title: Vec C-49/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Content Services Ltd/Bundesarbeitskammer (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 97/7/ES — Ochrana spotrebiteľa — Zmluvy na diaľku — Informovanie spotrebiteľa — Informácie poskytnuté alebo prijaté — Trvalé médium — Pojem — Hypertextový odkaz na internetovej stránke dodávateľa — Právo na odstúpenie od zmluvy)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Content Services Ltd/Bundesarbeitskammer
   (Vec C-49/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 97/7/ES - Ochrana spotrebiteľa - Zmluvy na diaľku - Informovanie spotrebiteľa - Informácie poskytnuté alebo prijaté - Trvalé médium - Pojem - Hypertextový odkaz na internetovej stránke dodávateľa - Právo na odstúpenie od zmluvy)
   2012/C 287/12
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Content Services Ltd

      Žalovaná: Bundesarbeitskammer

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Wien — Výklad článku 5 ods. 1 smernice 97/7/ES Európskeho Parlamentu a Rady z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku (Ú. v. ES L 144, s. 19; Mim. vyd. 15/003, s. 319) — Informácie týkajúce sa zmluvy sprístupnené spotrebiteľovi odkazom na internetovú stránku dodávateľa prostredníctvom hypertextového odkazu (hyperlink) — Právo spotrebiteľa obdržať tieto informácie vo forme trvalého média — Výklad pojmu „trvalé médium“

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku sa má vykladať v tom zmysle, že obchodná prax spočívajúca v sprístupnení informácií uvedených v tomto ustanovení len pomocou hypertextového odkazu na internetovú stránku daného podniku nespĺňa požiadavky vyplývajúce z tohto ustanovenia, lebo tieto informácie nie sú predmetným podnikom ani „dodané“, ani spotrebiteľom „obdržané“ v zmysle tohto istého ustanovenia, ako aj preto, lebo internetovú stránku, ako je tá vo veci samej, nemožno považovať za „trvalé médium“ v zmysle uvedeného článku 5 ods. 1.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec T-384/15: Žaloba podaná 13. júla 2015 – EDF Luminus/Parlament

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/24

         Žaloba podaná 13. júla 2015 – EDF Luminus/Parlament
   (Vec T-384/15)
   (2015/C 337/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: EDF Luminus (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Verhoeven a O. Vanden Berghe, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               v dôsledku toho zaviazal Európsky parlament:

               —

               zaplatiť EDF Luminus sumu 4 39  672,95 eura,

               —

               zaplatiť EDF Luminus zmluvné úroky z tejto sumy odo dňa splatnosti faktúr,

               —

               nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení platných zákonných a zmluvných ustanovení, ako aj zásady rovnosti a zákazu diskriminácie v rozsahu, v akom mu Parlament zamieta uhradiť príspevky na elektrinu, ktoré zaplatil regiónu Brusel – hlavné mesto. Žalobca tvrdí, že predmetné príspevky musia byť prenesené na Parlament, pretože súvisia s dodávkou elektriny Parlamentu.


title: Vec C-287/13 P: Odvolanie podané 27. mája 2013 : Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industiral Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z.o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) zo 7. marca 2013 vo veci T-93/10, Bilbaína del Alquitranes a iní/Európska agentúra pre chemické látky (ECHA)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/15

         Odvolanie podané 27. mája 2013: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industiral Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z.o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) zo 7. marca 2013 vo veci T-93/10, Bilbaína del Alquitranes a iní/Európska agentúra pre chemické látky (ECHA)
   (Vec C-287/13 P)
   2013/C 252/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industiral Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z.o.o. (v zastúpení: K. Van Maldegem, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre chemické látky (ECHA)

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-93/10 a

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej agentúry pre chemické látky ED/68/2009 („napadnuté rozhodnutie“), ktorým sa smola, uhoľnodechtová, vysokoteplotná, CAS č. 65996-93-2 („CTPHT“) označuje za látku zaradenú na Zoznam v súlade s článkom 59 nariadenia (ES) č. 1907/2006 („REACH“) (1), alebo

               —

               subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe o neplatnosť, ktorú podali odvolateľky, a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania (vrátane trov konania pred Všeobecným súdom).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecnú súd porušil právo Spoločenstva, tým že zamietol ich návrh na čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia. Odvolateľky najmä uvádzajú, že Všeobecný súd sa dopustil mnohých chýb pri výklade skutkového stavu a právneho rámca uplatniteľného na ich situáciu. V dôsledku toho sa Všeobecný súd dopustil niekoľkých nesprávnych právnych posúdení, najmä:

               —

               konštatovaním, že vec sa týka komplexných skutkových okolností vedeckej a technickej povahy a identifikácie CTPHT ako látky s PBT a vPvB vlastnosťami na základe jej zložiek v koncentrácii aspoň 0,1 % nebolo postihnuté zjavne nesprávnym posúdením

               —

               že zložky CTPHT nemusia byť jednotlivo identifikované ako látky s PBT alebo vPvB vlastnosťami v samostatnom rozhodnutí ECHA na základe podrobného hodnotenia vykonaného na tento účel a

               —

               zásada rovnakého zaobchádzanie nebola porušená.

         Z týchto dôvodov odvolateľky tvrdia, že rozsudok vydaný Všeobecným súdom vo veci T-93/10 a napadnuté rozhodnutie by mali byť zrušené.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, ako aj smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).


title: Vec F-10/15: Žaloba podaná 23. januára 2015 – ZZ a i./Komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/48

         Žaloba podaná 23. januára 2015 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-10/15)
   (2015/C 089/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke a T. Van Lysebeth, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí, ktorými sa stanovujú práva žalobcov na náhradu ročných cestovných výdavkov uplatnením článku 8 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení Služobný poriadok úradníkov a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť výplatné listiny žalobcov za mesiac jún 2014 v rozsahu, v akom sa na účely určenia náhrady ich cestovných výdavkov po prvý krát uplatňuje článok 8 prílohy VII Služobného poriadku v znení platnom od 1. januára 2014,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť vzorové rozhodnutia z 15. októbra 2014 o zamietnutí ich sťažnosti,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-602/11: Žaloba podaná 22. novembra 2011 — Pêra-Grave/ÚHVT — Fundação De Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/30

         Žaloba podaná 22. novembra 2011 — Pêra-Grave/ÚHVT — Fundação De Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)
   (Vec T-602/11)
   2012/C 32/63
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pêra-Grave Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (Évora, Portugalsko) (v zastúpení: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fundação Eugénio De Almeida (Évora, Portugalsko)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. septembra 2011 vo veci R 1797/2010-2, s následkom, že námietka podaná proti prihlasovanej ochrannej známke bude zamietnutá v celom rozsahu, a teda prihlasovaná ochranná známka bude v plnom rozsahu zapísaná, a

               —

               nariadiť žalovanému nahradiť svoje trovy konania a trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni v súvislosti v týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA“ pre tovary v triede 33 — prihláška ochrannej známky č. 7291669.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: portugalská obrazová ochranná známka „VINHO PÊRAMANCA TINTO“ prihlásená pod č. 283684 pre tovary v triede 33; portugalská obrazová ochranná známka „VINHO PÊRAMANCA BRANCO“ prihlásená pod č. 308864 pre tovary v triede 33; portugalská obrazová ochranná známka „PÊRAMANCA“ prihlásená pod č. 405797 pre tovary v triede 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: prijatie námietky a odvolania, zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre všetky napadnuté tovary.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát: i) vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď znížil celkový dojem z viacerých vizuálnych, fonetických alebo koncepčných rozdielov medzi označeniami a zvýšil, čím precenil, celkový vplyv jediného spoločného prvku, ktorý obsahujú, a to slovných prvkov „PERA“ a „MANCA“; a ii) nesprávne uplatnil zásady a postoj Všeobecného súdu vo veci T-332/05, „TERRANUS/TERRA“ na prejednávanú vec a nesprávne rozhodol, že stupeň celkovej podobnosti medzi spornými označeniami je dostatočný na rozhodnutie o pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec T-452/08: Žaloba podaná 6. októbra 2008 – DHL Aviation a DHL Hub Leipzig/Komisia

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/34

         Žaloba podaná 6. októbra 2008 – DHL Aviation a DHL Hub Leipzig/Komisia
   (Vec T-452/08)
   (2009/C 6/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: DHL Aviation NV (Zaventem, Belgicko) a DHL Hub Leipzig GmbH (Schkeuditz, Nemecko) (v zastúpení: A. Burnside, solicitor, a B. van de Walle de Ghelcke, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom žalobcov označuje za príjemcov štátnej pomoci, ktorá je považovaná za nezlučiteľnú so spoločným trhom, a v rozsahu, v akom rozhodnutie nariaďuje Nemecku zabezpečiť vrátenie údajnej štátnej pomoci, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sa domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie z 23. júla 2008 vo veci C 48/2006 (ex N 227/2006) – Nemecko v rozsahu, v akom žalobcov označuje za príjemcov štátnej pomoci, ktorá je považovaná za nezlučiteľnú so spoločným trhom, a v rozsahu, v akom rozhodnutie nariaďuje Nemecku zabezpečiť vrátenie údajnej štátnej pomoci.
   Dňa 5. apríla 2006 Nemecko oznámilo opatrenia vykonané štátom vlastneným letiskom Lipsko a spolkovou krajinou Sasko, ktoré sa týkali výstavby a prevádzkovania novej južnej pristávacej dráhy na letisku v Lipsku; najmä zriadenie európskej centrály skupiny DHL pre jej expresné zásielkové služby na uvedenom letisku. Oznámené opatrenia boli konkrétne „Rámcová dohoda“ (1) uzavretá medzi letiskom a DHL Hub Leipzig, ako aj „Odporúčajúci list“ vydaný spolkovou krajinou Sasko v prospech letiska Lipsko a DHL Hub Leipzig na zaplatenie stanovenej náhrady škody v prípade, ak by DHL Hub Leipzig už nepôsobila na letisku, tak ako je zamýšľané. Žalobcovia uvádzajú, že v dôsledku napadnutého rozhodnutia sú zbavení zmluvných povinností, ktoré na seba prevzalo letisko Lipsko a Mitteldeutsche Flughafen („MFAG“) podľa Rámcovej dohody, ako aj záruky, ktorú poskytol odporúčajúci list, a je tiež povinný vrátiť údajnú štátnu pomoc.
   Žalobcovia uvádzajú tieto žalobné dôvody:

               Svojím prvým a druhým žalobným dôvodom žalobcovia uvádzajú, že Komisia sa pri uplatnení článku 87 ods. 1 ES dopustila zjavnej chyby. Charakterizovaním „doložky o nočných letoch“ a „90 % doložky“ ako štátnej pomoci Komisia podľa žalobcov nesprávne uplatnila uvedené ustanovenie. Žalobcovia uvádzajú, že Komisia sa dopustila zjavnej chyby pri uplatnení kritéria súkromného investora, pretože zastávala názor, že referenčným bodom pre toto uplatnenie bol november 2004 a nie skutočný dátum uzavretia Rámcovej dohody. Žalobcovia ďalej uvádzajú, že Komisia sa dopustila zjavnej chyby, keď konštatovala, že bez ohľadu na referenčný bod pre investičné rozhodnutie takzvané neobmedzené záruky poskytnuté v Rámcovej dohode predstavovali v každom prípade štátnu pomoc, pretože riziká, ktoré DHL podľa týchto ustanovení preberal, boli financované kapitálovým vkladom, ktorý sám o sebe predstavoval štátnu pomoc.

               Na základe svojho druhého žalobného dôvodu žalobcovia uvádzajú, že Komisia neuplatnila správne článok 87 ods. 1 ES, keď konštatovala, že Odporúčajúci list predstavuje štátnu pomoc, bez toho, aby zohľadnila obvyklú obchodnú prax medzi holdingovými spoločnosťami a dcérskymi spoločnosťami.

               Vo svojom treťom žalobnom dôvode žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila článok 253 ES tým, že nezohľadnila všetky relevantné faktory, keď doložku o nočných letoch, 90 % doložku a Odporúčajúci list charakterizovala ako štátnu pomoc.

               Vo svojom štvrtom žalobnom dôvode žalobcovia uvádzajú, že Komisia sa pri nariadení vrátenia údajnej štátnej pomoci dopustila zjavnej chyby v posúdení.

               Vo svojom piatom žalobnom dôvode žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila článok 235 ES, keď konštatovala, že články 8 a 9 Rámcovej dohody obsahujú údajnú štátnu pomoc, a rozhodla, že tieto ustanovenia nie sú zlučiteľné so spoločným trhom, a preto musia byť zrušené.

      (1)  Podľa oznámenia uverejneného v Ú. v. EÚ C 48, 2007, s. 7, táto dohoda ukladá letisku povinnosť vybudovať novú južnú pristávaciu dráhu a ďalšie povinnosti spojené s kapacitou a prevádzkou. V prípade nesplnenia (napr. ak regulačné orgány zakážu nočné lety) môže DHL uplatňovať náhradu svojich strát a ujmy.


title: Vec C-585/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Karlsruhe (Nemecko) 24. novembra 2011 — Philipp Seeberger/Studentenwerk Heidelberg

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Karlsruhe (Nemecko) 24. novembra 2011 — Philipp Seeberger/Studentenwerk Heidelberg
   (Vec C-585/11)
   2012/C 49/24
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Karlsruhe

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Philipp Seeberger

      Žalovaný: Studentenwerk Heidelberg

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Únie vnútroštátnej právnej úprave, ktorá odmieta priznanie pomoci na vzdelávanie na štúdium v inom členskom štáte len z toho dôvodu, že študent, ktorý využil svoje právo na slobodný pohyb, nemal na začiatku štúdia najmenej tri roky trvalé bydlisko v členskom štáte svojho pôvodu? (1)

      (1)  Výklad článkov 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) — Občianstvo Únie a voľný pohyb.


title: Výmaz veci C-163/04

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/20

         Výmaz veci C-163/04 (1)

   (2005/C 45/43)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 25. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-163/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Franz Werner proti Finanzamt Cloppenburg.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004


title: Vec T-395/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Miettinen/Rada („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Stanovisko právneho servisu Rady k návrhu smernice a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o trestných sankciách za obchodovanie s využitím dôverných informácií a manipuláciu s trhom — Čiastočné zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu právneho poradenstva — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu“)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Miettinen/Rada
   (Vec T-395/13) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Stanovisko právneho servisu Rady k návrhu smernice a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o trestných sankciách za obchodovanie s využitím dôverných informácií a manipuláciu s trhom - Čiastočné zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu právneho poradenstva - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu“))
   (2015/C 363/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Samuli Miettinen (Espoo, Fínsko) (v zastúpení: O. Brouwer a E. Raedts, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne K. Pellinghelli, P. Plaza García a K. Toomus, neskôr P. Plaza García, A. Jensen a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg a C. Hagerman, neskôr A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, K. Sparrman, E. Karlsson, L. Swedenborg a F. Sjövall, splnomocnení zástupcovia) a Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady z 13. mája 2013, ktorým sa zamieta úplný prístup k dokumentu č. 12979/12 z 27. júla 2012 obsahujúcemu stanovisko právneho servisu Rady k návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o trestných sankciách za obchodovanie s využitím dôverných informácií a manipuláciu s trhom a k návrhu nariadenia o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom, ako aj ďalším nástrojom týkajúcich sa harmonizácie administratívnych sankcií v rámci finančných služieb

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Rady Európskej únie z 13. mája 2013, ktorým sa zamieta úplný prístup k dokumentu č. 12979/12 z 27. júla 2012 obsahujúcemu stanovisko právneho servisu Rady k návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o trestných sankciách za obchodovanie s využitím dôverných informácií a manipuláciu s trhom a k návrhu nariadenia o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom, ako aj ďalším nástrojom týkajúcich sa harmonizácie administratívnych sankcií v rámci finančných služieb, ako aj list Rady z 23. júla 2013 sa zrušujú.

               2.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Samulimu Miettinenovi.

               3.

               Švédske kráľovstvo a Estónska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec C-210/08 P: Odvolanie podané 21. mája 2008 : Sebirán, S.L. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z  12. marca 2008 vo veci T-332/04, Sebirán, S.L./ÚHVT a El Coto de Rioja, S.A.

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/15

         Odvolanie podané 21. mája 2008: Sebirán, S.L. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 12. marca 2008 vo veci T-332/04, Sebirán, S.L./ÚHVT a El Coto de Rioja, S.A.
   (Vec C-210/08 P)
   (2008/C 183/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Sebirán, S.L. (v zastúpení: J. Calderón Chavero a T. Villate Consonni, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a El Coto de Rioja, S.A.
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 12. marca 2008 vo veci T-332/04. Odvolateľka žiada o zrušenie uvedeného rozsudku, pretože sa nazdáva, že známky EL COTO/COTO DE IMAZ (na jednej strane) a COTO D'ARCIS (na strane druhej) sú zjavne zlučiteľné,

               —

               zaviazať odporcu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Nesúhlas s posúdením Súdu prvého stupňa: Sebirán sa nazdáva, že na ochrannú známku Spoločenstva COTO D'ARCIS sa nevzťahuje zákaz stanovený v článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (1), pretože na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky, v tomto prípade ochranných známok Spoločenstva EL COTO a COTO DE IMAZ, nie je na mieste zamietnuť prihlášku neskoršej ochrannej známky, pretože na účely ustanovenia, v ktorom je tento zákaz stanovený, je predmetná ochranná známka dostatočne odlišná od skorších ochranných známok, a to aj napriek tomu, že tovary alebo služby, ktoré obe ochranné známky označujú, sú zhodné alebo podobné. Okrem toho neexistuje žiadna pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti na celom území Európskej únie. Táto pravdepodobnosť zámeny nezahŕňa pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-40/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z  3. mája 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Sociálne zabezpečenie — Bývalý úradník, ktorý odišiel na dôchodok z dôvodu invalidity — Nehoda — Chýbajúce krytie — Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou — Zastavenie konania)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/47

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 3. mája 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-40/11) (1)

   (Verejná služba - Sociálne zabezpečenie - Bývalý úradník, ktorý odišiel na dôchodok z dôvodu invalidity - Nehoda - Chýbajúce krytie - Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou - Zastavenie konania)
   2013/C 252/83
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia určujúceho dávky, na ktoré má žalobca nárok z dôvodu svojej čiastočnej trvalej invalidity

      Výrok

               1.

               O žalobe vo veci F-40/11, Marcuccio/Komisia netreba rozhodovať.

               2.

               L. Marcuccio znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011, s. 34.


title: Vec C-57/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 10. februára 2009 — Spolková republika Nemecko/B, vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 10. februára 2009 — Spolková republika Nemecko/B, vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (vec C-57/09)
   2009/C 129/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko

      Žalovaný: B

      Vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (zástupca spolkových záujmov na Bundesverwaltungsgericht)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o vážny nepolitický trestný čin alebo protiprávne konanie, ktoré je v rozpore s cieľmi a zásadami Organizácie Spojených národov v zmysle článku 12 ods. 2 písm. b) a c) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (1), ak žiadateľ bol členom organizácie, ktorá je uvedená v zozname osôb, skupín a subjektov obsiahnutých v prílohe k spoločnej pozícii Rady o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, a žiadateľ aktívne podporoval ozbrojený boj tejto organizácie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: vyžaduje sa pri vylúčení zo získania postavenia utečenca podľa článku 12 ods. 2 písm. b) a c) smernice 2004/83/ES, aby zo strany žiadateľa naďalej hrozilo nebezpečenstvo?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: vyžaduje sa pri vylúčení zo získania postavenia utečenca podľa článku 12 ods. 2 písm. b) a c) smernice 2004/83/ES posúdenie proporcionality vo vzťahu ku konkrétnemu prípadu?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku:

                           a)

                           Treba pri posúdení proporcionality zohľadniť, že sa na žiadateľa vzťahuje ochrana pred vyhostením podľa článku 3 Európskeho dohovoru na ochranu ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950 alebo podľa vnútroštátnych ustanovení?

                           b)

                           Je vylúčenie neprimerané iba v osobitných výnimočných prípadoch?

               5.

               Je v zmysle článku 3 smernice 2004/83/ES zlučiteľné so smernicou, že žiadateľ má nárok na azyl podľa vnútroštátneho ústavného práva, napriek existencii dôvodu vylúčenia podľa článku 12 ods. 2 smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


title: Vec C-404/12 P: Odvolanie podané 3. septembra 2012 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. júna 2012 vo veci T-338/08, Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe/Komisia

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/27

         Odvolanie podané 3. septembra 2012: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. júna 2012 vo veci T-338/08, Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe/Komisia
   (Vec C-404/12 P)
   2013/C 9/45
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe, Európska komisia, Poľská republika

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 vo veci T-338/08,

               —

               zamietnuť žalobu žalobkýň v prvom stupni v celom rozsahu,

               —

               zaviazať žalobkyne v prvom stupni solidárne na náhradu trov konania v tomto konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa názoru Rady vykazuje rozsudok Všeobecného súdu vo vyššie uvedenej právnej veci dve porušenia práva. Aj keď Rada nepopiera závery Všeobecného súdu, že Komisia nevystupovala v dotknutej veci ako normotvorca, napriek tomu si myslí, že Všeobecný súd riadne nevyložil a neuplatnil takzvanú „Nakajima“ (1) a „Fediol“ (2) judikatúru. Preto Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že zákonnosť nariadenia (ES) č. 1367/2006 (3) sa mohla preskúmať na základe Arhuského dohovoru (4) o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia.
   Okrem toho si Rada myslí, že voľba, ktorú vykonal normotvorca v nariadení č. 1367/2006 v každom prípade zodpovedá plne Arhuskému dohovoru. V tomto smere nie je výklad článku 9 ods. 3 Arhuského dohovoru Všeobecným súdom správny v rozsahu, v akom neuznáva slobodu rozhodovania, ktorá prináleží zmluvným stranám Dohovoru.
   Rada preto požaduje, aby sa zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo vyššie uvedenej veci a vydalo sa konečné rozhodnutie tak, že sa zamietne žaloba žalobkýň v prvom stupni v celom rozsahu.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora zo 7. mája 1991, Nakajima/Rada, C-69/89, Zb. s. I-2069.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 22. júna 1989, Fediol/Komisia, 70/87, Zb. s. 1781.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).

      (4)  Aarhuský dohovor z 25. júna 1998 o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, schválený rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec C-67/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rayonen sad – Varna (Bulharsko) 7. februára 2017 – Todor Iliev/Blagovesta Ilieva

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rayonen sad – Varna (Bulharsko) 7. februára 2017 – Todor Iliev/Blagovesta Ilieva
   (Vec C-67/17)
   (2017/C 112/39)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rayonen sad – Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Todor Iliev

      Žalovaná: Blagovesta Ilieva

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje žaloba medzi bývalými manželmi na rozdelenie hnuteľnej veci nadobudnutej počas manželstva do spoločného vlastníctva spor vo vzťahu k majetkovým právam vyplývajúcim z manželského zväzku v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 44/2001? (1)

               2.

               Spadá spor o rozdelenie hnuteľnej veci, ktorá bola nadobudnutá počas manželstva, ale na príslušnom úrade bola zaregistrovaná iba na meno jedného z bývalých manželov do oblastí, ktoré sú podľa článku 1 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 44/2001 mimo pôsobnosti tohto nariadenia?

               3.

               Ktorý súd je príslušný rozhodnúť v spore medzi bývalými manželmi týkajúcom sa vlastníctva hnuteľnej veci nadobudnutej počas ich civilného manželstva, ak sú manželia štátnymi príslušníkmi jedného členského štátu Únie, ale počas konania bolo zistené, že v čase vzniku manželstva, nadobudnutia veci, rozvodu a podania návrhu na rozdelenie veci po rozvode mali pobyt v inom členskom štáte?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1)


title: Vec T-658/13 P: Odvolanie podané 10. decembra 2013 : BP proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  30. septembra 2013 vo veci F-38/12, BP/FRA

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/11

         Odvolanie podané 10. decembra 2013: BP proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 30. septembra 2013 vo veci F-38/12, BP/FRA
   (Vec T-658/13 P)
   2014/C 61/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: BP (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 30. septembra 2013 vo veci F-38/12,

               —

               následne zrušil rozhodnutie z 27. februára 2012 o nepredĺžení pracovnej zmluvy odvolateľky a o jej preradení na iné oddelenie; zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu materiálnej škody, ktorú utrpela odvolateľka, odhadovanej na 1 230 eur mesačne od septembra 2012, ku ktorým treba pripočítať úroky z omeškania v kľúčovej úrokovej sadzbe ECB plus dva percentuálne body; zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu odvolateľkinej morálnej ujmy, ohodnotenej ex aequo et bono na 50 000 eur, a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu škody v prvostupňovom a v odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza nasledujúce odvolacie dôvody.

               1.

               Odvolací dôvod týkajúci sa nepredĺženia odvolateľkinej pracovnej zmluvy

                           —

                           Po prvé, odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu porušil zásadu práva na obranu, práva na vypočutie a práva prístupu k príslušným informáciám, zakotvenú v článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a skreslil dôkazy,

                           —

                           po druhé, odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu tým, že odmietol povoliť druhú výmenu tvrdení a predloženie relevantných dôkazov ako odpoveď na pripomienky ďalšieho účastníka konania na pojednávaní, porušil odvolateľkino právo na obranu, sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia a zabránil odvolateľke v prístupe k spravodlivému procesu,

                           —

                           po tretie, odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia prvého žalobného dôvodu, týkajúceho sa zjavného nesprávneho posúdenia rozhodnutia ďalšieho účastníka konania, a skreslenia skutkových okolností a dôkazov,

                           —

                           po štvrté, odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia žalobných dôvodov týkajúcich sa odvetných opatrení a zneužitia právomoci, skreslenia skutkových okolností a dôkazov.

               2.

               Odvolací dôvod týkajúci sa rozhodnutia o preradení

                           —

                           Po prvé, odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu protiprávne posúdil druhý žalobný dôvod, týkajúci sa nelegálnej a jednostrannej zmeny podstatného prvku zmluvy, neprimeranosti medzi pracovným miestom a platovou triedou a skreslenia dôkazov,

                           —

                           po druhé, odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia jej tvrdení týkajúcich sa toho, že pred rozhodnutím o jej preradení nebola vypočutá, a porušení práv na obranu.

               3.

               Odvolateľka tvrdí, že boli porušené článok 87 ods. 2 a článok 88 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu, pokiaľ ide o trovy konania, a povinnosť odôvodnenia.


title: Vec C-33/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 20. januára 2016 – A Oy

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 20. januára 2016 – A Oy
   (Vec C-33/16)
   (2016/C 111/16)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A Oy

      Zúčastnená strana: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 148 písm. d) smernice Rady 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že nakládka a vykládka plavidla predstavujú služby v zmysle tohto ustanovenia, ktoré sú v zmysle článku 148 písm. a) tejto smernice určené pre priame potreby nákladu námorných plavidiel?

               2.

               Má sa článok 148 písm. d) smernice 2006/112/ES s ohľadom na bod 24 rozsudku Súdneho dvora Európskej únie Elmeka, spojené veci C-181/04 až C-183/04, podľa ktorého oslobodenie stanovené v tomto ustanovení nemožno rozšíriť na služby uskutočňované v štádiách predchádzajúcich predaju, vykladať v tom zmysle, že to platí aj pre službu dotknutú v konaní vo veci samej, v ktorom služba, ktorú na prvom stupni predaja poskytol subdodávateľ spoločnosti A Oy, zahŕňa službu materiálne priamo zameranú na náklad, ktorú A Oy následne fakturuje špedičnému alebo dopravnému podniku?

               3.

               Má sa článok 148 písm. d) smernice 2006/112/ES s ohľadom na bod 24 uvedeného rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, podľa ktorého oslobodenie stanovené v tomto ustanovení sa vzťahuje len na služby priamo poskytované vlastníkovi plavidla, vykladať v tom zmysle, že toto oslobodenie sa nemôže uplatniť, ak sa služba poskytuje osobe oprávnenej disponovať s nákladom, napríklad vývozcovi alebo dovozcovi tovaru?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-178/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. apríla 2008 – Ahmed Adem a Hamrin Mosa Rashi/Spolková republika Nemecko

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. apríla 2008 – Ahmed Adem a Hamrin Mosa Rashi/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-178/08)
   (2008/C 197/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ahmed Adem a Hamrin Mosa Rashi

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 ods. 1 písm. e) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 (1) vykladať v tom zmysle, že bez ohľadu na článok 1 časti C bodu 5 druhej vety Ženevského dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 (Ženevský dohovor) zaniká postavenie utečenca už vtedy, keď zanikla oprávnená obava utečenca pred prenasledovaním v zmysle článku 2 písm. c) smernice, na základe ktorej došlo k priznaniu postavenia utečenca a keď už ani z iných dôvodov nemusí mať obavy z prenasledovania v zmysle článku 2 písm. c) smernice?

               2.

               V prípade, ak je potrebné na prvú otázku odpovedať záporne: Je predpokladom zániku postavenia utečenca podľa článku 11 ods. 1 písm. e) smernice okrem iného skutočnosť, že v krajine, ktorej je utečenec štátnym príslušníkom:

                           a)

                           existuje ochrana poskytnutá aktérom ochrany v zmysle článku 7 ods. 1 smernice, a pritom stačí, že zabezpečenie ochrany je možné iba s pomocou medzinárodných ozbrojených jednotiek;

                           b)

                           nehrozí utečencovi žiadne vážne bezprávie v zmysle článku 15 smernice, ktoré vedie k priznaniu postavenia doplnkovej ochrany podľa článku 18 smernice, a/alebo

                           c)

                           bezpečnostná situácia je stabilná a všeobecné životné podmienky zabezpečujú existenčné minimum?

               3.

               V situácii, keď zanikli doterajšie okolnosti, na základe ktorých bolo dotknutej osobe priznané postavenie utečenca, majú sa nové odlišné okolnosti odôvodňujúce obavy z prenasledovania posudzovať:

                           a)

                           na základe kritéria pravdepodobnosti, ktoré sa uplatňuje pre priznanie postavenia utečenca, alebo sa v prospech dotknutej osoby uplatní iné kritérium;

                           b)

                           pri zohľadnení uľahčeného dokazovania podľa článku 4 ods. 4 smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


title: Vec T-93/17: Žaloba podaná 14. februára 2017 – Duferco Long Products/Komisia

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/38

         Žaloba podaná 14. februára 2017 – Duferco Long Products/Komisia
   (Vec T-93/17)
   (2017/C 121/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Duferco Long Products SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J.-F. Bellis, R. Luff a M. Favart, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil článok 1 písm. f) a článok 2 rozhodnutia Komisie z 20. januára 2016 o štátnej pomoci SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP) poskytnutej Belgickom v prospech spoločnosti Duferco,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom hodnotení Komisie pri preskúmaní povahy pari passu šiesteho opatrenia vyhláseného za nezlučiteľné so spoločným trhom. Tento žalobný dôvod sa delí na dve časti:

                           —

                           podľa prvej časti sa dotknutá operácia na rozdiel od posúdenia Komisie naozaj uskutočnila pari passu,

                           —

                           podľa druhej časti je posúdenie povahy pari passu operácie zo strany Komisie poznačené závažnými pochybeniami pri výpočte a hodnotení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom hodnotení Komisie pri preskúmaní kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve. Tento žalobný dôvod sa delí na štyri časti:

                           —

                           podľa prvej časti Komisia zamieňaním medzi uplatniteľnosťou a uplatnením kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne uplatnila kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve,

                           —

                           podľa druhej časti Komisia tým, že neuskutočnila porovnávaciu analýzu alebo nepristúpila k inej metóde hodnotenia dotknutej operácie, porušila zásadu súkromného investora v trhovom hospodárstve, ako aj povinnosti odôvodnenia a náležitej starostlivosti pri hodnotení tohto kritéria,

                           —

                           podľa tretej časti Komisia porušila povinnosti odôvodnenia a náležitej starostlivosti pri hodnotení kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve,

                           —

                           podľa štvrtej časti Región Valónsko poskytol veľké množstvo dokumentov, ktoré osvedčovali, že Foreign Strategic Investment Holding, ktorý je dcérskou spoločnosťou Société Wallonne de Gestion et de Participation, sa správal ako súkromný investor v trhovom hospodárstve.


title: Vec C-145/16: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam – Holandsko) – Aramex Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 2658/87 — Colná únia a spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Platnosť — Nariadenie (EÚ) č. 301/2012 — Položky 8703 a 8711 — Trojkolesové vozidlo nazývané „Spyder“)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam – Holandsko) – Aramex Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Vec C-145/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 2658/87 - Colná únia a spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Platnosť - Nariadenie (EÚ) č. 301/2012 - Položky 8703 a 8711 - Trojkolesové vozidlo nazývané „Spyder“))
   (2017/C 112/15)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aramex Nederland BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Výrok rozsudku

   Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, v znení vyplývajúcom z vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 927/2012 z 9. októbra 2012, sa má vykladať v tom zmysle, že trojkolesové vozidlo ako vo veci samej, vybavené pneumatikami vyrábanými pre trojkolesové motocykle, ktoré sa však podobajú pneumatikám určeným pre motorové vozidlá, ovládané riadidlami a vybavené systémom riadenia spočívajúcim na Ackermanovom princípe, patrí do položky 8703 tejto nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 6.6.2016.


title: Vec T-719/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2016 – Tri Ocean Energy/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nesprávne posúdenie“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2016 – Tri Ocean Energy/Rada
   (Vec T-719/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Nesprávne posúdenie“))
   (2016/C 392/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tri Ocean Energy (Káhira, Egypt) (v zastúpení: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, a N. Sheikh, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2014/678/SZBP z 26. septembra 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 283, 2014, s. 59) a zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1013/2014 z 26. septembra 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ, L 283, 2014, s. 9), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/678/SZBP z 26. septembra 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1013/2014 z 26. septembra 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Tri Ocean Energy.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Tri Ocean Energy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec T-557/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. júna 2014 – Elsid a i./Komisia

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/72

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. júna 2014 – Elsid a i./Komisia
   (Vec T-557/11) (1)

   2014/C 315/118
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 370, 17.12.2011.


title: Vec T-300/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2007 – easyJet/Komisia

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2007 – easyJet/Komisia
   (Vec T-300/04) (1)

   (2007/C 247/67)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-514/15: Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/31

         Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia
   (Vec T-514/15)
   (2015/C 371/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: P. Hoffman, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 12. júna 2015, GESTDEM 2015/1291, ktorým sa odmieta prístup žalobkyne k podrobnému stanovisku vydanému Európskou komisiou v rámci oznamovacieho postupu 2014/537/PL,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 17. júla 2015, GESTDEM 2015/1291, ktorým sa odmieta prístup žalobkyne k podrobnému stanovisku vydanému Maltskou republikou v rámci oznamovacieho postupu 2014/537/PL,

               —

               zaviazal Komisiu, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení tretej zarážky článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) tým, že bol odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Komisie

                           —

                           Tretiu zarážku článku 4 ods. 2 nariadenia 1049/2001 nemožno rozumne vykladať tak, že znamená, že dokument v držbe Komisie nemožno zverejniť, ak by to mohlo narušiť účel akejkoľvek inšpekcie, vyšetrovania alebo kontroly, aj keď tento dokument nebol pripravený v rámci alebo na účely takejto inšpekcie, vyšetrovania alebo kontroly.

                           —

                           Na dokument predložený v rámci oznamovacieho postupu nemožno uplatniť všeobecnú domnienku, že zverejnením dokumentu by sa porušila ochrana účelu konania o porušení povinnosti, pretože vo vzťahu k takému konaniu neexistuje žiadna taká všeobecná domnienka.

                           —

                           Tvrdenie Komisie, že jej stanovisko sa týka opatrenia určeného na nápravu porušenia práva EÚ a že zahŕňa odkazy na formálnu výzvu Komisie, ktorou sa začína konanie o porušení povinnosti, a posúdenie oznámeného opatrenia vzhľadom na dané konanie, nepreukazuje existenciu žiadnej všeobecnej domnienky, že podrobné stanovisko by nemalo byť zverejnené.

                           —

                           Stanovisko Komisie je nekonzistentné, pretože svoje rozhodnutie zakladá na všeobecnej domnienke, ale zároveň sa opiera o osobitosti „tohto konkrétneho prípadu“.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia 1049/2001 a článku 296 ZFEÚ tým, že bol odmietnutý čiastočný prístup k podrobnému stanovisku Komisie

                           —

                           Komisia mala v každom prípade zverejniť svoje podrobné stanovisko sčasti, t. j. po odstránení odkazov na formálnu výzvu týkajúcu sa konania o porušení povinnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 nariadenia 1049/2001 tým, že bol odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Komisie napriek existencii prevažujúceho verejného záujmu na zverejnení

                           —

                           Keďže podrobné stanovisko sa týkalo opatrenia, ktoré sa už spracúvalo v Parlamente a viedlo k tomu, že toto opatrenie bolo zmenené, jeho zverejnenie je nevyhnutné na to, aby poslanci Parlamentu poznali dôvod, prečo ich vláda žiada o zmenu zákona, ktorý im bol predložený. Preto existuje prevažujúci verejný záujem na zverejnení. Demokratický proces nemôže správne fungovať, ak je Parlament požiadaný o implementáciu stanovísk Komisie, ak tieto stanoviská nie sú zverejnené.

                           —

                           Keďže zákonnosť oznamovacieho postupu, a teda vynútiteľnosť prijatého zákona môže závisieť od textu stanoviska Komisie, prevažujúci verejný záujem na jeho zverejnení existuje na základe práva na právnu istotu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení odôvodnenia 3 a článku 8 ods. 4 smernice 98/34/ES (2) tým, že bol odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Komisie

                           —

                           Odmietnutie zverejnenia podrobného stanoviska je nezlučiteľné s povahou smernice 98/34, ktorá je založená na transparentnosti; toto platí osobitne v prípade, keď dotknutý členský štát neuplatnil doložku o dôvernom charaktere podľa článku 8 ods. 4 smernice.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení tretej zarážky článku 4 ods. 2, článku 4 ods. 5 a 6 nariadenia 1049/2001 tým, že bol odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Malty

                           —

                           Odmietnutie prístupu k stanovisku nemožno založiť len na skutočnosti, že Komisia mieni zohľadniť podrobné stanovisko Malty pri prijímaní rozhodnutia o prebiehajúcom konaní o porušení povinnosti, alebo že dané stanovisko uložila do spisu k uvedenému konaniu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článku 296 ZFEÚ tým, že bol odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Malty

                           —

                           Komisia pôvodne odmietla rozhodnúť o zverejnení stanoviska Malty z dôvodov, ktoré bolo možné interpretovať len tak, že znamenajú, že rozhodnutie bude závisieť od toho, či Komisia akceptuje rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-402/12, Carl Schlyter/Komisia, podľa ktorého podrobné stanoviská podliehajú zverejneniu, alebo ho odmietne a podá voči nemu odvolanie. Komisia sa však voči uvedenému rozsudku neodvolala a odmietla zverejnenie z dôvodov, ktoré s ním nemajú nič spoločné, čo samotná Komisia musela považovať za nedostatočné, lebo inak mala vydať negatívne rozhodnutie ešte pred tým, ako vo veci T-402/12 uplynula lehota na odvolanie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337).


               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/4

         Odvolanie podané dňa 18. januára 2005: H. Meister proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 28. októbra 2004 vo veci T-76/03, H. Meister proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-12/05 P)
   (2005/C 93/08)
   Jazyk konania: francúzština
   H. Meister podal dňa 18. januára 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 28. októbra 2004 vo veci T-76/03, H. Meister proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT). Odvolateľa zastupuje P. Georgen, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že odvolanie je prípustné a dôvodné,

               2.

               čiastočne zrušil rozsudok T-76/03 Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 28. októbra 2004, s výnimkou ustanovení, ktoré v bodoch 202 až 208 napadnutého rozsudku uvádzajú, že predseda ÚHVT sa dopustil chyby pri výkone funkcie, ktorá môže viesť k náhrade,

               3.

               rozhodol v spore s konečnou platnosťou, pokiaľ nevráti vec na rozhodnutie Súdu prvého stupňa, a vyhovel návrhom predloženým žalobcom v prvom stupni,

               4.

               zaviazal ÚHVT na náhradu celkových trov konania v obidvoch stupňoch.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa jednak nesprávne, nedostatočne a protirečivo odôvodnil svoj rozsudok, a jednak sa dopustil právnych chýb.
   Nedostatky v odôvodnení spočívajú najskôr v prekrútení skutočností. Súd prvého stupňa totiž svojvoľne vybral, ako aj nepresne určil skutkové okolnosti. Ďalej tieto nedostatky spočívajú v nesprávnej právnej kvalifikácie napadnutého rozhodnutia a konkrétnejšie v zamietnutí jeho kvalifikácie ako disciplinárnej sankcie. Súd prvého stupňa sa rovnako dopustil nedostatku v odôvodnení tým, že priznal administratíve širokú voľnú úvahu pri hodnotení záujmu služby, čo znehodnocuje povinnosť zohľadniť záujem úradníka, ako aj tým, že potvrdil, že súdna kontrola týkajúca sa dodržania podmienky, ktorá sa týka záujmu služby sa musí obmedziť na zistenie toho, či orgán poverený menovaním nepoužil svoju voľnú úvahu zjavne nesprávnym spôsobom. Súd prvého stupňa okrem toho nesprávne posúdil záujem služby a nezohľadnil záujem úradníka. Súd prvého stupňa rovnako nesprávne uplatnil zásadu proporcionality, keď rozhodol, že napadnuté rozhodnutie rešpektuje túto zásadu, zatiaľ čo toto rozhodnutie nie je ani primeraným, ani najmenej obmedzujúcim opatrením. Súd prvého stupňa sa ešte dopustil nesprávneho posúdenia rovnocennosti alebo porovnateľnosti novej funkcie s bývalým pracovným miestom. Podľa jeho odôvodnenia totiž každá zmena zaradenia spojená s dosiahnutou platovou triedou rešpektuje kritérium rovnocennosti pracovných miest. Súd prvého stupňa nakoniec neuviedol skutočnosti, ktoré mu slúžili na posúdenie morálnej ujmy žalobcu.
   Súd prvého stupňa sa rovnako dopustil viacerých právnych chýb. Najskôr označil rozhodnutie o zmene zaradenia za obyčajné vnútorné organizačné opatrenie a povinnosť odôvodnenia za povinnosť považovanú za všeobecnú právnu zásadu. Súd prvého stupňa sa ďalej dopustil právnej chyby, keď nekonštatoval porušenie práva na spravodlivý proces na ujmu žalobcu. Súd prvého stupňa sa rovnako dopustil právnej chyby, pokiaľ ide o uplatnenie práva na slobodu slova tým, že sa jasne nevyslovil s ohľadom na rozsah práva na slobodu vyjadrovania, ktoré mohol požívať žalobca v prerokovávanej veci. Súd prvého stupňa sa nakoniec dopustil právnej chyby, pokiaľ ide o uplatnenie práv na obhajobu a najmä práva na byť vypočutý pred rozhodnutím o zmene zaradenia.


title: Vec C-184/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  30. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus) – Uudenkaupungin kaupunki (DPH — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Investičný majetok — Nehnuteľný majetok — Oprava odpočítateľných čiastok)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus) – Uudenkaupungin kaupunki
   (Vec C-184/04) (1)

   (DPH - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Investičný majetok - Nehnuteľný majetok - Oprava odpočítateľných čiastok)
   (2006/C 143/15)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein hallinto-oikeus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Uudenkaupungin kaupunki
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Korkein hallinto-oikeus – Výklad článku 13 C druhého odseku, článku 17 ods. 6 a článku 20 smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Odpočítanie vopred zaplatenej dane z nehnuteľného investičného majetku použitého v rámci činností, pre ktoré neskôr daňovník zvolí režim zdanenia – Vnútroštátny právny poriadok viažuci právo na odpočet s voľbou režimu zdanenia v lehote 6 mesiacov od skolaudovania stavby
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 20 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o investičný majetok, s výhradou ustanovení jeho odseku 5, ukladá členským štátom povinnosť upraviť opravu odpočítateľných čiastok DPH.

               2.

               Článok 20 šiestej smernice 77/388/EHS treba vykladať v tom zmysle, že oprava, ktorú upravuje, sa rovnako uplatní za tej okolnosti, že investičný majetok bol najskôr používaný na vykonávanie činnosti oslobodenej od dane, ktorá nezakladala právo na odpočítanie, a neskôr počas obdobia opravy odpočítateľných čiastok bol použitý na činnosti, ktoré podliehajú DPH.

               3.

               Článok 13 C druhý odsek šiestej smernice 77/388/EHS treba vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý platiteľom dane udelí právo zvoliť si zdanenie nájmu nehnuteľností, nie je podľa tohto ustanovenia oprávnený vylúčiť odpočítanie DPH zaplatenej za investičný majetok uskutočnené pred uplatnením práva voľby, ak žiadosť spojená s uplatnením tejto voľby nebola podaná v rámci šiestich mesiacov od uvedenia predmetnej nehnuteľnosti do prevádzky.

               4.

               Článok 17 ods. 6 šiestej smernice 77/388/EHS treba vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý platiteľom dane udelí právo zvoliť si zdanenie nájmu nehnuteľnosti, nie je podľa tohto ustanovenia oprávnený vylúčiť odpočítanie DPH zaplatenej pri investičnom majetku uskutočnené pred uplatnením tohto práva, ak žiadosť spojená s vykonaním tejto voľby nebola podaná v rámci šiestich mesiacov od uvedenia predmetnej nehnuteľnosti do prevádzky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 12.6.2004.


title: Vec C-403/05: Žaloba podaná  17. novembra 2005 : Európsky parlament proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/14

         Žaloba podaná 17. novembra 2005: Európsky parlament proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-403/05)
   (2006/C 10/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Európsky parlament, v zastúpení: R. Passos, E. Waldherr a K. Lindahl, splnomocnení zástupcovia, podal 17. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Európsky parlament navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozhodnutie o schválení projektu týkajúceho sa bezpečnosti hraníc na Filipínach, ktorý má byť financovaný z rozpočtového riadku 19 10 02 všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev (Philippine Border Management Project, č. ASIA/2004/016-924) prijatého na vykonanie nariadenia (EHS) č. 443/92 o finančnej a technickej pomoci ázijským a latinskoamerickým rozvojovým krajinám a o hospodárskej spolupráci s nimi (1);

               2.

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európsky parlament navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie z dôvodu, že Komisia prekročila svoje výkonné právomoci.
   Hlavným cieľom napadnutého rozhodnutia je bojovať proti terorizmu prostredníctvom uplatňovania rezolúcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 1373 (2001) o boji proti terorizmu. Naopak, cieľ nariadenia č. 443/92 spočíva v rozvojovej pomoci prostredníctvom finančnej a technickej, ako aj hospodárskej spolupráce. Výkonné právomoci delegované týmto základným aktom poverujú Komisiu, aby zabezpečila riadenie a finančnú a technickú pomoc, ako aj hospodársku spoluprácu. Opatrenie určené na pomoc vláde Filipín pri zvyšovaní bezpečnosti ich hraníc s cieľom boja proti terorizmu prekračuje výkonné právomoci stanovené v tomto základnom akte, a preto je nezákonné.
   Napadnuté rozhodnutie nebolo uverejnené v Úradnom vestníku. Európsky parlament sa o jeho úplnom texte dozvedel až 9. septembra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 52, 27.2.1992, s. 1; Mim. vyd. 11/018, s. 146.


title: Vec C-354/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 2003/55/ES — Vnútorný trh so zemným plynom)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/11

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-354/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2003/55/ES - Vnútorný trh so zemným plynom)
   (2006/C 165/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Heller a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: S. Schreiner, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie všetkých zákonov, iných predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. ES L 176, s. 57)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec C-45/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor bedrijfsleven z 2. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor bedrijfsleven z 2. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit
   (Vec C-45/05)
   (2005/C 93/18)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor bedrijfsleven podal rozsudkom z 2. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Maatschap Schonewille-Prins proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 4. februára 2005.
   College van Beroep voor bedrijfsleven žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa článok 21 nariadenia (ES) č. 1254/1999 (1) vykladať tak, že akákoľvek nezrovnalosť pri dodržiavaní nariadenia (ES) č. 1760/2000 vo vzťahu k zvieraťu spôsobuje úplné vylúčenie poskytnutia prémie za porážku za toto zviera?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je článok 21 nariadenia (ES) č. 1254/1999 záväzný najmä kvôli dôsledkom, ktoré z neho vyplývajú?

               3.

               Sú články 44 a 45 nariadenia (ES) č. 2419/2001 (2) použiteľné na nezrovnalosti pri dodržiavaní nariadenia (ES) č. 1760/2000 (3)?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, spôsobuje správne použitie článku 45 nariadenia (ES) č. 2419/2001 v spojení s článkom 44 to, že sa vylúčenie poskytnutia prémie za porážku pre opomenutie vo vzťahu k hláseniu údajov správcovi počítačovej databázy neuplatní, ak sú odovzdané údaje z vecného hľadiska celkom správne, ako tomu bolo v predmetnom prípade pri údajoch o dodávkach (a boli správne už od začiatku a preto nemuseli byť opravované)? Pokiaľ toto neplatí pre každé opomenutie, platí to v prípade, o ktorý ide v predmetnej veci, keď pri opomenutí išlo o oneskorené odovzdanie údajov (o niekoľko dní alebo týždňov), pričom porážka bola vykonaná podstatne neskôr?

               5.

               Má sa článok 21 nariadenia (ES) č. 3887/92 (4) alebo článok 22 nariadenia (ES) č. 1760/2000, alebo článok 47 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2419/2001 vykladať tak, že členský štát je oprávnený vylúčiť alebo znížiť nárok na prémiu za porážku upravený právom Spoločenstva prostredníctvom vnútroštátnej sankcie, ktorá má zabezpečiť dodržiavanie tohto nariadenia?

               6.

               Ak bude na piatu otázku daná úplne alebo čiastočne kladná odpoveď, použijú sa analogickým spôsobom výnimky zo zníženia a vylúčenia v Spoločenstva, upravené právom Spoločenstva, najmä články 44 a 45 nariadenia (ES) č. 2419/2001, pre vnútroštátne zníženie a vylúčenie?

               7.

               V prípade kladnej odpovede na šiestu otázku, spôsobuje potom správne použitie článku 45 nariadenia (ES) č. 2419/2001 v spojení s článkom 44 to, že sa vylúčenie poskytnutia prémie za porážku pre opomenutie vo vzťahu k hláseniu údajov do počítačovej databázy neuplatní, ak sú odovzdané údaje uvedené v registri z vecného hľadiska celom správne, ako v predmetnom prípade dátum dodávky?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001, stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 zo 17. júla 2000 zavádzajúce systém pre identifikáciu a registráciu hovädzieho dobytka a týkajúce sa označovania hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa a zrušujúce nariadenie Rady (ES) č. 820/97 (Ú. v. ES L 204, s. 1).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 3887/92 z 23. decembra 1992, ktorým sa určujú vykonávacie pravidlá pre integrovaný administratívny a kontrolný systém pre niektoré režimy podpôr Spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 391, s. 36).


title: Vec C-387/11: Žaloba podaná 19. júla 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               15.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/4

         Žaloba podaná 19. júla 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-387/11)
   2011/C 305/04
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že zachovalo v platnosti rozdielne pravidlá týkajúce sa zdanenia príjmov z kapitálového a hnuteľného majetku belgických investičných spoločností a zdanenia takých príjmov zahraničných investičných spoločností, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 49 a 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článkov 31 a 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou Komisia napáda rozdielne zaobchádzanie s investičnými spoločnosťami rezidentmi a investičnými spoločnosťami nerezidentmi v oblasti zdanenia príjmov z kapitálového a hnuteľného majetku. Na rozdiel od investičných spoločností rezidentov, spoločnosti nerezidenti, ktorých stála prevádzkareň sa nenachádza na belgickom štátnom území, totiž nemajú možnosť dosiahnuť vrátenie súm zaplatených ako zrážkovú daň z príjmov z kapitálového a hnuteľného majetku. Táto diskriminácia je nezlučiteľná s ustanoveniami Zmluvy o slobode usadiť sa, pretože spôsobuje, že zakladanie investičných spoločností, ktoré nie sú rezidentmi, je menej príťažlivé, ako aj je nezlučiteľná s ustanoveniami Zmluvy o voľnom pohybe kapitálu, pretože financovanie belgickej spoločnosti zahraničnou investičnou spoločnosťou je nákladnejšie, než financovanie prostredníctvom belgickej investičnej spoločnosti.
   Okrem toho Komisia nesúhlasí s odôvodnením, ktoré v tejto súvislosti poskytli belgické orgány. Predovšetkým nepredložili objektívne dôkazy, na ktorých základe by bolo možné dospieť k záveru, že investičné spoločnosti rezidenti sa z pohľadu ich daňového postavenia nachádzajú v inej situácií ako investičné spoločnosti nerezidneti. Sporný daňový systém navyše nemá nič spoločné s vyváženým rozdelenie daňovej právomoci medzi dotknutými členskými štátmi. V každom prípade sa členský štát členský štát nemôže odvolávať na dvojstrannú dohodu s cieľom vyhnúť sa povinnostiam, ktoré mu vyplývajú zo Zmluvy. Napokon, čo sa týka údajného rizika daňových podvodov zo strany spoločností nerezidentov, belgické orgány sa nemôžu odvolávať na prekážky vyplývajúce z ustanovení prijatých samotným Belgickom, ktoré bránia výkonu daňových kontrol, aby tak odôvodnili neuplatnenie slobôd zaručených Zmluvou.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. októbra 2005  v spojených veciach C-266/04 až C-270/04, C-276/04 a C-321/04 až C-325/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Étienne): Nazairdis SAS a i. proti Caisse nationale de l'organisation autonome d'assurance vieillesse des travailleurs non salariés des professions industrielles et commerciales (Organic) (Pojem pomoc — Daň vyrubená podľa predajnej plochy — Nevyhnutná súvislosť medzi daňou a použitím príjmu z dane)

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 27. októbra 2005
   v spojených veciach C-266/04 až C-270/04, C-276/04 a C-321/04 až C-325/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Étienne): Nazairdis SAS a i. proti Caisse nationale de l'organisation autonome d'assurance vieillesse des travailleurs non salariés des professions industrielles et commerciales (Organic) (1)

   (Pojem pomoc - Daň vyrubená podľa predajnej plochy - Nevyhnutná súvislosť medzi daňou a použitím príjmu z dane)
   (2005/C 330/10)
   Jazyk konania: francúzština
   V spojených veciach C-266/04 až C-270/04, C-276/04 a C-321/04 až C-325/04, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutiami tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Étienne (C-266/04 až C-270/04 a C-276/04) a cour d'appel de Lyon (C-321/04 až C-325/04) (Francúzsko) z 5. apríla a 24. februára 2004 a doručené na Súdny dvor 24., 25. a 29. júna a 27. júla 2004, ktoré súvisia s konaniami: Distribution Casino France SAS, pôvodne Nazairdis SAS (C-266/04), Jaceli SA (C-267/04), Komogo SA (C-268/04 a C-324/04), Tout pour la maison SARL (C-269/04 a C-325/04), Distribution Casino France SAS (C-270/04), Bricorama France SAS (C-276/04), Distribution Casino France 3 SAS (C-321/04), Société Casino France, právny nástupca IMQEF SA, ktorý bol právnym nástupcom JUDIS SA (C-322/04), Dechrist Holding SA (C-323/04), proti Caisse nationale de l'organisation autonome d'assurance vieillesse des travailleurs non salariés des professions industrielles et commerciales (Organic), Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda štvrtej komory vykonávajúci funkciu predsedu prvej komory K. Schiemann, sudcovia, J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts (spravodajca), E. Juhász a M. Ilešič, generálna advokátka: C. Stix Hackl, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 27. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 87 ods. 1 ES a článok 88 ods. 3 ES treba vykladať v tom zmysle, že im neodporuje vyberanie takej dane, akou je francúzska daň na pomoc obchodu a živnostenského podnikania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004

      Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004

      Ú. v. EÚ C 239, 25.9.2004.


title: Vec T-119/07: Žaloba podaná 16. apríla 2007 – Taliansko/Komisia

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/24

         Žaloba podaná 16. apríla 2007 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-119/07)
   (2007/C 129/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Aiello, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 286, konečné znenie, zo 7.februára 2007,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie K(2007) 286, konečné znenie, zo 7. februára 2007 o oslobodení od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo na výrobu oxidu hlinitého v Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii, implementovanom Francúzskom, Írskom a Talianskom v uvedenom poradí. Týmto rozhodnutím sa konštatovala zákonnosť oslobodení od dane priznaných talianskou vládou spoločnosti Eurallumina S.p.A vo výške 80 %, pričom zvyšných 20 % poskytnutých tejto spoločnosti, ako príjemcovi pomoci, od 1. januára 2004 musí byť vrátených.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza tieto dôvody:

               —

               porušenie článku 87 ods. 1 ES, v tom, že sporné rozhodnutie považuje oslobodenie od spotrebnej dane podľa talianskeho právneho poriadku ako štátnu pomoc. Žalobkyňa v tejto veci tvrdí, že rovnako ako to potvrdzuje text smernice 2003/96/ES (1), sporné oslobodenie od spotrebnej dane nepredstavuje štátnu pomoc, ale spadá skôr do povahy a logiky vnútroštátneho daňového systému. Aj keby sa jednalo o štátnu pomoc, smernica by ju povoľovala minimálne do 31. decembra 2006. K napadnutým opatreniam, ktoré sú údajne selektívnej povahy, je treba poznamenať, že sú adresované všeobecne všetkým spoločnostiam, ktoré používajú minerálne oleje na výrobu oxidu hlinitého. Okolnosť, že na talianskom území existuje iba jeden závod používajúci tieto minerálne oleje vo výrobnom procese, je iba faktom a teda nezbavuje toto opatrenie jeho všeobecne záväznej povahy,

               —

               porušenie článku 87 ods. 2 ES, ako aj usmernení týkajúcich sa štátnych regionálnych pomocí v roku 1998 v tom, že sporné oslobodenie od spotrebnej dane malo byť považované za potrebné na hospodársky rozvoj regiónu Sardínie,

               —

               porušenie článku 51 ods. E. 3.2. pravidiel Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (2001/C 37/03) v tom, že v tomto prípade boli uzavreté dohody medzi štátom a prijímajúcou spoločnosťou na zlepšenie výsledkov v oblasti životného prostredia,

               —

               nakoniec žalobkyňa uvádza porušenie zásady legitímnej dôvery a domnienky zákonnosti opatrení Spoločenstva.

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).


title: Vec T-390/15: Žaloba podaná 16. júla 2015 – Perfetti Van Melle Benelux/ÚHVT – PepsiCo (3D)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/53

         Žaloba podaná 16. júla 2015 – Perfetti Van Melle Benelux/ÚHVT – PepsiCo (3D)
   (Vec T-390/15)
   (2015/C 311/58)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Holandsko) (v zastúpení: P. Testa, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: PepsiCo, Inc. (New York, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: čierno-biela obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „3D“ – prihláška č. 9 384 041.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 8. mája 2015 vo veci R 465/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, vyhovel prihláške č. 9 384 041 pre tovary: čokoláda, pečivo, cukrovinky, cukríky, žuvacie cukríky, drops, želatínový drops, karamel, žuvačky, lízatká, sladké drievko, želatíny (cukrovinky), toffee, mentolky, sladkosti,

               —

               uložil PepsiCo, Inc., povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-181/15 P: Odvolanie podané 22. apríla 2015: Marpefa, S.L. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 3. februára 2015 vo veci T-708/14, Marpefa/ÚHVT

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/12

         Odvolanie podané 22. apríla 2015: Marpefa, S.L. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 3. februára 2015 vo veci T-708/14, Marpefa/ÚHVT
   (Vec C-181/15 P)
   (2015/C 381/14)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Marpefa, S.L. (v zastúpení: I. Barroso Sánchez-Lafuente, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory),
   Kabushiki Kaisha Sony Computer Entertainment
   Uznesením zo 6. októbra 2015 Všeobecný súd (šiesta komora) zamietol žalobu o neplatnosť.


title: Vec C-471/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Rakúsko) 28. septembra 2010 — Martin Wohl a Ildiko Veres/Magistrat der Stadt Salzburg, ďalší účastník konania: Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Rakúsko) 28. septembra 2010 — Martin Wohl a Ildiko Veres/Magistrat der Stadt Salzburg, ďalší účastník konania: Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Vec C-471/10)
   ()
   2010/C 328/35
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Martin Wohl a Ildiko Veres

      Žalovaný: Magistrat der Stadt Salzburg

      Ďalší účastník konania: Finanzamt Salzburg-Stadt

      Prejudiciálna otázka

   Má sa príloha X zoznamu podľa článku 24 Aktu o pristúpení Maďarskej republiky k Európskej únii (1. voľný pohyb osôb) (1) vykladať v tom zmysle, že prenájom pracovníkov z Maďarska do Rakúska nie je možné považovať za vyslanie pracovníkov a že vnútroštátne obmedzenia týkajúce sa zamestnávania maďarských/slovenských pracovníkov v Rakúsku platia rovnakým spôsobom aj pre tých maďarských/slovenských pracovníkov, ktorých prenajal na prácu v Rakúsku podnik so sídlom v Maďarsku (kde legálne pracovali)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 846.


title: Vec C-167/07: Žaloba podaná 29. marca 2007 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/19

         Žaloba podaná 29. marca 2007 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Vec C-167/07)
   (2007/C 117/31)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 41/2007 (1) z 21. decembra 2006, ktorým sa na rok 2007 stanovujú rybolovné možnosti a súvisiace podmienky pre určité populácie rýb a skupiny populácií rýb uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie úlovkov, pokiaľ ide o nepridelenie kvót španielskej flotile vo vodách Spoločenstva v Severnom mori,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   1.   Porušenie zásady zákazu diskriminácie
   Španielske kráľovstvo zastáva názor, že napadnuté nariadenie je v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie, pokiaľ ide o nepridelenie kvót Španielsku vo vodách Spoločenstva v Severnom mori, keďže uplynulo prechodné obdobie stanovené v akte o pristúpení, pričom ostatným členským štátom sa priznáva právo prístupu k týmto vodám a zdrojom, zatiaľ čo Španielsku sa priznáva iba právo prístupu k vodám.
   2.   Nesprávny výklad aktu o pristúpení Španielska
   Úprava prechodného obdobia pre Španielsko v akte o pristúpení nerozlišuje medzi prístupom k vodám a prístupom k zdrojom. Okrem toho ustanovenia aktu o pristúpení by mali byť vykladané v súlade s ich kontextom a účelom.
   3.   Porušenie článku 20 ods. 2 nariadenia č. 2371/2002 (2)

   Kvóty rozdelené prvýkrát od uplynutia prechodného obdobia stanoveného v akte o pristúpení predstavujú nové príležitosti na rybolov. Nepridelením kvót Španielsku došlo k porušeniu uvedeného ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 15, 2007, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460).


title: Vec T-333/08: Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Bull a i./Komisia

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/42

         Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Bull a i./Komisia
   (Vec T-333/08)
   (2008/C 285/79)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Bull SAS (Les Clayes-sous-Bois, Francúzsko), Unisys Belgium SA (Brusel, Belgicko) a Tata Consultancy Services (TCS) SA (Capellen, Luxembursko) (v zastúpení: B. Lombaert a M. van der Woude, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, a to:

                           —

                           zamietnutie ponuky združenia Consortium B-Trust,

                           —

                           rozhodnutie o neudelení zákazky,

                           —

                           rozhodnutie o začatí rokovacieho konania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia napádajú rozhodnutie Komisie o zamietnutí ich ponuky predloženej v rámci výberového konania na predkladanie ponúk týkajúcich sa zákazky označenej ako „DIGIT/R2/PO/2007/024 – Poskytovanie služieb správy“ (Ú. v. EÚ 2007, S 159 197776), ako aj rozhodnutie neudeliť zákazku kvôli absencii vyhovujúcich ponúk a začať rokovacie konanie.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia na úvod uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie nebolo prijaté za dodržania predpisov o rozdelení právomocí v rámci Komisie, keďže rozhodnutie prijal „Acting Head of Unit“. Žalobcovia zastávajú názor, že nebolo preukázané, že autor tohto aktu bol splnomocnený prijať takéto rozhodnutie v mene Komisie.
   Po druhé žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia, keďže vo svojom rozhodnutí neuviedla dôvody, pre ktoré zastávala názor, že niektoré ceny ponuky žalobcov sú neobvykle nízke a že ponuka nerešpektuje relevantné právne ustanovenia v prípade plnenia zmluvy v Bruseli alebo v Luxemburgu.
   Na záver žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila postup overovania správnosti cien, keďže i) Komisia vylúčila ponuku žalobcov na základe postupu pri neobvykle nízkej cene, hoci ponuka bola finančne seriózna; ii) Komisia nezohľadnila odôvodnenia uvedené žalobcami a iii) napadnuté rozhodnutie sa nezakladá na skutkovo správnych dôvodoch.


title: Vec F-62/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  13. februára 2008 – Ghem/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/63

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 13. februára 2008 – Ghem/Komisia
   (Vec F-62/05) (1)

   (2008/C 223/121)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2008, s. 31 (vec pôvodne zapísaná pod číslom T-270/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev a neskôr uznesením z 15. 12. 2005 postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie.


title: Spojené veci C-322/07 P, C-327/07 P a C-338/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. septembra 2009 — Papierfabrik August Koehler AG, Bolloré SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles SL/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolania — Kartely — Trh so samoprepisovacím papierom — Nesúlad medzi oznámením o výhradách a sporným rozhodnutím — Porušenie práva na obranu — Dôsledky — Skreslenie dôkazov — Účasť na porušení — Dĺžka trvania porušenia — Nariadenie č. 17 — Článok 15 ods. 2 — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút — Zásada rovnosti zaobchádzania — Zásada proporcionality — Povinnosť odôvodnenia — Primeraná dĺžka konania pred Súdom prvého stupňa)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. septembra 2009 — Papierfabrik August Koehler AG, Bolloré SA, Distribuidora Vizcaína de Papeles SL/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Spojené veci C-322/07 P, C-327/07 P a C-338/07 P) (1)

   (Odvolania - Kartely - Trh so samoprepisovacím papierom - Nesúlad medzi oznámením o výhradách a sporným rozhodnutím - Porušenie práva na obranu - Dôsledky - Skreslenie dôkazov - Účasť na porušení - Dĺžka trvania porušenia - Nariadenie č. 17 - Článok 15 ods. 2 - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zásada proporcionality - Povinnosť odôvodnenia - Primeraná dĺžka konania pred Súdom prvého stupňa)
   2009/C 256/04
   Jazyky konania: nemčina, francúzština a španielčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Papierfabrik August Koehler AG (v zastúpení: I. Brinker a S. Hirsbrunner, Rechtsanwälte, J. Schwarze, Universitätsprofessor), Bolloré SA (v zastúpení: C. Momège a P. Gassenbach, advokáti), Distribuidora Vizcaína de Papeles SL (v zastúpení: E. Pérez Medrano a M. T. Díaz Utrilla, abogados)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia, H.-J. Freund, Rechtsanwalt, N. Coutrelis, advokátka)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 26. apríla 2007, Bolloré a i./Komisia (T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 a T-136/02) — Kartel na určenie cien v oblasti samoprepisovacieho papiera — Porušenie práv na obranu v súvislosti s dôkazmi o účasti žalobkyne na porušení pred októbrom 1993 (nesprávne, nedostatočné a rozporné dôkazy) — Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a zásady proporcionality v súvislosti so stanovením výšky pokuty (žalobkyňa je malým rodinným podnikom bez prístupu na kapitálový trh)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 26. apríla 2007 Bolloré a i./Komisia (T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 a T-136/02), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Bolloré SA.

               2.

               Rozhodnutie Komisie 2004/337/ES z 20. decembra 2001 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/E-1/36.212 — Samoprepisovací papier), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Bolloré SA.

               3.

               Odvolanie podané podnikmi Papierfabrik August Koehler AG a Distribuidora Vizcaína de Papeles SL sa zamietajú.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania vynaložené tak v prvostupňovom konaní, ako aj v odvolacom konaní vo veci C-327/07 P.

               5.

               Papierfabrik August Koehler AG a Distribuidora Vizcaína de Papeles SL sú povinní nahradiť trovy konania vo veciach C-322/07 P a C-338/07 P.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec C-325/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemecko) – Ismail Derin/Landkreis Darmstadt-Dieburg (Pridruženie EHS-Turecko — Článok 59 dodatkového protokolu — Články 6, 7 a 14 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 — Právo slobodného prístupu k zamestnaniu podľa článku 7 prvého odseku druhej zarážky — Právo na pobyt spojené s týmto právom — Turecký štátny príslušník, ktorý má viac ako 21 rokov a už nie je závislý od svojich rodičov — Odsúdenia v trestnom konaní — Podmienky straty získaných práv — Zlučiteľnosť s pravidlom, podľa ktorého Tureckej republike nemožno priznať priaznivejšie zaobchádzanie, než sa uplatňuje medzi členskými štátmi)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemecko) – Ismail Derin/Landkreis Darmstadt-Dieburg
   (Vec C-325/05) (1)

   (Pridruženie EHS-Turecko - Článok 59 dodatkového protokolu - Články 6, 7 a 14 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 - Právo slobodného prístupu k zamestnaniu podľa článku 7 prvého odseku druhej zarážky - Právo na pobyt spojené s týmto právom - Turecký štátny príslušník, ktorý má viac ako 21 rokov a už nie je závislý od svojich rodičov - Odsúdenia v trestnom konaní - Podmienky straty získaných práv - Zlučiteľnosť s pravidlom, podľa ktorého Tureckej republike nemožno priznať priaznivejšie zaobchádzanie, než sa uplatňuje medzi členskými štátmi)
   (2007/C 235/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ismail Derin

      Žalovaný: Landkreis Darmstadt-Dieburg
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgericht Darmstadt – Výklad článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia č. 1/80 asociačnej rady EHS/Turecko, ako aj článku 59 dodatkového protokolu, ktorý sa týka prechodného obdobia stanoveného v Asociačnej dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom a bol podpísaný 23. novembra 1970 (Ú. v. ES L 293, s. 1; Mim vyd. 11/011, s. 41) – Neexistencia straty práva na slobodný prístup ku každej pracovnej činnosti, ako aj práva na pobyt, ktoré je s ním spojené pre tureckého štátneho príslušníka, ktorý pricestoval na vnútroštátne územie z dôvodu zlúčenia rodiny, hoci už má viac ako 21 rokov a nie je závislý od svojich rodičov – Priaznivejšie zaobchádzanie ako to, ktoré sa priznáva štátnym príslušníkom členských štátov
   Výrok rozsudku
   Turecký štátny príslušník, ktorý bol ako dieťa oprávnený na vstup na územie členského štátu z dôvodu zlúčenia rodiny a ktorý na základe článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie prijatom Asociačnou radou, ktorá bola zriadená Asociačnou dohodou medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, získal právo na slobodný prístup ku každej pracovnej činnosti podľa svojho výberu stráca právo na pobyt v prijímajúcom členskom štáte, ktoré je spojené s uvedeným právom na slobodný prístup, len v dvoch prípadoch:

               —

               v prípade stanovenom v článku 14 ods. 1 tohto rozhodnutia, alebo

               —

               ak opustí územie dotknutého členského štátu na nie zanedbateľnú dobu a bez oprávnených dôvodov,

         aj keď dovŕšil 21 rokov, už nie je závislý od svojich rodičov, ale žije samostatne v dotknutom členskom štáte, a nebol zaradený na trh práce počas niekoľkých rokov z dôvodu výkonu nepodmienečného trestu odňatia slobody počas tohto obdobia. Tento výklad nie je nezlučiteľný s požiadavkami článku 59 dodatkového protokolu, ktorý bol podpísaný 23. novembra 1970 v Bruseli a uzatvorený, schválený a potvrdený v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.