title: Vec T-575/10: Žaloba podaná 14. decembra 2010 — Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/28

         Žaloba podaná 14. decembra 2010 — Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia
   (Vec T-575/10)
   2011/C 55/50
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španielsko) (v zastúpení: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie rozhodnutie Európskej komisie z 30. septembra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie z 30. júna 2010 [K(2010) 4387 v konečnom znení vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ],

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uplatňuje tri žalobné dôvody:

               —

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady nezmeniteľnosti aktov inštitúcií a zásady riadnej správy vecí verejných.

               —

               Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že v prípade pozmeňujúceho rozhodnutia boli porušené podstatné formálne náležitosti, keďže bolo prijaté bez povinnej konzultácie s Poradným výborom pre obmedzujúce postupy a dominantné postavenie, ako vyžaduje článok 14 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

               —

               Tretí žalobný dôvod, ktorý je uvádzaný subsidiárne, je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie pri určovaní podmienok pre zaplatenie pokuty a povinnosti odôvodniť akty.


title: Vec C-210/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/FCE Bank plc (Šiesta smernica o DPH — Články 2 a 9 — Stála pobočka — Spoločnosť, ktorá nie je rezidentom — Právny vzťah — Zmluva o rozdelení nákladov — Zmluva OECD o zamedzení dvojitého zdanenia — Pojem  platiteľ dane  — Poskytovanie služieb za protihodnotu — Správna prax)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/FCE Bank plc
   (Vec C-210/04) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Články 2 a 9 - Stála pobočka - Spoločnosť, ktorá nie je rezidentom - Právny vzťah - Zmluva o rozdelení nákladov - Zmluva OECD o zamedzení dvojitého zdanenia - Pojem „platiteľ dane“ - Poskytovanie služieb za protihodnotu - Správna prax)
   (2006/C 131/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Žalovaný: FCE Bank plc
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 9 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1) – Filiálka zriadená ako výrobná jednotka, spoločnosti so sídlom v inom štáte – Možnosť považovať filiálku za samostatný subjekt a uplatniť kritérium „arm's lenght“ uvedené v Dohode OECD proti dvojitému zdaneniu
   Výrok rozsudku
   Článok 2 ods. 1 a článok 9 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, treba vykladať v tom zmysle, že stála pobočka, ktorá nie je samostatným právnym subjektom odlišným od spoločnosti, ktorej patrí, usadenej v inom členskom štáte, a ktorej táto spoločnosť poskytuje služby, nemá byť z hľadiska nákladov, ktoré sú jej za tieto služby započítané, považovaná za platiteľa dane.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004.


title: Vec C-520/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 28. septembra 2015 – Aiudapds – Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery a Centri Chirurgia Ambulatoriale/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 28. septembra 2015 – Aiudapds – Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery a Centri Chirurgia Ambulatoriale/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Vec C-520/15)
   (2015/C 398/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Aiudapds – Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery a Centri Chirurgia Ambulatoriale

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Ďalší účastník konania: Roche SpA, Novartis Farma SpA, Regione Marche

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 47 druhý pododsek Charty základných práv Európskej únie (2000/C 364/01), ktorý stanovuje, že každý má právo na to, aby jeho záležitosť bola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednaná nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom, a zakotvuje právo na spravodlivý proces, a článok 54 tejto charty, ktorý zakazuje zneužitie tohto práva, ako aj článok 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaného v Ríme 4. novembra 1950, ktorý stanovuje, že každý má právo na to, aby jeho vec bola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednaná nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v zmysle článku 10 nariadenia prezidenta republiky č. 1199 z 24. novembra 1971 a článku 48 legislatívneho nariadenia č. 104 z 2. júla 2010 umožňuje, aby sa iba jeden z účastníkov jediného stupňa konania o mimoriadnom opravnom prostriedku pred Consiglio di Stato domohol postúpenia veci Tribunale Amministrativo Regionale rozhodujúcemu v prvom stupni bez súhlasu alebo účasti navrhovateľa alebo akéhokoľvek iného účastníka tohto konania?


title: Vec C-302/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Szombathelyi Városi Bíróság (Maďarsko) zo dňa 10. júna 2004 vo veci Ynos Kft. proti János Varga

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/5

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Szombathelyi Városi Bíróság (Maďarsko) zo dňa 10. júna 2004 vo veci Ynos Kft. proti János Varga
   (Vec C-302/04)
   (2004/C 251/09)
   Szombathelyi Városi Bíróság (Maďarsko) uznesením z 10. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Ynos Kft. proti János Varga, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 19. júla 2004.
   Szombathelyi Városi Bíróság žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Má sa článok 6 odsek 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (ďalej len „smernica“), na základe ktorého členské štáty zabezpečia, aby nekalé podmienky použité v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľom zo strany predajcu alebo dodávateľa, neboli záväzné pre spotrebiteľa, vykladať v tom zmysle, že môže byť základom pre ustanovenie vnútroštátneho práva akým je ustanovenie článku 209 ods. 1 Polgári Törvénykönyv (maďarský občiansky zákonník, ďalej len „Ptk“), ktorý sa uplatní, keď sa zistí nekalý charakter všeobecnej zmluvnej podmienky a podľa ktorého nekalé podmienky nestrácajú svoju záväznosť voči spotrebiteľovi priamo zo zákona, ale iba v prípade, keď to spotrebiteľ výslovne prehlási, t.j. v prípade úspešného napadnutia?

               2)

               Vyplýva z uvedeného ustanovenia smernice, podľa ktorého je zmluva podľa týchto podmienok naďalej záväzná pre strany, ak je jej ďalšia existencia možná bez nekalých podmienok, že platnosť celej zmluvy zostáva nedotknutá, pokiaľ je jej ďalšia existencia možná bez nekalých podmienok, ak nekalé podmienky, stanovené predajcom tovaru alebo dodávateľom služieb nie sú pre spotrebiteľa podľa podmienok stanovených vnútroštátnym právom záväzné, avšak predajca tovaru alebo dodávateľ služieb by bez týchto podmienok, ktoré sú súčasťou zmluvy, túto zmluvu so spotrebiteľom neuzavrel?

               3)

               Je z hľadiska uplatnenia práva spoločenstva relevantné, že konanie pred vnútroštátnym súdom sa začalo pred vstupom Maďarskej republiky do Európskej únie, avšak po prispôsobení jej vnútroštátneho práva smernici?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29


title: Vec C-55/15 P: Odvolanie podané 6. februára 2015 : Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z  25. novembra 2014 v spojených veciach T-428/10 a T-577/10 a vo veci T-441/12, Trenzas y Cables de Acero/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/20

         Odvolanie podané 6. februára 2015: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 25. novembra 2014 v spojených veciach T-428/10 a T-577/10 a vo veci T-441/12, Trenzas y Cables de Acero/Komisia
   (Vec C-55/15 P)
   (2015/C 118/27)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (v zastúpení: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v súlade s článkom 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 v spojených veciach T-428/10 a T-577/10, ako aj vo veci T-441/12, Trenzas y Cables de Acero/Komisia

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania ako aj konania pred Všeobecným súdom

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod.
   Odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri svojom posúdení právneho záujmu Trenzas y Cables de Acero PSC na podaní žaloby v rámci žaloby o neplatnosť vo veci T-577/10 podanej proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. septembra 2010 týkajúcemu sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), ako aj v rámci úpravy žalobných dôvodov a návrhov formulovaných vo veci T-428/10 vo vzťahu k rozhodnutiu Komisie z 30. septembra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie K(2010) 4387 v konečnom znení týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ).


title: Vec T-380/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Wabco Europe a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Skreslenie hospodárskej súťaže — Dôkaz — Stanovovanie výšky pokuty — Spolupráca počas správneho konania — Oznámenie o spolupráci z roku 2002 — Oslobodenie od pokút — Zníženie pokuty — Značná pridaná hodnota — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 — Zásada zákazu retroaktivity“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/27

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Wabco Europe a i./Komisia
   (Vec T-380/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Skreslenie hospodárskej súťaže - Dôkaz - Stanovovanie výšky pokuty - Spolupráca počas správneho konania - Oznámenie o spolupráci z roku 2002 - Oslobodenie od pokút - Zníženie pokuty - Značná pridaná hodnota - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 - Zásada zákazu retroaktivity)
   2013/C 325/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Wabco Europe (Brusel, Belgicko), Wabco Austria GesmbH (Viedeň, Rakúsko), Trane Inc. (Piscataway, New Jersey, Spojené štáty), Ideal Standard Italia Srl (Miláno, Taliansko) a Ideal Standard GmbH (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: S. Völcker, F. Louis, A. Israel, N. Niejahr, advokáti, C. O’Daly, E. Batchelor, solicitors, a F. Carlin, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek a G. Koleva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a zníženie pokút, ktoré im boli uložené

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 body 3 a 4 rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) sa zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia uznala spoločnosti Trane Inc., Wabco Europe a Ideal Standard Italia Srl za zodpovedné za porušenie týkajúce sa kartelu na trhu keramiky v Taliansku za iné obdobie, ako je obdobie od 12. mája 2000 do 9. marca 2001.

               2.

               Suma pokuty uloženej Trane v článku 2 ods. 3 písm. a) rozhodnutia K(2010) 4185 v konečnom znení je 92 664 493 eur.

               3.

               Suma pokuty uloženej spoločne a nerozdielne Wabco Europe a Trane v článku 2 ods. 3 písm. b) rozhodnutia K(2010) 4185 je 15 820 767 eur.

               4.

               Suma pokuty uloženej spoločne a nerozdielne Ideal Standard Italia, Wabco Europe a Trane v článku 2 ods. 3 písm. e) rozhodnutia K(2010) 4185 je 4 520 220 eur.

               5.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               6.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania vynaložených spoločnosťami Wabco Europe, Wabco Austria GesmbH, Trane, Ideal Standard Italia a Ideal Standard GmbH.

               7.

               Wabco Europe, Wabco Austria, Trane, Ideal Standard Italia a Ideal Standard znášajú polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec F-61/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 24. marca 2015 – Maggiulli/Komisia (Verejná služba — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2013 — Rozhodnutie o nepovýšení — Porovnávacie hodnotenie zásluh)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/46

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 24. marca 2015 – Maggiulli/Komisia
   (Vec F-61/14) (1)

   ((Verejná služba - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2013 - Rozhodnutie o nepovýšení - Porovnávacie hodnotenie zásluh))
   (2015/C 146/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carola Maggiulli (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobkyne do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania za rok 2013

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               C. Maggiulli znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014, s. 61.


title: Vec T-859/16: Žaloba podaná 7. decembra 2016 – Damm/EUIPO – Schlossbrauerei Au-Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/46

         Žaloba podaná 7. decembra 2016 – Damm/EUIPO – Schlossbrauerei Au-Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER)
   (Vec T-859/16)
   (2017/C 038/60)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sociedad Anónima Damm (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Schlossbrauerei Au-Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz GmbH & Co. KG (Au-Hallertau, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „EISKELLER“ – prihláška č. 12 204 426.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2016 vo veci R 2428/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a spoločnosti Schlossbrauerei Au-Hallertau Willibald Beck Freiherr von Peccoz GmbH & Co. KG povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Výmaz veci T-468/04

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/40

         Výmaz veci T-468/04 (1)

   (2005/C 229/83)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením z 29. júna 2005 predseda druhej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-468/04: Kenzo Takada proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-450/07: Žaloba podaná 3. decembra 2007 – Harwin International/ÚHVT – Cuadrado (Pickwick)

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/32

         Žaloba podaná 3. decembra 2007 – Harwin International/ÚHVT – Cuadrado (Pickwick)
   (Vec T-450/07)
   (2008/C 37/50)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Harwin International LLC (Albany, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Przedborski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cuadrado SA (Paterna, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT vo veci R 1245/2006-2 z 10. septembra 2007,

               —

               zaviazať žalovaného a spoločnosť Cuadrado SA na znášanie svojich vlastných trov konania, ako aj trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „PICKWICK COLOUR GROUP“ pre tovary zaradené do triedy 25 – prihláška č. 826669.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Harwin International LLC.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Cuadrado SA.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: skoršia národná slovná ochranná známka „PICK OUIC, CUADRADO SA, VALENCIA“ a obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „Pick Ouic“ pre tovary v triede 25.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti prihlasovanej ochrannej známky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 8 ods. 1 písm. b) a 56 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 40/94.
   Žalobca tvrdí, že zistenie odvolacieho senátu týkajúce sa skutočnosti, že výmazové oddelenie nepreskúmalo dôkazy predložené spoločnosťou Cuadrado, je nekonzistentné a protiprávne. Ďalej žalobca tvrdí, že medzi dotknutými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-53/14: Žaloba podaná 20. januára 2014 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik/Komisia

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/23

         Žaloba podaná 20. januára 2014 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik/Komisia
   (Vec T-53/14)
   2014/C 129/30
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (Ottobrunn, Nemecko) (v zastúpení: M. Núñez Müller a T. Becker, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval, že žalobkyňa v rámci zmlúv SES6-CT-2004-502596 (HyWays), SES6-CT-2005-019813 (HyApproval) a SES6-CT-2005-513542 (HarmonHy) uzatvorenými medzi Komisiou a žalobkyňou a inými, vypočítala svoje náklady na projekt v súlade s uplatniteľnými zmluvnými ustanoveniami, najmä s článkom II.19 všeobecných podmienok a Komisia teda porušila svoje zmluvné povinnosti, keď pri vystavovaní svojich ťarchopisov č. 3 241 314 522 a 3 241 315 423 (HyWays), č. 3 241 314 527 a 3 241 314 526 (HyApproval) ako aj č. 3 241 314 519 a 3 241 313 756 (HarmonHy) vypočítala náklady na projekt žalobkyne odlišným spôsobom,

               —

               konštatoval, že žalobkyňa dostala v rámci zmluvy SES6-CT-2004-502596 (HyWays) len finančný príspevok Spoločenstva vo výške 495 269,48 eura erhalten hat a Komisia pri vystavovaní svojich ťarchopisov č. 3 241 314 522 a 3 241 315 423 teda nesprávne vychádzala z toho, že žalobkyni bol poskytnutý finančný príspevok vo výške 604 240,79 eur,

               —

               konštatoval, že náklady, ktoré Komisia v rámci zmluvy SES-CT-2005-019813 (HyApproval) reklasifikovala na základe Final Audit Report z 15. júla 2011 z Management (MGT) na Research (RTD), sú v skutočnosti náklady na Management,

               —

               konštatoval, že žalobkyňa nie je povinná zaplatiť v rámci vyššie uvedených zmlúv náhradu škody (liquidated damages) podľa článku II.30 všeobecných podmienok,

               —

               konštatoval, že Komisia vydala neprávom vyššie uvedené ťarchopisy, s výnimkou čiastky vo výške 1 323,02 eura týkajúcej sa ťarchopisu č. 3 241 314 523 (HyWays), čiastky vo výške 3 870,02 eura týkajúcej sa ťarchopisu č. 3 241 314 527 (HyApproval), ako aj čiastky vo výške 16 868,66 eura týkajúcej sa ťarchopisu č. 3 241 314 519 (HarmonHy) a že žalobkyňa Komisia nedlhuje čiastky uvedené v týchto ťarchopisoch s výnimkou tu uvedených čiastok,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod
               Žalobkyňa uvádza v rámci prvého žalobného dôvodu, že použila metódu výpočtu svojich nákladov na projekt, ktorá je v súlade s článkom II.19 všeobecných podmienok spornej zmluvy. Preto zastáva názor, že Komisia nebola oprávnená spochybniť ňou uplatnenú metódu výpočtu nákladov na projekt a použiť pri vydávaní sporných ťarchopisov odchylnú metódu výpočtu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod
               Žalobkyňa tu uvádza, že žalobkyňa dostala v projekte HyWays len finančnú čiastku vo výške 495 269,48 eura. Komisia pri vydávaní ťarchopisov v dôsledku toho vychádzala neprávom z toho, že žalobkyni poskytla finančný príspevok vo výške 604 240,79 eura.

               3.

               Tretí žalobný dôvod
               Žalobkyňa uvádza v rámci tretieho žalobného dôvodu, že Komisia v projekte HyApproval neprávom reklasifikovala určité náklady z kategórie „management“ na „research“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod
               Žalobkyňa tu uvádza, že Komisia nemá právo od nej žiadať náhradu škody podľa článku II.30 všeobecných podmienok spornej zmluvy.


title: Vec T-914/16: Žaloba podaná 27. decembra 2016 – Proof IT/EIGE

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/34

         Žaloba podaná 27. decembra 2016 – Proof IT/EIGE
   (Vec T-914/16)
   (2017/C 078/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Proof IT SIA (Riga, Lotyšsko) (v zastúpení: J. Jerņeva a D. Pāvila, advokáti)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (EIGE)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť, ktoré sa prijalo v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa uzavretia rámcovej zmluvy s názvom „Maintenance and update of EIGE’s gender statistics tools and resources“ EIGE/2016/OPER/01-Lot 1 a EIGE/2016/OPER/01-Lot 2, oznámené žalobkyni listom zo 14. októbra 2016, ktorým sa odmietla jej ponuka a rámcová zmluva sa uzavrela s inou spoločnosťou,

               —

               priznal žalobkyni náhradu škody z dôvodu straty príležitosti a/alebo nepridelenia zákazky vo výške 128 480 eur,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný porušil zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, pretože kritériá pre pridelenie zákazky nevykladal rovnako počas celej doby verejného obstarávania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný porušil zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, keď v celom rozsahu prehodnotil ponuku žalobkyne, a tým sa dopustil svojvoľného konania, pri ktorom existuje obava zo zvýhodňovania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný porušil zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, pretože kritériá pre pridelenie zákazky sú nepresné, a v dôsledku toho má žalovaný neobmedzenú možnosť voľby v súvislosti s prideľovaním dotknutej zákazky.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení ponuky žalobkyne, pričom keby toto posúdenie opravil, viedlo by k úplne inému výsledku verejného obstarávania, t. j. ponuka žalobkyne by sa nezamietla a bola by s ňou uzavretá rámcová zmluva.


title: Spojené veci C-72/07 a C-111/07: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. júna 2007 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunal Superior de Justicia de Asturias – Španielsko) – José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Neprípustnosť)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/14

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. júna 2007 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunal Superior de Justicia de Asturias – Španielsko) – José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias
   (Spojené veci C-72/07 a C-111/07) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Neprípustnosť)
   (2007/C 199/24)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrhy na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez

      Žalovaní: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios, Federación Empresarial de Farmacéuticos (FEFE), Principado de Asturias
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal Superior de Justicia de Asturias – Výklad článku 43 ES – Právna úprava stanovujúca podmienky na otvorenie nových lekární
   Výrok uznesenia
   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunal Superior de Justicia de Asturias rozhodnutiami z 30. novembra 2006 a z 29. januára 2007, sú zjavne neprípustné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.

      Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. marca 2005 vo veci T-275/02: D proti Európskej investičnej banke (EIB) (Zamestnanec EIB — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Predĺženie skúšobnej doby — Výpoveď zmluvy — Podmienky — Žaloba o náhradu škody)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/19

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 8. marca 2005
   vo veci T-275/02: D proti Európskej investičnej banke (EIB) (1)

   (Zamestnanec EIB - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Predĺženie skúšobnej doby - Výpoveď zmluvy - Podmienky - Žaloba o náhradu škody)
   (2005/C 115/36)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-275/02, D, bývalý zamestnanec Európskej investičnej banky, bydliskom v Luxemburgu (Luxembursko), v zastúpení: J. Choucroun, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Európskej investičnej banke (EIB), (splnomocnení zástupcovia: J.-P. Minnaert, za právnej pomoci P. Mousel, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia EIB o predĺžení skúšobnej doby a výpoveď zmluvy uzavretej so žalobcom, ako aj náhrada spôsobenej majetkovej a nemajetkovej ujmy, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse a D. Šváby, tajomník: C. Kristensen, referentka, vyhlásil 8. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu Európskej investičnej banky ohľadne dôvernosti.

               3.

               Každý účastník konania hradí vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. ES C 261, 26.10.2002.


title: Vec C-342/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  30. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Viseu — Portugalsko) — Worten — Equipamentos para o Lar, SA/Autoridade para as Condições de Trabalho (ACT) (Spracovanie osobných údajov — Smernica 95/46/ES — Článok 2 — Pojem „osobné údaje“ — Články 6 a 7 — Zásady týkajúce sa kvality údajov a zákonnosti spracovania údajov — Článok 17 — Bezpečnosť spracovania — Pracovný čas pracovníkov — Záznamy o pracovnom čase — Prístup vnútroštátneho orgánu príslušného v oblasti dohľadu nad pracovnými podmienkami — Povinnosť zamestnávateľa sprístupniť záznamy o pracovnom čase spôsobom umožňujúcim do nich bezprostredne nahliadnuť)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/37

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 30. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Viseu — Portugalsko) — Worten — Equipamentos para o Lar, SA/Autoridade para as Condições de Trabalho (ACT)
   (Vec C-342/12) (1)

   (Spracovanie osobných údajov - Smernica 95/46/ES - Článok 2 - Pojem „osobné údaje“ - Články 6 a 7 - Zásady týkajúce sa kvality údajov a zákonnosti spracovania údajov - Článok 17 - Bezpečnosť spracovania - Pracovný čas pracovníkov - Záznamy o pracovnom čase - Prístup vnútroštátneho orgánu príslušného v oblasti dohľadu nad pracovnými podmienkami - Povinnosť zamestnávateľa sprístupniť záznamy o pracovnom čase spôsobom umožňujúcim do nich bezprostredne nahliadnuť)
   2013/C 225/63
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal do Trabalho de Viseu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Worten — Equipamentos para o Lar, SA

      Žalovaný: Autoridade para as Condições de Trabalho (ACT)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal do Trabalho de Viseu — Výklad článku 2 a článku 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) — Pojem osobné údaje — Údaje zaznamenávané v systéme záznamov o pracovnom čase zamestnancov spoločnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa má vykladať v tom zmysle, že záznamy o pracovnom čase, akými sú dotknuté záznamy vo veci samej, ktoré obsahujú údaje o čase, kedy jednotliví pracovníci začínajú a končia pracovnú zmenu, ako aj údaje o prestávkach alebo čase, ktorý nie je do pracovného času zahrnutý, spadajú pod pojem „osobné údaje“ v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 6 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 písm. c) a e) smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je dotknutá právna úprava vo veci samej, ktorá ukladá zamestnávateľovi povinnosť sprístupniť vnútroštátnemu orgánu príslušnému v oblasti dohľadu nad pracovnými podmienkami záznamy o pracovnom čase spôsobom umožňujúcim do nich bezprostredne nahliadnuť, ak je takáto povinnosť nevyhnutná na účely výkonu úloh dohľadu tohto orgánu nad uplatňovaním právnej úpravy v oblasti pracovných podmienok, najmä pokiaľ ide o pracovný čas.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-761/14: Žaloba podaná 17. novembra 2014 – Consolidated Artists/ÚHVT – Body Cosmetics International (MANGO)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/45

         Žaloba podaná 17. novembra 2014 – Consolidated Artists/ÚHVT – Body Cosmetics International (MANGO)
   (Vec T-761/14)
   (2015/C 007/51)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Holandsko) (v zastúpení: B. Corne, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „MANGO“.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2014 vo veci R 2337/2013-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 3 a článku 52 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. apríla 2005 vo veci C-494/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Nakladanie s odpadmi — Smernica 75/442/EHS, zmenená a doplnená smernicou 91/156/ES — Články 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 a 14)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 26. apríla 2005
   vo veci C-494/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Nakladanie s odpadmi - Smernica 75/442/EHS, zmenená a doplnená smernicou 91/156/ES - Články 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 a 14)
   (2005/C 143/02)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-494/01, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: R. Wainwright a X. Lewis) proti Írsku (splnomocnený zástupca: D. O'Hagan, za právnej pomoci P. Charleton, SC a A. Collins, BL), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 20. decembra 2001, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann (spravodajca), C. W. A. Timmermans a A. Rosas, sudcovia J. P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič, J. Malenovský, U. Lõhmus a E. Levits, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 26. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Neprijatím všetkých potrebných opatrení na zabezpečenie správneho vykonania ustanovení článkov 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13 a 14 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, si Írsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených ustanovení.

               2)

               Neodpovedaním na žiadosť o poskytnutie informácií o nakladaní s odpadom vo Fermoy v grófstve Cork z 20. septembra 1999 si Írsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 10 ES.

               3)

               Írsko sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 56, 2.3.2002


title: Vec T-8/15: Žaloba podaná 8. januára 2015 – Auyantepui Corp./ÚHVT – Magda Rose (Mr Jones)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/31

         Žaloba podaná 8. januára 2015 – Auyantepui Corp./ÚHVT – Magda Rose (Mr Jones)
   (Vec T-8/15)
   (2015/C 118/39)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Auyantepui Corp., SA (Panama, Panama) (v zastúpení: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Magda Rose GmbH & Co. KG (Viedeň, Rakúsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „Mr Jones“ – prihláška č. 10 669 794.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. októbra 2014 vo veci R 49/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel prihláške ochrannej známky,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania v prípade, že sa stane vedľajším účastníkom konania, nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-304/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Odhad dosahov úpravy lyžiarskych zjazdoviek na životné prostredie)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-304/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Odhad dosahov úpravy lyžiarskych zjazdoviek na životné prostredie)
   (2007/C 269/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia a G. Fiengo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 6 ods. 2 až 4 a článku 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) – Porušenie článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98) – Rozšírenie lyžiarskej zóny Santa Caterina Valfurva nachádzajúcej sa v národom parku Stelvio (osobitne chránené územie IT 2040044) bez toho, aby uskutočnil odhad dosahov projektu na životné prostredie – Neprijatie opatrení na zabránenie poškodenia a rušenia biotopov druhov, pre ktoré boli označené osobitné chránené územia
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že

                           —

                           umožnila prijať opatrenia, ktoré môžu mať značný dosah na osobitne chránené územie IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio, bez toho aby boli predmetom primeraného odhadu ich dosahov s ohľadom na ciele ochrany tohto územia,

                           —

                           umožnila prijatie týchto opatrení bez dodržania ustanovení, ktoré umožňujú realizáciu projektu v prípade negatívneho odhadu dosahov a pri neexistencii alternatívnych riešení, len z dôvodov vyššieho verejného záujmu a až potom ako boli prijaté všetky kompenzačné opatrenia potrebné na zabezpečenie ochrany celkovej koherencie sústavy Natura 2000 a tieto opatrenia boli oznámené Komisii Európskych spoločenstiev,

                           —

                           neprijala opatrenia, aby sa predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré bolo územie IT 2040044, Parco Nazionale dello Stelvio, označené za chránené,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 až 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín v spojení s článkom 7 tejto smernice, ako aj s článkom 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec T-348/07: Žaloba podaná 12. septembra 2007 – Al-Aqsa/Rada

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/61

         Žaloba podaná 12. septembra 2007 – Al-Aqsa/Rada
   (Vec T-348/07)
   (2007/C 269/111)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nadácia Al-Aqsa (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: J. Pauw, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie 2007/445/ES v rozsahu, v ktorom sa vzťahuje na žalobkyňu a určiť, že nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 nie je na žalobkyňu uplatniteľné,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie Rady 2007/445/ES z 28. júna 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu je neplatné v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkyne.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa po prvé tvrdí, že spoločná pozícia z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (1) nie je na žalobkyňu uplatniteľná.
   Po druhé, žalobkyňa tvrdí, že žiadny príslušný orgán neprijal rozhodnutie v zmysle článku 1 ods. 1 spoločnej pozície z 27. decembra 2001.
   Po tretie, žalobkyňa vyhlasuje, že v jej prípade neexistuje žiadny úmysel, vina alebo vedomosti v súvislosti s podporou teroristických aktivít.
   Po štvrté uvádza, že ani z odôvodnenia napadnutého rozhodnutia ani z vnútroštátneho rozhodnutia na ňom založeného nevyplýva, že je možné naďalej predpokladať, že napomáha teroristickým činom.
   Napokon žalobkyňa prehlasuje, že došlo k porušeniu zásadu proporcionality, podstatných formálnych náležitostí tým, že Rada opätovne nepreskúmala, či je vhodné ponechať žalobkyňu na zozname, ako aj práva na nerušené užívanie majetku a požiadavky dostatočného odôvodnenia.

      (1)  Ú. v. ES L 344, s. 93.


title: Vec C-211/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 3. mája 2010 — Doris Povse/Mauro Alpago

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 3. mája 2010 — Doris Povse/Mauro Alpago
   (Vec C-211/10)
   2010/C 179/41
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Doris Povse

      Odporca v konaní o dovolaní: Mauro Alpago

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa dočasné opatrenie priznávajúce rodičovi, ktorý uniesol dieťa, „rodičovské práva“, najmä právo na určenie miesta pobytu, až do vydania rozsudku o definitívnom opatrovníckom práve, tiež považovať za „rozsudok o opatrovníckom práve, z ktorého nevyplýva povinnosť návratu dieťaťa“ v zmysle článku 10 písm. b) bodu iv) nariadenia č. 2201/2003 (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“) (1)?

               2.

               Patrí uznesenie o návrate do pôsobnosti článku 11 ods. 8 nariadenia Brusel IIa len vtedy, ak ho súd vydá na základe rozsudku o opatrovníckom práve, ktorý sám vydal?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku:

                           3.1

                           Je možné dovolávať sa v štáte, v ktorom sa má rozsudok vykonať, nedostatku právomoci súdu pôvodu (prvá otázka) alebo neuplatniteľnosti článku 11 ods. 8 nariadenia Brusel IIa (druhá otázka) proti vykonaniu rozsudku, ktorý súd pôvodu osvedčil v súlade s článkom 42 ods. 2 nariadenia Brusel IIa?

                           3.2

                           Alebo v tomto prípade musí žalovaný požadovať stiahnutie osvedčenia v štáte pôvodu a je možné nariadiť odklad vykonania v štáte výkonu, kým štát pôvodu nerozhodne?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku alebo na otázku 3.1:
               Bráni rozsudok vydaný súdom štátu výkonu, ktorým sa dočasne prideľuje opatrovnícke právo rodičovi, ktorý uniesol dieťa, a ktorý treba považovať za vykonateľný podľa práva tohto štátu, na základe článku 47 ods. 2 nariadenia Brusel IIa vykonaniu uznesenia o návrate vydaného predtým v štáte pôvodu na základe článku 11 ods. 8 uvedeného nariadenia, aj keď by nezabránil vykonaniu uznesenia o návrate vydaného štátom výkonu na základe Haagskeho dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej len „Haagsky dohovor“)?

               5.

               V prípade zápornej odpovede na štvrtú otázku:

                           5.1

                           Je možné odmietnuť vykonanie rozsudku, ktorý bol osvedčený súdom pôvodu v súlade s článkom 42 ods. 2 nariadenia Brusel IIa, v štáte výkonu v prípade vážneho ohrozenia najlepšieho záujmu dieťaťa z dôvodu zmeny situácie od vynesenia tohto rozsudku?

                           5.2

                           Alebo si musí žalovaný uplatniť túto zmenu situácie v štáte pôvodu a je možné nariadiť odklad vykonania v štáte výkonu, kým štát pôvodu nerozhodne?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec C-247/11 P: Odvolanie podané 24. mája 2011 : Areva SA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  3. marca 2011 v spojených veciach T-117/07 a T-121/07, Areva a i./Komisia

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/18

         Odvolanie podané 24. mája 2011: Areva SA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011 v spojených veciach T-117/07 a T-121/07, Areva a i./Komisia
   (Vec C-247/11 P)
   2011/C 211/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Areva SA (v zastúpení: A. Schild, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Alstom, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               ak Súdny dvor dôjde k záveru, že stav konania umožňuje vo veci rozhodnúť s konečnou platnosťou:

                           —

                           zrušiť tieto články sporného rozhodnutia:

                                       —

                                       článok 1 písm. c),

                                       —

                                       článok 2 písm. c),

                           —

                           subsidiárne znížiť v podstatnom rozsahu pokutu uloženú odvolateľke,

                           —

                           zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, vrátane trov konania vzniknutých v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               v prípade, že Súdny dvor nedospeje k záveru, že vo veci je možné rozhodnúť s konečnou platnosťou, vrátiť vec komore Všeobecného súdu v inom zložení a rozhodnúť o trovách konania neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka štyri dôvody.
   Prvý dôvod vychádza z toho, že Všeobecný súd porušil pravidlá odôvodnenia a právo na obhajobu pri posudzovaní toho, či spoločnosť Areva SA skutočne vykonávala v období od 9. januára do 11. mája 2004 rozhodujúci vplyv na spoločnosti Areva T&D SA a Areva T&D AG. Odvolateľka v tejto súvislosti uvádza, že Všeobecný súd porušil články 36 a 53 Protokolu č. 3 o Štatúte Súdneho dvora Európskej únie (povinnosť Všeobecného súdu odôvodniť svoj rozsudok) tým, že v bode 150 napadnutého rozsudku nahradil posúdenie Komisie svojím vlastným posúdením, keď do sporného rozhodnutia a posteriori doplnil odôvodnenie, ktoré sa v ňom nenachádzalo. Odvolateľka tiež uvádza, že Všeobecný súd porušil svoju povinnosť uviesť odôvodnenie, keďže z jeho konštatovaní nie je možné pochopiť dôvody, prečo nevyhovel argumentom odvolateľky. Odvolateľka napokon uvádza, že Všeobecný súd porušil právo na obhajobu spoločnosti Areva SA tým, že jej uložil probatio diabolica pri dokazovaní, že materská spoločnosť skutočne nevykonávala rozhodujúci vplyv na svoje dcérske spoločnosti, a tým, že jej odoprel možnosť vyjadriť sa k novým argumentom, ktoré do sporného rozhodnutia doplnil.
   Druhý dôvod vychádza z nesprávneho právneho posúdenia v rámci uplatňovania solidárnej zodpovednosti pri platení pokút, v dôsledku čoho boli porušené zásady právnej istoty a individuality trestov. Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd vyššie uvedené zásady porušil, keď uložil pokuty, ktoré zakladajú „faktickú“ solidárnu zodpovednosť medzi dvoma spoločnosťami, ktoré nikdy neboli súčasťou tej istej hospodárskej jednotky.
   Tretí dôvod vychádza z toho, že Všeobecný súd nesprávne vyložil pravidlá týkajúce sa protiprávneho delegovania právomocí Komisie z nedostatkov v odôvodnení poskytnutého Všeobecný súdom a z porušenia zásady individuality trestov a sankcií, keď jasne neurčil zodpovednosť jednotlivých spoludlžníkov v rámci solidárnej zodpovednosti. Spoločnosť Areva SA v tejto súvislosti tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vychádzal z výkladu rozhodnutia Komisie, ktorý bol v rozpore so zámerom Komisie, a vyvodil z toho „riešenie“, ktoré nie je z právneho hľadiska podložené a umožňuje mu odmietnuť argumenty týkajúce sa delegovania právomocí Komisie. Odvolateľka ďalej tvrdí, že riešenie, ku ktorému Všeobecný súd dospel, porušuje všeobecné zásady právnej istoty a individuality trestov.
   Štvrtý dôvod, ktorý je posledným, vychádza z nesprávneho právneho posúdenia pri uplatňovaní zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania v súvislosti s pokutou uloženou solidárne spoločnosti Areva SA. Odvolateľka sa domnieva, že Všeobecný súd uvedené zásady porušil tým, že nevyužil svoju neobmedzenú právomoc a potvrdil také stanovenie pokút, ktoré nezohľadňuje dobu trvania protiprávneho konania.


title: Spojené veci T-299/09 a T-300/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. februára 2011 — Gühring/ÚHVT (Kombinácia kručinovej žltej a striebrosivej farby a kombinácia okrovožltej a striebrosivej farby) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej v kombinácii kručinovej žltej a striebrosivej farby — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej v kombinácii okrovožltej a striebrosivej farby — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Preskúmanie skutočností ex offo — Článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2011 — Gühring/ÚHVT (Kombinácia kručinovej žltej a striebrosivej farby a kombinácia okrovožltej a striebrosivej farby)
   (Spojené veci T-299/09 a T-300/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej v kombinácii kručinovej žltej a striebrosivej farby - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej v kombinácii okrovožltej a striebrosivej farby - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Preskúmanie skutočností ex offo - Článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009)
   2011/C 89/38
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gühring OHG (Albstadt, Nemecko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne G. Schneider, neskôr G. Schneider a B. Schmidt, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. apríla 2009 (veci R 1330/2008-1 a R 1329/2008-1) týkajúcim sa prihlášok kombinácie kručinovej žltej a striebrosivej farby a kombinácie okrovožltej a striebrosivej farby ako ochranných známok Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-299/09 a T-300/09 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Gühring OHG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec T-180/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. februára 2014 – Pesquerias Riveirenses a i./Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Rybárska politika — Nariadenie (EÚ) č. 40/2013 — Zlúčenie severnej a južnej skupiny populácie tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku na účel stanovenia TAC — Neexistencia priamej dotknutosti — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/34

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. februára 2014 – Pesquerias Riveirenses a i./Rada
   (Vec T-180/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Rybárska politika - Nariadenie (EÚ) č. 40/2013 - Zlúčenie severnej a južnej skupiny populácie tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku na účel stanovenia TAC - Neexistencia priamej dotknutosti - Zjavná neprípustnosť“))
   2014/C 112/45
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Španielsko), Pesquerias Campo de Marte, SA (Ribeira), Pesquera Anpajo, SL (Ribeira), Arrastreros del Barbanza, SL (Ribeira), Martinez Pardavila e Hijos, SL (Ribeira), Lijo Pesca, SL (Ribeira), Frigorificos Hermanos Vidal, SA (Ribeira), Pesquera Boteira, SL (Ribeira), Francisco Mariño Moss y Otros, CB (Ribeira), Pérez Vidal Juan Antonio y Hno, CB (Ribeira), Marina Nalda, SL (Ribeira), Portillo y Otros, SL (Ribeira), Vidiña Pesca, SL (Ribeira), Pesca Hermo, SL (Ribeira), Pescados Oubiña Pérez, SL (Ribeira), Manuel Pena Graña (Ribeira), Campo Eder, SL (Ribeira), Pesquera Laga, SL (Ribeira), Pesquera Jalisco, SL (Ribeira), Pesquera Jopitos, SL (Ribeira) a Pesca-Julimar, SL (Ribeira) (v zastúpení: J. Tojeiro Sierto, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Westerhof Löfflerová a A. de Gregorio Merino, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 40/2013 z 21. januára 2013, ktorým sa na rok 2013 stanovujú rybolovné možnosti pre určité populácie rýb a skupiny populácií rýb, ktoré sú predmetom medzinárodných rokovaní alebo dohôd, dostupné vo vodách EÚ a pre plavidlá EÚ v určitých vodách mimo EÚ (Ú. v. EÚ L 23, s. 54) v znení zmien a doplnení, v rozsahu, v akom zlučuje severnú a južnú skupinu populácie tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku na účely určenia celkového povoleného výlovu tresky belasej uvedeného v prílohách IA a IB tohto nariadenia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Žalobkyne Pesquerias Riveirenses, SL, a i., znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-182/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. januára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. januára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-182/05) (1)

   (2006/C 154/33)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-231/11 P: Odvolanie podané 13. mája 2011 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  3. marca 2011 vo veci T-122/07 až T-124/07, Siemens AG Österreich a i./Komisia

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/17

         Odvolanie podané 13. mája 2011: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011 vo veci T-122/07 až T-124/07, Siemens AG Österreich a i./Komisia
   (Vec C-231/11 P)
   2011/C 204/31
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A. Antoniadis, R. Sauer, N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA

      Návrhy odvolateľky

               Po prvé:

                           —

                           zrušiť bod 2 výroku rozsudku Všeobecného súdu z 3. marca 2011 v spojených veciach T-122/07 až T-124/07 v rozsahu, v akom spočíva na tvrdení Všeobecného súdu v bode 157 napadnutého rozsudku, že Komisia je povinná určiť príslušný podiel jednotlivých spoločností na sumách, ktoré sú povinné zaplatiť ako solidárni dlžníci,

                           —

                           zrušiť bod 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu z 3. marca 2011 v spojených veciach T-122/07 až T-124/07 v rozsahu, v akom Všeobecný súd podľa tvrdení v bode 158 v spojení s bodmi 245, 247, 262 a 263 napadnutého rozsudku nanovo ukladá pokuty vrátane určenia podielu sumy pokuty, ktorý pripadá na každú jednotlivú spoločnosť,

               po druhé, subsidiárne:

                           —

                           zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2011 v spojených veciach T-122/07 až T-124/07 v rozsahu, v akom podľa bodu 157 napadnutého rozsudku ukladá Komisii povinnosť určiť príslušný podiel jednotlivých spoločností na sumách, ktoré sú povinné zaplatiť ako solidárni dlžníci,

                           —

                           zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2011 v spojených veciach T-122/07 až T-124/07 v rozsahu, v akom Všeobecný súd podľa tvrdení v bode 158 v spojení s bodmi 245, 247, 262 a 263 napadnutého rozsudku určuje podiel sumy pokuty, ktorý pripadá na každú jednotlivú spoločnosť, a tým mení rozhodnutie Komisie z 24. januára 2007 [K(2006) 6762 v konečnom znení] vo veci COMP/38.899 — Rozvádzače izolované plynom,

               po tretie:

                           —

                           zamietnuť žaloby vo veciach T-122/07, T-123/07 a T-124/07, pokiaľ ide o navrhované zrušenie článku 2 písm. j), k) a l) rozhodnutia K(2006) 6762 v konečnom znení,

               po štvrté:

                           —

                           zaviazať odporkyne v odvolacom konaní a žalobkyne na náhradu trov odvolacieho i prvostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Povinnosť stanoviť jednotlivé podiely zodpovednosti vo vzťahu medzi solidárnymi dlžníkmi, ktorá bola uložená Komisii, nerešpektuje hranice oprávnení a povinností, ktoré Komisii priznáva a ukladá článok 23 nariadenia č. 1/2003, a zasahuje do vnútroštátnych právnych poriadkov. Tieto oprávnenia a povinnosti pokrývajú vonkajší vzťah, t. j. ukladanie pokút a prípadne stanovenie solidárnej zodpovednosti osôb, ktorým je rozhodnutie určené. Vnútorný vzťah solidárnych dlžníkov, ktorý vyplýva zo stanovenia solidárnej zodpovednosti, vrátane možných regresných nárokov medzi solidárnymi dlžníkmi naproti tomu v zásade podlieha právu členských štátov.

               2.

               Všeobecný súd prekročil hranice svojej neobmedzenej právomoci pri preskúmaní, keď záväzne stanovil podiely zodpovednosti vo vnútornom vzťahu so zreteľom na akékoľvek nároky na vyrovnanie pred vnútroštátnymi súdmi.

               3.

               Povinnosť Komisie podrobne upraviť právne účinky vyplývajúce zo vzťahu solidárnej zodpovednosti, ktorú Všeobecný súd formuloval, sa nemôže opierať o zásadu individuálneho vymerania trestov a sankcií, na ktorú sa Všeobecný súd v tejto súvislosti odvolával; okrem toho je v rozpore so zásadou zodpovednosti podnikov za správanie, ktoré porušuje článok 101 alebo 102 ZFEÚ.

               4.

               Všeobecný súd rozhodol ultra petita a porušil zásady kontradiktórneho konania, keď uskutočnil pripísanie zodpovednosti vo vnútornom vzťahu, a tým implicitne zmenu rozhodnutia, ktorá nebola ani navrhovaná, ani dostatočne prediskutovaná.

               5.

               Všeobecný súd ďalej porušil povinnosť odôvodnenia, keďže sa z rozsudku nedajú jasne pochopiť podstatné body odôvodnenia a Všeobecný súd sa nevysporiadal s tvrdeniami, ktoré Komisia predniesla k solidárnej zodpovednosti.

               6.

               Rozsudok napokon zasahuje do medzí voľnej úvahy Komisie pri určení zodpovedných subjektov.


title: Vec F-31/10: Žaloba podaná 14. mája 2010 — Guittet/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/59

         Žaloba podaná 14. mája 2010 — Guittet/Komisia
   (Vec F-31/10)
   2010/C 179/105
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Christian Guittet (Cannes, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Jednak zrušenie rozhodnutia o ukončení konania podľa článku 73 služobného poriadku, ktorým bola žalobcovi priznaná trvalá invalidita v rozsahu 64,5 %, a jednak návrh na náhradu spôsobenej majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 27. júla 2009 o ukončení konania podľa článku 73 služobného poriadku v nadväznosti na nehodu žalobcu z 8. decembra 2003,

               —

               ak je to potrebné, zrušiť rozhodnutie zo 16. februára 2010, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu,

               —

               v dôsledku toho určiť posúdenie rozsahu čiastočnej trvalej invalidity (ČTI) na základe právnej úpravy a stupnice platnej v deň nehody a až do 1. januára 2006, v deň opätovného preskúmania návrhu žalobcu podanom na základe článku 73 služobného poriadku posudkovou komisiou zloženou nestranným, nezávislým a nezaujatým spôsobom, ktorá by mohla pracovať rýchlo, úplne nezávisle a objektívne,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie úrokov z omeškania z dlžnej sumy podľa článku 73 služobného poriadku vo výške 12 %-nej sadzby za obdobie najneskôr od 8. decembra 2004 až po úplné zaplatenie dlžnej sumy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody stanovenej ex aequo et bono na 50 000 eur za nemajetkovú ujmu spôsobenú prijatým rozhodnutím,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody vo výške 15 000 eur za majetkovú ujmu spôsobenú prijatým rozhodnutím,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-263/15: Žaloba podaná 15. mája 2015 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisia

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/16

         Žaloba podaná 15. mája 2015 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisia
   (Vec T-263/15)
   (2015/C 254/20)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Poľsko), Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia, Poľsko) (v zastúpení: T. Koncewicz, K. Gruszecka-Spychała, M. Le Berre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil neplatnosť rozhodnutia Európskej komisie z 26. februára 2015 týkajúceho sa opatrenia SA.35388 (2013/C) (ex 2013/NN a ex 2012/N) Poľsko „Zriadenie letiska Gdynia-Kosakowo“ a zrušil ho v celom rozsahu,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne okrem iného uvádzajú nasledujúce žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod:

                           —

                           svojvôľa a zjavne nesprávne posúdenie v rámci skutkových konštatovaní, z ktorých vychádza napadnuté rozhodnutie a v dôsledku toho prekročenie rozsahu posúdenia Komisiou a zjavne nesprávne hodnotenie dôkazov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod:

                           —

                           nedostatok preskúmania faktorov a okolností relevantných pre právne posúdenie investícií v prospech letiska Gdynia-Kosakowo Komisiou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod:

                           —

                           prekročenie rozsahu posúdenia Komisiou v zmysle judikatúry, podľa ktorej orgán, ktorý má právo vec posúdiť, je povinný vysvetliť z akého dôvodu niektoré dôkazy a skutkové okolnosti zohľadnil a iné naopak odmietol.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod:

                           —

                           porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ v spojení so všeobecnou zásadou európskeho práva – zásadou právnej istoty a lojality orgánov voči právnym subjektom – z dôvodu nesprávneho uplatnenia a výkladu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod:

                           —

                           porušenie z dôvodu nesprávneho právneho posúdenia skutkových okolností a dôkazov a z tohto dôvodu nesúlad napadnutého rozhodnutia s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože sa vychádzalo z predpokladu, že vo veci nie sú splnené požiadavky pre konštatovanie, že opatrenia žalobkýň boli v súlade s kritériom súkromného investora a nebolo zohľadnené, že investičný zámer uskutočnil súkromný investor – s tým následkom, že investície v prospech letiska Gdynia-Kosakowo boli posúdené ako protiprávna štátna pomoc.


title: Vec F-11/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  29. júna 2006 – Chassagne/Komisia (Úradníci — Odmena — Ročné cestovné výdavky — Ustanovenia uplatniteľné pred 1. májom 2004 na úradníkov pochádzajúcich z francúzskeho zámorského departementu — Zjavná neprípustnosť)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/33

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 29. júna 2006 – Chassagne/Komisia
   (Vec F-11/05) (1)

   (Úradníci - Odmena - Ročné cestovné výdavky - Ustanovenia uplatniteľné pred 1. májom 2004 na úradníkov pochádzajúcich z francúzskeho zámorského departementu - Zjavná neprípustnosť)
   (2006/C 190/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Olivier Chassagne (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev, ktorým sa žalobcovi zamieta prospech z ustanovení článku 8 ods. 1 až 3 prílohy VII Služobného poriadku Európskych spoločenstiev týkajúcich sa náhrady ročných cestovných výdavkov, v ich znení platnom pred 1. májom 2004, a na druhej strane náhrada morálnej ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku uvedeného zamietnutia
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-123/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. júla 2005 vo veci C-370/03: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Finančné dôsledky ktoré treba uplatniť v rámci skontrolovania účtov financovaných nákladov)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 21. júla 2005
   vo veci C-370/03: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Finančné dôsledky ktoré treba uplatniť v rámci skontrolovania účtov financovaných nákladov)
   (2005/C 217/18)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-370/03, Helénska republika, (splnomocnení zástupcovia: G. Kanellopoulos a V. Kontolaimos) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: M. Condou-Durande, za právnej pomoci N. Korogiannakis), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES podaná 27. augusta 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 21. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2003/481/ES z 27. júna 2003 o finančných dôsledkoch ktoré treba uplatniť v rámci skontrolovania účtov nákladov financovaných Európskym poľnohospodárskym usmerňovacím a záručným fondom (EPUZF), oddelením „záruka“, v určitých prípadoch nezrovnalostí ktorých sa dopustili podnikatelia sa zrušuje v rozsahu v akom sa týka sumy 14 272 278 GRD (41 884,90 EUR) uvedenej v jeho prílohe I, označenej „Nenahradzované sumy zaťažujúce rozpočet členského štátu“.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 18.10.2003


title: Vec C-87/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Schorndorf (Nemecko) 2. marca 2009 – Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Schorndorf (Nemecko) 2. marca 2009 – Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH
   (Vec C-87/09)
   2009/C 90/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Schorndorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ingrid Putz

      Žalovaná: Medianess Electronics GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia článku 3 ods. 2 a ods. 3 tretieho pododseku smernice 1999/44/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej predávajúci v prípade uvedenia spotrebného tovaru do stavu zodpovedajúceho zmluve formou dodania náhradného tovaru nemusí znášať náklady spojené s inštaláciou dodaného náhradného spotrebného tovaru do veci, do ktorej spotrebiteľ spotrebný tovar nezodpovedajúci zmluve inštaloval v súlade s jeho povahou a účelom použitia, ak záväzok inštalovať tovar pôvodne v zmluve uvedený nebol?

               2.

               Má sa ustanovenie článku 3 ods. 2 a ods. 3 tretieho pododseku vyššie uvedenej smernice vykladať v tom zmysle, že predávajúci v prípade uvedenia spotrebného tovaru do stavu zodpovedajúceho zmluve formou dodania náhradného tovaru musí znášať náklady spojené s odstránením spotrebného tovaru nezodpovedajúceho zmluve z inej veci, do ktorej ho spotrebiteľ inštaloval v súlade s jeho povahou a účelom použitia?

      (1)  Smernica 1999/44/ES Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (Ú. v. ES L 171, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223).


title: Vec F-1/12: Žaloba podaná 2. januára 2012 — ZZ/Dvor audítorov

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/29

         Žaloba podaná 2. januára 2012 — ZZ/Dvor audítorov
   (Vec F-1/12)
   2012/C 133/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot, A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Európsky dvor audítorov

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Dvoru audítorov o zamietnutí žiadosti o náhradu utrpenej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 21. januára 2011 o zamietnutí jeho žiadosti o náhradu za ujmu utrpenú v dôsledku nástupu na invalidný dôchodok,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie z 22. septembra 2011 o zamietnutí jeho sťažnosti z 1. marca 2011,

               —

               nahradiť utrpenú ujmu,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na náhradu trov konania.


title: Vec C-605/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 30. decembra 2014 – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 30. decembra 2014 – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu
   (Vec C-605/14)
   (2015/C 081/11)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu

      Odporcovia: Pekka Komu, Jelena Komu

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 22 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach vykladať v tom zmysle, že v prípade konania, keď časť spoluvlastníkov nehnuteľnosti požaduje, aby sa na zrušenie spoluvlastníckeho vzťahu nariadil predaj veci a na uskutočnenie predaja menoval správca, ide o konanie, ktorého predmetom sú vecné práva k nehnuteľnosti v zmysle tohto ustanovenia?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004. s. 42.


title: Vec C-82/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 15. februára 2007 – Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones/Administración del Estado

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 15. februára 2007 – Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones/Administración del Estado
   (Vec C-82/07)
   (2007/C 82/44)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones

      Žalovaná: Administración del Estado
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Zaväzuje článok 3 ods. 2 a článok 10 ods. 1 v spojení s odôvodnením č. 11 smernice 2002/21/ES (1) členské štáty k tomu, aby „regulačnú funkciu “a „prevádzkovú funkciu“, pokiaľ ide o prideľovanie národných číslovacích zdrojov a správu národných číslovacích plánov, priznali rôznym štátnym úradom?

               2.

               Ak členský štát pri preberaní smernice 2002/21/ES do svojho vnútroštátneho poriadku zverí prideľovanie národných číslovacích zdrojov a správu národných číslovacích plánov určitému osobitnému orgánu, môže súčasne alebo následne obmedziť jeho právomoci v tejto oblasti tým, že ich prizná iným orgánom alebo samotnej štátnej správe, takže napokon sa o správu týchto zdrojov delia viaceré orgány?

      (1)  Smernica 2002/21/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349).


title: Vec T-202/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. septembra 2013 — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki a Marfin Investment Group Symmetochon/Komisia

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. septembra 2013 — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki a Marfin Investment Group Symmetochon/Komisia
   (Vec T-202/11) (1)

   2013/C 336/63
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 160, 28.5.2011.


title: Vec C-607/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 29. decembra 2014 – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 29. decembra 2014 – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Vec C-607/14)
   (2015/C 081/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Bookit, Ltd

      Odporca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pokiaľ ide o oslobodenie od DPH v článku 135 ods. l písm. d) smernice Rady (ES) 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ako ho vykladá Súdny dvor vo veci C-2/95 Sparekassernes Datacenter (SDC) (ECLI:EU:C:1997:278; [1997], Zb. s. I-3017), aké príslušné zásady by sa mali uplatniť pri určení, či „služba týkajúca sa spracovania platieb debetnou a kreditnou kartou“ (akou je napríklad služba, ktorá sa poskytuje v tomto prípade), „vedie alebo nevedie k prevodu finančných prostriedkov a vyvoláva alebo nevyvoláva zmeny právnej a finančnej situácie“ v zmysle bodu 66 tohto rozsudku.

               2.

               Aké okolnosti v zásade rozlišujú a) službu, ktorá spočíva v poskytovaní finančných informácií, bez ktorých by sa platba nevykonala, ale na ktorú sa oslobodenie od dane nevzťahuje [ako napríklad vo veci C-350/10 Nordea Pankki Suomi (ECLI:EU:C:2011:532; 2011, Zb. s. I-7359)], od b) služby týkajúcej sa spracovania údajov, ktorá vedie k prevodu finančných prostriedkov a ktorú preto Súdny dvor označil ako službu, na ktorú sa môže vzťahovať oslobodenie od dane (ako vo veci SDC v bode 66)?

               3.

               Konkrétne, a v súvislosti so službami týkajúcimi sa spracovania platieb debetnou a kreditnou kartou:

                           a)

                           Uplatní sa oslobodenie od dane na tie služby, ktoré vedú k prevodu finančných prostriedkov, ale ktoré nezahŕňajú vytvorenie debetu na jednom účte a tomu zodpovedajúceho kreditu na inom účte?

                           b)

                           Závisí nárok na oslobodenie od dane od toho, či poskytovateľ služby získa autorizačné kódy sám priamo od banky držiteľa karty, alebo prípadne získa tieto kódy prostredníctvom svojej obchodnej prijímajúcej banky?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Pridelenie sudcov do komôr

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/37

         Pridelenie sudcov do komôr
   (2006/C 131/67)
   V nadväznosti na začatie výkonu funkcie sudcu pána Moavero Milanesi Súd prvého stupňa na plenárnom zasadnutí 8. mája 2006 rozhodol zmeniť rozhodnutie plenárneho zasadnutia zo 7. júla 2005 o pridelení sudcov do komôr:
   Na obdobie od 8. mája 2006 do 30. septembra 2006 sú pridelení do:

                  Štvrtej rozšírenej komory zloženej z piatich sudcov:

               pán Legal, predseda komory, pani Lindh, pani Wiszniewska-Białecka, pán Vadapalas a pán Moavero Milanesi, sudcovia;

                  Štvrtej komory zloženej z troch sudcov:

               pán Legal, predseda komory

                           a)

                           pani Lindh a pán Vadapalas, sudcovia

                           b)

                           pani Wiszniewska-Białecka a pán Moavero Milanesi, sudcovia


title: Vec C-249/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 28 a 49 ES — Šiesta smernica o DPH — Články 21 a 22 — Povinnosť zdaniteľnej osoby usadenej v inom členskom štáte,,než v ktorom realizuje zdaniteľné plnenia, menovať daňového zástupcu nepriamo podliehajúceho DPH)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-249/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 28 a 49 ES - Šiesta smernica o DPH - Články 21 a 22 - Povinnosť zdaniteľnej osoby usadenej v inom členskom štáte,,než v ktorom realizuje zdaniteľné plnenia, menovať daňového zástupcu nepriamo podliehajúceho DPH)
   (2006/C 190/09)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a I. Koskinen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika (v zastúpení: T. Pynnä a E. Bygglin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 28 a 49 ES a článkov 21 a 22 smernice Rady 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje zdaniteľnej osobe, ktorá nie je usadená v členskom štáte, ale ktorá v ňom realizuje zdaniteľné plnenia, povinnosť menovať daňového zástupcu nepriamo podliehajúceho dani
   Výrok rozsudku

               1.

               Fínska republika si tým, že uložila povinnosť menovať daňového zástupcu zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené vo Fínsku, ale ktoré v ňom realizujú zdaniteľné plnenia a sú usadené v inom členskom štáte alebo v tretej krajine, ktorá pristúpila k dohovoru o vzájomnej pomoci príslušných orgánov, pokiaľ ide o nepriame dane, ktorých rozsah pôsobnosti zodpovedá rozsahu pôsobnosti definovanému v smernici Rady 76/308/EHS z 15. marca 2001 v oblasti vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa niektorých príspevkov, práv, daní a ostatných opatrení, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2001/44/ES z 15. júna 2001, a v nariadení Rady (ES) č. 1798/2003 zo 7. októbra 2003 o spolupráci správnych orgánov v oblasti dane z pridanej hodnoty a zrušujúcom nariadenie (EHS) č. 218/92, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 21 a 22 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2001/115/ES z 20. decembra 2001.

               2.

               Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005.


title: Vec C-237/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. apríla 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. apríla 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón
   (Vec C-237/16)
   (2016/C 260/31)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Diputación General de Aragón

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a 54 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia existencii regionálnej dane, ktorá sa vyberá z environmentálnej škody spôsobenej používaním zariadení a vecí určených na činnosť a premávku v obchodných prevádzkach, ktoré majú veľkú predajnú a parkovaciu plochu pre svojich zákazníkov, pokiaľ je verejná predajná plocha väčšia ako 500 m2, ktorá je ale splatná bez ohľadu na to, či sa tieto obchodné prevádzky skutočne nachádzajú mimo konsolidovanej urbanistickej oblasti alebo v rámci nej, a väčšinou sa týka podnikov z iných členských štátov, s prihliadnutím na to, že: i) povinnosť platiť túto daň nemajú obchodníci, ktorí vlastnia viaceré obchodné prevádzky, bez ohľadu na ich celkovú verejnú predajnú plochu, ak žiadna z nich nemá verejnú predajnú plochu väčšiu ako 500 m2, alebo aj ak niektorá alebo niektoré z týchto prevádzok prekročia tento limit, ale základ dane nie je väčší ako 2 000 m2, zatiaľ čo povinnosť platiť túto daň majú obchodníci, ktorí majú len jednu obchodnú prevádzku, ktorej verejná predajná plocha prekračuje tieto limity, a ii) navyše sa neuplatňuje na obchodné prevádzky, v ktorých sa vykonáva výhradný predaj strojov, vozidiel, náradia a priemyselných súčiastok; stavebných materiálov, sanity, dvier a okien, ktoré sú určené výhradne na predaj podnikateľom; nábytku v individuálnych, tradičných a špecializovaných prevádzkach; automobilov vo výstavných priestoroch predajcov a servisných dielňach, záhradkárskych potrieb a rastlín a palív a pohonných látok pre motory, a to bez ohľadu na ich verejnú predajnú plochu?

               2.

               Má sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že neexistencia povinnosti platiť IDMGAV v prípade obchodných prevádzok s verejnou predajnou plochou, ktorá nepresahuje 500 m2 alebo ktorá tento limit presahuje v prípade prevádzok, ktorých základ dane neprevyšuje 2 000 m2, a obchodných prevádzok, v ktorých sa vykonáva výhradný predaj strojov, vozidiel, náradia a priemyselných súčiastok; stavebných materiálov, sanity, dvier a okien, ktoré sú určené výhradne na predaj podnikateľom; nábytku v individuálnych, tradičných a špecializovaných prevádzkach; automobilov vo výstavných priestoroch predajcov a servisných dielňach; záhradkárskych potrieb a rastlín a palív a pohonných látok pre motory, predstavuje zakázanú štátnu pomoc podľa tohto ustanovenia?


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. januára 2005 vo veci C-174/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Streekgewest Westelijk Noord-Brabant proti Staatssecretaris van Financiën (Štátna pomoc — Článok 93 ods. 3 Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 3 ES) — Návrh pomoci — Zákaz vykonania navrhovaných opatrení pred konečným rozhodnutím Komisie — Rozsah zákazu, ak pomoc spočíva v oslobodení od dane — Určenie osôb, ktoré sa môžu dovolávať prípadného porušenia)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 13. januára 2005
   vo veci C-174/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Streekgewest Westelijk Noord-Brabant proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Štátna pomoc - Článok 93 ods. 3 Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 3 ES) - Návrh pomoci - Zákaz vykonania navrhovaných opatrení pred konečným rozhodnutím Komisie - Rozsah zákazu, ak pomoc spočíva v oslobodení od dane - Určenie osôb, ktoré sa môžu dovolávať prípadného porušenia)
   (2005/C 57/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-174/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 8. marca 2002 a doručený Súdnemu dvoru 13. mája 2002, ktorý súvisí s konaním: Streekgewest Westelijk Noord-Brabant proti Staatssecretaris van Financiën, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 13. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 93 ods. 3 posledná veta Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 3 posledná veta ES) sa musí vykladať tak, že sa ho môže dovolávať osoba podliehajúca súdnej právomoci, ktorá je daňovníkom dane tvoriacej neoddeliteľnú súčasť opatrenia pomoci a vyberanej pri porušení zákazu vykonania navrhovaných opatrení uvedeného v tomto ustanovení, a to bez ohľadu na to, či sa takejto osoby podliehajúcej súdnej právomoci dotklo narušenie hospodárskej súťaže vyplývajúce z daného opatrenia pomoci.

               2)

               Článok 93 ods. 3 posledná veta Zmluvy sa musí vykladať tak, že zákaz, ktorý stanovuje, sa uplatňuje na daň len vtedy, ak medzi výťažkom z tejto dane a daným opatrením pomoci existuje povinná súvislosť spočívajúca v pridelení. Skutočnosť, že pomoc sa poskytuje vo forme oslobodenia od dane, alebo že strata príjmov spôsobená týmto oslobodením je na účely odhadu rozpočtu daného členského štátu kompenzovaná zvýšením dane, nie sú samy o sebe postačujúce na to, aby vytvorili takúto súvislosť.

      (1)  Ú. v. ES C 169, 13.07.2002


title: Vec C-145/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. septembra 2006 – Španielske kráľovstvo/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Európsky parlament — Voľby — Právo voliť — Štátni príslušníci Commonwealthu, ktorí majú bydlisko na Gibraltáre, a nie sú občanmi Únie)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. septembra 2006 – Španielske kráľovstvo/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-145/04) (1)

   (Európsky parlament - Voľby - Právo voliť - Štátni príslušníci Commonwealthu, ktorí majú bydlisko na Gibraltáre, a nie sú občanmi Únie)
   (2006/C 281/03)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania
   Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad a F. Díez Moreno, splnomocnení zástupcovia)
   Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: R. Caudwell, P. Goldsmith, D. Wyatt a D. Anderson, QC, splnomocnení zástupcovia, a M. Chamberlain, barrister)
   Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Ladenburger, splnomocnený zástupca)
   Predmet
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 189, 190, 17 a 19 ES, ako aj Aktu z roku 1976 o priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu, ktorý je pripojený k rozhodnutiu Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom z 20. septembra 1976 [neoficiálny preklad] – Právo štátnych príslušníkov Commonwealthu, ktorí majú bydlisko na Gibraltáre, voliť vo voľbách do Európskeho parlamentu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-42/08: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  22. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Holandsko) – M. Ilhan/Staatsecretaris van Financiën (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Slobodné poskytovanie služieb — Články 49 ES až 55 ES — Motorové vozidlá — Používanie motorového vozidla v členskom štáte v prípade, keď toto vozidlo je registrované a prenajaté v inom členskom štáte — Zdaňovanie takéhoto vozidla v prvom členskom štáte)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/18

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 22. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Holandsko) – M. Ilhan/Staatsecretaris van Financiën
   (Vec C-42/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Slobodné poskytovanie služieb - Články 49 ES až 55 ES - Motorové vozidlá - Používanie motorového vozidla v členskom štáte v prípade, keď toto vozidlo je registrované a prenajaté v inom členskom štáte - Zdaňovanie takéhoto vozidla v prvom členskom štáte)
   (2008/C 209/25)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
   Účastníci konania

      Žalobca: M. Ilhan

      Žalovaný: Staatsecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Výklad článkov 49 ES až 55 ES – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vyberanie registračnej dane pri prvom použití vozidla na vnútroštátnych verejných komunikáciách bez zohľadnenia doby používania týchto komunikácií – Zdanenie osoby usadenej v tomto členskom štáte, ktorá má prenajaté vozidlo registrované v inom členskom štáte určené prevažne na použitie v prvom členskom štáte na podnikateľské a osobné účely po dobu troch rokov
   Výrok uznesenia
   Články 49 ES až 55 ES bránia uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej osoba, ktorá má trvalý pobyt alebo je usadená v členskom štáte a používa najmä v tomto členskom štáte motorové vozidlo, ktoré je registrované a prenajímané v inom členskom štáte, musí pri prvom použití takéhoto vozidla na verejných komunikáciách prvého členského štátu zaplatiť daň vo výške, ktorá je vypočítaná bez zohľadnenia dĺžky trvania nájomnej zmluvy k takémuto vozidlu a dĺžky používania tohto vozidla na týchto komunikáciách.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.