title: Rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 1. februára 2012. # Région wallonne proti Európskej komisii. # Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót pre Belgicko pre obdobie 2008 až 2012 - Článok 44 nariadenia (ES) č. 2216/2004 - Neskoršia oprava - Nový účastník - Rozhodnutie ukladajúce centrálnemu správcovi nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva pokyn, aby zaradil opravu do tabuľky ‚Národného alokačného plánu'. # Vec T-237/09.

text:
         ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (prvá komora)
      z 1. februára 2012 (
            *1
         )
      „Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót pre Belgicko na obdobie rokov 2008 až 2012 — Článok 44 nariadenia (ES) č. 2216/2004 — Neskoršia oprava — Nový účastník — Rozhodnutie ukladajúce centrálnemu správcovi nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva pokyn, aby zaradil opravu do tabuľky národného alokačného plánu“
      Vo veci T-237/09,

         Région wallonne (Valónsky región, Belgicko), v zastúpení: J.-M. De Backer, A. Lepièce, I.-S. Brouhns a S. Engelen, advokáti,
      žalobca,
      proti

         Európskej komisii, v zastúpení: E. White a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia,
      žalovanej,
      ktorej predmetom je návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie z 27. marca 2009 týkajúceho sa národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov oznámeného Belgickým kráľovstvom na obdobie rokov 2008 až 2012, ktorým sa centrálnemu správcovi ukladá pokyn, aby do nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva zaradil opravu tabuľky belgického národného alokačného plánu,
      VŠEOBECNÝ SÚD (prvá komora),
      v zložení: predseda komory J. Azizi (spravodajca), sudcovia E. Martins Ribeiro a S. Frimodt Nielsen,
      tajomník: C. Kristensen, referentka,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 20. septembra 2011,
      vyhlásil tento

         Rozsudok

         Právny rámec

               1

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631), zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/101/ES z 27. októbra 2004 (Ú. v. EÚ L 388, s. 18), stanovuje podľa článku 1 systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskom spoločenstve (ďalej len „systém obchodovania s kvótami“) na podporu znižovania emisií skleníkových plynov, najmä oxidu uhličitého, finančne a ekonomicky výhodným spôsobom.

               2

               V tejto súvislosti sa v smernici 2003/87 v podstate stanovuje, že emisie skleníkových plynov zariadení vymenovaných v jej prílohe I musia byť predmetom predchádzajúceho povolenia a rozdelenia kvót pridelených v súlade s národnými alokačnými plánmi (ďalej len „NAP“).

               3

               Článok 9 smernice 2003/87 predovšetkým stanovuje:
               „1.   Pre každé obdobie uvedené v článku 11 ods. 1 a 2 vypracuje každý členský štát [NAP], ktorý uvedie celkové množstvo kvót, ktoré plánuje prideliť pre uvedené obdobie a ako ich navrhuje rozdeliť. [NAP] musí byť založený na objektívnych a transparentných kritériách, vrátane tých, ktoré sú uvedené v prílohe III pri náležitom zohľadnení pripomienok verejnosti…
               …
               3.   Do troch mesiacov od oznámenia [NAP] členským štátom podľa odseku 1 môže Komisia tento [NAP], alebo ktorýkoľvek z jeho aspektov zamietnuť na základe nekompatibility s kritériami uvedenými v prílohe III alebo s článkom 10. Členský štát prijme rozhodnutie podľa článku 11 ods. 1 alebo 2 len v prípade, ak sú navrhované zmeny a doplnenia prijaté Komisiou. Komisia uvedie dôvody v prípade každého zamietnutého návrhu.“

               4

               Podľa článku 11 ods. 2 smernice 2003/87:
               „Pre päťročné obdobie začínajúce 1. januára 2008 a pre každé nasledujúce päťročné obdobie rozhodne každý členský štát o celkovom množstve kvót, ktoré pridelí pre dané obdobie a začne s procesom prideľovania týchto kvót prevádzkovateľom jednotlivých zariadení. Toto rozhodnutie musí byť prijaté aspoň dvanásť mesiacov pred začiatkom príslušného obdobia a musí byť založené na [NAP] vytvorenom podľa článku 9 a v súlade s článkom 10, pri náležitom zohľadnení pripomienok verejnosti.“

               5

               Článok 38 ods. 1 a 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2216/2004 z 21. decembra 2004 o normalizovaných a zabezpečených systémoch registrov v súlade so smernicou 2003/87 a s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES (Ú. v. EÚ L 386, s. 1), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 916/2007 z 31. júla 2007 (Ú. v. EÚ L 200, s. 5), s názvom „Tabuľka ‚[NAP]‘ pre [alokačné] obdobie 2005 – 2007“ stanovuje:
               „1.   K 1. októbru 2004 každý členský štát oznámi Komisii svoju tabuľku ‚[NAP]‘ zodpovedajúcu rozhodnutiu prijatému podľa článku 11 smernice č. 2003/87/ES. Ak sa tabuľka ‚[NAP]‘ zakladá na [NAP] oznámenom Komisii, ktorý nebol zamietnutý podľa článku 9 odseku 3 smernice č. 2003/87/ES alebo ku ktorému Komisia akceptovala navrhované zmeny a doplnky, Komisia dá centrálnemu správcovi pokyn, aby zaradil tabuľku ‚[NAP]‘ do nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva…
               2.   Členský štát oznámi Komisii každú opravu vo svojom [NAP] spolu so zodpovedajúcou opravou vo svojej tabuľke ‚[NAP]‘. Ak sa oprava v tabuľke ‚[NAP]‘ zakladá na [NAP] oznámenom Komisii, ktorý nebol zamietnutý podľa článku 9 odseku 3 smernice 2003/87… alebo ku ktorému Komisia akceptovala navrhované zmeny a doplnky a táto oprava je v súlade s metodikami uvedenými v tomto [NAP], alebo vyplýva zo zlepšení v údajoch, Komisia dá centrálnemu správcovi pokyn zaradiť zodpovedajúcu opravu do tabuľky ‚[NAP]‘… Vo všetkých ostatných prípadoch členský štát oznámi Komisii opravu vo svojom [NAP] a ak Komisia nezamietne túto opravu v súlade s postupom v článku 9 odseku 3 smernice č. 2003/87/ES, Komisia dá centrálnemu správcovi pokyn zaradiť zodpovedajúcu opravu do tabuľky ‚[NAP]‘…“

               6

               Článok 44 ods. 1 a 2 nariadenia č. 2216/2004 v znení zmien a doplnení s názvom „Tabuľka ‚[NAP]‘ na alokačné obdobie 2008 – 2012…“ uvádza:
               „1.   Do 1. januára 2007… každý členský štát oznámi Komisii svoju tabuľku ‚[NAP]‘ zodpovedajúcu rozhodnutiu prijatému podľa článku 11 smernice 2003/87/ES. Ak sa tabuľka ‚[NAP]‘ zakladá na [NAP] oznámenom Komisii, ktorý nebol zamietnutý podľa článku 9 odseku 3 smernice 2003/87/ES, alebo pre ktorý Komisia akceptovala navrhované zmeny a dodatky, Komisia vydá centrálnemu správcovi pokyn, aby zaradil tabuľku ‚[NAP]‘ do nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva…
               2.   Členský štát vyrozumie Komisiu o každej oprave vo svojom [NAP] a o príslušnej oprave vo svojej tabuľke ‚[NAP]‘. Ak oprava v tabuľke ‚[NAP]‘ vychádza z [NAP], o ktorom dostala Komisia vyrozumenie a nebol zamietnutý podľa článku 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES alebo ku ktorému Komisia prijala zmeny a doplnenia, a cieľom tejto opravy je zlepšenie údajov, Komisia dá centrálnemu správcovi pokyn vložiť príslušnú opravu do tabuľky ‚[NAP]‘…
               Všetky takéto opravy, ktoré sa týkajú nových účastníkov, sa robia v súlade s postupom automatických zmien do tabuliek ‚[NAP]‘, uvedeným v prílohe XIa k tomuto nariadeniu.
               Všetky takéto opravy, ktoré sa netýkajú nových účastníkov, sa robia v súlade s inicializačnými postupmi uvedenými v prílohe XIV k tomuto nariadeniu.
               Vo všetkých ostatných prípadoch členský štát informuje o oprave vo svojom [NAP] Komisiu, a ak Komisia túto opravu nezamietne v súlade s postupom v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES, vydá pokyn centrálnemu správcovi, aby vložil príslušnú opravu do tabuľky ‚[NAP]‘…“

         Okolnosti predchádzajúce sporu

               7

               V zmysle článku 9 ods. 1 smernice 2003/87 oznámilo Belgické kráľovstvo listom z 29. septembra 2006 Európskej komisii svoj NAP na alokačné obdobie rokov 2008 až 2012.

               8

               Belgický NAP sa skladá z troch alokačných plánov vypracovaných Flámskym, Bruselským a Valónskym regiónom, v ktorých právomoci je okrem iného ochrana životného prostredia. Plán je výsledkom koordinácie, ktorá je založená na dohodách o spolupráci medzi týmito troma regiónmi a federatívnym štátom.

               9

               Komisia sa v rozhodnutí zo 16. januára 2007„o [NAP], ktorý bol oznámený Belgickým kráľovstvom v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES“ vyjadrila, že nemá námietky voči belgickému NAP pod podmienkou prijatia určitých zmien.

               10

               Belgické kráľovstvo Komisiu oboznámilo 28. februára 2008 so zmeneným NAP. Prijaté zmeny sa týkali predovšetkým valónskej časti tohto NAP.

               11

               Listom generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva (GR) pre životné prostredie z 18. apríla 2008 informovala Komisia Belgické kráľovstvo, že niektoré zmeny vykonané v belgickom NAP týkajúce sa valónskej časti sú neprípustné.

               12

               Belgické kráľovstvo oznámilo Komisii listom z 27. júna 2008 nový zmenený NAP.

               13

               Na strane 37 belgického zmeneného NAP s nadpisom „Informácie o správe rezervných kvót pre nových účastníkov“ je uvedené najmä toto:
               „… Kvóty Valónskeho regiónu tvoriace súčasť časti ‚Emission Trading‘ sú vyhradené pre nových účastníkov vo výške 1750277 kvót ročne.
               …
               [Valónsky] región zamýšľa využiť kvóty tvoriace rezervy pre nových účastníkov nasledujúcim spôsobom:
               Zariadenia dotknuté rezervami: valónsky dekrét z 10. novembra 2004 zavádzajúci systém obchodovania s kvótami… definuje nových účastníkov ako…
               ‚… nový účastník v systéme obchodovania s kvótami… v určitom referenčnom období je:

                        a)

                        každý podnik, ktorý nie je uvedený v alokačnom pláne Valónskeho regiónu oznámenom Komisii…, vykonáva jednu alebo viac aktivít alebo prevádzkuje jedno alebo viac zariadení produkujúcich konkrétny skleníkový plyn a získal environmentálne povolenie na emisiu konkrétneho skleníkového plynu až po uvedenom oznámení Komisii;

                        b)

                        každý podnik, ktorý je uvedený v alokačnom pláne Valónskeho regiónu oznámenom Komisii…, vykonáva jednu alebo viac aktivít alebo prevádzkuje jedno alebo viac zariadení produkujúcich konkrétny skleníkový plyn a buď získal environmentálne povolenie na emisiu konkrétneho skleníkového plynu z dôvodu zmeny jeho charakteru či fungovania alebo z dôvodu jeho podstatného rozšírenia, ktoré výrazne zvýšilo produkciu konkrétneho skleníkového plynu v porovnaní s produkciou, ktorá slúžila na pôvodné určenie kvóty následne po uvedenom oznámení Komisii, alebo pre ktorý transformácia alebo rozšírenie uvádzané prevádzkovateľom… znamená výrazné zvýšenie produkcie konkrétneho skleníkového plynu v porovnaní s produkciou, ktorá slúžila na pôvodné určenie kvóty následne po uvedenom oznámení Komisii.‘“

               14

               Na strane 38 belgického zmeneného NAP je uvedené najmä to, že Valónsky región pridelí rezervné kvóty na „základe pravidla ‚kto prv príde, ten prv melie‘ najviac v celkovom množstve rezerv na obdobie rokov 2008 až 2012“.

               15

               Na stranách 51 a 52 belgického zmeneného NAP sa nachádzajú prílohy Va, Vb a Vc.

               16

               Príloha Va s názvom „Noví účastníci, o ktorých sa už uvažovalo v [NAP]“ a „Noví účastníci, ktorým boli pridelené kvóty od roku 2008“ obsahuje tabuľku so zoznamom zariadení, medzi ktorými sa pod číslom 11 nachádza „Vysoká pec 6 ArcelorMittal“. V poznámke pod čiarou je spresnené, že tomuto zariadeniu, ako aj ďalšiemu zariadeniu uvedenému v tejto tabuľke „budú pridelené kvóty postupne podľa doplnených rezerv“. Na obdobie rokov 2008 až 2012 uvedená tabuľka stanovuje zariadeniu „Vysoká pec 6 ArcelorMittal“ celkové množstvo 12 949 538 kvót. Okrem toho obsahuje tabuľka aj rozdelenie množstva kvót určených pre toto zariadenie počas uvedeného obdobia na jednotlivé roky. V druhom stĺpci uvedenej tabuľky, ktorý sa týka roka 2008, je pre zariadenie „Vysoká pec 6 ArcelorMittal“ uvedených 700000 kvót, avšak v treťom až šiestom stĺpci, ktoré sa týkajú rokov 2009 až 2012, je uvedené množstvo 1000000 kvót na rok 2009 a 3749846 kvót na každý z rokov 2010 až 2012.

               17

               Príloha Vb obsahuje zoznam zariadení s názvom „Noví účastníci, ktorí nadobudli environmentálne povolenie, ktoré však zatiaľ nie je účinné (odhad)“.

               18

               Príloha Vc obsahuje zoznam zariadení s názvom „Nový účastníci, ktorí zatiaľ nenadobudli environmentálne povolenie, ktoré nie je účinné (odhad)“.

               19

               Nakoniec príloha VI belgického NAP s názvom „Stredne veľké ročné pridelenia pre existujúce spoločnosti a nové zariadenia (alebo nárast produkcie) už zaradené do pridelenia na roky 2008 až 2012 (zoznam pridelení)“ obsahuje tabuľku pridelenia kvót pre zariadenia. Medzi zariadeniami, ktoré sú tu vymenované, sa nachádza aj zariadenie s číslom 11 „Arcelor – Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, ktoré je v jednotlivých kolónkach na roky 2008 až 2012 uvedené ako „nový účastník“ bez toho, aby mu bolo pridelené akékoľvek množstvo kvót.

               20

               Listom generálneho riaditeľa GR pre životné prostredie z 30. júna 2008 informovala Komisia Belgické kráľovstvo, že nemá námietky voči novému zmenenému belgickému NAP.

               21

               Belgické kráľovstvo listom z 30. júla 2008 Komisii oznámilo svoje rozhodnutie o pridelení kvót v zmysle článku 11 ods. 2 smernice 2003/87, ako aj svoju tabuľku NAP v zmysle článku 44 ods. 1 nariadenia č. 2216/2004 na alokačné obdobie rokov 2008 až 2012.

               22

               V článku 1 rozhodnutia z 10. októbra 2008 dala Komisia centrálnemu správcovi pokyn, aby zaradil tabuľku belgického NAP do nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva. V druhom odôvodnení uvedeného rozhodnutia je stanovené, že „Komisia dospela k názoru, že oznámená tabuľka [belgického NAP] je v súlade s rozhodnutím o pridelení kvót a zakladá sa na [NAP] v znení zmien a doplnení, ktorý oznámilo Belgické kráľovstvo a voči ktorému Komisia nevzniesla námietky…“. Podľa článku 2 rozhodnutia z 10. októbra 2008 sa tabuľka belgického NAP nachádza v prílohe tohto rozhodnutia.

               23

               Listom z 18. februára 2009 oznámilo Belgické kráľovstvo Komisii zmenenú tabuľku belgického NAP obsahujúcu opravy. V tabuľke, ktorá sa nachádza v prílohe tohto listu, je v častiach s názvom „Opravy tabuľky belgického NAP na roky 2008 až 2012“ a „Opravy pri pridelení kvót“ pod číslom 116 uvedený odkaz na zariadenie „ArcelorMittal“ nazvané „Arcelor-Cockerill Sambre_HF6_Seraing“ umiestnené v Seraing (ďalej len „zariadenie č. 116“), v ktorého prospech je stanovených 700000 kvót na rok 2008 a žiadne kvóty (prázdne kolónky) na roky 2009 až 2012. Celkové množstvo kvót pridelený tomuto zariadeniu na alokačné obdobie rokov 2008 až 2012 je teda uvedený v poslednom stĺpci tabuľky a prestavuje hodnotu 700000.

               24

               V článku 1 rozhodnutia z 27. marca 2009 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), prijatého najmä na základe článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004, Komisia dala centrálnemu správcovi pokyn, aby zaradil požadované opravy tabuľky belgického NAP do nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva.

               25

               Podľa článku 2 napadnutého rozhodnutia sú opravy vykonané v tabuľke belgického NAP uvedené v prílohe tohto rozhodnutia. Táto príloha však neobsahuje opravy týkajúce sa zariadenia č. 116.

               26

               V odôvodnení č. 3 napadnutého rozhodnutia sa uvádza:
               „Komisia sa domnieva, že oznámené opravy týkajúce sa zariadenia č. 116… sú neprípustné vzhľadom na to, že nie sú v súlade s metodikou uvedenou v [belgickom NAP]…“

               27

               Podľa odôvodnenia č. 4 uvedeného rozhodnutia Komisia dospela k názoru, že zvyšná časť oznámených opráv je v súlade s belgickým NAP.

         Konanie a návrhy účastníkov konania

               28

               Žalobca Valónsky región podal túto žalobu návrhom doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 17. júna 2009.

               29

               Samostatným podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu v ten istý deň Valónsky región požiadal, aby bolo rozhodnuté v skrátenom súdnom konaní podľa článku 76a Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

               30

               Podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 9. júla 2009 Valónsky región stiahol svoj návrh na skrátené súdne konanie.

               31

               Valónsky región navrhuje, aby Všeobecný súd:

                        —

                        zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta opravu tabuľky belgického NAP týkajúcu sa pridelenia kvót zariadeniu č. 116 na alokačné obdobie rokov 2008 až 2012,

                        —

                        zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

               32

               Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:

                        —

                        zamietol žalobu,

                        —

                        zaviazal Valónsky región na náhradu trov konania.

               33

               V rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania podľa článku 64 rokovacieho poriadku Všeobecný súd požiadal účastníkov konania, aby predložili určité dokumenty a aby písomne odpovedali na niektoré otázky. Účastníci konania týmto opatreniam na zabezpečenie priebehu konania vyhoveli v stanovených lehotách.

               34

               Vzhľadom na prekážku na strane jedného člena komory určil predseda Všeobecného súdu podľa článku 32 ods. 3 rokovacieho poriadku ďalšieho sudcu na doplnenie komory.

               35

               Na základe správy sudcu spravodajcu Všeobecný súd (prvá komora) rozhodol o otvorení ústnej časti konania.

               36

               Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na otázky položené Všeobecným súdom boli vypočuté na pojednávaní 20. septembra 2011.

         Právny stav

         Zhrnutie dôvodov zrušenia

               37

               Na podporu svojho návrhu na čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia uvádza Valónsky región štyri žalobné dôvody.

               38

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004. Tento žalobný dôvod je rozdelený na dve časti týkajúce sa nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia.

               39

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia v zmysle článku 253 ES.

               40

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery.

               41

               Štvrtý žalobný dôvod sa týka porušenia „zásady lojality Spoločenstva a riadnej správy vecí verejných“.

         O relevantnosti žalobných dôvodov uvádzaných žalobcom

               42

               Komisia predovšetkým tvrdí, že žalobné dôvody na zrušenie uvádzané Valónskym regiónom sú nedôvodné.

               43

               Podľa názoru Komisie pri uplatnení článku 44 ods. 2 štvrtého pododseku nariadenia č. 2216/2004 musí byť každá zmena, ktorá nie je v súlade s kritériami uvedenými v článku 44 ods. 2 prvom pododseku tohto nariadenia, predmetom nového oznámenia členským štátom v zmysle konania uvedeného v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87, konanie o zápise opráv v tabuľke NAP nesmie nahrádzať konanie o oznámení a povoľovať Komisii zápis opráv požadovaných zmenou samotného NAP. Napriek tomu, že v danom prípade bola požadovaná zmena samotného belgického NAP, keďže zmeny neboli založené na metódach uvedených v danom NAP, Belgické kráľovstvo sa obmedzilo len na návrh na zápis určitých opráv uskutočnených v tabuľke NAP, vrátane tých, ktoré sa týkali zariadenia č. 116. Z toho vyplýva, že v napadnutom rozhodnutí sa Komisia nevyslovila k oprave týkajúcej sa zariadenia č. 116. Napadnuté rozhodnutie totiž uvádza požadovanú opravu len na doplnenie v odôvodnení č. 3, a nie vo výroku. Zmienka o neprítomnosti zápisu opráv týkajúcich sa zariadenia č. 116 tak nemôže zmeniť obsah a charakter napadnutého rozhodnutia a premeniť ho na implicitné rozhodnutie o zamietnutí, tak ako to uvádza žalobca.

               44

               Je však potrebné konštatovať, že Komisia nesprávne potvrdila, že napadnuté rozhodnutie neobsahuje právne záväzné účinky poškodzujúce v tomto bode Valónsky región.

               45

               Ako bolo potvrdené ustálenou judikatúrou, bez ohľadu na dôvody, na ktorých spočíva toto rozhodnutie, len výrok rozhodnutia môže vyvolať právne účinky, a teda spôsobiť ujmu. Naopak, posúdenia formulované v odôvodnení rozhodnutia nemôžu byť ako také predmetom žaloby o neplatnosť a preskúmaniu zákonnosti súdom Únie môžu podliehať len v rozsahu, v akom ako odôvodnenie aktu spôsobujúceho ujmu predstavujú nevyhnutný podklad pre výrok tohto aktu (pozri v tomto zmysle uznesenie Súdneho dvora z 28. januára 2004, Holandsko/Komisia, C-164/02, Zb. s. I-1177, bod 21, a uznesenie Všeobecného sudu z 30 apríla 2007, EnBW Energie Baden-Württemberg/Komisia, T-387/04, Zb. s. II-1195, bod 127). Hoci v prejednávanej veci výrok napadnutého rozhodnutia nezamieta výslovne ako neprípustné požadované opravy týkajúce sa zariadenia č. 116, zo znenia článku 2 v spojení s prílohou a odôvodním č. 3 uvedeného rozhodnutia vyplýva, že táto oprava nebola zaradená do prílohy opráv, ktorú dostal centrálny správca na zaradenie do tabuľky belgického NAP podľa článku 1 tohto rozhodnutia, práve z dôvodu neprípustnosti uvedenej v odôvodnení.

               46

               Ak by aj, ako uviedla Komisia, Belgické kráľovstvo malo v prejednávanej veci postupovať podľa konania o oznámení zmien v NAP v zmysle článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 a Komisia by nemala právomoc preskúmať a zamietnuť návrh na opravu týkajúci sa zariadenia č. 116 v súlade s článkom 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004, nič to nemení na situácii, že z napadnutého rozhodnutia vzhľadom na jeho hlavné dôvody v podstate vyplýva, že Komisia výslovne prijala stanovisko k tomuto návrhu, pričom ho zamietla ako neprípustný.

               47

               Ani argument Komisie, že sa nevyslovila k predmetnej oprave, ani argument o neexistencii vplyvu odôvodnenia č. 3 napadnutého rozhodnutia na jeho výrok totiž nespochybňuje toto posúdenie, čo Komisia navyše uznala aj na pojednávaní. Po určení rozsahu tak článku 2, ako aj prílohy napadnutého rozhodnutia, ktoré neobsahujú požadovanú opravu týkajúcu sa zariadenia č. 116, predstavuje tretie odôvodnenie v zmysle judikatúry citovanej v bode 45 vyššie nevyhnutnú podporu nielen pre článok 2, ale aj pre článok 1 uvedeného rozhodnutia, čo sú ustanovenia spoločne určujúce rozsah pokynov potrebných na vykonanie opravy, ktoré boli poskytnuté centrálnemu správcovi a ktoré sa majú vykladať s prihliadnutím na toto odôvodnenia.

               48

               Z toho vyplýva, že žalobné dôvody na zrušenie uvedené na podporu žaloby sú odôvodnené a argumentáciu Komisie treba zamietnuť.

         O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004

               49

               V rámci prvej časti uvedeného žalobného dôvodu, ktorý je založený na nesprávnom právnom posúdení, Valónsky región v podstate uvádza, že nebolo v právomoci Komisie prijať napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamietla požadovanú opravu týkajúcu sa zariadenia č. 116, ani založiť dané rozhodnutie na článku 44 ods. 2 druhej vete nariadenia č. 2216/2004, ktorého rozsah nesprávne posúdila. Na rozdiel od článku 38 ods. 2 druhej vety daného nariadenia týkajúceho sa alokačného obdobia rokov 2005 až 2007 toto ustanovenie neupravuje zamietnutie opravy tabuľky NAP z dôvodu uvedeného Komisiou, t. j. z dôvodu údajného nesúladu predmetnej opravy s metódami uvedenými v NAP.

               50

               V rámci druhej časti založenej na zjavne nesprávnom posúdení Valónsky región uvádza, že článok 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004 rozlišuje dva druhy opráv, ktoré môže členský štát uskutočniť v tabuľke NAP, konkrétne jednak v prvom pododseku sa nachádzajú opravy zakladajúce sa na ustanoveniach NAP, ktoré neboli zamietnuté Komisiou a ktoré vyplývajú zo zlepšenia údajov, a jednak v štvrtom pododseku sa nachádzajú opravy, ktoré zahŕňajú zmenu NAP a pri ktorých je potrebné preskúmanie v zmysle článku 9 ods. 3 smernice 2003/87. Podľa Valónskeho regiónu sa požadovaná oprava týkajúca sa zariadenia č. 116 zakladá na belgickom NAP bez toho aby ho bolo potrebné zmeniť v zmysle druhého typu opráv uvedeného v článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004. V tejto súvislosti Valónsky región v podstate zdôrazňuje, že z prílohy Va belgického NAP jasne vyplýva, že pridelenie kvót zariadeniu č. 116 sa uskutoční „postupne podľa doplnených rezerv“, čo umožňuje progresívne prideľovanie kvót vzhľadom na rozpočtové požiadavky a štátne rezervy, berúc do úvahy predovšetkým pravdepodobné zatvorenie existujúcich zariadení a efektívne uskutočnenie vyhlásených priemyselných projektov.

               51

               Komisia subsidiárne uvádza, že uvedený žalobný dôvod na zrušenie je nedôvodný.

               52

               Pokiaľ ide o prvú časť žalobného dôvodu, Komisia v podstate tvrdí, že tabuľka NAP sa považuje za tabuľku založenú na NAP len v prípade, ak sa zakladá na mechanizmoch prideľovania uvedených v danom NAP, a nie v prípade, ak sa zakladá na iných metódach neupravených v NAP. Podľa článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004 musia byť splnené dve podmienky: požadovaná oprava musí byť založená na NAP a musí vyplývať zo zlepšenia údajov, čo v danom prípade nebolo splnené. Podľa názoru Komisie nevykonanie zápisu z dôvodu, že sporná oprava nebola založená na belgickom NAP, zahŕňa aj dôvod nesúladu s metódami uvedenými v danom NAP. Preto Komisia mohla založiť napadnuté rozhodnutie a nevykonanie zápisu spornej opravy na dôvode nezlučiteľnosti tejto opravy s metódami uvedenými v belgickom NAP.

               53

               Pokiaľ ide o druhú časť žalobného dôvodu, Komisia v podstate uvádza, že požadované pridelenie kvót v prospech zariadenia č. 116 je v rozpore s metódami uvedenými v belgickom NAP, ktoré stanovujú, že pre všetkých nových účastníkov bude o pridelení kvót rozhodnuté do konca obdobia rokov 2008 až 2012. Okrem toho podľa tohto NAP zariadenie č. 116 nemá prístup k rezervám, ale kvóty mu budú pridelené „postupne podľa doplnených rezerv“. Táto metóda však nemôže byť vykladaná ako metóda udeľujúca príslušnému orgánu právo každý rok voľne uvážiť a určiť množstvo kvót, ktoré budú pridelené dotknutému zariadeniu. Naopak, metódy pridelenia kvót uvedené v belgickom NAP treba vykladať vo vzájomnej súvislosti a „zaväzujúc tak príslušný orgán prideliť zariadeniu [č. 116] kvóty na obdobie rokov 2008 až 2012, ktorých celkové a ročné množstvo môže byť nižšie ako množstvo uvedené v prílohe Va belgického NAP v závislosti od stavu rezerv“.

               54

               Komisia sa domnieva, že toto posúdenie zodpovedá zmyslu smernice 2003/87, predovšetkým jej článku 9 ods. 1, v zmysle ktorého má NAP rešpektovať kritériá uvedené v prílohe III, najmä kritériá č. 5 a 6 týkajúce sa zásady zákazu diskriminácie medzi podnikmi a povinnosti zabezpečiť novým účastníkom prístup k systému obchodovania. V tejto súvislosti argument založený na rozlišovaní medzi „prvoradými“ novými účastníkmi, na ktorých jediných sa uplatňujú pravidlá piatej časti belgického NAP, a „druhoradými“ novými účastníkmi, ktorí sú podriadení pravidlu o dodatočnom pridelení kvót, t. j. „postupne podľa doplnených rezerv“, nemôže uspieť, keďže všeobecné pravidlá uvedenej časti sa majú uplatniť na všetkých nových účastníkov vrátane „druhoradých“. Podľa Komisie v prípade, ak rezervy nepostačujú na poskytnutie kvót „druhoradým“ novým účastníkom a nie sú doplnené, týmto novým účastníkom nebudú pridelené žiadne kvóty, pričom sa uplatní pravidlo „kto prv príde, ten prv melie“. Komisia tak dospela k záveru, že v súlade s pravidlom o pridelení kvót na obdobie rokov 2008 až 2012 majú byť „druhoradému“ novému účastníkovi, ako je zariadenie č. 116, pridelené kvóty na celé obdobie rokov 2008 až 2012, a nie len na rok alebo dva. Množstvo pridelených kvót teda musí byť určené dopredu na celé obdobie – nie ročne a na základe uváženia – vo výške existujúcich kvót v doplnených rezervách v súlade s pravidlom o zákaze použitia rezerv na vykonanie dodatočných úprav v pôvodnom pridelení kvót, ktoré bolo poskytnuté dotknutým zariadeniam. V predmetnej veci tak bolo pre zariadenie č. 116 k dispozícii len 700000 kvót na dané obdobie.

               55

               Všeobecný súd pripomína, že článok 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004 stanovuje dve kumulatívne kritériá na uskutočnenie opravy v tabuľke NAP bez toho, aby bolo potrebné dodržať postup o oznámení zmeny NAP v súlade s článkom 9 ods. 3 smernice 2003/87. Jednak má byť táto oprava založená na NAP, ktorý bol oznámený Komisii a nebol ňou zamietnutý, jednak musí vychádzať zo „zlepšenia údajov“. Ak sú obe tieto kritériá splnené, Komisia je navyše povinná dať centrálnemu správcovi pokyn, aby predmetnú opravu zaradil do tabuľky NAP v zmysle článku 44 ods. 2 prvého pododseku druhej vety nariadenia č. 2216/2004 in fine.

               56

               Pokiaľ ide o prvé z uvedených kritérií, treba posúdiť, či Komisia preukázala, že v napadnutom rozhodnutí právom dospela k záveru, že centrálnemu správcovi nebolo nutné dať pokyn, aby zaradil požadovanú opravu týkajúcu sa zariadenia č. 116 do tabuľky belgického NAP, z dôvodu, že táto oprava nie je „založená na [NAP], ktorý bol oznámený Komisii a nebol [ňou] zamietnutý“.

               57

               V tejto súvislosti treba v prvom rade uviesť, že hoci je napadnuté rozhodnutie formálne založené na článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004, jeho odôvodnenie č. 3 sa v podstate obmedzuje len na konštatovanie, že návrh na opravu týkajúci sa zariadenia č. 116 je neprípustný, keďže nie je „v súlade s metodikou uvedenou v [belgickom NAP]“, čo je dôvod v podstate v súlade s dôvodom uvedením v článku 38 ods. 2 uvedeného nariadenia, ktorý však nemožno uplatniť na tento prípad, pretože sa týka prvého alokačného obdobia rokov 2005 až 2007.

               58

               Ďalej, aj keby mal byť prijatý argument Komisie, podľa ktorého kritérium uplatniteľné v danom prípade, t. j. súlad s „metodikou uvedenou v [NAP]“ splýva s kritériom, podľa ktorého má byť návrh na opravu „založený na [NAP]“, dôvod, pre ktorý požadovaná oprava týkajúca sa zariadenia č. 116 nebola založená na belgickom NAP, ktorý bol oznámení Komisii a nebol ňou zamietnutý v zmysle článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004, nevyplýva ani z napadnutého rozhodnutia, ani zo stanoviska Komisie prijatého v priebehu konania.

               59

               Okrem toho je potrebné konštatovať, že príloha Va belgického NAP s názvom „Noví účastníci, o ktorých sa už uvažovalo v NAP“ a „Noví účastníci ktorým boli pridelené kvóty od 2008“ obsahuje tabuľku, v ktorej sa pod číslom 11 nachádza zariadenie „Vysoká pec 6 ArcelorMittal“. V odpovedi na písomné otázky Všeobecného súdu účastníci konania jednomyseľne uznali, že toto zariadenie sa zhoduje so zariadením „Arcelor – Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, ktoré bolo uvedené jednak pod rovnakým číslom v tabuľke prílohy VI uvedeného NAP a jednak pod číslom 116 v spornom návrhu na opravu tabuľky belgického NAP, ktorý Belgické kráľovstvo oznámilo Komisii listom z 18. februára 2009 a ktorý pre toto zariadenie stanovoval 700000 kvót na rok 2008, ako aj na celé alokačné obdobie rokov 2008 až 2012 (pozri bod 23 vyššie).

               60

               Rovnako je nepochybné, že tabuľka prílohy Va belgického NAP na obdobie rokov 2008 až 2012 uvádza celkové množstvo 12 949 538 kvót určených pre zariadenie „Vysoká pec 6 ArcelorMittal“ s rozdelením na jednotlivé roky, a to na rok 2008 700000 kvót, na rok 2009 1000000 kvót a na každý z rokov 2010 až 2012 3 749 846 kvót (pozri bod 16 vyššie), pričom toto rozdelenie sa nenachádza v tabuľke prílohy VI belgického NAP, kde sa v kolónkach, ktoré zodpovedajú rokom 2008 až 2012, objavuje len pojem „nový účastník“ (pozri bod 19 vyššie).

               61

               Množstvo 700000 kvót pre zariadenie č. 116 na rok 2008, ktoré je predmetom sporného návrhu na opravu tabuľky belgického NAP, sa teda presne zhoduje s množstvom určeným v prospech rovnakého zariadenia v tabuľke Va belgického NAP. Komisia však nenamieta ani túto zhodu, ani skutočnosť, že nenamietala voči obsahu NAP v rámci konania o kontrole podľa článku 9 ods. 3 smernice 2003/87.

               62

               V tejto súvislosti sa Komisia v podstate obmedzila len na potvrdenie, že týchto 700000 kvót má byť považovaných za maximálne disponibilné množstvo pre zariadenie č. 116 na celé alokačné obdobie rokov 2008 až 2012, a nie len na rok 2008 (pozri bod 54 vyššie). Takýto výklad potvrdzuje aj posledná kolónka tabuľky belgického zmeneného NAP, tak ako bol oznámený Belgickým kráľovstvom 18. februára 2009, v ktorej sa nachádza, rovnako ako v prvom stĺpci na rok 2008, celková hodnota 700000 kvót na celé obdobie rokov 2008 až 2012. Táto okolnosť ako taká však nepodporuje hlavnú námietku Komisie, podľa ktorej sporný návrh na opravu nie je založený na belgickom NAP, tak ako bol oznámený a nezamietnutý v zmysle článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004, ale naopak, potvrdzuje, že celkové množstvo kvót určených pre zariadenie č. 116 požadované na rovnaké obdobie je nižšie ako maximálne množstvo kvót uvedené v tabuľke Va belgického NAP. Komisia preto v priebehu konania nemôže vytýkať Belgickému kráľovstvu, že predložilo návrh na opravu týkajúci sa zmeny množstva kvót, ktoré budú k dispozícii na rok 2008, ale nie na nasledujúce roky dotknutého alokačného obdobia.

               63

               Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že Komisia sa mýli, pokiaľ ide o uplatnenie článku 44 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004, keď v podstate tvrdí, že sporný návrh na opravu týkajúci sa zariadenia č. 116 nie je založený na belgickom NAP, tak ako bol oznámený Komisii a nebol ňou zamietnutý. Preto nie je potrebné odpovedať na otázku, či sa návrh týka „zlepšenia údajov“, k čomu sa Komisia nevyjadrila ani v napadnutom rozhodnutí, ani vo svojich záznamoch.

               64

               Komisia napokon nemôže spochybniť toto posúdenie tvrdením, že sporný návrh na opravu bol predsa len v rozpore s belgickým NAP, pretože jednak nebol v súlade s metódami uvedenými v danom NAP a jednak, čo Komisia uvádzala predovšetkým na pojednávaní, maximálne množstvo kvót pridelených novým účastníkom má byť určené dopredu a na celé predmetné alokačné obdobie v súlade so všeobecnými zásadami upravujúcimi systém obchodovania s kvótami.

               65

               Pokiaľ ide o prvý argument, treba konštatovať, tak ako to uznala samotná Komisia, že tabuľka prílohy Va belgického NAP pozostáva z ustanovenia nachádzajúceho sa v poznámke pod čiarou, v ktorom je spresnené, že zariadeniam vymenovaným v tabuľke „budú pridelené kvóty postupne podľa doplnených rezerv“. Komisia však počas konania o kontrole belgického NAP podľa článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 neuviedla žiadnu námietku ani v priebehu konania nenamietala, že toto ustanovenie sa týka konkrétnej „metódy pridelenia“ kvót v prospech „druhoradých“ nových účastníkov (pozri bod 53 vyššie). Podľa zdôvodnenia Valónskeho regiónu, ktoré Komisia spochybnila, toto ustanovenie totiž povoľuje belgickým orgánom prideliť dotknutým zariadenia kvóty do výšky maximálneho ročného množstva uvedeného v danej tabuľke jedine v prípade, keď sú rezervy dostatočne doplnené. Pokiaľ je návrh na opravu týkajúci sa zariadenia č. 116 naozaj založený na tejto metóde pridelenia kvót, Komisia nemôže tvrdiť, že nie je v súlade s belgickým NAP (pozri najmä odôvodnenie č. 3 napadnutého rozhodnutia). Navyše v tejto súvislosti je irelevantné tvrdenie Komisie, podľa ktorého táto metóda nemôže byť vykladaná ako metóda udeľujúca príslušnému orgánu právo každý rok voľne uvážiť a určiť množstvo kvót, ktoré pridelí dotknutému zariadeniu, pretože sporný návrh na opravu sa obmedzuje výlučne na požiadanie o zápis rovnakého množstva kvót určených pre zariadenie č. 116 na rok 2008 do tabuľky belgického NAP, tak ako je uvedené v tabuľke Va belgického NAP, a zároveň množstvo kvót je nižšie ako maximálne množstvo uvedené v tabuľke na celé obdobie rokov 2008 až 2012.

               66

               Pokiaľ ide o druhý argument založený na nerešpektovaní všeobecných zásad upravujúcich systém obchodovania s kvótami, ktoré od členských štátov vyžadujú, aby pre dotknuté zariadenia predbežne určili maximálne množstvo disponibilných kvót počas celého alokačného obdobia, je potrebné uviesť, že tento argument nemá v napadnutom rozhodnutí žiadnu oporu. Okrem toho, ako vyplýva z bodu 62 vyššie, Komisia v predmetnom prípade nepreukázala, že poskytnutie 700000 kvót zariadeniu č. 116 na rok 2008, tak ako je to uvedené v prvom stĺpci tabuľky prílohy Va belgického NAP, namiesto poskytnutia daného množstva na celé obdobie rokov 2008 až 2012 podľa posledného stĺpca danej tabuľky, je v rozpore s týmito všeobecnými zásadami. Vzhľadom na existujúce všeobecné pravidlo podľa článku 11 ods. 2 v spojení s kritériami o prideľovaní v prílohe III smernice 2003/87, ktoré vyžaduje predbežné určenie celkového množstva disponibilných kvót v priebehu dotknutého alokačného obdobia, kumulatívne kritériá týkajúce sa „opravy“ a „zlepšenia údajov“ musia byť vykladané reštriktívne ako výnimky, aby bol zachovaný potrebný účinok konania o oznámení v súlade s článkom 44 ods. 2 štvrtým pododsekom nariadenia č. 2216/2006 v spojení s článkom 9 ods. 3 smernice 2003/87. Iba reštriktívny výklad môže totiž pri neskorších zmenách, ktoré požaduje členský štát, zabezpečiť úplnú predbežnú kontrolu vzhľadom na dané kritériá pridelenia kvót. V súlade s tým, čo bolo uvedené v bode 62 vyššie, však z toho vyplýva jedine to, že sporný návrh na opravu má byť vykladaný ako návrh pokrývajúci celé obdobie rokov 2008 až 2012.

               67

               Za týchto podmienok treba vyhovieť prvému žalobnému dôvodu a zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta sporný návrh na opravu týkajúci sa zariadenia č. 116, bez toho, aby bolo potrebné skúmať ostatné žalobné dôvody a výhrady uvedené Valónskym regiónom.

         O trovách

               68

               Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia vo veci nemala úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhom Valónskeho regiónu.

               Z týchto dôvodov
               VŠEOBECNÝ SÚD (prvá komora)
               rozhodol a vyhlásil:

                           1.

                           Rozhodnutie Komisie z 27. marca 2009 ukladajúce centrálnemu správcovi pokyn, aby zaradil opravu tabuľky belgického národného alokačného plánu do nezávislého protokolu transakcií Spoločenstva, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka odmietnutia vydať správcovi pokyn na opravu pridelenia kvót v prospech zariadenia č. 116 s názvom „Arcelor-Cockerill Sambre_HF6_Seraing“, ako o to žiadalo Belgické kráľovstvo listom z 18. februára 2009.

                           2.

                           Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

                           Azizi

                           Martins Ribeiro

                           Frimodt Nielsen

                     Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 1. februára 2012.
                     Podpisy

            (
            *1
         )	Jazyk konania: francúzština.


Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 13. februára 2014.#Európska komisia proti Belgickému kráľovstvu.#Nesplnenie povinnosti členským štátom – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Normy pre bezpečnostné znaky a biometriu v pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi – Nariadenie (ES) č. 2252/2004 – Biometrický pas – Integrovanie odtlačkov prstov – Nevykonanie – Nevydávanie v lehotách.#Vec C‑139/13.


title: Rozsudok Súdneho dvora z 21. septembra 1988. # Pascal Van Eycke proti Société anonyme ASPA. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania Vredegerecht Beveren - Belgicko. # Vec 267/86.

text:
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORAz 21. septembra 1988 (*)„Opatrenie
 štátu týkajúce sa oslobodenia príjmov zo sporiteľských vkladov od dane –
 Konkurencia medzi bankami vo vzťahu ku kreditným úrokom“Vo veci 267/86,ktorej
 predmetom je návrh podaný na Súdny dvor podľa článku 177 Zmluvy
EHS rozhodnutím Vredegerecht kantónu Beveren (Belgicko)
v prebiehajúcom súdnom spore medziPascal Van Eycke, bydliskom v Beverene,aSociété anonyme ASPA, so sídlom v Antverpách,na začatie prejudiciálneho konania o výklade článkov 59 až 66, 85, 86 a 95 Zmluvy EHS,SÚDNY DVOR,v zložení:
 predseda komory G. Bosco, vo funkcii predsedu, predseda komory
J. C. Moitinho de Almeida, sudcovia T. Koopmans,
U. Everling, K. Bahlmann, Y. Galmot,
C. N. Kakouris, R. Joliet
a F. A. Schockweiler,generálny advokát: G. F. Mancini,tajomník: D. Louterman, referentka,so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:–        pán
 van Eycke, v zastúpení: J. Cerfontaine, advokát komory
v Antverpách,–        Belgické
 kráľovstvo, v zastúpení: G. van Hecke
a K. Lenaerts, advokáti, a R. Hoebaer a
R. Devyver, splnomocnení zástupcovia,–        Komisia
 Európskych spoločenstiev, v zastúpení: T. van Rijn,
splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. Overhoff,so zreteľom na správu pre pojednávanie a po ústnej časti konania z 25. novembra 1987,po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 28. apríla 1988,vyhlásil tentoRozsudok1        Rozsudkom
 z 28. októbra 1986, ktorý bol Súdnemu dvoru doručený
30. októbra 1986, Vredegerecht kantónu Beveren (Belgicko) položil
podľa článku 177 Zmluvy EHS tri prejudiciálne otázky týkajúce sa
výkladu článkov 59 až 66, 85, 86 a 95 uvedenej zmluvy, aby bol
 schopný posúdiť zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá
obmedzuje oslobodenie od dane vzťahujúce sa na daň z príjmov
dosiahnutých vo forme kreditných úrokov na určitú kategóriu
sporiteľských vkladov, s právom Spoločenstva.2        Tieto
 otázky vyvstali v rámci sporu medzi pánom Van Eyckom (ďalej len
„žalobca“) a akciovou spoločnosťou ASPA, belgickou finančnou
inštitúciou, ktorý sa týka sadzieb kreditných úrokov na sporiteľských
vkladoch, ktoré si žalobca zamýšľal v ASPA zriadiť. Zo spisu
vyplýva, že žalobca po tom, čo sa oboznámil s reklamou ASPA na
úrokové sadzby sporiteľských vkladov, sa dostavil do tejto finančnej
inštitúcie, aby si zriadil sporiteľský účet za zverejnených podmienok.
Keď mu ASPA potom oznámila, že podľa kráľovského nariadenia
z 13. marca 1986 je povinná uplatňovať menej výhodné podmienky
 než sú ponúkané v jej reklame, žalobca podal na vnútroštátny súd
žalobu, ktorou sa domáhal uznania, že ASPA sa nemohla dovolávať
uvedeného kráľovského nariadenia, aby zdôvodnila zmenu svojich podmienok
 sporenia, keďže toto nariadenie porušuje článok 85 a nasl. Zmluvy
EHS.3        Pre
 lepšie pochopenie vyššie spomenutého kráľovského nariadenia je potrebné
 ho umiestniť do jeho právneho a ekonomického kontextu, ktorý sa
v Belgicku vyznačuje dlhodobou existenciou oslobodenia časti
príjmov zo sporiteľských vkladov od dane zavedeného zo sociálnych
dôvodov a s cieľom podporiť sporenie, ktorého základné
podmienky upravuje článok 19 bod 7 zákona o daniach
z príjmov.4        Keď
 začiatkom 80-tych rokov rastúci počet sporiteľní zaviedol politiku
vysokých sadzieb, belgická vláda chcela obmedziť rozsah oslobodenia od
dane a zákonom z 28. decembra 1983 ho podriadila určitému
 počtu podmienok, ktoré malo definovať kráľovské nariadenie.5        Kráľovské
 nariadenie z 29. decembra 1983 vydané na vykonanie už
citovaného zákona v podstate podriadilo poskytnutie oslobodenia od
dane dvom podmienkam: výnos sporiteľských vkladov sa mal skladať jednak
zo základného úroku, pre ktorý bola stanovená maximálna hranica
zodpovedajúca najnižšej priemernej sadzbe uplatniteľnej na relevantnom
trhu, a jednak z vernostnej alebo rastovej prémie, ktorú mohla
 každá finančná inštitúcia slobodne určiť.6        Belgické
 menové orgány sa potom domnievali, že konkurencia v oblasti
vernostných alebo rastových prémií je priveľká a ide proti
všeobecnej tendencii znižovania úrokových sadzieb, ktorá
charakterizovala ostatné nástroje sporenia. Keďže udržanie vysokej
úrovne sadzieb kreditných úrokov v oblasti sporiteľských vkladov
malo podľa názoru týchto orgánov za následok udržanie takisto vysokej
úrovne debetných sadzieb s nepriaznivými dôsledkami na hospodársku
činnosť krajiny a na verejný dlh, belgická banková komisia
adresovala v septembri 1985 finančným ústavom odporúčanie, aby
obmedzili výnosy sporiteľských vkladov. Viedlo k uzavretiu dohody
o samoregulácii medzi bankami, súkromnými sporiteľňami
a verejnými úverovými inštitúciami 30. decembra 1985, ktorou
mieru tohto výnosu upravili na maximálnu sadzbu 7 %.7        Keďže
 táto dohoda nebola všetkými finančnými inštitúciami dodržiavaná,
minister financií sa rozhodol pre režim, v ktorom orgány verejnej
moci priamo určujú podmienky vyššie spomenutého oslobodenia od dane.8        Tento
 režim bol zavedený vyššie spomenutým kráľovským nariadením
z 13. marca 1986, ktoré priamo stanovilo tak maximálnu sadzbu
základného úroku, ako aj maximálnu sadzbu vernostnej alebo rastovej
prémie.9        V tomto
 kontexte vnútroštátny súd na základe spoločného návrhu obidvoch
účastníkov konania vo veci samej položil Súdnemu dvoru tieto
prejudiciálne otázky:„1.      Je
 právny režim zavedený kráľovským nariadením z 29. decembra
1983 a potvrdený s určitými úpravami kráľovským nariadením
z 13. marca 1986 týkajúci sa výnosov, ktoré môžu finančné
ústavy vyplatiť zo sporiteľských vkladov, čo je režim, ktorý –
v rozsahu, v akom predlžuje vo forme právnych predpisov skôr
existujúce medzibankové dohody alebo zosúladené postupy zamerané na
obmedzenie výnosov sporiteľských vkladov – pozostáva z povinného
stanovenia týchto výnosov:a)      ako jednotnej sadzby pre všetkých zúčastnených na trhu;b)      okrem
 toho, ako limitu, ktorý musia všetci zúčastnení na trhu dodržiavať pri
stanovení výnosov,         pod
 hrozbou úplnej straty výhod pre sporiteľskú klientelu
z privilegovaného daňového režimu, ktorý platí pre bežné
sporiteľské vklady, zlučiteľný s pravidlami hospodárskej súťaže
Spoločenstva, ako ich definujú články 85 a nasl. Zmluvy EHS?2.      Iba
 v prípade, ak je odpoveď na prvú otázku písm. a) kladná, je
povinné zavedenie – okrem jednotnej sadzby, pokiaľ ide o základný
úrok poskytnutý finančnými inštitúciami – maximálneho limitu pre
prípadne splatnú vernostnú alebo rastovú prémiu, s vylúčením
akejkoľvek inej formy konkurencie v oblasti prijímania vkladov, pod
 hrozbou straty výhod z privilegovaného daňového režimu uvedeného
v prvej otázke (kráľovské nariadenie z 13. marca 1986,
článok 1), zlučiteľné s pravidlami hospodárskej súťaže
Spoločenstva, ako ich definujú články 85 a nasl. Zmluvy EHS?3.      Nie
 je poskytnutie daňových výhod, okrem iného úplného oslobodenia od
zrážkovej dane, výlučne v prospech sporiteľských vkladov zriadených
 v belgických frankoch a výlučne vo finančných ústavoch, ktoré
 majú svoje sídlo v Belgicku, diskrimináciou na úkor podobných
vkladov prijatých finančnými ústavmi, ktoré nemajú sídlo
v Belgicku, alebo znejúcich na inú menu alebo vo forme cenných
papierov, a je preto poskytnutie takých daňových výhod zlučiteľné
s ustanoveniami článkov 59 až 66, ako aj článku 95
Zmluvy EHS?“10      Pre
 širší výklad skutkového stavu sporu vo veci samej, vnútroštátneho
právneho rámca a pripomienok predložených Súdnemu dvoru odkazujeme
na správu pre pojednávanie. Tieto časti spisu sú ďalej uvádzané iba
v rozsahu nevyhnutnom pre úsudok Súdneho dvora. O právomoci Súdneho dvora11      Belgická
 vláda po prvé tvrdí, že návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný
 vnútroštátnym súdom je neprípustný, keďže z radu okolností je
zrejmý čisto fiktívny charakter sporu vo veci samej. Po druhé uvádza, že
 v tejto veci požadovaný výklad práva Spoločenstva nemôže byť
nijako relevantný na riešenie sporu vo veci samej. Kráľovské nariadenie
z 13. marca 1986 totiž nijako spoločnosti ASPA nebránilo, aby
uplatnila svoje skoršie podmienky sporenia výhodnejšie pre žalobcu,
a teda nijako neviedlo k sporu vo veci samej.12      V tomto
 ohľade treba poznamenať, že zo skutkových okolností uvedených
v návrhu na začatie prejudiciálneho konania zjavne nevyplýva, že by
 v skutočnosti išlo o fiktívny spor.13      Pokiaľ
 ide o druhé tvrdenie uvádzané belgickou vládou, stačí pripomenúť,
že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora potvrdenej rozsudkom
z 12. júna 1986 (Bertini, 98, 162 a 258/85, Zb.
s. 1893) je úlohou vnútroštátneho súdu, aby posúdil nevyhnutnosť
prejudiciálnej otázky vzhľadom na skutkový stav veci.14      Z týchto dôvodov je opodstatnené preskúmať otázky položené vnútroštátnym súdom. O prvej a druhej otázke15      Tieto
 otázky musia byť chápané tak, že v podstate v nich ide
o snahu zistiť, či vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje
oslobodenie od dane ustanovené v oblasti dane z príjmov pre
výnosy z určitej kategórie sporiteľských vkladov iba na vklady, pri
 ktorých sú dodržané maximálne úrokové sadzby a prémie stanovené
právnou úpravou, je zlučiteľná s povinnosťami vyplývajúcimi
členským štátom z článku 5 Zmluvy EHS v spojení
s článkom 3 písm. f) a článkom 85 tej istej
zmluvy alebo nie.16      V tomto
 ohľade treba pripomenúť, že články 85 a 86 Zmluvy sa samy osebe
týkajú iba správania podnikov, a nie právnych predpisov
pochádzajúcich od členských štátov. Z ustálenej judikatúry Súdneho
dvora však vyplýva, že články 85 a 86 vykladané v spojení
 s článkom 5 Zmluvy členským štátom ukladajú, aby nevydávali
alebo neponechávali v platnosti predpisy, a to aj právnej
povahy, ktoré by mohli odstrániť potrebný účinok pravidiel hospodárskej
súťaže uplatniteľných na podniky. Podľa tej istej judikatúry je tomu tak
 v prípade, pokiaľ členský štát buď nariadi alebo zvýhodní
uzavretie kartelu v rozpore s článkom 85, alebo posilní
účinky takých kartelov, alebo odoberie vlastnej právnej úprave jej
štátny charakter tým, že zodpovednosť za vydávanie rozhodnutí
o zásahoch v hospodárskej oblasti prenesie na súkromné
subjekty.17      Predovšetkým
 je potrebné poznamenať, že podľa zistení uvedených v návrhu na
začatie prejudiciálneho konania existovali pred zavedením predmetnej
právnej úpravy medzibankové dohody alebo zosúladené postupy, ktorých
zámerom bolo obmedziť výnosy zo sporiteľských vkladov. Ale ani
z týchto zistení, ani z pripomienok predložených Súdnemu dvoru
 nevyplýva, že by právna úprava, o ktorú ide, nariaďovala alebo
zvýhodňovala uzavretie nových kartelov alebo zavedenie nových postupov.
Na posúdenie – so zreteľom na kritériá definované v judikatúre
Súdneho dvora – skutočného dosahu tejto právnej úpravy teda treba
preskúmať, či ju možno považovať za úpravu, ktorá posilňuje účinky už
existujúcich kartelov, a či určité okolnosti jej nemôžu odobrať jej
 charakter štátnej úpravy.18      K prvému
 bodu postačuje poznamenať, že podľa judikatúry Súdneho dvora sa právna
úprava na to, aby bola považovaná za posilnenie účinkov už existujúcich
kartelov, musí obmedziť na úplné alebo čiastočné prebratie prvkov dohôd,
 ku ktorým došlo medzi hospodárskymi subjektmi, pričom tieto subjekty
zaväzuje alebo podnecuje k zabezpečeniu ich dodržiavania. Hoci
úplná strata výhod z privilegovaného daňového režimu, ktorý platí
pre sporiteľské účty, predstavuje dôležitý motivačný prvok na
dodržiavanie predmetnej právnej úpravy, zo žiadneho zistenia
v návrhu na začatie prejudiciálneho konania však nevyplýva, že táto
 právna úprava sa obmedzila na potvrdenie tak metódy obmedzenia výnosov
z vkladov, ako aj výšky maximálnych sadzieb, ktoré boli prijaté
v rámci už existujúcich kartelov alebo zosúladených postupov. Je
však úlohou vnútroštátneho súdu, aby tento bod prešetril, ak sa
domnieva, že v tomto ohľade môže existovať pochybnosť.19      Pokiaľ
 ide o druhý bod, z predmetnej právnej úpravy vyplýva, že
orgány verejnej moci si vyhradili právomoc samy stanoviť maximálne miery
 výnosov zo sporiteľských vkladov a túto zodpovednosť nepreniesli
na žiaden súkromný subjekt. Táto úprava teda má štátny charakter. Tento
charakter nemožno spochybniť samotnou okolnosťou, ktorú zdôraznil
žalobca vo veci samej, že z odôvodnenia kráľovského nariadenia
z 13. marca 1986 vyplýva, že k jeho prijatiu došlo po
dohode s predstaviteľmi združení úverových inštitúcií.20      Na
 prvú a druhú otázku je teda namieste odpovedať v tom zmysle,
že vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje oslobodenie od dane
ustanovené v oblasti dane z príjmov pre výnosy z určitej
kategórie sporiteľských vkladov iba na vklady, pri ktorých sú dodržané
maximálne úrokové sadzby a prémie stanovené právnou úpravou, nie je
 nezlučiteľná s povinnosťami vyplývajúcimi členským štátom
z článku 5 Zmluvy EHS v spojení s článkom 3
písm. f) a článkom 85 tej istej zmluvy, s výhradou
prípadného preskúmania otázky, či sa predmetná úprava neobmedzuje na
potvrdenie tak metódy obmedzenia výnosov z vkladov, ako aj výšky
maximálnych sadzieb, ktoré boli prijaté v rámci už existujúcich
kartelov alebo zosúladených postupov, vnútroštátnymi súdmi. O tretej otázke21      Touto
 otázkou sa vnútroštátny súd v podstate snaží zistiť, či
vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje vyššie popísané oslobodenie
od dane iba na sporiteľské vklady zriadené vo vnútroštátnej mene vo
finančných ústavoch, ktoré majú sídlo v predmetnom členskom štáte,
je zlučiteľná s článkami 59 až 66, ako aj
s článkom 95 Zmluvy EHS, alebo nie.22      Pokiaľ
 ide o otázku, či taká daňová právna úprava, ktorá sa týka výnosu
z určitej kategórie sporiteľských vkladov zriadených
v bankách, je zlučiteľná s článkom 59 a nasl. Zmluvy
 EHS týkajúcimi sa voľného pohybu služieb, je potrebné pripomenúť, že
podľa článku 61 ods. 2 tej istej zmluvy sa liberalizácia
bankových služieb spojených s voľným pohybom kapitálu uskutoční
v súlade s postupnou liberalizáciou pohybu kapitálu.23      Pritom
 zriaďovanie sporiteľských vkladov tvorí súčasť kategórie pohybov
kapitálu nazvanej „zriaďovanie bežných a vkladových účtov
a ukladanie peňažných prostriedkov na ne, repatriácia alebo
použitie zostatkov na bežných alebo vkladových účtoch v úverových
inštitúciách“ [neoficiálny preklad] nachádzajúcej sa
v zozname D prílohy I prvej smernice Rady o vykonaní
článku 67 Zmluvy z 11. mája 1960 (Ú. v. ES 43
z 12. 7. 1960, s. 921) a v zozname C
prílohy I, ktorý bol nahradený smernicou Rady 86/566, ktorou
sa mení prvá smernica, zo 17. novembra 1986 (Ú. v. ES
L 332, s. 22). Tieto pohyby kapitálu ešte neboli
liberalizované.24      Preto
 v tejto veci nemohlo dôjsť k porušeniu ustanovení Zmluvy EHS
týkajúcich sa voľného pohybu bankových služieb, pokiaľ ide o pohyby
 kapitálu.25      Čo
 sa napokon týka uplatniteľnosti článku 95 Zmluvy EHS na predmetnú
daňovú právnu úpravu, postačuje poznamenať, že zákaz diskriminačného
alebo protekcionistického vnútroštátneho zdaňovania ustanoveného týmto
článkom pokrýva iba „výrobky“ z iných členských štátov. Peňažné
prostriedky nasporené v určitej mene pritom, ako bolo spomínané
vyššie, spadajú do rozsahu pôsobnosti článku 61 ods. 2
a článku 67 Zmluvy EHS. Nepredstavujú teda výrobky v zmysle
článku 95 tej istej zmluvy.26      Na
 tretiu otázku je teda namieste odpovedať v tom zmysle, že
vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje vyššie popísané oslobodenie
od dane iba na sporiteľské vklady zriadené vo vnútroštátnej mene vo
finančných ústavoch, ktoré majú sídlo v predmetnom členskom štáte,
nie je nezlučiteľná s článkami 59 až 66, ako aj
s článkom 95 Zmluvy EHS. O trovách27      Belgické
 kráľovstvo a Komisia Európskych spoločenstiev nemajú právo na
náhradu trov konania, ktoré im vznikli v súvislosti
s pripomienkami, ktoré podali Súdnemu dvoru. Vzhľadom na to, že
konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo
veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti
s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom,
o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.Z týchto
 dôvodov Súdny dvor rozhodol o otázkach, ktoré mu predložil
Vredegerecht kantónu Beveren rozsudkom z 28. októbra 1986,
takto:1.      Vnútroštátna
 právna úprava, ktorá obmedzuje oslobodenie od dane ustanovené
v oblasti dane z príjmov pre výnosy z určitej kategórie
sporiteľských vkladov iba na vklady, pri ktorých sú dodržané maximálne
úrokové sadzby a prémie stanovené právnou úpravou, nie je
nezlučiteľná s povinnosťami vyplývajúcimi členským štátom
z článku 5 Zmluvy EHS v spojení s článkom 3
písm. f) a článkom 85 tej istej zmluvy, s výhradou
prípadného preskúmania otázky, či sa predmetná úprava neobmedzuje na
potvrdenie tak metódy obmedzenia výnosov z vkladov, ako aj výšky
maximálnych sadzieb, ktoré boli prijaté v rámci už existujúcich
kartelov alebo zosúladených postupov, vnútroštátnymi súdmi.2.      Vnútroštátna
 právna úprava, ktorá obmedzuje vyššie popísané oslobodenie od dane iba
na sporiteľské vklady zriadené vo vnútroštátnej mene vo finančných
ústavoch, ktoré majú sídlo v predmetnom členského štátu, nie je
nezlučiteľná s článkami 59 až 66, ako aj
s článkom 95 Zmluvy EHS.BoscoMoitinho de Almeida            KoopmansEverlingBahlmannGalmot      Kakouris      JolietSchockweilerRozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 21. septembra 1988.Tajomník       PredsedaJ.-G. Giraud       A. J. Mackenzie Stuart* Jazyk konania: holandčina.


Rozsudok Súdneho dvora zo 7. júla 1976. # Lynne Watson a Alessandro Belmann. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania: Pretura di Milano - Taliansko. # Vec 118-75.


Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia rozšírená komora) z 3. júna 1999. # Télévision française 1 SA (TF1) proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Štátna pomoc - Žaloba na nečinnosť - Prípustnosť. # Vec T-17/96.


title: Rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010.#Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Európskej komisii.#Verejné obstarávanie služieb - Verejné obstarávanie Úradu pre úradné publikácie - Poskytovanie služieb v oblasti informatiky - Zamietnutie ponuky uchádzača - Žaloba o neplatnosť - Kritéria a čiastkové kritéria hodnotenia ponúk - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Transparentnosť - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Náhrada škody.#Vec T-387/08.

text:
      Rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
      (vec T‑387/08)
      „Verejné obstarávanie služieb – Verejné obstarávanie Úradom pre publikácie – Poskytovanie služieb v oblasti informatiky – Zamietnutie ponuky uchádzača – Žaloba o neplatnosť – Kritériá a čiastkové kritériá hodnotenia ponúk – Povinnosť odôvodnenia – Rovnosť zaobchádzania – Transparentnosť – Zjavne nesprávne posúdenie – Zneužitie právomoci – Návrh na náhradu škody“
      1.                     Verejné zmluvy Európskych spoločenstiev – Uzavretie zmluvy v rámci verejného obstarávania – Voľná úvaha inštitúcií – Súdne
            preskúmanie – Hranice (pozri body 30, 77)
      2.                     Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah (článok 253 ES; nariadenie Rady č. 1605/2002, článok 100 ods. 2; nariadenie
            Komisie č. 2342/2002, článok 149 ods. 3) (pozri body 31 – 38, 58 – 60, 63 – 67)
      Predmet

               Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Úradu pre publikácie Európskej únie z 20. júna 2008, ktorým bola zamietnutá ponuka žalobkyne
                  predložená v rámci verejného obstarávania AO 10185 pre služby v oblasti údržby počítačových systémov SEI‑BUD/AMD/CR a podporné
                  služby, ako aj rozhodnutia o zadaní zákazky inému uchádzačovi, a jednak návrh na náhradu škody

            Výrok

                  1.

                  	Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  	Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša 90 % vlastných trov konania
                     a je povinná nahradiť 90 % trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii, a Európska komisia znáša 10 % vlastných trov konania
                     a je povinná nahradiť 10 % trov konania, ktoré vznikli Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis
                     kai Tilematikis.


Rozsudok Súdneho dvora zo 6. júna 1995. # Ahmet Bozkurt proti Staatssecretaris van Justitie. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania Raad van State - Holandsko. # Voľný pohyb pracovníkov. # Vec C-434/93.


Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. februára 1999. # Komisia Európskych spoločenstiev proti Cascina Laura Sas di arch. Aldo Delbò & C. a Gariboldi Engineering Company Srl. # ČArbitrážna doložka. # Vec C-65/97.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. mája 2009. # Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku. # Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/60/ES - Pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu - Neprebratie v stanovenej lehote. # Vec C-532/08.

text:
      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. mája 2009 – Komisia/Írsko
      (vec C‑532/08)
      „Nesplnenie povinnosti členským štátom – Smernica 2005/60/ES – Pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu – Neprebratie v stanovenej lehote“
      Žaloba o nesplnenie povinnosti – Skúmanie dôvodnosti Súdnym dvorom – Stav, ktorý treba zohľadniť – Stav ku dňu uplynutia lehoty stanovenej odôvodneným stanoviskom (článok 226 ES) (pozri bod 9)
      Predmet

               Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu
                  a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania
                  terorizmu (Ú. v. EÚ L 309, s. 15) v stanovenej lehote

            Výrok

                  1.

                  	Írsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou
                     Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých
                     peňazí a financovania terorizmu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

                  2.

                  	Írsko je povinné nahradiť trovy konania.


Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. októbra 2000. # Industrie des poudres sphériques proti Rade Európskej únie, Komisii Európskych spoločenstiev, Péchiney électrométallurgie a Chambre syndicale de l'électrométallurgie et de l'électrochimie. # Odvolanie - Antidumping - Prípustnosť. # Vec C-458/98 P.


Rozsudok Súdneho dvora z 21. septembra 1999. # Brentjens' Handelsonderneming BV proti Stichting Bedrijfspensioenfonds voor de Handel in Bouwmaterialen. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania Kantongerecht Roermond - Holandsko. # Spojené veci C-115/97 až C-117/97.


Rozsudok Súdneho dvora z 9. októbra 2001. # Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Opatrenia voči podnikom poskytujúcim námornú dopravu - Zmluvy o výkone vo verejnom záujme - Neexistencia pomoci, existujúca pomoc alebo nová pomoc - Začatie konania podľa článku 88 ods. 2 ES - Povinnosť pozastavenia. # Vec C-400/99.


Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. apríla 2016.#CP proti Európskemu parlamentu.#Verejná služba – Úradníci – Vedúci útvaru – Skúšobná doba – Nepotvrdenie vo funkcii vedúceho útvaru – Výkon rozsudku o zrušení – Strata príležitosti.#Vec F-98/15.