Rozsudok Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 11. júna 1998. # Kyriakos Skrikas proti Európskemu parlamentu. # Úradníci - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Akt s negatívnymi účinkami. # Vec T-167/97.


Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 22. marca 2017.#Európska komisia proti Portugalská republika.#Nesplnenie povinnosti členským štátom – Doprava – Vodičský preukaz – Sieť vodičských preukazov Európskej únie – Využívanie siete Únie a pripojenie na ňu.#Vec C-665/15.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015.#Société de Produits Nestlé SA proti Cadbury UK Ltd.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Intellectual Property).#Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochranné známky – Smernica 2008/95/ES – Článok 3 ods. 3 – Pojem ‚rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním‘ – Trojrozmerná ochranná známka – Štvordielna oblátková tyčinka v čokoláde Kit Kat – Článok 3 ods. 1 písm. e) – Označenie, ktoré sa skladá zároveň z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, a tvaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku – Výrobný postup zahrnutý v technickom výsledku.#Vec C-215/14.

text:
               Účastníci konania
               Odôvodnenie
               Výrok

            Účastníci konania
            Vo veci C‑215/14,
            ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Intellectual Property) (Spojené kráľovstvo) z 27. januára 2014 a doručený Súdnemu dvoru 28. apríla 2014, ktorý súvisí s konaním:
            Société des Produits Nestlé SA
            proti
            Cadbury UK Ltd,
            SÚDNY DVOR (prvá komora),
            v zložení: predseda prvej komory A. Tizzano, sudcovia S. Rodin, E. Levits, M. Berger a F. Biltgen (spravodajca),
            generálny advokát: M. Wathelet,
            tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka,
            so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 30. apríla 2015,
            so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
            – Société des Produits Nestlé SA, v zastúpení: T. Scourfield a T. Reid, solicitors, a S. Malynicz, barrister,
            – Cadbury UK Ltd, v zastúpení: P. Walsh a S. Dunstan, solicitors, a T. Mitcheson, QC,
            – vláda Spojeného kráľovstva, v zastúpení: L. Christie, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Saunders, barrister,
            – nemecká vláda, v zastúpení: T. Henze a J. Kemper, splnomocnení zástupcovia,
            – poľská vláda, v zastúpení: B. Majczyna, B. Czech a J. Fałdyga, splnomocnení zástupcovia,
            – Európska komisia, v zastúpení: F. W. Bulst a J. Samnadda, splnomocnení zástupcovia,
            po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 11. júna 2015,
            vyhlásil tento
            Rozsudok

            Odôvodnenie
            1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 3 ods. 1 písm. b) a e) bodov i) a ii) a článku 3 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).
            2. Táto otázka bola vznesená v rámci sporu medzi spoločnosťou Société des Produits Nestlé SA (ďalej len „Nestlé“) a spoločnosťou Cadbury UK Ltd (ďalej len „Cadbury“) vo veci námietky, ktorú podala Cadbury proti prihláške spoločnosti Nestlé na zápis trojrozmerného označenia predstavujúceho tvar štvordielnej oblátkovej tyčinky v čokoláde ako ochrannej známky Spojeného kráľovstva.
            Právny rámec
            Právo Únie
            3. Smernica 2008/95 zrušila a nahradila prvú smernicu Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).
            4. Odôvodnenie 1 smernice 2008/95 spresňuje:
            „Smernica [89/104] bola… zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.“
            5. Podľa článku 2 smernice 2008/95 „ochranná známka sa môže skladať z akéhokoľvek označenia, ktoré sa dá vyjadriť graficky… za predpokladu, že tieto označenia sú spôsobilé rozlíšiť tovar alebo služby jedného podniku od tovaru alebo služieb iných podnikov“.
            6. Článok 3 smernice 2008/95 s názvom „Dôvody pre zamietnutie alebo neplatnosť“, a ktorý bez podstatnej zmeny preberá obsah článku 3 smernice 89/104, stanovuje:
            „1. Do registra nebudú zapísané, alebo ak už sú zapísané, vyhlásia sa za neplatné:
            …
            b) ochranné známky, ktoré nemajú žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť;
            …
            e) označenia, ktoré sa skladajú výlučne z týchto prvkov:
            i) tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru;
            ii) tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku;
            iii) tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu;
            …
            3. Prihláška ochrannej známky nebude zamietnutá alebo vyhlásená za neplatnú na základe odseku 1 písm. b), c) alebo d), ak táto ochranná známka nadobudla ešte pred dňom podania prihlášky na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť. Okrem toho môže každý členský štát ustanoviť, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na prípad, keď ochranná známka získala túto svoju rozlišovaciu spôsobilosť po dátume podania prihlášky alebo po dátume zápisu.
            …“
            Právo Spojeného kráľovstva
            7. Podľa článku 3 bodu 1 zákona o ochranných známkach z roku 1994 (Trade Marks Act 1994) nebudú do registra zapísané ochranné známky, ktoré nemajú žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť, ibaže ešte pred dňom podania prihlášky v dôsledku svojho používania skutočne nadobudli rozlišovaciu spôsobilosť.
            8. Podľa bodu 2 toho istého článku sa označenie nezapíše ako ochranná známka v prípade, že sa skladá výlučne z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo z tvaru tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku.
            Skutkové okolnosti vo veci samej a prejudiciálnej otázky
            9. Výrobok, o aký ide vo veci samej, bol v Spojenom kráľovstve uvedený na trh v roku 1935 spoločnosťou Rowntree & Co Ltd pod názvom „Rowntree’s Chocolote Crisp“. V roku 1937 bol názov výrobku zmenený na „Kit Kat Chocolate Crisp“, a následne bol skrátený na „Kit Kat“. V roku 1988 túto spoločnosť, ktorej nové obchodné meno bolo Rowntree plc, nadobudla spoločnosť Nestlé.
            10. Hoci sa výrobok dlhé roky predával v dvojvrstvovom obale, s vnútornou striebornou fóliou a s vonkajším papierovým obalom, na ktorom bolo vytlačené červeno‑biele logo so slovami „Kit Kat“, súčasný obal je iba jednovrstvový s rovnakým logom. Podoba loga sa počas rokov vyvíjala, pričom sa však podstatne nezmenila.
            11. Základný tvar výrobku ostal od roku 1935 v podstate rovnaký, mierne sa zmenili iba jeho rozmery. Súčasný vzhľad nezabaleného výrobku je takýto:
            >image>14
            12. Treba uviesť, že na každej tyčinke sú reliéfnym písmom vytlačené slová „Kit Kat“, ako aj časti oválu, ktoré sú súčasťou loga.
            13. Dňa 8. júla 2010 podala Nestlé prihlášku trojrozmerného označenia, ktoré je zobrazené nižšie (ďalej len „dotknutá ochranná známka“), ako ochrannej známky v Spojenom kráľovstve.
            >image>15
            14. Dotknutá ochranná známka sa tak od skutočného tvaru výrobku odlišuje tým, že neobsahuje reliéfnym písmom vytlačené slová „Kit Kat“.
            15. Prihláška bola podaná pre tieto tovary triedy 30 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na účely zápisu ochranných známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení:
            „Čokoláda; čokoládové cukrovinky; čokoládové výrobky; cukrovinky; čokoládové prípravky; pekárske výrobky; jemné pečivárske výrobky; sušienky; sušienky v čokoláde; oblátkové keksy v čokoláde; koláče; keksy; oblátky“.
            16. Britský úrad duševného vlastníctva prihláške vyhovel a uverejnil ju na účely podania námietok. Podľa tohto úradu, aj keď dotknutá ochranná známka nemá vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť, prihlasovateľ uvedenej ochrannej známky preukázal, že táto nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť v dôsledku svojho používania.
            17. Dňa 28. januára 2011 podala Cadbury námietku proti prihláške uvádzajúc rôzne dôvody, predovšetkým dôvod, podľa ktorého by prihláška mala byť zamietnutá na základe ustanovení zákona o ochranných známkach z roku 1994, ktorým sa preberá článok 3 ods. 1 písm. b) a e) body i) a ii) a článok 3 ods. 3 smernice 2008/95.
            18. Úradník pre vypočutie britského úradu duševného vlastníctva rozhodnutím z 20. júna 2013 rozhodol, že dotknutá ochranná známka nemá žiadnu vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť a že takúto spôsobilosť ani nenadobudla na základe svojho používania.
            19. Úradník pre vypočutie usúdil, že tvar, pre ktorý bola prihláška podaná, pozostáva z troch vlastností:
            – základný tvar obdĺžnikového bloku,
            – existencia, umiestnenie a hĺbka drážok na lámanie po celej dĺžke tyčinky a
            – počet drážok, ktoré spolu so šírkou tyčinky stanovujú počet „dielov“.
            20. Úradník pre vypočutie sa domnieval, že prvú z týchto vlastností predstavuje tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, a že preto nemôže byť predmetom zápisu, avšak s výnimkou „koláčov“ a „jemných pečivárskych výrobkov“, pri ktorých sa tvar ochrannej známky výrazne odlišuje od pravidiel v danom odvetví. Keďže zvyšné dve vlastnosti sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, vo zvyšnej časti prihláške nevyhovel.
            21. Dňa 18. júla 2013 podala Nestlé proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Intellectual Property), pričom namietala proti tvrdeniu, podľa ktorého dotknutá ochranná známka pred relevantným dátumom nenadobudla rozlišovaciu spôsobilosť na základe svojho používania. Spoločnosť Nestlé navyše tvrdila, že dotknutá ochranná známka nepozostáva výlučne buď z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo z tvaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku.
            22. Vzájomným odvolaním z rovnakého dňa napadla Cadbury rozhodnutie z 20. júna 2013 v časti, v ktorej uvedený súd uvádza, že pokiaľ ide o koláče a jemné pečivárske výrobky, dotknutá ochranná známka má vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť a nepozostáva výlučne buď z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo z tvaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku.
            23. High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Intellectual Property) v prvom rade usudzuje, že úradník pre vypočutie nemal stanoviť rozdiel medzi koláčmi a jemnými pečivárskymi výrobkami na jednej strane a všetkými ostatnými tovarmi triedy 30 Niceskej dohody na druhej strane, a to či už sa to týka preukázania rozlišovacej spôsobilosti dotknutej ochrannej známky alebo či sa to týka uplatniteľnosti článku 3 ods. 1 písm. e) bodov i) a ii) smernice 2008/95.
            24. Ďalej, pokiaľ ide o otázku, či dotknutá ochranná známka pred relevantným dátumom nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť na základe svojho používania, vnútroštátny súd si po pripomenutí judikatúry v danej oblasti kladie otázku, či na preukázanie toho, že ochranná známka nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť, postačuje, že k relevantnému dátumu významná časť zainteresovaných kruhov pozná ochrannú známku a spája si ju s tovarom prihlasovateľa. Tento súd totiž usudzuje, že úlohou prihlasovateľa je skôr preukázať, že pre významnú časť zainteresovaných kruhov predstavuje ochranná známka, v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami, označenie pôvodu tovaru.
            25. Napokon, pokiaľ ide o tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo tvar, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, vnútroštátny súd uvádza, že existuje iba málo judikatúry týkajúcej sa článku 3 ods. 1 písm. e) bodov i) a ii) smernice 2008/95.
            26. Za týchto podmienok High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Intellectual Property) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
            „1. Postačuje na to, aby ochranná známka nadobudla na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2008/95, ak prihlasovateľ preukáže, že v relevantný deň významná časť zainteresovaných kruhov pozná ochrannú známku a spája si ju s tovarom prihlasovateľa v tom zmysle, že ak by sa mali zamyslieť nad tým, kto uviedol na trh tovar označený touto ochrannou známkou, uviedli by prihlasovateľa; alebo musí prihlasovateľ preukázať, že pre významnú časť zainteresovaných kruhov predstavuje ochranná známka (v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami) označenie pôvodu tovaru?
            2. Ak má tvar tri podstatné vlastnosti, z ktorých jedna vyplýva z povahy samotného tovaru, a zvyšné dve sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, vylučuje článok 3 ods. 1 písm. e) bod i) a/alebo ii) smernice 2008/95 zápis tohto tvaru ako ochrannej známky?
            3. Má sa článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii) smernice 2008/95, podľa ktorého nebudú do registra zapísané tvary, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, vykladať tak, že sa vzťahuje na spôsob, akým je tovar vyrobený, a nie na spôsob, akým funguje?“
            O návrhu na opätovné začatie ústnej časti konania
            27. Keďže po prednesení návrhov generálneho advokáta sa ústna časť konania skončila 11. júna 2015, požiadala Nestlé listom z 26. júna 2015, podaným do kancelárie Súdneho dvora 30. júna 2015, o opätovné začatie tejto ústnej časti.
            28. Na podporu tohto návrhu Nestlé predovšetkým tvrdí, že z dôvodu, že návrhy generálneho advokáta nedostatočne odpovedajú na prvú otázku, nie je vnútroštátny súd schopný zaujať k nej stanovisko.
            29. Nestlé navyše tvrdí, že návrhy generálneho advokáta vychádzajú z nesprávneho výkladu ňou podaných písomných pripomienok.
            30. Treba pripomenúť, že podľa článku 83 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora môže tento po vypočutí generálneho advokáta rozhodnúť o opätovnom začatí ústnej časti konania, najmä ak usúdi, že nemá dostatok informácií, alebo ak účastník konania uviedol po skončení tejto časti konania novú skutočnosť, ktorá môže mať rozhodujúci vplyv na rozhodnutie Súdneho dvora, alebo ak sa má vo veci rozhodnúť na základe tvrdenia, o ktorom sa nemali možnosť vyjadriť účastníci konania alebo subjekty oprávnené podľa článku 23 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie (pozri rozsudok Komisia/Parker Hannifin Manufacturing a Parker‑Hannifin, C‑434/13 P, EU:C:2014:2456, bod 27, ako aj citovanú judikatúru).
            31. V danom prípade sa Súdny dvor domnieva, že po vypočutí generálneho advokáta má dostatok informácií na rozhodnutie, že nie je daná nová skutočnosť, ktorá môže mať rozhodujúci vplyv, a že prejednávaná vec si nevyžaduje rozhodnúť na základe tvrdenia, o ktorom sa nemali možnosť vyjadriť účastníci konania.
            32. Okrem toho treba uviesť, že na základe článku 252 druhého odseku ZFEÚ má generálny advokát za úlohu nestranne a nezávisle predkladať na verejných zasadnutiach odôvodnené návrhy v prípadoch, ktoré si v súlade so Štatútom Súdneho dvora vyžadujú jeho účasť. Súdny dvor nie je viazaný ani návrhmi, ktoré predniesol generálny advokát, ani odôvodnením, na základe ktorého k týmto návrhom generálny advokát dospel (pozri rozsudok Komisia/Parker Hannifin Manufacturing a Parker‑Hannifin, C‑434/13 P, EU:C:2014:2456, bod 29 a citovanú judikatúru).
            33. Návrh na opätovné začatie ústnej časti konania preto treba zamietnuť.
            O prejudiciálnych otázkach
            Úvodné pripomienky
            34. Po prvé treba uviesť, že návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu ustanovení smernice 2008/95.
            35. Ako vyplýva z rozsudku Oberbank a i. (C‑217/13 a C‑218/13, EU:C:2014:2012, bod 31), smernica 2008/95 len kodifikovala smernicu 89/104 tak, že ustanovenia dotknuté v tejto veci nepodliehali žiadnej podstatnej zmene, pokiaľ ide o ich znenie, kontext alebo ciele v porovnaní s príslušnými ustanoveniami smernice 89/104. Z toho vyplýva, že odkazy na judikatúru týkajúcu sa smernice 89/104 ostávajú relevantné na účely tejto veci.
            36. Po druhé v súlade s článkom 2 smernice 2008/95 môže označenie tvorené tvarom výrobku v zásade tvoriť ochrannú známku, ak sa jednak dá graficky vyjadriť a jednak je spôsobilé odlíšiť výrobok alebo službu jedného podniku od výrobkov a služieb iných podnikov.
            37. Článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 však výslovne individualizuje určité označenia, ktoré sa skladajú z tvaru výrobku tým, že vymenováva osobitné dôvody zamietnutia zápisu, konkrétne ak sa tieto označenia skladajú výlučne z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, tvaru tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku a tvaru, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu.
            38. Keďže článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 predstavuje predbežnú prekážku spôsobilú zabrániť, aby označenie pozostávajúce výlučne z tvaru výrobku mohlo byť zapísané, vyplýva z toho, že ak je splnená iba jedna z troch podmienok uvedených v tomto ustanovení, takéto označenie nemôže byť zapísané ako ochranná známka (pozri v tomto zmysle rozsudky Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 76, ako aj Linde a i., C‑53/01 až C‑55/01, EU:C:2003:206, bod 44).
            39. Navyše označenie, ktoré nebude zapísané na základe článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, nemôže nikdy svojím používaním nadobudnúť rozlišovaciu spôsobilosť na účely článku 3 ods. 3 tejto smernice (pozri v tomto zmysle rozsudky Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 75, ako aj Linde a i., C‑53/01 až C‑55/01, EU:C:2003:206, bod 44).
            40. V rámci prihlášky označenia, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru, treba preto najprv overiť, či nie je daná prekážka podľa článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, ktorá by mohla zabrániť zápisu predtým, ako sa preskúma, či dotknuté označenie mohlo prípadne nadobudnúť rozlišovaciu spôsobilosť na účely článku 3 ods. 3 tejto smernice.
            41. Preto, ak by sa mala rešpektovať logika a poradie zvolené normotvorcom Únie pri vypracovaní článku 3 smernice 2008/95, treba prehodiť poradie preskúmania prejudiciálnych otázok tak, že sa najprv začne s preskúmaním druhej a tretej otázky týkajúcej sa výkladu článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, a potom sa preskúma prvá otázka týkajúca sa článku 3 ods. 3 tejto smernice.
            O dr uhej otázke
            42. Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 vykladať v tom zmysle, že vylučuje zápis označenia ako ochrannej známky, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru, ak tento tvar obsahuje tri podstatné vlastnosti, z ktorých jedna vyplýva z povahy samotného tovaru, a zvyšné dve sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku.
            43. Najprv treba pripomenúť, že jednotlivé dôvody zamietnutia zápisu uvedené v článku 3 smernice 2008/95 treba vykladať vzhľadom na všeobecný záujem, ktorý je základom každého z týchto dôvodov (pozri v tomto zmysle rozsudky Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, EU:C:1999:230, body 25 až 27, ako aj Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 77).
            44. Zmyslom dôvodov zamietnutia zápisu stanovených v článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/98 je zabrániť tomu, aby ochrana práv ochranných známok smerovala k tomu, aby mal ich majiteľ monopol na technické riešenia alebo úžitkové vlastnosti výrobku, ktoré môže užívateľ vyhľadávať aj pri tovaroch konkurentov (pozri v tomto zmysle rozsudky Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 78, a Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, bod 18).
            45. Ide totiž o zabránenie tomu, aby výlučné a trvalé právo priznané ochrannou známku mohlo slúžiť na udržanie – bez časového obmedzenia – iných práv, ktoré chcel normotvorca Únie podriadiť premlčacím dobám [pozri v tomto zmysle rozsudok Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, bod 19, a pokiaľ ide o článok 7 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), ktorý je v podstate identickým ustanovením ako článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, rozsudok Lego Juris/ÚHVT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, bod 45].
            46. Pokiaľ ide o otázku, či sa môžu odlišné dôvody zamietnutia uplatniť súbežne, Súdny dvor spresnil, že zo znenia článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 jasne vyplýva, že tri dôvody zamietnutia zápisu stanovené v uvedenom ustanovení sú samostatné a každý z nich sa uplatní nezávisle od ostatných dôvodov (pozri v tomto zmysle rozsudok Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, bod 39).
            47. Súdny dvor z toho vyvodzuje, že ak je splnená iba jedna z podmienok uvedených v tomto ustanovení, potom označenie, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru, nemôže byť zapísané ako ochranná známka bez ohľadu na to, či toto označenie môže byť zamietnuté na základe viacerých dôvodov zamietnutia, pretože iba jediný z týchto dôvod sa na uvedené označenie uplatní v celom rozsahu (pozri v tomto zmysle rozsudok Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, body 40 a 41).
            48. Článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 preto nevylučuje, že na podstatné vlastnosti označenia sa môžu vzťahovať jeden alebo viaceré uvedené dôvody zamietnutia. V takom prípade je však zamietnutie zápisu podmienené tým, že minimálne jeden z týchto dôvodov je na dotknuté označenie uplatniteľný v celom rozsahu.
            49. Cieľ všeobecného záujmu, ktorý je základom uplatnenia troch dôvodov zamietnutia zápisu stanovených v článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, totiž bráni zamietnutiu zápisu v prípade, že nijaký z týchto troch dôvodov nie je uplatniteľný v celom rozsahu (rozsudok Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, bod 42).
            50. Výklad článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, ktorý by neumožňoval zamietnutie zápisu ochrannej známky, pokiaľ by z preskúmaní vyplynulo, že je uplatniteľný viac ako jeden z troch dôvodov zamietnutia, alebo naopak, ktorý by umožňoval uplatnenie tohto ustanovenia v prípade, keď by každý z troch uvedených dôvodov zamietnutia mohol byť preukázaný len čiastočne, bolo by to zjavne v rozpore s cieľom všeobecného záujmu, ktorý je základom pre uplatnenie troch dôvodov zamietnutia upravených v článku 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95, ako sa pripomenulo v bodoch 43 až 45 tohto rozsudku.
            51. S prihliadnutím na všetky uvedené úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 3 ods. 1 písm. e) smernice 2008/95 sa má vykladať v tom zmysle, že vylučuje zápis označenia, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru ako ochrannej známky, ak tento tvar obsahuje tri podstatné vlastnosti, z ktorých jedna vyplýva z povahy samotného tovaru, a zvyšné dve sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, avšak za predpokladu, že minimálne jeden z týchto dôvodov zamietnutia uvedených v tomto ustanovení je na dotknutý tvar uplatniteľný v celom rozsahu.
            O tretej otázke
            52. Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii) smernice 2008/95, ktorý umožňuje zamietnuť zápis označení, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje len na spôsob, akým tovar funguje, alebo sa uplatňuje aj na spôsob, akým je tovar vyrobený.
            53. V tejto súvislosti treba uviesť, že znenie uvedeného ustanovenia výslovne uvádza tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie „technického výsledku“ bez spomenutia spôsobu, akým je tento tovar vyrobený.
            54. Ak sa toto ustanovenie vykladá doslovne, dôvod zamietnutia, ktorý je v ňom uvedený, sa obmedzuje na spôsob, akým tovar funguje, keďže technický výsledok je dokončením danej výroby dotknutého tvaru.
            55. Tento výklad je potvrdený cieľom sledovaným článkom 3 ods. 1 písm. e) bodom ii) smernice 2008/95, ktorý, ako vyplýva z judikatúry citovanej v bode 44 tohto rozsudku, spočíva v zabránení toho, aby sa priznal monopol na technické riešenia, ktoré môže používateľ vyhľadávať pri tovaroch konkurentov. Z pohľadu spotrebiteľa je totiž rozhodujúce, ako tovar funguje, a jeho výrobné postupy nie sú dôležité.
            56. Okrem toho z judikatúry vyplýva, že výrobné postupy tiež nie sú rozhodujúce v rámci posúdenia podstatných funkčných vlastnosti tvaru výrobku. Zápis označenia tvoreného tvarom vyplývajúcim z technickému výsledku treba totiž zamietnuť, aj keby sa dotknutý technický výsledok dal dosiahnuť prostredníctvom iného tvaru, a preto inými výrobnými postupmi (pozri v tomto zmysle rozsudok Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 83).
            57. Z vyššie uvedených úvah vyplýva, že na tretiu otázku treba odpovedať tak, že článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii) smernice 2008/95, ktorý umožňuje zamietnuť zápis označení, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje len na spôsob, akým funguje, a neuplatňuje sa na spôsob, akým je tovar vyrobený.
            O prvej otázke
            58. Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či prihlasovateľ ochrannej známky, ktorá nadobudla na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2008/95, musí preukázať, že zainteresované kruhy vnímajú tovar alebo službu označenú výlučne touto ochrannou známkou, v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami, ako pochádzajúce od určitého podniku, alebo či postačuje, že preukáže, že významná časť zainteresovaných kruhov pozná uvedenú ochrannú známku a spája si ju s týmto tovarom.
            59. V tejto súvislosti treba najprv pripomenúť, že základnou funkciou ochrannej známky je zaručovať spotrebiteľovi alebo konečnému užívateľovi pôvod tovaru alebo služby označených touto ochrannou známkou, umožňujúc im rozlíšiť, bez možnosti zámeny, tento tovar alebo túto službu od tovarov alebo služieb iného pôvodu (rozsudok Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 30).
            60. Vďaka svojej rozlišovacej spôsobilosti ochranná známka umožňuje identifikovať výrobok alebo službu ako pochádzajúce od určitého podniku, a teda ich odlíšiť od výrobku či služby iných podnikov (pozri v tomto zmysle rozsudky Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, EU:C:1999:230, bod 46; Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, bod 35; ako aj Oberbank a i., C‑217/13 a C‑218/13, EU:C:2014:2012, bod 38).
            61. Táto rozlišovacia spôsobilosť sa musí posudzovať na jednej strane so zreteľom na tovary alebo služby, pre ktoré sa ochranná známka prihlasuje, a na strane druhej na predpokladané vnímanie relevantnou skupinou verejnosti, konkrétne priemernými spotrebiteľmi predmetnej kategórie tovarov alebo služieb, ktorí sú priemerne informovaní a primerane pozorní a obozretní (pozri v tomto zmysle rozsudky Koninklijke KPN Nederland, C‑363/99, EU:C:2004:86, bod 34 a citovanú judikatúru; Nestlé, C‑353/03, EU:C:2005:432, bod 25; ako aj Oberbank a i., C‑217/13 a C‑218/13, EU:C:2014:2012, bod 39).
            62. Rozlišovacia spôsobilosť, ktorá tak predstavuje jednu zo všeobecných podmienok požadovaných na to, aby sa mohlo označenie zapísať ako ochranná známka, môže byť vnútorná v súlade s článkom 3 ods. 1 písm. b) smernice 2008/95, alebo sa môže nadobudnúť používaním v zmysle článku 3 ods. 3 tejto smernice.
            63. Pokiaľ ide konkrétne o nadobudnutie rozlišovacej spôsobilosti podľa článku 3 ods. 3 smernice 2008/95, výraz „používanie ochrannej známky ako ochrannej známky“ treba chápať tak, že sa vzťahuje iba na používanie ochrannej známky na účely identifikovania tovaru alebo služby zainteresovanými kruhmi ako tovaru alebo služby pochádzajúcich od určitého podniku (rozsudok Nestlé, C‑353/03, EU:C:2005:432, bod 29).
            64. Je pravda, že Súdny dvor pripustil, že takéto identifikovanie, a teda nadobudnutie rozlišovacej spôsobilosti, môže vyplývať tak z používania jedného prvku zapísanej ochrannej známky ako jej súčasti, ako aj z používania odlišnej ochrannej známky v kombinácii so zapísanou ochrannou známkou. Spresnil však, že v oboch prípadoch záleží na tom, že v dôsledku tohto používania záujmové skupiny skutočne vnímajú tovary alebo služby, navrhnuté výlučne prihlasovanou ochrannou známkou, ako tovary alebo služby pochádzajúce od určitého podniku (rozsudok Nestlé, C‑353/03, EU:C:2005:432, bod 30, ako aj v rámci nariadenia č. 40/94, ktorého článok 7 ods. 3 v podstate zodpovedá článku 3 ods. 3 smernice 2008/95, rozsudok Colloseum Holding, C‑12/12, EU:C:2013:253, bod 27).
            65. Nezávisle od otázky, či sa používanie týka označenia ako súčasti zapísanej ochrannej známky, alebo v kombinácii s ňou, podstatnou podmienkou preto je, aby v dôsledku tohto používania označenie, ktorého zápis ako ochrannej známky sa žiada, mohlo v povedomí dotknutých okruhov verejnosti označovať tovary, ktorých sa týka, ako tovary pochádzajúce od určitého podniku (pozri v tomto zmysle rozsudok Colloseum Holding, C‑12/12, EU:C:2013:253, bod 28).
            66. Treba z toho vyvodiť, ako vyplýva z bodov 48 až 52 návrhov generálneho advokáta, že hoci prihlasovaná ochranná známka mohla nadobudnúť rozlišovaciu spôsobilosť ako súčasť zapísanej ochrannej známky alebo v kombinácii s takou ochrannou známkou, skutočnosťou ostáva, na účely jej zápisu ako ochrannej známky, že prihlasovateľ musí preukázať, že táto ochranná známka musí byť sama spôsobilá, v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami, splniť funkciu identifikovania pôvodu tovaru ako pochádzajúceho od určitého podniku.
            67. S prihliadnutím na tieto úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že na účely zápisu ochrannej známky, ktorá nadobudla na základe svojho používania v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2008/95 rozlišovaciu spôsobilosť, či už ako súčasť zapísanej ochrannej známky, alebo v kombinácii s ňou, prihlasovateľ musí preukázať, že zainteresované kruhy vnímajú tovar alebo službu označenú výlučne touto ochrannou známkou, v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami, ako pochádzajúce od určitého podniku.
            O trovách
            68. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

            Výrok
            Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
            1. Článok 3 ods. 1 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že vylučuje zápis označenia, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru ako ochrannej známky, ak tento tvar obsahuje tri podstatné vlastnosti, z ktorých jedna vyplýva z povahy samotného tovaru, a zvyšné dve sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, avšak za predpokladu, že minimálne jeden z týchto dôvodov zamietnutia uvedených v tomto ustanovení je na dotknutý tvar uplatniteľný v celom rozsahu.
            2. Článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii) smernice 2008/95, ktorý umožňuje zamietnuť zápis označení, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje len na spôsob, akým funguje, a neuplatňuje sa na spôsob, akým je vyrobený.
            3. Na účely zápisu ochrannej známky, ktorá nadobudla na základe svojho používania v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2008/95 rozlišovaciu spôsobilosť, či už ako súčasť zapísanej ochrannej známky, alebo v kombinácii s ňou, prihlasovateľ musí preukázať, že zainteresované kruhy vnímajú tovar alebo službu označenú výlučne touto ochrannou známkou, v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami, ako pochádzajúce od určitého podniku.


Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. februára 1980. # Tito Mencarelli proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Vec 43-79.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. marca 2016.#Daimler AG proti Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochranné známky – Smernica 2008/95/ES – Článok 5 ods. 1 – Reklamy týkajúce sa tretej osoby dostupné na internete – Nedovolené používanie ochrannej známky – Reklamy umiestnené na internet bez vedomia a súhlasu tejto tretej osoby alebo ponechané na internete napriek námietke tejto tretej osoby – Žaloba majiteľa ochrannej známky proti uvedenej tretej osobe.#Vec C-179/15.

text:
         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
      z 3. marca 2016 (
            *1
         )
      „Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Článok 5 ods. 1 — Reklamy týkajúce sa tretej osoby dostupné na internete — Nedovolené používanie ochrannej známky — Reklamy umiestnené na internet bez vedomia a súhlasu tejto tretej osoby alebo ponechané na internete napriek námietke tejto tretej osoby — Žaloba majiteľa ochrannej známky proti uvedenej tretej osobe“
      Vo veci C‑179/15,
      ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Fővárosi Törvényszék (Mestský súd Budapešť, Maďarsko) z 3. apríla 2015 a doručený Súdnemu dvoru 21. apríla 2015, ktorý súvisí s konaním:

         Daimler AG

      proti

         Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.,

      SÚDNY DVOR (druhá komora),
      v zložení: predseda druhej komory M. Ilešič (spravodajca), sudcovia C. Toader, A. Rosas, A. Prechal, a E. Jarašiūnas,
      generálny advokát: M. Wathelet,
      tajomník: A. Calot Escobar,
      so zreteľom na písomnú časť konania,
      so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:

               —

               maďarská vláda, v zastúpení M. Z. Fehér, G. Szima a G. Koós, splnomocnení zástupcovia,

               —

               poľská vláda, v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca,

               —

               Európska komisia, v zastúpení: L. Havas a J. Samnadda, splnomocnení zástupcovia,

         so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
      vyhlásil tento

         Rozsudok

               1

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 5 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).

               2

               Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi spoločnosťou Daimler AG (ďalej len „Daimler“) a Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft. (ďalej len „Együd Garage“), ktorý sa týka objavenia reklám na internete, ktoré Együd Garage označovali za „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“.

         Právny rámec

               3

               Smernica 89/104 bola zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25), ktorá nadobudla účinnosť 28. novembra 2008.

               4

               Článok 5 smernice 2008/95 s názvom „Práva z ochrannej známky“, ktorý bez podstatnej zmeny preberá obsah článku 5 smernice 89/104, stanovuje:
               „1.   Zapísaná ochranná známka priznáva svojmu majiteľovi výlučné práva. Majiteľ má právo zabrániť všetkým tretím osobám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby v obchodnom styku používali:

                        a)

                        akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou pre tovary alebo služby, ktoré sú zhodné s tými, pre ktoré je ochranná známka zapísaná;

                        b)

                        akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej natoľko podobné, a zároveň sú si natoľko podobné príslušné tovary alebo služby, že existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, vrátane pravdepodobnosti asociácie medzi označením a ochrannou známkou.

                  2.   Každý členský štát môže tiež stanoviť, že majiteľ bude mať právo zabrániť všetkým tretím osobám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby používali v obchodnom styku akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej podobné, pre tovary alebo služby, ktoré nie sú podobné tým, pre ktoré je ochranná známka zapísaná, ak má táto ochranná známka v členskom štáte dobré meno a ak by používanie označenia bez náležitého dôvodu znamenalo, že by nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky, alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky bolo na ujmu.
               3.   Ak sú splnené podmienky podľa odsekov 1 a 2, možno zakázať najmä:

                        a)

                        umiestňovať označenie na tovary alebo na ich obal;

                        b)

                        ponúkať tovary alebo ich uvádzať na trh, alebo na tieto účely skladovať pod týmto označením, alebo ponúkať alebo poskytovať takto označené služby;

                        c)

                        dovážať alebo vyvážať takto označený tovar;

                        d)

                        používať toto označenie v obchodnej korešpondencii a v reklame.

                  …“

               5

               Smernica 2008/95 je zrušená s účinnosťou od 15. januára 2019 smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2436 zo 16. decembra 2015 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 336, s. 1), ktorá nadobudla účinnosť 12. januára 2016.

         Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka

               6

               Spoločnosť Daimler, ktorá je výrobcom motorových vozidiel, je majiteľom medzinárodnej obrazovej ochrannej známky Mercedes Benz, reprodukovanej nižšie, ktorá požíva ochranu aj v Maďarsku a vzťahuje sa najmä na automobilové súčiastky.

               7

               Együd Garage je obchodnou spoločnosťou založenou podľa maďarského práva, ktorá pôsobí v oblasti maloobchodu s motorovými vozidlami a ich súčiastkami, ako aj v oblasti ich opráv a údržby. Táto spoločnosť sa špecializuje na predaj výrobkov spoločnosti Daimler a na ich servis.

               8

               Od roku 2007 Mercedes Benz Hungaria Kft. (ďalej len „Mercedes Benz Hungaria“), dcérska spoločnosť spoločnosti Daimler, ktorá nie je účastníčkou tohto konania, a Együd Garage mali uzavretú zmluvu o poskytovaní záručného servisu, ktorej platnosť sa skončila 31. marca 2012.

               9

               Podľa tejto zmluvy mala Együd Garage okrem práva používať vyššie uvedenú ochrannú známku tiež právo uvádzať vo svojich vlastných reklamách označenie „felhatalmazott Mercedes‑Benz szerviz“ („autorizovaný servis Mercedes‑Benz“).

               10

               Kým bola účinná zmluva o poskytovaní záručného servisu, Együd Garage si objednala u Magyar Telefonkönyvkiadó Társaság (ďalej len „MTT“), ktorý ponúka služby on‑line reklamy dostupnej na internetovej stránke www.telefonkonyv.hu, uverejnenie reklamy označujúcej túto spoločnosť ako autorizovaný servis Mercedes‑Benz na obdobie rokov 2011 až 2012.

               11

               Po skončení platnosti uvedenej zmluvy sa Együd Garage usilovala odstrániť akékoľvek používanie predmetnej ochrannej známky, na základe ktorého by verejnosť mohla nadobudnúť mylný dojem, že medzi ňou a spoločnosťou Daimler naďalej existuje zmluvný vzťah.

               12

               Együd Garage žiadala konkrétne MTT o zmenu reklamy tak, aby ju táto už neoznačovala za autorizovaný servis Mercedes‑Benz.

               13

               Navyše Együd Garage prostredníctvom poštovej zásielky požiadala viacerých prevádzkovateľov iných internetových stránok o odstránenie on‑line reklám, ktoré boli uverejnené bez jej súhlasu, najmä bez toho, aby ich Együd Garage objednala, a ktoré označovali túto spoločnosť ako autorizovaný servis Mercedes‑Benz.

               14

               Napriek uvedeným krokom boli on‑line reklamy obsahujúce takéto označenie naďalej šírené na internete. Okrem toho zadanie kľúčových slov „együd“ a „garage“ do vyhľadávača Google viedlo k zoznamu výsledkov uvádzajúcich takéto reklamy, ktorých prvý riadok textu, fungujúci ako link, kvalifikoval Együd Garage ako „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“.

               15

               Za týchto okolností spoločnosť Daimler podala žalobu na vnútroštátnom súde, ktorou žiada na jednej strane určiť, že Együd Garage prostredníctvom uvedených reklám porušuje ochrannú známku Mercedes‑Benz a na druhej strane uložiť Együd Garage povinnosť odstrániť predmetné reklamy, zdržať sa ďalších porušení a uverejniť opravu v denníkoch s celoštátnou a regionálnou pôsobnosťou.

               16

               Együd Garage sa bráni poukázaním na skutočnosť, že s výnimkou reklamy uvádzanej na stránke www.telefonkonyv.hu, neumiestnila na internet žiadnu inú reklamu a že sporné reklamy sa objavili a naďalej sa objavujú nezávisle od jej vôle, bez toho, aby mohla mať akýkoľvek vplyv na ich obsah, objavenie sa alebo odstránenie.

               17

               V tomto kontexte sa spoločnosť Együd Garage obrátila na súkromného znalca, aby preukázala, že bola obeťou veľmi rozšírenej obchodnej praktiky, ktorá spočíva v podstate v tom, že určití poskytovatelia internetových reklamných služieb preberajú reklamy uverejnené na iných reklamných stránkach bez vedomia a súhlasu objednávateľa reklamy s cieľom vytvoriť svoju vlastnú informačnú databázu, ktorá je dostupná bezplatne alebo za úhradu.

               18

               Za týchto okolností Fővárosi Törvényszék (Mestský súd Budapešť, Maďarsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
               „Má sa článok 5 ods. 1 písm. b) [smernice 89/104] vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky môže zabrániť tretej osobe uvedenej v internetovej reklame používať pre služby tejto tretej osoby zhodné so službami alebo s tovarmi, pre ktoré bola zapísaná ochranná známka, označenie, ktoré je zameniteľné s ochrannou známkou a ktoré sa v tejto reklame uvádza tak, že verejnosť môže nadobudnúť mylný dojem, že medzi podnikom tejto tretej osoby a majiteľom ochrannej známky existuje oficiálny obchodný vzťah, aj keď táto reklama nebola na internete umiestnená osobou, ktorá je v nej uvedená, ani v jej mene alebo keď je táto reklama dostupná na internete napriek tomu, že osoba, ktorá je v nej uvedená, prijala márne všetky opatrenia, ktoré možno od nej rozumne vyžadovať, na odstránenie tejto reklamy z internetu?“

         O prejudiciálnej otázke

               19

               Na úvod treba poznamenať, že konanie vo veci samej vychádza zo skutočnosti, že aj napriek ukončeniu zmluvy o poskytovaní záručného servisu, ktorá spájala Mercedes Benz Hungaria s Együd Garage a ktorá Együd Garage umožňovala používať ochrannú známku Mercedes Benz, ako aj označenie „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“ vo svojich vlastných reklamách, reklamy obsahujúce toto označenie týkajúce sa obchodného mena Együd Garage sa naďalej šírili po internete. Keďže táto zmluva bola ukončená 31. marca 2012, teda po zrušení smernice 89/104 smernicou 2008/95, treba konštatovať, že toto konanie sa riadi poslednou uvedenou smernicou a že prejudiciálnu otázku teda treba chápať tak, že sa týka výkladu tejto smernice.

               20

               Okrem toho, hoci táto otázka odkazuje na článok 5 ods. 1 písm. b) smernice 89/104, ktorého znenie prebrala smernica 2008/95, a ktorý sa vzťahuje na hypotézu, keď sú predmetné označenia a/alebo tovary alebo služby, pre ktoré sa tieto označenia používajú, iba podobné, zdá sa na prvý pohľad, ako to uviedla Európska komisia, že na konanie vo veci samej sa vzťahuje skôr hypotéza uvedená v článku 5 ods. 1 písm. a) týchto smerníc a to tzv. hypotéza „dvojitej zhody“, keď tretia osoba používa označenie zhodné s ochrannou známkou pre tovary a služby zhodné s tovarmi a službami, pre ktoré je ochranná známka zapísaná.

               21

               Na jednej strane zdá sa, že reklamy obsahujúce označenie „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“ používajú označenie, ktoré je v podstate zhodné s obrazovou ochrannou známkou Mercedes‑Benz.

               22

               Na druhej strane formulácia prejudiciálnej otázky, zdá sa, naznačuje, že vnútroštátny súd vychádza z predpokladu, podľa ktorého tovary a služby, ktoré ponúka Együd Garage, sú zhodné s tovarmi a službami, pre ktoré je táto ochranná známka zapísaná. V tejto súvislosti z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že používanie značky auta v reklame na informovanie verejnosti o tom, že tretia osoba vykonáva opravy a údržbu vozidiel tejto značky, sa posudzuje v zásade s ohľadom na uvedený článok 5 ods. 1 písm. a), aj keď uvedená ochranná známka nie je pre tieto služby zapísaná (pozri v tomto zmysle rozsudok BMW, C‑63/97, EU:C:1999:82, body 33, 34 a 37 až 39).

               23

               Napriek tomu, keďže z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že vnútroštátny súd chce získať objasnenie k pojmu „používať“ uvedenému v článku 5 ods. 1 smerníc 89/104 a 2008/95, ktorý sa bez rozlišovania vzťahuje na hypotézy vykreslené v uvedenom odseku 1 písm. a) a b), na poskytnutie užitočnej odpovede nie je potrebné určiť s konečnou platnosťou, ktorá z týchto dvoch hypotéz sa v danom prípade uplatňuje.

               24

               Preto treba konštatovať, že svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 2008/95 má vykladať v tom zmysle, že tretia osoba uvádzaná v reklame uverejnenej na internetovej stránke, ktorá obsahuje označenie zhodné alebo podobné ochrannej známke spôsobom, ktorý vytvára dojem, že existuje obchodný vzťah medzi touto osobou a majiteľom ochrannej známky, toto označenie používa, čo by majiteľ mohol na základe tohto ustanovenia zakázať, aj keď reklama nebola umiestnená touto treťou osobou alebo v jej mene, alebo ak táto tretia osoba prijala márne všetky opatrenia, ktoré možno od nej rozumne vyžadovať, na odstránenie tejto reklamy.

               25

               Maďarská a poľská vláda, ako aj Komisia sa domnievajú, že na túto otázku je potrebné odpovedať záporne.

               26

               Na základe uplatnenia článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2008/95 majiteľ ochrannej známky je oprávnený zakázať používanie označenia zhodného s uvedenou ochrannou známkou treťou osobou bez jeho súhlasu, keď k tomuto používaniu dochádza v obchodnom styku pri tovaroch alebo službách zhodných s tými, pre ktoré bola zapísaná ochranná známka, a toto používanie zasahuje alebo je spôsobilé zasahovať do funkcií ochrannej známky, medzi ktorými figuruje nielen základná funkcia ochrannej známky, ktorou je zaručiť spotrebiteľom pôvod tovaru alebo služby (ďalej len „funkcia označenia pôvodu“), ale aj ostatné jej funkcie, napríklad tá, ktorá spočíva v zabezpečení kvality tohto tovaru alebo tejto služby, alebo komunikačná, investičná či reklamná funkcia (pozri v tomto zmysle rozsudky L’Oréal a i., C‑487/07, EU:C:2009:378, bod 58; Google France a Google, C‑236/08 až C‑238/08, EU:C:2010:159, body 49, 77 a 79, ako aj Interflora a Interflora British Unit, C‑323/09, EU:C:2011:604, bod 38).

               27

               Naopak, ak sú predmetné označenia a/alebo tovary alebo služby, pre ktoré sa tieto označenia používajú, iba podobné, na základe článku 5 ods. 1 písm. b) smernice 2008/95 môže majiteľ ochrannej známky takéto používanie označenia zakázať, iba ak z dôvodu existencie pravdepodobnosti zámeny zo strany verejnosti toto používanie narušuje alebo je spôsobilé narušiť funkciu označenia pôvodu (pozri najmä rozsudok Frisdranken Industrie Winters, C‑119/10, EU:C:2011:837, bod 25 a citovaná judikatúra).

               28

               Treba pripomenúť, že Súdny dvor už mal príležitosť konštatovať, že používanie ochrannej známky treťou osobou bez súhlasu majiteľa s cieľom oznámiť verejnosti, že táto tretia osoba vykonáva opravy a údržbu tovarov označených touto ochrannou známkou, alebo že sa špecializuje na tieto tovary, alebo je špecialistom na ne, predstavuje za určitých okolností používanie ochrannej známky v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2008/95, ktoré môže majiteľ ochrannej známky zakázať, pokiaľ sa neuplatnia článok 6 tejto smernice, týkajúci sa obmedzenia účinku ochrannej známky, alebo článok 7 tejto smernice, týkajúci sa vyčerpania práv z ochrannej známky (pozri rozsudok BMW, C‑63/97, EU:C:1999:82, body 42 a 45).

               29

               Pokiaľ ide o reklamy, ktorých sa týka konanie vo veci samej, ktoré označujú Együd Garage ako „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“, treba konštatovať, že tým, že si u MTT objednala reklamu s týmto obsahom s cieľom, aby bola umiestnená na internetovú stránku www.telefonkonyv.hu počas obdobia rokov 2011 až 2012, Együd Garage použila ochrannú známku v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2008/95.

               30

               Objednaním takejto reklamy v kontexte svojich obchodných činností totiž objednávateľ reklamy „používa“ ochrannú známku v „obchodnom styku“ a „pre tovary a služby“, ktoré ponúka svojim zákazníkom, pričom takéto používanie sa priamo uvádza v článku 5 ods. 3 písm. d) smernice 2008/95. Takéto používanie, ak k nemu dochádza bez súhlasu majiteľa ochrannej známky, môže poškodzovať funkciu ochrannej známky ako označenia pôvodu, keďže reklama naznačuje existenciu hospodárskeho prepojenia medzi týmto objednávateľom reklamy a majiteľom (pozri v tomto zmysle rozsudok Interflora a Interflora British Unit, C‑323/09, EU:C:2011:604, bod 45 a citovanú judikatúru).

               31

               Keďže však zmluva o poskytovaní záručného servisu uzavretá medzi Mercedes Benz Hungaria a Együd Garage výslovne umožňovala takéto používanie, treba konštatovať, že k tomuto používaniu došlo so súhlasom majiteľa ochrannej známky a že na základe uplatnenia článku 5 ods. 1 smernice 2008/95 tento majiteľ teda nemôže zakázať, pokiaľ je táto zmluva platná, uvádzanie predmetnej reklamy na internetovej stránke www.telefonkonyv.hu.

               32

               Napriek tomu je nesporné, že aj po ukončení tejto zmluvy sa reklamy označujúce Együd Garage ako „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“ naďalej objavovali tak na internetovej stránke www.telefonkonyv.hu, ako aj na iných internetových stránkach s odkazmi na podniky a že tieto sú predmetom konania vo veci samej.

               33

               Pokiaľ ide na jednej strane o objavenie sa tejto reklamy na internetovej stránke www.telefonkonyv.hu po ukončení uvedenej zmluvy, vnútroštátny súd zistil, že Együd Garage požiadala MTT o úpravu pôvodne objednanej reklamy s cieľom, aby ju už viac neuvádzala ako „autorizovaný servis Mercedes‑Benz“, ale že napriek tejto žiadosti reklama s týmto označením sa naďalej objavovala počas určitého obdobia na uvedenej internetovej stránke.

               34

               Hoci umiestnenie reklamy uvádzajúcej cudziu ochrannú známku on‑line na internetovú stránku s odkazmi možno pripísať objednávateľovi reklamy, ktorý objednal túto reklamu a na pokyn ktorého konal prevádzkovateľ tejto stránky ako poskytovateľ služby (pozri analogicky rozsudky Google France a Google, C‑236/08 až C‑238/08, EU:C:2010:159, body 51 a 52, ako aj Frisdranken Industrie Winters, C‑119/10, EU:C:2011:837, bod 36), tomuto objednávateľovi reklamy však nemožno pripisovať konanie alebo opomenutie takého poskytovateľa, ktorý úmyselne alebo z nedbanlivosti prehliadne výslovné pokyny dané uvedeným objednávateľom reklamy, ktoré smerujú práve k predídeniu tohto používania ochrannej známky. Ak teda uvedený poskytovateľ nevyhovie žiadosti objednávateľa reklamy o odstránenie predmetnej reklamy alebo zmienky o ochrannej známke, ktorá sa v reklame uvádza, objavenie sa tejto zmienky na internetovej stránke s odkazmi už viac nemožno hodnotiť ako používanie ochrannej známky zo strany objednávateľa reklamy.

               35

               Na druhej strane, pokiaľ ide o objavenie sa predmetnej reklamy na iných internetových stránkach s odkazmi na podniky, vnútroštátny súd uvádza, že táto skutočnosť sa môže vysvetľovať praktikami určitých prevádzkovateľov takýchto stránok, ktoré spočívajú v preberaní reklám uverejnených na iných reklamných stránkach bez vedomia a súhlasu objednávateľa reklamy na podporu používania ich internetovej stránky s cieľom vytvoriť u prípadných platiacich používateľov dojem, že sú v styku s populárnou internetovou stránkou, ktorá disponuje solídnou základňou.

               36

               V tejto súvislosti treba konštatovať, že objednávateľovi reklamy nemožno pripisovať nezávislé konanie iných podnikateľských subjektov, ako sú úkony týchto prevádzkovateľov internetových stránok s odkazmi, s ktorými objednávateľ reklamy nemá žiadny priamy alebo nepriamy vzťah a ktorí konajú nie na základe objednávky a na účet tohto objednávateľa reklamy, ale na základe ich vlastnej iniciatívy a v ich vlastnom mene.

               37

               Z bodov 34 a 36 tohto rozsudku vyplýva, že v oboch situáciách, ktoré sa tam uvádzajú, majiteľ ochrannej známky nie je podľa článku 5 ods. 1 písm. a) alebo b) smernice 2008/95 oprávnený konať voči objednávateľovi reklamy s cieľom zakázať mu umiestnenie on‑line reklamy obsahujúcej zmienku o jeho ochrannej známke.

               38

               Tento záver je podporený znením, štruktúrou a cieľom článku 5 smernice 2008/95.

               39

               Pokiaľ ide po prvé o znenie tohto článku 5 ods. 1, treba ako príklad uviesť, že podľa jeho obvyklého významu, pojem „zu benutzen“, „using“, „faire usage“, „usare“, „het gebruik“, „használ“, ktorý je použitý v uvedenom poradí v nemeckom, anglickom, francúzskom, talianskom, holandskom a maďarskom znení tohto ustanovenia, predpokladá aktívne konanie a priame alebo nepriame ovládanie aktu, ktorý predstavuje používanie. Nejde o taký prípad, ak je tento akt uskutočnený nezávislým podnikateľským subjektom, bez súhlasu objednávateľa reklamy alebo dokonca proti jeho výslovnej vôli.

               40

               V nadväznosti na to, pokiaľ ide o štruktúru článku 5 smernice 2008/95, treba konštatovať, že tento článok 5 ods. 3, ktorý uvádza iba demonštratívny výpočet typov používania, ktoré majiteľ ochrannej známky môže zakázať (pozri rozsudok Google France a Google, C‑236/08 až C‑238/08, EU:C:2010:159, bod 65, ako aj citovanú judikatúru), uvádza výlučne aktívne konanie tretích osôb, ako je „umiestňovať“ označenie na tovary a na ich obal, alebo „používať“ označenie v obchodnej korešpondencii a v reklame, „ponúkať“ tovary, „uvádzať ich na trh“, „skladovať“ ich na tieto účely, „dovážať“ alebo „vyvážať“ ich, alebo tiež „ponúkať“ alebo „poskytovať“ služby pod týmto označením.

               41

               Nakoniec pokiaľ ide o cieľ článku 5 ods. 1 smernice 2008/95, z tohto ustanovenia jasne vyplýva, že má za cieľ poskytnúť majiteľovi právny nástroj umožňujúci mu zakázať a tým ukončiť akékoľvek používanie jeho ochrannej známky vykonávané tretími osobami bez jeho súhlasu. Iba tretia osoba, ktorá priamo alebo nepriamo ovláda vykonanie aktu, ktorý predstavuje používanie, však môže skutočne ukončiť toto používanie a tým sa podriadiť uvedenému zákazu.

               42

               Za týchto okolností treba konštatovať, že výklad článku 5 ods. 1 smernice 2008/95 umožňujúci za situácie, ako je situácia v konaní vo veci samej, majiteľovi ochrannej známky zakázať objednávateľovi reklamy sporné používanie z jediného dôvodu, že toto používanie by prípadne mohlo poskytovať objednávateľovi reklamy ekonomickú výhodu, je v rozpore s cieľom tohto ustanovenia, ako aj zásadou impossibilium nulla obligatio est.

               43

               Toto konštatovanie nemá vplyv na možnosť majiteľa žiadať prípadne od objednávateľa reklamy náhradu takejto ekonomickej výhody na základe vnútroštátneho práva, ani na možnosť konať voči prevádzkovateľom predmetných internetových stránok s odkazmi.

               44

               Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na položenú otázku odpovedať, že článok 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 2008/95 sa má vykladať v tom zmysle, že u tretej osoby, ktorá je uvádzaná v reklame uverejnenej na internetovej stránke, ktorá obsahuje označenie zhodné alebo podobné ochrannej známke spôsobom, ktorý vytvára dojem, že existuje obchodný vzťah medzi touto osobou a majiteľom ochrannej známky, nejde o používanie tohto označenia, ktoré by mohol majiteľ na základe tohto ustanovenia zakázať, pokiaľ táto reklama nebola umiestnená touto treťou osobou alebo v jej mene, alebo za predpokladu, že táto reklama bola umiestnená touto treťou osobou alebo v jej mene so súhlasom majiteľa, ak táto tretia osoba výslovne požiadala prevádzkovateľa tejto internetovej stránky, u ktorého si reklamu objednala, o jej odstránenie alebo o odstránenie zmienky o ochrannej známke tam uvedenej.

         O trovách konania

               45

               Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

               Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

                     Článok 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že u tretej osoby, ktorá je uvádzaná v reklame uverejnenej na internetovej stránke, ktorá obsahuje označenie zhodné alebo podobné ochrannej známke spôsobom, ktorý vytvára dojem, že existuje obchodný vzťah medzi touto osobou a majiteľom ochrannej známky, nejde o používanie tohto označenia, ktoré by mohol majiteľ na základe tohto ustanovenia zakázať, pokiaľ táto reklama nebola umiestnená touto treťou osobou alebo v jej mene, alebo za predpokladu, že táto reklama bola umiestnená touto treťou osobou alebo v jej mene so súhlasom majiteľa, ak táto tretia osoba výslovne požiadala prevádzkovateľa tejto internetovej stránky, u ktorého si reklamu objednala, o jej odstránenie alebo o odstránenie zmienky o ochrannej známke tam uvedenej.

                     Podpisy

            (
            *1
         )	Jazyk konania: maďarčina.


Rozsudok Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. decembra 2012.#Ecka Granulate GmbH & Co. KG a non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG proti Európskej komisii.#Hospodárska súťaž – Kartely – Trh s acetylidom vápenatým a horčíkom pre oceliarsky a plynárenský priemysel v EHP s výnimkou Írska, Španielska, Portugalska a Spojeného kráľovstva – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES – Určenie cien a rozdelenie trhu – Pokuty – Zásada zákonnosti trestných činov a trestov – Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 – Poľahčujúce okolnosti – Spolupráca počas správneho konania – Proporcionalita – Platobná schopnosť.#Vec T-400/09.