title: Vec C-163/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethimnis (Grécko) 17. apríla 2008 – Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofokis E. Mastorakis/Dimos Geropotamou

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethimnis (Grécko) 17. apríla 2008 – Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofokis E. Mastorakis/Dimos Geropotamou
   (Vec C-163/08)
   (2008/C 171/33)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Monomeles Protodikeio Rethimnis
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofokis E. Mastorakis

      Žalovaný: Dimos Geropotamou
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa doložka 5 a doložka 8 body 1 a 3 rámcovej dohody ETUC, UNICE a CEEP o práci na dobu určitú, ktorá je súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nepovoľuje prijatie opatrení zo strany členského štátu (v rámci výkonu tejto rámcovej dohody): a) ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, a b) ak opatreniami prijatými pri výkone rámcovej dohody bude vo vnútroštátnom právnom poriadku znížená všeobecná úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, ktorý je prejednávaný vo veci samej, zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody:

                           a)

                           ak bolo prijaté po uplynutí lehoty stanovenej pre prebratie smernice 1999/70/ES, ale do rámca jeho pôsobnosti rationae temporis spadajú iba pracovné zmluvy a pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré boli platné do dňa nadobudnutia jej účinnosti, alebo ktorých platnosť skončila do určitého obdobia od nadobudnutia účinnosti smernice, ale po uplynutí lehoty stanovenej pre jej prebratie, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nemajú rámec pôsobnosti časovo obmedzený a zahŕňajú všetky pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli uzatvorené, platné alebo ktorých platnosť skončila v dobe, kedy nadobudla účinnosť smernica 1999/70/ES a v období po uplynutí lehoty pre jej prebratie;

                           b)

                           ak do rámca pôsobnosti tohto zákonného opatrenia, prijatého v rámci výkonu rámcovej dohody, spadajú iba pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré sú na účely uvedeného opatrenia považované za opakovane uzatvorené, ak sa kumulatívne vyžaduje, aby

                                       i.

                                       jednotlivé zmluvy boli uzatvorené s časovým odstupom dlhším ako 3 mesiace, a okrem toho

                                       ii.

                                       aby celková doba opätovne uzatvorených pracovných zmlúv bola aspoň 24 mesiacov ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto opatrenia, nezávisle od počtu opätovne uzatvorených zmlúv, alebo ak celková dĺžka zamestnania na základe týchto zmlúv bola aspoň 18 mesiacov počas obdobia 24 mesiacov od pôvodnej zmluvy v prípade, že okrem pôvodnej zmluvy boli opakovane uzatvorené aspoň tri pracovné zmluvy, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nestanovujú tieto podmienky a zahŕňajú naopak všetky (opakovane uzatvorené) pracovné zmluvy na dobu určitú, nezávisle od minimálnej dĺžky zamestnania a minimálneho počtu opakovane uzatvorených zmlúv;

                           c)

                           ak predmetné zákonné opatrenie v rámci výkonu rámcovej dohody stanovuje ako právny následok ochrany pracovníkov na dobu určitú a ako prevenciu pred zneužitím v zmysle rámcovej dohody o zmluve na dobu určitú, definíciu pracovnej zmluvy uzavretej na dobu určitú za zmluvu na dobu neurčitú (ex nunc), zatiaľ čo už existujúce zákonné opatrenia stanovujú definíciu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú s účinkom od okamihu ich prvotného uzatvorenia (ex tunc)?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany, poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody, prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 7 prezidentského dekrétu č. 164/2004, o ktorom sa diskutuje vo veci samej, ak stanovuje ako jediný prostriedok ochrany pracovníkov na dobu určitú pred nezákonným konaním povinnosť zamestnávateľa vyplatiť odmenu a odstupné pri prepustení v prípade zamestnania nezákonne založeného opakovaným uzatvorením zmlúv na dobu určitú, pri zohľadnení skutočnosti, že

                           a)

                           povinnosť vyplatiť odmenu a odstupné je stanovená vnútroštátnym právom pre každý pracovnoprávny vzťah a nie je osobitne zameraná na zabránenie zneužitiu v zmysle rámcovej dohody, a

                           b)

                           uplatnenie už existujúcich rovnocenných zákonných opatrení má za právny následok definíciu opakovane uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú za pracovné zmluvy na dobu neurčitú?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, nesmie vnútroštátny súd pri výklade svojho vnútroštátneho práva v súlade so smernicou 1999/70/ES uplatniť ustanovenia zákonného opatrenia, prijatého pre vykonanie rámcovej dohody, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou a ktoré znižujú všeobecnú úroveň ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku akými sú články 7 a 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, a má namiesto nich uplatniť vnútroštátne zákonné opatrenia, existujúce pred nadobudnutím účinnosti smernice, akými sú ustanovenia článku 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920?

               5.

               V prípade, že by vnútroštátny súd v konaní, ktoré sa týka práce na dobu určitú, považoval hneď od začiatku za uplatniteľné ustanovenie (v danej veci článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920), ktoré predstavuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí súčasť smernice 1999/70/ES, a na základe tohto ustanovenia by rozhodol, že tvrdenie, podľa ktorého opakované uzatvorenie pracovných zmlúv na dobu určitú chýbal objektívny dôvodu spojený s povahou, typom alebo charakteristikami vykonávanej činnosti, má za následok vyhlásenie, že takéto zmluvy sú zmluvami na dobu neurčitú: potom

                           a)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého objektívnym dôvodom uzavretia pracovných zmlúv na dobu určitú je v každom prípade skutočnosť, že ako právny základ ich uzatvorenia bol použitý právny predpis o prijatí do zamestnania na základe pracovných zmlúv na dobu určitú pre pokrytie potrieb sezónnych, občasných, nečakaných, mimoriadnych, aj keď v skutočnosti sú pokryté potreby „trvalé a dlhodobé“;

                           b)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú vo verejnom sektore na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, sa má vykladať v tom zmysle, že vo verejnom sektore je absolútne a v každom prípade zakázaná zmena zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu dohodnutého na dobu určitú na zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú, aj keď boli zneužívajúco uzatvorené na dobu určitú, to znamená, že v skutočnosti pokrývali potreby trvalé a dlhodobé, a vnútroštátny súd nemal možnosť vyhlásiť skutočnú povahu sporného pracovnoprávneho vzťahu a opraviť definíciu zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú; alebo má byť tento zákaz obmedzený iba na pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli skutočne uzatvorené pre pokrytie potrieb dočasných, nečakaných, mimoriadnych, naliehavých alebo podobných, a nie aj na prípad, kedy boli v skutočnosti uzatvorené pre pokrytie potrieb „trvalých a dlhodobých“?


title: Vec C-177/13 P: Odvolanie podané 9. apríla 2013 : Marek Marszałkowski proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 4. februára 2013 vo veci T-159/11, Marszałkowski/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) — Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/4

         Odvolanie podané 9. apríla 2013: Marek Marszałkowski proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 4. februára 2013 vo veci T-159/11, Marszałkowski/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) — Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Vec C-177/13 P)
   2013/C 207/06
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Marek Marszałkowski (v zastúpení: C. Sadkowski, [radca prawny] advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren Gmbh & Co. KG

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu, zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 11. januára 2011 (vec R 760/2010-4), uložil ÚHVT povinnosť zapísať označenie „Marko Walichnowy“ prihlásené v mene odvolateľa pre tovary uvedené v odvolaní a zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov tohto konania a konania na Všeobecnom súde,

               —

               subsidiárne zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu a podľa článku 61 ods. 1 druhej vety Štatútu Súdneho dvora vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 a článok 48 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.
   V súvislosti s porušením článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 odvolateľ uvádza, že Všeobecný súd

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že riadne nepreskúmal otázku, či sa tovary týkajúce sa sporných ochranných známok podobajú,

               —

               sa tým, že nesprávne uplatnil článok 8 ods. 1 písm. b), dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že existuje podobnosť sporných označení,

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatoval, že slovo MARKO je dominantnou súčasťou ochrannej známky „Walichnowy Marko“,

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nedefinoval relevantnú verejnosť, ktorej sa týka pravdepodobnosť zámeny a tým, že poukázal na to, že pravdepodobnosť zámeny existuje pre poľského priemerného spotrebiteľa,

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezohľadnil dobré meno ochrannej známky „Walichnowy Marko“ a skutočnosť, že od roku 1995 má v Poľsku prednosť,

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezohľadnil mieru pozornosti, ktorú priemerný spotrebiteľ venuje tovarom označeným spornými ochrannými známkami, ako ani otázku, či táto miera pozornosti môže znížiť nebezpečenstvo zámeny.

         V súvislosti s porušením článku 48 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd sa v bode 26 napadnutého rozsudku nesprávne domnieval, že odvolateľ až na pojednávaní poukázal na to, že prihlasovaná ochranná známka je v Poľsku zapísaná od roku 1995.


title: Vec F-91/10: Žaloba podaná 30. septembra 2010 — AK/Komisia

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/40

         Žaloba podaná 30. septembra 2010 — AK/Komisia
   (Vec F-91/10)
   ()
   2011/C 13/79
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AK (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta návrh žalobcu na náhradu škody spôsobenej z dôvodu nevypracovania hodnotiacej správy o služobnom postupe a na začatie administratívneho vyšetrovania na účely preukázania obťažovania, ako aj návrh na náhradu utrpenej škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým sa zamieta návrh podaný žalobcom 24. novembra 2009 smerujúci k náhrade škody spôsobenej z dôvodu nevypracovania hodnotiacej správy o služobnom postupe pre obdobia 2001 — 2002, 2004, 2005 a 2008, ako aj návrh na začatie administratívneho vyšetrovania na preukázania obťažovania,

               —

               zaviazať Komisiu žalobcovi, po prvé, priznať sumu vo výške 53 000 eur za stratu možnosti byť povýšený do platovej triedy A5 v rámci povyšovania 2003, upraviť jeho práva na dôchodok zaplatením zodpovedajúcich príspevkov, po druhé, zaplatiť žalobcovi mesačne sumu vo výške 400 eur (suma zodpovedajúca 70 % rozdielu medzi dávkami v prípade invalidity, ktoré poberá, a sumou, ktorú by poberal, keby bol v roku 2003 povýšený) a po tretie, zaplatiť sumu vo výške 35 000 eur ako náhradu utrpenej nemajetkovej ujmy, ktorá vyplýva zo zachovania jeho nezákonnej administratívnej situácie, napriek, najmä rozsudkom Súdu prvého stupňa z 20. apríla 2005 a zo 6. októbra 2009 a Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 13. decembra 2007,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec F-103/09: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  13. júla 2010 — Allen a i./Komisia (Verejná služba — Pracovníci v rámci projektu JET — Žaloba o náhradu škody — Primeraná lehota — Omeškanie)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/72

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 13. júla 2010 — Allen a i./Komisia
      (Vec F-103/09) (1)

      (Verejná služba - Pracovníci v rámci projektu JET - Žaloba o náhradu škody - Primeraná lehota - Omeškanie)
      (2010/C 288/136)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: John Allen (Horspath, Spojené kráľovstvo) a i. (v zastúpení: P. Lasok, QC, I. Hutton a B. Lask, barristers)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na náhradu škody spôsobenej žalobcom tým, že žalovaná ich neprijala do služobného pomeru ako dočasných zamestnancov v období, počas ktorého pracovali v spoločnom podniku JET

         Výrok uznesenia

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  J. Allen a 110 iných žalobcov, ktorých mená sú uvedené v zozname žalobcov, sú povinní nahradiť všetky trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010, s. 51.


title: Vec C-407/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  27. marca 2013 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/58

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. marca 2013 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-407/12) (1)

   2013/C 225/121
   Jazyk konania: slovinčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 27.10.2012.


title: Vec C-585/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 13. decembra 2010 — Niels Møller/Haderslev Kommune

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 13. decembra 2010 — Niels Møller/Haderslev Kommune
   (Vec C-585/10)
   2011/C 38/10
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Niels Møller

      Žalovaný: Haderslev Kommune

      Prejudiciálna otázka

   Má sa bod 6.6 písm. c) prílohy I smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 (1) o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia vykladať tak, že sa vzťahuje na miesta pre prasnice prvôstky?

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80.


title: Vec C-84/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Sonos Europe BV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 2658/87 — Colná únia a spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Položky 8517, 8518, 8519, 8527 a 8543 — Samostatný prístroj konštruovaný na streamingové zachytávanie, prijímanie a reprodukciu audio-digitálnych dát formou zosilneného zvuku)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/14

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Sonos Europe BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-84/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 2658/87 - Colná únia a spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Položky 8517, 8518, 8519, 8527 a 8543 - Samostatný prístroj konštruovaný na streamingové zachytávanie, prijímanie a reprodukciu audio-digitálnych dát formou zosilneného zvuku))
   (2016/C 156/19)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sonos Europe BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení, ktoré vyplýva z nariadenia Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008 a nariadenia Komisie (ES) č. 948/2009 z 30. septembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že taký samostatný prístroj konštruovaný na streamingové zachytávanie, prijímanie a reprodukciu audiodigitálnych dát formou zosilneného zvuku, akým je prístroj dotknutý vo veci samej, sa má s výhradou posúdenia všetkých dostupných skutkových okolností vnútroštátnym súdom zaradiť do položky 8519 tejto nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015.


title: Vec C-128/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Antoine Boxus, Willy Roua/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Antoine Boxus, Willy Roua/Région wallonne
   (Vec C-128/09)
   2009/C 153/35
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Antoine Boxus, Willy Roua

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 1 ods. 5 smernice 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) vykladať tak, že zo svojej pôsobnosti vylučuje právnu úpravu — akou je dekrét valónskeho regiónu zo 17. júla 2008 o niektorých povoleniach, na ktoré sa vzťahujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu — ktorá uvádza, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“ na udelenie stavebného povolenia, environmentálneho povolenia a osobitných povolení na činnosti a práce, ktoré táto právna úprava taxatívne vymedzuje, a ktorá „schvaľuje“ povolenia, pre ktoré je uvedené, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“?

               2.

                           a)

                           Bránia články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (2) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3) právnemu systému, kde je povolenie na uskutočnenie projektu, u ktorého sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie, vydané legislatívnym aktom, proti ktorému neexistuje opravný prostriedok pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú stránku rozhodnutia, ktoré povoľuje uskutočniť projekt?

                           b)

                           Má sa článok 9 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (4), vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, na ktoré sa vzťahuje ustanovenie článku 6, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

                           c)

                           So zreteľom na Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, má sa článok 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec T-275/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Drahtwerk St. Ingbert a i./Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/28

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Drahtwerk St. Ingbert a i./Komisia
   (Vec T-275/14)
   2014/C 223/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (St. Ingbert, Nemecko), DWK Drahtwerk Köln GmbH (Kolín, Nemecko), Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Nemecko), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Nemecko), Stahlguss Saar GmbH (St. Ingbert) a Zentralkokerei Saar GmbH (v zastúpení: S. Altenschmidt a H. Janssen, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže príplatok EEG a osobitný systém náhrad, ktoré sú upravené v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“), nepredstavujú poskytnutie štátnych alebo štátom kontrolovaných prostriedkov. Všetky relevantné skutočnosti pre kvalifikáciu týchto opatrení sa zistili v prípravnom konaní medzi Komisiou a Spolkovou republikou Nemecko. Neostali už žiadne pochybnosti, o ktorých by mala Komisia rozhodnúť v konaní podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, článku 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a zásady právnej istoty

                           —

                           Žalobkyne na tomto mieste tvrdia, že Komisia porušila článok 108 ods. 1 ZFEÚ a zásadu právnej istoty tým, že uplatnila konanie pre nové pomoci podľa článku 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 namiesto konania pre existujúce pomoci podľa článku 17 a nasl. nariadenia č. 659/1999 na preskúmanie svojho predbežného posúdenia EEG ako pomoci. V tejto súvislosti predovšetkým uviedli, že rozhodnutím z 22. mája 2002 Komisia nepovažovala EEG 2000 za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže sa neuskutočnil transfer štátnych prostriedkov. Zmeny z EEG 2000 na EEG 2012 nie sú v porovnaní s rozhodnutím Komisie z 22. mája 2002 zásadné. Komisia tak mohla namietať zmenený právny názor Komisie v konaní podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ bez zaťaženia žalobkýň.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv a práva byť vypočutý

                           —

                           Žalobkyne ďalej tvrdia, že žalovaná vydala napadnuté rozhodnutie bez poskytnutia možnosti žalobkyniam sa predtým vyjadriť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-435/17: Žaloba podaná 30. marca 2017 – Grendene/EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/54

         Žaloba podaná 30. marca 2017 – Grendene/EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)
   (Vec T-435/17)
   (2017/C 283/83)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grendene, SA (Sobral, Brazília) (v zastúpení: J. L. de Castro Hermida, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hipanema (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky označujúcej Európsku úniu, ktorá obsahuje slovný prvok „HIPANEMA“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 154 586.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. januára 2017 vo veci R 629/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a nahradil ho iným rozhodnutím, ktorým sa konštatuje podobnosť výrobkov, na ktoré sa vzťahuje sporná ochranná známka s výrobkami chránenými skoršími ochrannými známkami v rozsahu nevyhnutnom na uznanie podobnosti medzi týmito výrobkami na účely článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie,

               —

               v prípade uznania uvedenej podobnosti medzi výrobkami, porovnal z verbálneho hľadiska kolidujúce označenia, čo nebolo uskutočnené v námietkovom konaní ani v rámci odvolania pred správnym orgánom, a následne došiel k záveru o zhodnosti fonetických a významových aspektov a podobnosti grafických aspektov týchto kolidujúcich označení, a povolil nekonfliktnú koexistenciu kolidujúcich ochranných známok a teda zamietol žiadosť o ochranu Únie medzinárodnej ochrannej známke č. 1 154 586 „HIPANEMA“ triedy 14. Ak by sa Všeobecný súd domnieval, že na to nemá právomoc, aby predložil vec odvolaciemu senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo, ktorý je povinný vychádzať z podobnosti kolidujúcich ochranných známok.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-490/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Freistaat Bayern/Verlag Esterbauer GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právna ochrana databáz — Smernica 96/9/ES — Článok 1 ods. 2 — Pôsobnosť — Databázy — Topografické mapy — Nezávislosť prvkov tvoriacich databázu — Možnosť oddelenia týchto prvkov bez ovplyvnenia hodnoty ich informačného obsahu — Zohľadnenie účelu topografickej mapy pre užívateľov)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Freistaat Bayern/Verlag Esterbauer GmbH
   (Vec C-490/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právna ochrana databáz - Smernica 96/9/ES - Článok 1 ods. 2 - Pôsobnosť - Databázy - Topografické mapy - Nezávislosť prvkov tvoriacich databázu - Možnosť oddelenia týchto prvkov bez ovplyvnenia hodnoty ich informačného obsahu - Zohľadnenie účelu topografickej mapy pre užívateľov))
   (2015/C 429/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Freistaat Bayern

      Žalovaná: Verlag Esterbauer GmbH

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz sa má vykladať v tom zmysle, že geografické údaje, ktoré sú extrahované treťou osobou z topografickej mapy na účely zhotovenia inej mapy a jej uvedenia na trh, si po svojej extrakcii zachovávajú dostatočnú informačnú hodnotu na to, aby ich bolo možné kvalifikovať ako „nezávislé materiály“ určitej „databázy“ v zmysle uvedeného ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec C-211/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Taliansko) 15. apríla 2016 – Bimotor SpA/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Taliansko) 15. apríla 2016 – Bimotor SpA/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino
   (Vec C-211/16)
   (2016/C 251/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Bimotor SpA

      Odporkyňa: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

      Prejudiciálna otázka

   Bráni predpis práva Spoločenstva v oblasti DPH (šiesta smernica Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977, zmenená a doplnená smernicou 2002/38/ES (2) a smernicou 2006/112/ES (3)) právnej úprave členského štátu – akou je článok 34 ods. 1 zákona č. 388 z 23. decembra 2000 – na základe ktorej nemožno vrátiť alebo započítať pohľadávky týkajúce sa DPH v rámci jedného daňového roku v plnom rozsahu, ale iba v rámci vopred stanovenej maximálnej hranice?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2002/38/ES zo 7. mája 2002, ktorá mení a dopĺňa a dočasne mení a dopĺňa smernicu 77/388/EHS, pokiaľ ide o úpravy týkajúce sa dane z pridanej hodnoty s ohľadom na služby rozhlasového a televízneho vysielania a určité služby dodávané elektronicky (Ú. v. ES L 128, 2002, s. 41; Mim. vyd. 09/001, s. 358).

      (3)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. júna 2005 vo veci T-265/03, Helm Düngemittel GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev (Potravinová pomoc — Čiastočné uplatnenie záruky dodania — Žiadosť o vrátenie uplatnenej sumy — Arbitrážna doložka — Žaloba o neplatnosť — Neprípustnosť)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/18

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 9. júna 2005
   vo veci T-265/03, Helm Düngemittel GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Potravinová pomoc - Čiastočné uplatnenie záruky dodania - Žiadosť o vrátenie uplatnenej sumy - Arbitrážna doložka - Žaloba o neplatnosť - Neprípustnosť)
   (2005/C 229/37)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-265/03, Helm Düngemittel GmbH, so sídlom v Hamburgu (Nemecko), v zastúpení: W. Waschmann, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: G. Berscheid a M. Niejahr, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na zrušenie listu Komisie z 23. mája 2003 o uplatnení časti záruky dodania zloženej žalobcom z dôvodu omeškania dodávky hnojiva poskytovaného v rámci operácie potravinovej pomoci v prospech Severnej Kórey na základe nariadenia Komisie (ES) č. 2519/97 zo 16. decembra 1997, ktoré ustanovuje všeobecné pravidlá získavania výrobkov určených na dodanie podľa nariadenia Rady (ES) č. 1292/96 ako potravinová pomoc spoločenstva (Ú. v. ES L 346, s. 23), Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia J. Azizi a E. Cremona, tajomník: H. Jung, vydal 9. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 4.10.2003.


title: Vec C-214/08 P: Odvolanie podané 22. mája 2008 : Philippe Guigard proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z  11. marca 2008 vo veci T-301/05, Guigard/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/19

         Odvolanie podané 22. mája 2008: Philippe Guigard proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z 11. marca 2008 vo veci T-301/05, Guigard/Komisia
   (Vec C-214/08 P)
   (2008/C 223/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Philippe Guigard (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 11. marca 2008 vo veci T-301/05,

               —

               vyhovieť návrhom na zrušenie a náhradu škody, ktoré predložil odvolateľ v rámci konania na prvom stupni,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania, ktorý bol žalovanou v rámci konania na prvom stupni, na náhradu všetkých trov konania týkajúcich sa žaloby o neplatnosť a odvolania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca uvádza v podstate tri dôvody na podporu svojho odvolania.
   V prvom dôvode, ktorý sa skladá z dvoch častí, odvolateľ uvádza najprv, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho výkladu štvrtého dohovoru z Lomé (1).
   Omyl spočíval na jednej strane v tom, že Súd prvého stupňa usúdil, že podľa článku 313 ods. 2 písm. k) dohovoru z Lomé prináleží vnútroštátnemu zadávateľovi rozhodnúť o zamestnaní konzultantov a expertov technickej pomoci bez toho, aby zohľadnil právomoc kontroly rozpočtu a riadenia fondov, priznanú Komisii uvedeným dohovorom a povinnosť, ktorú má Komisia, a to ponúknuť vnútroštátnemu zadávateľovi technickú pomoc pri rokovaniach o zmluvách.
   Na druhej strane omyl Súdu prvého stupňa spočíva v tom, že usúdil, že návrh vnútroštátneho zadávateľa Komisii s cieľom schválenia rozhodnutia o predĺžení pracovnej zmluvy odvolateľa musí obsahovať výslovný odkaz na článok 314 dohovoru z Lomé nato, aby začala plynúť lehota 30 dní uvedená v tomto ustanovení, hoci takáto požiadavka z tohto článku vôbec nevyplýva. Podľa odvolateľa Súd prvého stupňa, keby poskytol správny výklad uvedeného článku, konštatoval by nedodržanie uvedenej lehoty zo strany Komisie.
   Odvolateľ v druhom dôvode tvrdí ďalej, že napadnutý rozsudok obsahuje zjavné protirečenie v odôvodnení, pretože Súd prvého stupňa rozhodol, pokiaľ ide o dôvod založený na porušení článku 317 písm. a) dohovoru z Lomé, na jednej strane, že tento dôvod je uplatňovaný neskoro a na druhej strane, že sa v podstate zhoduje s dôvodom založeným na porušení článku 313 ods. 2 písm. k) toho istého dohovoru. Podľa odvolateľa ten istý dôvod nemožno zamietnuť naraz ako neprípustný a aj ako nedôvodný.
   V treťom dôvode odvolateľ napokon tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil jeho práva na obranu tým, že na jednej strane nezohľadnil všetku argumentáciu, ktorú odvolateľ predniesol na pojednávaní a na druhej strane skreslil dosah jeho žalobného dôvodu založeného na porušení zásad starostlivosti, riadnej správy vecí verejných a ochrany legitímnej dôvery.

      (1)  Štvrtý dohovor uzatvorený medzi štátmi Afriky, Karibiku a Tichého oceánu (AKT) a Európskym hospodárskym spoločenstvom, podpísaný v Lomé 15. decembra 1989 (schválený rozhodnutím Rady a Komisie 91/400/ESUO, EHS z 25. februára 1991, o uzatvorení štvrtého dohovoru AKT-EHS [neoficiálny preklad], Ú. v. ES L 229, s. 1), zmenený a doplnený dohodou podpísanou na ostrove Maurícius 4. novembra 1995 (Ú. v. ES L 156, s. 3).


title: Vec T-42/13: Žaloba podaná 28. januára 2013 — 1. garantovaná/Komisia

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/30

         Žaloba podaná 28. januára 2013 — 1. garantovaná/Komisia
   (Vec T-42/13)
   2013/C 79/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: M. Powell, solicitor, G. Forwood, barrister, M. Staroň a P. Hodál, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil list Komisie z 21. decembra 2012 vo veci COMP/39.396 — Acetylid vápenatý v rozsahu, v akom:

                           —

                           uplatňuje úrokovú sadzbu 4,5 % na obdobia, počas ktorých Všeobecný súd odložil výkon článku 2 rozhodnutia Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 vo veci COMP/39.396 — Činidlá založené na acetylide vápenatom a horčíku pre oceliarsky a plynárenský priemysel, pokiaľ ide o žalobkyňu a ďalej povinnosť žalobkyne zriadiť bankovú záruku s cieľom zabrániť okamžitému vymáhaniu pokuty, ktorá jej bola uložená na základe článku 2 napadnutého rozhodnutia,

                           —

                           stanovuje výšku zostatku k 25. januáru 2013, ktorý pokrýva pokutu a penále z omeškania, na 20 293 586,60 eura,

                           —

                           určuje, že žalobkyňa má najneskôr do 25. januára 2013 buď predbežne zaplatiť sumu vo výške 20 293 586,60 eura, alebo zriadiť prijateľnú finančnú zábezpeku, ktorá pokrýva túto sumu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia nedisponovala nijakým právnym základom na uloženie úrokov za obdobie, na ktoré sa vzťahuje predbežné opatrenie vydané ex parte20. októbra 2009 v rozsahu, v akom odložilo výkon článku 2 rozhodnutia Komisie K(2009) 5791, pokiaľ ide o žalobkyňu. Preto sa pokuta nestala „splatnou“ v zmysle článku 79 písm. c) vykonávacích pravidiel (1). Na základe zásady, podľa ktorej vedľajší záväzok sleduje hlavný záväzok, nemôžu úroky súvisiace s pokutou začať bežať skôr, než sa pokuta stane splatnou.

               2.

               Vo svojom druhom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že pokiaľ ide o obdobie, na ktoré sa vzťahuje predbežné opatrenie, uplatnenie úrokov z omeškania vo výške 4,5 % ohrozilo legitímnu dôveru žalobkyne, lebo predbežné opatrenie z 2. marca 2011 odložilo povinnosť žalobkyne zriadiť bankovú záruku s cieľom zabrániť okamžitému vymáhaniu pokuty, ktorá jej bola uložená na základe článku 2 rozhodnutia K(2009) 5791. Žalobkyňa sa tak dostala do rovnakej situácie, v akej by bola, keby zriadila bankovú záruku. Z tohto dôvodu bola žalobkyňa oprávnená odvolávať sa na svoju legitímnu dôveru, ktorá bola založená na liste Komisie z 24. júla 2009, ktorým bolo oznámené rozhodnutie K(2009) 5791, že úroky z pokuty sa majú zaplatiť na základe úrokovej sadzby stanovenej v článku 86 ods. 5 vykonávacích pravidiel.

               3.

               Vo svojom treťom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že uplatnenie úrokov z omeškania vo výške 4,5 % na obdobia, na ktoré sa vzťahujú predbežné opatrenia, zbavuje predbežné opatrenia potrebného účinku, lebo tieto dve úrokové sadzby uvedené v článku 86 ods. 2 písm. b) a v článku 86 ods. 5 vykonávacích pravidiel majú za cieľ podporiť podniky, aby vytvorili bankové záruky a penalizovať podniky, ktoré odmietnu zaplatiť pokutu, ktorá sa stane splatnou alebo vytvoriť primeranú bankovú záruku. Žalobkyňa by nemala byť penalizovaná uplatnením penalizačnej úrokovej sadzby z dôvodu, že nevytvorila bankovú záruku v situácii, keď Všeobecný súd jednak odložil výkon rozhodnutia o pokute a jednak rozhodol, že bolo objektívne nemožné, aby žalobkyňa vytvorila bankovú záruku.

               4.

               Vo svojom štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že uplatnenie úrokov z omeškania vo výške 4,5 % na obdobia, na ktoré sa vzťahujú predbežné opatrenia, porušuje zásadu proporcionality. Je neprimerané potrestať žalobkyňu uplatnením úrokov určených na základe úrokových sadzieb uvedených v článku 86 ods. 2 písm. b) vykonávacích pravidiel v situácii, keď pokuta nebola splatná a súd Únie rozhodol, že žalobkyňa nebola schopná zaplatiť pokutu alebo vytvoriť primeranú bankovú záruku.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145), v znení zmien a doplnení.


title: Vec T-102/08 P: Odvolanie podané 25. februára 2008 : Asa Sundholm proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  13. decembra 2007 vo veci F-27/07, Sundholm/Komisia

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/38

         Odvolanie podané 25. februára 2008: Asa Sundholm proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 13. decembra 2007 vo veci F-27/07, Sundholm/Komisia
   (Vec T-102/08 P)
   (2008/C 107/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Asa Sundholm (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. decembra 2007 vo veci F-27/07,

               —

               rozhodnúť novými opatreniami tak, ako mal rozhodnúť už prvostupňový súd: zrušiť rozhodnutie, ktorým bolo vypracované hodnotenie služobného postupu žalobkyne pre obdobie od 1. júla do 31. decembra 2002 podľa rozsudku Súdu prvého stupňa z 20. apríla 2005,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov prvostupňového, ako aj odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom odvolaní sa odvolateľka domáha zrušenia rozsudku Súdu pre verejnú službu, ktorým bola zamietnutá žaloba, ktorou sa domáhala zrušenia rozhodnutia Komisie, ktorého predmetom bola správa o jej služobnom postupe počas obdobia od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002, pričom prvá správa o služobnom postupe za uvedené obdobie bola zrušená rozsudkom Súdu prvého stupňa z 20. apríla 2005 (1).
   Žalobkyňa na podporu svojho odvolania uvádza jeden dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, porušení článku 233 ES a nedodržaní práva Spoločenstva o osobitnej povinnosti odôvodnenia.
   Odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nezohľadnil dosah rozsudku Súdu prvého stupňa z 20. apríla 2005, ako aj článku 233 ES, keď sa domnieval, že menovací orgán nemusel pre vykonávacie opatrenia rozsudku a s ohľadom na jeho odôvodnenie, ako aj dobu, ktorá uplynula od vydania zrušeného rozhodnutia do rozhodnutia vydaného na vykonanie rozsudku, poskytnúť širšie odôvodnenie, vzhľadom na povinnosť administratívy odôvodniť osobitným spôsobom správu o služobnom postupe prijatú podľa rozsudku Súdu prvého stupňa, a ktorá bola navyše podľa odvolateľky prijatá oneskorene.
   Odvolateľka okrem toho tvrdí, že Súd pre verejnú službu nerešpektoval zásadu res iudicata veci rozhodnutej Súdom prvého stupňa, keď súhlasil, že len odstránenie komentárov, ktoré boli protiprávne zohľadnené, predstavuje správnu opravu hodnotiacej správy žalobkyne.

      (1)  Rozsudok Súdu prvého stupňa Sundholm/Komisia, T-86/04, neuverejnený v Zbierke.


               3.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/14

         Žaloba Dozorného úradu EZVO proti Islandskej republike podaná 28. júna 2013
   (Vec E-10/13)
   2013/C 287/10
   Dňa 28. júna 2013 podal Dozorný orgán EZVO v zastúpení Xavierom Lewisom a Mariou Moustakaliovou, splnomocnených zástupcov Dozorného orgánu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium na Súdny dvor EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Island si nesprávnym vykonaním článku 2 ods. 1 písm. a) až d) a článku 2 ods. 2 písm. a) a b) aktu uvedeného v bode 21b prílohy XVIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie)] v znení prispôsobenom Dohode o EHP protokolom 1 k tejto dohode nesplnil povinnosti podľa uvedeného aktu.

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               V žalobe sa uvádza, že Island nedosiahol do 20. augusta 2012 súlad s odôvodneným stanoviskom Dozorného úradu EZVO z 20. júna 2012 týkajúcim sa nesprávneho vykonania článku 2 ods. 1 písm. a) až d) a článku 2 ods. 2 písm. a) a b) aktu uvedeného v bode 21b prílohy XVIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie)] (ďalej len „smernica“).

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Island si tým, že v stanovenom čase neprijal všetky opatrenia potrebné na vykonanie smernice, nesplnil povinnosti podľa článku 2 ods. 1 písm. a) až d) a článku 2 ods. 2 písm a) a b) smernice.


title: Vec T-43/05: Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Camper, S.L. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/26

         Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Camper, S.L. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-43/05)
   (2005/C 106/58)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Camper, S.L., so sídlom v Inca, Malorka (Španielsko), v zastúpení: I. Temiñ o Ceniceros, podal dňa 31. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom bol JC AB, so sídlom v Mölnlycke (Švédsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhovel odvolaniu proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) vo veci R 170/2004-1, ktorým bolo zamietnuté odvolanie podané proti zamietnutiu zápisu ochrannej známky Spoločenstva 1.954.601 v triede 25,

               —

               vyslovil, že zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 1.954.601 „BROTHERS BY CAMPER“ je možný pre všetky výrobky v triede 25,

               —

               vyslovil, že každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania a polovicu spoločných výdavkov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Dotknutá ochranná známka Spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „BROTHERS by CAMPER“ pre tovary a služby v triedach 18, 25 a 39 (koža, oblečenie, obuv, pokrývky hlavy, doprava ...) – prihláška č. 1 954 601

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaného v konaní o námietkach:

               JC AB

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Švédska, fínska a dánska obrazová ochranná známka „Brothers“ pre tovary v triede 25 (odev, obuv a pokrývky hlavy)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietok v rozsahu, v akom sa zakladala na skoršom švédskom zápise. Vyhovenie námietkam pre časť namietaných výrobkov, a to „oblečenie, obuv, pokrývky hlavy“ triedy 25 v rozsahu, v akom sa zakladala na skoršom dánskom a fínskom zápise.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania žalobcu

               Žalobné dôvody:

               Sporné ochranné známky nie sú podobné do tej miery, aby existovala pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.


title: Spojené veci C-260/06 a C-261/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Montpellier – Francúzsko) – Trestné konanie proti Daniel Escalier (C-260/06), Jean Bonnarel (C-261/06) (Prípravky na ochranu rastlín — Súbežný dovoz — Konanie o povolení na uvedenie na trh — Prípustnosť — Podmienky — Dodržiavanie zásady proporcionality)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/18

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Montpellier – Francúzsko) – Trestné konanie proti Daniel Escalier (C-260/06), Jean Bonnarel (C-261/06)
   (Spojené veci C-260/06 a C-261/06) (1)

   (Prípravky na ochranu rastlín - Súbežný dovoz - Konanie o povolení na uvedenie na trh - Prípustnosť - Podmienky - Dodržiavanie zásady proporcionality)
   (2007/C 315/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel de Montpellier
   Účastníci trestných konaní pred vnútroštátnym súdom
   Daniel Escalier (C-260/06), Jean Bonnarel (C-261/06)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour d'appel de Montpellier – Výklad článkov 28 a 30 Zmluvy ES a smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá poľnohospodárovi, ktorý na vlastné potreby svojho poľnohospodárskeho podniku vykoná dovoz prípravku na ochranu rastlín pochádzajúceho z iného členského štátu, v ktorom už mu bolo vydané povolenie na uvádzanie na trh v súlade so smernicou 91/414/EHS, požiadať o zjednodušený postup povolenia na uvádzanie na trh s cieľom overiť podmienky zhody prípravku a je podmienená zaplatením poplatku vo výške 800 eur
   Výrok rozsudku
   Členský štát môže podriadiť zjednodušenému postupu povolenia na uvádzanie na trh súbežný dovoz prípravku na ochranu rastlín pochádzajúceho z iného členského štátu, v ktorom už mu bolo vydané takéto povolenie, ak dovoz vykoná poľnohospodár na vlastné potreby svojho poľnohospodárskeho podniku, pričom takto udelené povolenie na uvádzanie na trh sa viaže na každého podnikateľa osobitne. Toto povolenie nemôže byť podmienené označením dovezeného prípravku vlastnou značkou dotknutého podnikateľa, ak je týmto podnikateľom poľnohospodár, ktorý vykonáva súbežný dovoz na vlastné potreby svojho poľnohospodárskeho podniku. Uvedené povolenie nemôže podliehať platbe poplatku, ktorý nie je primeraný nákladom vzniknutým kontrolou alebo administratívnymi krokmi potrebnými na posúdenie žiadosti o povolenie. Paušálne ohodnotenie týchto nákladov je však prípustné, ak bude dodržaná zásada proporcionality.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-208/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Taliansko) 15. apríla 2013 — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio (Taliansko) 15. apríla 2013 — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Vec C-208/13)
   2013/C 207/18
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Žalovaní: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú ustanovenia vnútroštátneho práva členských štátov Únie, ktoré stanovujú minimálne prevádzkové náklady v odvetví automobilovej dopravy a zahŕňajú heteronómny spôsob stanovenia konštitutívneho prvku poplatku za služby, t. j. zmluvnej ceny, zlučiteľné s ochranou voľnej hospodárskej súťaže, voľného pohybu firiem, slobodou usadiť sa a poskytovania služieb (podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ a článkov 101, 49, 56 a 96 ZFEÚ) a v akom rozsahu?

               2.

               Možno obmedzenia uvedených zásad odôvodniť potrebami ochrany verejného záujmu týkajúceho sa bezpečnosti cestnej premávky, prípadne za akých podmienok, a môže sa v rámci uvedenej funkčnej perspektívy uplatniť stanovenie minimálnych prevádzkových nákladov podľa ustanovenia článku 83a zákonného dekrétu č. 112/2008 v znení neskorších predpisov?

               3.

               Môže sa stanovenie minimálnych prevádzkových nákladov v rámci uvedeného hľadiska ďalej ponechať, pri neexistencii legislatívne predurčených kritérií, na dobrovoľné dohody medzi kategóriami dotknutých subjektov a, subsidiárne, na orgány, ktorých zloženie sa vyznačuje silnou prítomnosťou osôb zastupujúcich súkromné hospodárske subjekty daného odvetvia?


title: Vec C-154/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgserichts (Nemecko) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH/Spolková republika Nemecko

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgserichts (Nemecko) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-154/07)
   (2007/C 140/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgsericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Firma 01051 Telekom GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG
   Prejudiciálne otázky
   Má sa smernica Komisie 90/388/EHS z 28. júna 1990 o súťaži na trhoch pre telekomunikačné služby [neoficiálny preklad] (smernica o hospodárskej súťaži) (1) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/33/ES z 30. júna 1997 o prepojení v telekomunikáciách vzhľadom na zabezpečenie univerzálnej služby a interoperability prostredníctvom uplatňovania princípov otvorenej siete (ONP) [neoficiálny preklad] (smernica o prepojení) (2) chápať v tom zmysle, že v roku 2003 vnútroštátny regulačný úrad nemohol zaviazať prevádzkovateľa siete vzájomne prepojenej s verejnou telekomunikačnou účastníckou sieťou zaplatiť prevádzkovateľovi účastníckej siete s dominantným postavením na trhu príspevok na vyrovnanie deficitu vzniknutého prevádzkovateľovi účastníckej siete z dôvodu poskytovania pripojenia účastníka?
   V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
   Je vnútroštátny súd v konaní o schválení povolenia využitia prevádzkovateľa telekomunikačnej siete povinný zohľadniť nezlučiteľnosť takejto povinnosti, ktorá vyplýva z ustanovenia vnútroštátneho práva, s právom Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 192, s. 10.

      (2)  Ú. v. ES L 192, s. 32.


title: Vec C-377/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) 3. júla 2013 — Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) 3. júla 2013 — Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-377/13)
   2013/C 274/13
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A.

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 4 ods. 1 písm. c), článok 4 ods. 2 písm. a), článok 7 ods. 1 a článok 10 písm. a) smernice Rady 69/335/EHS (1) zo 17. júla 1969 (zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS (2) z 10. júna 1985) vnútroštátnej právnej úprave, akou je Decreto-lei č.o322-B/2001 zo 14. decembra 2001, ktorý daňou platenou z úkonov zdanil navýšenia základného kapitálu kapitálových spoločností uskutočnené formou konverzie pohľadávok akcionárov vyplývajúcich z vedľajších plnení, ktoré boli predtým uskutočnené v prospech spoločnosti, hoci tieto vedľajšie plnenia boli uskutočnené v peniazoch, ak sa vezme do úvahy, že k 1. júlu 1984 vnútroštátne predpisy zdaňovali vyššie uvedené navýšenia kapitálu, ktoré boli uskutočnené týmto spôsobom, daňou platenou z úkonov vo výške 2 %, a že k rovnakému dátumu navýšenia kapitálu uskutočnené v peniazoch boli od uvedenej dane oslobodené?

      (1)  Smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11).

      (2)  Smernica Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, ktorou sa mení smernica 69/335/EHS o nepriamych daniach z navŕšeného kapitálu (Ú. v. ES L 156, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 112).


title: Vec T-271/15 P: Odvolanie podané 28. mája 2015: Tuula Rajala proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. marca 2015 vo veci F-24/14, Rajala/ÚHVT

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/32

         Odvolanie podané 28. mája 2015: Tuula Rajala proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. marca 2015 vo veci F-24/14, Rajala/ÚHVT
   (Vec T-271/15 P)
   (2015/C 262/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Tuula Rajala (El Campello, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 18. marca 2015 vo veci F-24/14,

               —

               zrušil hodnotiacu správu odvolateľky za obdobie od 1. októbra 2011 do 31. decembra 2012,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť zaplatiť odvolateľke primerané odškodnenie, ktorého výšku má stanoviť Všeobecný súd, najmenej však vo výške 500 eur, ako náhradu škody za nemajetkovú ujmu, ktorú jej spôsobila predmetná hodnotiaca správa,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a pred Súdom pre verejnú službu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu skreslil dôležité skutočnosti a svoj rozsudok založil na skreslenom skutkovom stave. Odvolateľka uvádza tieto prípady skreslenia skutkového stavu:

                           —

                           skreslenie skutočnosti, že zdravotné problémy odvolateľky znemožnili dodržanie lehôt,

                           —

                           skreslenie skutočnosti, že počas časti hodnotiaceho obdobia bola jediným prieskumným pracovníkom, ktorý pracoval vo fínčine a počas zvyšnej časti hodnotiaceho obdobia bola jedným z dvoch jediných prieskumných pracovníkov, ktorí pracovali vo fínčine, a to malo negatívny vplyv na dodržanie lehôt,

                           —

                           skreslenie skutočnosti, že odvolateľka riešila neobyčajne vysoký počet veľmi komplexných a na rozhodnutie časovo náročných vecí,

                           —

                           skreslenie skutočnosti, že vykonanie rozsudku IP Translator [z 19. júna 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys, C-307/10, Zb., EU:C:2012:361] malo negatívny vplyv na produktivitu odvolateľky a dodržanie lehôt pre vydanie jej rozhodnutí,

                           —

                           skreslenie skutočnosti týkajúcej sa výpočtu dodržania lehôt odvolateľkou v porovnaní s ostatnými prieskumovými pracovníkmi.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na tvrdení, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že v súvislosti s posúdením výkonnosti odvolateľky nedošlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, hoci päť zo siedmych hodnotených schopností bolo vyhodnotených ako dosahujúcich úroveň požadovanú pre dané pracovné miesto.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Súd pre verejnú službu, keď zamietol dôvod založený na zneužití lojálnosti zo strany ÚHVT.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Súd pre verejnú službu, keď zamietol dôvod založený na zneužití legitímnej dôvery odvolateľky zo strany ÚHVT.


title: Vec T-460/08: Žaloba podaná 10. októbra 2008 – Komisia/Acentro Turismo

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/53

         Žaloba podaná 10. októbra 2008 – Komisia/Acentro Turismo
   (Vec T-460/08)
   (2008/C 313/94)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Aresu a A. Caeiros, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Acentro Turismo SpA (Miláno, Taliansko)
   Návrhy žalobkyne
   Komisia navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               uložil spoločnosti Acentro Turismo SpA povinnosť zaplatiť sumu 13 497,46 eura ako istinu,

               —

               uložil uvedenej spoločnosti povinnosť zaplatiť sumu 2 278,55 eura ako úroky z omeškania splatné ku dňu podania tejto žaloby, ako aj povinnosť zaplatiť úroky z omeškania, ktoré budú splatné po dni podania tejto žaloby až do dňa skutočného zaplatenia istiny, ktoré budú určené neskôr v závislosti od úrokovej sadzby stanovenej talianskymi právnymi predpismi,

               —

               uložil uvedenej spoločnosti povinnosť zaplatiť úroky z omeškania z vyššie uvedených úrokov z omeškania splatných ku dňu podania tejto žaloby, ktoré budú určené neskôr v závislosti od dňa uhradenia vyššie uvedených úrokov, ako aj od úrokovej sadzby stanovenej talianskymi právnymi predpismi,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa Komisia Európskych spoločenstiev ako zástupca Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Euratom) domáha, aby Súd prvého stupňa spoločnosti Acentro Turismo SpA založenej podľa talianskeho práva uložil povinnosť zaplatiť sumu 13 497,46 eura a úroky z omeškania dlžné na základe vykonávacích pravidiel stanovených v zmluve o poskytovaní služieb č. 349-90-04 TL ISP I uzavretej v roku 1990, ktorej cieľom je uvedenej spoločnosti priznať úlohy cestovnej kancelárie v Ispre.
   Komisia v tejto súvislosti tvrdí, že spoločnosť Acentro nezaplatila dve faktúry, ktoré Komisia vystavila na základe článku 8 spornej zmluvy, a že existencia tejto pohľadávky je dostatočne preukázaná s ohľadom na obsah tejto zmluvy, pričom sa zdá, že je predmetná pohľadávka určitá, likvidná a vymáhateľná.


title: Vec C-361/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 31. júla 2012 — Carratù/Poste Italiane SpA

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 31. júla 2012 — Carratù/Poste Italiane SpA
   (Vec C-361/12)
   2012/C 295/42
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Napoli

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Carmela Carratù

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je ustanovenie vnútroštátneho práva, ktorým sa vykonáva smernica 1999/70/ES (1) takým spôsobom, že v prípade nezákonného prerušenia vykonávania pracovnej zmluvy na základe neplatného ustanovenia o trvaní zmluvy stanovuje rozdielne a výrazne nižšie hospodárske dôsledky ako v prípadoch nezákonného prerušenia vykonávania zmluvy všeobecného súkromného práva na základe neplatného ustanovenia o trvaní takejto zmluvy, v rozpore so zásadou ekvivalencie?

               2.

               Je skutočnosť, že účinnosť sankcie zvýhodňuje zamestnávateľa porušujúceho zákon na úkor zamestnanca, ktorého zamestnávateľ predmetným porušením zákona poškodil, s tým, že doba trvania súdneho konania, a to aj tá štandardná, priamo poškodzuje pracovníka v prospech zamestnávateľa a reštitučná účinnosť konania sa znižuje pomerne s rastúcou dĺžkou konania, až takmer zanikne, v súlade s európskym právom v príslušnom rozsahu jeho pôsobnosti?

               3.

               Je skutočnosť, v rozsahu pôsobnosti európskeho práva podľa článku 51 Charty základných práv Európskej únie, že doba trvania súdneho konania, a to aj tá štandardná, priamo poškodzuje pracovníka v prospech zamestnávateľa a reštitučná účinnosť konania sa znižuje pomerne s rastúcou dĺžkou konania, až takmer zanikne, v súlade s článkom 47 Charty a článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd?

               4.

               Zahŕňa pojem pracovnoprávne podmienky podľa doložky 4 smernice 1999/70/ES, pri zohľadnení vysvetlenia podľa článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2000/78/ES (2) a článku 14 ods. 1 písm. c) smernice 2006/54/ES (3), aj dôsledky nezákonného prerušenia pracovného pomeru?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je rozdiel medzi dôsledkami, ktoré taliansky právny systém bežne stanovuje pri nezákonnom prerušení pracovného pomeru na dobu neurčitú a pracovného pomeru na dobu určitú, možné odôvodniť vzhľadom na doložku 4?

               6.

               Majú sa všeobecné zásady platného práva Spoločenstva týkajúce sa právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, rovnosti prostriedkov obrany v konaní, účinnej súdnej ochrany, práva na prejednanie veci nezávislým súdom a všeobecne práva na spravodlivé súdne konanie zaručené článkom 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii (v znení článku 1.8 Lisabonskej zmluvy a na ktorý sa odvolával článok 46 Zmluvy o Európskej únii v znení Zmluvy z Nice) — v spojení s článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaného v Ríme 4. novembra 1950 a s článkami 46, 47 a 52 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie, vyhlásenej v Nice 7. decembra 2000, tak ako boli prebraté do Lisabonskej zmluvy, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby Talianska republika po uplynutí dlhšieho časového obdobia (9 rokov) prijala také ustanovenie, akým je článok 32 ods. 7 zákona č. 183/10, ktoré mení dôsledky už prebiehajúcich súdnych konaní s tým dôsledkom, že priamo poškodzuje pracovníka v prospech zamestnávateľa a že reštitučná účinnosť konania sa znižuje pomerne s rastúcou dĺžkou konania, až takmer zanikne?

               7.

               V prípade, že Súdny dvor neuzná, že uvedené zásady sú horizontálne a všeobecne uplatniteľné základné zásady právneho systému Európskej únie, t. j. neskonštatuje rozpor ustanovenia, akým je článok 32 ods. 5 a 7 zákona č. 183/10, s povinnosťami vyplývajúcimi zo smernice 1999/70/ES a z Charty základných práv Európskej únie, má sa spoločnosť akou je žalovaná, ktorá má vlastnosti uvedené v bodoch 55 až 56 tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania, považovať za štátnu organizáciu na účel priameho vertikálneho uplatnenia európskeho práva, najmä doložky 4 smernice 1999/70/ES a Charty základných práv Európskej únie?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.

      (2)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.

      (3)  Ú. v. EÚ L 204, s. 23.


title: Vec C-203/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 16. mája 2008 – The Sporting Exchange Ltd, obchodujúca pod názvom Betfair /Minister van Justitie, Stichting de Nationale Sporttotalisator en Scientfic Games Racing

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 16. mája 2008 – The Sporting Exchange Ltd, obchodujúca pod názvom „Betfair“/Minister van Justitie, Stichting de Nationale Sporttotalisator en Scientfic Games Racing
   (Vec C-203/08)
   (2008/C 197/17)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: The Sporting Exchange Ltd, obchodujúca pod názvom „Betfair“

      Žalovaný: Minister van Justitie, Stichting de Nationale Sporttotalisator en Scientfic Games Racing
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 49 ES vykladať v tom zmysle, že ak sa v členskom štáte uplatňuje na poskytovanie služieb týkajúcich sa stávkových hier uzavretý licenčný systém, uplatnenie tohto článku bráni tomu, aby príslušný orgán tohto členského štátu zakázal poskytovateľovi služieb, ktorému už na poskytovanie týchto služieb prostredníctvom internetu bola udelená licencia v inom členskom štáte, ponúkať tieto služby prostredníctvom internetu takisto v prvom uvedenom členskom štáte?

               2.

               Možno výklad, ktorý Súdny dvor poskytol v mnohých jednotlivých prípadoch týkajúcich sa koncesií vzhľadom na článok 49 ES, a najmä na zásadu rovnosti a povinnosť transparentnosti, ktoré z neho vyplývajú, uplatniť na postup udeľovania licencie na poskytovanie služieb týkajúcich sa stávkových hier v rámci zákonom stanoveného systému jednej licencie?

               3.

                           a)

                           Môže v rámci zákonom stanoveného systému jednej licencie predĺženie licencie existujúceho držiteľa licencie bez toho, aby mali prípadní záujemcovia možnosť uchádzať sa o túto licenciu, predstavovať vhodný a primeraný prostriedok splnenia nevyhnutných požiadaviek všeobecného záujmu, ktoré Súdny dvor uznal ako odôvodnené obmedzenie slobody poskytovať služby vzhľadom na stávkové hry? Ak áno, za akých podmienok?

                           b)

                           Je na účely odpovede na otázku 3a) rozhodujúce, či bola otázka č. 2 zodpovedaná kladne alebo záporne?


title: Vec C-361/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Haarlem — Holandsko) — Hewlett-Packard Europe BV/Inspecteur van de Belstingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp [Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Multifunkčné tlačiarne s funkciou kopírovania pozostávajúce z modulu laserovej tlačiarne a modulu skenera — Podpoložka 84433191 — Platnosť nariadenia (ES) č. 1031/2008]

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Haarlem — Holandsko) — Hewlett-Packard Europe BV/Inspecteur van de Belstingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp
   (Vec C-361/11) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Multifunkčné tlačiarne s funkciou kopírovania pozostávajúce z modulu laserovej tlačiarne a modulu skenera - Podpoložka 8443 31 91 - Platnosť nariadenia (ES) č. 1031/2008)
   2013/C 63/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Haarlem

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hewlett-Packard Europe BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belstingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank Haarlem — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie multifunkčných tlačiarní pozostávajúcich z troch modulov (tlačenie, skenovanie, fotokopírovanie) — Pred 1. januárom 2007 zaradenie do podpoložky 8471 60 20 kombinovanej nomenklatúry umožňujúcej oslobodiť ich od cla v súlade s rozsudkom Súdneho dvora z 11. decembra 2008 v spojených veciach C-362/07 a C-363/07, Kip Europe (Zb. s. I-9489) — Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 291, s. 1)

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie prejudiciálnych otázok neodhalilo nič, čo by mohlo ovplyvniť platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, v rozsahu, v akom toto nariadenie do podpoložky 8443 31 91 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 254/2000 z 31. januára 2000, zaraďuje multifunkčné tlačiarne, akými sú tlačiarne, o ktoré ide v spore vo veci samej, ktoré majú funkciu kopírovania, pozostávajú z modulu laserovej tlačiarne a modulu skenera a boli prepustené do voľného obehu v apríli 2009.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-88/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 22. februára 2013 — Philippe Gruslin/Citibank Belgium SA

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 22. februára 2013 — Philippe Gruslin/Citibank Belgium SA
   (Vec C-88/13)
   2013/C 147/17
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v kasačnom konaní: Philippe Gruslin

      Odporkyňa v kasačnom konaní: Citibank Belgium SA

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 45 smernice Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (1) vykladať v tom zmysle, že pojem „platby podielnikom“ zahŕňa aj vydanie podielových listov na meno podielnikom?

      (1)  Ú. v. ES L 375, s. 3; Mim. vyd. 06/001, s. 139.


title: Vec C-43/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 18. decembra 2013 – ŠKO – ENERGO, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 18. decembra 2013 – ŠKO – ENERGO, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
   (Vec C-43/14)
   2014/C 142/11
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ŠKO–ENERGO, s.r.o.

      Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu takých vnútroštátnych predpisov, podľa ktorých bezodplatné pridelenie emisných kvót v príslušnom období podlieha dani z darovania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631.


title: Vec C-328/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. mája 2007 – SGL Carbon AG/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút — Oznámenie o spolupráci — Zásada ne bis in idem)

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. mája 2007 – SGL Carbon AG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-328/05 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút - Oznámenie o spolupráci - Zásada ne bis in idem)
   (2007/C 140/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: SGL Carbon AG (v zastúpení: M. Klusmann a F. Wiemer, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, M. Schneider, W. Mölls a H. Gading, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 15. júna 2005, SGL Carbon/Komisia (spojené veci T- 71/03, T-74/03, T-87/03 a T-91/03), ktorým Súd prvého stupňa čiastočne zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2002) 5083, konečné znenie, zo 17. decembra 2002 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES – Kartel týkajúci sa trhu so špeciálnymi grafitmi
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               SGL Carbon AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec T-333/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2017 – Josel/EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland (NN) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie — Slovná ochranná známka NN — Skoršia národná slovná ochranná známka NN — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Tvar, ktorý sa líši prvkami, ktoré ovplyvňujú rozlišovaciu spôsobilosť)]

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2017 – Josel/EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland (NN)
   (Vec T-333/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie - Slovná ochranná známka NN - Skoršia národná slovná ochranná známka NN - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Tvar, ktorý sa líši prvkami, ktoré ovplyvňujú rozlišovaciu spôsobilosť)])
   (2017/C 277/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Josel, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. L. Rivas Zurdo, neskôr J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Nationale-Nederlanden Nederland BV (Haag, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne E. Morée a A. Janssen, neskôr A. Janssen, R. Sjoerdsma a C. Jehoram, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. apríla 2015 (vec R 1531/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Josel a Nationale-Nederlanden Nederland

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Josel, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-103/15: Žaloba podaná 27. februára 2015 – Flabeg Deutschland/Komisia

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/62

         Žaloba podaná 27. februára 2015 – Flabeg Deutschland/Komisia
   (Vec T-103/15)
   (2015/C 138/81)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Flabeg Deutschland GmbH (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Küper a E.-M. Schwind, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej z 25. novembra 2014, vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), C (2014) 8786 final, predovšetkým články 1, 2, článok 3 body 1 a 2, články 4 a 5 (konštatovanie o povahe štátnej pomoci a nezlučiteľnosti systému EEG 2012 vrátane jeho osobitného režimu kompenzácie so spoločným trhom), ako aj článok 6 v spojení s článkom 7 (nariadenie okamžitého vrátenia časti pomoci jej príjemcami),

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: nie sú splnené podmienky stanovené článkom 107 ZFEÚ.
               Žalobkyňa tvrdí, že systém príplatku EEG a osobitný režim kompenzácie EEG 2012 nemajú povahu štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V prípade ak by sa osobitný režim kompenzácie EEG 2012 v tomto zmysle posúdil ako štátna pomoc, bol by odôvodnený článkom 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ (podpora vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu resp. rozvoj určitých hospodárskych činností alebo oblastí, bez nepriaznivého vplyvu na podmienky obchodu v rozpore so spoločným záujmom), a teda by neodporoval pravidlám štátnej pomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: neuplatniteľnosť príslušných usmernení Spoločenstva týkajúcich sa štátnej pomoci v oblasti životného prostredia a energií (the Environmental and Energy State Aid Guidelines – EEAG), ktoré sa vzťahujú na adaptačný plán.
               Žalobkyňa tvrdí, že sa na ňu nevzťahujú EEAG, ktoré sú smerodajné pre určenie výšky pomoci, ktorá sa má vrátiť v zmysle článku 3 sporného rozhodnutia žalovanej, a ktoré nadobudli účinnosť od 1. júla 2014, jednak preto, že posudzované nástroje systému príplatku EEG a osobitný režim kompenzácie EEG 2012 nepredstavujú štátnu pomoc, a jednak s ohľadom na zásadu zákonnosti správneho konania.


title: Vec C-551/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 31. októbra 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 31. októbra 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Vec C-551/16)
   (2017/C 030/24)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: J. Klein Schiphorst

      Druhý účastník konania: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno oprávnenie priznané v článku 64 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 883/2004 (1), s ohľadom na články 63 a 7 tohto nariadenia, na cieľ a obsah nariadenia, ako aj na voľný pohyb osôb a pracovníkov, uplatňovať takým spôsobom, že žiadosť o predĺženie obdobia na export dávok v nezamestnanosti sa v zásade zamietne, iba ak podľa názoru Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen predĺženie obdobia na export nemožno rozumne odoprieť s ohľadom na mimoriadne okolnosti konkrétneho prípadu, napríklad v prípade existencie konkrétnej a preukázateľnej perspektívy na zamestnanie?

               2.

               V prípade zápornej odpovede, akým spôsobom majú členské štáty uplatňovať oprávnenie priznané článkom 64 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 883/2004?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec C-141/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Middelburg (Holandsko) 20. marca 2012 — Y. S./Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Middelburg (Holandsko) 20. marca 2012 — Y. S./Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
   (Vec C-141/12)
   2012/C 157/04
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Middelburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Y. S.

      Žalovaný: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavujú údaje o dotknutej osobe, ktoré sú uvedené v návrhu rozhodnutia a ktoré sa týkajú tejto osoby, osobné údaje v zmysle článku 2 písm. a) smernice 95/46 (1)?

               2.

               Patrí právna analýza vykonaná v rámci návrhu rozhodnutia k osobným údajom v zmysle vyššie uvedeného predpisu?

               3.

               V prípade, ak Súdny dvor potvrdí, že vyššie uvedené údaje predstavujú osobné údaje, má spracovateľ, resp. orgán podľa článku 12 smernice 95/46 a článku 8 ods. 2 Charty EÚ (2), povinnosť poskytnúť aj informáciu o týchto osobných údajoch?

               4.

               Môže sa dotknutá osoba v tejto súvislosti odvolávať priamo na článok 41 ods. 2 písm. b) Charty EÚ, a ak áno, má sa časť vety tohto článku „za predpokladu rešpektovania oprávnených záujmov dôvernosti (rozhodnutia)“ vykladať v tom zmysle, že možno na základe tohto dôvodu odmietnuť právo na prístup k návrhu rozhodnutia?

               5.

               Má spracovateľ, resp. orgán v prípade, ak dotknutá osoba podá žiadosť o poskytnutie prístupu k návrhu rozhodnutia, povinnosť poskytnúť kópiu tohto dokumentu, aby tak rešpektoval právo na prístup?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. EÚ L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).

      (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 303, 2007, s. 1).


title: Vec C-359/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 8. júla 2011 — Alexandra Schulz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 8. júla 2011 — Alexandra Schulz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG
   (Vec C-359/11)
   2011/C 311/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Alexandra Schulz

      Žalovaná: Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 3 ods. 3 v spojení s prílohou A písm. b) a/alebo c) smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (1), vykladať tak, že vnútroštátna právna úprava o zmene ceny v zmluvách o dodávkach plynu s odberateľmi plynu v domácnostiach, ktorí sú zásobovaní plynom v rámci všeobecnej zásobovacej povinnosti (tarifní zákazníci), spĺňa požiadavky na nevyhnutnú mieru transparentnosti, ak v nej síce nie je uvedená pohnútka, podmienky a obsah zmeny ceny, avšak je zaručené, že dodávateľský plynárenský podnik oznámi svojim odberateľom každé zvýšenie ceny v primeranej lehote v predstihu a odberatelia majú právo na odstúpenie od zmluvy, ak im oznámené zmenené podmienky nevyhovujú?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230.


title: Vec C-182/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 18. apríla 2011 — Econord Spa/Comune di Cagno a Comune di Varese

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 18. apríla 2011 — Econord Spa/Comune di Cagno a Comune di Varese
   (Vec C-182/11)
   2011/C 211/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Econord Spa

      Odporkyne: Comune di Cagno, Comune di Varese

      Ďalší účastník konania: Aspem Spa

      Prejudiciálna otázka

   Má sa zásada, podľa ktorej je situácia jedného verejnoprávneho subjektu podieľajúceho sa na základnom imaní účelovej spoločnosti irelevantná, uplatniť aj na prípad ako v prejednávanej veci, kde jedna zo združených obcí vlastní len jednu akciu účelovej spoločnosti, a dohody akcionárov, ktoré uzavreli verejnoprávne subjekty, neumožňujú obci podieľajúcej sa na základnom imaní spoločnosti nijakým spôsobom účinne túto spoločnosť kontrolovať, takže majetkovú účasť v spoločnosti možno považovať len za formálny rámec zmluvy o poskytovaní služieb?


title: Vec T-201/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2014 – Si.mobil/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Slovinský trh mobilných komunikačných služieb — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti — Zaoberanie sa orgánu hospodárskej súťaže členského štátu vecou — Nedostatok záujmu Únie“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2014 – Si.mobil/Komisia
   (Vec T-201/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Slovinský trh mobilných komunikačných služieb - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Zaoberanie sa orgánu hospodárskej súťaže členského štátu vecou - Nedostatok záujmu Únie“))
   (2015/C 056/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: pôvodne P. Alexiadis a E. Sependa, solicitors, neskôr M. Alexiadis, P. Figueroa Regueiro a A. Melihen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: zastúpení: pôvodne C. Giolito, B. Gencarelli a A. Biolan, neskôr C. Giolito a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Slovinská republika (v zastúpení: T. Mihelič Žitko a V. Klemenc, splnomocnené zástupkyne) a Telekom Slovenije d.d., predtým Mobitel, telekomunikacijske storitve d.d., (Ľubľana, Slovinsko), v zastúpení: J. Sladič a P. Sladič, advokáti

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K (2011) 355 v konečnom znení z 24. januára 2011, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobkyňou v súvislosti s porušením článku 102 ZFEÚ, ktorého sa údajne dopustila spoločnosť Mobitel na viacerých veľkoobchodných a maloobchodných trhoch mobilnej komunikácie (vec COMP/39.707 – Si.mobil/Mobitel)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie a spoločnosti Telekom Slovenije d.d.

               3.

               Slovinská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 160, 28.5.2011.