title: Vec T-242/20: Žaloba podaná 27. apríla 2020 – Frutos Gama/Parlament

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/48

      Žaloba podaná 27. apríla 2020 – Frutos Gama/Parlament
      (Vec T-242/20)
      (2020/C 215/58)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Manuela Frutos Gama (Valverde de Mérida, Španielsko) (v zastúpení: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
      vyhlásil a rozhodol, že

                  —

                  táto žaloba je prípustná,

                  —

                  v prípade potreby, v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania alebo nariadenia dokazovania v tejto veci, sa Európskemu parlamentu ukladá predložiť stanoviská jeho právneho servisu, ktoré boli vydané 16. júla 2018 a 3. decembra 2018, bez ohľadu na presný dátum, avšak v každom prípade pred prijatím rozhodnutia Predsedníctva Parlamentu 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (2018/C 466/02, Úradný vestník 28. december 2018, C 466/8),

                  —

                  napadnuté individuálne rozhodnutie, ktoré bolo oznámené žalobkyni oddelením „Odmeny a nároky sociálneho zabezpečenia poslancov“ generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie týkajúce sa nárokov žalobkyne na jeho (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie, sa na základe článku 263 ZFEÚ zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vykonalo zvýšenie veku nároku žalobkyne na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie zo 63 na 65 rokov od 1. januára 2019 v súlade s vyššie uvedeným rozhodnutím Predsedníctva z 10. decembra 2018,

                  —

                  vyššie uvedené rozhodnutie Predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018 sa zrušuje, alebo sa aspoň na základe článku 277 ZFEÚ neuplatňuje v rozsahu, v akom mení článok 76 vykonávacích pravidiel k štatútu, a konkrétne v rozsahu, v akom zvyšuje vek nároku na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie od 1. januára 2019,

                  —

                  Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Predsedníctva ratione materiae.

                              —

                              po prvé bolo rozhodnutie Predsedníctva z 10. decembra 2018 (ďalej len „rozhodnutie Predsedníctva“) prijaté v rozpore so štatútom poslancov Európskeho parlamentu, ktorý bol prijatý 28. septembra 2005, 2005/684/CE, Euratom (Ú. v. EÚ L 262, 2005, s. 1) (ďalej len „štatút“). Rozhodnutie Predsedníctva je predovšetkým v rozpore s ustanoveniami článku 27 štatútu, ktorý ukladá zachovanie „nadobudnutých práv“ a „budúcich nárokov“,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva zavádza daň prostredníctvom mimoriadneho odvodu 5 % nominálnej hodnoty dôchodku, hoci zavedenie dane nepatrí v súlade s článkom 223 ods. 2 ZFEÚ do právomoci Predsedníctva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              po prvé sa Predsedníctvu vytýka, že pri prijímaní svojho rozhodnutia nerešpektovalo pravidlá článku 223 ZFEÚ,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva nie je dostatočne odôvodnené a porušuje tak povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nadobudnutých práv a budúcich nárokov a zásady legitímnej dôvery.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje nadobudnuté práva a budúce nároky vyplývajúce tak zo všeobecných právnych zásad, ako aj zo štatútu, ktorý výslovne stanovuje, že zostávajú zachované „v plnom rozsahu“ (článok 27),

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              po prvé sú porušenia práv žalobkyne neprimerané k cieľom sledovaným rozhodnutím Predsedníctva,

                              —

                              po druhé treba rozhodnutie Predsedníctva vyhlásiť za neuplatniteľné z dôvodu porušenia zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a neexistencii prechodných opatrení.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže v rozpore s právom vyvoláva spätné účinky,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže neupravuje prechodné opatrenia.


title: Vec T-243/20: Žaloba podaná 29. apríla 2020 – Galeote/Parlament

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/49

      Žaloba podaná 29. apríla 2020 – Galeote/Parlament
      (Vec T-243/20)
      (2020/C 215/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Gerardo Galeote (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
      vyhlásil a rozhodol, že

                  —

                  táto žaloba je prípustná,

                  —

                  v prípade potreby, v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania alebo nariadenia dokazovania v tejto veci, sa Európskemu parlamentu ukladá predložiť stanoviská jeho právneho servisu, ktoré boli vydané 16. júla 2018 a 3. decembra 2018, bez ohľadu na presný dátum, avšak v každom prípade pred prijatím rozhodnutia Predsedníctva Parlamentu 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (2018/C 466/02, Úradný vestník 28. december 2018, C 466/8),

                  —

                  napadnuté individuálne rozhodnutie, ktoré bolo oznámené žalobcovi oddelením „Odmeny a nároky sociálneho zabezpečenia poslancov“ generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie týkajúce sa nárokov žalobcu na jeho (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie, sa na základe článku 263 ZFEÚ zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vykonalo zvýšenie veku nároku žalobcu na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie zo 63 na 65 rokov od 1. januára 2019 v súlade s vyššie uvedeným rozhodnutím Predsedníctva z 10. decembra 2018,

                  —

                  vyššie uvedené rozhodnutie Predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018 sa zrušuje, alebo sa aspoň na základe článku 277 ZFEÚ neuplatňuje v rozsahu, v akom mení článok 76 vykonávacích pravidiel k štatútu, a konkrétne v rozsahu, v akom zvyšuje vek nároku na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie od 1. januára 2019,

                  —

                  Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Predsedníctva ratione materiae.

                              —

                              po prvé bolo rozhodnutie Predsedníctva z 10. decembra 2018 (ďalej len „rozhodnutie Predsedníctva“) prijaté v rozpore so štatútom poslancov Európskeho parlamentu, ktorý bol prijatý 28. septembra 2005, 2005/684/ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 262, 2005, s. 1) (ďalej len „štatút“). Rozhodnutie Predsedníctva je predovšetkým v rozpore s ustanoveniami článku 27 štatútu, ktorý ukladá zachovanie „nadobudnutých práv“ a „budúcich nárokov“,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva zavádza daň prostredníctvom mimoriadneho odvodu 5 % nominálnej hodnoty dôchodku, hoci zavedenie dane nepatrí v súlade s článkom 223 ods. 2 ZFEÚ do právomoci Predsedníctva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              po prvé sa Predsedníctvu vytýka, že pri prijímaní svojho rozhodnutia nerešpektovalo pravidlá článku 223 ZFEÚ,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva nie je dostatočne odôvodnené a porušuje tak povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nadobudnutých práv a budúcich nárokov a zásady legitímnej dôvery.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje nadobudnuté práva a budúce nároky vyplývajúce tak zo všeobecných právnych zásad, ako aj zo štatútu, ktorý výslovne stanovuje, že zostávajú zachované „v plnom rozsahu“ (článok 27),

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              po prvé sú porušenia práv žalobcu neprimerané k cieľom sledovaným rozhodnutím Predsedníctva,

                              —

                              po druhé treba rozhodnutie Predsedníctva vyhlásiť za neuplatniteľné z dôvodu porušenia zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a neexistencii prechodných opatrení.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže v rozpore s právom vyvoláva spätné účinky,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže neupravuje prechodné opatrenia.


title: Vec T-244/20: Žaloba podaná 29. apríla 2020 – Marques/Parlament

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/51

      Žaloba podaná 29. apríla 2020 – Marques/Parlament
      (Vec T-244/20)
      (2020/C 215/60)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Mário Sérgio Marques (Funchal, Portugalsko) (v zastúpení: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
      vyhlásil a rozhodol, že

                  —

                  táto žaloba je prípustná,

                  —

                  v prípade potreby, v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania alebo nariadenia dokazovania v tejto veci, sa Európskemu parlamentu ukladá predložiť stanoviská jeho právneho servisu, ktoré boli vydané 16. júla 2018 a 3. decembra 2018, bez ohľadu na presný dátum, avšak v každom prípade pred prijatím rozhodnutia Predsedníctva Parlamentu 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (2018/C 466/02, Úradný vestník 28. december 2018, C 466/8),

                  —

                  napadnuté individuálne rozhodnutie, ktoré bolo oznámené žalobcovi oddelením „Odmeny a nároky sociálneho zabezpečenia poslancov“ generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie týkajúce sa nárokov žalobcu na jeho (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie, sa na základe článku 263 ZFEÚ zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vykonalo zvýšenie veku nároku žalobcu na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie zo 63 na 65 rokov od 1. januára 2019 v súlade s vyššie uvedeným rozhodnutím Predsedníctva z 10. decembra 2018,

                  —

                  vyššie uvedené rozhodnutie Predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018 sa zrušuje, alebo sa aspoň na základe článku 277 ZFEÚ neuplatňuje v rozsahu, v akom mení článok 76 vykonávacích pravidiel k štatútu, a konkrétne v rozsahu, v akom zvyšuje vek nároku na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie od 1. januára 2019,

                  —

                  Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Predsedníctva ratione materiae.

                              —

                              po prvé bolo rozhodnutie Predsedníctva z 10. decembra 2018 (ďalej len „rozhodnutie Predsedníctva“) prijaté v rozpore so štatútom poslancov Európskeho parlamentu, ktorý bol prijatý 28. septembra 2005, 2005/684/ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 262, 2005, s. 1) (ďalej len „štatút“). Rozhodnutie Predsedníctva je predovšetkým v rozpore s ustanoveniami článku 27 štatútu, ktorý ukladá zachovanie „nadobudnutých práv“ a „budúcich nárokov“,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva zavádza daň prostredníctvom mimoriadneho odvodu 5 % nominálnej hodnoty dôchodku, hoci zavedenie dane nepatrí v súlade s článkom 223 ods. 2 ZFEÚ do právomoci Predsedníctva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              po prvé sa Predsedníctvu vytýka, že pri prijímaní svojho rozhodnutia nerešpektovalo pravidlá článku 223 ZFEÚ,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva nie je dostatočne odôvodnené a porušuje tak povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nadobudnutých práv a budúcich nárokov a zásady legitímnej dôvery.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje nadobudnuté práva a budúce nároky vyplývajúce tak zo všeobecných právnych zásad, ako aj zo štatútu, ktorý výslovne stanovuje, že zostávajú zachované „v plnom rozsahu“ (článok 27),

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              po prvé sú porušenia práv žalobcu neprimerané k cieľom sledovaným rozhodnutím Predsedníctva,

                              —

                              po druhé treba rozhodnutie Predsedníctva vyhlásiť za neuplatniteľné z dôvodu porušenia zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a neexistencii prechodných opatrení.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže v rozpore s právom vyvoláva spätné účinky,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže neupravuje prechodné opatrenia.


title: Vec T-245/20: Žaloba podaná 29. apríla 2020 – Watson/Parlament

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/53

      Žaloba podaná 29. apríla 2020 – Watson/Parlament
      (Vec T-245/20)
      (2020/C 215/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Graham R. Watson (Edinburgh, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
      vyhlásil a rozhodol, že

                  —

                  táto žaloba je prípustná,

                  —

                  v prípade potreby, v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania alebo nariadenia dokazovania v tejto veci, sa Európskemu parlamentu ukladá predložiť stanoviská jeho právneho servisu, ktoré boli vydané 16. júla 2018 a 3. decembra 2018, bez ohľadu na presný dátum, avšak v každom prípade pred prijatím rozhodnutia Predsedníctva Parlamentu 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (2018/C 466/02, Úradný vestník 28. december 2018, C 466/8),

                  —

                  napadnuté individuálne rozhodnutie, ktoré bolo oznámené žalobcovi oddelením „Odmeny a nároky sociálneho zabezpečenia poslancov“ generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie týkajúce sa nárokov žalobcu na jeho (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie, sa na základe článku 263 ZFEÚ zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vykonalo zvýšenie veku nároku žalobcu na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie zo 63 na 65 rokov od 1. januára 2019 v súlade s vyššie uvedeným rozhodnutím Predsedníctva z 10. decembra 2018,

                  —

                  vyššie uvedené rozhodnutie Predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018 sa zrušuje, alebo sa aspoň na základe článku 277 ZFEÚ neuplatňuje v rozsahu, v akom mení článok 76 vykonávacích pravidiel k štatútu, a konkrétne v rozsahu, v akom zvyšuje vek nároku na (dobrovoľné) doplnkové dôchodkové zabezpečenie od 1. januára 2019,

                  —

                  Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Predsedníctva ratione materiae.

                              —

                              po prvé bolo rozhodnutie Predsedníctva z 10. decembra 2018 (ďalej len „rozhodnutie Predsedníctva“) prijaté v rozpore so štatútom poslancov Európskeho parlamentu, ktorý bol prijatý 28. septembra 2005, 2005/684/CE, Euratom (Ú. v. EÚ L 262, 2005, s. 1) (ďalej len „štatút“). Rozhodnutie Predsedníctva je predovšetkým v rozpore s ustanoveniami článku 27 štatútu, ktorý ukladá zachovanie „nadobudnutých práv“ a „budúcich nárokov“,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva zavádza daň prostredníctvom mimoriadneho odvodu 5 % nominálnej hodnoty dôchodku, hoci zavedenie dane nepatrí v súlade s článkom 223 ods. 2 ZFEÚ do právomoci Predsedníctva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              po prvé sa Predsedníctvu vytýka, že pri prijímaní svojho rozhodnutia nerešpektovalo pravidlá článku 223 ZFEÚ,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva nie je dostatočne odôvodnené a porušuje tak povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ a v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nadobudnutých práv a budúcich nárokov a zásady legitímnej dôvery.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje nadobudnuté práva a budúce nároky vyplývajúce tak zo všeobecných právnych zásad, ako aj zo štatútu, ktorý výslovne stanovuje, že zostávajú zachované „v plnom rozsahu“ (článok 27),

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              po prvé sú porušenia práv žalobcu neprimerané k cieľom sledovaným rozhodnutím Predsedníctva,

                              —

                              po druhé treba rozhodnutie Predsedníctva vyhlásiť za neuplatniteľné z dôvodu porušenia zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a neexistencii prechodných opatrení.

                              —

                              po prvé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže v rozpore s právom vyvoláva spätné účinky,

                              —

                              po druhé rozhodnutie Predsedníctva porušuje zásadu právnej istoty, keďže neupravuje prechodné opatrenia.


title: Vec T-246/20: Žaloba podaná 27. apríla 2020 – Aerospinning Master Franchising/EUIPO – Mad Dogg Athletics (SPINNING)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/54

      Žaloba podaná 27. apríla 2020 – Aerospinning Master Franchising/EUIPO – Mad Dogg Athletics (SPINNING)
      (Vec T-246/20)
      (2020/C 215/62)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aerospinning Master Franchising s. r. o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: K. Labalestra, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mad Dogg Athletics, Inc. (Venice, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie SPINNING – ochranná známka Európskej únie č. 175 117.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 26. februára 2020 vo veci R 369/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec T-249/20: Žaloba podaná 28. apríla 2020 – Sabra/Rada

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/55

      Žaloba podaná 28. apríla 2020 – Sabra/Rada
      (Vec T-249/20)
      (2020/C 215/63)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Abdelkader Sabra (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: M. Lester, QC, a A. Bradshaw, Solicitor)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté opatrenia v rozsahu, v akom sa týkajú jeho osoby,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobca navrhuje zrušiť vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/212 zo 17. februára 2020, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/211 zo 17. februára 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (2).
      Na podporu žaloby žalobca tvrdí, že skutočnosť, že bol zahrnutý do napadnutých opatrení, je dôsledkom zjavne nesprávneho posúdenia Rady. Žalobca najmä tvrdí, že

                  —

                  nie je popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii v zmysle článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EU) č. 36/2012 z 18. januára 2012 (3),

                  —

                  nemá väzby na sýrsky režim, že na tento režim nemá vplyv, a že nepredstavuje nebezpečenstvo obchádzania v zmysle článku 15 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 36/2012,

                  —

                  sýrsky režim žiadnym spôsobom nepodporuje a nemá z neho žiadny prospech.

         (1)  Ú. v. EÚ L 431, 2020, s. 6.

         (2)  Ú. v. EÚ L 431, 2020, s. 1.

         (3)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, 2012, s. 1).


title: Vec T-252/20: Žaloba podaná 23. apríla 2020 – JU a iní/Rada

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/56

      Žaloba podaná 23. apríla 2020 – JU a iní/Rada
      (Vec T-252/20)
      (2020/C 215/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: JU, JV, JW, JY, JZ, KA, KB (v zastúpení: P. Tridimas, barrister, A. von Westernhagen, a D. Harrison, solicitors)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/135 z 30. januára 2020 o uzavretí Dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (1) v rozsahu, v akom ich bez ich súhlasu a bez náležitého postupu zbavilo statusu občanov Únie a práv z toho vyplývajúcich;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobcovia tvrdia, že tým, že ich Rada zbavila ich občianstva Únie a z toho vyplývajúcich základných práv, porušila články 20 a 23 ZFEÚ, článok 50 ZFEÚ, články 39, 40, 45 a 46 a články 7 a 19 Charty, zásady proporcionality, rovnosti zaobchádzania a legitímnych očakávaní.
      Žalobcovia preto tvrdia, že občianstvo Únie predstavuje základný status štátnych príslušníkov EÚ. Ako také má osobnostnú povahu a pokiaľ bolo raz udelené, nemožno ho automaticky odňať odstúpením Spojeného kráľovstva. Žalobcovia tvrdia, že žiadnu osobu nemožno svojvoľne zbaviť občianstva Únie a práv z neho vyplývajúcich.

         (1)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/135 z 30. januára 2020 o uzavretí Dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, Ú. v. EÚ L 29, 2020, s. 1.


title: Vec T-253/20: Žaloba podaná 5. mája 2020 – Oatly/EUIPO (IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/57

      Žaloba podaná 5. mája 2020 – Oatly/EUIPO (IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)
      (Vec T-253/20)
      (2020/C 215/65)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Oatly AB (Malmö, Švédsko) (v zastúpení: M. Johansson, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS – prihláška č. 18 035 560.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. februára 2020 vo veci R 2446/2019-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-254/20: Žaloba podaná 5. mája 2020 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO – Krasnyj Octyabr (Representation of a lobster)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/57

      Žaloba podaná 5. mája 2020 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO – Krasnyj Octyabr (Representation of a lobster)
      (Vec T-254/20)
      (2020/C 215/66)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: I. Lukauskienė, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Krasnyj Octyabr (Moskva, Rusko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známky Európskej únie (Vyobrazenie homára) – Ochranná známka Európskej únie č. 15 948 185

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. marca 2020 vo veci R 1916/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie práva byť vypočutý v spojení s článkom 94 ods. 1 a článkom 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 3 v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-256/20: Žaloba podaná 6. mája 2020 – Steinel/EUIPO (GluePro)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/58

      Žaloba podaná 6. mája 2020 – Steinel/EUIPO (GluePro)
      (Vec T-256/20)
      (2020/C 215/67)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Steinel GmbH (Herzebrock-Clarholz, Nemecko) (v zastúpení: M. Breuer a K. Freudenstein, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie GluePro – prihláška č. 18 029 161

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. februára 2020 vo veci R 2516/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-259/20: Žaloba podaná 8. mája 2020 – Ryanair/Komisia

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/59

      Žaloba podaná 8. mája 2020 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-259/20)
      (2020/C 215/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 31. marca 2020 o štátnej pomoci SA.56765 (1),

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  prejednal žalobu v zrýchlenom konaní podľa článku 23a štatútu Súdneho dvora.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Európskej komisie je v rozpore s konkrétnymi ustanoveniami ZFEÚ a so všeobecnými zásadami práva Únie o zákaze diskriminácie na základe štátnej príslušnosti a o voľnom pohybe služieb, ktoré boli základom pre liberalizáciu leteckej dopravy v Únii od konca 80. rokov minulého storočia. Liberalizácia trhu leteckej dopravy v Únii umožnila rast naozaj paneurópskych nízko-nákladových leteckých spoločností. Rozhodnutie Európskej komisie opomína úlohu takýchto paneurópskych leteckých spoločností v prepojenosti členských štátov Únie, keďže umožňuje Francúzsku vyhradiť pomoc len pre tie letecké spoločnosti Únie, ktorým Francúzsko vydalo európske prevádzkové licencie. Článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ upravuje výnimku zo zákazu štátnej pomoci stanoveného v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, neupravuje však výnimku z ostatných pravidiel a zásad ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri skúmaní primeranosti pomoci vo vzťahu ku škode spôsobenej krízou COVID-19.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia nezahájila formálne vyšetrovacie konanie napriek existencii vážnych ťažkostí a porušila procesné práva žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia v uvedenom rozhodnutí porušila povinnosť uviesť odôvodnenie.

         (1)  Rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 31. marca 2020 o štátnej pomoci SA.56765 (2020/N) – Francúzsko COVID-19 – Moratórium na platby daní a poplatkov v letectve prijaté v prospech podnikov verejnej leteckej dopravy (zatiaľ neuverejnené v Úradnom vestníku).


title: Vec T-260/20: Žaloba podaná 1. mája 2020 – Da Silva Carreira/Komisia

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/60

      Žaloba podaná 1. mája 2020 – Da Silva Carreira/Komisia
      (Vec T-260/20)
      (2020/C 215/69)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: José Da Silva Carreira (Olhos de Água, Portugalsko) (v zastúpení: S. Orlandi, a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 26. júla 2019, ktorým Komisia odmietla preskúmať do budúcnosti starobný dôchodok žalobcu,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článkov 21 a 22 prílohy XIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“). Tvrdí najmä, že odmietnutie zo strany Komisie preskúmať do budúcnosti jeho starobný dôchodok je v rozpore s článkom 41 prílohy VIII služobného poriadku a so zásadou legality.


title: Vec T-263/20: Žaloba podaná 6. mája 2020 – Rochem Group v EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/60

      Žaloba podaná 6. mája 2020 – Rochem Group v EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)
      (Vec T-263/20)
      (2020/C 215/70)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rochem Group AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: K. Guridi Sedlak, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rochem Marine Srl (Janov, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ – ochranná známka Európskej únie č. 12 313 797

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. marca 2020 vo veci R 1545/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť vydať nové rozhodnutie o zamietnutí vyhlásenia neplatnosti podaného proti ochrannej známke Európskej únie č. 12 313 797, tiež pre triedy 11 a 40,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom, ak vstúpi do konania na Všeobecnom súde, povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 18 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 64 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-282/20: Žaloba podaná 13. mája 2020 – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (APO)

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/61

      Žaloba podaná 13. mája 2020 – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (APO)
      (Vec T-282/20)
      (2020/C 215/71)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Hug, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie APO –ochranná známka Európskej únie č. 9 273 103.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. februára 2020 veci R 982/2019-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Spojené veci T-103/19, T-110/19 až T-113/19 a T-116/19 až T-124/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. apríla 2020 – Mende Omalanga a i./Rada

text:
               29.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/62

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. apríla 2020 – Mende Omalanga a i./Rada
      (Spojené veci T-103/19, T-110/19 až T-113/19 a T-116/19 až T-124/19) (1)

      (2020/C 215/72)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz vecí T-103/19 a T-112/19.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec C-716/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Timişoara – Rumunsko) – CT/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1 (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/CE – Článok 288 prvý odsek bod 4 – Osobitná úprava pre malé podniky – Metóda výpočtu ročného obratu, ktorý slúži ako referencia na uplatnenie osobitnej úpravy pre malé podniky – Pojem „doplnková transakcia s nehnuteľnosťami“ – Prenájom nehnuteľnosti fyzickou osobou vykonávajúcou viaceré slobodné povolania)

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/5

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Timişoara – Rumunsko) – CT/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1
      (Vec C-716/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/CE - Článok 288 prvý odsek bod 4 - Osobitná úprava pre malé podniky - Metóda výpočtu ročného obratu, ktorý slúži ako referencia na uplatnenie osobitnej úpravy pre malé podniky - Pojem „doplnková transakcia s nehnuteľnosťami“ - Prenájom nehnuteľnosti fyzickou osobou vykonávajúcou viaceré slobodné povolania)
      (2020/C 287/06)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Timişoara

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: CT

         Žalovaní: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

         Výrok rozsudku

      Článok 288 prvý odsek bod 4 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2009/162/EÚ z 22. decembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade zdaniteľnej osoby, ktorá je fyzickou osobou a ktorej ekonomická činnosť spočíva vo výkone viacerých slobodných povolaní, ako aj v prenájme nehnuteľnosti, takýto prenájom nepredstavuje „doplnkovú transakciu“ v zmysle tohto ustanovenia, ak sa táto transakcia uskutočňuje v rámci obvyklej podnikateľskej činnosti zdaniteľnej osoby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 18.2.2019.


title: Vec C-257/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júla 2020 – Európska komisia/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy – Smernica 2009/18/ES – Článok 8 ods. 1 – Strany, ktorých záujmy by mohli byť nezlučiteľné s úlohami zverenými vyšetrovaciemu orgánu – Členovia vyšetrovacieho orgánu, ktorí súbežne vykonávajú iné funkcie – Nesplnenie povinnosti zriadiť nezávislý vyšetrovací orgán)

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/10

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júla 2020 – Európska komisia/Írsko
      (Vec C-257/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy - Smernica 2009/18/ES - Článok 8 ods. 1 - Strany, ktorých záujmy by mohli byť nezlučiteľné s úlohami zverenými vyšetrovaciemu orgánu - Členovia vyšetrovacieho orgánu, ktorí súbežne vykonávajú iné funkcie - Nesplnenie povinnosti zriadiť nezávislý vyšetrovací orgán)
      (2020/C 287/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. L. Kalėda a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Írsko (v zastúpení: M. Browne, G. Hodge a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. J. Travers, SC, a de B. Doherty, BL)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Írsko si tým, že nezriadilo vyšetrovací orgán, ktorý by bol z hľadiska svojej organizácie, právnej štruktúry a prijímania rozhodnutí nezávislý od všetkých strán, ktorých záujmy by mohli byť nezlučiteľné s úlohami zverenými uvedenému orgánu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/18/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/35/ES a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES.

                  2.

                  Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-61/20 P: Odvolanie podané 4. februára 2020: Billa AG proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 4. decembra 2019 vo veci T-524/18, Billa AG/EUIPO

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/27

      Odvolanie podané 4. februára 2020: Billa AG proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 4. decembra 2019 vo veci T-524/18, Billa AG/EUIPO
      (Vec C-61/20 P)
      (2020/C 287/41)
      Jazyk konania: angličtina
      Uznesením z 28. mája 2020 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a uložil spoločnosti Billa AG povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-282/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 26. júna 2020 – trestné konanie proti ZX

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 26. júna 2020 – trestné konanie proti ZX
      (Vec C-282/20)
      (2020/C 287/46)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      ZX

         Prejudiciálne otázky

      Je ustanovenie vnútroštátneho práva, a síce článok 248 ods. 3 Nakazatelno procesualen kodeks (Trestný poriadok) Bulharskej republiky, podľa ktorého po skončení predbežného prejednania obžaloby v trestnom konaní (prípravné konanie) neexistuje žiadne procesné ustanovenie, na základe ktorého by bolo možné odstrániť obsahovú nejasnosť a neúplnosť obžaloby, ktoré majú za následok porušenie práva obžalovaného na informácie o obvinení, v súlade s článkom 6 odsekom 3 smernice 2012/13 (1) a článkom 47 Charty?
      V prípade zápornej odpovede na túto otázku: Bol by v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami, ako aj článkom 47 Charty taký výklad vnútroštátnych predpisov o zmene obžaloby, ktorý umožňuje prokurátorovi na pojednávaní túto obsahovú nejasnosť a neúplnosť obžaloby odstrániť takým spôsobom, ktorý fakticky a účinne naplní právo obžalovaného na informácie o obvinení, alebo by vyššie uvedeným ustanoveniam zodpovedalo neuplatňovanie vnútroštátneho zákazu zastavenia súdneho konania a vrátenia veci na prokuratúru na účely vypracovania novej obžaloby?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, 2012, s. 1).


title: Vec T-553/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júna 2020 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR) („Žaloba o neplatnosť – Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PERFECT BAR – Absolútne dôvody zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom – Článok 72 ods. 6 nariadenia 2017/1001 – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/32

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júna 2020 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)
      (Vec T-553/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PERFECT BAR - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom - Článok 72 ods. 6 nariadenia 2017/1001 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2020/C 287/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo a E. Cebollero González, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Capostagno, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. mája 2019 (vec R 371/2019-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia PERFECT BAR ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

                  2.

                  Perfect Bar LLC je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 7.10.2019.


title: Vec T-456/20: Žaloba podaná 16. júla 2020 – LA/Komisia

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/43

      Žaloba podaná 16. júla 2020 – LA/Komisia
      (Vec T-456/20)
      (2020/C 287/63)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: LA (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil nasledujúce rozhodnutia:

                  —

                  rozhodnutie z 20. júna 2019, ktorým žalobkyňa nebola začlenená do zoznamu uchádzačov pripustených do ďalšej fázy hodnotiaceho centra výberového konania EPSO/AD/371/19,

                  —

                  rozhodnutie z 24. septembra 2019, ktorým sa zamieta jej žiadosť o preskúmanie,

                  —

                  rozhodnutie zo 6. apríla, ktorým sa zamieta sťažnosť podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku.

            Žalobkyňa taktiež navrhuje uloženie žalovanej povinnosti nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti namieta porušenie oznámenia o výberovom konaní (článok 5 ods. 1 prílohy III služobného poriadku), keďže výberová komisia nezohľadnila jej odborné znalosti v zjavnom rozpore s požiadavkami uvedených v oznámení o výberovom konaní a úlohami pripísaným úspešným uchádzačom.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že výberová komisia počas fázy prehľadu schopností nezohľadnila kritériá posúdenia stanovené v oznámení o výberovom konaní a v dôsledku toho nezaručila rovnosť zaobchádzania s uchádzačmi.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia a zásady súvisiacej s rovnosťou účastníkov konania v konaní (článok 47 Charty základných práv)

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza nedostatok vecného odôvodnenia napadnutých rozhodnutí, ktoré majú vplyv na jej právo na obhajobu a na rovnosť účastníkov konania v konaní.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na námietke nezákonnosti oznámenia výberového konania na základe článku 277 ZFEÚ.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že na rozdiel od článku 1 písm. e) prílohy III služobného poriadku, ktorý vyhradzuje menovaciemu orgánu určenie povahy skúšok, typu skúšok a spôsobe ich hodnotenia v tomto konaní, o určení faktorov zváženia rozhodla výberová komisia, pričom išlo o právomoc menovacieho orgánu v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia.


title: Vec T-458/20: Žaloba podaná 17. júla 2020 – SBG/EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/44

      Žaloba podaná 17. júla 2020 – SBG/EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)
      (Vec T-458/20)
      (2020/C 287/64)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a A. Sion, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: VF International Sagl (Stabio, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu GEØGRAPHICAL NØRWAY – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 933 206

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. apríla 2020 vo veci R 1178/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania vynaložených žalobkyňou na účely konania pred prvým odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 založené na nesprávnom posúdení existencie zlého úmyslu pri podaní prihlášky ochrannej známky.


title: Vec T-461/20: Žaloba podaná 17. júla 2020 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY)

text:
               31.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/46

      Žaloba podaná 17. júla 2020 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY)
      (Vec T-461/20)
      (2020/C 287/67)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a A. Sion, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: VF International Sagl (Stabio, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie GEOGRAPHICAL NORWAY – ochranná známka Európskej únie č. 11 048 147

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. apríla 2020 vo veci R 661/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania vynaložených žalobkyňou na účely konania pred prvým odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 založené na nesprávnom posúdení existencie zlého úmyslu pri podaní prihlášky ochrannej známky.


title: Vec C-378/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2020 – Inclusion Alliance for Europe GEIE/Európska komisia (Odvolanie – Arbitrážna doložka – Dohody o grante uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013), ako aj rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie (2007 – 2013) – Projekty MARE, Senior a ECRN – Rozhodnutie Komisie o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm – Právomoc súdu Únie)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/2

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2020 – Inclusion Alliance for Europe GEIE/Európska komisia
      (Vec C-378/19 P) (1)

      (Odvolanie - Arbitrážna doložka - Dohody o grante uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013), ako aj rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie (2007 – 2013) - Projekty MARE, Senior a ECRN - Rozhodnutie Komisie o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm - Právomoc súdu Únie)
      (2020/C 297/02)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Inclusion Alliance for Europe GEIE (v zastúpení: A. D’Amico a S. Famiani, avvocati)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Moro, S. Delaude a L. Di Paolo, neskôr F. Moro a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Gullo, avvocato)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 21. apríla 2016, Inclusion Alliance for Europe/Komisia (T-539/13, neuverejnené, EU:T:2016:235), sa zrušuje.

                  2.

                  Vec T-539/13 sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.

                  3.

                  O trovách sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.


title: Vec C-517/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Milkiyas Addis/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Azylová politika – Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany – Smernica 2013/32/EÚ – Články 14 a 34 – Povinnosť poskytnúť žiadateľovi o medzinárodnú ochranu príležitosť na osobný pohovor pred prijatím rozhodnutia o neprípustnosti – Porušenie povinnosti v konaní na prvom stupni – Dôsledky)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/2

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Milkiyas Addis/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-517/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Azylová politika - Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany - Smernica 2013/32/EÚ - Články 14 a 34 - Povinnosť poskytnúť žiadateľovi o medzinárodnú ochranu príležitosť na osobný pohovor pred prijatím rozhodnutia o neprípustnosti - Porušenie povinnosti v konaní na prvom stupni - Dôsledky)
      (2020/C 297/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Milkiyas Addis

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Výrok rozsudku

      Články 14 a 34 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej porušenie povinnosti poskytnúť žiadateľovi o medzinárodnú ochranu príležitosť na osobný pohovor pred prijatím rozhodnutia o neprípustnosti založeného na článku 33 ods. 2 písm. a) tejto smernice nemá za následok zrušenie tohto rozhodnutia a vrátenie veci rozhodujúcemu orgánu, pokiaľ táto právna úprava tomuto žiadateľovi neumožňuje v rámci konania o opravnom prostriedku proti takémuto rozhodnutiu vyjadriť osobne všetky svoje tvrdenia proti uvedenému rozhodnutiu pri vypočutí, ktoré by spĺňalo uplatniteľné základné podmienky a záruky uvedené v článku 15 uvedenej smernice, pričom tieto tvrdenia musia byť spôsobilé viesť k zmene rovnakého rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 20.11.2017.


title: Vec C-584/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2020 – ADR Center SpA/Európska komisia (Odvolanie – Arbitrážna doložka – Dohody o grante uzatvorené v rámci osobitného programu „Civilná justícia“ na obdobie rokov 2007 – 2013 – Správy o audite, ktoré spochybňujú oprávnenú povahu určitých nákladov – Rozhodnutie Európskej komisie o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm – Článok 299 ZFEÚ – Právomoc Komisie prijať rozhodnutie, ktoré predstavuje exekučný titul (vykonateľné rozhodnutie) v rámci zmluvných vzťahov – Právomoc súdu Únie – Účinná súdna ochrana)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2020 – ADR Center SpA/Európska komisia
      (Vec C-584/17 P) (1)

      (Odvolanie - Arbitrážna doložka - Dohody o grante uzatvorené v rámci osobitného programu „Civilná justícia“ na obdobie rokov 2007 – 2013 - Správy o audite, ktoré spochybňujú oprávnenú povahu určitých nákladov - Rozhodnutie Európskej komisie o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm - Článok 299 ZFEÚ - Právomoc Komisie prijať rozhodnutie, ktoré predstavuje exekučný titul (vykonateľné rozhodnutie) v rámci zmluvných vzťahov - Právomoc súdu Únie - Účinná súdna ochrana)
      (2020/C 297/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: ADR Center SpA (v zastúpení: A. Guillerme a T. Bontinck, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a A Katsimerou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  ADR Center SpA znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

                  3.

                  Európska komisia znáša jednu tretinu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti ADR Center SpA.

         (1)  Ú. v. EÚ C 5, 8.1.2018.


title: Vec C-549/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 – Európska komisia/Rumunsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Predchádzanie využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu – Smernica (EÚ) 2015/849 – Neprebratie a/alebo neoznámenie opatrení na prebratie – Článok 260 ods. 3 ZFEÚ – Návrh na uloženie povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/5

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 – Európska komisia/Rumunsko
      (Vec C-549/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Predchádzanie využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu - Smernica (EÚ) 2015/849 - Neprebratie a/alebo neoznámenie opatrení na prebratie - Článok 260 ods. 3 ZFEÚ - Návrh na uloženie povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu)
      (2020/C 297/06)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf, L. Flynn, G. von Rintelen, L. Nicolae a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Rumunsko (v zastúpení: pôvodne C.-R. Canţăr, E. Gane, L. Liţu a R. I. Haţieganu, neskôr E. Gane, L. Liţu a R. I. Haţieganu, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, P. Cottin a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia), Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg, splnomocnená zástupkyňa), Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères, B. Fodda a J.-L. Carré, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rumunsko si tým, že k dátumu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 8. decembra 2017 neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES, a ani tieto ustanovenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 67 smernice 2015/849.

                  2.

                  Rumunsko je povinné zaplatiť Európskej komisii paušálnu pokutu vo výške 3 000 000 eur.

                  3.

                  Rumunsko je povinné nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Belgické kráľovstvo, Estónska republika, Francúzska republika a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 381, 22.10.2018.


title: Vec C-550/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 – Európska komisia/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Predchádzanie využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu – Smernica (EÚ) 2015/849 – Neprebratie a/alebo neoznámenie opatrení na prebratie – Článok 260 ods. 3 ZFEÚ – Návrh na uloženie povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 – Európska komisia/Írsko
      (Vec C-550/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Predchádzanie využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu - Smernica (EÚ) 2015/849 - Neprebratie a/alebo neoznámenie opatrení na prebratie - Článok 260 ods. 3 ZFEÚ - Návrh na uloženie povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu)
      (2020/C 297/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf, L. Lynn a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Írsko (v zastúpení: G. Hodge, M. Browne a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Gilmore, BL, a P. McGarry, SC)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg, splnomocnená zástupkyňa), Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères, B. Fodda a J.-L. Carré, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Írsko si tým, že k dátumu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 8. marca 2018 neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES, a ani tieto ustanovenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 67 tejto smernice.

                  2.

                  Írsko je povinné zaplatiť Európskej komisii paušálnu pokutu vo výške 2 000 000 eur.

                  3.

                  Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Estónska republika a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.


title: Vec C-686/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – OC a i., Adusbef, Federconsumatori, PB a i., QA a i./Banca d’Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Prípustnosť – Článok 63 a nasl. ZFEÚ – Voľný pohyb kapitálu – Článok 107 a nasl. ZFEÚ – Štátna pomoc – Články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie – Sloboda podnikania – Právo vlastniť majetok – Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 – Prudenciálne požiadavky na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti – Článok 29 – Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 – Článok 6 ods. 4 – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami – Osobitné úlohy zverené Európskej centrálnej banke (ECB) – Delegované nariadenie (EÚ) č. 241/2014 – Regulačné technické predpisy týkajúce sa požiadaviek na vlastné zdroje inštitúcií – Vnútroštátna právna úprava, ktorou sa stanovuje horná hranica aktív družstevných bánk založených vo forme družstevných spoločností a ktorá umožňuje obmedziť nárok na splatenie akcií vystupujúcich akcionárov)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/9

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – OC a i., Adusbef, Federconsumatori, PB a i., QA a i./Banca d’Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Vec C-686/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prípustnosť - Článok 63 a nasl. ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Článok 107 a nasl. ZFEÚ - Štátna pomoc - Články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie - Sloboda podnikania - Právo vlastniť majetok - Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 - Prudenciálne požiadavky na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti - Článok 29 - Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 - Článok 6 ods. 4 - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Osobitné úlohy zverené Európskej centrálnej banke (ECB) - Delegované nariadenie (EÚ) č. 241/2014 - Regulačné technické predpisy týkajúce sa požiadaviek na vlastné zdroje inštitúcií - Vnútroštátna právna úprava, ktorou sa stanovuje horná hranica aktív družstevných bánk založených vo forme družstevných spoločností a ktorá umožňuje obmedziť nárok na splatenie akcií vystupujúcich akcionárov)
      (2020/C 297/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: OC a i., Adusbef, Federconsumatori, PB a i., QA a i.

         Žalovaní: Banca d’Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         za účasti: Banca Popolare di Sondrio ScpA, Veneto Banca ScpA, Banco Popolare – Società Cooperativa, Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons), Banco BPM SpA, Unione di Banche Italiane – Ubi Banca SpA, Banca Popolare di Milano, Amber Capital Italia SGR SpA, RZ a i., Amber Capital UK LLP, Unione di Banche Italiane – Ubi Banca ScpA, Banca Popolare di Vicenza ScpA, Banca Popolare dell’Etruria e del Lazio SC

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 29 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012, článok 10 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 241/2014 zo 7. januára 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie č. 575/2013, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy týkajúce sa požiadaviek na vlastné zdroje inštitúcií, ako aj články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, ktorou sa zakazuje družstevným bankám, ktoré sú v ňom usadené, odmietnuť splatenie nástrojov vlastných zdrojov, ale ktorou sa týmto bankám umožňuje odložiť na neobmedzené obdobie splatenie akcií vystupujúceho akcionára a obmedziť výšku tohto splatenia v celom rozsahu alebo sčasti, pokiaľ obmedzenia splatenia, o ktorých sa rozhodlo v rámci uplatnenia tejto možnosti, nejdú nad rámec toho, čo je nevyhnutné vzhľadom na prudenciálnu situáciu uvedených bánk na účely zabezpečenia, aby sa kapitálové nástroje, ktoré emitujú, kvalifikovali ako nástroje vlastného kapitálu Tier 1 najmä s prihliadnutím na aspekty uvedené v článku 10 ods. 3 delegovaného nariadenia č. 241/2014, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 63 a nasl. ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje hornú hranicu aktív na výkon bankových činností družstevnými bankami usadenými v tomto členskom štáte a založenými vo forme družstevných akciových spoločností s ručením obmedzeným, nad rámec ktorej musia tieto banky zmeniť svoju právnu formu na akciové spoločnosti, znížiť svoje aktíva tak, aby ich dostali pod túto hornú hranicu, alebo pristúpiť k svojej likvidácii, pokiaľ je táto právna úprava vhodná na zabezpečenie plnenia cieľov všeobecného záujmu, ktoré sleduje, a nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na ich dosiahnutie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-771/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 16. júla 2020 – Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Vnútorný trh s elektrinou a zemným plynom – Prenosové sústavy pre elektrinu a prepravné siete pre zemný plyn – Podmienky prístupu – Nariadenie (ES) č. 714/2009 – Článok 14 ods. 1 – Nariadenie (ES) č. 715/2009 – Článok 13 ods. 1 – Náklady – Stanovenie poplatkov za prístup k sieťam – Smernica 2009/72/ES – Článok 37 ods. 17 – Smernica 2009/73/ES – Článok 41 ods. 17 – Vnútroštátne opravné prostriedky – Zásada účinnej súdnej ochrany)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/10

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 16. júla 2020 – Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-771/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vnútorný trh s elektrinou a zemným plynom - Prenosové sústavy pre elektrinu a prepravné siete pre zemný plyn - Podmienky prístupu - Nariadenie (ES) č. 714/2009 - Článok 14 ods. 1 - Nariadenie (ES) č. 715/2009 - Článok 13 ods. 1 - Náklady - Stanovenie poplatkov za prístup k sieťam - Smernica 2009/72/ES - Článok 37 ods. 17 - Smernica 2009/73/ES - Článok 41 ods. 17 - Vnútroštátne opravné prostriedky - Zásada účinnej súdnej ochrany)
      (2020/C 297/13)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko (v zastúpení: původne M. Z. Fehér a Z. Wagner, splnomocnení zástupcovia, neskôr M. Z. Fehér, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Maďarsko si tým, že nezabezpečilo právo na účinný opravný prostriedok proti nariadeniam národného regulačného orgánu, ktoré stanovujú poplatky za prístup k sieťam, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 37 ods. 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, ako aj článku 41 ods. 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Európska komisia a Maďarsko znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec C-73/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Belgische Staat, v zastúpení: minister van Werk, Economie en Consumenten, poverený Buitenlandse handel, a Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, teraz Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, teraz Algemene Directie Economische Inspectie/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 1 ods. 1 – Pôsobnosť – Pojem „občianske a obchodné veci“ – Žaloba o zastavenie nekalých obchodných praktík podaná orgánom verejnej moci na ochranu spotrebiteľských záujmov)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Belgische Staat, v zastúpení: minister van Werk, Economie en Consumenten, poverený Buitenlandse handel, a Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, teraz Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, teraz Algemene Directie Economische Inspectie/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV
      (Vec C-73/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 1 ods. 1 - Pôsobnosť - Pojem „občianske a obchodné veci“ - Žaloba o zastavenie nekalých obchodných praktík podaná orgánom verejnej moci na ochranu spotrebiteľských záujmov)
      (2020/C 297/14)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Belgische Staat, v zastúpení: minister van Werk, Economie en Consumenten, poverený Buitenlandse handel, a Directeur Generaal van de Algemene Directie Controle en bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, teraz Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur Generaal van de Algemene Directie Controle en bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, teraz Algemene Directie Economische Inspectie

         Žalované: Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „občianske a obchodné veci“ uvedený v tomto ustanovení spadá žaloba podaná orgánmi členského štátu proti podnikateľom usadeným v inom členskom štáte, v rámci ktorej tieto orgány ako hlavný návrh žiadajú, aby sa určilo, že došlo k porušeniam spočívajúcim v nekalých obchodných praktikách, o ktorých tieto orgány tvrdia, že sú protiprávne, a nariadilo sa ich zastavenie, a ako vedľajší návrh, aby sa uložila povinnosť uverejniť informáciu o vyhlásenom rozhodnutí a uložila sa pokuta.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec C-129/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2004/80/ES – Článok 12 ods. 2 – Vnútroštátne systémy odškodňovania obetí úmyselných násilných trestných činov, ktoré zaručujú spravodlivé a primerané odškodnenie – Pôsobnosť – Obeť s bydliskom na území členského štátu, kde bol spáchaný úmyselný násilný trestný čin – Povinnosť zabezpečiť, aby sa na túto obeť vzťahoval vnútroštátny systém odškodňovania – Pojem „spravodlivé a primerané odškodnenie“ – Zodpovednosť členských štátov v prípade porušenia práva Únie)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/13

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV
      (Vec C-129/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/80/ES - Článok 12 ods. 2 - Vnútroštátne systémy odškodňovania obetí úmyselných násilných trestných činov, ktoré zaručujú spravodlivé a primerané odškodnenie - Pôsobnosť - Obeť s bydliskom na území členského štátu, kde bol spáchaný úmyselný násilný trestný čin - Povinnosť zabezpečiť, aby sa na túto obeť vzťahoval vnútroštátny systém odškodňovania - Pojem „spravodlivé a primerané odškodnenie“ - Zodpovednosť členských štátov v prípade porušenia práva Únie)
      (2020/C 297/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Žalovaný: BV

         za účasti: Procura della Repubblica di Torino

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že systém mimozmluvnej zodpovednosti členského štátu za škodu spôsobenú porušením tohto práva sa z dôvodu, že tento členský štát neprebral článok 12 ods. 2 smernice Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004 o odškodňovaní obetí trestných činov včas, uplatní na obete s bydliskom v uvedenom členskom štáte, na území ktorého bol spáchaný úmyselný násilný trestný čin.

                  2.

                  Článok 12 ods. 2 smernice 2004/80 sa má vykladať v tom zmysle, že paušálnu náhradu, ktorá sa priznáva obetiam sexuálneho násilia na základe vnútroštátneho systému odškodňovania obetí úmyselných násilných trestných činov, nemožno kvalifikovať ako „spravodlivú a primeranú“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ je stanovená bez toho, aby sa prihliadalo na závažnosť následkov, ktoré má spáchaný trestný čin vo vzťahu k obetiam, a teda nepredstavuje primeraný príspevok na náhradu spôsobenej majetkovej a nemajetkovej ujmy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 27.05.2019.


title: Spojené veci C-133/19, C-136/19 a C-137/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Belgicko) – B. M. M. (C-133-19 a C-136/19), B. S. (C-133/19), B. M. (C-136/19), B. M. O. (C-137/19/État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Politika prisťahovalectva – Právo na zlúčenie rodiny – Smernica 2003/86/ES – Článok 4 ods. 1 – Pojem „maloleté dieťa“ – Článok 24 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie – Najlepší záujem dieťaťa – Článok 47 Charta základných práv – Právo na účinný prostriedok nápravy – Deti garanta, ktoré sa stali plnoletými počas rozhodovacieho konania alebo súdneho konania proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti o zlúčenie rodiny)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/14

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Belgicko) – B. M. M. (C-133-19 a C-136/19), B. S. (C-133/19), B. M. (C-136/19), B. M. O. (C-137/19/État belge
      (Spojené veci C-133/19, C-136/19 a C-137/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Politika prisťahovalectva - Právo na zlúčenie rodiny - Smernica 2003/86/ES - Článok 4 ods. 1 - Pojem „maloleté dieťa“ - Článok 24 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie - Najlepší záujem dieťaťa - Článok 47 Charta základných práv - Právo na účinný prostriedok nápravy - Deti garanta, ktoré sa stali plnoletými počas rozhodovacieho konania alebo súdneho konania proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti o zlúčenie rodiny)
      (2020/C 297/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: B. M. M. (C-133-19 et C-136/19), B. S. (C-133/19), B. M. (C-136/19), B. M. O. (C-137/19.

         Žalovaný: État belge

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 1, prvý pododsek, písm. c) smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny sa má vykladať v tom zmysle, že dátumom, z ktorého treba vychádzať pri určení toho, či je štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti, ktorá nie je v manželskom zväzku „maloletým dieťaťom“ v zmysle tohto ustanovenia, je dátum, v ktorý bola podaná žiadosť o vstup a pobyt maloletých detí na účely zlúčenia rodiny a nie dátum, v ktorý o tejto žiadosti rozhodli príslušné orgány členského štátu, prípadne aj po opravnom prostriedku podanom proti rozhodnutiu o zamietnutí takej žiadosti.

                  2.

                  Článok 18 smernice 2003/86 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby bol opravný prostriedok podaný proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti o vstup a pobyt na účely zlúčenia rodiny v prospech maloletého dieťaťa zamietnutý ako neprípustný len z dôvodu, že dieťa sa v priebehu súdneho konania stalo plnoletým.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2019.


title: Vec C-249/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – JE/KF (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EÚ) č. 1259/2010 – Posilnená spolupráca v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku – Jednotné pravidlá – Článok 10 – Uplatnenie práva štátu konajúceho súdu)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/16

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – JE/KF
      (Vec C-249/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 1259/2010 - Posilnená spolupráca v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku - Jednotné pravidlá - Článok 10 - Uplatnenie práva štátu konajúceho súdu)
      (2020/C 297/20)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: JE

         Žalovaný: KF

         Výrok rozsudku

      Článok 10 nariadenia Rady (EÚ) č. 1259/2010 z 20. decembra 2010, ktorým sa vykonáva posilnená spolupráca v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku, sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „ak v rozhodnom práve v zmysle článku 5 alebo 8 nie je ustanovený inštitút rozvodu“ sa vzťahuje len na situácie, v ktorých rozhodné cudzie právo neupravuje rozvod v žiadnej forme.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-411/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – WWF Italia o.n.l.u.s., a i./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 92/43/EHS – Článok 6 – Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín – Osobitne chránené územia – Výstavba cestného úseku – Posúdenie vplyvov tohto projektu na dotknuté osobitne chránené územie – Povolenie – Nevyhnutné dôvody vyššieho verejného záujmu)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/17

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – WWF Italia o.n.l.u.s., a i./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)
      (Vec C-411/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Článok 6 - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Osobitne chránené územia - Výstavba cestného úseku - Posúdenie vplyvov tohto projektu na dotknuté osobitne chránené územie - Povolenie - Nevyhnutné dôvody vyššieho verejného záujmu)
      (2020/C 297/22)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: WWF Italia o.n.l.u.s., Lega Italiana Protezione Uccelli o.n.l.u.s., Gruppo di Intervento Giuridico o.n.l.u.s., Italia Nostra o.n.l.u.s., Forum Ambientalista, FC a i.

         Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje z nevyhnutných dôvodov vyššieho verejného záujmu pokračovať v konaní o povolení plánu alebo projektu, ktorého vplyv na osobitne chránené územie nie je možné zmierniť a ku ktorému už príslušný vnútroštátny orgán vydal negatívne stanovisko, iba ak neexistuje alternatívne riešenie spôsobujúce menšiu záťaž pre integritu dotknutého územia, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Ak bol vplyv plánu alebo projektu na osobitne chránené územie nepriaznivo posúdený podľa článku 6 ods. 3 smernice 92/43 a dotknutý členský štát napriek tomu rozhodol na základe odseku 4 tohto článku o jeho uskutočnení z nevyhnutných dôvodov vyššieho verejného záujmu, článok 6 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje, aby bol tento plán alebo projekt po jeho nepriaznivom posúdení podľa odseku 3 tohto článku a pred jeho konečným prijatím uplatnením odseku 4 tohto článku doplnený opatreniami na zmiernenie jeho vplyvov na toto územie a aby sa pokračovalo v posudzovaní uvedených vplyvov. Naopak, článok 6 smernice 92/43 nebráni v tom istom prípade vnútroštátnej právnej úprave umožňujúcej vymedziť kompenzačné opatrenia v rámci toho istého rozhodnutia, pokiaľ sú splnené aj ostatné podmienky na uplatnenie článku 6 ods. 4 tejto smernice.

                  3.

                  Smernica 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že žiadateľ uskutoční štúdiu vplyvov predmetného plánu alebo projektu na dotknuté osobitné chránené územie, na základe ktorej príslušný orgán vykoná posúdenie týchto vplyvov. Táto smernica naopak bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje poveriť žiadateľa začlenením požiadaviek, pripomienok a odporúčaní krajinnej a environmentálnej povahy do konečného plánu alebo projektu potom, ako bol tento plán alebo projekt negatívne posúdený príslušným orgánom bez toho, aby takto zmenený plán alebo projekt musel tento orgán nanovo posúdiť.

                  4.

                  Smernica 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že hoci ponecháva na členských štátoch, aby určili orgán príslušný na posúdenie vplyvov plánu alebo projektu na osobitne chránené územie pri dodržaní kritérií stanovených judikatúrou Súdneho dvora, bráni tomu, aby po jeho uskutočnení v tomto posúdení akýkoľvek orgán pokračoval alebo ho doplňoval.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-424/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Cabinet de avocat UR/Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice prin Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice, MJ, NK (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2006/112/ES – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Článok 9 ods. 1 – Pojem „zdaniteľná osoba“ – Osoba vykonávajúca povolanie advokáta – Právoplatné súdne rozhodnutie – Zásada právnej sily rozhodnutej veci – Obsah tejto zásady za predpokladu, že toto rozhodnutie nie je zlučiteľné s právom Únie)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/18

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Cabinet de avocat UR/Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice prin Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice, MJ, NK
      (Vec C-424/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/112/ES - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Článok 9 ods. 1 - Pojem „zdaniteľná osoba“ - Osoba vykonávajúca povolanie advokáta - Právoplatné súdne rozhodnutie - Zásada právnej sily rozhodnutej veci - Obsah tejto zásady za predpokladu, že toto rozhodnutie nie je zlučiteľné s právom Únie)
      (2020/C 297/23)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Cabinet de avocat UR

         Žalované: Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice prin Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice, MJ, NK

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 9 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že osoba vykonávajúca povolanie advokáta sa musí považovať za „zdaniteľnú osobu“ v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Právo Únie bráni tomu, aby v rámci sporu týkajúceho sa dane z pridanej hodnoty (DPH) vnútroštátny súd uplatnil zásadu právnej sily rozhodnutej veci, ak sa tento spor netýka toho istého zdaňovacieho obdobia, ako je to, o ktoré išlo v spore, v ktorom bolo vydané toto právoplatné súdne rozhodnutie, ani nemá rovnaký predmet ako tento spor a ak by uplatnenie tejto zásady bránilo tomu, aby tento súd zohľadnil právnu úpravu Únie v oblasti DPH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec C-496/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale della Campania – Taliansko) – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colná únia – Colný kódex Spoločenstva – Nariadenie (EHS) č. 2913/92 – Kontrola tovaru – Žiadosť o preskúmanie colného vyhlásenia – Následná kontrola)

text:
               7.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/19

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale della Campania – Taliansko) – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno
      (Vec C-496/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Colný kódex Spoločenstva - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Kontrola tovaru - Žiadosť o preskúmanie colného vyhlásenia - Následná kontrola)
      (2020/C 297/24)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione tributaria regionale della Campania

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Antonio Capaldo SpA

         Žalovaný: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

         Výrok rozsudku

      Článok 78 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni začatiu postupu preskúmania colného vyhlásenia, ktoré stanovuje, aj keď bol dotknutý tovar pri predchádzajúcom dovoze bez námietok podrobený fyzickej prehliadke potvrdzujúcej jeho nomenklatúrne zaradenie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 257, 21.10.2019.