa výklad európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva, pokiaľ sa neuskutočnila implementácia nediskriminačného práva o odmeňovaní aj pre úradníkov už v činnej službe, iný právny dôsledok, ako to, že úradníkom už v činnej službe sa so spätnou účinnosťou musí poskytnúť odmena zodpovedajúca najvyššiemu platovému stupňu ich platovej triedy?
               Vyplýva pritom právny dôsledok porušenia zákazu diskriminácie zo samotného európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva, v prejednávanej veci najmä zo smernice 2000/78/ES, alebo ide o nárok so zreteľom na nedostatočné prebratie európskych požiadaviek vyplývajúci z nároku na základe zodpovednosti štátu podľa práva Únie?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-601/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 17. novembra 2015 – J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
                  1.2.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 38/34

            Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 17. novembra 2015 – J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Vec C-601/15)
      (2016/C 038/47)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: J. N.

         Ďalšia strana: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Staatssekretär für Sicherheit und Justiz)

         Prejudiciálne otázky

      Je článok 8 ods. 3 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013,
      ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu
       (
      Ú. v. EÚ L 180, s. 96
      ) v súlade s článkom 6 Charty základných práv Európskej únie (
      Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 391
      ):

                  1.

               v situácii, keď bol štátny príslušník tretej krajiny zaistený podľa článku 8 ods. 3 písm. e) tejto smernice a na základe článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, s. 60) má právo zostať v členskom štáte, kým sa o jeho žiadosti o azyl rozhodne v prvom stupni, a

                  2.

                  vzhľadom na vysvetlivky k Charte (Ú. v. EÚ C 303, 2007, s. 17), podľa ktorých obmedzenia, ktoré sa môžu oprávnene vzťahovať na práva stanovené v článku 6, nesmú prekročiť tie, ktoré povoľuje EDĽP v samotnom znení svojho článku 5 ods. 1 písm. f), a na výklad posledného uvedeného ustanovenia, ktorý poskytol Európsky súd pre ľudské práva najmä v rozsudku z 22. septembra 2015, Nabil a i. v. Maďarsko, 62116/12, podľa ktorého je zaistenie žiadateľa o azyl v rozpore s uvedeným ustanovením EDĽP, pokiaľ toto zaistenie nebolo nariadené na účely odsunu?


title: Vec T-12/05: Žaloba podaná dňa 7. januára 2005: TV Danmark A/S a Kanal 5 Denmark Ltd. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/23

         Žaloba podaná dňa 7. januára 2005: TV Danmark A/S a Kanal 5 Denmark Ltd. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-12/05)
   (2005/C 69/42)
   Jazyk konania: angličtina
   TV Danmark A/S, so sídlom v Skovlunde (Dánsko) a Kanal 5 Denmark Ltd., so sídlom v Hounslow (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: D. Vandermeersch, T. Müller-Ibold, K. Nordlander a H. Peytz, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 7. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej Komisie zo 6. októbra 2004 vo veci štátnej pomoci N 313/2004 – Dánsko, rekapitalizácia TV2/Danmark A/S,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť žalobcom odmenu za právne zastupovanie, trovy konania a iné výdavky, ktoré im vznikli v súvislosti s touto žalobou.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie sa týka vloženia kapitálu a transformácie štátom poskytnutej pôžičky do vlastného imania uskutočnených dánskou vládou v prospech TV2/Danmark A/S, ktoré považovala za nevyhnutné pre vyhnutie sa úpadku TV2 v dôsledku vrátenia sumy protizákonnej štátnej pomoci, ktoré Komisia nariadila v rozhodnutí z 19. mája 2004 (1) o stanovení nadmernej úhrady vlády za náklady TV2 verejnoprávneho charakteru. Komisia v napadnutom rozhodnutí uviedla, že vládou uskutočnená rekapitalizácia TV2 môže predstavovať štátnu pomoc, ale aj v takom prípade je táto pomoc zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 86 ods. 2 ES.
   Žalobcovia tvrdia, že Komisia prijatím tohto rozhodnutia porušila články 86 ods. 2, 87 ods. 1, 88 ods. 2 a 253 ES, Protokol pripojený k Zmluve o ES o systéme verejnoprávneho vysielania v členských štátoch, nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2) a oznámenie Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci na verejnoprávne vysielanie (3).
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila články 87 ods. 1, 88 ods. 3 a 86 ods. 2 ES, keď potom, čo zistila, že vzhľadom na neistotu sprevádzajúcu plánovanú privatizáciu TV2 nie je možné sa dovolávať zásady súkromného investora uplatnenej na dlhodobú investíciu, nestanovila a nevyčíslila štátnu pomoc.
   Po druhé, žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila článok 86 ods. 2 ES, Protokol a oznámenie o verejnoprávnom vysielaní, keď prijala za východisko definíciu služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorá je príliš široká, príliš nepresne sformulovaná a ktorá predstavuje narušenie hospodárskej súťaže a dopad na obchod v rozpore s článkom 86 ods. 2 ES. Žalobcovia takisto namietajú, že Komisia nestanovila, že dodržiavanie rozhodnutia o vrátení bez následnej rekapitalizácie bude TV2 brániť vo výkone jej verejnoprávnych úloh.
   Podľa žalobcov, Komisia okrem toho nestanovila, že rozvoj obchodu nebude ovplyvnený rekapitalizáciou v rozsahu, ktorý je v rozpore so záujmom Spoločenstva.
   Po tretie, žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila článok 86 ods. 2 ES, Protokol a oznámenie o verejnoprávnom vysielaní, keď nestanovila čisté náklady TV2 verejnoprávneho charakteru, ktoré môžu byť hradené štátom a dopustila sa zjavného omylu v posúdení, keď uplatnila test primeranosti.
   Po štvrté, žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie porušuje články 87 a 88 ES a právo na rovnaké zaobchádzanie, keďže v rozpore so stratégiou Komisie vo vzťahu k vráteniu štátnej pomoci zachováva protiprávnu výhodu protizákonnej pomoci a z toho vyplývajúce narušenie hospodárskej súťaže.
   Po piate, žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila článok 88 ods. 2 ES a článok 4 ods. 4 procesného nariadenia, keď sa rozhodla nezačať konanie vo veci formálneho zisťovania, ktoré poskytuje zainteresovaným tretím stranám príležitosť na vyjadrenie.
   Napokon, žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila článok 253 ES, keď riadne neuviedla svoje dôvody na prijatie napadnutého rozhodnutia.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 19. mája 2004 vo veci C 2/2003 – štátne financovanie TV2/Denmark

      (2)  Ú. v. ES L 83, s. 1

      (3)  Ú. v. ES 2001 C 320, s. 5


title: Vec C-584/10 P: Odvolanie podané 13. decembra 2010 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  30. septembra 2010 vo veci T-85/09, Yassin Abdullah Kadi/Európska komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/9

         Odvolanie podané 13. decembra 2010: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 30. septembra 2010 vo veci T-85/09, Yassin Abdullah Kadi/Európska komisia
   (Vec C-584/10 P)
   2011/C 72/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, S. Boelaert, E. Paasivirta, a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Yassin Abdullah Kadi, Rada Európskej únie, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka sa domáha, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok ako celok,

               —

               zamietol žalobu Yassina Abdullaha Kadiho o zrušenie nariadenia Komisie č. 1190/2008 (1) v rozsahu, v akom sa ho týka, ako nedôvodnú,

               —

               zaviazal Yassina Abdullaha Kadiho na náhradu trov konania Komisie v tomto odvolacom konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že vo svojich záveroch sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože sa zakladajú na právne nesprávnom rozsahu súdneho preskúmania. Uvádza tieto odvolacie dôvody:
   1.   Odvolacie dôvody týkajúce sa náležitého rozsahu súdneho preskúmania: Komisia tvrdí, že rozsah súdneho preskúmania, ktorý prijal Všeobecný súd, je právne nesprávny, pretože Súdny dvor nerozhodol o náležitom rozsahu súdneho preskúmania v tejto veci a náležitý rozsah súdneho preskúmania prijatý Všeobecným súdom nemožno vyžadovať od EÚ.
   2.   Odvolacie dôvody týkajúce sa zistení Všeobecného súdu v súvislosti s porušením práva na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu a porušením zásady proporcionality: Komisia tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že postupy, ktoré Komisia uplatnila, nespĺňali požiadavky základných práv pre tento typ režimu obmedzujúcich opatrení; že Všeobecný súd nesprávne zamietol tvrdenie Komisie týkajúce sa vnútroštátneho konania, ktoré Y. A. Kadi začal v Spojených štátoch a že Všeobecný súd nesprávne zamietol tvrdenia Komisie týkajúce sa správneho preskúmania a opätovného preskúmania, ktoré boli zavedené podľa rezolúcií BR OSN 1822 (2008) a 1904 (2009) – vrátane konania „Focal point“ a Úradu ombudsmana

      (1)  Ú. v. EÚ L 322, s. 25.


title: Vec T-369/06: Žaloba podaná 7. decembra 2006 – Holland Malt/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/23

         Žaloba podaná 7. decembra 2006 – Holland Malt/Komisia
   (Vec T-369/06)
   (2007/C 42/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Holland Malt BV (Lieshout, Holandsko) (v zastúpení: O. W. Brouwer a D. Mes, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v celku alebo v časti články 1, 2, 3 a 4 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania,

               —

               prijať akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré Súdny dvor považuje za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie C(2006) 4196, konečné znenie (1) z 26. septembra 2006, ktorým Komisia vyhlásila, že podpora, ktorú Holandsko podmienečne poskytlo žalobkyni predstavuje štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom.
   Žalobkyňa namieta proti právomoci Komisie rozhodnúť, že podpora predstavuje štátnu pomoc nezlúčiteľnú so spoločným trhom a tvrdí, že Komisia porušila článok 87 ES a niekoľko zásad práva Spoločenstva. Tieto porušenia sa vzťahujú na tieto skutočnosti:

               1.

               porušenie článku 87 ods. 1 ES spočívajúce v tom, že sa nestanovilo, že predmetná podpora predstavuje štátnu pomoc v zmysle tohto ustanovenia a nesprávny výklad a nesprávne uplatnenie práva Spoločenstva v tomto bode;

               2.

               porušenie článku 87 ods. 3 ES spočívajú v:

                           a)

                           nesprávnom výklade a nesprávnom uplatnení Usmernení Spoločenstva (2) týkajúcich sa štátnej pomoci v oblasti poľnohospodárstva;

                           b)

                           nesprávnom posúdení zvýhodňujúcich účinkov podpory a jej účinkov na podmienky obchodu vo vnútri Spoločenstva;

                           c)

                           nesprávnom posúdení a stanovení účinkov podpory na výkonnosť v sladovníckom priemysle;

                           d)

                           nezohľadnení skutočností a zmien okolností, ku ktorým došlo od okamihu ako holandská vláda rozhodla podmienečne udeliť podporu do okamihu prijatia napadnutého rozhodnutia Komisiou;

               3.

               porušenie zásady riadneho úradného postupu spočívajúce v nedostatočnom prešetrení všetkých dotknutých aspektov a záujmov poskytnutia podpory, vrátane skutočností a zmien okolností, ku ktorým došlo od okamihu ako holandská vláda rozhodla podmienečne udeliť podporu do okamihu prijatia rozhodnutia Komisiou;

               4.

               porušenie povinnosti odôvodnenia stanovenej v článku 253 ES.

      (1)  C 14/2005 (ex N 149/2004) Holland Malt BV.

      (2)  Usmernenia Spoločenstva týkajúce sa štátnej pomoci v oblasti poľnohospodárstva (Ú. v. ES 2000 C 28, s. 2).


title: Vec C-360/05: Žaloba podaná 23. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/14

         Žaloba podaná 23. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-360/05)
   (2005/C 281/28)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: K. Gross a M. Velardo splnomocnení zástupcovia, podala 23. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že neoznámením a neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/96/ES (1) z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny Talianska republika porušila povinnosti vyplývajúce z článku 28 tejto smernice;

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 28 ods. 1 smernice Rady 2003/96/ES, ktorej cieľom je reštrukturalizácia právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny ustanovuje:
   „Členské štáty prijmú a zverejnia zákony, predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskoršie 31. decembra 2003. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.“
   Zdá sa, že Talianska republika neprebrala primerané opatrenia stanovené v odseku 1 vyššie uvedeného článku a v každom prípade o nich neinformovala Komisiu a neposkytla iné údaje preukazujúce, že nevyhnutné opatrenia boli prijaté. Na základe týchto okolností možno určiť, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51.


title: Vec C-100/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  10. mája 2012 — Helena Rubinstein, L’Oréal SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allergan Inc. [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 5 — Slovné ochranné známky Spoločenstva BOTOLIST a BOTOCYL — Obrazové a slovné národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva BOTOX — Vyhlásenie neplatnosti — Relatívne dôvody zamietnutia — Poškodenie dobrého mena]

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. mája 2012 — Helena Rubinstein, L’Oréal SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allergan Inc.
   (Vec C-100/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 5 - Slovné ochranné známky Spoločenstva BOTOLIST a BOTOCYL - Obrazové a slovné národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva BOTOX - Vyhlásenie neplatnosti - Relatívne dôvody zamietnutia - Poškodenie dobrého mena)
   2012/C 194/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Helena Rubinstein, L’Oréal SA (v zastúpení: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Allergan Inc. (v zastúpení: F. Clark, barrister)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. decembra 2010 v spojených veciach T-345/08 a T-357/08, Rubinstein a l’Oréal/ÚHVT — Allergan (Botolist a Botocyl), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľkou slovnej ochrannej známky „BOTOLIST“ zapísanej pre výrobky zaradené do triedy 3, proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 28. mája 2008 vo veci R 863/2007-1, ktorým sa zrušuje rozhodnutie výmazového oddelenia, ktoré zamieta návrh na vyhlásenie neplatnosti uvedenej ochrannej známky podaný majiteľkou obrazových a slovných ochranných známok Spoločenstva a národných obrazových a slovných ochranných známok „BOTOX“ pre výrobky zaradené do tried 5 a 16 a pre služby zaradené do triedy 42 — Výklad a uplatnenie článku 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č.°207/2009] — Relatívne dôvody zamietnutia — Poškodenie dobrého mena — Výklad a uplatnenie článku 73 nariadenia č.°40/94 (teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009) — Povinnosť odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Helena Rubinstein SNC a L’Oréal SA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-392/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Marcu Dumitru/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 199 ods. 1 písm. c) — Neexistencia identifikácie na účely DPH — Prenesenie daňovej povinnosti — Hypotetická povaha prejudiciálnej otázky — Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/10

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Marcu Dumitru/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
   (Vec C-392/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 199 ods. 1 písm. c) - Neexistencia identifikácie na účely DPH - Prenesenie daňovej povinnosti - Hypotetická povaha prejudiciálnej otázky - Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania))
   (2017/C 283/14)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Marcu Dumitru

      Žalovaná: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

      Výrok rozsudku

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý predložil Curtea de Apel Bucureşti (Odvolací súd Bukurešť, Rumunsko), je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 350, 26.9.2016.


title: Vec T-827/14: Žaloba podaná 24. decembra 2014 – Deutsche Telekom/Komisia

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/21

         Žaloba podaná 24. decembra 2014 – Deutsche Telekom/Komisia
   (Vec T-827/14)
   (2015/C 096/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: K. Apel, Rechtsanwältin, a D. Schroeder, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2014) 7465 final z 15. októbra 2014 vo veci AT.39523 – Slovak Telekom, opravené rozhodnutím Komisie C(2014) 10119 final zo 16. decembra 2014, a to v celom rozsahu alebo čiastočne, pokiaľ sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne zrušil alebo znížil pokuty uložené žalobkyni,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností, nesprávnom právnom posúdení, ako aj na porušení práva žalobkyne byť vypočutá pred konštatovaním zneužívajúceho správania

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nekonštatovala predpísaným spôsobom odmietnutie dodávky, pretože neoverila nevyhnutnú povahu dotknutej služby na vstupe.

                           —

                           Žalobkyňa tiež tvrdí, že Komisia porušila jej právo byť vypočutá, pokiaľ ide o skutočnosti a metódy, na základe ktorých Komisia konštatovala cenové stláčanie v prípade dotknutého podniku.

                           —

                           Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že Komisia použila nesprávnu metodológiu v súvislosti s cenovým stláčaním a nevypočítala správne priemerné dlhodobé medzné náklady.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností a nesprávnom právnom posúdení pri konštatovaní trvania porušenia

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemala stanoviť ako začiatok porušenia zverejnenie referenčnej ponuky a že v každom prípade nemala do obdobia porušenia zahrnúť rok 2005.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností a nesprávnom právnom posúdení pri pripísaní porušenia žalobkyni, pretože Komisii sa nepodarilo dokázať, že žalobkyňa skutočne využila rozhodujúci vplyv v dotknutom podniku

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia jej nemala pripísať protisúťažné správanie dotknutého podniku, pretože žalobkyňa a tento podnik nepredstavujú hospodársku jednotku.

                           —

                           Konkrétne Komisia nepreukázala, že žalobkyňa skutočne využila rozhodujúci vplyv v dotknutom podniku. Navyše žalobkyňa nevedela o údajnom zneužívajúcom správaní dotknutého podniku.

                           —

                           Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že Komisia v snahe preukázať skutočné využitie rozhodujúceho vplyvu, porušila pri výklade skutkových okolností najmä prezumpciu neviny.

                           —

                           Napokon žalobkyňa okrem iného tvrdí, že Komisia nepreukázala, že údajné využitie rozhodujúceho vplyvu bolo výrazné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže osobitne žalobkyňa dostala samostatnú pokutu

                           —

                           Podľa Komisie bol dotknutý podnik a žalobkyňa súčasťou jedného a toho istého podniku, a to tak počas trvania porušenia, ako aj v čase stanovenia výšky pokuty, ale už aj v čase porušenia, ktorého sa dopustila žalobkyňa, a ktoré Komisia sankcionovala v roku 2003 a poukázala na neho v súvislosti s otázkou opakovaného porušenia. Komisia preto nemala osobitne žalobkyni udeliť samostatnú pokutu, pretože zásada individualizácie trestov a sankcií sa týka len podniku samotného, a nie právnických osôb, ktoré sú jeho súčasťou.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností a nesprávnom právnom posúdení pri stanovení výšky pokuty

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemala pri výpočte základnej sumy vychádzať z obratu dotknutého podniku súvisiaceho s dotknutými výrobkami na rok 2010, ale mala použiť priemerný ročný obrat za roky 2005 až 2010.

                           —

                           Okrem toho Komisia pri zohľadnení trvania porušenia v nijakom prípade nemala zahrnúť rok 2005.


title: Vec C-378/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  2. decembra 2014 – Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 75/442/EHS — Nakladanie s odpadmi — Rozsudok Súdneho dvora konštatujúci nesplnenie povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Paušálna pokuta a penále)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. decembra 2014 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-378/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 75/442/EHS - Nakladanie s odpadmi - Rozsudok Súdneho dvora konštatujúci nesplnenie povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Paušálna pokuta a penále))
   (2015/C 046/13)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia, E. Sanfrutos Cano a A. Alcover San Pedro, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, za odbornej pomoci V. Liogkas, technický expert)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky nevyhnutné opatrenia, ktoré vyžaduje vykonanie rozsudku Komisia/Grécko (C-502/03, EU:C:2005:592), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Helénskej republike sa v prípade, že nesplnenie povinnosti konštatované v bode 1 výroku tohto rozsudku pretrváva do uvedeného dňa, ukladá povinnosť zaplatiť Komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do vykonania rozsudku Komisia/Grécko (C-502/03, EU:C:2005:592), polročné penále, ktoré sa v prípade prvého polroka nasledujúceho po uvedenom vyhlásení vypočíta na konci tohto polroku, a to vychádzajúc z počiatočnej sumy 1 4 5 20  000 eur, z ktorej sa odpočíta suma 40  000 eur za každé miesto nekontrolovaného zneškodňovania odpadu, ktorého sa konštatované nesplnenie povinnosti týka a ktoré bolo predmetom uzavretia alebo rekonštrukcie po 13. máji 2014, ako aj suma 80  000 eur za tie z uvedených miest, ktoré boli súčasne uzavreté aj rekonštruované po tomto dátume. Pre všetky nasledujúce polroky sa dlhované penále za každý polrok vypočíta na konci polroka na základe výšky penále stanovenej pre predchádzajúci polrok, pričom sa vykonajú rovnaké odpočítania v závislosti od uzavretí a rekonštrukcií miest, ktorých sa konštatované nesplnenie povinnosti týka, ku ktorým došlo počas príslušného polroka.

               3.

               Helénska republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške 10 miliónov eur.

               4.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. júna 2005 vo veci C-394/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 93/38/EHS — Verejné obstarávanie vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore — Zákazka na výrobu systému pásových dopravníkov pre tepelnú elektráreň v Megalopolise — Neuverejnenie oznámenia — Technická osobitosť — Nepredvídateľné okolnosti — Časová tieseň)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 2. júna 2005
   vo veci C-394/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 93/38/EHS - Verejné obstarávanie vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore - Zákazka na výrobu systému pásových dopravníkov pre tepelnú elektráreň v Megalopolise - Neuverejnenie oznámenia - Technická osobitosť - Nepredvídateľné okolnosti - Časová tieseň)
   (2005/C 182/02)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-394/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. Nolin a M. Konstantinidis) proti Helénskej republike (splnomocnení zástupcovia: P. Mylonopoulos, D. Tsagkaraki a S. Chala), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 8. novembra 2002, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann (spravodajca), sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 2. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Helénska republika si tým, že verejný elektrárenský podnik Dimosia Epicheirisi Ilektrismoy pridelil zákazku na výrobu systému dopravníkových pásov pre tepelnú elektráreň v Megalopolise na základe rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, v znení zmien a doplnení smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/4/ES zo 16. februára 1998, a osobitne článku 20 ods. 1 a článku 21 uvedenej smernice.

               2)

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 19, 25.1.2003


title: Vec F-71/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. júna 2012 — Cantisani/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Konferenčný tlmočník — Články 12a a 24 služobného poriadku — Psychické obťažovanie — Konflikt záujmov — Návrh na náhradu škody)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/30

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. júna 2012 — Cantisani/Komisia
   (Vec F-71/10) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Konferenčný tlmočník - Články 12a a 24 služobného poriadku - Psychické obťažovanie - Konflikt záujmov - Návrh na náhradu škody)
   2012/C 217/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nicola Cantisani (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. de Lannoy, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovanej o zamietnutí žiadosti o pomoc podanej žalobkyňou v súvislosti s psychickým obťažovaním a návrh na náhradu spôsobenej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Cantisani znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010, s. 49.


title: Vec C-306/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgicko) – LVP NV/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná organizácia trhov — Banány — Režim dovozu — Uplatniteľné colné sadzby)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgicko) – LVP NV/Belgische Staat
   (Vec C-306/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná organizácia trhov - Banány - Režim dovozu - Uplatniteľné colné sadzby))
   (2015/C 065/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: LVP NV

      Žalovaný: Belgische Staat

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994, ktorá je uvedená v prílohe 1A Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marrákeši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994, týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994), neudeľujú jednotlivcom práva, ktorých by sa títo jednotlivci mohli dovolávať priamo pred vnútroštátnym súdom s cieľom namietať voči uplatneniu colnej sadzby 176 eur za tonu, stanovenej v článku 1 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1964/2005 z 29. novembra 2005 o colných sadzbách na banány.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-18/06: Žaloba podaná  17. januára 2006 : Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/28

         Žaloba podaná 17. januára 2006: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-18/06)
   (2006/C 60/53)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Nolin, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 17. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2004/103/ES zo 7. októbra 2004 o kontrolách zhody a fytosanitárnych kontrolách rastlín, rastlinných produktov a iných predmetov uvedených v časti B prílohy V k smernici Rady 2000/29/ES, ktoré sa môžu vykonávať na inom mieste než je miesto vstupu do Spoločenstva alebo v jeho blízkosti, a ktorá špecifikuje podmienky týkajúce sa týchto kontrol (1), alebo ich v každom prípade neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               2.

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 31. decembra 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 313, 12.10.2004, s. 16.


title: Vec T-383/16: Žaloba podaná 20. júla 2016 – Tri Ocean Energy/Rada

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/21

         Žaloba podaná 20. júla 2016 – Tri Ocean Energy/Rada
   (Vec T-383/16)
   (2016/C 350/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tri Ocean Energy (Káhira, Egypt) (v zastúpení: P. Saini, QC, R. Mehta, barrister a N. Sheikh, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ 2016, L 141, s. 125) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/840 z 27. mája 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ 2016, L 141, s. 30), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že neboli dané dôvody pre zahrnutie napadnutého rozhodnutia a nariadenia do prílohy tak, ako sa uvádza v článku 28 ods. 1 rozhodnutia Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o obmedzujúcich opatreniach voči Sýrii („pôvodné rozhodnutie“) a článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii („pôvodné nariadenie“).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práv na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Rada nesplnila svoju povinnosť uviesť dôvody v napadnutom rozhodnutí aj nariadení.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že vlastnícke právo a dobrá povesť žalobkyne boli neodôvodnene a neprimerane obmedzené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.


title: Vec C-524/14 P: Odvolanie podané 20. novembra 2014 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  9. septembra 2014 vo veci T-461/12, Hansestadt Lübeck/Európska komisia

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/16

         Odvolanie podané 20. novembra 2014: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2014 vo veci T-461/12, Hansestadt Lübeck/Európska komisia
   (Vec C-524/14 P)
   (2015/C 026/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Hansestadt Lübeck, predtým Flughafen Lübeck GmbH

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje:

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok;

               —

               prehlásiť žalobu na prvom stupni za neprípustnú,

                           —

                           podporne: prehlásiť žalobu na prvom stupni za bezpredmetnú,

                           —

                           podporne: prehlásiť za neopodstatnenú tú časť štvrtého žalobného dôvodu, ktorou sa vytýka porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ v súvislosti s kritériom selektivity, a pokiaľ ide o ostatné časti štvrtého žalobného dôvodu, ako aj o prvý až tretí a piaty žalobný dôvod, vrátiť vec na Všeobecný súd,

               —

               zaviazať žalobkyňu na prvom stupni na náhradu trov prvostupňového konania a trov odvolacieho konania, resp. podporne v prípade, že vec sa vráti Všeobecnému súdu, vyhradiť rozhodnutie o trovách prvostupňového konania a o trovách odvolacieho konania konečnému rozsudku.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: neexistencia osobnej dotknutosti

   Podľa názoru Všeobecného súdu je Hansestadt Lübeck vo svojom postavení právneho nástupcu verejného podniku, ktorý až do 1. januára 2013 prevádzkoval letisko Lübeck, napadnutým rozhodnutím osobne dotknuté, pretože tento verejný podnik na základe poskytovania štátnej pomoci vykonával právomoci, ktoré boli prenesené iba na neho. Tento záver vychádza z tohto skutkového stavu: Verejný podnik navrhuje (letiskový) cenník regulačnému orgánu (spolkovej) krajiny, ktorý je oprávnený cenník schváliť alebo zamietnuť (body 29 až 34 sporného rozsudku).
   Podľa názoru Komisie Všeobecný súd síce správne zistil skutkový stav, avšak verejný podnik, ktorý až do 1. januára 2013 prevádzkoval letisko Lübeck, po právnej stránke nesprávne považoval za schvaľovací orgán, ktorý vykonával vlastné, iba jemu prenesené právomoci. Podľa judikatúry Súdneho dvora je pri preskúmaní osobnej dotknutosti verejného alebo súkromného subjektu, ktorý vykonáva program pomoci (tak ako verejný podnik, ktorý až do 1. januára 2013 prevádzkoval letisko Lübeck), rozhodujúce, či svoju správu a politiku môže určovať sám, alebo ich určí štát (1). Skutkový stav zistený Všeobecným súdom ukazuje, že štát tieto právomoci má, a to z dvoch dôvodov. Cenník musí byť najprv schválený regulačným orgánom (spolkovej) krajiny. Sám regulačný orgán je viazaný predpismi spolkového práva o letiskových poplatkoch. Samotná skutočnosť, že prevádzkovateľ letiska musí cenník navrhnúť, preto neznamená, že sám môže určiť svoju správu a ciele sledované cenníkom.
   Konštatovaním, že právomoc vykonať prípravný krok k poskytnutiu pomoci (v tomto prípade navrhnutie cenníka regulačnému orgánu) predstavuje výkon určitej vlastnej právomoci poskytovať pomoc, sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože pojem „osobne dotknutý“ vyložil príliš široko.

      Druhý odvolací dôvod: neexistencia právneho záujmu na podaní žaloby

   Všeobecný súd zastáva názor, že Hansestadt Lübeck má vo svojom postavení právneho nástupcu verejného podniku, ktorý až do 1. januára 2013 prevádzkoval letisko Lübeck, ešte aj po predaji letiska Lübeck súkromnému investorovi právny záujem na podaní žaloby. Všeobecný súd nepovažoval za nevyhnutné určiť, či povinnosť prerušiť program pomoci skončila 1. januára 2013, pretože cenník na základe okolností, že sa už nepoužili žiadne štátne prostriedky, už nepredstavoval štátnu pomoc. Aj pokiaľ by to tak bolo, žalobkyňa na prvom stupni by si podľa názoru Všeobecného súdu zachovala právny záujem na podaní žaloby, pretože konanie vo veci formálneho zisťovania ešte neskončilo a napadnuté rozhodnutie preto ešte vyvoláva právne účinky.
   Prvé tvrdenie Všeobecného súdu je nesprávne, pretože aj v prípade neexistencie konečného rozhodnutia o skončení konania vo veci formálneho zisťovania môže napadnuté rozhodnutie stratiť svoj jediný právny účinok, totiž povinnosť prerušiť opatrenie pomoci po dobu vyšetrovania, pokiaľ toto opatrenie pomoci skončí z dôvodov, ktoré nemajú žiadnu súvislosť s konaním vo veci formálneho zisťovania (v tomto prípade privatizácia letiska).
   Druhé tvrdenie Všeobecného súdu je v rozpore s judikatúrou, ktorá vyžaduje existujúci a pretrvávajúci záujem. V prejednávanom prípade sa riziko prerušenia opatrenia pred 1. januárom 2013 nenaplnilo, pretože letisko sa sprivatizovalo. Hansestadt Lübeck nepreukázalo svoj záujem na zachovaní žaloby po privatizácii letiska.
   Z týchto dôvodov sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že žalobkyňa na prvom stupni má pretrvávajúci záujem.

      Tretí odvolací dôvod: nesprávny výklad pojmu selektivita v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

   Aby bolo možné určiť, či je cenník verejného podniku selektívny, musí sa podľa názoru Všeobecného súdu preskúmať, či platí nediskriminačne pre všetkých užívateľov a potenciálnych užívateľov tovarov alebo služieb poskytovaných týmto verejným podnikom (bod 53 rozsudku).
   Tento názor je v zjavnom rozpore s judikatúrou Súdneho dvora, podľa ktorej opatrenie nepredstavuje všeobecné opatrenie daňovej alebo hospodárskej politiky a je teda selektívne, ak platí iba pre určité hospodárske odvetvie alebo pre určité podniky tohto hospodárskeho odvetvia (2). Súdny dvor preto rozhodol, že zvýhodnené tarify pre tovary a služby stanovené verejným podnikom sú selektívne, aj keď ich môžu využiť všetci užívatelia a potenciálni užívatelia (3). Vo svojich návrhoch vo veci Deutsche Lufthansa uplatnil generálny advokát Mengozzi túto judikatúru na situáciu, ktorá presne zodpovedala prejednávanému prípadu, totiž na letiskový cenník so zľavami pre určitých veľkých užívateľov, a potvrdil selektivitu opatrenia (4).

      Štvrtý odvolací dôvod: nedostatočné a rozporuplné odôvodnenie

   Odôvodnenie Všeobecného súdu nie je správne. Po prvé chýba podstatná časť prieskumu selektivity, a to stanovenie cieľa, ktorý cenník sleduje. V súvislosti s týmto systémom sa totiž musí zistiť, ktorý podnik sa nachádza v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii. Po druhé je odôvodnenie Všeobecného súdu rozporuplné, pretože najprv uplatňuje judikatúru týkajúcu sa selektivity daňových opatrení (body 51 a 53 sporného rozsudku) a potom konštatuje, že táto judikatúra nie je relevantná (bod 57 sporného rozsudku).

      Piaty odvolací dôvod: nesprávne uplatnenie prísneho kritéria súdneho preskúmania na rozhodnutie o začatí konania

   Všeobecný súd síce uvádza správne právne kritérium, vo svojom odôvodnení však celkom prehliada, že v prejednávanom prípade ide o rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, ktoré podlieha len zjednodušenému súdnemu preskúmaniu, predovšetkým pokiaľ ide o odôvodnenie (5). V spornom rozsudku chýba akékoľvek vysvetlenie k tomu, prečo nebol cenník natoľko zjavne selektívny, že Komisia nemohla začať konanie vo veci formálneho zisťovania.

      (1)  Rozsudok DEFI/Komisia, 282/85, Zb. 1986, 2649, bod 18.

      (2)  Rozsudky Taliansko/Komisia, C-66/02, Zb. 2005, I-10901, bod 99, a Unicredito, C-148/04, Zb. 2005, I-11137, bod 45.

      (3)  Pozri predovšetkým rozsudok GEMO, C-126/01, Zb. 2003, I-13769, body 35-39.

      (4)  Návrhy generálneho advokáta vo veci Deutsche Lufthansa, C-284/12, Zb. 2013, I-00000, body 47 až 55.

      (5)  Pozri posledné uznesenie Stahlwerk Bous/Komisia, T-172/14 R, Zb. s. II-0000, body 39 až 78 a tam uvedenú judikatúru.


title: Vec C-117/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. decembra 2013 — Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Článok 88 ods. 1 a 2 ES — Pomoc poskytnutá Poľskou republikou na nákup poľnohospodárskej pôdy — Právomoc Rady Európskej únie — Existujúca schéma pomoci — Pristúpenie Poľskej republiky k Európskej únii — Pomoc poskytnutá pred pristúpením — Príslušné opatrenia — Neoddeliteľnosť dvoch schém pomoci — Zmena okolností — Výnimočné okolnosti Hospodárska kríza — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada proporcionality)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. decembra 2013 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-117/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Článok 88 ods. 1 a 2 ES - Pomoc poskytnutá Poľskou republikou na nákup poľnohospodárskej pôdy - Právomoc Rady Európskej únie - Existujúca schéma pomoci - Pristúpenie Poľskej republiky k Európskej únii - Pomoc poskytnutá pred pristúpením - Príslušné opatrenia - Neoddeliteľnosť dvoch schém pomoci - Zmena okolností - Výnimočné okolnosti Hospodárska kríza - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada proporcionality)
   2014/C 45/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: É. Sitbon a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Litovská republika (v zastúpení D. Kriaučiūnas a L. Liubertaitė, splnomocnení zástupcovia), Maďarsko (v zastúpení: G. Koós, M. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť — Zrušenie rozhodnutia Rady 2010/10/ES z 20. novembra 2009 o poskytnutí štátnej pomoci orgánmi Poľskej republiky na nákup poľnohospodárskej pôdy medzi 1. januárom 2010 a 31. decembrom 2013 (Ú. v. EÚ L 4, s. 89) — Nedostatok právomoci — Zneužitie právomoci — Porušenie zásady lojálnej spolupráce medzi členskými štátmi a orgánmi Spoločenstva — Zjavne nesprávne posúdenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Litovská republika, Maďarsko a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-299/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  31. augusta 2010 — Babcock Noell/Spoločný podnik Fusion for Energy ( „Predbežné opatrenie — Verejné zákazky — Verejné obstarávanie — Zamietnutie ponuky — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris — Naliehavosť — Zváženie záujmov“ )

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/31

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. augusta 2010 — Babcock Noell/Spoločný podnik Fusion for Energy
   (Vec T-299/10 R)
   (Predbežné opatrenie - Verejné zákazky - Verejné obstarávanie - Zamietnutie ponuky - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris - Naliehavosť - Zváženie záujmov)
   2010/C 301/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Babcock Noell GmbH (Würzburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Werner a C. Elbreht, advokáti)

      Žalovaný: Európsky spoločný podnik pre ITER a rozvoj energie jadrovej syntézy (v zastúpení: A. Verpont, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Kennedy-Loest, K. Wilson a C. Thomas, solicitors a N. Pourbaix, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutí, ktoré prijal žalovaný v rámci verejného obstarávania, a ktorými zamietol ponuky žalobkyne a zadal inému uchádzačovi zákazku týkajúcu sa časti D verejného obstarávania na dodávku balení ITER prstencovo-vinutých budiacich cievok

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-12/05 P: Uznesenie Súdneho dvora zo 14. decembra 2006 – Herbert Meister/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Zamestnanie — Preloženie vedúceho servisu na miesto právneho poradcu podpredsedníctva povereného právnymi vecami — Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/8

         Uznesenie Súdneho dvora zo 14. decembra 2006 – Herbert Meister/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-12/05 P) (1)

   (Odvolanie - Zamestnanie - Preloženie vedúceho servisu na miesto právneho poradcu podpredsedníctva povereného právnymi vecami - Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   (2007/C 82/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Herbert Meister (v zastúpení: P. Goergen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. de Medrano Caballero, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 28. októbra 2004, Meister/ÚHVT (T-76/03), ktorým sa zamietla žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu ÚHVT z 22. apríla 2002 o vymenovaní, v záujme služby, s jeho zamestnaním, na miesto právneho poradcu podpredsedníctva povereného právnymi vecami
   Výrok uznesenia

               1.

               Hlavné a incidenčné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               Pán Meister je povinný nahradiť trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

               3.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) je povinný nahradiť trovy konania súvisiace s incidenčným odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec T-267/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – db-Technologies Deutschland/ÚHVT – MIP Metro (Sigma)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/65

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – db-Technologies Deutschland/ÚHVT – MIP Metro (Sigma)
   (Vec T-267/15) (1)

   (2015/C 389/74)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  10. januára 2006  vo veci C-302/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Szombathelyi Városi Bíróság): Ynos kft. proti János Varga (Článok 234 ES — Smernica 93/13/EHS — Spotrebitelia — Nekalé podmienky — Vnútroštátna legislatíva zosúladená so smernicou po uzavretí Dohody o pridružení k Európskym spoločenstvám s tretím štátom a pred vstupom predmetného štátu do Európskej únie — Nepríslušnosť Súdneho dvora)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 10. januára 2006
   vo veci C-302/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Szombathelyi Városi Bíróság): Ynos kft. proti János Varga (1)

   (Článok 234 ES - Smernica 93/13/EHS - Spotrebitelia - Nekalé podmienky - Vnútroštátna legislatíva zosúladená so smernicou po uzavretí Dohody o pridružení k Európskym spoločenstvám s tretím štátom a pred vstupom predmetného štátu do Európskej únie - Nepríslušnosť Súdneho dvora)
   (2006/C 48/14)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vo veci C-302/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Szombathelyi Városi Bíróság (Maďarsko) z 10. júna 2004 a doručený Súdnemu dvoru 14. júla 2004, ktorý súvisí s konaním: Ynos kft. proti János Varga, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, A. Rosas, K. Schiemann a J. Makarczyk, sudcovia C. Gulmann, A. La Pergola, K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis, M. Ilešič (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: B. Fülöp, vyhlásil 10. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Za situácie, akou je situácia v konaní vo veci samej, ktorého okolnosti skutkového stavu predchádzajú pristúpeniu štátu k Európskej únii, Súdny dvor nie je príslušný pre zodpovedanie prvej a druhej otázky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec C-591/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na žiadosť: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Her Majesty’s Treasury (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 355 bod 3 ZFEÚ — Postavenie Gibraltáru — Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Výlučne vnútorná situácia — Neprípustnosť)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na žiadosť: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Her Majesty’s Treasury
   (Vec C-591/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 355 bod 3 ZFEÚ - Postavenie Gibraltáru - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Výlučne vnútorná situácia - Neprípustnosť))
   (2017/C 277/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: The Queen, na žiadosť: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

      Žalované: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Her Majesty’s Treasury

      Výrok rozsudku

   Článok 355 bod 3 ZFEÚ v spojení s článkom 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že poskytovanie služieb hospodárskymi subjektmi usadenými na Gibraltári osobám usadeným v Spojenom kráľovstve predstavuje z hľadiska práva Únie situáciu, ktorá sa vo všetkých ohľadoch obmedzuje len na vnútorný rámec jedného členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec T-35/15: Žaloba podaná 14. januára 2015 – Alkarim for Trade and Industry/Rada

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/39

         Žaloba podaná 14. januára 2015 – Alkarim for Trade and Industry/Rada
   (Vec T-35/15)
   (2015/C 089/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alkarim for Trade and Industry (Tal Kurdi, Sýria) (v zastúpení: J.-P. Buyle a L. Cloquet, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1105/2014 z 20. októbra 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/730/SZBP z 20. októbra 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť všetky trovy konania, vrátane trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu a práva na spravodlivý proces v rozsahu, v akom žalobkyňa nebola nikdy vypočutá pred prijatím sporných sankcií.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na neprimeranom porušení majetkových práv a práva vykonávať povolanie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nezákonnosti napadnutých rozhodnutí v rozsahu, v akom nie sú splnené podmienky článku 32 rozhodnutia 2013/255/SZBP (1) a článkov 14 a 26 nariadenia č. 36/2012 (2), keďže žalobkyňa sa nikdy vedome a dobrovoľne nezúčastnila úkonov smerujúcich k obídeniu európskych alebo medzinárodných sankcií.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci v rozsahu, v akom na základe objektívnych, relevantných a koherentných indícií existuje dôvod domnievať sa, že sporné opatrenia boli prijaté s cieľom sledovať iné než uvedené účely (vylúčenie z trhu – zvýhodnenie iných subjektov).

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147, s. 14).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, s. 1).


title: Vec T-282/17: Žaloba podaná 11. mája 2017 – UI (*)/Rada

text:
                  21.8.2017

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 277/46

            Žaloba podaná 11. mája 2017 –  UI (*1)/Rada
      (Vec T-282/17)
      (2017/C 277/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca:
          UI (*1) (v zastúpení: J. Diaz Cordova, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  nariadil žalovanej, aby ho prijala na miesto AST/SC 2 na Generálnom sekretariáte Rady (DG A3).

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca v podstate spochybňuje zákonnosť konaní, ktoré podľa žalobcu viedli k nesprávnemu záveru neprijať ho na dotknuté miesto. Žalobca odkazuje najmä na vypracovanie dodatočného dokumentu žalovanou, ktorý nemal byť podľa žalobcu pri jeho hodnotení zohľadnený, keďže bol predložený dávno po ukončení jeho skúšobného obdobia. Žalobca tvrdí, že žalovaná porušila niektoré základné práva, vrátane práva na súkromný život, dôvernosť komunikácie a právo na podanie sťažnosti týkajúcej sa hodnotenia žalobcovej veci.

         (*1)  Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.


title: Vec C-79/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 14. februára 2017 – Gmalieva s.r.o. a i./Landespolizeidirektion Oberösterreich

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 14. februára 2017 – Gmalieva s.r.o. a i./Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (Vec C-79/17)
   (2017/C 178/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me, GmbH, Haydar Demir

      Odporca: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba považovať vnútroštátny právny režim monopolu na hazardné hry za režim, ktorý je v súlade s článkami 56 a nasl. ZFEÚ, s prihliadnutím na súdne konania, v ktorom

                           a)

                           možno skutkový stav zisťovať a posudzovať s využitím dôkazov predkladaných verejnými orgánmi a súkromnoprávnymi osobami, ktoré sú účastníci konania, ako aj na základe verejne známych skutočností (v tejto súvislosti pozri vec C-685/15) a

                           b)

                           právne stanovisko iných súdov v rámci vnútroštátnej súdnej sústavy, ktoré sa neopiera o nezávislé preskúmanie súdržnosti, nie je záväzné (v tejto súvislosti pozri vec C-589/16),

                     a ktoré je aj napriek týmto uvedeným výhradám považované za konanie, ktoré zodpovedá zásade spravodlivého procesu, ktorá je zakotvená v článku 6 EDĽP a v článku 47 Charty základných práv Európskej únie,
               a ktoré vymedzilo hlavné body kontextu, v ktorom sa nachádza tento právny režim, tým, že stanovilo, že

                           —

                           hráčska závislosť nepredstavuje spoločenský problém, ktorý by odôvodňoval zásah štátu,

                           —

                           zakázané hazardné hry nie sú považované za trestnú činnosť, ale iba (hoci často) za správny priestupok proti verejnému poriadku, ktorý rieši polícia,

                           —

                           príjmy, ktoré plynú štátu z hazardných hier, dosahujú každoročne viac než 500 miliónov eur (t. j. 0,4 % celkového štátneho rozpočtu) a

                           —

                           cieľom propagácie uskutočňovanej držiteľmi licencie je predovšetkým nabádať k hraniu hazardných hier osoby, ktoré ich doteraz nehrali?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: treba považovať taký režim, v súvislosti s ktorým nie sú právnou úpravou výslovne stanovené ciele, ktoré uvedený režim sleduje, a štátu nie je uložená povinnosť preukázať ich účinné plnenie, ale ktorý ponecháva na vnútroštátnych súdoch, aby vymedzili a overili základné kritéria súdržnosti, takže v konečnom dôsledku nemožno s istotou zaručiť, že bude dodržaný spravodlivý proces, ktorý sa vyžaduje podľa článku 6 ods. 1 EDĽP a článku 47 Charty základných práv Európskej únie, za režim, ktorý je v súlade so zmyslom článkov 56 a nasledujúcich ZFEÚ?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú a/alebo druhú otázku: treba taký režim považovať za primeraný v zmysle článkov 56 a nasledujúcich ZFEÚ s prihliadnutím na zákonom stanovené široké právomoci úradníkov správnych orgánov, na ktoré sa nevzťahuje žiadne predbežné povolenie ani súdne preskúmanie?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú, druhú a tretiu otázku: treba taký režim považovať za primeraný v zmysle článkov 56 a nasledujúcich ZFEÚ, ak je známe, že pokiaľ by bola stanovená samostatná definícia prísnych podmienok pre prístup bez súčasného stanovenia počtu licencií, ktoré sa majú vydať, bol by vplyv na voľný pohyb služieb porovnateľne menší?

               5.

               V prípade zápornej odpovede na niektorú z vyššie uvedených otázok: musí vnútroštátny súd, ktorý konštatoval, že režim monopolu GSpG (Glücksspielgesetz, zákon o hazardných hrách) nie je v súlade s právom Únie, konštatovať, že z tohto dôvodu sú protiprávne nie len opatrenia zasahujúce do práv a povinností, ktoré boli prijaté vo veci, ktorú prejednáva, ale z úradnej povinnosti (napr. obnovou konaní) zrušiť tiež súvisiace sankcie, ktoré nadobudli právoplatnosť (napríklad správne sankcie)?


title: Vec C-482/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Taliansko) — Teresa Cicala/Regione Siciliana (Vnútroštátne správne konanie — Správne akty — Povinnosť odôvodnenia — Možnosť napraviť nedostatok odôvodnenia v súdnom konaní proti správnemu aktu — Výklad článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Taliansko) — Teresa Cicala/Regione Siciliana
   (Vec C-482/10) (1)

   (Vnútroštátne správne konanie - Správne akty - Povinnosť odôvodnenia - Možnosť napraviť nedostatok odôvodnenia v súdnom konaní proti správnemu aktu - Výklad článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2012/C 49/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Teresa Cicala

      Žalovaná: Regione Siciliana

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte dei Conti — Sezione Giuridizionale per la Regione Siciliana — Výklad článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie — Súlad vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá upravuje možnosť správneho orgánu neodôvodniť za istých podmienok svoje akty alebo napraviť nedostatok odôvodnenia administratívneho aktu v priebehu súdneho konania namiereného proti tomuto aktu

      Výrok rozsudku

   Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré rozhodnutím z 20. septembra 2010 položil Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Taliansko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-67/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  2. decembra 2008 – Ford Motor/ÚHVT (FUN) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FUN — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok opisného charakteru — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. decembra 2008 – Ford Motor/ÚHVT (FUN)
   (Vec T-67/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FUN - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 19/49)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ford Motor Co. (Dearborn, Michigan, Spojené štáty americké) (v zastúpení: R. Ingerl, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. decembra 2006 (vec R 1135/2006-2) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky FUN za ochrannú známku Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 20. decembra 2006 (vec R 1135/2006-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-363/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Equality Tribunal (Írsko) 30. júla 2012 — Z/A Government Department a Board of Management of a Community School

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Equality Tribunal (Írsko) 30. júla 2012 — Z/A Government Department a Board of Management of a Community School
   (Vec C-363/12)
   2012/C 311/06
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   The Equality Tribunal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Z

      Odporcovia: A Government Department a Board of Management of a Community School

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzhľadom na nasledujúce ustanovenia primárneho práva Európskej únie:

                           i)

                           článok 3 Zmluvy o Európskej únii;

                           ii)

                           články 8 a 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a/alebo

                           iii)

                           články 21, 23, 33 a 34 Charty základných práv Európskej únie,
                           má sa smernica 2006/54/ES, a najmä články 4 a 14 tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že ide o diskrimináciu z dôvodu pohlavia, ak žena — ktorej biologické dieťa sa narodilo prostredníctvom náhradnej matky a ktorá sa o svoje biologické dieťa stará od narodenia — nemá nárok na platenú dovolenku zodpovedajúcu materskej dovolenke a/alebo dovolenke z dôvodu osvojenia?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, je smernica 2006/54/ES (1) zlučiteľná s vyššie uvedenými ustanoveniami primárneho práva Európskej únie?

               3.

               Vzhľadom na nasledujúce ustanovenia primárneho práva Európskej únie:

                           i)

                           článok 10 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a/alebo

                           ii)

                           články 21, 26 a 34 Charty základných práv Európskej únie,
                           má sa smernica 2000/78/ES (2), a najmä článok 3 ods. 1 a článok 5 tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že ide o diskrimináciu z dôvodu zdravotného postihnutia, ak žena — ktorá trpí zdravotným postihnutím, pre ktoré nemôže podstúpiť pôrod, ktorej biologické dieťa sa narodilo prostredníctvom náhradnej matky a ktorá sa o svoje biologické dieťa stará od narodenia — nemá nárok na platenú dovolenku zodpovedajúcu materskej dovolenke a/alebo dovolenke z dôvodu osvojenia?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku, je smernica 2000/78/ES zlučiteľná s vyššie uvedenými ustanoveniami primárneho práva Európskej únie?

               5.

               Možno sa odvolávať na Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím na účel výkladu a/alebo napadnutia platnosti smernice 2000/78/ES?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na piatu otázku, je smernica 2000/78/ES, a najmä články 3 a 5 tejto smernice, zlučiteľná s článkami 5 a 6, článkom 27 ods. 1 písm. b) a článkom 28 ods. 2 písm. b) Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16, Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-33/15 P: Odvolanie podané 26. januára 2015: Cantina Broglie 1 Srl proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 27. novembra 2014 vo veci T-153/11, Cantina Broglie 1/ÚHVT

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/8

         Odvolanie podané 26. januára 2015: Cantina Broglie 1 Srl proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 27. novembra 2014 vo veci T-153/11, Cantina Broglie 1/ÚHVT
   (Vec C-33/15 P)
   (2015/C 429/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Cantina Broglie 1 Srl (v zastúpení: A. Rizzoli, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
   Uznesením z 15. októbra 2015 Súdny dvor (deviata komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Cantina Broglie 1 Srl znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-393/11: Žaloba podaná 26. júla 2011 — Masottina/ÚHVT — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/35

         Žaloba podaná 26. júla 2011 — Masottina/ÚHVT — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
   (Vec T-393/11)
   2011/C 282/68
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Masottina SpA (Conegliano (TV), Taliansko) (v zastúpení: N. Schaeffer, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bodegas Cooperativas de Alicante, podnikajúci pod obchodným menom Coop. V. BOCOPA (Alicante, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. mája 2011 vo veci R 518/2010-1, ako aj rozhodnutie námietkového oddelenia z 2. februára 2010,

               —

               zamietol námietky podané spoločnosťou Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA proti zápisu ochrannej známky „CA’ MARINA“ a schválil prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 6375216, na ktorú má Masottina SpA nárok, a

               —

               uložil spoločnosti Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CA’ MARINA“ pre výrobky zaradené do triedy 33 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6375216.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva č. 1796374 „MARINA ALTA“ pre výrobky zaradené do triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre všetky výrobky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 tým, že odvolací senát nesprávne použil vyššie uvedený článok: i) vzhľadom na to, že nevykonal riadne určenie a rozlíšenie ochrannej známky „MARINA ALTA“, alebo ho prinajmenšom vykonal nedostatočne; ii) keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny dotknutých označení, a iii) vzhľadom na to, že neposúdil, že tovar, distribučné kanály a relevantná verejnosť nie sú identické.


title: Vec T-395/04: Žaloba podaná dňa 5. októbra 2004: Air One S.p.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/49

         Žaloba podaná dňa 5. októbra 2004: Air One S.p.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-395/04)
   (2004/C 300/95)
   Jazyk konania: taliančina
   Air One S.p.A., v zastúpení: Gianluca Belotti a Matteo Padellaro, advokáti, podal 5. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               určil, že Komisia si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo Zmluvy ES tým, že neprijala stanovisko, hoci na to bola formálne vyzvaná žiadosťou Air One S.p.A., podanou 22. decembra 2003, týkajúcou sa nedovolenej štátnej pomoci, ktorú talianske úrady poskytli leteckému prepravcovi Ryanair;

               —

               nariadil Komisii prijať bez zbytočného odkladu stanovisko k sťažnosti podanej žalobcom vydaním formálneho aktu pre tento účel, rovnako ako ku návrhu na predbežné opatrenia;

               —

               zaviazal žalovaného v každom prípade nahradiť trovy konania, a to aj v prípade, ak by Komisia prijala rozhodnutie ešte pred vydaním rozsudku a vo veci by nebolo potrebné rozhodnúť.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby na nečinnosť žalobca uvádza, že listom z 22. decembra 2003 predložil Európskej komisii sťažnosť týkajúcu sa nedovolenej pomoci, ktorej príjemcom bol letecký prepravca Ryanair od rôznych talianskych letísk profitujúc z mimoriadne výhodných cien letiskových poplatkov za služby, ktoré mu boli poskytované pri talianskych medzipristátiach a niekoľkokrát z faktického oslobodenia od všetkých nákladov.
   Keďže Komisia neoverila uvedené skutočnosti, Air One túto formálne vyzval zaujať stanovisko vo svojej sťažnosti podľa článku 232 ES. Po márnom uplynutí štyroch mesiacov sa Air One rozhodol obrátiť na Súd prvého stupňa.
   Žalobca zdôrazňuje, že za dobu deväť mesiacov mu nebol doručený žiadny výsledok overenia a pretože Komisia majúc k dispozícii podrobnú sťažnosť obsahujúcu skutočnosti, ktoré vo veľkej miere a v analogických prípadoch už posúdila ako štátnu pomoc - nezakročila proti talianskym orgánom kvôli tvrdenej nedovolenej a veľmi pravdepodobnej pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom, túto pomoc môže zakázať len Súd prvého stupňa.
   Okrem toho žalobca považuje za vhodné poznamenať, že sporná pomoc bola poskytnutá podniku podnikajúcemu v leteckom odvetví, ktoré dnes predstavuje predmet zvláštnej pozornosti Komisie, konkrétne čo sa týka štátnej pomoci.


title: Kritériá pre pridelenie vecí komorám

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/28

         Kritériá pre pridelenie vecí komorám
   (2007/C 235/51)
   Dňa 19. septembra 2007v súlade s článkom 4 prílohy I Štatútu Súdneho dvora a článkom 12 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa Súd pre verejnú službu rozhodol zachovať do 30. septembra 2008 nasledujúce podmienky pre pridelenie vecí komorám:

               —

               prvej komore budú patriť všetky veci s výnimkou vecí, ktoré sa v zásade týkajú otázok prijímania do zamestnania, hodnotenia/povyšovania a definitívneho ukončenia služby, ktoré budú patriť druhej komore,

               —

               tretej komore bude prideľovaný určitý počet vecí bez ohľadu na dotknuté oblasti automaticky v intervale stanovenom na plenárnom zasadnutí,

               —

               od uvedených pravidiel sa bude možné odchýliť z dôvodov spojitosti vecí, ako aj s cieľom zabezpečiť vyrovnané a primerane rôznorodé pracovné zaťaženie v rámci Súdu pre verejnú službu.


title: Vec T-282/16: Žaloba podaná 30. mája 2016 – Inpost Paczkomaty/Komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/58

         Žaloba podaná 30. mája 2016 – Inpost Paczkomaty/Komisia
   (Vec T-282/16)
   (2016/C 270/65)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (Krakov, Poľsko) (v zastúpení: T. Proć, radca prawny)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej Komisie (EÚ) K(2015) 8236 z 26. novembra 2015 o štátnej pomoci SA.38869 (2014/N), ktorú chce Poľsko poskytnúť spoločnosti Poczta Polska ako kompenzáciu čistých nákladov v súvislosti s povinnosťou poskytovania univerzálnych poštových služieb v rokoch 2013 až 2015,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ, nesprávnom uznaní splnenia požiadaviek vyplývajúcich z bodu 19 (oddielu 2.6 rámca) [Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011)], na porušení zásad vyplývajúcich zo Zmluvy týkajúcich sa zadania verejných zákaziek, ako aj nesprávnom výklade článku 7 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71, ďalej len „poštová smernica“).

                           —

                           Spôsoby financovania poskytovania univerzálnych služieb uplatňované členskými štátmi musia byť v súlade jednak so zásadami zákazu diskriminácie, transparentnosti a rovnosti zaobchádzania vyplývajúcimi z ustanovení ZFEÚ o slobodách vnútorného trhu (vrátane výberu poskytovateľa univerzálnej služby pomocou hospodárskej súťaže) a jednak s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ, čo nie je prípad veci samej.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ a nesprávnom uznaní splnenia požiadaviek vyplývajúcich z bodu 14 (oddielu 2.2) a bodu 60 (oddielu 2.10) rámca Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011).

                           —

                           Európska komisia sa mylne domnievala, že vzhľadom na to, že povinnosť poskytovania univerzálnych služieb zverená spoločnosti Poczta Polska spĺňa požiadavky stanovené v poštovej smernici, nie je potrebné uskutočniť verejnú konzultáciu alebo uplatniť iné primerané prostriedky umožňujúce zohľadniť záujmy užívateľov a poskytovateľov univerzálnych služieb.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ, nesprávnom uznaní splnenia požiadaviek vyplývajúcich z bodu 52 (oddielu 2.9) rámca Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011), ako aj článku 7 ods. 1, 3 a 5 poštovej smernice.

                           —

                           Európska komisia sa mylne domnievala, že kompenzačný fond spĺňa požiadavku zákazu diskriminácie v súvislosti s jednotnou maximálnou sumou vo výške 2 % príjmov poskytovateľa univerzálnych služieb alebo ekvivalentných služieb, toto percento zaväzujúce poskytovateľa k povinnému vkladu platí pre všetkých účastníkov trhu, čo má diskriminačný charakter, pretože situácia poskytovateľov univerzálnych služieb a situácia poskytovateľov ekvivalentných služieb nie je rovnaká.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 poštovej smernice, pretože Európska komisia akceptovala financovanie nákladov univerzálnej služby formou viacerých výhradných a osobitných práv priznaných spoločnosti Poczta Polska.

                           —

                           Podľa článku 7 ods. 1 poštovej smernice členské štáty neudelia ani neponechajú v účinnosti výhradné alebo osobitné práva zriaďovania a poskytovania poštových služieb. Zároveň Európska komisia akceptuje, že Poczta Polska má priznané výhradné a osobitné práva v súvislosti s poskytovaním univerzálnych služieb.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 102 v spojení s článkom 106 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Neprimerane vysoký povinný vklad do kompenzačného fondu bude viesť k „uzavretiu trhu v rozpore s hospodárskou súťažou“ na poštovom trhu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 a článku 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie Komisie vedie k schváleniu takého modelu (programu) štátnej pomoci, ktorý v konečnom dôsledku zapríčiňuje neprimeraný zásah do vlastníckeho práva žalobkyne a vedie aj k neprimeranému obmedzeniu jej slobodnej hospodárskej činnosti.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení podstatných procesných požiadaviek a nedodržaní povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ.

                           —

                           Komisia nezistila riadne skutkový stav a často odôvodňovala rozhodnutie nesprávnymi skutkovými okolnosťami. Okrem toho sa Komisia dopustila aj chyby odôvodnenia, lebo – na rozdiel od vlastnej praxe pri vydávaní rozhodnutí – nezohľadnila ako priťažujúcu okolnosť neuskutočnenie verejného obstarávania v rámci vplyvu na hospodársku súťaž.


title: Vec C-467/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. júla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Livadeias — Grécko) — Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa/Koinotita Kyriakiou Voiotias

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. júla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Livadeias — Grécko) — Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa/Koinotita Kyriakiou Voiotias
   (Vec C-467/07) (1)

   2009/C 282/55

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007.


title: Vec C-392/07: Žaloba podaná 14. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/10

         Žaloba podaná 14. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-392/07)
   (2007/C 235/18)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/19/ES zo 17. februára 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/434 EHS o spoločnom systéme zdaňovania, uplatniteľnom na obchodné spoločnosti rôznych členských štátov pri zlučovaní, rozdeľovaní a prevode aktív a výmene akcií (1), pokiaľ ide o premiestnenie sídla európskej spoločnosti (SE) alebo európskeho družstva (SCE), ako aj o zaradenie SE a SCE do zoznamu spoločností, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie ustanovení smernice týkajúcich sa premiestnenia sídla SE alebo SCE a písmena a) prílohy do vnútroštátneho práva uplynula 1. januára 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 58, s. 19.


title: Vec T-387/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  2. februára 2012 — Goutier/ÚHVT — Euro Data (ARANTAX) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARANTAX — Skoršia národná slovná ochranná známka ANTAX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2012 — Goutier/ÚHVT — Euro Data (ARANTAX)
   (Vec T-387/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARANTAX - Skoršia národná slovná ochranná známka ANTAX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 80/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Klaus Goutier (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: E. Happe, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst (Saarbrücken, Nemecko) (v zastúpení: D. Wagner, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. júla 2010 (vec R 126/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst a Klausom Goutierom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Klaus Goutier je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. júla 2004 vo veci T-200/02, Vassilios Tsarnavas proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Oneskorené vyhotovenie hodnotiacej správy — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Neprípustnosť)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/26

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 8. júla 2004
   vo veci T-200/02, Vassilios Tsarnavas proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Oneskorené vyhotovenie hodnotiacej správy - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Neprípustnosť)
   (2004/C 262/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-200/02, Vassilios Tsarnavas, bývalý úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bytom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: N. Lhoëst, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: D. Martin, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie, ktorým sa čiastočne zamietla sťažnosť žalobcu a žaloba o náhradu škody vo výške 12 500 EUR z dôvodu údajnej ujmy, ktorú mal žalobca utrpieť z dôvodu oneskoreného vyhotovenia jeho hodnotiacej správy za obdobie od 1. júla 1997 do 30. júna 1999, Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda komory B. Vesterdorf, sudkyne E. Martins Ribeiro a I. Labucka, tajomník: H. Jung, vydal dňa 8. júla 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta z dôvodu neprípustnosti.

               2.

               Žiaden z účastníkov nemá právo na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 202 z 24.8.2002


title: Vec T-489/12: Žaloba podaná 8. novembra 2012 — Planet/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/55

         Žaloba podaná 8. novembra 2012 — Planet/Komisia
   (Vec T-489/12)
   2013/C 26/111
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Planet AE Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Konzultačná spoločnosť s ručením obmedzením) (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že Európska komisia tým, že vyhlásila náklady na zamestnancov týkajúce sa zamestnancov žalobkyne vo vysokých pozíciách za neoprávnené, porušila zmluvy ONTOGOV, FIT a RACWeb, a určil, že náklady na zamestnancov predložené Komisii v súvislosti s týmito zmluvami pre uvedených zamestnancov vo výške 547 653,42 eura sú oprávnené náklady a žalobkyňa ich nemusí Komisii vrátiť a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania žalobkyne

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba, ktorá má základ v článku 272 a prvom odseku článku 340 ZFEÚ, sa týka zodpovednosti Komisie podľa týchto zmlúv: a) č. 507237 za uskutočnenie projektu „Ontology enabled E-Gov Service Configuration (ONTOGOV)“; b) č. 027090 za uskutočnenie projektu „Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies (FIT)“ a c) č. 045101 za uskutočnenie projektu „Risk Assessment for Customs in Western Balkans (RACWeb)“. Žalobkyňa konkrétne tvrdí, že hoci splnila svoje zmluvné povinnosti úplne, riadne a veľmi úspešne, Komisia v rozpore s uvedenými zmluvami a pravidlami pre audit považovala náklady na zamestnancov týkajúce sa troch zamestnancov žalobkyne vo vysokých pozíciách za neoprávnené.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody:

               Po prvé žalobkyňa tvrdí, že v nijakom prípade neporušila svoje zmluvné povinnosti týkajúce sa nákladov na zamestnancov, pretože a) náklady na zamestnancov týkajúce sa troch jej zamestnancov vo vysokých pozíciách spĺňajú všetky podmienky oprávnenosti podľa ustanovení sporných zmlúv a b) podľa týchto zmlúv nie je účasť zamestnancov vo vysokých pozíciách na financovaných projektoch v nijakom prípade zakázaná.

               Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila svoje zmluvné povinnosti v rámci auditu, pretože a) audit Komisie sa vykonal v rozpore s gréckymi a medzinárodnými normami pre audit; b) žiadosť Komisie o predloženie dokladov, ktoré spoločnosť Planet nebola povinná predložiť, je v rozpore s predmetnými zmluvami a je pokusom o spätnú jednostrannú zmenu zmluvných povinností spoločnosti Planet a c) závery auditu sú v rozpore so závermi predchádzajúcich auditov Komisie u spoločnosti Planet.