title: Vec C-417/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 10. júla 2017 – Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 10. júla 2017 – Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
   (Vec C-417/17)
   (2017/C 338/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hera Comm Srl

      Žalované: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia „zmysel a účel“„všeobecnej“ smernice č. 2005/29/ES (1) ako „bezpečnostnej siete“ na ochranu spotrebiteľov, ako aj odôvodnenie 10 a článok 3 ods. 4 a článok 5 ods. 3 tejto smernice vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zasadzuje posudzovanie dodržiavania osobitných povinností na ochranu spotrebiteľov stanovených sektorovými smernicami č. 2009/72/ES (2) a č. 2009/73/ES (3) do rozsahu pôsobnosti všeobecnej smernice č. 2005/29/ES o nekorektných obchodných praktikách, s tým dôsledkom, že tak vylučuje zásah sektorového orgánu – v tomto prípade AEEGSI – príslušného na potláčanie porušovania sektorovej smernice, a to vo všetkých prípadoch, ktoré môžu zahŕňať aj prvky nekalej alebo nekorektnej obchodnej praktiky?

               2.

               Má sa zásada prednosti lex specalis podľa článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES vykladať ako zásada upravujúca vzťahy medzi systémami právnej úpravy (všeobecnou a sektorovou právnou úpravou) alebo vzťahy medzi právnymi predpismi (všeobecnými a osobitnými predpismi) alebo vzťahy medzi orgánmi zodpovednými za reguláciu a dohľad v príslušných odvetviach?

               3.

               Možno pojem „rozpor“ uvedený v článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES považovať za naplnený iba v prípade podstatného protirečenia medzi ustanoveniami právnych predpisov týkajúcich sa nekorektných obchodných praktík a inými predpismi práva Únie upravujúcimi osobitné aspekty obchodných praktík, alebo postačuje, že predmetné právne predpisy stanovujú natoľko odlišnú úpravu než právne predpisy o nekorektných obchodných praktikách v súvislosti s osobitosťami príslušného odvetvia, že to vedie ku kolízii predpisov, pokiaľ ide o rovnakú konkrétnu situáciu?

               4.

               Týka sa pojem právne predpisy Spoločenstva uvedený v článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES iba ustanovení uvedených v nariadeniach a smerniciach Únie a tiež predpisov, ktorými sa uvedené ustanovenia priamo preberajú, alebo daný pojem zahŕňa aj zákonné a podzákonné ustanovenia, ktorými sa vykonávajú zásady práva Únie?

               5.

               Bránia zásada prednosti lex specialis podľa „odôvodnenia 10“ a článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES, ako aj článok 37 smernice 2009/72/ES a článok 41 smernice 2009/73/ES výkladu zodpovedajúcich vnútroštátnych vykonávacích predpisov, na základe ktorého sa usudzuje, že vždy, keď v nejakom regulovanom odvetví, na ktorý sa vzťahuje sektorová „spotrebiteľská“ právna úprava priznávajúca regulačné a sankčné právomoci príslušnému sektorovému orgánu, dôjde k postupu, ktorý možno spojiť s pojmom „agresívna praktika“ v zmysle článkov 8 a 9 smernice 2005/29/ES alebo „za každých okolností“ agresívna podľa Prílohy I smernice 2005/29/ES, je potrebné uplatniť všeobecný právny predpis o nekorektných praktikách, a to aj v prípade, ak existuje sektorový právny predpis prijatý na ochranu (týchto) spotrebiteľov a založený na ustanoveniach práva Únie, ktorý úplným spôsobom upravuje rovnaké „agresívne praktiky“ ale „za každých okolností agresívne“ praktiky alebo, v každom prípade, uvedené „nekalé/nekorektné praktiky“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 94).


title: vec C-320/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  12. marca 2009 — Antartica Srl/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), The Nasdaq Stock Market Inc. [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 5 — Zamietnutie zápisu — Skoršia ochranná známka NASDAQ, ktorá má dobré meno — Obrazové označenie nasdaq — Používanie skoršej ochrannej známky pre výrobky a služby údajne ponúkané bezplatne — Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. marca 2009 — Antartica Srl/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), The Nasdaq Stock Market Inc.
   (vec C-320/07 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 5 - Zamietnutie zápisu - Skoršia ochranná známka NASDAQ, ktorá má dobré meno - Obrazové označenie „nasdaq“ - Používanie skoršej ochrannej známky pre výrobky a služby údajne ponúkané bezplatne - Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky)
   2009/C 113/12
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Antartica Srl (v zastúpení: E. Racca a A. Fusillo, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), The Nasdaq Stock market Inc. (v zastúpení: J. van Manen a J. Hofhuis, advocaten)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 10. mája 2007, Antartica Srl/ÚHVT (T-47/06), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako nedôvodnú žalobu prihlasovateľa obrazovej ochrannej známky „nasdaq“ pre výrobky zaradené do tried 9, 12, 14, 25 a 28 proti rozhodnutiu R 752/2004–2 druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. decembra 2005, ktorým sa ruší rozhodnutie námietkového oddelenia, zamietajúce námietku majiteľa národnej slovnej ochrannej známky a slovnej ochrannej známky Spoločenstva „NASDAQ“ pre výrobky zaradené do tried 9, 16, 35, 36, 38 a 42 — Výklad článku 8 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Antartica Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-38/06: Žaloba podaná  23. januára 2006  – Talianska republika/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/31

         Žaloba podaná 23. januára 2006 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-38/06)
   (2006/C 74/57)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: Paolo Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie Európskej Komisie, Generálneho riaditeľstva regionálnej politiky – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku, č. 11877 z 10. novembra 2005, ktorého predmetom je POR Campania (č. CCI 1999 IT 161 PO 007) – č. žiadosti o platbu 2005 2716,

               —

               zrušiť oznámenie Európskej Komisie, Generálneho riaditeľstva regionálnej politiky – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku, č. 12362 z 18. novembra 2005, ktorého predmetom je DOCUP Ob 2 – Lazio 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 009) – č. žiadosti o platbu SYSFIN 2005 2707 Adonis 2005 23064, list Ministerstva hospodárstva a financií č. protokolu 0031966,

               —

               zrušiť oznámenie Európskej Komisie, Generálneho riaditeľstva regionálnej politiky – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku, č. 12363 z 18. novembra 2005, ktorého predmetom POR Campania (č. CCI 1999 IT 161 PO 007) – č. žiadosti o platbu 2005 2871,

               —

               zrušiť všetky spojené a následné akty,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-345/04, Talianska republika/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Vec T-533/12: Žaloba podaná 7. decembra 2012 — IBSoultion/ÚHVT — IBS (IBSolution)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/19

         Žaloba podaná 7. decembra 2012 — IBSoultion/ÚHVT — IBS (IBSolution)
   (Vec T-533/12)
   2013/C 46/35
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: IBSoultion GmbH (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: IBS AB (Solna, Švédsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. septembra 2012 vo veci R 771/2011-2,

               —

               zmenil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. septembra 2012 vo veci R 771/2011-2 povolením zápisu prihlasovanej ochrannej známky a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „IBSolution“ pre služby zaradené do tried 35, 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8421877.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka Spoločenstva „IBS“ č. 38729 pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-605/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 24. decembra 2012 — Welmory Sp z.o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 24. decembra 2012 — Welmory Sp z.o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku
   (Vec C-605/12)
   2013/C 79/15
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Welmory Sp z.o.o.

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

      Prejudiciálna otázka

   Rozumie sa na účely zdaňovania služieb, ktoré spoločnosť A so sídlom v Poľsku poskytuje spoločnosti B so sídlom v inom členskom štáte Európskej únie, v prípade, ak spoločnosť B využíva pri svojej ekonomickej činnosti infraštruktúru spoločnosti A, pod miestom, kde sa v zmysle článku 44 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty nachádza stála prevádzkareň, miesto, kde má spoločnosť A zriadené sídlo?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-171/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Sofia (Bulharsko) 24. marca 2016 – trestné konanie proti Trajanovi Beškovovi

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Sofia (Bulharsko) 24. marca 2016 – trestné konanie proti Trajanovi Beškovovi
   (Vec C-171/16)
   (2016/C 200/17)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rajonen săd Sofia

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Trajan Beškov

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má vykladať pojem „nové trestné konanie“, ktorý sa používa v rámcovom rozhodnutí Rady 2008/675/SVV z 24. júla 2008 o zohľadňovaní odsúdení v členských štátoch Európskej únie v novom trestnom konaní, a musí nevyhnutne súvisieť s konštatovaním viny pri spáchanom trestnom čine alebo sa môže týkať aj konania, v ktorom podľa vnútroštátneho práva druhého členského štátu trest uložený predchádzajúcim rozsudkom zahŕňa iný trest alebo tento sa doňho započíta, resp. treba nariadiť jeho samostatný výkon?

               2.

               Má sa článok 3 ods. 1 v spojení s odôvodnením 13 rámcového rozhodnutia 2008/675/SVV vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých konanie na zohľadnenie predchádzajúceho rozsudku vydaného v inom členskom štáte nemôže začať odsúdená osoba, ale len členský štát, v ktorom bol vydaný predchádzajúci rozsudok, resp. členský štát, v ktorom sa vedie nové trestné konanie?

               3.

               Má sa článok 3 ods. 3 rámcového rozhodnutia 2008/675/SVV vykladať v tom zmysle, že nepripúšťa, aby štát, v ktorom sa vedie nové trestné konanie, zmenil spôsob výkonu trestu uloženého členským štátom, ktorý vydal predchádzajúci rozsudok, a to aj v tých prípadoch, keď podľa vnútroštátneho práva druhého členského štátu trest, ktorý bol uložený predchádzajúcim rozsudkom, zahŕňa iný trest alebo tento sa doňho započíta, resp. treba nariadiť jeho samostatný výkon?


title: Vec T-95/10: Žaloba podaná 17. februára 2010 — Cindu Chemicals a i./ECHA

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/65

         Žaloba podaná 17. februára 2010 — Cindu Chemicals a i./ECHA
   (Vec T-95/10)
   2010/C 113/97
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Holandsko), Deza, a. s. (Valašské Meziříčí, Česká republika), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, solicitor)

      Žalovaná: Európska agentúra pre chemické látky (ECHA)

      Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               čiastočne zrušiť napadnutý akt v rozsahu, v ktorom sa týka antracenového oleja s nízkym obsahom antracénu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia navrhujú čiastočné zrušenie rozhodnutia Európskej agentúry pre chemické látky („ECHA“) (ED/68/2009), ktorým sa antracenový olej s nízkym obsahom antracénu (CAS č. 90640-82-7) („antracenový olej s nízkym obsahom antracénu“) označuje ako látka, ktorá spĺňa podmienky stanovené v článku 57 písm. d) a e) nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) („REACH“), v súlade s článkom 59 REACH.
   Na základe napadnutého rozhodnutia, o ktorom sa žalobcovia dozvedeli prostredníctvom tlačovej správy ECHA, bol antracenový olej s nízkym obsahom antracénu zaradený medzi 14 chemických látok uvedených na Zozname navrhovaných látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy („SVHC“) pre ich prípadné zaradenie do prílohy XIV REACH. Dôvody uvedené v napadnutom akte na účely označenia antracenového oleja s nízkym obsahom antracénu ako SVHC sú tie, že táto látka je karcinogénna, mutagénna aF vysoko bioakumulatívna („vPvB“) v súlade s podmienkami stanovenými v prílohe XIII REACH.
   Žalobcovia sa domnievajú, že napadnutý akt porušuje platné pravidlá stanovené na označovanie SVHC na základe REACH a uvádzajú štyri žalobné dôvody na podporu svojej žaloby, ktoré sú zhodné so žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-94/10, Rütgers Germany a iní/ECHA.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).


title: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 5. októbra 2004 vo veci C-192/03 P, Alcon Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva — Článok 51 nariadenia č. 40/94 — Absolútny dôvod zamietnutia zápisu — Článok 7 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 40/94 — Rozlišovacia spôsobilosť získaná používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 — Slovo „BSS“)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/21

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 5. októbra 2004
   vo veci C-192/03 P, Alcon Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva - Článok 51 nariadenia č. 40/94 - Absolútny dôvod zamietnutia zápisu - Článok 7 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 40/94 - Rozlišovacia spôsobilosť získaná používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 - Slovo „BSS“)
   (2005/C 6/41)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-192/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podal 2. mája 2003 Alcon Inc., predtým Alcon Universal Ltd, so sídlom v Hünenberg (Švajčiarsko), (v zastúpení: C. Morcom, QC a S. Clark, advokáti), ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: S. Laitinen a A. Sesma Merino), Dr. Robert Winzer Pharma GmbH, so sídlom v Olching (Nemecko), (v zastúpení: S. Schneller, advokátka), Súdny dvor (šiesta komora) v zložení: predseda šiestej komory J.-P. Puissochet (spravodajca), sudcovia F. Macken a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vydal dňa 5. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Alcon Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 158 zo dňa 5.7.2003


title: Vec T-572/10: Žaloba podaná 21. decembra 2010 — Komisia/Commune de Millau

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/19

         Žaloba podaná 21. decembra 2010 — Komisia/Commune de Millau
   (Vec T-572/10)
   2011/C 72/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Petrova, splnomocnená zástupkyňa a E. Bouttier, advokát)

      Žalovaná: Commune de Millau (Millau, Francúzsko)

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že Commune de Millau (obec Millau) zodpovedá spoločne a nerozdielne za záväzky a dlhy Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) voči Európskej komisii,

               —

               uložil obci Millau, aby spoločne a nerozdielne so spoločnosťou SEMEA zaplatila žalobkyni základnú sumu vo výške 41 012 eur, spolu s úrokmi splatnými od 10. marca 1992, alebo subsidiárne od 27. apríla 1993,

               —

               nariadil kapitalizáciu úrokov,

               —

               uložil obci Millau, aby spoločne a nerozdielne so spoločnosťou SEMEA zaplatila sumu vo výške 5 000 eur z dôvodu neoprávneného odporu zo strany SEMEA,

               —

               uložil obci Millau, aby spoločne a nerozdielne so spoločnosťou SEMEA nahradila trovy tohto konania,

               —

               nariadil spojenie tejto veci s vecou T-168/10, Komisia/SEMEA.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uplatňované žalobkyňou sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uplatňované vo veci T-168/10, Komisia/SEMEA (1), pričom Komisia okrem toho uvádza, že obec Millau zodpovedá spoločne a nerozdielne za zaplatenie dlhu spoločnosti SEMEA, keďže obec Millau prevzala aktíva a pasíva spoločnosti SEMEA a to vrátane zmluvy uzatvorenej medzi spoločnosťou SEMEA a Komisiou, ktorá tvorí základ sporu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 2010, s. 48.


title: Vec T-159/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. apríla 2011 — Air France/ÚHVT (Forma kosoštvorca) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazenej vo forme kosoštvorca — Absolútny dôvod zamietnutia — Absencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2011 — Air France/ÚHVT (Forma kosoštvorca)
   (Vec T-159/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazenej vo forme kosoštvorca - Absolútny dôvod zamietnutia - Absencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 160/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa Société Air France (Roissy-en-France, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. januára 2010 (vec R 1018/2009-2) týkajúcemu sa prihlášky označenia vyobrazeného vo forme kosoštvorca ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Société Air France je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec T-186/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  2. júla 2008 – Ashoka/ÚHVT (DRAM IT, DO IT!) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DREAM IT, DO IT! — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/51

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. júla 2008 – Ashoka/ÚHVT (DRAM IT, DO IT!)
   (Vec T-186/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DREAM IT, DO IT! - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 209/89)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ashoka (Arlington, Virgínia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Link a A. Jaeger-Lenz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. marca 2007 (vec R 635/2006-1) týkajúcemu sa zápisu slovného označenia DREAM IT, DO IT! ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ashoka je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec T-346/15: Žaloba podaná 18. júna 2015 – Bank Tejarat/Rada

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/62

         Žaloba podaná 18. júna 2015 – Bank Tejarat/Rada
   (Vec T-346/15)
   (2015/C 302/77)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (v zastúpení: S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, solicitors, M. Brindle, QC, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/556 zo 7. apríla 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 92, s. 101), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/549 zo 7. apríla 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 92, s. 12), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ZFEÚ

                           —

                           Napadnuté opatrenia sú v rozpore s článkom 266 ZFEÚ, pretože Rada neprijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Všeobecného súdu Európskej únie vo veci T-176/12.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej sily rozhodnutej veci

                           —

                           Napadnuté opatrenia sú v rozpore so zásadami právnej sily rozhodnutej veci a/alebo právnej istoty a/alebo právoplatnosti súdnych rozhodnutí.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu

                           —

                           Prijatie napadnutých opatrení je v rozpore so zásadou efektivity, s právom na účinnú súdnu ochranu a právami žalobkyne podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie a/alebo článkov 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach v rozsahu, v akom zbavujú účinku rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-176/12.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva na riadnu správu veci verejných

                           —

                           Napadnuté opatrenia porušujú právo žalobkyne na riadnu správu veci verejných v rozsahu, v akom Rada nezaobchádzala so žalobkyňou ani nestranne ani spravodlivo.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení práva na ochranu dobrej povesti a práva vlastniť majetok

                           —

                           Napadnuté opatrenia porušujú práva žalobkyne vyplývajúce z článkov 7 a 17 Charty základných práv a/alebo z článku 8 EDĽP a článku 1 prvého protokolu k Európskemu dohovoru o ľudských právach a/alebo zásadu proporcionality.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia

                           —

                           Rada primerane neodôvodnila napadnuté opatrenia a žalobkyňa nemohla náležite odpovedať na tvrdenie Rady.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení

                           —

                           Vecné kritériá na označenie neboli vôbec splnené a Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijala napadnuté opatrenia, keďže tvrdenia uvedené v odôvodnení sú nesprávne a kritéria na označenie neboli splnené.


               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/27

         (2006/C 22/54)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 330, 24.12.2005

      Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005

      Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005

      Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005

      Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005

      Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec C-132/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarsko) 2. apríla 2008 – LIDL Magyarország Kereskedelmi Bt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarsko) 2. apríla 2008 – LIDL Magyarország Kereskedelmi Bt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Vec C-132/08)
   (2008/C 183/14)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Fővárosi Bíróság
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: LIDL Magyarország Kereskedelmi Bt.

      Žalovaný: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/5/ES (1) vykladať tak, že vzhľadom na voľný pohyb rádiových zariadení a koncových telekomunikačných zariadení (ďalej len „prístroj“) nemožno pre uvedenie na trh takého prístroja, ktorý patrí do pôsobnosti tejto smernice a ktorý je označený značkou CE výrobcom so sídlom v inom členskom štáte, predpísať ďalšie povinnosti nad rámec tejto smernice?

               2.

               Môže sa ustanovenie článku 2 písm. e) a f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES (2) z hľadiska povinností týkajúcich sa uvádzania na trh vykladať tak, že za výrobcu možno považovať aj organizáciu, ktorá prístroj uvádza na trh (bez účasti na jeho výrobe) v členskom štáte a ktorá nemá sídlo v členskom štáte, v ktorom má sídlo výrobca?

               3.

               Môže sa ustanovenie článku 2 písm. e) bodoch i), ii), iii) a v písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES vykladať tak, že distributéra prístroja vyrábaného v inom členskom štáte (ktorý nie je totožný s výrobcom) možno zaviazať, aby vystavil prehlásenie o zhode uvádzajúce technické údaje príslušného prístroja?

               4.

               Môže sa ustanovenie článku 2 písm. e) bodoch i), ii), iii) a v písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES vykladať tak, že organizácia, ktorá vykonáva v niektorom členskom štáte len uvádzanie na trh a má na území tohto členského štátu sídlo, sa môže považovať súčasne za výrobcu prístroja v prípade, že nemôže ovplyvniť bezpečnostné vlastnosti výrobku?

               5.

               Môže sa článok 2 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES vykladať tak, že aj od distributéra v ňom definovaného možno vyžadovať tie požiadavky, ktoré sa inak môžu požadovať len od výrobcu definovaného v článku 2 písm. e) tejto smernice, napr. vystavenie prehlásenia o zhode týkajúce sa technických vlastností prístroja?

               6.

               Môže použitie judikátu Dassonville, prípadne ustanovení o tzv. závažných požiadavkách (mandatory requirements), pri zohľadnení zásady rovnocennosti (principle of equivalence) a vzájomného uznávania (mutual recognition) zakladať možnosť výnimky z článku 30 (36) Rímskej zmluvy?

               7.

               Môže sa článok 30 (36) Rímskej zmluvy vykladať tak, že tranzit a dovoz tovarov nemožno obmedzovať z iných dôvodov, než sú v ňom uvedené?

               8.

               Vyhovuje označenie CE tomu čo je formulované v zásade rovnocennosti, poťažne v zásade vzájomného uznávania, ako aj podmienkam uvedeným v článku 30 (36) Rímskej zmluvy?

               9.

               Môže sa označenie CE vykladať tak, že členské štáty v prípade prístrojov ním označených nemôžu so žiadnym odôvodnením uplatňovať ďalšie technicko-kvalitatívne predpisy?

               10.

               Môže sa ustanovenie článku 6 ods. 1, resp. článku 8 ods. 2 druhej vety smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/95/ES vykladať tak, že výrobcu a distributéra možno považovať za subjekty tých istých povinností pri uvádzaní na trh tovarov v prípade, keď výrobok neuvádza na trh výrobca?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/5/ES z 9. marca 1999 o rádiovom zariadení a koncových telekomunikačných zariadeniach a o vzájomnom uznávaní ich zhody (Ú. v. ES L 91, s. 10; Mim. vyd. 13/023, s. 254).

      (2)  Smernica 2001/95/ES Európskeho parlamentu a Rady z 3. decembra 2001 o všeobecnej bezpečnosti výrobkov (Ú. v. ES L 11, s. 4; Mim. vyd. 15/006, s. 447).


title: Vec T-275/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Aries Meca/Komisia

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Aries Meca/Komisia
   (Vec T-275/04) (1)

   (2006/C 108/53)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-496/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ufficio del Giudice di Pace di Venafro (Taliansko) 15. októbra 2010 — trestné konanie proti Aldovi Patriciellovi

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ufficio del Giudice di Pace di Venafro (Taliansko) 15. októbra 2010 — trestné konanie proti Aldovi Patriciellovi
   (Vec C-496/10)
   ()
   2010/C 346/58
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Ufficio del Giudice di Pace di Venafro

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Aldo Patriciello

      Prejudiciálna otázka

   Predstavuje alebo nepredstavuje názor vyjadrený pri výkone poslaneckých funkcií v zmysle článku 9 protokolu trestný čin pripísaný poslancovi Európskeho parlamentu Aldovi Patriciellovi (opísaný v žalobe a v súvislosti s ktorým už Európsky parlament vydal rozhodnutie o ochrane imunity z 5. mája 2009), ktorý je kvalifikovaný ako urážka na cti podľa článku 594 trestného zákona?


title: Vec T-394/15: Žaloba podaná 17. júla 2015 – KPN/Komisia

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/67

         Žaloba podaná 17. júla 2015 – KPN/Komisia
   (Vec T-394/15)
   (2015/C 302/83)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: KPN BV (Haag, Holandsko) (v zastúpení: J. de Pree a C. van der Hoeven, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2014) 7241 final z 10. októbra 2014, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a Dohodou o EHP (vec M.7000 – Liverty Global/Ziggo), a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 a článku 8 nariadenia (ES) č. 139/2004 (1) v tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri posúdení vertikálnych účinkov koncentrácie na trhu športových televíznych kanálov Premium Pay TV.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 ZFEÚ v tom, že Komisia neuviedla dôvody, pre ktoré neposúdila možné vertikálne protikonkurenčné účinky na trhu športových televíznych kanálov Premium Pay TV.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 a článku 8 nariadenia (ES) č. 139/2004 v tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v rozhodnutí v súvislosti s úlohou a vplyvom, ktoré zohrával pán Malone v ostatných podnikoch pôsobiacich na tých istých trhoch.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/2

         Určenie komory poverenej vecami uvedenými v článku 104b Rokovacieho poriadku Súdneho dvora
   (2008/C 116/02)
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev na svojej schôdzi 12. februára 2008 určil na obdobie od 1. marca do 6. októbra 2008 III. komoru Súdneho dvora ako komoru, ktorá je v súlade s článkom 9 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora poverená vecami uvedenými v článku 104b rokovacieho poriadku.


title: Vec C-335/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Článok 119 Zmluvy o ES (zmenený na článok 141 ES) — Smernica 75/117/EHS — Rovnosť pracovníkov mužského a ženského pohlavia — Článok 1 — Smernica 92/85/EHS — Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok — Článok 11 bod 2 písm. b) a článok 11 bod 3 — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej majú riadni sudcovia nárok na náhradu nákladov, ktoré im vznikajú v súvislosti s výkonom ich povolania — Neexistencia nároku na túto náhradu pre riadnu sudkyňu na povinnej materskej dovolenke, ktorú čerpala pred 1. januárom 2005)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/23

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero
   (Vec C-335/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Článok 119 Zmluvy o ES (zmenený na článok 141 ES) - Smernica 75/117/EHS - Rovnosť pracovníkov mužského a ženského pohlavia - Článok 1 - Smernica 92/85/EHS - Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok - Článok 11 bod 2 písm. b) a článok 11 bod 3 - Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej majú riadni sudcovia nárok na náhradu nákladov, ktoré im vznikajú v súvislosti s výkonom ich povolania - Neexistencia nároku na túto náhradu pre riadnu sudkyňu na povinnej materskej dovolenke, ktorú čerpala pred 1. januárom 2005))
   (2016/C 335/31)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria Cristina Elisabetta Ornano

      Žalovaný: Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

      Výrok rozsudku

   Článok 119 Zmluvy o ES (zmenený na článok 141 ES), článok 1 smernice Rady 75/117/EHS z 10. februára 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa uplatňovania zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy, článok 11 bod 2 písm. b) smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) a článok 11 bod 3 smernice 92/85 sa majú vykladať v tom zmysle, že ak dotknutý členský štát neupravil zachovanie všetkých zložiek mzdy, na ktoré mala riadna sudkyňa nárok pred nástupom na materskú dovolenku, nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je tá vo veci samej, podľa ktorej riadna sudkyňa na povinnej materskej dovolenke pred 1. januárom 2005 nemá nárok na dávku spočívajúcu v náhrade nákladov, ktoré riadnym sudcom vznikajú pri výkone ich povolania, pokiaľ táto pracovníčka mala počas uvedeného obdobia príjem vo výške porovnateľnej s výškou dávky stanovenou vnútroštátnymi právnymi úpravami v oblasti sociálneho zabezpečenia pre prípad prerušenia jej činností zo zdravotných dôvodov, čo však musí preveriť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec F-55/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo  16. mája 2006  – Voigt/Komisia (Úradníci — Choroba z povolania — Neexistencia poškodzujúceho rozhodnutia — Predčasne podaná žaloba — Zjavná neprípustnosť)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/23

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 16. mája 2006 – Voigt/Komisia
   (Vec F-55/05) (1)

   (Úradníci - Choroba z povolania - Neexistencia poškodzujúceho rozhodnutia - Predčasne podaná žaloba - Zjavná neprípustnosť)
   (2006/C 154/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Eric Voigt (Orange, Francúzsko) (v zastúpení: B. Autric, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Longfils, advokát)
   Predmet veci
   Jednak uznanie choroby, ktorou žalobca trpí, ako choroby z povolania, a jednak náhrada škody, ktorá mu podľa jeho názoru vznikla
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005 (vec pôvodne zapísaná na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev pod číslom T-258/05 a postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15. decembra 2005).


title: Vec C-261/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 25. mája 2010 — Pedro Antonio Macedo Lozano/Gerardo García S.L.

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 25. mája 2010 — Pedro Antonio Macedo Lozano/Gerardo García S.L.
   (Vec C-261/10)
   ()
   2010/C 221/34
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pedro Antonio Macedo Lozano

      Žalovaný: Gerardo García S.L.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 3, článok 5 ods. 2 a články 6 a 7 smernice 2003/10/ES (1) vykladať tak, že podnik, kde denná hladina hluku, ktorému sú vystavení pracovníci (nameraná bez ohľadu na pôsobenie chráničov sluchu), prekračuje 85 dB, spĺňa povinnosti prevencie ustanovené uvedenou smernicou vo vzťahu k materiálnym podmienkam práce, ak dá pracovníkom k dispozícii také chrániče sluchu, ktorých tlmiaci účinok zníži dennú hladinu vystavenia hluku na hodnotu nižšiu ako 80 dB?

               2.

               Má sa článok 5 ods. 2 smernice 2003/10/ES vykladať tak, že účelom „programu technických, resp. organizačných opatrení“, ktorý je povinný prijať podnik, kde denná hladina vystavenia hluku pracovníkov (nameraná bez ohľadu na pôsobenie chráničov sluchu) prekračuje 85 dB, je zníženie hladiny vystavenia hluku pod hodnotu 85 dB?

               3.

               Má sa v prípade zápornej odpovede na prvú otázku smernica 2003/10/ES vykladať tak, že jej odporujú ustanovenia vnútroštátnych predpisov alebo vnútroštátnej súdnej praxe, ktoré by zbavovali podnik povinnosti poskytnúť náhradu v hotovosti, ktorá spravidla musí byť vyplatená pracovníkom vystaveným denným hladinám hluku prevyšujúcim 85 dB, ak dá pracovníkom k dispozícii chrániče sluchu, ktorých tlmiaci účinok znižuje denné vystavenie pod hodnotu 80 dB?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/10/ES zo 6. februára 2003 o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách, pokiaľ ide o vystavenie pracovníkov rizikám vyplývajúcim z fyzikálnych faktorov (hluk) (sedemnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (Ú. v. ES L 42, s. 38; Mim. vyd. 05/004, s. 300).


title: Vec T-468/16: Žaloba podaná 23. augusta 2016 – Verein Deutsche Sprache/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/26

         Žaloba podaná 23. augusta 2016 – Verein Deutsche Sprache/Komisia
   (Vec T-468/16)
   (2016/C 371/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Verein Deutsche Sprache eV (Dortmund, Nemecko) (v zastúpení: W. Ehrhardt, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka prijaté v mene Komisie podľa článku 4 vykonávacích ustanovení k nariadeniu (ES) č. 1049/2001 z 10. júna 2016,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 3 ZEÚ, článku 11 ods. 2 ZEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) – Žiadny otvorený a transparentný dialóg

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie nezohľadňuje evidentný úmysel žalobkyne v žiadosti o prístup k dokumentom získať rozsiahly náhľad do procesu, ktorý viedol k rozhodnutiu o prestavbe tlačového strediska v budove Komisie Berlaymont so znížením jazykov na anglický a francúzsky. Iba niekoľko dokumentov bolo predložených, ktoré obsahujú prevažne formality, ale neposkytli informáciu o autorovi a motívoch rozhodnutia.
                           Komisia nejde v napadnutom rozhodnutí do detailov, pokiaľ ide o zdroje dokumentov uvedených žalobkyňou, ponecháva si dôvody zamietnutia prístupu pre seba a porušuje tým povinnosť vyplývajúcu z článku 10 ods. 3 ZEÚ a ďalších právnych predpisov Európskej únie prijímať rozhodnutia otvorene a čo najbližšie k občanom a objasňovať dôvody.

                           —

                           Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že Komisia nedodržala svoju povinnosť vyplývajúcu z článku 11 ods. 2 ZEÚ zabezpečiť otvorený a transparentný dialóg so zástupcami združení v rozsahu, v akom ignorovala potreby združenia, neposkytla dokumenty a nedostatočne informovala o svojich motívoch pre zadržiavanie dokumentov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 15 ods. 3 prvého pododseku ZFEÚ, článku 42 Charty, ako aj článku 2 ods. 1 a 3 a článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) – Čiastočne zamedzenie prístupu k dokumentom

                           —

                           V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že nedodržaním podstatných častí žiadosti došlo k porušeniu zásady transparentnosti Európskej únie.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia vo svojom rozhodnutí nesprávne rozhodla, že určitý dokument sa nemôže sprístupniť z dôvodov ochrany údajov bez toho, aby tento dokument bližšie označila a popísala jeho obsah a bez toho, aby toto rozhodnutie dostatočne odôvodnila.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 76).


title: Vec T-118/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – LDC Argentina/Rada

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/23

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – LDC Argentina/Rada
   (Vec T-118/14)
   2014/C 151/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LDC Argentina SA (Buenos Aires, Argentína) (v zastúpení: J. Bellis a R. Luff, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, s. 2) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností inštitúciami pri rozhodnutí, že prišlo k skresleniu cien sójových bôbov a sójového oleja, ktoré oprávňuje uplatnenie druhého pododseku článku 2 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že druhý pododsek článku 2 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia, ako je vykladaný inštitúciami v prejednávanej veci, sa nemôže použiť na dovozy z krajiny, ktorá je členom WTO, keďže je to v rozpore s antidumpingovou dohodou WTO.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že posúdenie ujmy nezohľadnilo faktory, ktoré rušia príčinnú súvislosť medzi údajnou ujmou a údajnými dumpingovými dovozmi v rozpore s článkom 3 ods. 7 základného antidumpingového nariadenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-262/07: Uznesenie Súdneho dvora z  19. februára 2008 – Tokai Europe GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Nariadenie (ES) č. 384/2004 — Zatriedenie určitých tovarov v kombinovanej nomenklatúre — Osoba, ktorá nie je osobne dotknutá — Odvolanie čiastočne neprípustné a čiastočne neodôvodnené)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/17

         Uznesenie Súdneho dvora z 19. februára 2008 – Tokai Europe GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-262/07) (1)

   (Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 384/2004 - Zatriedenie určitých tovarov v kombinovanej nomenklatúre - Osoba, ktorá nie je osobne dotknutá - Odvolanie čiastočne neprípustné a čiastočne neodôvodnené)
   (2008/C 128/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Tokai Europe GmbH (v zastúpení: G. Kroemer, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Schønberg a M. B. Schima, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 19. marca 2007, Tokai Europe/Komisia (T-183/04), ktorým Súd prvého stupňa odmietol žalobu, ktorou sa navrhovalo zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 384/2004 z 1. marca 2004 týkajúceho sa zatriedenia určitých tovarov v kombinovanej nomenklatúre (Ú. v. EÚ L 64, s. 21; Mim. vyd. 02/016, s. 60) – Požiadavka byť osobne dotknutý napadnutým nariadením – Právo byť vypočutý pred súdom
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Tokai Europe GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec T-214/17: Žaloba podaná 6. apríla 2017 – Out of the blue/EUIPO – Dubois and MFunds USA (FUNNY BANDS)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/29

         Žaloba podaná 6. apríla 2017 – Out of the blue/EUIPO – Dubois and MFunds USA (FUNNY BANDS)
   (Vec T-214/17)
   (2017/C 178/43)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Out of the blue KG (Lilienthal, Nemecko) (v zastúpení: G. Hasselblatt, V. Töbelmann a A. Zarm, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Frédéric Dubois (Lasne, Belgicko) a MFunds USA LLC (Miami Beach, Florida, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majitelia spornej ochrannej známky: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „FUNNY BANDS“ ochranná známka Európskej únie č. 9 350 794.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. januára 2017 vo veci R 1081/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhlásil ochrannú známku Európskej únie č. 9 350 794„FUNNY BANDS“ za neplatnú podľa článku 52 ods. 1 písm. a), článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie,

               —

               uložil EUIPO znášať jeho vlastné trovy konania a povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne,

               —

               v prípade, ak majitelia ochrannej známky Európskej únie vstúpia do tohto konania ako vedľajší účastníci konania, uložiť im povinnosť znášať ich vlastné trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-385/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Verden (Nemecko) 26. júna 2017 – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co.

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Verden (Nemecko) 26. júna 2017 – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co.
   (Vec C-385/17)
   (2017/C 318/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Verden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Torsten Hein

      Žalovaná: Albert Holzkamm GmbH & Co.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej môže byť v kolektívnych zmluvách stanovené, že zníženie zárobku, ku ktorému dôjde počas referenčného obdobia v dôsledku skrátenej pracovnej doby, ovplyvní výpočet náhrady mzdy za dovolenku, čo spôsobí, že sa zamestnancovi za dobu minimálnej ročnej dovolenky v trvaní štyroch týždňov vyplatí nižšia náhrada mzdy za nevyčerpanú dovolenku resp. po skončení pracovného pomeru sa mu poskytne nižšia náhrada mzdy za nevyčerpanú dovolenku, ako by sa mu poskytla v prípade, keby sa pri výpočte vychádzalo z priemerného zárobku, ktorý zamestnanec dosiahol počas referenčného obdobia, ak by k takým zníženiam zárobku nedošlo? V prípade kladnej odpovede: aký percentuálny rozsah, posudzovaný na základe nezníženého priemerného zárobku zamestnanca, by mohlo maximálne predstavovať tarifné zníženie náhrady mzdy za nevyčerpanú dovolenku, prípustné na základe vnútroštátnej právnej úpravy, v dôsledku skrátenej pracovnej doby, počas referenčného obdobia, aby bolo možné vychádzať z výkladu danej vnútroštátnej úpravy v súlade s právom Únie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Vyžadujú si všeobecné zásady právnej istoty a zákazu retroaktivity, zakotvené v práve Únie, aby bola možnosť odvolávať sa na výklad, ktorý Súdny dvor poskytne v rozsudku týkajúcom sa návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý má byť vydaný v prejednávanej veci, k ustanoveniam článku 31 Charty základných práv Európskej únie a článku 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, s účinnosťou voči všetkým dotknutým osobám časovo obmedzená, keďže sa vo vnútroštátnej judikatúre najvyšších súdov predtým rozhodlo, že relevantné vnútroštátne ustanovenia a normy kolektívnych zmlúv nemožno vykladať v súlade s právom Únie? V prípade zápornej odpovede Súdneho dvora: Je s právom Únie zlučiteľné, ak vnútroštátne súdy na základe vnútroštátneho práva poskytnú zamestnávateľom, ktorí sa spoliehali na vnútroštátnu judikatúru najvyšších súdov, ochranu legitímnej dôvery, alebo je poskytnutie ochrany legitímnej dôvery vyhradené Súdnemu dvoru Európskej únie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec F-8/07: Žaloba podaná 26. januára 2007 – Chassagne/Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/56

         Žaloba podaná 26. januára 2007 – Chassagne/Komisia
   (Vec F-8/07)
   (2007/C 82/118)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Olivier Chassagne (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: Y. Minatchy, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia Komisie z 23. júna 2006 a z 27. októbra 2006 a prijať opatrenia, ktoré z toho vyplývajú pre žalobcu,

               —

               rozhodnúť o každom opatrení potrebnom na ochranu práv a oprávnených záujmov žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody vo výške jedno euro,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutými rozhodnutiami Komisia preložila žalobcu, úradníka GR TREN v tom čase dočasne prideleného na odborovú pozíciu na polovičný pracovný úväzok, zo zoznamu tejto GR na „zoznam A*10 prílohy IV “na základe povýšenia v roku 2006.
   Na podporu žaloby, žalobca uvádza najmä, že tieto rozhodnutia: i) porušujú zásadu povinnosti odôvodnenia; ii) nemajú žiadny právny základ; iii) porušujú článok 6 ods. 3 písm. b) všeobecných vykonávacích ustanovení článku 43 Služobného poriadku.


title: Vec T-139/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Francúzsko/Komisia ( „Štátna pomoc — Odvetvie ovocia a zeleniny —  ‚Plány kampane‘ určené na podporu trhu s ovocím a so zeleninou vo Francúzsku — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom —Pojem štátna pomoc — Štátne prostriedky — Spolufinancovanie verejnoprávnym zariadením a dobrovoľnými príspevkami organizácií výrobcov — Tvrdenia, ktoré neboli predložené počas správneho konania — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-139/09) (1)

   (Štátna pomoc - Odvetvie ovocia a zeleniny - ‚Plány kampane‘ určené na podporu trhu s ovocím a so zeleninou vo Francúzsku - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Pojem štátna pomoc - Štátne prostriedky - Spolufinancovanie verejnoprávnym zariadením a dobrovoľnými príspevkami organizácií výrobcov - Tvrdenia, ktoré neboli predložené počas správneho konania - Povinnosť odôvodnenia)
   2012/C 355/41
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne E. Belliard, G. de Bergues a A.-L. During, neskôr E. Belliard, G. de Bergues a J. Gstalter, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 203 v konečnom znení z 28. januára 2009 o „plánoch kampane“ v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedla Francúzska republika

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec T-592/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2013 — Anbouba/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Prezumpcia neviny — Dôkazné bremeno — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2013 — Anbouba/Rada
   (Vec T-592/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Prezumpcia neviny - Dôkazné bremeno - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 313/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Issam Anbouba (Homs, Sýria) (v zastúpení: M.-A. Bastin, J.-M. Salva a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne R. Liudvinaviciute-Cordeiro a M.-M. Joséphidès, neskôr R. Liudvinaviciute-Cordeiro a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/684/SZBP z 13. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 269, s. 33), rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273/SZBP (Ú. v. EÚ L 319, s. 56), nariadenia Rady (EÚ) č. 1011/2011 z 13. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 269, s. 18), nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, s. 1) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 410/2012 zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 126, s. 3) v rozsahu, v akom sa nachádza meno žalobcu na zozname osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia s ohľadom na situáciu v Sýrii, a na druhej strane návrh na náhradu škody a úrokov

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Issam Anbouba je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-311/10: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  27. októbra 2011 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2007/46/ES — Schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá — Neprebratie v stanovenej lehote — Neúplné prebratie)

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. októbra 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-311/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2007/46/ES - Schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá - Neprebratie v stanovenej lehote - Neúplné prebratie)
   2011/C 370/20
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos a Ł. Habiak, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že Európskej komisii neoznámila zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na vykonanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 48 tejto smernice.

               2.

               Poľská republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na vykonanie smernice 2007/46, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 48 tejto smernice.

               3.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Spojené veci T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 a T-98/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2007 – SP a i./Komisia ( Kartely — Výrobcovia tyčí na výstuž do betónu — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 65 UO — Rozhodnutie založené na Zmluve ESUO po skončení platnosti tejto zmluvy — Nedostatok právomoci Komisie )

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2007 – SP a i./Komisia
   (Spojené veci T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 a T-98/03) (1)

   („Kartely - Výrobcovia tyčí na výstuž do betónu - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 65 UO - Rozhodnutie založené na Zmluve ESUO po skončení platnosti tejto zmluvy - Nedostatok právomoci Komisie“)
   (2007/C 297/73)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca vo veci T-27/03: SP SpA (Brescia, Taliansko) (v zastúpení: G. Belotti a N. Pisani, advokáti)

      Žalobca vo veci T-46/03: Leali SpA (Odolo, Taliansko) (v zastúpení: G. Vezzoli a G. Belotti, advokáti)

      Žalobca vo veci T-58/03: Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia) (v zastúpení: G. Vezzoli, G. Belotti, E. Piromalli a C. Carmignani, advokáti)

      Žalobca vo veci T-79/03: Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO) (Odolo) (v zastúpení: A. Giardina, advokát)

      Žalobca vo veci T-80/03: Lucchini SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne A. Santa Maria a C. Biscaretti di Ruffia, neskôr M. Delfino, M. van der Woude, S. Fontanelli a P. Sorvillo, advokáti)

      Žalobcovia vo veci T-97/03: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo) a Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (v zastúpení: D. Fosselard a P. Fattori, advokáti)

      Žalobca vo veci T-98/03: Alfa Acciai SpA (Brescia) (v zastúpení: D. Fosselard, P. Fattori a G. d'Andria, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a A. Whelan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci vo veciach T-27/03 a T-58/03, M. Moretto, a vo veciach T-79/03, T-97/03 a T-98/03, P. Manzini, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia a M. Fiorilli, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrhy na určenie neexistencie a návrhy na úplné alebo čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2002)5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 65 UO [neoficiálny preklad] (COMP/37.956 – Tyče na výstuž do betónu)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2002)5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002 týkajúce konania o uplatnení článku 65 UO [neoficiálny preklad] (COMP/37.956 – Tyče na výstuž do betónu) sa zrušuje voči SP SpA, Leali SpA, Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA, Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO), Lucchini SpA, Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA a Alfa Acciai SpA.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania SP, Leali, Acciaierie e Ferriere Leali Luigi, IRO, Lucchini, Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti a Alfa Acciai, vrátane trov konania týkajúcich sa konaní o nariadení predbežného opatrenia vo veciach T-46/03 a T-79/03.

               3.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.3.2003.


title: Vec C-100/07 P: Uznesenie Súdneho dvora zo 4. októbra 2007 – É. R. a i./Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Bovinná spongiformná encefalopatia — Neexistencia vhodných opatrení prijatých Radou a Komisiou na účely vyhnutia sa šírenia choroby — Zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/24

         Uznesenie Súdneho dvora zo 4. októbra 2007 – É. R. a i./Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-100/07 P) (1)

   (Odvolanie - Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - „Bovinná spongiformná encefalopatia“ - Neexistencia vhodných opatrení prijatých Radou a Komisiou na účely vyhnutia sa šírenia choroby - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   (2007/C 315/43)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolatelia: É. R., O. O., J. R., A. R., B. P. R., T. D., J. D., D. D., V. D., D. E., É. E., C. R., H. R., M. S. R., I. R., B. R., M. R., C. S. (v zastúpení: F. Honnorat, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a Z. Kupčová, splnomocnení zástupcovia), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 13. decembra 2006, É.R. a i./Rada a Komisia (T-138/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako sčasti neprípustnú a vo zvyšnej časti ako nedôvodnú žalobu žalobcov, ktorej predmetom bol návrh na náhradu škody v zmysle článku 235 ES a článku 288 druhého odseku ES smerujúci k získaniu náhrady škody, ktorá im bola spôsobená nakazením a následnými úmrtiami ich rodinných príslušníkov, pričom išlo o nový variant Creutzfeldt–Jakobovej choroby, ktorá súvisí so zistením a šírením bovinnej spongiformnej encefalopatie v Európe, za čo zodpovedajú Rada a Komisia – Podmienky vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstiev
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               É. R., O. O., J. R., A. R., B. P. R., T. D., J. D., D. D., V. D., D. E., É. E., C. R., H. R., M. S. R., I. R., B. R., M. R. a C. S. sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec T-561/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Španielsko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Program rozvoja vidieka v Galícii (2007 – 2013) — Opatrenia na podporu rozvoja vidieka — Nároky na vyrovnávací príspevok z titulu trvalých prírodných znevýhodnení — Výdavky vynaložené Španielskom — Kontroly na mieste — Povinnosť vykonať prepočítanie zvierat — Článok 10 ods. 2 a 4 a článok 14 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1975/2006 — Článok 35 ods. 1 nariadenia (ES) č. 796/2004 — Rozsudok pre zmeškanie“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/49

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-561/13) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Program rozvoja vidieka v Galícii (2007 – 2013) - Opatrenia na podporu rozvoja vidieka - Nároky na vyrovnávací príspevok z titulu trvalých prírodných znevýhodnení - Výdavky vynaložené Španielskom - Kontroly na mieste - Povinnosť vykonať prepočítanie zvierat - Článok 10 ods. 2 a 4 a článok 14 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1975/2006 - Článok 35 ods. 1 nariadenia (ES) č. 796/2004 - Rozsudok pre zmeškanie“))
   (2015/C 302/63)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne N. Díaz Abad, neskôr M. Sampol Pucurull, abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: I. Galindo Martín a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/433/EÚ z 13. augusta 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 219, s. 49), pokiaľ ide o výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom v sume 7 57  968,97 eura

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec C-86/15 P: Odvolanie podané 20. februára 2015: Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-92/10, Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti/Komisia

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/19

         Odvolanie podané 20. februára 2015: Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-92/10, Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti/Komisia
   (Vec C-86/15 P)
   (2015/C 146/28)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Ferriera Valsabbia SpA, Valsabbia Investimenti SpA (v zastúpení: D. Fosselard, advokát, D. Slater, solicitor, A. Duron, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu z nižšie uvedených dôvodov,

               —

               vydal konečné rozhodnutie podľa článku 61 štatútu Súdneho dvora, zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek,

               —

               subsidiárne v prípade, keď Súdny dvor rozhodne, že neexistuje žiadny dôvod na zrušenie rozhodnutia v plnom rozsahu, znížil pokutu uloženú odvolateľkám z vyššie uvedených dôvodov,

               —

               prípadne pokiaľ Súdny dvor nevydá konečné rozhodnutie vo veci, určil, že o trovách konaniach sa rozhodne neskôr a vrátil vec Všeobecnému súdu na nové konanie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               v zmysle článku 69 rokovacieho poriadku uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj v konaní pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádzajú odvolateľky nasledovné dôvody:
   V prvom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd porušil článok 10 nariadenia č. 773/2004 (1). Konkrétne Všeobecný súd rozhodol, že Komisia bola oprávnená opätovne prijať napadnuté rozhodnutie v rámci prvostupňového konania (ďalej len „rozhodnutie“), pričom nebolo potrebné predtým poslať nové vyhlásenie o námietkach.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil porušenia článku 14 nariadenia č. 773/2004. K porušeniu došlo tým, že Všeobecný súd určil, že Komisia mohla opätovne prijať rozhodnutie na základe ustanovení nariadenia č. 1/2003 (2), pričom predstavitelia členských štátov nemali možnosť priamo vypočuť podniky.
   V treťom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd porušil zásadu kolegiality. Všeobecný súd zastával názor, že Komisia bola oprávnená prijať rozhodnutie podľa postupu, na základe ktorého kolégium neprijalo celé rozhodnutie v jednom okamihu, ale ho prijalo v dvoch častiach v dvoch rôznych okamihoch za predpokladu, že tieto dve časti by mohli spolu tvoriť úplné rozhodnutie.
   V štvrtom odvolacom dôvode odvolateľky namietajú porušenie článku 47 Charty základných práv vykladaného z hľadiska článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach. Toto porušenie konkrétne spočíva v tom, že Všeobecný súd porušil právo odvolateliek, aby bola ich vec prejednaná v primeranej lehote. Konkrétne tvrdia, že medzi ukončením písomnej časti konania a rozhodnutím Všeobecného súdu o začatí ústnej časti konania uplynuli približne tri roky. Takéto prieťahy konania predstavujú porušenie práva stanoveného v článku 47 Charty na účinný opravný prostriedok a práva byť vypočutý v primeranej lehote. Porušenie článku 47 je v prejednávanej veci obzvlášť závažné vzhľadom na skutočnosť, že odvolateľky museli čakať viac ako 14 rokov, aby súd (Všeobecný súd) rozhodol spor vo veci samej, pričom prvé rozhodnutie Komisie bolo zrušené z procesných dôvodov po konaní, ktoré trvalo približne sedem rokov.
   V piatom odvolacom dôvode odvolateľky namietajú porušenie článku 65 Zmluvy o ESUO. Odvolateľky konkrétne tvrdia, že Všeobecný súd neprihliadol na všeobecný kontext Zmluvy o ESUO a povinnosti zverejnenia a zákazu diskriminácie, ktoré boli uložené podnikom v kontexte zmluvy, čo viedlo k nesprávnemu uplatneniu judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa kartelových dohôd. Odvolateľky tvrdia, že okrem iného opakované zverejnenie cenníkov, ktoré nezodpovedajú cenám navrhnutým v rámci kartelovej dohody, malo za následok prerušenie kartelovej dohody, ktorej predmetom bolo podľa Všeobecného súdu stanovenie minimálnych cien. Všeobecný súd sa naopak domnieval, že bolo potrebné ďalšie zverejnenie s odstupom času.
   V šiestom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd porušil článok 47 Charty základných práv vykladaného z hľadiska článku 6 Dohovoru o ľudských právach tým, že zastával názor, že dĺžka trvania správneho konania (vtedy pred Európskou komisiou) nebola neprimeraná v zmysle vyššie uvedených ustanovení. V prejednávanom prípade trvalo správne konanie celkom takmer 54 mesiacov, pri spojení pôvodného konania s následným konaním o opätovnom prijatí. Navyše, Komisia potrebovala viac ako dva roky na opätovné prijatie rozhodnutia, čo sa javí byť neprimerané. Okrem toho, že je odôvodnenie Všeobecného súdu týkajúce sa dĺžky trvania konania o opätovnom prijatí v zjavnom rozpore s predchádzajúcou judikatúrou Všeobecného súdu, je tiež nedostatočné a rozporné.
   V siedmom odvolacom dôvode odvolateľky namietajú porušenie článku 23 nariadenia č. 1/2003 a zásady rovnosti zaobchádzania. Konkrétne tvrdia, že Komisia v prejednávanom prípade rozdelila podniky na skupiny na účely stanovenia základnej pokuty, ktorá sa mala uplatniť na každý podnik, čím sa podľa rozhodnutia snažila zachovať rovnaký pomer medzi priemerným podielom každej skupiny na trhu a základnou pokutou uloženou jednotlivým podnikom, ktoré patria do každej skupiny. Aj keď Všeobecný súd neskôr uznal, že Komisia podcenila priemerný podiel na trhu jednej z týchto skupín, čo malo za následok, že nebol zachovaný vzťah proporcionality, ktorý mala Komisia v úmysle zachovať, nerozhodol, že bolo potrebné takýto vzťah obnoviť.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2005 vo veci T-376/03: Michel Hendrickx proti Rade Európskej únie (Úradníci — Vnútorné výberové konanie — Nepripustenie k ústnym skúškam — Požiadavka špecifických jazykových znalostí — Zásada rovnakého zaobchádzania — Prístup k dokumentom Rady — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/33

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 5. apríla 2005
   vo veci T-376/03: Michel Hendrickx proti Rade Európskej únie (1)

   (Úradníci - Vnútorné výberové konanie - Nepripustenie k ústnym skúškam - Požiadavka špecifických jazykových znalostí - Zásada rovnakého zaobchádzania - Prístup k dokumentom Rady - Povinnosť odôvodnenia)
   (2005/C 143/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-376/03, Michel Hendrickx, úradník Rady Európskej únie, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: J. N. Louis, S. Orlandi, A. Coolen a E. Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Sims a F. Anton), predmetom ktorej je jednak zrušenie rozhodnutia výberovej komisie Rada/A/270 o pridelení žalobcovi vylučovacej známky za písomnú skúšku A.3 a nepripustení k ústnym skúškam, jednak zaviazanie Rady na zaplatenie symbolického jedného eura ako odškodnenia za spôsobenú morálnu ujmu, Súd prvého stupňa (prvá komora) v zložení: predseda komory J. D. Cooke, sudcovia R. García-Valdecasas a I. Labucka, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 5. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004


title: Vec T-389/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. januára 2011 — Labate/Komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. januára 2011 — Labate/Komisia
   (Vec T-389/09) (1)

   2011/C 72/51
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec T-153/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2006 – Ferriere Nord/Komisia ( Hospodárska súťaž — Pokuta — Porušenie článku 81 ES — Právomoci Komisie pri výkone rozhodnutia — Premlčanie — Články 4 a 6 nariadenia (EHS) č. 2988/74 — Prípustnosť )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/44

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 – Ferriere Nord/Komisia
   (Vec T-153/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Pokuta - Porušenie článku 81 ES - Právomoci Komisie pri výkone rozhodnutia - Premlčanie - Články 4 a 6 nariadenia (EHS) č. 2988/74 - Prípustnosť“)
   (2006/C 294/92)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Taliansko) (v zastúpení: W. Viscardini a G. Donà, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Nijenhuis a A. Whelan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Colabianchi, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie oznámených listom z 5. februára 2004 a faxom z 13. apríla 2004 týkajúcich sa nevyrovnaného zostatku pokuty uloženej žalobcovi rozhodnutím Komisie 89/515/EHS z 2. augusta 1989 týkajúcim sa postupu uplatňovania článku 85 Zmluvy EHS (vec IV/31.553 – betonárska oceľová výstuž) (Ú. v. ES L 260, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Komisie oznámené listom z 5. februára a faxom z 13. apríla 2004 týkajúce sa nevyrovnaného zostatku pokuty uloženej žalobcovi rozhodnutím Komisie 89/515/EHS z 2. augusta 1989 týkajúcim sa postupu uplatňovania článku 85 Zmluvy EHS (vec IV/31.553 – betonárska oceľová výstuž) sa zrušujú.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť okrem svojich vlastných trov konania tiež trovy konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Výmaz veci C-101/03

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/18

         Výmaz veci C-101/03 (1)

   (2005/C 296/35)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením z 24. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-101/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale di Milano, Sezione Prima Penale): trestné konanie proti Alfonso Galeazzo, Marco Banatti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec F-21/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  26. júna 2013 — Achab/EHSV (Verejná služba — Úradníci — Odmeňovanie — Príspevok na expatriáciu — Podmienka stanovená v článku 4 ods. 1 písm. a) a b) prílohy VII služobného poriadku — Vymáhanie plnenia bez právneho dôvodu)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/46

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 26. júna 2013 — Achab/EHSV
   (Vec F-21/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Odmeňovanie - Príspevok na expatriáciu - Podmienka stanovená v článku 4 ods. 1 písm. a) a b) prílohy VII služobného poriadku - Vymáhanie plnenia bez právneho dôvodu)
   2013/C 252/79
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohammed Achab (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, avocat)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: M. Arsène a G. Boudot, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa žalobcovi zrušuje nárok na príspevok na expatriáciu a ktorým sa pristupuje k vymáhaniu tohto príspevku so spätnou účinnosťou

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 19. júna 2011 sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom nariaďuje vymáhanie príspevku na expatriáciu vyplateného M. Achabovi od 1. júla 2010.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európsky hospodársky a sociálny výbor znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli M. Achabovi.

               4.

               M. Achab znáša polovicu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012, s. 30.


title: Vec C-55/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugalsko) 13. februára 2008 – Santa Casa da Misericórdia de Lisboa/Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Baw International Ltd a Betandwin.Com Interactive Entertainment

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugalsko) 13. februára 2008 – Santa Casa da Misericórdia de Lisboa/Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Baw International Ltd a Betandwin.Com Interactive Entertainment
   (Vec C-55/08)
   (2008/C 92/35)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Judicial da Comarca do Porto
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      Žalované: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Baw International Ltd a Betandwin.Com Interactive Entertainment
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami práva Spoločenstva, v ktorých sú stanovené zásady slobodného poskytovania služieb, voľnej hospodárskej súťaže a zákazu štátnych monopolov, aby „právo prevádzkovať hazardné hry“ (článok 9 zákonného dekrétu č. 422/89 z 2. decembra 1989 v znení zákonného dekrétu č. 10/95 z 19. januára 1995 a zákonného dekrétu č. 40/2005 zo 17. februára 2005) a „právo prevádzkovať stávkové hry“ (článok 1 zákonného dekrétu č. 84/85 zo 17. decembra v znení zákonného dekrétu č. 317/2002) prináležalo výhradne štátu?

               2.

               Aké kritériá majú byť použité pri výklade vnútroštátnych predpisov, ktoré stanovujú obmedzenia týchto zásad, aby sa dalo určiť, či je toto obmedzenie prípustné vzhľadom na vyššie uvedené ustanovenia práva Spoločenstva?

               3.

               Je zákaz reklamy hazardných hier, ak predstavujú hlavný predmet reklamného oznamu, berúc do úvahy výnimku reklamy hier prevádzkovaných Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami práva Spoločenstva, v ktorých sú stanovené zásady slobodného poskytovania služieb, voľnej hospodárskej súťaže a zákaz štátnych monopolov?


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. júla 2005 vo veci C-147/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 12 ES, 149 ES a 150 ES — Podmienky prístupu k vysokoškolskému vzdelaniu — Diskriminácia)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 7. júla 2005
   vo veci C-147/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 12 ES, 149 ES a 150 ES - Podmienky prístupu k vysokoškolskému vzdelaniu - Diskriminácia)
   (2005/C 217/10)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-147/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: W. Bogensberger a D. Martin), ktorú v konaní podporuje Fínska republika, (splnomocnené zástupkyne: A. Guimaraes-Purokoski a T. Pynnä), proti Rakúskej republike (splnomocnení zástupcovia: H. Dossi, E. Riedl, ako aj C. Ruhs a H. Kasparovsky), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 31. marca 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predsedníčka piatej komory vykonávajúca funkciu predsedníčky druhej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann, J. Makarczyk (spravodajca), P. Kūris a J. Klučka, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rakúska republika tým, že neprijala opatrenia potrebné pre zabezpečenie prístupu držiteľom stredoškolských diplomov získaných v iných členských štátoch k vyššiemu a vysokoškolskému vzdelaniu ktoré poskytuje, za rovnakých podmienok, ako majú držitelia stredoškolských diplomov získaných v Rakúsku, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 12 ES, 149 ES a 150 ES.

               2)

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003


title: Vec C-107/15 P: Odvolanie podané 4. marca 2015: Petros Chatzithoma a Elenitsa Khatzithoma proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. októbra 2014 vo veci T-329/13, Petros Khatzithoma a Elenitsa Khatzithoma/Komisia a Európska centrálna banka

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/4

         Odvolanie podané 4. marca 2015: Petros Chatzithoma a Elenitsa Khatzithoma proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. októbra 2014 vo veci T-329/13, Petros Khatzithoma a Elenitsa Khatzithoma/Komisia a Európska centrálna banka
   (Vec C-107/15 P)
   (2015/C 178/04)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Petros Khatzithoma a Elenitsa Khatzithoma (v zastúpení: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Európska centrálna banka

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnuté uznesenie,

               —

               zrušil záver Všeobecného súdu, že námietke neprípustnosti sa vyhovuje a najmä zistenie, že „vyhlásenie Euroskupiny nemožno… považovať za akt, ktorý má právne účinky voči tretím osobám“ a v dôsledku toho voči odvolateľom a že napadnutým vyhlásením Euroskupina „veľmi všeobecne informovala o niektorých opatreniach, ktoré boli schválené na politickej úrovni s Cyperskou republikou“,

               —

               zrušil napadnuté uznesenie, ktorým bolo uložené Cyperskej republike zníženie hodnoty vkladov, pričom nepripísal žiadne konanie, akt alebo rozhodnutie Euroskupine alebo odvolateľom alebo odvolateľom v rámci Euroskupiny,

               —

               zrušil uloženie povinnosti odvolateľom nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádzajú odvolatelia štyri odvolacie dôvody. Konkrétne:

               1.

               Napadnuté uznesenie je poznačené nedostatočným odôvodnením a bolo vydané na základe nesprávneho výkladu skutkového a právneho stavu vo vzťahu k inštitúcii, ktorá skutočne prijala rozhodnutie o znížení hodnoty vkladov „bail in“.

               2.

               Napadnuté uznesenie bolo vydané v rozpore so všeobecnými právnymi zásadami tým, že Všeobecný súd nesprávne vyložil skutočnosť, že nezávisle od druhu a formy napadnutého rozhodnutia Euroskupiny bolo toto rozhodnutie v prejednávanej veci aktom napadnuteľným žalobou o neplatnosť.

               3.

               Napadnuté uznesenie je poznačené vadou tým, že Všeobecný súd pri vydaní uznesenia nepreskúmal právny a skutkový vzťah medzi Európskou komisiou, Európskou centrálnou bankou a Euroskupinou a tiež nepreskúmal skutočnosť, že na základe zásady príčinnej súvislosti (legal causation) a kritéria skutočného zodpovedného predstavovali akty Euroskupiny, akty Európskej centrálnej banky a Európskej komisie, ktoré mali konať v súlade so Zmluvou o EÚ a jej protokolmi, ako aj na základe sekundárneho práva.
               V dôsledku toho Všeobecný súd nepreskúmal podstatu tvrdení a sporov odvolateľov a nesprávne tak zamietol žalobu o neplatnosť.

               4.

               V prípade, keď sa tomuto odvolaniu vyhovie, odvolatelia nebudú mať povinnosť nahradiť trovy tohto konania, ani trovy prvostupňového konania.


title: Vec C-248/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen 23. mája 2007 – Trespa International B.V./Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. a Meadwestvaco Europe B.V.B.A.

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen 23. mája 2007 – Trespa International B.V./Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. a Meadwestvaco Europe B.V.B.A.
   (Vec C-248/07)
   (2007/C 170/27)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Trespa International B.V.

      Odporkyne v odvolacom konaní: Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. a Meadwestvaco Europe B.V.B.A.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je osobou, ktorá dováža alebo necháva doviezť tovar na účely prepustenia do voľného obehu, v zmysle článku 291 vykonávacích predpisov k colnému kódexu Spoločenstva (1) v znení platnom od 1. júla 1997 do 15. mája 1998 aj colný deklarant, ktorý podáva colné vyhlásenie v svojom mene a na vlastný účet, alebo len dovozca, ktorému je tovar určený?

               2.

               Ide o dodávku vnútri Spoločenstva v zmysle článku 297, prípadne článku 1a, ak je tovar dovezený do Európskej únie v Antverpách a potom prepravený do Holandska? Musí mať osoba v zmysle článku 291 (v otázke č. 1 uvedených) vykonávacích predpisov, v tomto prípade povolenie uvedené v tomto článku?

               3.

               Má sa „prijímateľom“ v zmysle článku 297 (v otázke č. 1 uvedených) vykonávacích predpisov rozumieť colný deklarant, ktorý odbavuje tovar na účet skutočného dovozcu na účely dovozu z tretieho štátu do členského štátu Európskej únie?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. EÚ L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).