title: Vec C-170/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf/Riksåklagaren (Voľný pohyb tovaru — Články 28 ES, 30 ES a 31 ES — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zákaz dovozu alkoholických nápojov jednotlivcami — Pravidlo týkajúce sa existencie a fungovania švédskeho monopolu na predaj alkoholických nápojov — Posúdenie — Opatrenie odporujúce článku 28 ES — Odôvodnenie ochranou zdravia a života ľudí — Preskúmanie primeranosti)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf/Riksåklagaren
   (Vec C-170/04) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Články 28 ES, 30 ES a 31 ES - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zákaz dovozu alkoholických nápojov jednotlivcami - Pravidlo týkajúce sa existencie a fungovania švédskeho monopolu na predaj alkoholických nápojov - Posúdenie - Opatrenie odporujúce článku 28 ES - Odôvodnenie ochranou zdravia a života ľudí - Preskúmanie primeranosti)
   (2007/C 170/03)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Högsta domstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf

      Žalovaný: Riksåklagaren
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Högsta domstolen – Výklad článkov 28, 30 a 31 ES – Vnútroštátne ustanovenia o štátnom monopole maloobchodného predaja alkoholických nápojov, ktoré vylučujú priamy dovoz týchto nápojov jednotlivcami
   Výrok rozsudku

               1.

               Vnútroštátne ustanovenie zakazujúce jednotlivcom dovážať alkoholické nápoje, akým je ustanovenie vyplývajúce z kapitoly 4 § 2 prvého odseku zákona o alkoholických nápojoch (alkohollagen) zo 16. decembra 1994, má byť posudzované z hľadiska článku 28 ES a nie článku 31 ES.

               2.

               Opatrenie zakazujúce jednotlivcom dovážať alkoholické nápoje, akým je opatrenie vyplývajúce z kapitoly 4 § 2 prvého odseku zákona o alkoholických nápojoch, predstavuje množstevné obmedzenie dovozu v zmysle článku 28 ES, aj keď predmetný zákon zaväzuje držiteľa maloobchodného monopolu dodať, a teda prípadne doviezť, na žiadosť predmetné nápoje.

               3.

               Opatrenie zakazujúce jednotlivcom dovážať alkoholické nápoje, akým je opatrenie vyplývajúce z kapitoly 4 § 2 prvého odseku zákona o alkoholických nápojoch,

                           —

                           keďže je nevhodné na dosiahnutie cieľa smerujúceho k všeobecnému obmedzeniu konzumácie alkoholu a

                           —

                           nie je primerané vzhľadom na dosiahnutie cieľa smerujúceho k ochrane mladistvých pred škodlivými účinkami uvedenej konzumácie,

                     sa nemôže považovať za odôvodnené podľa článku 30 ES ochranou zdravia a života ľudí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 12.6.2004.


title: Vec T-194/08: Žaloba podaná 21. mája 2008 – Cattin a Cattin/Komisia

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/27

         Žaloba podaná 21. mája 2008 – Cattin a Cattin/Komisia
   (Vec T-194/08)
   (2008/C 197/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: R. Cattin & Cie (Bimbo, Stredoafrická republika) a Yves Cattin (Cadiz, Španielsko) (v zastúpení: B. Wägenbaur, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie celkom 18 946 139 EUR žalobkyni za vzniknutú majetkovú ujmu,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 100 000 EUR žalobkyni za vzniknutú nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 150 000 EUR žalobcovi na základe vzniknutej nemajetkovej ujmy,

               —

               upraviť tieto sumy o úroky z omeškania plynúce odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do skutočného zaplatenia v ročnej sadzbe rovnajúcej sa úrokovej sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie, zvýšenej o 2 percentuálne body, nie však vo väčšej výške než 6 %,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania žalobkyni a žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalujúca spoločnosť, ktorá sa zameriava na výrobu, spracovanie a vývoz kávy zo Stredoafrickej republiky, bola vylúčená z refundácie pohľadávok prostredníctvom prostriedkov z Európskeho rozvojového fondu (ERF), ktoré mala voči štátnemu orgánu „Soutien Café“, ktorý bol vytvorený s cieľom podporovať cenu kávy počas veľkého poklesu cien na konci 80-tych rokov. Žalujúca spoločnosť bola vylúčená z refundácie, pretože na základe správy o audite vykonanom na základe požiadavky vnútroštátnych orgánov bola pravdepodobne spreneverená spoločníkmi spoločnosti určitá časť prostriedkov zo zisku. Žalujúca spoločnosť musela, v nadväznosti na toto vylúčenie, zastaviť všetky aktivity a prepustiť 800 stálych zamestnancov pracujúcich na jej plantážach.
   Na podporu ich žaloby žalobcovia predovšetkým namietajú po prvé porušenie ich práva na obhajobu v rozsahu, v akom nebola žalujúca spoločnosť vypočutá pri vypracovávaní správy o audite, ktorá dospela k záveru zneužitia prostriedkov, a po druhé prezumpcie neviny, pretože nebol predložený žiadny nevyvrátiteľný dôkaz, ktorý by podporoval tento záver.
   Ďalej žalobcovia namietajú aj dôvod vychádzajúci z porušenia zásad účinnej súdnej ochrany, právnej istoty a povinnosti odôvodnenia, pretože žalujúca spoločnosť bola, vylúčená z refundácie bez toho, aby jej Komisia adresovala akékoľvek rozhodnutie, a bez toho, aby bola formálne informovaná o odporúčaniach zo správy o audite, na ktorých je založené uvedené vylúčenie.
   Nakoniec žalobcovia zdôrazňujú, že Komisia porušila zásady náležitej starostlivosti a riadnej správy vecí verejných, že na žiadosti týkajúce sa prípadu žalujúcej spoločnosti adresované Komisii vnútroštátnymi orgánmi nebolo odpovedané a že správa o audite, ktorá je založená na zlých číslach, vyžaduje nové znalecké preskúmanie, čo Komisia uznala, ale nevykonala.


title: Vec T-565/08: Žaloba podaná 17. decembra 2008 – Corsica Ferries France/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/38

         Žaloba podaná 17. decembra 2008 – Corsica Ferries France/Komisia
   (Vec T-565/08)
   (2009/C 55/68)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Corsica Ferries France SAS (Bastia, Francúzsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 8. júla 2008 týkajúce sa pomoci na reštrukturalizáciu, ktorú Francúzsko zamýšľa poskytnúť v prospech Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3182 v konečnom znení z 8. júla 2008, ktorým Komisia potvrdila, že:

               —

               kompenzácia vo výške 53,48 milióna eur vyplatená Francúzskou republikou v prospech Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (ďalej len „SNCM“) na základe povinností verejnej služby predstavuje protiprávnu štátnu pomoc, ktorá je ale zlučiteľná so spoločným trhom,

               —

               záporná predajná cena SNCM vo výške 158 miliónov eur, prevzatie sociálnych opatrení voči zamestnancom vo výške 38,5 milióna eur spoločnosťou Compagnie Générale Maritime et Financière (ďalej len „CGMF“) a s tým spojené zvýšenie základného imania SNCM vykonané spoločnosťou CGMF vo výške 8,75 milióna eur nepredstavujú štátnu pomoc a

               —

               pomoc na reštrukturalizáciu vo výške 15,81 milióna eur, ktorú Francúzska republika poskytla v prospech SNCM, predstavuje protiprávnu štátnu pomoc, ktorá je ale zlučiteľná so spoločným trhom.

         Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby dva dôvody, ktoré sú založené:

               —

               na nedostatočnom odôvodnení, ako aj na porušení práva žalobkyne na obranu a práva na účinné súdne preskúmanie, pretože v napadnutom rozhodnutí bolo príliš veľa dôležitých údajov a informácií zamlčaných a žalobkyňa tým bola zbavená možnosti pochopiť obsah, odôvodnenie a dosah rozhodnutia,

               —

               na porušení článkov 87 ES a 88 ES a ich vykonávacích pravidiel, predovšetkým usmernení Spoločenstva pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach, vyplývajúcom z chybného alebo neúplného posúdenia kapitálového vkladu vo výške 53,48 milióna eur ako kompenzácie za povinnosti verejnej služby, postúpenia SNCM za zápornú predajnú cenu vo výške 158 miliónov eur, kapitálového vkladu CGMF vo výške 8,75 milióna eur, sociálnych opatrení vo výške 38,5 miliónov eur a zostávajúcej sumy 22,5 milióna eur, ktorá bola oznámená ako pomoc na reštrukturalizáciu.


title: Rozsudok súdneho dvora (druhá komora) z 15. júla 2004 vo veci C-272/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike (Nesplnenie povinnosti štátu — Smernica č. 76/160/EHS — Kvalita vody určenej na kúpanie — Nerešpektovanie medzných hodnôt — Neidentifikovanie všetkých vnútorných kúpacích oblastí existujúcich v Portugalsku — Nedostatočný počet zozbieraných vzoriek)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 15. júla 2004
   vo veci C-272/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátu - Smernica č. 76/160/EHS - Kvalita vody určenej na kúpanie - Nerešpektovanie medzných hodnôt - Neidentifikovanie všetkých vnútorných kúpacích oblastí existujúcich v Portugalsku - Nedostatočný počet zozbieraných vzoriek)
   (2004/C 228/02)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vo veci C-272/01, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. T. Figueiraová a G. Valero Jordan) proti Portugalskej republike (splnomocnení zástupcovia: L. Fernandes, M. Telles Romãoová a M. João Loisová), predmetom ktorej je návrh, aby Súdny dvor vyslovil, že Portugalská republika tým, že neprijala všetky opatrenia nevyhnutné na to, aby zabezpečila, že kvalita vody určenej na kúpanie bude v súlade s medznými hodnotami stanovenými podľa článku 3 smernice Rady č. 76/160/EHS z 8. decembra 1975 o kvalite vody určenej na kúpanie (Ú. v. ES 1976 L 31 s. 1),

               —

               nerešpektovala minimálny počet odberov vzoriek, stanovených v prílohe tejto smernice a

               —

               neidentifikovala všetky vnútorné kúpacie oblasti existujúce v Portugalsku,

               —

               si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 odsek 1, v spojení s článkom 1 odsek 2 a článkom 3, ako aj z prílohy tejto smernice a z článku 6 odsek 1 a 2 tejto smernice,

         Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda C. W. A. Timmermans, sudcovia: C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues a N. Colnericová (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 15. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Portugalská republika tým, že neprijala všetky nevyhnutné opatrenia na to, aby zabezpečila, že kvalita vody určenej na kúpanie bude v súlade s povinnými medznými hodnotami stanovenými podľa článku 3 smernice Rady č. 76/160/EHS z 8. decembra 1975 o kvalite vody určenej na kúpanie, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 odsek 1 tejto smernice, v spojení s ustanoveniami článku 3 a prílohy tejto smernice.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Žiadny účastník nemá nárok na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 245 z 1.9.2001


title: Stanovisko 2/15: Stanovisko Súdneho dvora (plénum) zo 16. mája 2017 – Európska komisia (Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Dohoda o voľnom obchode medzi Európskou úniou a Singapurskou republikou — Dohoda „novej generácie“ dojednaná po nadobudnutí platnosti Zmlúv o EÚ a o FEÚ — Právomoc na uzavretie dohody — Článok 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ — Spoločná obchodná politika — Článok 207 ods. 1 ZFEÚ — Obchod s tovarom a službami — Priame zahraničné investície — Verejné obstarávanie — Obchodné aspekty duševného vlastníctva — Hospodárska súťaž — Obchod s tretími štátmi a trvalo udržateľný rozvoj — Sociálna ochrana pracovníkov — Ochrana životného prostredia — Článok 207 ods. 5 ZFEÚ — Služby v oblasti dopravy — Článok 3 ods. 2 ZFEÚ — Medzinárodná dohoda, ktorou môžu byť dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti — Predpisy sekundárneho práva Únie v oblasti slobodného poskytovania služieb v oblasti dopravy — Iné než priame zahraničné investície — Článok 216 ZFEÚ — Dohoda potrebná na dosiahnutie jedného z cieľov stanovených Zmluvami — Voľný pohyb kapitálu a platieb medzi členskými štátmi a tretími štátmi — Postupnosť zmlúv v oblasti investícií –Nahradenie zmlúv v oblasti investícií medzi členskými štátmi a Singapurskou republikou — Urovnávanie sporov medzi investorom a štátom — Urovnávanie sporov medzi zmluvnými stranami)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/3

         Stanovisko Súdneho dvora (plénum) zo 16. mája 2017 – Európska komisia
   (Stanovisko 2/15) (1)

   ((Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Dohoda o voľnom obchode medzi Európskou úniou a Singapurskou republikou - Dohoda „novej generácie“ dojednaná po nadobudnutí platnosti Zmlúv o EÚ a o FEÚ - Právomoc na uzavretie dohody - Článok 3 ods. 1 písm. e) ZFEÚ - Spoločná obchodná politika - Článok 207 ods. 1 ZFEÚ - Obchod s tovarom a službami - Priame zahraničné investície - Verejné obstarávanie - Obchodné aspekty duševného vlastníctva - Hospodárska súťaž - Obchod s tretími štátmi a trvalo udržateľný rozvoj - Sociálna ochrana pracovníkov - Ochrana životného prostredia - Článok 207 ods. 5 ZFEÚ - Služby v oblasti dopravy - Článok 3 ods. 2 ZFEÚ - Medzinárodná dohoda, ktorou môžu byť dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti - Predpisy sekundárneho práva Únie v oblasti slobodného poskytovania služieb v oblasti dopravy - Iné než priame zahraničné investície - Článok 216 ZFEÚ - Dohoda potrebná na dosiahnutie jedného z cieľov stanovených Zmluvami - Voľný pohyb kapitálu a platieb medzi členskými štátmi a tretími štátmi - Postupnosť zmlúv v oblasti investícií –Nahradenie zmlúv v oblasti investícií medzi členskými štátmi a Singapurskou republikou - Urovnávanie sporov medzi investorom a štátom - Urovnávanie sporov medzi zmluvnými stranami))
   (2017/C 239/03)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Európska komisia (v zastúpení: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig a M. Kocjan, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

   Dohoda o voľnom obchode medzi Európskou úniou a Singapurskou republikou patrí do výlučnej právomoci Únie, s výnimkou nasledujúcich ustanovení, ktoré patria do delenej právomoci medzi Úniou a členskými štátmi:

               —

               ustanovenia oddielu A (Ochrana investícií) kapitoly 9 (Investície) tejto dohody v rozsahu, v akom sa týkajú iných než priamych investícií medzi Úniou a Singapurskou republikou,

               —

               ustanovenia oddielu B (Urovnávanie sporov medzi investorom a štátom) tejto kapitoly 9 a

               —

               ustanovenia kapitoly 1 (Ciele a všeobecné vymedzenie pojmov), kapitoly 14 (Transparentnosť), kapitoly 15 (Urovnávanie sporov medzi zmluvnými stranami), kapitoly 16 (Mediačný mechanizmus) a kapitoly 17 (Inštitucionálne, všeobecné a záverečné ustanovenia) uvedenej dohody v rozsahu, v akom sa týkajú ustanovení uvedenej kapitoly 9, ak tieto ustanovenia patria do delenej právomoci medzi Úniou a členskými štátmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 363, 3.11.2015.


title: Vec T-322/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. mája 2013 — Al-Faqih a MIRA/Rada a Komisia ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté proti osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom — Zmrazenie prostriedkov — Vymazanie zo zoznamu dotknutých osôb — Zastavenie konania“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/78

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. mája 2013 — Al-Faqih a MIRA/Rada a Komisia
   (Vec T-322/09) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté proti osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom - Zmrazenie prostriedkov - Vymazanie zo zoznamu dotknutých osôb - Zastavenie konania)
   2013/C 225/174
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Saad Al-Faqih (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Movement for Islamic Reform in Arabia (MIRA) (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Jones, barrister, a A. Raja, solicitor)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne R. Szostak a E. Finnegan, neskôr E. Finnegan a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia) a Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294), zmeneného a doplneného štyridsiaty druhýkrát nariadením Komisie (ES) č. 14/2005 z 5. januára 2005 (Ú. v. EÚ L 5, s. 10), štyridsiaty ôsmykrát nariadením Komisie (ES) č. 1190/2005, z 20. júla 2005 (Ú. v. EÚ L 193, s. 27), sedemdesiaty piatykrát nariadením Komisie (ES) č. 492/2007 z 3. mája 2007 (Ú. v. EÚ L 116, s. 5), ako aj sto šestnásty krát nariadením Komisie (ES) č. 1102/2009 zo 16. novembra 2009 (Ú. v. EÚ L 303, s. 39) a/alebo návrh na zrušenie nariadení č. 14/2005, 1190/2005, 492/2007 a 1102/2009 v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcov

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Rada Európskej únie a Európska komisia sú povinné solidárne nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-36/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  30. marca 2006  – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie (Nariadenie (ES) č. 1954/2003 — Články 3, 4 a 6 — Riadenie rybolovného výkonu — Rybolovné oblasti a zdroje Spoločenstva — Akt o podmienkach pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky a o úpravách zmlúv — Neoddeliteľnosť — Neprípustnosť)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. marca 2006 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Vec C-36/04) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 1954/2003 - Články 3, 4 a 6 - Riadenie rybolovného výkonu - Rybolovné oblasti a zdroje Spoločenstva - Akt o podmienkach pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky a o úpravách zmlúv - Neoddeliteľnosť - Neprípustnosť)
   (2006/C 143/11)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Monteiro, a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie článkov 3, 4 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 zo 4. novembra 2003 o riadení rybárskeho úsilia týkajúceho sa určitých rybolovných oblastí a zdrojov spoločenstva, ktorým sa mení nariadenie (EHS) č. 2847/93 a zrušujú nariadenia č. 685/95 a (ES) č. 2027/95
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Vec T-399/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. októbra 2013 — KO-Invest/ÚHVT — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. októbra 2013 — KO-Invest/ÚHVT — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
   (Vec T-399/13) (1)

   2013/C 359/38
   Jazyk konania: poľština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 28.9.2013.


title: Vec C-91/17 P: Odvolanie podané 20. februára 2017: Cellnex Telecom S.A., predtým Abertis Telecom S.A., proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. decembra 2016 v spojených veciach T-37/15 a T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. a Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Európska komisia

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/8

         Odvolanie podané 20. februára 2017: Cellnex Telecom S.A., predtým Abertis Telecom S.A., proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. decembra 2016 v spojených veciach T-37/15 a T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. a Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Európska komisia
   (Vec C-91/17 P)
   (2017/C 129/10)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Cellnex Telecom S.A., predtým Abertis Telecom S.A. (v zastúpení: J. Buendía Sierra a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia a SES Astra

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               definitívne rozhodnúť o žalobe o neplatnosť a zrušiť rozhodnutie Komisie a

               —

               zaviazať Európsku komisiu a spoločnosť SES Astra na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozsudkom bolo potvrdené rozhodnutie Komisie o štátnej pomoci týkajúcej sa rôznych opatrení prijatých verejnými orgánmi autonómneho spoločenstva Kastília-La Manacha s cieľom zabezpečiť, aby signál digitálneho terestriálneho televízneho vysielania (DTT) bol prenášaný do vzdialených oblastí, v ktorých žije menej ako 2,5 % obyvateľstva. V tomto rozhodnutí Komisia pripustila, že z faktického hľadiska by bez verejného zásahu trh túto službu neponúkal. Napriek tomu v rozhodnutí spochybňuje skutočnosť, že španielske právne predpisy kvalifikujú túto činnosť ako službu všeobecného hospodárskeho záujmu, a to s tým, že z formálneho hľadiska verejné orgány nedefinovali túto činnosť „jednoznačne“ ako verejnú službu ani jej poskytovaním nikoho nepoverili. Rovnako uvádza, že tieto orgány v každom prípade nemajú oprávnenie zvoliť v rámci úpravy služby všeobecného hospodárskeho záujmu určitú technológiu.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody spočívajúce v nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa mal Všeobecný súd dopustiť v napadnutom rozsudku pri výklade článku 14, článku 106 ods. 2 a článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ako aj Protokolu č. 26 ZFEÚ o službách všeobecného záujmu.
   V odvolaní sa konkrétne uvádza, že v napadnutom rozsudku Všeobecný súd pochybil v tom, že:

               —

               pri posudzovaní jednotlivých aktov definujúcich a zadávajúcich služby všeobecného hospodárskeho záujmu prekročil hranicu „zjavne nesprávneho posúdenia“,

               —

               neprimerane obmedzil „širokú diskrečnú právomoc“, ktorú členské štáty majú tak pri definovaní, ako aj pri „úprave služby všeobecného hospodárskeho záujmu“, a ktorá teda zahŕňa voľbu podrobných podmienok poskytovania služby všeobecného hospodárskeho záujmu a voľbu konkrétnej technológie, a to bez ohľadu na to, či sú obsiahnuté v definujúcom alebo v samostatnom akte,

               —

               posudzoval platné španielske právo, pričom skreslil znenie posudzovaných ustanovení a judikatúry, v ktorej sú vyložené, pričom sám ich vyložil spôsobom, ktorý je v zjavnom rozpore s ich obsahom a niektorým údajom pripísal význam, ktorý v súvislosti s inými údajmi nemajú,

               —

               nedospel k záveru, že k „definovaniu“ služby všeobecného hospodárskeho záujmu a k „povereniu“ jedného alebo viacerých podnikov službou všeobecného hospodárskeho záujmu môže dôjsť jedným alebo viacerými aktmi,

               —

               nedospel k záveru, že „definovanie“ služby všeobecného hospodárskeho záujmu a „poverenie“ nemusí byť vyjadrené použitím jednej konkrétnej formulácie alebo výrazu, ale vyžaduje faktickú a funkčnú analýzu a

               —

               údajne prijaté zvýhodnenie stanovil ako celkovú sumu podľa zmlúv uzavretých verejnými orgánmi a neprihliadal na to, že táto suma nie je nenávratnou dotáciou, ale protiplnením za tovary a služby, ktoré dotknutý podnik poskytuje štátu.


title: Vec C-547/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – The Queen, na návrh: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2014/40/EÚ — Článok 7, článok 18 a článok 24 ods. 2 a 3 — Článok 8 ods. 3, článok 9 ods. 3, článok 10 ods. 1 písm. a), c) a g) a články 13 a 14 — Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov — Platnosť — Právny základ — Článok 114 ZFEÚ — Zásada proporcionality — Zásada subsidiarity — Základné práva Únie — Sloboda prejavu — Charta základných práv Európskej únie — Článok 11)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – The Queen, na návrh: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health
   (Vec C-547/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2014/40/EÚ - Článok 7, článok 18 a článok 24 ods. 2 a 3 - Článok 8 ods. 3, článok 9 ods. 3, článok 10 ods. 1 písm. a), c) a g) a články 13 a 14 - Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov - Platnosť - Právny základ - Článok 114 ZFEÚ - Zásada proporcionality - Zásada subsidiarity - Základné práva Únie - Sloboda prejavu - Charta základných práv Európskej únie - Článok 11))
   (2016/C 243/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: The Queen, na návrh: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited

      Žalovaná: Secretary of State for Health

      za účasti: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd, Joh. Wilh. von Eicken GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 24 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES sa má vykladať v tom zmysle, že členské štátu môžu zachovať alebo zavádzať ďalšie požiadavky v súvislosti s aspektmi štandardizácie balenia tabakových výrobkov, ktoré nie sú harmonizované touto smernicou.

               2.

               Článok 13 ods. 1 smernice 2014/40 sa má vykladať v tom zmysle, že zakazuje na etiketu jednotkových balení, na vonkajšie balenie, ako aj na samotné tabakové výrobky umiestňovať informácie, ktoré sú predmetom tohto ustanovenia, hoci by aj boli vecne správne.

               3.

               Preskúmanie prejudiciálnych otázok, ktoré položil High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) [Vyšší Súdny dvor (Anglicko a Wales), divízia Queen’s Bench (správna komora)], neodhalilo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 7, článku 18 a článku 24 ods. 2 a 3 smernice 2014/40, ako aj na platnosť ustanovení uvedených v hlave II kapitole II tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 16.2.2015.


title: Vec C-102/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Focșani (Rumunsko) 24. februára 2010 — Frăsina Bejan/Tudorel Mușat

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Focșani (Rumunsko) 24. februára 2010 — Frăsina Bejan/Tudorel Mușat
   (Vec C-102/10)
   2010/C 113/47
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Focșani

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Frăsina Bejan

      Žalovaný: Tudorel Mușat

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporujú ustanovenia článku 40a zákona č. 136/1995 (1) a článkov 1 až 6, a predovšetkým ustanovenia článku 3 a článku 6 dekrétu č. 3111/2004 Comisia de Supraveghere a Asigurărilor (2) (Komisia pre dohľad nad poisťovníctvom), v spojení s článkom 10 ods. 3 zákona č. 136/1995, ustanoveniam článku 169 ZFEÚ (predtým článok 153 ES)?

               2.

               V prípade, že vnútroštátne právo členského štátu stanovuje, že poškodená osoba nemá nárok na náhradu škody na základe zmluvy o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel v prípadoch, keď: nehoda bola spôsobená úmyselne; nehoda vznikla následkom skutočností, ktoré sú trestnoprávne sankcionované v zmysle zákona o cestnej premávke ako úmyselné trestné činy; k nehode došlo v okamihu, keď sa osoba zodpovedná za úmyselný trestný čin snažila ujsť poriadkovým silám; keď osoba zodpovedná za vzniknutú škodu viedla vozidlo bez súhlasu poistenej osoby — sú tieto ustanovenia neprimerane obmedzujúce, pokiaľ ide o plnenie sledovaného cieľa (konkrétne cieľa spoločenskej ochrany, a to záruky pre poškodeného, že získa náhradu za škodu spôsobenú na jeho majetku), a idú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na jeho dosiahnutie?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku diskriminuje stanovené obmedzenie poškodenú osobu v porovnaní s občanmi ostatných členských štátov EÚ, ktorí sú vylúčení z nároku na náhradu škody iba v prípadoch stanovených v článku 2 ods. 1 zarážkach 1 až 3 Druhej smernice Rady 84/5/EHS (3) z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel?

               4.

               Predstavujú výnimky z poistného rizika, stanovené vnútroštátnou právnou úpravou v danej situácii, obmedzenie slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb upravených v článku 49 ZFEÚ (predtým článok 43 ES) a článku 56 ZFEÚ (predtým článok 49 ES), v spojení so smernicou Rady 92/49/EHS (4) z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (tretia smernica o neživotnom poistení)?

               5.

               Ak vnútroštátne právo členského štátu EÚ stanovuje, že obeť cestnej nehody môže od zodpovednej osoby požadovať náhradu výdavkov spojených s opravou či prípadne náhradou motorového vozidla, ako aj možných ďalších výdavkov, možno považovať oslobodenie poisťovateľa od povinnosti nahradiť poškodenej osobe škodu, ktorá vnikla pri dopravnej nehode v počiatočnej fáze (hneď po dopravnej nehode) s tým, že následne v závislosti od rozhodnutia sporu a predovšetkým od určenia osoby zodpovednej za škodu, bude môcť poisťovateľ podať žalobu, ktorej predmetom je regresný nárok, čím sa uľahčí rýchle a účinné zaplatenie odškodného a zabráni sa, ak je to možné, nákladným súdnym konaniam, ktoré by pre účastníkov konania mohli znamenať zmarenie možnosti uplatnenia vlastných práv, aj v situácii, v ktorej by sa mohli uplatniť ustanovenia smernice 2003/8/ES (5) a odporúčania č. R(81)7 a (93)1, za svojvoľné a odporujúce samotným odôvodneniam všetkých smerníc o zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel?

               6.

               V prípade zápornej odpovede na piatu otázku ide o rozpor s odôvodnením č. 21 (preambuly) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES (6) z 11. mája 2005 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel?

               7.

               Má vylúčenie žalobkyne z nároku na odškodné v predmetnej veci, na základe zmluvy o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla, voči nej diskriminačný charakter v porovnaní s ostatnými osobami, ktoré by boli odškodnené aj vtedy, ak by osoba zodpovedná za škodu nebola známa alebo nebola poistená, pri zohľadnení skutočnosti, že žalobkyňa podpísala zmluvu o povinnom poistení aj o dobrovoľnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, a na dosť vysoké sumy, avšak bez toho, že by jej majetok bol akokoľvek chránený?

               8.

               Je vnútroštátny súd jediný príslušný rozhodnúť o tom, či určitý subjekt, ak tým je predmetná poisťovacia spoločnosť, spĺňa podmienky, ktoré umožňujú odvolať sa pred týmto súdom na ustanovenia smernice, ktorá má priame účinky, a v prípade kladnej odpovede, aké sú tieto podmienky?

               9.

               Môže neprebratie smernice 2005/14/ES do vnútroštátneho právneho poriadku (hoci lehota na jej prebratie uplynula 11. júna 2007), a predovšetkým jej odôvodnenia 20 až 22, poškodiť žalobkyňu prostredníctvom porušenia jej základného práva, a to práva užívať svoj majetok, hoci v súčasnosti smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES (7) zrušila smernice I až V o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (72/166/EHS, 84/5/EHS, 90/232/EHS, 2000/26/ES a 2005/14/ES), vzhľadom na to, že všetky uvedené právne úpravy sú obsiahnuté v znení novej smernice ES, ktorá v oveľa väčšom rozsahu než zrušené ustanovenia chráni právo osoby poškodenej následkom dopravnej nehody?

               10.

               Môže sa vnútroštátny súd ex offo odvolávať na porušenie ustanovenia práva Európskej únie a rozhodnúť o neplatnosti výnimky z poistného rizika v prípade, keď poškodená osoba, teda spotrebiteľ, nebola informovaná o výnimkách (situáciách, kde poistenie neplatí, v rozpore s ustanoveniami smernice 2005/14/ES), ako aj v prípade, keď poisťovacia spoločnosť stanovila ďalšie výnimky okrem tých, ktoré stanovuje rámcový zákon o poistení č. 136/1995, a to aj keď oprávnená osoba túto neplatnosť pred súdom nenavrhla a vnútroštátna právna úprava prebrala smernicu 93/13/ES (8) zákonom č. 193/2000 (9) — Monitorul Oficial al României (Úradný vestník Rumunska), časť I [č. 560 z 10. novembra 2000] (doplnený zákonom č. 363/2006 o nekalých podmienkach v zmluvách uzavretých medzi obchodníkmi a spotrebiteľmi — Monitorul Oficial č. 899 z 28. decembra 2007)?

      (1)  Zákon č. 136/1995 o poistení a zaistení v Rumunsku, Monitorul Oficial č. 303 z 30. decembra 1995, časť I.

      (2)  Monitorul Oficial z 23. decembra 2004, časť I.

      (3)  Druhá smernica Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 8, s. 17; Mim. vyd. 06/007, s. 3).

      (4)  Smernica Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica o neživotnom poistení) (Ú. v. ES L 228, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 346).

      (5)  Smernica Rady 2003/8/ES z 27. januára 2003 o zlepšení prístupu k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel týkajúcich sa právnej pomoci pri takýchto sporoch (Ú. v. ES L 26, s. 41; Mim. vyd. 19/006, s. 90).

      (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 149, s. 14).

      (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 263, s. 11).

      (8)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

      (9)  Zákon č. 193/2000 o nekalých podmienkach v zmluvách uzavretých medzi obchodníkmi a spotrebiteľmi, Monitorul Oficial z 10. novembra 2000, časť I, č. 560 doplnený zákonom č. 363/2006 o nekalých podmienkach v zmluvách uzavretých medzi obchodníkmi a spotrebiteľmi a ktorým sa preberajú európske predpisy o ochrane spotrebiteľov, Monitorul Oficial z 28. decembra 2007, č. 899, časť I.


title: Vec C-87/16 P: Odvolanie podané 11. februára 2016: Kenzo Tsujimoto proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. decembra 2015 vo veci T-528/13, Kenzo/EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE)

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/2

         Odvolanie podané 11. februára 2016: Kenzo Tsujimoto proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. decembra 2015 vo veci T-528/13, Kenzo/EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Vec C-87/16 P)
   (2016/C 428/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Kenzo Tsujimoto (v zastúpení: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Kenzo, Európsky úrad pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Uznesením z 21. júla 2016 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec F-104/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. novembra 2013 — Bartha/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie EPSO/AD/56/06 — Opätovné otvorenie výberového konania — Opatrenia na vykonanie rozsudku F-50/08)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/20

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. novembra 2013 — Bartha/Komisia
   (Vec F-104/11) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie EPSO/AD/56/06 - Opätovné otvorenie výberového konania - Opatrenia na vykonanie rozsudku F-50/08)
   2013/C 377/45
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gabór Bartha (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Homoki, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, V. Bottka, A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia EPSO o opätovnom otvorení verejného výberového konania EPSO/AD/56/06, ako aj rozhodnutia výberovej komisie výberového konania týkajúceho sa výsledkov výberového konania EPSO/AD/56/06 — Administrátor platovej triedy AD 5 s maďarským občianstvom a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Bartha znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2013, s. 68.


title: Vec C-545/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. marca 2016 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/36

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. marca 2016 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-545/15) (1)

   (2016/C 260/44)
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Vec T-428/15: Žaloba podaná 30. júla 2015 – Schräder/CPVO – Hansson (SUMOST-02)

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/18

         Žaloba podaná 30. júla 2015 – Schräder/CPVO – Hansson (SUMOST-02)
   (Vec T-428/15)
   (2015/C 328/18)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Nemecko) (v zastúpení: T. Leidereiter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred CPVO

      Prihlasovateľ: žalobca.

      Dotknutá sporná odroda rastlín:„SUMOST-02“ – prihláška č. 2001/1759.

      Konanie pred CPVO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie odvolacieho senátu CPVO z 24. februára 2015 vo veci A007/2009.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil CPVO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 48 ods. 4 nariadenia č. 2100/94,

               —

               porušenie článku 7 nariadenia č. 2100/94 a porušenie pravidla týkajúceho dôkazného bremena a predkladania dôkazov.


title: Vec C-105/16 P: Odvolanie podané 19. februára 2016: Poľská republika proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. decembra 2015 vo veci T-367/13, Poľská republika/Európska komisia

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/20

         Odvolanie podané 19. februára 2016: Poľská republika proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. decembra 2015 vo veci T-367/13, Poľská republika/Európska komisia
   (Vec C-105/16 P)
   (2016/C 136/26)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 3. decembra 2015 vo veci T-367/13, Poľská republika/Európska komisia, v časti, v ktorej zamietol prvú výhradu týkajúcu sa požiadavky, aby bolo minimálne 50 % finančnej pomoci vyčlenených na reštrukturalizačné opatrenia, vznesenú v rámci prvého žalobného dôvodu v žalobe o neplatnosť vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/214/EÚ z 2. mája 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2013) 2436] (1),

               —

               zrušiť vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/214/EÚ z 2. mája 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), v časti, v ktorej bola vykonaná extrapolovaná oprava výdavkov oznámených Poľskou republikou na podpora pre polosamozásobiteľské farmy vo výške 11 %, o 4 583 950,92 eura a 39 583 726,30 eura,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania na obidvoch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Poľská republika navrhuje zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 3. decembra 2015 vo veci T-367/13, Poľská republika/Európska komisia, v časti, v ktorej zamietol prvú výhradu týkajúcu sa požiadavky, aby bolo minimálne 50 % finančnej pomoci vyčlenených na reštrukturalizačné opatrenia, vznesenú v rámci prvého žalobného dôvodu v žalobe o neplatnosť vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/214/EÚ z 2. mája 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2013) 2436] (Ú. v. EÚ L 123, s. 11), zrušiť toto rozhodnutie v časti, v ktorej bola vykonaná extrapolovaná oprava výdavkov oznámených Poľskou republikou na podporu pre polosamozásobiteľské farmy vo výške 11 %, o 4 583 950,92 eura a 39 583 726,30 eura, a zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania na obidvoch stupňoch.
   V napadnutom rozsudku Všeobecný súd zamietol žalobu Poľskej republiky o neplatnosť rozhodnutia Komisie, v ktorom bolo stanovené, že výdavky na podporu pre polosamozásobiteľské farmy oznámené Poľskou republikou budú podliehať finančným opravám vo výške 8 292 783,94 eura a 71 610 559,39 eura.
   V súvislosti s výdavkami na podpora pre polosamozásobiteľské farmy Komisia vyčítala Poľskej republike päť porušenia, medzi iným aj nesplnenie požiadavky článku 33b nariadenia č. 1257/1999 (2), aby poľnohospodár použil minimálne 50 % pomoci na reštrukturalizačné opatrenia. Toto porušenie bolo dôvodom, aby Komisia vykonala extrapolovanú opravu vo výške 11 % výdavkov oznámených na podporu pre polosamozásobiteľské farmy, ktorá zodpovedá percentuálnemu podielu žiadostí, pri ktorých sa v rámci náhodnej kontroly 100 žiadostí ukázalo, že požiadavka použitia polovice podpory na reštrukturalizáciu nebola splnená.
   V tejto súvislosti Poľská republika voči napadnutému rozsudku v rámci odvolacieho dôvodu namieta nesprávne uplatnenie článku 33b nariadenia č. 1257/1999, ktoré sa opiera o predpoklad, že poskytnutie podpory pre polosamozásobiteľské farmy vyžaduje, aby minimálne 50 % pomoci bolo použitých na reštrukturalizačné opatrenia, hoci takáto požiadavka nemá v ustanoveniach práva Únie žiadnu oporu.
   Nesprávne uplatnenie vyššie uvedeného ustanovenia viedlo Všeobecný súd k záveru, že Komisia v spornom rozhodnutí správne vychádzala z toho, že Poľská republika bola oprávnená vyhovieť iba pôvodným žiadostiam o finančnú pomoc, v ktorých sa poľnohospodári, príjemcovia pomoci, zaviazali použiť minimálne 50 % pomoci na reštrukturalizačné opatrenia.
   Výhrada nesplnenia požiadavky, aby poľnohospodár použil minimálne 50 % pomoci na reštrukturalizačné opatrenia, bola základom pre vykonanie extrapolovanej opravy vo výške 11 % oznámených výdavkov na podporu pre polosamozásobiteľské farmy.
   Podľa názoru Poľskej republiky požiadavka, aby poľnohospodár použil minimálne 50 % pomoci na reštrukturalizačné opatrenia, z práva Únie nevyplýva. Žiadne z ustanovení práva Únie, v ktorých sú upravené jednotlivé podmienky poskytnutia podpory pre polosamozásobiteľské farmy, nestanovuje požiadavku, aby minimálne 50 % pomoci bolo použitých na reštrukturalizačné opatrenia. Článok 33b nariadenia č. 1257/1999 túto požiadavku nestanovuje. Rovnako ani v nariadení č. 141/2004 (3) a ani vo vykonávacích ustanoveniach pre špecifické opatrenia pre nové členské štáty na rozvoj vidieka, uvedených v kapitole IXa nariadenia č. 1257/1999, takáto požiadavka Komisie nie je uvedená.
   Poľské orgány preto neporušili svoje povinnosti dohľadu v súvislosti s vyššie uvedenými podmienkami na poskytnutie pomoci v rámci opatrenia „podpory pre polosamozásobiteľské farmy“. Vykonanie finančnej opravy v súvislosti s týmto porušením teda nie je dôvodné. V dôsledku toho Všeobecný súd postupoval nesprávne, keď zamietol žalobu o neplatnosť vykonávacieho rozhodnutia 2013/214/EÚ, v ktorom bola vykonaná extrapolovaná oprava vo výške 11 % výdavkov na podpore pre polosamozásobiteľské farmy oznámených Poľskou republikou.

      (1)  Ú. v. EÚ L 123, s. 11.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 141/2004 z 28. januára 2004, ktorými sa ustanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999, pokiaľ ide o prechodné opatrenia na rozvoj vidieka uplatniteľné na Českú republiku, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Poľsko, Slovinsko a Slovensko (Ú. v. EÚ L 24, s. 25; Mim. vyd. 03/042, s. 243).


title: Vec C-546/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  13. septembra 2011 — Hans-Peter Wilfer/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazové označenie zobrazujúce gitarovú hlavu — Zamietnutie prihlášky — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Preskúmanie skutkových okolností bez návrhu — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 74 ods. 1 nariadenia (ES) č. 40/94 — Prípustnosť dôkazov predložených prvý raz Všeobecnému súdu — Rovnosť zaobchádzania]

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/23

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. septembra 2011 — Hans-Peter Wilfer/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
      (Vec C-546/10 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazové označenie zobrazujúce gitarovú hlavu - Zamietnutie prihlášky - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Preskúmanie skutkových okolností bez návrhu - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 74 ods. 1 nariadenia (ES) č. 40/94 - Prípustnosť dôkazov predložených prvý raz Všeobecnému súdu - Rovnosť zaobchádzania)
      (2012/C 25/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Hans-Peter Wilfer (v zastúpení: W. Prinz, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. septembra 2010, Wilfer/ÚHVT (T-458/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. júla 2008, ktorým sa zamietlo odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka, ktorý sčasti odmietol zápis obrazového označenia zobrazujúceho gitarovú hlavu pri použití striebornej, šedej a hnedej farby ako ochrannej známky Spoločenstva pre určité výrobky zaradené do tried 9 a 15 — Rozlišovacia spôsobilosť obrazového označenia, ktoré tvorí dvojrozmerné zobrazenie časti výrobku

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Hans-Peter Wilfer je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-141/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  15. decembra 2009 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/44

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. decembra 2009 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-141/09) (1)

   2010/C 63/76

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec C-507/09 P: Odvolanie podané 7. decembra 2009 : Goldman Management AD proti uzneseniu Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2009 vo veci T-354/09

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/15

         Odvolanie podané 7. decembra 2009: Goldman Management AD proti uzneseniu Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2009 vo veci T-354/09
   (Vec C-507/09 P)
   ()
   2010/C 221/24
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Goldman Management AD (v zastúpení: L. Lilkova, advokátka)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Bulharská republika
   Uznesením zo 6. mája 2010 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie je zjavne neprípustné.


title: Vec C-529/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg – Nemecko) – Andrea Lange/ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/22

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg – Nemecko) – Andrea Lange/ERGO Lebensversicherung AG
   (Vec C-529/12) (1)

   2014/C 184/31
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec T-708/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Cham a Bena Properties/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/35

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Cham a Bena Properties/Rada
   (Vec T-708/15) (1)

   (2016/C 410/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/1

         (2007/C 56/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007

      Ú. v. EÚ C 331, 30.12.2006

      Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006

      Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006

      Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006

      Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-231/04: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z  11. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Taliansko) – Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Zahraničné vzťahy — Dohoda ES-Maďarsko o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín — Ochrana označenia vzťahujúceho sa na určité vína pochádzajúce z Maďarska v Spoločenstve — Zemepisné označenie Tokaj — Výmena listov — Možnosť používať termín Tocai vo výrazoch Tocai friulano alebo Tocai italico pre označovanie a prezentáciu niektorých talianskych vín, osobitne akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne ( akostné vína psr ) počas prechodného obdobia, ktoré uplynie 31. marca 2007 — Vylúčenie tejto možnosti po uplynutí prechodného obdobia — Platnosť — Právny základ — Článok 133 ES — Zásady medzinárodného práva týkajúce sa zmlúv — Články 22 až 24 dohody TRIPS — Ochrana základných práv — Právo vlastniť majetok)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/14

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 11. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Taliansko) – Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto
   (Vec C-231/04) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Zahraničné vzťahy - Dohoda ES-Maďarsko o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín - Ochrana označenia vzťahujúceho sa na určité vína pochádzajúce z Maďarska v Spoločenstve - Zemepisné označenie „Tokaj“ - Výmena listov - Možnosť používať termín „Tocai“ vo výrazoch „Tocai friulano“ alebo „Tocai italico“ pre označovanie a prezentáciu niektorých talianskych vín, osobitne akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne („akostné vína psr“) počas prechodného obdobia, ktoré uplynie 31. marca 2007 - Vylúčenie tejto možnosti po uplynutí prechodného obdobia - Platnosť - Právny základ - Článok 133 ES - Zásady medzinárodného práva týkajúce sa zmlúv - Články 22 až 24 dohody TRIPS - Ochrana základných práv - Právo vlastniť majetok)
   (2006/C 224/25)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Fvg Federagricole, Friulvini Soc. coop. rl, Cantina Sociale di Ramuscello e S. Vito

      Žalovaný: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Veneto
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Platnosť dohody ES – Maďarsko z 23. novembra 1993 o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín – Platnosť výmeny listov medzi stranami dohody, na základe ktorej je po roku 2007 v Taliansku zakázané používanie označenia „Tocai“
   Výrok uznesenia

               1.

               Európska dohoda o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Maďarskou republikou na strane druhej, uzatvorená a prijatá v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady a Komisie č. 93/742/Euratom, ESUO, ES z 13. decembra 1993, nepredstavuje právny základ rozhodnutia Rady č. 93/724/ES z 23. novembra 1993 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín.

               2.

               Článok 133 ES, na ktorý odkazuje preambula rozhodnutia č. 93/724, predstavuje vhodný právny základ pre to, aby dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín uzavrelo Spoločenstvo samo.

               3.

               Zákaz požívania označenia „Tocai“ v Taliansku po 31. marci 2007, ktorý vyplýva z výmeny listov ohľadne článku 4 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín, nie je v rozpore s úpravou rovnako znejúcich označení podľa článku 4 ods. 5 tejto dohody.

               4.

               Spoločné vyhlásenie ohľadne článku 4 ods. 5 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín, pokiaľ vo svojom prvom odseku stanovuje vo vzťahu k článku 4 ods. 5 písm. a) tejto dohody, že zmluvné strany skonštatovali, že v čase rokovaní im nebol známy žiadny konkrétny prípad, na ktorý by sa dali uvedené ustanovenia použiť, nepredstavuje obraz zjavne nezodpovedajúci skutočnosti.

               5.

               Články 22 až 24 Dohody o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva uvedenej v prílohe 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, prijatej v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti spadajúce do jeho právomocí rozhodnutím Rady č. 94/800/ES z 22. decembra 1994, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade – aký nastal v konaní vo veci samej – rovnako znejúceho zemepisného označenia tretej krajiny a označenia obsahujúceho meno odrody používaného na označovanie a prezentáciu určitých vín Spoločenstva vyrobených z tejto odrody, tieto ustanovenia nevyžadujú, aby sa tieto dve označenia mohli používať naďalej v budúcnosti, a to bez ohľadu na splnenie dvoch podmienok; že ich v minulosti príslušní výrobcovia používali v dobrej viere alebo aspoň počas 10 rokov pred 15. aprílom 1994 a že každé označenie jasne uvádza krajinu, región alebo oblasť pôvodu chráneného vína, aby spotrebiteľ nebol uvedený do omylu.

               6.

               Právo vlastniť majetok nevylučuje zákaz pre dotknuté ekonomické subjekty v autonómnom regióne Friuli-Venezia Giulia (Taliansko) používať termín „Tocai“ vo výrazoch „Tocai friulano“ alebo „Tocai italico“ pre označovanie a prezentáciu určitých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007, ktorý vyplýva z výmeny listov ohľadne článku 4 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín, ktorá je prílohou tejto dohody, aj keď sa nenachádza v jej texte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec C-678/13: Žaloba podaná 19. decembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/5

         Žaloba podaná 19. decembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-678/13)
   2014/C 61/08
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios a D. Milanowska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               podľa článku 258 ods. 1 Zmluvy o fungovaní európskej únie určiť, že Poľská republika si tým, že uplatnila zníženú sadzbu DPH okrem iného na dodávky:

                           —

                           lekárskeho vybavenia, pomôcok a iných zariadení, ktoré bežne neslúžia na uľahčenie alebo ošetrenie zdravotného postihnutia a/alebo nie sú určené na výlučne osobné použitie postihnutými osobami,

                           —

                           takých výrobkov, akými sú okrem iného dezinfekčné výrobky, farmaceutické výrobky a preparáty a kúpeľné výrobky, ktoré nie sú farmaceutickými výrobkami bežne používanými na ochranu zdravia, pri prevencii chorôb a na účely lekárskej a veterinárnej starostlivosti alebo výrobkami používanými na antikoncepciu a hygienickú ochranu žien,

                     vymenované v prílohe 3 poľského zákona o dani z pridanej hodnoty v súvislosti s lekárenským vybavením, lekárenským zariadením a farmaceutickými výrobkami, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 až 98 v spojení s prílohou III smernice o DPH (1),

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby Komisia uvádza, že Poľská republika uplatňuje zníženú sadzbu DPH na tovary, ktoré nepatria do žiadnej z kategórií tovarov uvedených v prílohe III smernice o DPH. Tieto tovary musia byť zdanené bežnou sadzbou, pretože nespadajú pod výnimku uvedenú v článku 98 ods. 2 smernice.
   Podľa Komisie sporné tovary nemožno zaradiť ani medzi farmaceutické výrobky, ktoré sa bežne používajú v zdravotníctve pri prevencii chorôb a na účely lekárskej a veterinárnej starostlivosti, ani medzi vybavenie bežne určené na uľahčenie alebo ošetrenie zdravotného postihnutia na výlučne osobné použitie postihnutými osobami. Okrem toho sú mnohé kategórie tovarov, ktoré sú zdaňované podľa poľských predpisov zníženou sadzbou DPH, formulované nejasne alebo nepresne, čo znemožňuje určiť, o aké výrobky skutočne ide.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.


title: Vec C-227/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Elektronické komunikácie — Siete a služby — Smernica 2002/19/ES ('prístupová smernica') — Článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 prvý pododsek — Nesprávne prebratie)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-227/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Elektronické komunikácie - Siete a služby - Smernica 2002/19/ES ('prístupová smernica') - Článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 prvý pododsek - Nesprávne prebratie)
   (2009/C 6/09)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Shotter a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: E. Ośniecka-Tamecka, T. Nowakowski, a M. Dowgielewicz, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesprávne prebratie článku 4 ods. 1 a článku 5 ods. 1 prvého pododseku smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 349) – Vnútroštátna právna úprava o telekomunikáciách, z ktorej na základe všeobecne záväzného právneho predpisu vyplýva povinnosť operátorov verejných komunikačných sietí dohodnúť v dobrej viere zmluvy o prístupe a ktorá umožňuje, aby regulačný orgán v prípade, že strany nedospejú k dohode, na návrh jednej z nich prijal rozhodnutie, ktoré zmluvu nahradí
   Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že nesprávne prebrala článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení („prístupová smernica“), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec C-380/03: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. decembra 2006 – Spolková republika Nemecko/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2003/33/ES — Reklama a sponzorstvo tabakových výrobkov — Zrušenie článkov 3 a 4 — Voľba právneho základu — Články 95 ES a 152 ES — Zásada proporcionality)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/1

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. decembra 2006 – Spolková republika Nemecko/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-380/03) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2003/33/ES - Reklama a sponzorstvo tabakových výrobkov - Zrušenie článkov 3 a 4 - Voľba právneho základu - Články 95 ES a 152 ES - Zásada proporcionality)
   (2006/C 331/01)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: C.-D. Quassowski, M. Lumma a W.-D. Plessing, splnomocnení zástupcovia, J. Sedemund, Rechtsanwalt)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos, E. Waldherr a U. Rösslein, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Karlsson a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: L. Fraguas Gadea a M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski a E. Bygglin, splnomocnené zástupkyne), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans, splnomocnení zástupcovia), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin a F. Hoffmeister, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie článkov 3 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/33/ES z 26. mája 2003 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa reklamy a sponzorstva tabakových výrobkov (Ú. v. EÚ L 152, s. 16; Mim. vyd. 15/007, s. 460) – Právny základ (článok 95 ES) – Uskutočnenie cieľa vytvoriť vnútorný trh zákazom dotknutej činnosti – Rozsah zákazu každej harmonizácie právnych predpisov členských štátov na účely ochrany ľudského zdravia (článok 152 ES)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Fínska republika a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003.


title: Vec T-302/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  29. júla 2011 — HeidelbergCement/Komisia [ „Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Žiadosť o informácie — Článok 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ ]

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/24

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 29. júla 2011 — HeidelbergCement/Komisia
   (Vec T-302/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Žiadosť o informácie - Článok 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 282/51
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Nemecko) (v zastúpení: U. Denzel, T. Holzmüller a P. Pichler, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Kellerbauer, R. Sauer a C. Hödlmayr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2011) 2361 v konečnom znení z 31. marca 2011 týkajúceho sa konania podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (vec 39520 — Cement a výrobky súvisiace s cementom)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec T-172/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  10. júna 2014 – Stahlwerk Bous/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni juris“ )

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/14

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 10. júna 2014 – Stahlwerk Bous/Komisia
   (Vec T-172/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni juris“))
   2014/C 329/17
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stahlwerk Bous GmbH (Bous, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných energiách

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Rozhodnutie zo 7. apríla 2014, Stahlwerk Bous/Komisia (T-172/14 R) sa zrušuje.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-418/05 P: Odvolanie podané  25. novembra 2005 : Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z  8. septembra 2005  v spojených veciach T-295/04 a T-297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Rade Európskej únie

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/12

         Odvolanie podané 25. novembra 2005: Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 8. septembra 2005 v spojených veciach T-295/04 a T-297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Rade Európskej únie
   (Vec C-418/05 P)
   (2006/C 48/24)
   Jazyk konania: španielčina
   Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa podali 25. novembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 8. septembra 2005 v spojených veciach T-295/04 a T-297/04, Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén (ASAJA), Salvador Contreras Gila, José Ramiro López, Antonio Ramiro López, Cristobal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Roas proti Rade Európskej únie. Odvolateľa zastupuje J. F. Vázquez Medina, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Zrušil v celom rozsahu uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. septembra 2005 z dôvodu porušenie práva Spoločenstva, článku 173 ES.

               2.

               V celom rozsahu vyhovel návrhom predneseným v prvostupňovom konaní ohľadom podstaty veci, keďže tieto sú dôvodné a v súlade s právnym poriadkom Spoločenstva.

               3.

               Zaviazal odporcu v konaní o odvolaní nahradiť trovy konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

               —

               Porušenie článku 173 ES

         Odvolatelia tvrdia, že majú aktívnu legitimáciu na podanie žaloby o neplatnosť, keďže ich osobitné právne postavenie ich jasne a dokonale odlišuje od ostatných poľnohospodárov vyrábajúcich olivový olej.
   Všetci sú majiteľmi olivovníkov zasadených v roku 1998, všetci vyrobili v hospodárskom roku 1999 olivový olej v množstve 0 kg, a tieto okolnosti sú pre ne osobitné a odlišujú ich od ostatných subjektov v sektore výroby olivového oleja.


title: Vec C-317/04: Žaloba podaná dňa 27. júla 2004: Európsky parlament proti Rade Európskej únie

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/31

         Žaloba podaná dňa 27. júla 2004: Európsky parlament proti Rade Európskej únie
   (Vec C-317/04)
   (2004/C 228/66)
   Európsky parlament, v zastúpení: R. Passos a N. Lorenz, splnomocnení zástupcovia, ktorý si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal dňa 27. júla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Európsky parlament navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady č. 2004/496/ES zo 17. mája 2004 (1);

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Parlament uvádza päť žalobných dôvodov na podporu svojej žaloby.
   Prvé dva žalobné dôvody spochybňujú právny základ napadnutého rozhodnutia. Po prvé parlament usudzuje, že odvolanie sa na článok 95 ES nie je odôvodnené, zvlášť s ohľadom na nedávne rozhodnutia Súdneho dvora o interpretácii tohto ustanovenia; okrem toho článok 95 nemôže zakladať právomoc Spoločenstva uzavrieť zmluvu, keďže tá upravuje spracovanie údajov mimo pôsobnosti smernice č. 95/46 o ochrane osobných údajov. Okrem toho zmluva nepriamo mení túto smernicu, prijatú postupom podľa čl. 251 ES, a preto môže byť uzavretá iba po vydaní súhlasného stanoviska Parlamentu.
   Podľa tretieho žalobného dôvodu Parlamentu bola zmluva uzavretá v rozpore s ochranou základných práv, konkrétne práva na ochranu osobných údajov, porušuje podstatné aspekty tohto práva a rovnako predstavuje nedovolený zásah do súkromia, čo je v rozpore s článkom 8 Európskeho dohovoru na ochranu ľudských práv.
   Štvrtý žalobný dôvod sa týka porušenia zásady proporcionality tým, že podľa zmluvy sa má odovzdať neprimerane veľké množstvo údajov o cestujúcich a tieto údaje budú zhromaždené americkými úradmi počas príliš dlhej doby.
   Nakoniec, Parlament takisto uvádza neexistenciu dostatočného odôvodnenia pre rozhodnutie, ktoré sa vyznačuje tak osobitnými črtami, ako aj porušenie zásady lojálnej spolupráce podľa čl. 10 ES, s ohľadom na veľmi nezvyčajné okolnosti prijatia napadnutého rozhodnutia, prijatého v priebehu konania o vydanie stanoviska č. 1/04 Súdnym dvorom týkajúceho sa otázok, ktoré vyvolali zjavné právne pochybnosti.

      (1)  Rozhodnutie Rady č. 2004/496/ES zo 17. mája 2004 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o spracovaní a postúpení údajov PNR leteckými dopravcami Úradu pre colnú správu a ochranu hraníc Ministerstva vnútornej bezpečnosti Spojených štátov amerických (Ú. v. EÚ L 183 z 20. mája 2004, s. 83).


title: Vec C-126/11: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z  15. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — INNO NV/Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca oznamy informujúce o znížení cien a oznamy, ktoré takéto zníženie odporúčajú)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/12

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 15. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — INNO NV/Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA
   (Vec C-126/11) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca oznamy informujúce o znížení cien a oznamy, ktoré takéto zníženie odporúčajú)
   2012/C 73/20
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci konania v konaní pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: INNO NV

      Žalovaní: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie), Couture Albert BVBA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van Cassatie van België — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22)

      Výrok

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému vnútroštátnemu predpisu, o aký ide vo veci samej, ktorý stanovuje všeobecný zákaz oznamov informujúcich o znížení cien a oznamov, ktoré takéto zníženie odporúčajú, v období pred začatím obdobia výpredajov, tým, ako tento predpis sleduje účel týkajúci sa ochrany spotrebiteľov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec T-157/07: Žaloba podaná 9. mája 2007 – Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu/Rada Európskej únie

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/43

         Žaloba podaná 9. mája 2007 – Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu/Rada Európskej únie
   (Vec T-157/07)
   (2007/C 140/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu (Auvers sur Oise, Francúzsko) (v zastúpení: J. P. Spitzer, advokát a D. Vaughan QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť stále účinné rozhodnutia Rady:

                           —

                           nepreskúmať, v lehote šiestich mesiacov alebo neskôr, rozhodnutie Rady 2006/379/ES, v rozsahu v akom sa týka žalobkyne,

                           —

                           zachovať názov žalobkyne, až do dnešného dňa a do budúcnosti, na zozname teroristických organizácií uvádzanom v rozhodnutí Rady 2006/379/ES z 29. mája, ktoré sa stalo účinným k uvedenému dátumu, napriek rozsudku Súdu prvého stupňa T-228/02 z 12. decembra 2006 a povinnostiam Rady podľa článku 233 ES,

               —

               zaviazať žalovanú konať v súlade s jej zákonnými povinnosťami, ak sa to ukáže ako vhodné,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie škody vo výške 1 090 000 eur v prospech žalobkyne, ako je uvedené v prílohe 18 (pokračujúca škoda), a na zaplatenie úrokov z tejto sumy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa domáha zrušenia niektorých listov Rady a požaduje náhradu škody, keďže Rada po šiestich mesiacoch nevykonala preskúmanie zoznamu osôb, skupín a subjektov, uvádzaného v rozhodnutí Rady 2006/379 (1), na ktoré sa uplatňuje nariadenie (ES) č. 2580/2001 (2) o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu, a to zmrazenie finančných prostriedkov a iných finančných zdrojov, berúc do úvahy skutočnosť, že Rada ponechala názov žalobkyne na uvedenom zozname.
   Podľa žalobkyne Rada bola povinná vykonať preskúmanie zoznamu osôb zahrnutých na zoznam teroristických organizácií, a robiť to pravidelne, aspoň raz za šesť mesiacov. Žalobkyňa uvádza, že Rada tak, v súvislosti so zahrnutím názvu žalobkyne na zoznam teroristických organizácií, neurobila.
   Žalobkyňa ďalej uvádza, že podľa rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci T-228/02, Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu/Rada, bola Rada povinná odstrániť názov žalobkyne z uvedeného zoznamu.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2006/379/ES z 29. mája 2006, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2005/930/ES (Ú. v. EÚ L 144, s. 21).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/01, s. 207)


title: Vec C-335/10: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  13. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova — Rumunsko) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Vnútroštátne zdanenie — Článok 110 ZFEÚ — Daň zo znečistenia vyberaná pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/13

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 13. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova — Rumunsko) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan
   (Vec C-335/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Vnútroštátne zdanenie - Článok 110 ZFEÚ - Daň zo znečistenia vyberaná pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie)
   2011/C 311/18
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Craiova

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Žalovaná: Claudia Norica Vijulan

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel Craiova — Prihlásenie ojazdených vozidiel do evidencie, ktoré už boli predtým prihlásené do evidencie v iných členských štátoch — Daň za znečistenie životného prostredia uvalená na motorové vozidlá pri ich prvom uvedení do prevádzky v danom členskom štáte — Súlad vnútroštátnej právnej úpravy s článkom 110 ZFEÚ — Dočasná výnimka platná pre vozidlá majúce určité vlastnosti

      Výrok

   Článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje, aby členský štát zaviedol daň zo znečistenia uloženú pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie v tomto členskom štáte, pokiaľ toto daňové opatrenie je upravené takým spôsobom, že odrádza od uvádzania ojazdených vozidiel kúpených v iných členských štátoch do prevádzky v tomto štáte, pričom neodrádza od kúpy rovnako starých a opotrebovaných ojazdených vozidiel na domácom trhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-219/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-219/06) (1)

   (2007/C 42/39)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec F-125/12: Žaloba podaná 3. novembra 2012 — ZZ/ÚHVT

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/72

         Žaloba podaná 3. novembra 2012 — ZZ/ÚHVT
   (Vec F-125/12)
   2013/C 26/149
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2011 a rozhodnutia stanovujúceho ciele, ktoré sa majú dosiahnuť, ako aj návrh na náhradu škody

      Návrhy

   Žalobca navrhuje,

               —

               zrušiť hodnotiacu správu (Appraisal Report) žalobcu za rok 2011 v znení z 1. februára 2012, ako aj e-maily žalovaného z 2. februára 2012, 14.51 hod a z 2. februára 2012, 15.49 hod., v rozsahu, v akom sa žalobcovi stanovujú ciele ÚHVT, ktoré sa majú dosiahnuť za obdobie od 1. októbra 2011 do 30. septembra 2012,

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu škody v primeranej výške určenej na základe úvahy súdu za morálnu a nemajetkovú ujmu, ktorá bola žalobcovi spôsobená,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.


title: Vec C-152/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španielsko) 15. apríla 2008 – Real Sociedad de Fútbol S.A.D., a Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes a Real Federación Española de Fútbol

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španielsko) 15. apríla 2008 – Real Sociedad de Fútbol S.A.D., a Nihat Kahveci/Consejo Superior de Deportes a Real Federación Española de Fútbol
   (Vec C-152/08)
   (2008/C 171/28)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Real Sociedad de Fútbol S.A.D. a Nihat Kahveci

      Žalovaní: Consejo Superior de Deportes a Real Federación Española de Fútbol
   Prejudiciálne otázky
   Je v rozpore s článkom 37 asociačnej dohody medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom (1), ktorá bola podpísaná v Ankare 12. septembra 1963 a prijatá rozhodnutím Rady 64/732/EHS, ako aj s jej dodatkovým protokolom z 23. novembra 1970 (2) skutočnosť, že na takého športovca, o akého ide vo veci samej, teda profesionálneho športovca s tureckou štátnou príslušnosťou, s ktorým španielsky futbalový klub uzavrel zmluvu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, športová federácia uplatňuje právnu úpravu, na základe ktorej môžu kluby na vnútroštátnych zápasoch využívať iba obmedzený počet hráčov pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru?

      (1)  Asociačná dohoda medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom podpísaná v Ankare 12. septembra 1963, ktorá bola v mene Spoločenstva uzavretá, schválená a potvrdená rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963 (Ú. v. ES 217, s. 3685; Mim. vyd. 11/001, s. 18).

      (2)  Dodatkový protokol podpísaný v Bruseli 23. novembra 1970, ktorý bol v mene Spoločenstva uzavretý, schválený a potvrdený nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972 (Ú. v. ES L 293, s. 1; Mim. vyd. 11/001, s. 213).


title: Vec C-200/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 13. apríla 2017 – Susanne de Winder/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 13. apríla 2017 – Susanne de Winder/TUIfly GmbH
   (Vec C-200/17)
   (2017/C 231/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Susanne de Winder

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46 , s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-518/12: Žaloba podaná 27. novembra 2012 — Spirlea/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/21

         Žaloba podaná 27. novembra 2012 — Spirlea/Komisia
   (Vec T-518/12)
   2013/C 32/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Taliansko) a Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (v zastúpení: V. Foerster a T. Pahl, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal žalobu, ktorá sa zakladá na článku 263 ZFEÚ,

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú, ako aj

               —

               vyhlásil žalobu za dôvodnú a preto určil, že žalovaná porušila podstatné formálne náležitosti a viaceré hmotnoprávne ustanovenia,

               —

               na tomto základe zrušil rozhodnutie žalovanej z 27. septembra 2012 o pilotnom postupe EÚ č. 2070/11/SNCO (ref. Ares [2012] 1135073),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na vytvorení pilotného postupu EÚ bez akéhokoľvek právneho základu (články 290 a 291 ZFEÚ).

                           —

                           V rámci tohto dôvodu žaloby žalobcovia tvrdia, že zavedenie pilotného postupu vedie k dodatočnej procesnej podmienke k článku 258 ZFEÚ. Túto procesnú podmienku, pre ktorú nebolo Komisii dané žiadne splnomocnenie alebo poverenie v Zmluvách EÚ, žalovaná prejednáva v protiprávnom, netransparentnom konaní, pričom sa súčasne skresľuje konanie o porušení Zmluvy podľa článku 258 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení oznámenia Komisie z 20. marca 2002 adresovanému Európskemu parlamentu a Európskemu ombudsmanovi, ktoré sa týka vzťahov k sťažovateľovi vo veciach porušovania práva Spoločenstva (1).

                           —

                           Na tomto mieste žalobcovia tvrdia, že Komisia svojvoľne ignorovala uvedené oznámenie o vzťahoch k sťažovateľovi pri porušeniach práva Spoločenstva a bez možnosti voľby žalobcov sa sťažnosťou zaoberala v rámci pilotného postupu EÚ, ktorého pravidlá neboli žalobcom sprístupnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                           —

                           V rámci tohto žalobného dôvodu sa namieta, že odôvodnenie Komisie neobsahuje žiadne objasnenie skutkových okolností vo vzťahu k uplateniu nariadenia (ES) č. 1394/2007 (2) ani žiadne vysporiadanie sa s osobitnými právnymi námietkami žalobcov v súvislosti s právom EÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, s. 5.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 z 13. novembra 2007 o liekoch na inovatívnu liečbu, ktorým sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES a nariadenie (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 324, s. 121).


title: Vec T-11/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. mája 2010 — Wieland-Werke a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených zdravotníckych trubíc — Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Nepretržité a mnohotvárne porušenie — Zásada zákonnosti trestov — Zásada ne bis in idem — Pokuty — Konkrétny dopad na trh — Veľkosť dotknutého trhu — Dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2010 — Wieland-Werke a i./Komisia
   (Vec T-11/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených zdravotníckych trubíc - Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Nepretržité a mnohotvárne porušenie - Zásada zákonnosti trestov - Zásada ne bis in idem - Pokuty - Konkrétny dopad na trh - Veľkosť dotknutého trhu - Dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti“)
   2010/C 179/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Wieland-Werke AG (Ulm, Nemecko), Buntmetall Amstetten GmbH (Amstetten, Rakúsko) a Austria Buntmetall AG (Enzesfeld, Rakúsko) (v zastúpení: R. Bechtold a U. Soltész, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Eickstädt, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Huber a G. Kimberley, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia K(2004) 2826 Komisie z 3. septembra 2004 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/E-1/38.069 — Medené zdravotnícke trubice), v druhom rade subsidiárne návrh na zníženie súm pokút uložených týmto rozhodnutím žalobcom a v treťom rade protinávrh Komisie smerujúci k zvýšeniu tejto sumy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Protinávrh Európskej komisie sa zamieta.

               3.

               Wieland-Werke AG, Buntmetall Amstetten GmbH a Austria Buntmetall AG znášajú svoje vlastné trovy konania a 90 % trov konania, ktoré vznikli Komisii.

               4.

               Komisia znáša 10 % svojich vlastných trov konania.

               5.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.