title: Vec T-350/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – Wagenknecht/Komisia (Žaloba o nečinnosť – Ochrana finančných záujmov Únie – Boj proti podvodom – Stretnutie kolégia komisárov jeho predsedu so zástupcom Českej republiky – Viacročný finančný rámec 2021-2027 – Finančné nariadenie – Priame platby z rozpočtu Únie v prospech poľnohospodárov – Údajný stret záujmov predsedu vlády Českej republiky – Údajná nečinnosť Komisie – Článok 130 ods. 1 rokovacieho poriadku – Záujem na konaní – Aktívna legitimácia – Stanovisko Komisie – Neprípustnosť)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/35

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – Wagenknecht/Komisia
      (Vec T-350/20) (1)

      (Žaloba o nečinnosť - Ochrana finančných záujmov Únie - Boj proti podvodom - Stretnutie kolégia komisárov jeho predsedu so zástupcom Českej republiky - Viacročný finančný rámec 2021-2027 - Finančné nariadenie - Priame platby z rozpočtu Únie v prospech poľnohospodárov - Údajný stret záujmov predsedu vlády Českej republiky - Údajná nečinnosť Komisie - Článok 130 ods. 1 rokovacieho poriadku - Záujem na konaní - Aktívna legitimácia - Stanovisko Komisie - Neprípustnosť)
      (2021/C 62/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Česká republika) (v zastúpení: A. Koller, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a M. Salyková, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 265 ZFEÚ, ktorého predmetom je určenie, že Komisia protiprávne opomenula konať o návrhu žalobcu, aby sa na základe článku 325 ods. 1 a článku 319 ods. 3 ZFEÚ a na základe 61 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1), prijali záväzné a odrádzajúce opatrenia na účely odvrátenia alebo riešenia údajného stretu záujmov Andreja Babiša, predsedu vlády Českej republiky, a to najmä zabránením členom kolégia komisárov, konkrétne jeho predsedníčky, stretávať sa s A. Babišom a prejednávať s ním otázky súvisiace s viacročným finančným rámcom Európskej únie na obdobie 202 – 20127 a všeobecne s rozpočtom Únie a ďalej prijatím opatrení na ukončenie vyplácania priamej poľnohospodárskej pomoci z rozpočtu Únie v prospech konkrétnych spoločností, ktoré A. Babiš ovláda alebo ktoré skutočne vlastní

         Výrok

                  1.

                  Nie je potrebné prihliadať na dokument predložený ako príloha A.9 a na časti žaloby odkazujúce na obsah tohto dokumentu.

                  2.

                  Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

                  3.

                  Lukáš Wagenknecht je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 17.8.2020.


title: Vec T-729/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. decembra 2020 – Aurubis/Komisia („Predbežné opatrenie – Smernica 2003/87/ES – Rozhodnutie 2011/278/EÚ – Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/35

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. decembra 2020 – Aurubis/Komisia
      (Vec T-729/20 R)
      („Predbežné opatrenie - Smernica 2003/87/ES - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 62/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aurubis AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a J. Hoss. avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. De Meester a G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 279 ZFEÚ a článku 156 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu na uloženie povinnosti Komisii preniesť 1 154 794 emisných kvót na účet zariadení žalobkyne najneskôr 31. decembra 2020

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-731/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. decembre 2020 – ExxonMobil Production Deutschland/Komisia („Predbežné opatrenie – Smernica 2003/87/ES – Rozhodnutie 2011/278/EÚ – Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/36

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. decembre 2020 – ExxonMobil Production Deutschland/Komisia
      (Vec T-731/20 R)
      („Predbežné opatrenie - Smernica 2003/87/ES - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 62/46)
      Jazyk konania: nem4ina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ExxonMobil Production Deutschland GnmH (Hanover, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a J. Hoss, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. De Meester a G. Will, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 279 ZFEÚ a článku 156 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu na uloženie povinnosti Komisii preniesť 7 428 258 emisných kvót na účet zariadení žalobkyne najneskôr 31. decembra 2020

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-739/20: Žaloba podaná 17. decembra 2020 – Unite the Union/EUIPO – WWRD Ireland (WATERFORD)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/36

      Žaloba podaná 17. decembra 2020 – Unite the Union/EUIPO – WWRD Ireland (WATERFORD)
      (Vec T-739/20)
      (2021/C 62/47)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Unite the Union (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. O’Connor, Solicitor a M. Hommé, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: WWRD Ireland IPCO LLC (Wilmington, Delaware, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie WATERFORD – ochranná známka Európskej únie č. 397 521

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. septembra 2020 vo veci R 2683/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že sa ochranná známka WATERFORD ruší v zmysle článku 58 nariadenia (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-754/20: Žaloba podaná 18. decembra 2020 – Cristescu/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/37

      Žaloba podaná 18. decembra 2020 – Cristescu/Komisia
      (Vec T-754/20)
      (2021/C 62/48)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Adrian Sorin Cristescu (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M.-A. Lucas a P. Pichault, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie generálneho riaditeľa [dôverné] (1) z 27. februára 2020 uložiť žalobcovi pokarhanie,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných vykonávacích ustanovení z 12. júna 2019, ktoré sa týkajú vedenia administratívnych vyšetrovaní a disciplinárnych konaní (ďalej len „DGE“) v rozsahu, v akom Vyšetrovací a disciplinárny úrad Komisie (IDOC) predtým, ako začal vyšetrovanie, neposúdil informácie o možnom porušení povinností a k nim pripojené dôkazové materiály, ani v tomto ohľade nepredložil správu AIPN.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 1 a článku 7 ods. 4 DGE v rozsahu, v akom IDOC s cieľom jeho vypočutia oznámil dôvernú správu stálej bezpečnostnej služby generálnej riaditeľke [dôverné], alebo pokračoval vo vyšetrovaní bez toho, aby preukázal, či boli dodržané bezpečnostné pravidlá, pričom porušil svoje poverenie, hoci táto generálna riaditeľka bola s danou správou oboznámená. Žalobca tvrdí, že zo spisu vyplýva, že generálna riaditeľka [dôverné] bola oboznámená so správou, pokiaľ ide o porušenie, ktorého sa týkalo vyšetrovanie a disciplinárne konanie, hoci táto správa bola dôverná, a že predbežné posúdenie predpokladalo najmä overenie súladu jej tvrdení s touto správou, ktorá obsahovala okrem iného skutočnosti, z ktorých vyplývalo, že sa na nej podieľala, požiadala o správu bezpečnostnej služby a uviedla, že bude informovať nadriadených.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 DGE v rozsahu, v akom sa konanie neuskutočnilo v primeranej lehote. Žalobca tvrdí, že došlo k neodôvodneným prerušeniam v období od začatia vyšetrovania do predbežného preskúmania, medzi týmto preskúmaním a vypočutím svedkov, a napokon v období medzi týmito vypočutiami a vypočutím žalobcu, čo malo za následok, že svedkovia si už nepamätali podstatné skutočnosti, alebo v každom prípade ich už neuviedli. Žalobca sa domnieva, že tieto nedostatky viedli k porušeniu tak jeho práv na obhajobu, ako aj právomoci posúdenia daného úradu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 15 ods. 1 a 2 DGE v rozsahu, v akom IDOC nepreskúmal súbor skutočností, ktoré uviedla obhajoba.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 28 písm. b) DGE, keďže disciplinárna správa nebola vypracovaná AIPN a neboli v nej uvedené údajné porušenia povinností žalobcu. Žalobca tvrdí, že na rozdiel od toho, čo sa uvádzalo v rozhodnutí z 5. decembra 2018 o začatí disciplinárneho konania, v disciplinárnej správe zo 6. decembra 2018, ktorú vypracoval IDOC napriek tomu, že tým nebol poverený, sa neuvádzali vytýkané skutočnosti, čo viedlo k tomu, že rozhodnutie o uložení sankcie vychádzalo z iných výhrad, ako boli výhrady uvedené v záverečnej správe z vyšetrovania.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 28 písm. a) a článku 3 DGE v rozsahu, v akom sa v správe z disciplinárneho konania neuvádzali všetky poľahčujúce okolnosti a okolnosti vylučujúce vznik zodpovednosti. Žalobca tvrdí, že IDOC z dôvodu zjavne nesprávnych posúdení vo svojej správe z vyšetrovania neuviedol určité okolnosti vylučujúce alebo zmierňujúce zodpovednosť, hoci z prezumpcie neviny vyplývala povinnosť ich preskúmať, a vzhľadom na to, že neboli vyvrátené, ich považoval za preukázané, čo viedlo k tomu, že žalobcovu zodpovednosť nebolo možné spochybniť.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 ods. 2 prvej zarážky Charty základných práv Európskej únie, článku 11 prílohy IX služobného poriadku, článkov 29 a 30 DGE, ako aj práva na obhajobu, keďže na začiatku konania nebolo jasne uvedené vytýkané konanie a žalobca sa teda nemohol účinne brániť.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení skutkového stavu alebo nesprávnom posúdení, ktoré z neho vyplynuli.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že nie je preukázané, že žalobca sa pri porušení, ktoré je predmetom vyšetrovania, a v rámci disciplinárneho konania vyjadroval neprimeraným spôsobom.

         (1)  Dôverné údaje.


title: Vec T-757/20: Žaloba podaná 21. decembra 2020 – OT/Parlament

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/39

      Žaloba podaná 21. decembra 2020 – OT/Parlament
      (Vec T-757/20)
      (2021/C 62/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: OT (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, a ak je to potrebné rozhodnutie, ktorým sa zamieta sťažnosť,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobca na podporu svojej žaloby proti rozhodnutiu generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 19. decembra 2019, ktorým mu ukladá pokarhanie, uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení a porušení článku 21a Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) po prvé v rozsahu, v akom žalobca „nedostal pokyn“ v zmysle článku 21a služobného poriadku, ktorého porušenie mu teda nemožno vytýkať, po druhé v rozsahu, v akom nemohol vedieť, že došlo k nezrovnalostiam, na ktoré mal upozorniť svojich nadriadených podľa článku 21a služobného poriadku, a po tretie v rozsahu, v akom si vzhľadom na skutočnosti v každom prípade nezaslúžil disciplinárny postih.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatku odôvodnenia, pretože žalovaný nikdy žalobcovi nevysvetlil, na základe čoho konkrétne z vecného hľadiska dospel k záveru, že mal vedieť o tom, že došlo k nezrovnalostiam, o ktorých mal informovať svojho nadriadeného podľa článku 21a služobného poriadku.


title: Vec T-764/20: Žaloba podaná 23. decembra 2020 – Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry and Inner Mongolia Mengwei Technology/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/39

      Žaloba podaná 23. decembra 2020 – Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry and Inner Mongolia Mengwei Technology/Komisia
      (Vec T-764/20)
      (2021/C 62/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry Co. Ltd (Chaohu City, Čína), Inner Mongolia Mengwei Technology Co. Ltd (Bai Town, Čína) (v zastúpení: J. Cornelis, F. Graafsma a E. Vermulst, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/1336 z 25. septembra 2020, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých polyvinylalkoholov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1),

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že článok 2 ods. 6a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (ďalej len „základné nariadenie“) nariaďuje prístup a vytvára výnimku, ktorá nie je stanovená v antidumpingovej dohode Svetovej obchodnej organizácie (WTO) (ďalej len „Dohoda“), a preto ho nemožno uplatniť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na údajnom porušení článku 2 ods. 6a písm. a) základného nariadenia žalovanou, keď vychádzala z toho, že mexické účtovné závierky neboli ľahko dostupné, keď porušila svoju povinnosť starostlivosti tým, že nezohľadnila užitočné údaje, ktoré by vyradili Turecko ako vhodnú reprezentatívnu krajinu, a keď nevybrala Mexiko ako najvhodnejšiu reprezentatívnu krajinu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na údajnom porušení článku 2 ods. 10 základného nariadenia vykonaním úpravy pre hypotetickú províziu, a na zjavne nesprávnom posúdení pri zistení, že Wanwei koná ako obchodný zástupca vykonávajúci svoju činnosť za odmenu formou provízie tým, že nedodržuje požiadavku spravodlivého porovnania, a že upravuje bežnú hodnotu nevratnej DPH smerom nahor.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na údajnom porušení článku 3 ods. 2 a článku 3 ods. 3 základného nariadenia a na zjavne nesprávnom posúdení pri stanovení cenového podhodnotenia a na následnom porušení článku 3 ods. 6 základného nariadenia tým, že žalovaná i) nevykonala segmentované analýzy cenového podhodnotenia, ii) nevykonala nevyhnutné úpravy pre rozdiely v kvalite a iii) nestanovila cenové podhodnotenia pri výrobku ako celku.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na údajnom porušení práv žalobkýň na obhajobu tým, že žalovaná odmietla sprístupniť určité informácie nevyhnutné na to, aby sa žalobkyne mohli vyjadriť k analýze cenového podhodnotenia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 315, 2020, s. 1.


title: Vec T-766/20: Žaloba podaná 23. decembra 2020 – PrenzMarien/EUIPO – Molson Coors Brewing Company (UK) (STONES)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/40

      Žaloba podaná 23. decembra 2020 – PrenzMarien/EUIPO – Molson Coors Brewing Company (UK) (STONES)
      (Vec T-766/20)
      (2021/C 62/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PrenzMarien GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: M. Kloth, R. Briske a D. Habel, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Molson Coors Brewing Company (UK) Ltd (Burton Upon Trent, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie STONES – ochranná známka Európskej únie č. 8 810 707

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 29. septembra 2020 vo veci R 274/2020-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil spornú ochrannú známku Európskej únie za neplatnú v celom rozsahu,

                  —

                  priznal žalobkyni právo na náhradu trov konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 19 ods. 1 a článkom 10 ods. 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.


title: Vec T-768/20: Žaloba podaná 31. decembra 2020 – Standard International Management/EUIPO – Asia Standard Management Services (The Standard)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/41

      Žaloba podaná 31. decembra 2020 – Standard International Management/EUIPO – Asia Standard Management Services (The Standard)
      (Vec T-768/20)
      (2021/C 62/52)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Standard International Management LLC (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC, S. Wickenden, Barrister a M. Maier, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Asia Standard Management Services Ltd (Hong Kong, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka The Standard – Ochranná známka Európskej únie č. 8 405 243

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. novembra 2020 vo veci R 828/2020-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré jej vznikli v rámci tohto konania,
                  subsidiárne, ak do konania vstúpi ďalší účastník konania pred odvolacím senátom,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť tieto trovy konania spoločne a nerozdielne.

         Uvádzané žalobné dôvody

      Žaloba sa zakladá na štyroch hlavných žalobných dôvodov, t. j. že odvolací senát:

                  —

                  sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nerozhodol, že reklama a ponuky na predaj hotelových služieb a s nimi súvisiacich služieb, teda služieb patriacich do tried 38, 39, 41, 43 a 44, ktoré boli určené spotrebiteľom Únie, predstavujú riadne používanie ochrannej známky Európskej únie vtedy, ak tieto služby boli poskytované v Spojených štátoch,

                  —

                  sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nepovažoval reklamu a propagáciu dotknutých služieb za dostatočné na preukázanie riadneho používania uvedených služieb,

                  —

                  sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nepovažoval reklamu na otvorenie londýnskeho hotela za relevantnú, a

                  —

                  sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že neposkytol žiadne alebo dostatočné odôvodnenie záveru, ku ktorému sa dospel.


title: Vec T-769/20: Žaloba podaná 23. decembra 2020 – Ryanair/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/42

      Žaloba podaná 23. decembra 2020 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-769/20)
      (2021/C 62/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2020) 5616 final z 11. augusta 2020 o štátnej pomoci SA.57586 (2020/N) – Estónsko COVID-19: Rekapitalizácia a pôžička so subvencovaným úrokom pre spoločnosť Nordica,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a jeho dočasný rámec pre opatrenia štátnej pomoci na podporu hospodárstva v čase vypuknutia COVID-19 tým, že uviedla, že pomoc rieši vážne narušenie v estónskom hospodárstve, že spoločnosť Nordica je oprávnená prijať pomoc, a že boli splnené podmienky týkajúce sa narušenia hospodárskej súťaže, odchodu štátu a reštrukturalizácie, ako aj tým, že si nesplnila povinnosť vyvážiť priaznivé účinky pomoci oproti jej nepriaznivým účinkom na obchodné podmienky a udržiavanie nenarušenej súťaže (t. j. „test vyváženosti“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska komisia porušila osobitné ustanovenia ZFEÚ a všeobecné zásady európskeho práva týkajúce sa zákazu diskriminácie, slobodného poskytovania služieb a slobody usadiť sa, ktoré sú základom liberalizácie leteckej dopravy v EÚ od konca 80. rokov 20. storočia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska komisia napriek závažným ťažkostiam nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania a porušila procesné práva žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia Európskou komisiou.


title: Vec T-771/20: Žaloba podaná 29. decembra 2020 – KS a KD/Rada a iní

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/43

      Žaloba podaná 29. decembra 2020 – KS a KD/Rada a iní
      (Vec T-771/20)
      (2021/C 62/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: KS a KD (v zastúpení: F. Randolph, QC a J. Stojsavljevic-Savic, Solicitor)

         Žalované: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že žalované poskytnú žalobkyniam spoločne a nerozdielne náhradu (vrátane úroku v sadzbe a za obdobie, ktoré bude Všeobecný súd považovať za primerané) škody, ktorú žalobkyne utrpeli na základe ich porušení základných ľudských práv, konkrétne článkov 2, 3, 6, 8 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (1) a článkov 2, 4 a 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“), pokiaľ ide o prvú žalobkyňu, a článkov 2, 3, 6 a 13 EDĽP a 2, 4 a 47 charty, pokiaľ ide o druhú žalobkyňu, podľa článku 340 ods. 2 ZFEÚ; a

                  —

                  rozhodol, že žalované nahradia žalobkyniam trovy podľa článku 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, pričom pre vylúčenie akýchkoľvek pochybností sa tieto trovy neobmedzujú na trovy právnej pomoci, ktorých náhradu uložil Všeobecný súd uznesením z 20. novembra 2020, a mali by zahŕňať aj trovy konania pred Kontrolnou komisiou pre dodržiavanie ľudských práv (HRRP)

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne sa domáhajú v súlade s článkom 340 ods. 2 ZFEÚ náhrady a kompenzácie za škodu, ktorá im vznikla v dôsledku údajného porušenia ich základných ľudských práv žalovanými, a to konkrétne článku 2 (procesná časť), článku 3, článku 6 ods. 1 a článku 13 EDĽP a zodpovedajúcich článkov 2, 4 a 47 charty.
      Žaloba sa týka skutočností, ku ktorej došlo po 8. decembri 2008, keď bola policajná a súdna zodpovednosť prenesená z Dočasnej správy OSN v Kosove (UNMIK) na Európsku úniu, pričom EULEX prevzal 8. februára 2008 plnú operačnú kontrolu v oblasti právneho štátu v nadväznosti na prijatie Jednotnej akcie Rady EÚ 2008/124/SZBP (2). Výkonný mandát bol prenesený na EULEX na účely zabezpečenia, že budú prípady vojnových zločinov, zločinov medzi národnostnými skupinami a ďalšia závažná trestná činnosť „riadne vyšetrované, stíhané, bolo o nich rozhodované a aby opatrenia proti nim boli vynucované“.
      Žalobkyne tvrdia:

                  —

                  trvajúce porušovanie článkov 2 a 3 EDĽP (procesná časť) zo strany žalovaných z dôvodu, že nevykonali nápravu po doručení oznámenia najneskôr 29. apríla 2016, podľa ktorého HRRP zistila, že EULEX porušuje pri výkone svojho mandátu články 2 a 3 EDĽP,

                  —

                  trvajúce porušovanie článkov 6 a 13 EDĽP a článku 47 charty v dôsledku rozhodnutia Rady zriadiť HRRP bez právomoci poskytovať právnu pomoc spôsobilým osobám a bez právomoci vynucovať svoje rozhodnutia a vykonať nápravu zistených porušení práva,

                  —

                  obídenie alebo zneužitie výkonnej moci zo strany Rady a ESVČ 12. októbra 2017 v dôsledku tvrdenia, že EULEX vyvinul maximálne úsilie pri vyšetrovaní únosu a pravdepodobnej vraždy manžela prvej žalobkyne a vraždu manžela a syna druhej žalobkyne a že HRRP nemá právomoc súdneho orgánu,

                  —

                  zneužitie alebo nevyužitie výkonnej moci v rozsahu, v akom rozhodnutím Rady (SZBP) 2018/856 (3) došlo k odňatiu výkonného mandátu EULEX 8. júna 2018, zatiaľ čo porušovanie práv ďalej pokračovalo.

         (1)  Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 („EDĽP“).

         (2)  Jednotná akcia 2008/124/SZBP o misii Európskej únie na podporu právneho štátu v Kosove zo 4. februára 2008 (EULEX KOSOVO) (Ú. v. EÚ L 42, 2008, s. 92).

         (3)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/856 z 8. júna 2018, ktorým sa mení jednotná akcia 2008/124/SZBP o misii Európskej únie na podporu právneho štátu v Kosove (Týmto označením nie sú dotknuté pozície k otázke štatútu a označenie je v súlade s rezolúciou BR OSN č. 1244 (1999) a so stanoviskom Medzinárodného súdneho dvora k vyhláseniu nezávislosti Kosova.) (EULEX KOSOVO (Ú. v. EÚ L 146, 2018, s. 5).


title: Vec T-1/21: Žaloba podaná 4. januára 2021 – Fabryki Mebli „Forte“/EUIPO – Bog-Fran (Nábytok)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/44

      Žaloba podaná 4. januára 2021 – Fabryki Mebli „Forte“/EUIPO – Bog-Fran (Nábytok)
      (Vec T-1/21)
      (2021/C 62/55)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fabryki Mebli „Forte“ S.A. (Ostrów Mazowiecka, Poľsko) (v zastúpení: H. Basiński, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Poľsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1 384 002-0034

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2020 vo veci R 595/2020-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil odvolanie späť EUIPO,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a konania na Všeobecnom súde a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-2/21: Žaloba podaná 5. januára 2021 – Emmentaler Switzerland/EUIPO (EMMENTALER)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/45

      Žaloba podaná 5. januára 2021 – Emmentaler Switzerland/EUIPO (EMMENTALER)
      (Vec T-2/21)
      (2021/C 62/56)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Emmentaler Switzerland (Bern, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Völker a M. Pemsel, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky EMMENTALER označujúci Európsku úniu – medzinárodná prihláška č. 1 378 524, v ktorej je vyznačená Európska únia

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2020 vo veci R 2402/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy vzniknuté v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 74 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-3/21: Žaloba podaná 5. januára 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/45

      Žaloba podaná 5. januára 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)
      (Vec T-3/21)
      (2021/C 62/57)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Power Horse Energy Drinks GmbH (Linz, Rakúsko) (v zastúpení: M. Woller Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Robot Energy Europe (Mijas, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie UNSTOPPABLE – ochranná známka Európskej únie č. 14 555 271

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. októbra 2020 vo veci R 232/2020-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamietlo odvolanie žalobkyne vo vzťahu k týmto výrobkom:

                              —

                              trieda 5: Výživové doplnky; Výživové doplnky zdravej výživy vyrobené prevažne z vitamínov; Práškové nápojové zmesi ako doplnky výživy; Vitamínové prípravky v podobe potravinových doplnkov; Vitamínové nápoje; Vitamínové prípravky; Vitamínové tabletky; Vitamíny a vitamínové prípravky,

                              —

                              trieda 32: Nealkoholické nápoje s obsahom ovocných štiav; Energetické nápoje; Nápoje s proteínmi pre športovcov; Nápoje pre športovcov,
                              a v akom uložilo žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania o výmaze a odvolacieho konania,

                  —

                  uložil EUIPO, ako aj ďalšiemu účastníkovi konania v prípade, že do konania vstúpi ako vedľajší účastník, povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-4/21: Žaloba podaná 5. januára 2021 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/46

      Žaloba podaná 5. januára 2021 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)
      (Vec T-4/21)
      (2021/C 62/58)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Advanced Superabrasives, Inc. (Mars Hill, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Piróg a A. Rytel, adwokaci)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Adi Srl (Thiene, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ASI ADVANCED SUPERABRASIVES – prihláška č. 17 163 734

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. októbra 2020 vo veci R 2713/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  potvrdil neplatnosť napadnutého rozhodnutia,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  v prípade vstupu vedľajšieho účastníka konania do konania, uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť znášať vlastné trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 27 ods. 3 písm. b) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 v spojení s článkom 27 ods. 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 71 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 v spojení s článkom 27 ods. 3 písm. b) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.


title: Vec T-6/21: Žaloba podaná 7. januára 2021 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/47

      Žaloba podaná 7. januára 2021 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)
      (Vec T-6/21)
      (2021/C 62/59)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Advanced Organic Materials, SA (Pilar, Argentína) (v zastúpení: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Swiss Pharma International AG (Zürich, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ADVASTEROL – prihláška č. 14 525 521

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. októbra 2020 vo veci R 781/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom zamieta odvolanie spoločnosti Advanced Organic Materials, SA, a potvrdzuje rozhodnutie námietkového oddelenia, ktorým sa čiastočne vyhovuje námietkam B 2 624 370 a zamieta zápis časti výrobkov pod ochrannou známkou Európskej únie č. 14 525 521 ADVASTEROL (slovná),

                  —

                  uložil účastníkovi konania, ktorý vyjadrí nesúhlas s týmito návrhmi, povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-7/21: Žaloba podaná 8. januára 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/48

      Žaloba podaná 8. januára 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)
      (Vec T-7/21)
      (2021/C 62/60)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kassl Holding BV (Amsterdam, Holandsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie STUDIO KASSL – prihláška č. 17 882 647.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. októbra 2020 vo veci R 880/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamietnutie odvolania druhej strany potvrdzuje rozhodnutie námietkového oddelenia vydané v rámci námietkového konania B 3 059 000, ktorým bola zapísaná ochranná známka Európskej únie č. 17 882 647 STUDIO KASSL (slovná ochranná známka) pre tovary triedy 25,

                  —

                  uložil žalovanému alebo účastníkom konania namietajúcim proti tejto žalobe povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-8/21: Žaloba podaná 10. januára 2021 – IFIC Holding/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/49

      Žaloba podaná 10. januára 2021 – IFIC Holding/Komisia
      (Vec T-8/21)
      (2021/C 62/61)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: IFIC Holding AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: C. Franz a N. Bornemann Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2020) 2813 final z 28. apríla 2020,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba je podaná proti vykonávaciemu rozhodnutiu Európskej komisie C(2020) 2813 final z 28. apríla 2020 o udelení oprávnenia pre Clearstream Banking AG podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 2271/96 z 22. novembra 1996 o ochrane pred účinkami uplatňovania právnych predpisov prijatých treťou krajinou mimo jej územia a pred účinkami opatrení na nich založených alebo z nich vyplývajúcich.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý podľa článku 41 ods. 1 a článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).

                              —

                              Podľa článku 41 ods. 1 a článku 41 ods. 2 písm. a) Charty má každý (každá fyzická a právnická osoba) právo na spravodlivé správne konanie a na vypočutie pred prijatím akéhokoľvek individuálneho opatrenia, ktoré by sa ho mohlo nepriaznivo dotýkať.

                              —

                              Komisia porušila túto podstatnú formálnu náležitosť, keďže žalobkyňu ani neinformovala, ani ju v ktorejkoľvek fáze písomne alebo ústne nevypočula, ani jej neposkytla príležitosť vyjadriť sa.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení pôsobnosti článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 2271/96 (1), vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/1101 (2) a pokynov k uplatňovaniu vyššie uvedeného nariadenia (3).

                              —

                              Žalovaná porušila ustanovenia a pôsobnosť článku 5 nariadenia č. 2271/96, ako aj právo Únie vyššej právnej sily tým, že navrhovateľke vydala sporné oprávnenie formou napadnutého rozhodnutia so spätnou účinnosťou na skutkové okolnosti v minulosti.

                              —

                              Takáto spätná účinnosť alebo dodatočné schválenie porušuje právo Únie, najmä v zmysle zásad v oblasti spravodlivosti a procesných zásad, ktoré zabezpečujú transparentnosť, právnu istotu a ochranu legitímnej dôvery.

                              —

                              Ani nariadenie, ani vykonávacie nariadenie (EÚ) 2018/1101, ktoré z neho vychádza, takúto spätnú účinnosť neupravujú. Právo Únie nepozná dodatočné oprávnenie so spätnou účinnosťou.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie a požiadavky transparentnosti a určitosti.

                              —

                              Žalovaná porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie, ako aj požiadavky transparentnosti a určitosti, ktoré sú zakotvené v základných procesných právach a základných právach v súdnej oblasti.

                              —

                              Pôsobnosť článku 1 vykonávacieho rozhodnutia je časovo a obsahovo úplne neurčité. Podľa znenia môže platiť na neurčité časové obdobie so spätnou účinnosťou.

                              —

                              Znenie článku 1 je neurčité, najmä pokiaľ ide o „hlavné dôvody podozrenia“ a „služby“. Pre dotknutú osobu nie je jasné, za akých podmienok smie navrhovateľka prijímať akty v jej neprospech, ani v akom časovom období a v akej spojitosti musia byť so „službami“. Nie je spresnené, čo sa má rozumieť pod „službami“ a či sa môžu týkať aj aktov tretích osôb.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení v rozpore s právom Únie vyššej právnej sily vo forme všeobecných procesných zásad, zásad v oblasti spravodlivosti a práva.

                              —

                              Žalovaná sa pri výkone svojej diskrečnej právomoci dopustila pochybenia tým, že vôbec nezohľadnila postavenie a následky rozhodnutia pre žalobkyňu.

                              —

                              Žalobkyňa nemala žiadnu príležitosť vyjadriť sa k dôvodom podozrenia a podľa článku 1 rozhodnutia nebude vypočutá ani v budúcnosti, takže voči rozhodnutiam navrhovateľky je bezbranná.

                              —

                              Skutočnosť, že žalobkyňa využila svoje procesné základné právo chránené ústavou a právom Únie žalovať navrhovateľku na vnútroštátnych súdoch, nesmie byť v rámci diskrečnej právomocí zohľadnené. Žalovaná tým prekročila svoju diskrečnú právomoc.

                              —

                              Žalovaná do svojho posúdenia nezahrnula miernejšie prostriedky a kompenzačné nároky na náhradu, hoci by to na účely dostatočného zváženia a posúdenia bolo nevyhnutne potrebné.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2271/96 z 22. novembra 1996 o ochrane pred účinkami uplatňovania právnych predpisov prijatých treťou krajinou mimo jej územia a pred účinkami opatrení na nich založených alebo z nich vyplývajúcich (Ú. v. ES L 309, 1996, s. 1; Mim. vyd. 10/001, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1101 z 3. augusta 2018, ktorým sa stanovujú kritériá uplatňovania článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 2271/96 o ochrane pred účinkami uplatňovania právnych predpisov prijatých treťou krajinou mimo jej územia a pred účinkami opatrení na nich založených alebo z nich vyplývajúcich (Ú. v. EÚ L 199I, 2018, s. 7).

         (3)  Pokyny – Otázky a odpovede: prijatie aktualizácie nariadenia o blokovaní (2018/C 277 I/03) (Ú. v. EÚ C 277I, 2018, s. 4 ).


title: Vec T-653/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. decembra 2020 – FF/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/50

      Uznesenie Všeobecného súdu z 23. decembra 2020 – FF/Komisia
      (Vec T-653/19) (1)

      (2021/C 62/62)
      Jazyk konania: francúzština
      Predsedníčka šiestej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-5/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. januára 2021 – CP/Parlament

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/51

      Uznesenie Všeobecného súdu z 5. januára 2021 – CP/Parlament
      (Vec T-5/20) (1)

      (2021/C 62/63)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec C-631/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2021 – Európska komisia/Slovinská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Trh s finančnými nástrojmi – Delegovaná smernica (EÚ) 2017/593 – Neprebratie a/alebo neoznámenie opatrení na prebratie)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2021 – Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-631/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Trh s finančnými nástrojmi - Delegovaná smernica (EÚ) 2017/593 - Neprebratie a/alebo neoznámenie opatrení na prebratie)
      (2021/C 72/03)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf a B. Rous Demiri, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovinská republika (v zastúpení: V. Klemenc, splnomocnená zástupkyňa)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Slovinská republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s delegovanou smernicou Komisie (EÚ) 2017/593 zo 7. apríla 2016, ktorou sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ, pokiaľ ide o ochranu finančných nástrojov a finančných prostriedkov patriacich klientom, povinnosti v oblasti riadenia produktov a pravidlá uplatniteľné na poskytovanie alebo prijímanie poplatkov, provízií alebo akýchkoľvek peňažných alebo nepeňažných benefitov, a ani neoznámila tieto ustanovenia Európskej komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 delegovanej smernice 2017/593.

                  2.

                  Slovinská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: Vec C-826/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Limburg – Holandsko) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aarhuský dohovor – Článok 9 ods. 2 a 3 – Prístup k spravodlivosti – Neexistencia prístupu k spravodlivosti pre inú než dotknutú verejnosť – Prípustnosť opravného prostriedku podmienená predchádzajúcou účasťou na rozhodovacom procese)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Limburg – Holandsko) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren
      (Vec C-826/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aarhuský dohovor - Článok 9 ods. 2 a 3 - Prístup k spravodlivosti - Neexistencia prístupu k spravodlivosti pre inú než dotknutú verejnosť - Prípustnosť opravného prostriedku podmienená predchádzajúcou účasťou na rozhodovacom procese)
      (2021/C 72/04)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Limburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied

         Žalovaná: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 9 ods. 2 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol podpísaný v Aarhuse (Dánsko) 25. júna 1998 a schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členovia „verejnosti“ uvedenej v článku 2 ods. 4 tohto dohovoru nemali ako takí prístup k spravodlivosti na účely napadnutia rozhodnutia, ktoré patrí do pôsobnosti článku 6 uvedeného dohovoru. Článok 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru naopak bráni tomu, aby tieto osoby nemohli mať prístup k spravodlivosti na účely uplatnenia širších práv zúčastniť sa rozhodovacích procesov, ktoré im priznáva len vnútroštátne právo členského štátu v oblasti životného prostredia.

                  2.

                  Článok 9 ods. 2 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol podpísaný v Aarhuse 25. júna 1998 a schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby prípustnosť opravných prostriedkov podaných na súd, ktorých sa týka, podaných mimovládnymi organizáciami, ktoré sú súčasťou „dotknutej verejnosti“ uvedenej v článku 2 ods. 5 tohto dohovoru, bola podmienená účasťou týchto organizácií na prípravnom konaní v napadnutom rozhodnutí, hoci sa na ne táto podmienka nevzťahuje, pokiaľ im ich neúčasť nemožno dôvodne vytýkať. Článok 9 ods. 3 uvedeného dohovoru naopak nebráni tomu, aby prípustnosť opravného prostriedku podaného na súd, ktorého sa týka, bola podmienená účasťou žalobcu na prípravnom konaní vedúcemu k napadnutému rozhodnutiu, a v prípade jeho neúčasti, pokiaľ mu vzhľadom na okolnosti veci nemožno dôvodne vytýkať, že sa tohto konania nezúčastnil.

         (1)  Ú. v. EÚ C 122, 1.4.2019.


title: Vec C-63/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. januára 2021 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Smernica 2003/96/ES – Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny – Články 4 a 19 – Právna úprava prijatá autonómnym regiónom členského štátu – Príspevok na nákup benzínu a plynového oleja podliehajúcich spotrebnej dani – Článok 6 písm. c) – Oslobodenie od spotrebnej dane alebo jej zníženie – Pojem „kompenzácia celej výšky zdaňovania alebo jeho časti“ – Neexistencia dôkazu o existencii súvislosti medzi týmto príspevkom a spotrebnou daňou)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. januára 2021 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-63/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Smernica 2003/96/ES - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Články 4 a 19 - Právna úprava prijatá autonómnym regiónom členského štátu - Príspevok na nákup benzínu a plynového oleja podliehajúcich spotrebnej dani - Článok 6 písm. c) - Oslobodenie od spotrebnej dane alebo jej zníženie - Pojem „kompenzácia celej výšky zdaňovania alebo jeho časti“ - Neexistencia dôkazu o existencii súvislosti medzi týmto príspevkom a spotrebnou daňou)
      (2021/C 72/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a F. Tomat, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci G. M. De Socio, avvocato dello Stato)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Jiménez García a J. Rodríguez de la Rúa, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec C-280/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. januára 2021 – Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Odvolanie – Arbitrážna doložka – Zmluva Minatran uzatvorená v rámci siedmeho rámcového programu – Oprávnené náklady – Oznámenie o dlhu vydané ERCEA – Vymáhanie záloh – Náklady na zamestnancov a s nimi súvisiace nepriame náklady – Povinnosť vykonať práce výlučne v priestoroch príjemcu subvencie – Dozor zo strany príjemcu – Bežný postup príjemcu)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/5

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. januára 2021 – Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
      (Vec C-280/19 P) (1)

      (Odvolanie - Arbitrážna doložka - Zmluva Minatran uzatvorená v rámci siedmeho rámcového programu - Oprávnené náklady - Oznámenie o dlhu vydané ERCEA - Vymáhanie záloh - Náklady na zamestnancov a s nimi súvisiace nepriame náklady - Povinnosť vykonať práce výlučne v priestoroch príjemcu subvencie - Dozor zo strany príjemcu - Bežný postup príjemcu)
      (2021/C 72/06)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (v zastúpení: F. Sgritta a M. Pesquera Alonso, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Kourakis, dikigoros)

         Ďalší účastník konania: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (v zastúpení: V. Christianos, dikigoros)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA) je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 27.5.2019.


title: Spojené veci C-322/19 a C-385/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande), International Protection Appeals Tribunal – Írsko) – K.S., M.H.K/The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo – Medzinárodná ochrana – Normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu – Smernica 2013/33/EÚ – Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý prišiel z jedného členského štátu Európskej únie do druhého, pričom o medzinárodnú ochranu požiadal až v tomto druhom štáte – Rozhodnutie o odovzdaní do prvého členského štátu – Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 – Prístup na trh práce ako žiadateľ o medzinárodnú ochranu)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/5

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande), International Protection Appeals Tribunal – Írsko) – K.S., M.H.K/The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), R.A.T., D.S./Minister for Justice and Equality (C-385/19)
      (Spojené veci C-322/19 a C-385/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Medzinárodná ochrana - Normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu - Smernica 2013/33/EÚ - Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý prišiel z jedného členského štátu Európskej únie do druhého, pričom o medzinárodnú ochranu požiadal až v tomto druhom štáte - Rozhodnutie o odovzdaní do prvého členského štátu - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Prístup na trh práce ako žiadateľ o medzinárodnú ochranu)
      (2021/C 72/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Irlande), International Protection Appeals Tribunal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: KS, MHK (C-322/19), R.A.T., D.S (C-385/19)

         Žalovaní: The International Protection Appeals Tribunal, The Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General (C-322/19), Minister for Justice and Equality (C-385/19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vnútroštátny súd musí zohľadniť smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany, ktorá sa na základe článkov 1 a 2, ako aj článku 4a ods. 1 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, neuplatňuje v členskom štáte tohto súdu, na účely výkladu ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorá sa však v uvedenom členskom štáte uplatňuje v súlade s článkom 4 tohto protokolu.

                  2.

                  Článok 15 smernice 2013/33 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá z prístupu na trh práce vylučuje žiadateľa o medzinárodnú ochranu len z dôvodu, že bolo v jeho prípade prijaté rozhodnutie o odovzdaní podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov.

                  3.

                  Článok 15 ods. 1 smernice 2013/33 sa má vykladať v tomto zmysle, že

                              —

                              omeškanie v súvislosti s prijatím prvostupňového rozhodnutia týkajúceho sa žiadosti o medzinárodnú ochranu, ktoré vyplýva z nespolupráce žiadateľa s príslušnými orgánmi, možno pripísať žiadateľovi o medzinárodnú ochranu,

                              —

                              členský štát nemôže žiadateľovi o medzinárodnú ochranu pripísať omeškanie v súvislosti s prijatím prvostupňového rozhodnutia týkajúceho sa žiadosti o medzinárodnú ochranu z dôvodu, že nepodal svoju žiadosť v členskom štáte prvého vstupu v zmysle článku 13 nariadenia č. 604/2013,

                              —

                              členský štát nemôže žiadateľovi o medzinárodnú ochranu pripísať omeškanie v súvislosti s posúdením jeho žiadosti o medzinárodnú ochranu, ktoré vyplýva z podania opravného prostriedku na súd s odkladným účinkom týmto žiadateľom proti rozhodnutiu o odovzdaní, ktoré bolo v jeho prípade prijaté podľa nariadenia č. 604/2013.

         (1)  Ú. v. EÚ C 220, 1.7.2019.

         Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec C-507/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bundesrepublik Deutschland/XT (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná politika v oblasti azylu a doplnkovej ochrany – Normy pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany – Smernica 2011/95/EÚ – Článok 12 – Vylúčenie z postavenia utečenca – Osoba bez štátneho občianstva s palestínskym pôvodom zaregistrovaná Agentúrou Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) – Podmienky pre dovolávanie sa uplatnenia smernice 2011/95 ipso facto – Zánik ochrany alebo pomoci UNRWA)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bundesrepublik Deutschland/XT
      (Vec C-507/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná politika v oblasti azylu a doplnkovej ochrany - Normy pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany - Smernica 2011/95/EÚ - Článok 12 - Vylúčenie z postavenia utečenca - Osoba bez štátneho občianstva s palestínskym pôvodom zaregistrovaná Agentúrou Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) - Podmienky pre dovolávanie sa uplatnenia smernice 2011/95 ipso facto - Zánik ochrany alebo pomoci UNRWA)
      (2021/C 72/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bundesrepublik Deutschland

         Žalovaný: XT

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 12 ods. 1 písm. a) druhá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany, treba vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, či ochrana alebo pomoc Agentúry Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) zanikla, treba v rámci individuálneho posúdenia všetkých relevantných skutočností dotknutej situácie zohľadniť všetky zóny oblasti pôsobenia UNRWA na územiach, na ktoré má osoba bez štátneho občianstva palestínskeho pôvodu, ktorá túto oblasť pôsobenia opustila, konkrétnu možnosť vstúpiť a bezpečne sa tam zdržiavať.

                  2.

                  Článok 12 ods. 1 písm. a) druhá veta smernice 2011/95 sa má vykladať v tom zmysle, že ochranu alebo pomoc UNRWA nemožno považovať za zaniknuté v prípade, že osoba bez štátneho občianstva palestínskeho pôvodu opustila oblasť pôsobenia UNRWA odchodom zo zóny tejto oblasti pôsobenia, v ktorej sa nachádzala vo veľmi neistej osobnej situácii a v ktorej táto agentúra nebola schopná sama zabezpečiť tejto osobe bez štátneho občianstva svoju ochranu alebo poskytnúť pomoc, ak táto osoba jednak dobrovoľne vstúpila do tejto zóny pôsobenia, prichádzajúc z inej zóny uvedenej oblasti pôsobenia, v ktorej sa nenachádzala vo veľmi neistej osobnej situácii a v ktorej mohla požívať ochranu alebo pomoc tejto agentúry, a ak jednak nemohla na základe konkrétnych informácií, ktorými disponuje, rozumne počítať s tým, že jej bude v zóne pôsobenia, do ktorej vstupuje, zabezpečená ochrana alebo poskytnutá pomoc UNRWA, alebo že sa v blízkej budúcnosti bude môcť vrátiť do zóny pôsobenia, z ktorej prichádza, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Vec C-414/20 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen sad – Bulharsko) – trestné konanie proti MM (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Justičná spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi – Článok 6 ods. 1 a článok 8 ods. 1 písm. c) – Európsky zatykač vydaný na základe vnútroštátneho aktu o vznesení obvinenia – Pojem „zatykač alebo iné vykonateľné súdne rozhodnutie s rovnakým účinkom“ – Neexistencia vnútroštátneho zatykača – Dôsledky – Účinná súdna ochrana – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/7

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen sad – Bulharsko) – trestné konanie proti MM
      (Vec C-414/20 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Justičná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Článok 6 ods. 1 a článok 8 ods. 1 písm. c) - Európsky zatykač vydaný na základe vnútroštátneho aktu o vznesení obvinenia - Pojem „zatykač alebo iné vykonateľné súdne rozhodnutie s rovnakým účinkom“ - Neexistencia vnútroštátneho zatykača - Dôsledky - Účinná súdna ochrana - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie)
      (2021/C 72/09)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen sad

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      MM

         za prítomnosti: Specializirana prokuratura

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že postavenie „súdneho orgánu vydávajúceho zatykač“ v zmysle tohto ustanovenia nezávisí od existencie súdneho preskúmania rozhodnutia o vydaní európskeho zatykača a vnútroštátneho rozhodnutia, na ktorom je tento európsky zatykač založený.

                  2.

                  Článok 8 ods. 1 písm. c) rámcového rozhodnutia 2002/584, zmeneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že európsky zatykač treba považovať za neplatný, pokiaľ sa nezakladá na „[vnútroštátnom] zatykači alebo inom vykonateľnom súdnom rozhodnutí s rovnakým účinkom“ v zmysle tohto ustanovenia. Tento pojem sa vzťahuje na vnútroštátne opatrenia prijaté súdnym orgánom na účely vypátrania a zatknutia trestne stíhanej osoby s cieľom predviesť ju na súd na účely vykonania úkonov trestného konania. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby overil, či taký vnútroštátny akt o vznesení obvinenia, ako je ten, na ktorom sa zakladá európsky zatykač, o ktorý ide vo veci samej, má také právne účinky.

                  3.

                  Ak právna úprava členského štátu vydávajúceho zatykač neobsahuje ustanovenia upravujúce súdny prostriedok nápravy na účely preskúmania podmienok, za ktorých bol európsky zatykač vydaný orgánom, ktorý hoci sa podieľa na výkone spravodlivosti v tomto členskom štáte, nie je sám súdom, má sa rámcové rozhodnutie 2002/584, zmenené rámcovým rozhodnutím 2009/299, s prihliadnutím na právo na účinnú súdnu ochranu zaručené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že povoľuje vnútroštátnemu súdu rozhodujúcemu o opravnom prostriedku, ktorým sa napáda zákonnosť ponechania vo vyšetrovacej väzbe osoby odovzdanej z titulu európskeho zatykača vydaného na základe vnútroštátneho aktu, ktorý nemožno kvalifikovať ako „[vnútroštátny] zatykač alebo iné vykonateľné súdne rozhodnutie s rovnakým účinkom“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. c) tohto rámcového rozhodnutia, a v rámci ktorého je uplatnený dôvod založený na neplatnosti tohto európskeho zatykača podľa práva Únie, aby vyhlásil, že má právomoc na vykonanie takéhoto preskúmania platnosti.
                  Rámcové rozhodnutie 2002/584, zmenené rámcovým rozhodnutím 2009/299, s prihliadnutím na právo na účinnú súdnu ochranu zaručené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžadujú, aby konštatovanie vnútroštátneho súdu, že dotknutý európsky zatykač bol vydaný v rozpore s článkom 8 ods. 1 písm. c) tohto rámcového rozhodnutia, pretože sa nezakladá na „[vnútroštátnom] zatykači alebo inom vykonateľnom súdnom rozhodnutí s rovnakým účinkom“ v zmysle tohto ustanovenia, malo za následok prepustenie osoby vzatej do vyšetrovacej väzby po tom, čo ju vykonávajúci členský štát odovzdal členskému štátu vydávajúcemu zatykač. Prináleží teda vnútroštátnemu súdu, aby v súlade so svojim vnútroštátnym právom rozhodol, aké dôsledky môže mať neexistencia takého vnútroštátneho aktu ako právneho základu dotknutého európskeho zatykača na rozhodnutie ponechať alebo neponechať obvineného vo vyšetrovacej väzbe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 390, 16.11.2020.


title: Vec C-264/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 15. júna 2020 – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 15. júna 2020 – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG
      (Vec C-264/20)
      (2021/C 72/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Airhelp Limited

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že ide o mimoriadnu okolnosť, ak je zrušenie letu založené na tom, že pri odťahovaní iného lietadla od protiľahlého nástupného mostíka sa poškodí výškové kormidlo lietadla určeného pre let, ktorý bol neskôr zrušený?

                  2.

                  Majú sa článok 5 ods. 3 a článok 7 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca, ktorý tvrdí, že príčinou zrušenia letu bola existencia mimoriadnych okolností, sa môže opierať o dôvod vylučujúci zodpovednosť podľa článku 5 ods. 3 tohto nariadenia len vtedy, keď môže zároveň preukázať, že dôsledkom zrušenia letu pre jednotlivého cestujúceho by sa nedalo zabrániť ani zmenou rezervácie na náhradnú prepravu?

                  3.

                  Musí zmena rezervácie uvedená v otázke 2 otázky spĺňať ďalšie časové alebo kvalitatívne kritéria, najmä kritériá uvedené v článku 5 ods. 1 písm. c) bode iii) alebo v článku 8 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia?

            Uznesením zo 14. januára 2020 Súdny dvor (deviata komora) rozhodol takto:

                  1.

                  Článok 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že kolízia medzi výškovým kormidlom lietadla v parkovacej pozícii a koncovým stabilizačným krídelkom lietadla inej leteckej spoločnosti, ktorá bola spôsobená pohybom druhého lietadla, spadá pod pojem „mimoriadna okolnosť“ v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Článok 5 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že presmerovanie cestujúceho leteckým dopravcom v prípade zrušenia pôvodne plánovaného letu z dôvodu mimoriadnych okolností na let, ktorým tento cestujúci priletí do konečného cieľového miesta v deň nasledujúcom po dni plánovaného príletu, predstavuje „primerané opatrenie“, ktorým je tento dopravca oslobodený od povinnosti poskytnúť náhradu stanovenú v článku 5 ods. 1 písm. c) a v článku 7 ods. 1 tohto nariadenia, pokiaľ neexistovala iná možnosť priameho či nepriameho presmerovania na let prevádzkovaný samotným dopravcom alebo iným leteckým dopravcom s príletom s menším oneskorením než nasledujúci let dotknutého leteckého dopravcu, okrem prípadu, že tento dopravca preukáže, že také presmerovanie by pre neho predstavovalo so zreteľom na kapacity jeho podniku v rozhodujúcom okamihu neúnosnú obetu, čo musí overiť vnútroštátny súd.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-297/20 P: Odvolanie podané 2. júla 2020: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 6. mája 2020 vo veci T-141/19, Sabo a i./Parlament a Rada

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/9

      Odvolanie podané 2. júla 2020: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 6. mája 2020 vo veci T-141/19, Sabo a i./Parlament a Rada
      (Vec C-297/20 P)
      (2021/C 72/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG (v zastúpení: R. Smith a C. Day, Solicitors, P. Lockley a B. Mitchell, Barristers, a D. Wolfe QC)

         Ďalší účastníci konania: Európsky parlament a Rada Európskej únie
      Uznesením zo 14. januára 2021 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta ako zjavne nedôvodné a odvolatelia znášajú svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-320/20 P: Odvolanie podané 17. júla 2020: Veselin Atanasov Vasilev proti uzneseniu Všeobecného súdu zo 7. júla 2020 vo veci T-273/20, Vasilev/Bulharsko

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/10

      Odvolanie podané 17. júla 2020: Veselin Atanasov Vasilev proti uzneseniu Všeobecného súdu zo 7. júla 2020 vo veci T-273/20, Vasilev/Bulharsko
      (Vec C-320/20 P)
      (2021/C 72/12)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Veselin Atanasov Vasilev (v zastúpení: B. Kolev, advokát)

         Ďalší účastník konania: Bulharská republika
      Súdny dvor (siedma komora) uznesením z 12. januára 2021 zamietol odvolanie ako zjavne nedôvodné.


title: Vec C-401/20 P: Odvolanie podané 24. augusta 2020: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 10. júna 2020 vo veci T-577/19, Leinfelder Uhren München/EUIPO

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/10

      Odvolanie podané 24. augusta 2020: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 10. júna 2020 vo veci T-577/19, Leinfelder Uhren München/EUIPO
      (Vec C-401/20 P)
      (2021/C 72/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (v zastúpení: S. Lüft, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Thomas Schafft
      Súdny dvor Európskej únie (Komora príslušná prijímať odvolania) zamietol odvolanie uznesením z 19. januára 2021 a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-560/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 26. októbra 2020 – CR, GF, TY

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 26. októbra 2020 – CR, GF, TY
      (Vec C-560/20)
      (2021/C 72/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovatelia: CR, GF a TY

         Dotknutý orgán: Landeshauptmann von Wien

         Prejudiciálne otázky

                  I.

                  Môžu sa rodičia (štátni príslušníci tretích krajín) utečenca, ktorý svoju žiadosť o azyl podal ako maloletá osoba bez sprievodu a ktorému bol azyl priznaný ešte ako maloletej osobe, aj naďalej odvolávať na článok 2 písm. f) v spojení s článkom 10 ods. 3 písm. a) smernice Rady 2003/86/ES (1) z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny, ak tento utečenec po priznaní azylu, ale počas konania o vydaní povolenia na pobyt pre jeho rodičov, dosiahol plnoletosť?

                  II.

                  Ak je odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku kladná: Je v takomto prípade nevyhnutné, aby rodičia štátneho príslušníka tretej krajiny dodržali lehotu na podanie žiadosti o zlúčenie rodiny uvedenú v bode 61 rozsudku Súdneho dvora z 12. apríla 2018, C-550/16, A a S (2) „v zásade […] v lehote troch mesiacov odo dňa, kedy bola dotknutá maloletá osoba uznaná za utečenca“?

                  III.

                  Ak je odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku kladná: Má sa plnoletej sestre uznaného utečenca, ktorá je štátnou príslušníčkou tretej krajiny, priamo na základe práva Únie vydať povolenie na pobyt, ak by rodičia utečenca pri odmietnutí udeliť povolenie na pobyt plnoletej sestre utečenca fakticky boli nútení vzdať sa svojho práva na zlúčenie rodiny podľa článku 10 ods. 3 písm. a) smernice 2003/86/ES, keďže plnoletá sestra tohto utečenca si z dôvodu svojho zdravotného stavu bezpodmienečne vyžaduje nepretržitú starostlivosť svojich rodičov a preto nemôže v krajine pôvodu zostať sama?

                  IV.

                  Ak je odpoveď na druhú prejudiciálnu otázku kladná: Aké kritériá sa majú uplatniť pri posúdení včasnosti v tom zmysle, či takáto žiadosť o zlúčenie rodiny bola podaná „v zásade“ v lehote troch mesiacov v zmysle úvah uvedených v bode 61 rozsudku Súdneho dvora z 12. apríla 2018, C-550/16, A a S?

                  V.

                  Ak je odpoveď na druhú prejudiciálnu otázku kladná: Môžu sa rodičia utečenca naďalej odvolávať na svoje právo na zlúčenie rodiny podľa článku 10 ods. 3 písm. a) smernice 2003/86/ES, ak medzi dňom, kedy bolo maloletej osobe priznané postavenie utečenca, a ich žiadosťou o zlúčenie rodiny uplynuli tri mesiace a jeden deň?

                  VI.

                  Môže členský štát v konaní o zlúčení rodiny podľa článku 10 ods. 3 písm. a) smernice 2003/86/ES od rodičov utečenca v zásade vyžadovať, aby splnili podmienky podľa článku 7 od. 1 smernice 2003/86/ES?

                  VII.

                  Závisí požadovanie splnenia podmienok uvedených v článku 7 ods. 1 smernice 2003/86/ES v súvislosti so zlúčením rodiny podľa článku 10 ods. 3 písm. a) smernice 2003/86/ES od toho, či v zmysle článku 12 ods. 1 tretieho pododseku smernice 2003/86/ES bola žiadosť o zlúčenie rodiny podaná v lehote troch mesiacov po priznaní postavenia utečenca?

         (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).

         (2)  EU:C:2018:248.


title: Vec C-618/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Córdoba (Španielsko) 19. novembra 2020 – ZU a TV/Ryanair Ltd

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Španielsko) 19. novembra 2020 – ZU a TV/Ryanair Ltd
      (Vec C-618/20)
      (2021/C 72/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: ZU a TV

         Žalovaná: Ryanair Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno považovať leteckú spoločnosť, ktorá predá prostredníctvom svojej vlastnej webovej stránky letenky na lety, ktoré sa prevádzkujú pod kódom inej leteckej spoločnosti, za prevádzkujúceho leteckého dopravcu na účely článku [3 ods. 5] nariadenia č. 261/2004 (1), pokiaľ ide o uvedené konkrétne lety, ktoré sú predmetom predaných leteniek a ktoré prevádzkuje iná spoločnosť?

                  2.

                  Možno považovať leteckú spoločnosť, ktorá predá prostredníctvom svojej vlastnej webovej stránky letenky na lety, ktoré sa prevádzkujú pod kódom inej leteckej spoločnosti, za prevádzkujúceho leteckého dopravcu na účely článku [3 ods. 5] nariadenia č. 261/2004, pokiaľ ide o uvedené konkrétne lety, ktoré sú predmetom predaných leteniek a ktoré prevádzkuje iná spoločnosť, ak je táto iná spoločnosť, ktorá prevádzkuje let, súčasťou skupiny podnikov spoločnosti, ktorá predala letenku na tento let?

                  3.

                  Možno pojem zmluvný dopravca v zmysle článku 45 Montrealského dohovoru považovať za rovnocenný pojmu prevádzkujúci letecký dopravca v zmysle článku [3 ods. 5] nariadenia č. 261/2004?

                  4.

                  Možno pojem skutočný dopravca, ktorý je uvedený v článku 45 Montrealského dohovoru, považovať za rovnocenný pojmu prevádzkujúci letecký dopravca v zmysle článku [3 ods. 5] nariadenia č. 261/2004?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-627/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/OP

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/OP
      (Vec C-627/20)
      (2021/C 72/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Deutsche Lufthansa AG

         Odporkyňa: OP

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-629/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/LE

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/LE
      (Vec C-629/20)
      (2021/C 72/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Deutsche Lufthansa AG

         Odporca: LE

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-630/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/CS

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 23. novembra 2020 – Deutsche Lufthansa AG/CS
      (Vec C-630/20)
      (2021/C 72/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Deutsche Lufthansa AG

         Odporca: CS

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-668/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 8. decembra 2020 – Y GmbH/Hauptzollamt

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 8. decembra 2020 – Y GmbH/Hauptzollamt
      (Vec C-668/20)
      (2021/C 72/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Y GmbH

         Žalovaný a odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Hauptzollamt

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa podpoložka 1302 19 05 KN (kombinovanej nomenklatúry) (1) vykladať v tom zmysle, že do nej treba zatriediť aj extrahovanú olejoživicu vanilky riedenú etanolom a vodou, skladajúcu sa z približne 90 objemových % resp. 85 hmotnostných % etanolu, nanajvýš 10 hmotnostných % vody, 4,8 hmotnostných % sušiny a 0,5 hmotnostných % vanilínu, napriek tomu, že podľa poznámky 1 písm. ij) ku kapitole 13 KN extrahované olejoživice nepatria do položky 1302 KN?

                  2.

                  Patrí tovar, akým je tovar opísaný v prvej prejudiciálnej otázke, medzi extrahované olejoživice v zmysle podpoložky 3301 90 30 KN?

                  3.

                  Má sa podpoložka 3302 10 90 KN vykladať v tom zmysle, že tovar, akým je tovar opísaný v prvej prejudiciálnej otázke, treba zatriediť medzi zmesi vonných látok a zmesi (vrátane alkoholových roztokov) na základe jednej alebo niekoľkých týchto látok druhov používaných ako suroviny v potravinárskom priemysle?

                  4.

                  Patrí medzi esencie v zmysle článku 27 ods. 1 písm. e) smernice 92/83 (2) aj tovar podpoložky 1302 19 05 KN alebo extrahovaná olejoživica podpoložky 3301 90 30 KN?

         (1)  Príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, 1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) v znení vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1754 zo 6. októbra 2015 (Ú. v. EÚ L 285, 2015, s. 1).

         (2)  Smernica Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, 1992, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206).


title: Vec C-672/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 10. decembra 2020 – L GmbH/FK

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 10. decembra 2020 – L GmbH/FK
      (Vec C-672/20)
      (2021/C 72/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: L GmbH

         Odporca v odvolacom konaní: FK

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že nariadenie platí pre cestujúceho, ktorý sa ešte pred dostavením sa na letisko online zaregistroval na let a nemá so sebou batožinu na odovzdanie; na informačnej tabuli na letisku vidí meškanie letu, pri odletovej bráne čaká na ďalšie informácie, informuje sa pri pulte leteckého dopravcu po odlete rezervovaného letu; od pracovníkov žalovanej nedostane ani objasnenie, či a kedy odletí, ani ponuku náhradného letu; a následne na to si sám rezervuje iný let do svojho cieľového miesta bez toho, aby nastúpil na pôvodne rezervovaný let?

                  2.

                  Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia o právach cestujúcich vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca nie je povinný plniť náhradu podľa článku 7 nariadenia o právach cestujúcich, ak cieľové miesto cestujúceho dosiahne s omeškaním 8 hodín a 19 minút, pretože lietadlo bolo počas jedného z predchádzajúcich letov poškodené bleskom; technický pracovník podniku na vykonávanie údržbárskych prác poverený leteckým dopravcom, ktorý bol prizvaný po pristáti našiel len malé poškodenia („some minor findings“), ktoré však neobmedzovali riadne fungovanie lietadla; let predchádzajúci predchádzajúcemu letu sa uskutočnil; avšak v priebehu Pre-Flight-Check pred uskutočnením predchádzajúceho letu sa zistilo, že lietadlo predbežne nie je ďalej použiteľné; a letecký dopravca preto namiesto pôvodne plánovaného a poškodeného lietadla použil náhradné lietadlo, ktorým sa uskutočnil predchádzajúci let s omeškaním odletu v dĺžke 7 hodín a 40 minút?

                  3.

                  Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia o právach cestujúcich vykladať v tom zmysle, že k prijateľným opatreniam, ktoré má letecký dopravca prijať, patrí to, aby cestujúcemu ponúkol zmenu rezervácie na iný let, s ktorým by svoje cieľové miesto dosiahol s meškaním 5 hodín (a – na základe rezervácie uskutočnenej z jeho vlastnej iniciatívy – aj skutočne dosiahol), hoci letecký dopravca namiesto lietadla, ktoré viac nebolo použiteľné, pri lete použil náhradné lietadlo, ktorým by cestujúci svoje cieľové miesto dosiahol s meškaním 8 hodín a 19 minút?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-677/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 11. decembra 2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) a ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 11. decembra 2020 – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) a ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft
      (Vec C-677/20)
      (2021/C 72/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia, sťažovatelia a navrhovatelia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Industriegewerkschaft Metall (IG Metall), ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

         Ďalší účastníci konania: SAP SE, SE-Betriebsrat der SAP SE, Konzernbetriebsrat der SAP SE, Deutscher Bankangestellten-Verband e. V., Christliche Gewerkschaft Metall (CGM), Verband angestellter Akademiker und leitender Angestellter der chemischen Industrie e. V.

         Prejudiciálna otázka

      Je § 21 ods. 6 Gesetz über die Beteiligung der Arbeitnehmer in einer Europäischen Gesellschaft (zákon o účasti zamestnancov na riadení európskej spoločnosti), z ktorého vyplýva, že v prípade zriadenia SE so sídlom v Nemecku transformáciou sa má pre určitú časť členov dozornej rady zastupujúcich zamestnancov zaručiť samostatný postup výberu kandidátov, ktorých navrhli odbory, zlučiteľný s článkom 4 ods. 4 smernice Rady 2001/86/ES z 8. októbra 2001, ktorou sa dopĺňajú stanovy európskej spoločnosti v súvislosti s účasťou zamestnancov na riadení (1)?

         (1)  Ú. v. ES L 294, 2001, s. 22; Mim. vyd. 06/004, s. 272.


title: Vec C-834/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Vincenza – Taliansko) – AV/Ministero della Giustizia, Talianska republika

text:
               1.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/17

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Vincenza – Taliansko) – AV/Ministero della Giustizia, Talianska republika
      (Vec C-834/19) (1)

      (2021/C 72/25)
      Jazyk konania: taliančina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 17.2.2020.