title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. septembra 2005.#Cindu Chemicals BV a iní (C-281/03) a Arch Timber Protection BV (C-282/03) proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania College van Beroep voor het bedrijfsleven - Holandsko.#Smernica 76/769/EHS - Nebezpečné látky - Možnosť členských štátov stanoviť dodatočné podmienky na uvedenie na trh a použitie biocídneho prípravku, pri ktorom je používanie jeho účinnej látky obmedzené smernicou - Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce destiláty uhoľného dechtu (karbolíneum a kreozotový olej) - Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce meď, chróm a arzén.#Spojené veci C-281/03 a C-282/03.

text:
      Spojené veci C‑281/03 a C‑282/03
      Cindu Chemicals BV a i.
      a
      Arch Timber Protection BV
      proti
      College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
      (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané College van Beroep voor het bedrijfsleven)
      „Smernica 76/769/EHS – Nebezpečné látky – Možnosť členských štátov stanoviť dodatočné podmienky na uvedenie na trh a použitie biocídneho prípravku, pri ktorom je používanie
         jeho účinnej látky obmedzené smernicou – Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce destiláty uhoľného dechtu (karbolíneum a kreozotový olej) – Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce meď, chróm a arzén“

      Návrhy prednesené 17. marca 2005 – generálny advokát F. G. Jacobs
      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. septembra 2005
      Abstrakt rozsudku
      Aproximácia právnych predpisov – Obmedzenie uvádzania nebezpečných látok a prípravkov na trh a ich používania – Smernica 76/769
            – Úplný charakter ustanovení – Nemožnosť členského štátu stanoviť iné podmienky – Možné výnimky v prípade uplatnenia osobitných
            ustanovení Spoločenstva
      (Smernica Rady 76/769, zmenená a doplnená smernicou 94/60)
      Smernica 76/769 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia
         uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov, zmenenej a doplnenej smernicou 94/60/ES, sa má vykladať
         v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu stanovovať na uvádzanie na trh a používanie biocídneho prípravku, ktorého aktívna
         látka je uvedená v jej prílohe I, iné podmienky, než sú podmienky stanovené touto smernicou, s výhradou uplatnenia iných príslušných
         ustanovení Spoločenstva určujúcich pre tento prípravok osobitné podmienky.

      (pozri bod 49 a výrok)

ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
      z 15. septembra 2005 (*)

      „Smernica 76/769/EHS – Nebezpečné látky – Možnosť členských štátov stanoviť dodatočné podmienky na uvedenie na trh a použitie biocídneho výrobku, pri ktorom je používanie
         jeho účinnej látky obmedzené smernicou – Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce destiláty uhoľného dechtu (karbolíneum a kreozotový olej) – Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce meď, chróm a arzén“

      V spojených veciach C‑281/03 a C‑282/03,
      ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutím College van Beroep
         voor het bedrijfsleven (Holandsko) z 26. júna 2003 a doručené Súdnemu dvoru 30. júna 2003, ktoré súvisia s konaniami:

      Cindu Chemicals BV (C‑281/03),

      Rütgers VFT AG,
      Touwen & Co. BV,
      Pearl Paint Holland BV,
      Elf Atochem Nederland BV,
      Zijlstra & Co. Verf BV,
      Chemische Producten Struyk & Co. BV,
      Van Swaay Schijndel BV,
      Houtbereiding G. Rozendaal BV,
      Arch Timber Protection BV (C‑282/03)

      proti
      College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen,
      za účasti:
      Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal,
      SÚDNY DVOR (druhá komora),
      v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris a G. Arestis
         (spravodajca),

      generálny advokát: F. G. Jacobs,
      tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 27. januára 2005,
      so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
      –       Cindu Chemicals BV a i., v zastúpení: N. S. J. Koeman, advocaat,
      –       Arch Timber Protection BV, v zastúpení: J. P. L. van Marissing a N. G. Engering, advocaten,
      –       College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, v zastúpení: R. J. M. van den Tweel, advocaat,
      –       Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal, v zastúpení: F. F. Scheffer, advocaat,
      –       holandská vláda, v zastúpení: H. G. Sevenster a J. G. M. van Bakel, splnomocnené zástupkyne,
      –       dánska vláda, v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca,
      –       Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Simonetti a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia,
      po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 17. marca 2005,
      vyhlásil tento
      Rozsudok
      1       Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu smernice Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov,
         iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania
         niektorých nebezpečných látok a prípravkov (Ú. v. ES L 262, s. 201; Mim. vyd. 13/003, s. 317), zmenenej a doplnenej smernicou
         Európskeho parlamentu a Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994 (Ú. v. ES L 365, s. 1; Mim. vyd. 13/013, s. 340).

      2       Tieto návrhy boli podané v rámci sporov týkajúcich sa rozhodnutí o povolení na uvádzanie nebezpečných látok na trh a ich používanie
         medzi jednak Cindu Chemicals BV, Rütgers VFT AG, Touwen & Co. BV, Pearl Paint Holland BV, Elf Atochem Nederland BV, Zijlstra
         & Co. Verf BV, Chemische Producten Struyk & Co. BV, Van Swaay Schijndel BV, Houtbereiding G. Rozendaal BV a jednak Arch Timber
         Protection BV proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (úrad pre povoľovanie pesticídnych výrobkov, ďalej
         len „CTB“).

       Právny rámec
       Právna úprava Spoločenstva
       Smernica 76/769
      3       Smernica 76/769 prijatá na základe článku 100 Zmluvy EHS (zmenený na článok 100 Zmluvy o ES, teraz článok 94 ES) stanovuje
         pravidlá obmedzujúce uvádzanie niektorých nebezpečných látok a prípravkov na trh a ich používanie. V súlade s jej prvým až
         piatym odôvodnení táto smernica sleduje niekoľko cieľov, a to ochranu verejnosti a najmä osôb, ktoré takéto látky používajú,
         ochranu životného prostredia a zachovanie kvality ľudského života, ako aj odstraňovanie prekážok obchodu vyplývajúcich z existujúcich
         vnútroštátnych právnych úprav v tejto oblasti, ktoré tým, že sa líšia podmienkami uvádzania na trh a používania uvedených
         látok, priamo postihujú vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu.

      4       Článok 1 tejto smernice spresňuje, že bez vplyvu na uplatnenie iných dôležitých ustanovení Spoločenstva sa táto smernica týka
         obmedzenia uvádzania na trh a použitia nebezpečných látok a prípravkov, ktoré sú uvedené v prílohe. Článok 2 uvedenej smernice
         stanovuje, že „členské štáty sú povinné podniknúť všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby nebezpečné látky a prípravky
         uvedené v prílohe mohli byť uvádzané na trh alebo používané iba v súlade s podmienkami špecifikovanými v prílohe“.

      5       Príloha I smernice 76/769 vymenúva nebezpečné látky a prípravky, ako aj obmedzenia ich uvádzania na trh alebo ich používania.
         Táto príloha bola niekoľkokrát zmenená, najmä kvôli doplneniu ďalších nebezpečných látok a prípravkov.

      6       Smernica Rady 89/677/EHS z 21. decembra 1989, ktorou sa po ôsmykrát mení a dopĺňa smernica 76/769/EHS (Ú. v. ES L 398, s. 19;
         Mim. vyd. 13/010, s. 86), pridala do tejto prílohy I bod 20 zlúčeniny arzénu. Tieto zlúčeniny nesmú byť použité podľa tohto
         bodu 20 ods. 1 písm. b) ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie pri konzervovaní dreva. V tomto prípade
         sa zákaz nevzťahuje na roztoky anorganických solí typu CCA, resp. MCHA (meď – chróm – arzén), ktoré sa používajú v priemyselných
         výrobných zariadeniach používajúcich vákuum (podtlak) alebo tlak (pretlak) na impregnáciu dreva. Okrem toho môžu členské štáty
         na svojom území povoliť používanie prípravkov typu DFA (dinitrofenol –fluorid –arzén) na účely opätovného ošetrenia in situ nosných drevených stĺpov, ktoré už boli osadené a ktoré sú určené na vedenie nadzemných (elektrických) káblov. Takéto prípravky
         musia byť použité profesionálnymi odborníkmi pri použití vákua (podtlaku) alebo tlaku (pretlaku). Napokon uvedený bod 20 ods. 2
         spresňuje, že tieto isté zlúčeniny „nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie pri úprave
         úžitkovej vody bez ohľadu na jej použitie“.

      7       Smernica 94/60 pridala do prílohy I bodu 32 smernice 76//769 látky a prípravky obsahujúce kreozot, kreozotový olej alebo destiláty
         uhoľného dechtu. Bod 32.1 tejto prílohy stanovuje, že tieto látky sa nesmú použiť na úpravu dreva, ak obsahujú benzo-a-pyrén
         v koncentrácii vyššej ako 0,005 % hmotnosti alebo vodou extrahovateľné fenoly v koncentrácii vyššej ako 3 % hmotnosti. Navyše,
         takto upravené drevo nesmie byť uvedené na trh. Udelením výnimky však tieto látky môžu byť podľa bodu 32.1 písm. i) použité
         na úpravu dreva v priemyselných zariadeniach, ak obsahujú benzo-a-pyrén a vodou extrahovateľné fenoly v koncentrácii nižšej
         ako uvedené hraničné hodnoty. Napokon podľa uvedeného bodu 32.1 písm. ii) drevo upravené podľa tohto istého bodu písm. i)
         a uvádzané na trh po prvýkrát, je vyhradené iba na profesionálne a priemyselné použitie ako v odvetví železníc.

       Smernica 98/8/ES
      8       Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123,
         s. 1; Mim. vyd. 03/023, s. 3) sleduje vytvorenie právneho rámca týkajúceho sa povoľovania a uvádzania biocídnych výrobkov
         na trh s použitím v členských štátoch, ako aj pozitívneho zoznamu aktívnych látok, ktoré môžu byť použité v biocídnych výrobkoch,
         na úrovni Spoločenstva.

      9       Dvadsiaty šiesty bod odôvodnenia smernice 98/8 spresňuje, že „keďže plná implementácia tejto smernice, najmä program previerok,
         sa nedosiahne za niekoľko rokov, smernica 76/769/EHS predstavuje rámec na doplnenie rozvoja pozitívneho zoznamu (biocídnych
         látok) obmedzením uvádzania na trh a používania určitých aktívnych látok a z nich odvodených výrobkov alebo skupín výrobkov“.

      10     Článok 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 definuje „biocídne výrobky“ na účely tejto smernice ako „aktívne látky a prípravky
         obsahujúce jednu alebo viacero z nich upravené do formy, ktorá je dodávaná užívateľovi s cieľom ničenia, zastrašovania, zneškodnenia,
         zabránenia škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku na ľubovoľný škodlivý organizmus chemickými alebo biologickými
         prostriedkami“. Toto ustanovenie okrem toho stanovuje, že úplný zoznam 23 typov výrobkov so súborom popisov každého typu je
         uvedený v prílohe V uvedenej smernice.

      11     Článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 stanovuje, že členské štáty povolia biocídny výrobok, len ak „aktívna(e) látka(y) nachádzajúca(e)
         sa v ňom sú zahrnuté do prílohy I alebo I A a všetky požiadavky stanovené v týchto prílohách splnené“.

      12     Článok 16 ods. 1 uvedenej smernice upravujúci prechodný režim uvádza:
      „Na základe ďalšej výnimky z článkov 3 (1), 5 (1), 8 (2) a 8 (4) a bez dopadu na odseky 2 a 3, môže členský štát používať
         svoj súčasný systém alebo prax uvádzania biocídnych výrobkov na trh po dobu 10 rokov od [14. mája 2000]. Môže, najmä, podľa
         svojich národných pravidiel, autorizovať umiestnenie [povoliť uvedenie – neoficiálny preklad] biocídneho výrobku na trh na svojom území, ktorý obsahuje aktívne látky, ktoré nie sú obsiahnuté v prílohe I a I A pre tento
         typ výrobku. Takéto aktívne látky musia byť na trhu od [14. mája 2000] ako aktívne látky biocídneho výrobku na účely iné,
         ako tie, ktoré sú definované v článku 2 (2) c) a d).“

       Vnútroštátna právna úprava
      13     Holandský zákon z roku 1962 o pesticídoch (Bestrijdingsmiddelenwet 1962, Stb. 1962, č. 288, ďalej len „zákon z roku 1962“)
         stanovuje režim povoľovania uvádzania pesticídnych výrobkov na trh a ich používanie. V tejto súvislosti jeho článok 1b zriaďuje
         CTB, samostatný správny orgán, ktorého úlohou je rozhodovať na základe uvedeného zákona o žiadostiach o povolenie pesticídnych
         výrobkov a prípadne určiť dobu platnosti vydaných povolení.

      14     Podľa článku 2 zákona z roku 1962 je zakázané dodávať, držať alebo skladovať, dovážať alebo používať na území Holandského
         kráľovstva pesticíd, ktorý zrejme nezískal povolenie podľa tohto zákona. Článok 3 uvedeného zákona spresňuje, že pesticíd
         je povolený len vtedy, ak spĺňa požiadavky uvedené v tomto článku a článku 3a tohto zákona.

      15     Podľa článku 4 zákona z roku 1962 podanie žiadosti o vydanie povolenia alebo o predĺženie platnosti povolenia musí zodpovedať
         určitým formálnym náležitostiam, ktoré boli v podstate prevzaté nariadením z roku 1995 o povoľovaní pesticídnych výrobkov
         (Regeling toelating bestrijdingsmiddelen 1995, Stcrt. 1995, č. 41), a táto žiadosť sa posudzuje len vtedy, ak je jej spisový
         materiál úplný podľa kritérií stanovených týmto zákonom a na jeho základe.

      16     Na základe článku 7 zákona z roku 1962 CTB rozhoduje o odobratí povolenia upraveného v článku 4 tohto zákona, najmä ak nespĺňalo
         alebo už nespĺňa požiadavky stanovené článkom 3 alebo článkom 3a uvedeného zákona alebo stanovené na základe týchto článkov.
         Podľa článku 8 tohto zákona však dotknuté osoby môžu podať proti takémuto rozhodnutiu žalobu na College van Beroep voor het
         bedrijfsleven.

      17     Napokon nariadenie o podmienkach na vydávanie povolení pre biocídy z hľadiska životného prostredia (Besluit milieutoelatingseisen
         niet-landbouwbestrijdingsmiddelen, Stb. 1998, č. 499) prijaté roku 1998 na základe článku 3a zákona z roku 1962 vyžaduje,
         aby účinná látka biocídu bola podrobená vyhodnoteniu rizík spôsobom, ktorý umožní prijatie nevyhnutných opatrení na zachovanie
         životného prostredia.

       Spory vo veciach samých a prejudiciálna otázka
      18     Základ sporu vo veci samej v konaní C‑281/03 sa týka biocídnych výrobkov, a to nepoľnohospodárskych pesticídov obsahujúcich
         ako účinnú látku destiláty uhoľného dechtu (karbolíneum a kreozotový olej), ktoré sa používajú ako konzervačné prostriedky
         na ochranu dreva. Destiláty uhoľného dechtu sú uvedené v prílohe I bode 32 smernice 76/769, zmenenej a doplnenej smernicou
         94/60 (ďalej len „smernica 76/769“).

      19     Vo februári 1996 CTB informoval žalobcov vo veci samej, ktorí vlastnili povolenie týkajúce sa biocídnych výrobkov obsahujúcich
         destiláty uhoľného dechtu, o svojom zámere jednak ukončiť po uplynutí lehoty 3 rokov platnosť povolenia vydaného pre konzervačné
         prípravky na ochranu dreva v prípade, keď upravené drevo môže prísť do priameho styku s vodou (najmä s podzemnými vodami),
         a jednak predĺžiť na dobu päť rokov platnosť povolenia vydaného na ostatné použitia v suchom prostredí za podmienky, že mu
         uvedení držitelia povolení doložia podrobnejšie údaje. Neskôr žalobcovia vo veci samej podali na CTB žiadosti o predĺženie
         niektorých povolení, ktorých doba platnosti mala uplynúť.

      20     Dňa 1. októbra 1999 CTB rozhodol predĺžiť do 1. júla 2001 platnosť povolenia týkajúceho sa použití v suchom prostredí konzervačných
         prípravkov na ochranu dreva na báze karbolínea a kreozotového oleja.

      21     V priebehu roka 2000 CTB oznámil žalobcom vo veci samej jednak, že posúdenie prípustnosti uvedených výrobkov sa má zosúlaďovať
         s posúdením na úrovni Spoločenstva v rámci smernice 98/8, a jednak, že na získanie predĺženia platnosti povolení týkajúcich
         sa týchto látok po 1. júli 2001 dotknuté podniky mu musia predložiť úplný spisový materiál obsahujúci presnejšie údaje tak
         o účinkoch týchto výrobkov na životné prostredie a toxikológiu s dosahom na človeka, ako aj o rizikách, ktorým sú vystavení
         používatelia uvedených látok.

      22     CTB 27. júla 2001 rozhodol retroaktívne predĺžiť od 1. júla 2001 do 1. novembra 2001 platnosť povolenia vydaného pre biocídy
         na báze destilátov uhoľného dechtu.

      23     Dňa 25. októbra 2001 CTB vydal na základe zákona z roku 1962 rozhodnutia o zastavení konania o žiadostiach o predĺženie povolení
         týkajúcich sa niektorých konzervačných prípravkov na ochranu dreva na báze karbolínea a kreozotového oleja z dôvodu, že príslušné
         spisové materiály boli neúplné. Listom z 9. novembra 2001 žalobcovia vo veci samej napadli uvedené rozhodnutia na CTB, pričom
         ako hlavný dôvod sťažnosti uviedli, že konanie o žiadosti o predĺženie platnosti povolenia upravené týmto zákonom je v rozpore
         so smernicou 76/769.

      24     Rozhodnutím z 28. júna 2002 CTB zamietol sťažnosti podané dotknutými žalobcami vo veci samej proti jeho rozhodnutiam z 25. októbra
         2001 ako nedôvodné. Uvedení žalobcovia 7. augusta 2002 podali proti tomuto zamietavému rozhodnutiu žalobu na College van Beroep
         voor het bedrijfsleven, ktorý podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania.

      25     Základ sporu vo veci samej v konaní C‑282/03 sa týka biocídneho výrobku používaného na ochranu dreva s názvom „Superwolmanzout-CO“
         obsahujúceho zlúčeniny CCA, pre ktorý CTB vydal spoločnosti Arch Timber Protection BV povolenie platné do 1. júna 2005. Tieto
         zlúčeniny sú uvedené v prílohe I bode 20 smernice 76/769.

      26     Rozhodnutiami z 31. augusta 2001 a 14. septembra 2001 CTB na základe článku 7 zákona z roku 1962 odobral k 14. marcu 2002
         povolenie vydané tejto spoločnosti pre Superwolmanzout-CO a zamietol žiadosť o predĺženie platnosti povolenia týkajúceho sa
         tohto výrobku podanú v roku 1997 uvedenou spoločnosťou. Listom z 11. októbra 2001 táto spoločnosť napadla tieto rozhodnutia
         na CTB.

      27     CTB 2. augusta 2002 zamietol sťažnosti podané Arch Timber Protection BV proti rozhodnutiam z 31. augusta 2001 a 14. septembra
         2001 ako nedôvodné. Dňa 6. augusta 2002 dotknutá osoba podala žalobu proti tomuto zamietavému rozhodnutiu na College van Beroep
         voor het bedrijfsleven, ktorý podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania.

      28     V oboch konaniach vo veci samej žalobcovia tvrdia, že tým, že predmetné výrobky splnili podmienky uvedenia na trh a používania
         stanovené smernicou 76/769, táto smernica im priznáva právo na udelenie povolenia týkajúceho sa týchto výrobkov. Podľa vnútroštátneho
         súdu týmto tvrdením vzniká otázka, či uvedená smernica stanovuje úplný výpočet pravidiel týkajúci sa látok, na ktoré je zameraná,
         alebo či naopak ponecháva členským štátom možnosť stanoviť v tejto oblasti dodatočné podmienky na vnútroštátnej úrovni, akými
         sú podmienky stanovené zákonom z roku 1962.

      29     Keďže sa College van Beroep voor het bedrijfsleven domnieva, že smernica 76/769 neodpovedá jasne na otázku, či členské štáty
         môžu určovať na uvádzanie látok uvedených v prílohe I uvedenej smernice na trh a ich používanie iné požiadavky, než sú tie,
         ktoré stanovuje táto smernica, rozhodol v každej z prejednávaných vecí konanie prerušiť a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu
         otázku:

      „Umožňuje smernica [76/769] členskému štátu stanovovať dodatočné podmienky na uvedenie biocídneho výrobku, ktorého aktívna
         látka je uvedená v jej prílohe I, na trh a na jeho používanie?“

      30     Uznesením predsedu Súdneho dvora z 28. augusta 2003 boli veci C‑281/03 a C 282/03 spojené tak na účely písomnej a ústnej časti
         konania, ako aj rozsudku.

       O prejudiciálnej otázke
      31     Je nepochybné, že predmetné biocídne výrobky patria pod body 20 a 32 prílohy I smernice 76/769.
      32     CTB, Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal (nadácia Maas a Waal na zachovanie živého životného prostredia a prírody,
         ďalej len „nadácia“), ako aj holandská a dánska vláda tvrdia, že používanie predmetných biocídnych výrobkov vo veci samej
         upravuje smernica 98/8, ktorá tým, že má lex specialis prednosť pred smernicou 76/769, o ktorej výklad žiada vnútroštátny súd, umožňuje v každom prípade členským štátom stanovovať
         prísnejšie požiadavky na uvádzanie na trh a používanie dotknutých výrobkov.

      33     Keďže smernica 76/769 obsahuje ustanovenia týkajúce sa predmetných biocídnych výrobkov vo veci samej, ktoré zodpovedajú definícii
         podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 a pre ktoré je v skutočnosti smernica 98/8 osobitným právnym predpisom, prislúcha
         Súdnemu dvoru vyjadriť sa najprv o existujúcej súvislosti medzi týmito dvomi smernicami a najmä určiť, aký vplyv môže mať
         v danom prípade smernica 98/8 na uplatnenie smernice 76/769.

      34     V tomto ohľade treba pripomenúť, že článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 stanovuje, že členské štáty povolia biocídny výrobok,
         len ak aktívna(e) látka(y) nachádzajúca(e) sa v ňom sú zahrnuté do prílohy I alebo I A a všetky požiadavky stanovené v týchto
         prílohách sú splnené.

      35     Je však preukázané, tak ako to uviedol generálny advokát v bode 62 svojich návrhov, že v čase skutkového stavu vo veci samej
         prílohy I a I A smernice 98/8 ešte neboli prijaté. Členské štáty teda nemohli žiadnym spôsobom upravovať povoľovanie predmetných
         biocídnych výrobkov vychádzajúc z tejto smernice, keďže harmonizácia ňou predpokladaná nebola v tom čase uskutočnená v plnom
         rozsahu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. júla 2004, Schreiber, C‑443/02, Zb. s. I‑7275, bod 20).

      36     Okrem toho, aj keď článok 16 ods. 1 smernice 98/8 stanovuje desaťročné prechodné obdobie, počas ktorého členské štáty môžu
         používať svoj súčasný systém alebo prax uvádzania biocídnych výrobkov na trh, tieto štáty napriek tomu musia takisto aj naďalej
         dodržiavať ostatné ustanovenia práva Spoločenstva. V tomto ohľade z odôvodnenia č. 26 uvedenej smernice vyplýva, že keďže
         plná implementácia tejto smernice sa nedosiahne za niekoľko rokov, smernica 76/769 poskytuje rámec, v ktorom sa vypracovávaný
         pozitívny zoznam aktívnych látok, ktoré môžu byť použité v biocídnych výrobkoch, doplní o obmedzenia týkajúce sa uvádzania
         niektorých z nich, ako aj niektorých výrobkov na trh a ich používania. Navyše článok 1 ods. 3 písm. a) smernice 98/8 stanovuje,
         že táto smernica sa „bez účinku na relevantné predpisy Spoločenstva alebo opatrenia prijaté v súlade s nimi vzťahuje obzvlášť
         na [smernicu 76/769]“.

      37     Z toho vyplýva, že ak počas tohto prechodného obdobia členský štát zamýšľa upraviť uvádzanie na trh a používanie výrobkov
         patriacich do rozsahu pôsobnosti smernice 76/769, musí byť jeho vnútroštátna právna úprava v súlade s touto smernicou.

      38     Z toho, čo bolo uvedené, vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí CTB, nadácia, ako aj holandská a dánska vláda, smernica
         98/8 nemôže mať v danom prípade vplyv na použitie smernice 76/769.

      39     Je teda opodstatnené, ako to požaduje vnútroštátny súd, posúdiť stupeň harmonizácie uskutočnený smernicou 76/769 na účely
         určenia, či táto smernica oprávňuje členské štáty stanoviť na uvádzanie biocídneho výrobku, ktorého aktívna látka je uvedená
         v prílohe I tejto smernice, na trh a jeho používanie dodatočné podmienky na vnútroštátnej úrovni, akými sú podmienky stanovené
         zákonom z roku 1962.

      40     Podľa nadácie a holandskej a dánskej vlády uvedená smernica, ktorá uskutočňuje len minimálnu harmonizáciu, umožňuje členským
         štátom stanovovať dodatočné podmienky.

      41     V tomto ohľade treba pripomenúť na jednej strane, že smernica 76/769 je založená na článku 100 Zmluvy EHS a že právnym základom
         jej neskorších zmien uskutočnených smernicami 89/677 a 94/60, ktoré doplnili do jej prílohy I body 20 a 32 týkajúce sa arzénu
         a kreozotu, je článok 100a Zmluvy EHS (zmenený na článok 100a Zmluvy ES, ďalej zmenený, teraz článok 95 ES) a článok 100a
         Zmluvy ES. Tieto články sa týkajú harmonizácie právnych úprav členských štátov na účely vytvorenia a fungovania vnútorného
         trhu.

      42     Na druhej strane zo štvrtého a piateho odôvodnenia smernice 76/769 vyplýva, že táto smernica predstavuje harmonizačné opatrenie
         sledujúce odstránenie prekážok obchodu, ktoré vyplývajú z existencie odlišných vnútroštátnych právnych úprav v tejto oblasti,
         s priamym dosahom na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu.

      43     Z právneho základu, ako aj z odôvodnenia uvedenej smernice tak vyplýva, že jej cieľom je odstránenie prekážok obchodu s predmetnými
         látkami vo veci samej v rámci vnútorného trhu.

      44     Ako však uviedol generálny advokát v bode 37 svojich návrhov, cieľ smernice 76/769 by nebolo možné dosiahnuť, pokiaľ by členské
         štáty mohli rozšíriť povinnosti stanovené touto smernicou. Ustanovenia tejto smernice majú úplný charakter a ponechanie alebo
         zavedenie iných opatrení členskými štátmi, než sú tie, ktoré stanovuje uvedená smernica, je nezlučiteľné s cieľom tejto smernice
         (pozri v tomto zmysle rozsudky z 5. apríla 1979, Ratti, 148/78, Zb. s. 1629, body 25 až 27, a zo 14. októbra 1987, Komisia/Dánsko,
         278/85, Zb. s. 4069, bod 22).

      45     Takýto výklad smernice 76/769 okrem toho podporuje jej článok 2, ktorý stanovuje, že „členské štáty sú povinné podniknúť všetky
         potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby nebezpečné látky a prípravky uvedené v prílohe mohli byť uvádzané na trh alebo
         používané iba v súlade s podmienkami špecifikovanými v prílohe“. Zo znenia tohto článku tak vyplýva, že ak je nejaká látka
         alebo prípravok uvedený v prílohe tejto smernice, členské štáty môžu na ich uvedenie na trh alebo na ich použitie uplatniť
         len také požiadavky, ktoré sú stanovené v uvedenej prílohe.

      46     Smernica 76/769 sa však podľa svojho článku 1 týka obmedzenia uvádzania na trh a používania nebezpečných látok a prípravkov,
         na ktoré sa vzťahuje „bez vplyvu na uplatnenie iných dôležitých ustanovení Spoločenstva“. Ak sú teda použité iné predpisy
         Spoločenstva stanovujúce osobitné podmienky týkajúce sa uvádzania uvedených látok a prípravkov na trh a ich používania, je
         potrebné vziať ich do úvahy.

      47     Napokon treba spresniť, že ak v prípade smernice vychádzajúcej z článku 95 ES členský štát zamýšľa predsa len ponechať alebo
         zaviesť odlišné vnútroštátne ustanovenia, než sú ustanovenia stanovené harmonizačnou smernicou, ktoré sa týkajú najmä ochrany
         životného prostredia, má možnosť podľa odseku 4 alebo 5 tohto článku oznámiť Komisii Európskych spoločenstiev tieto ustanovenia
         a dôvody ich ponechania alebo ich zavedenia.

      48     Pritom, ako uviedol generálny advokát v bode 76 svojich návrhov, Holandské kráľovstvo dvakrát požiadalo, aby Komisia podľa
         článku 95 ES rozhodla o určitých aspektoch jeho právnej úpravy o kreozotoch, ale odlišnej od predmetných vnútroštátnych ustanovení
         vo veci samej, čo Komisia v oboch prípadoch aj urobila.

      49     Za týchto podmienok je opodstatnené odpovedať na položenú otázku tak, že smernica 76/769 sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje
         členskému štátu stanovovať na uvádzanie na trh a používanie biocídneho výrobku, ktorého aktívna látka je uvedená v jej prílohe
         I, iné podmienky, než sú podmienky stanovené touto smernicou, s výhradou uplatnenia iných príslušných ustanovení Spoločenstva
         určujúcich pre tento prípravok osobitné podmienky.

       O trovách
      50     Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
         začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
         Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
         konania, nemôžu byť nahradené.

      Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
      Smernica Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov
            vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov, zmenená a doplnená
            smernicou Európskeho parlamentu a Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému
            štátu stanovovať na uvádzanie na trh a používanie biocídneho výrobku, ktorého aktívna látka je uvedená v jej prílohe I, iné
            podmienky, než sú podmienky stanovené touto smernicou, s výhradou uplatnenia iných príslušných ustanovení Spoločenstva určujúcich
            pre tento výrobok osobitné podmienky.
      Podpisy
      * Jazyk konania: holandčina.


Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. decembra 2002. # Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu. # Nesplnenie povinnosti členským štátom. # Vec C-174/01.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 19. júla 2007. # FG Marine SA proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Mimozmluvná zodpovednosť - Rozhodnutie nariaďujúce vrátenie štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom spoločnosti Stardust Marine - Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdneho dvora. # Vec T-360/04.

text:
      Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 19. júla 2007 – FG Marine/Komisia
      (vec T‑360/04)
      „Mimozmluvná zodpovednosť – Rozhodnutie nariaďujúce vrátenie štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom spoločnosti Stardust Marine – Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdneho dvora“
      1.                     Konanie – Návrh na začatie konania – Formálne náležitosti [Štatút Súdneho dvora, článok 21 prvý odsek a článok 53 prvý odsek;
            Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 44 ods. 1 písm. c)] (pozri body 33, 34)
      2.                     Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Kumulatívna povaha – Ujma – Príčinná súvislosť – Dôkazné bremeno (články 235 ES a 288
            druhý odsek ES) (pozri body 40, 41, 50 – 53)
      Predmet

         Návrh na náhradu škody údajne spôsobenej rozhodnutím Komisie 2000/513/ES z 8. septembra 1999 týkajúcim sa pomoci poskytnutej
                  Francúzskom spoločnosti Stardust Marine [

               neoficiálny preklad
               ]
            Výrok

                  1.

                  	Žaloba sa odmieta ako nedôvodná.

                  2.

                  	Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.