title: Vec C-432/19 P: Odvolanie podané 5. júna 2019: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu z 19. marca 2019 v spojených veciach T-282/16 a T-283/16, Inpost Paczkomaty a Inpost/Komisia

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/7

      Odvolanie podané 5. júna 2019: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu z 19. marca 2019 v spojených veciach T-282/16 a T-283/16, Inpost Paczkomaty a Inpost/Komisia
      (Vec C-432/19 P)
      (2019/C 328/08)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Inpost S.A. (v zastúpení: W. Knopkiewicz, radca prawny)

         Ďalší účastníci odvolacieho konania: Európska komisia, Poľská republika

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

                  —

                  zrušil predmetné rozhodnutie,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: porušenie článku 106 ods. 2 Zmluvy — chybné konštatovanie, že boli splnené požiadavky bodu 19 (odsek 2.6) Rámca [Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011)]; porušenie zásad zmluvy o zadaní verejnej zákazky (zákaz diskriminácie, rovnosť zaobchádzania a zásada transparentnosti) a nesprávny výklad článku 7 ods. 2 smernice 97/67/ES (poštová smernica).
      Metódy financovania poskytovania univerzálnych služieb uplatňované členskými štátmi musia byť v súlade tak so zásadami zákazu diskriminácie, rovnosti zaobchádzania a transparentnosti (vrátane voľby poskytovateľa univerzálnej poštovej služby v súťaži) vyplývajúcimi z ustanovení ZFEÚ o slobodách na vnútornom trhu, ako aj s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ, čo v predmetnej veci nie je splnené.
      Druhý odvolací dôvod: Porušenie článku 106 ods. 2 Zmluvy — chybné konštatovanie, že boli splnené požiadavky bodu 14 (odsek 2.2) a bodu 60 (odsek 2.10) Rámca [Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011)]. Aj keď povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme, ktorá bola zverená poľskej pošte (Poczta Polska), zodpovedá požiadavkám stanoveným v poštovej smernici, nie je nevyhnutné ako dôkaz pre presné zistenie potreby univerzálnej služby uskutočniť verejné konzultácie alebo použiť iný vhodný prostriedok na účely zohľadnenia záujmov používateľov a poskytovateľov služieb.
      Tretí odvolací dôvod: Porušenie článku 106 ods. 2 Zmluvy — chybné konštatovanie, že boli splnené požiadavky bodu 52 (odsek 2.9) Rámca [Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011)], ako aj porušenie článku 7 ods. 1, 3 a 5 smernice 97/67/ES. Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že kompenzačný fond spĺňa požiadavku nediskriminácie v súvislosti s jednotnou maximálnou sadzbou vo výške 2 % z príjmov poskytovateľa univerzálnych služieb alebo s nimi rovnocenných služieb; táto percentuálna sadzba povinných vkladov poskytovateľov platí jednotne pre všetkých účastníkov trhu, čo je diskriminačné, keďže situácia poskytovateľov univerzálnych služieb a situácia poskytovateľov rovnocenných služieb nie je rovnaká. Okrem toho Všeobecný súd nesprávne predpokladal, že kompenzačný fond spĺňa tiež požiadavku proporcionality.
      Pri konzultáciách o okolnostiach zmeny zákona sa podmienky kompenzačného fondu značne líšili od podmienok napokon stanovených percentuálnou sadzbou, a teda nemožno predpokladať, že zriadenie fondu bolo predmetom konzultácií.
      Podľa predpokladov pre financovanie univerzálnej služby nie je nevyhnutné skúmať, či vzniknuté netto náklady predstavovali neprimeranú záťaž pre poskytovateľa univerzálnej služby. Automatické spájanie financovania služby so vznikom účtovných strát pri univerzálnych službách nemôže byť považované za splnenie požiadaviek poštovej smernice.
      Štvrtý odvolací dôvod: Porušenie článku 7 ods. 1 poštovej smernice — akceptovaním skutočnosti, že náklady univerzálnej služby sa financujú viacerými výlučnými a osobitnými právami, ktoré boli priznané poľskej pošte. Podľa článku 7 ods. 1 poštovej smernice členské štáty už neposkytujú na zriadenie a poskytovanie poštových služieb žiadne výlučne alebo osobitné práva ani ich už neudržujú v platnosti. Výlučne alebo osobitné práva priznané poľskej pošte sa však napriek odlišnému názoru Všeobecného súdu nenachádzajú v zozname výnimiek uvedených v poštovej smernici.


title: Vec C-434/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 5. júna 2019 — Poste Italiane SpA/Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 5. júna 2019 — Poste Italiane SpA/Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane
      (Vec C-434/19)
      (2019/C 328/09)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka a odporkyňa v rámci vzájomného návrhu: Poste Italiane SpA

         Odporkyňa a navrhovateľka v rámci vzájomného návrhu: Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia článok 14 ZFEÚ (pôvodne článok 7D Zmluvy, neskôr článok 16 ZES) a článok 106 ods. 2 ZFEÚ (pôvodne článok 90 Zmluvy, neskôr článok 86 ods. 2 ZES), a tiež zaradenie do rámca služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) takej právnej úprave, ako je ustanovenie článku 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992 v spojení s článkom 2 ods. 18 až 20 zákona č. 662/1996, na základe ktorej sa zriaďuje a udržiava — aj po privatizácii služieb „bancoposta“ (vykonávanie bankových transakcií poštou) poskytovaných spoločnosťou Poste Italiane s.p.a. — výhradné postavenie (monopolný zákonný režim) v prospech spoločnosti Poste Italiane s.p.a. vo veci prevádzkovania služby vedenia bežného poštového účtu určeného na výber miestnej dane z nehnuteľnosti (ICI), a to s ohľadom na vývoj vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti vyberania daní, ktorá prinajmenšom od roku 1997 umožňuje platiteľom dane, a rovnako orgánom miestnej samosprávy vyrubujúcim daň, využívať slobodne spôsoby platby a výberu daní (vrátane miestnych daní) prostredníctvom bánk?

                  2.

                  V prípade, že — v rámci odpovede na prvú prejudiciálnu otázku — Súdny dvor uzná, že zriadenie zákonného monopolu je v súlade s charakteristikami SVHZ, bránia článok 106 ods. 2 ZFEÚ (pôvodne článok 90 Zmluvy, neskôr článok 86 ods. 2 ZES) a článok 107 ods. 1 ZFEÚ (pôvodne článok 92 Zmluvy, neskôr článok 87 ZES) v zmysle výkladu týchto ustanovení, ktoré poskytol Súdny dvor v súvislosti s kritériami týkajúcimi sa odlíšenia zákonného opatrenia kompenzujúceho záväzky vyplývajúce zo služby vo verejnom záujme — od neoprávnenej štátnej pomoci (rozsudok Súdneho dvora z 24. júla 2003, C 280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH) takej právnej úprave, ako je ustanovenie článku 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992 v spojení s článkom 2 ods. 18 až 20 zákona č. 662/1996 a článkom 3 ods. 1 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 144/2001, ktorá spoločnosti Poste Italiane s.p.a. priznáva právomoc jednostranne stanoviť výšku „poplatku“ zaťažujúceho koncesionára (sprostredkovateľa) pre vyberanie miestnej dane z nehnuteľnosti (ICI) a splatného za každú transakciu súvisiacu s vedením účtu vykonanú na dotknutom bežnom poštovom účte, ktorého majiteľom je koncesionár (sprostredkovateľ), s ohľadom na skutočnosť, že spoločnosť Poste Italiane s.p.a. stanovila rozhodnutím predstavenstva č. 57/1996 výšku uvedeného poplatku na 100 lír, pokiaľ išlo o obdobie 1. apríl 1997 až 31. máj 2001 a 0,23 eura na obdobie po 1. júni 2001?

                  3.

                  Bráni článok 102 prvý odsek ZFEÚ (pôvodne článok 86 Zmluvy, následne článok 82 ods. 1 ZES), tak, ako ho vykladá Súdny dvor (pozri rozsudky Súdneho dvora z 13. decembra 1991, C 18/88, GB Inno BM; z 25. júna 1998, C 203/96, Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV; zo 17. mája, C 340/99, TNT TRACO s.p.a.) súboru právnych predpisov, aký tvoria článok 2 ods. 18 až 20 zákona č. 662/1996, článok 3 ods. 1 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 144/2001 a článok 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992, s tým, že koncesionár (sprostredkovateľ) sa musí nutne podriadiť platbe „poplatku“ v takej výške, akú jednostranne určí a/alebo zmení spoločnosť Poste Italiane s.p.a., pričom odstúpenie koncesionára od zmluvy o bežnom poštovom účte automaticky vedie k porušeniu povinnosti stanovenej v článku 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992 a následnému rozporu so záväzkom vyberať ICI, ktorý prijal voči orgánu miestnej samosprávy vyrubujúcemu daň?


title: Vec C-435/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 5. júna 2019 — Agenzia delle entrate — Riscossione/Poste Italiane SpA

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 5. júna 2019 — Agenzia delle entrate — Riscossione/Poste Italiane SpA
      (Vec C-435/19)
      (2019/C 328/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka a odporkyňa v rámci vzájomného návrhu: Agenzia delle entrate — Riscossione

         Odporkyňa a navrhovateľka v rámci vzájomného návrhu: Poste Italiane SpA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia článok 14 ZFEÚ (pôvodne článok 7D Zmluvy, neskôr článok 16 ZES) a článok 106 ods. 2 ZFEÚ (pôvodne článok 90 Zmluvy, neskôr článok 86 ods. 2 ZES), a tiež zaradenie do rámca služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) takej právnej úprave, ako je ustanovenie článku 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992 v spojení s článkom 2 ods. 18 až 20 zákona č. 662/1996, na základe ktorej sa zriaďuje a udržiava — aj po privatizácii služieb „bancoposta“ (vykonávanie bankových transakcií poštou) poskytovaných spoločnosťou Poste Italiane s.p.a. — výhradné postavenie (monopolný zákonný režim) v prospech spoločnosti Poste Italiane s.p.a. vo veci prevádzkovania služby vedenia bežného poštového účtu určeného na výber miestnej dane z nehnuteľnosti (ICI), a to s ohľadom na vývoj vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti vyberania daní, ktorá prinajmenšom od roku 1997 umožňuje platiteľom dane, a rovnako orgánom miestnej samosprávy vyrubujúcim daň, využívať slobodne spôsoby platby a výberu daní (vrátane miestnych daní) prostredníctvom bánk?

                  2.

                  V prípade, že — v rámci odpovede na prvú prejudiciálnu otázku — Súdny dvor uzná, že zriadenie zákonného monopolu je v súlade s charakteristikami SVHZ, bránia článok 106 ods. 2 ZFEÚ (pôvodne článok 90 Zmluvy, neskôr článok 86 ods. 2 ZES) a článok 107 ods. 1 ZFEÚ (pôvodne článok 92 Zmluvy, neskôr článok 87 ZES) v zmysle výkladu týchto ustanovení, ktoré poskytol Súdny dvor v súvislosti s kritériami týkajúcimi sa odlíšenia zákonného opatrenia kompenzujúceho záväzky vyplývajúce zo služby vo verejnom záujme — od neoprávnenej štátnej pomoci (rozsudok Súdneho dvora z 24. júla 2003, C 280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH) takej právnej úprave, ako je ustanovenie článku 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992 v spojení s článkom 2 ods. 18 až 20 zákona č. 662/1996 a článkom 3 ods. 1 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 144/2001, ktorá spoločnosti Poste Italiane s.p.a. priznáva právomoc jednostranne stanoviť výšku „poplatku“ zaťažujúceho koncesionára (sprostredkovateľa) pre vyberanie miestnej dane z nehnuteľnosti (ICI) a splatného za každú transakciu súvisiacu s vedením účtu vykonanú na dotknutom bežnom poštovom účte, ktorého majiteľom je koncesionár (sprostredkovateľ), s ohľadom na skutočnosť, že spoločnosť Poste Italiane s.p.a. stanovila rozhodnutím predstavenstva č. 57/1996 výšku uvedeného poplatku na 100 lír, pokiaľ išlo o obdobie 1. apríl 1997 až 31. máj 2001 a 0,23 eura na obdobie po 1. júni 2001?

                  3.

                  Bráni článok 102 prvý odsek ZFEÚ (pôvodne článok 86 Zmluvy, následne článok 82 ods. 1 ZES), tak, ako ho vykladá Súdny dvor (pozri rozsudky Súdneho dvora z 13. decembra 1991, C 18/88, GB Inno BM; z 25. júna 1998, C 203/96, Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV; zo 17. mája, C 340/99, TNT TRACO s.p.a.) súboru právnych predpisov, aký tvoria článok 2 ods. 18 až 20 zákona č. 662/1996, článok 3 ods. 1 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 144/2001 a článok 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992, s tým, že koncesionár (sprostredkovateľ) sa musí nutne podriadiť platbe „poplatku“ v takej výške, akú jednostranne určí a/alebo zmení spoločnosť Poste Italiane s.p.a., pričom odstúpenie koncesionára od zmluvy o bežnom poštovom účte automaticky vedie k porušeniu povinnosti stanovenej v článku 10 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 504/1992 a následnému rozporu so záväzkom vyberať ICI, ktorý prijal voči orgánu miestnej samosprávy vyrubujúcemu daň?


title: Vec C-438/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 11. júna 2019 — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Frontline Digital GmbH

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 11. júna 2019 — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Frontline Digital GmbH
      (Vec C-438/19)
      (2019/C 328/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Frontline Digital GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  V prípade zmlúv uzavretých na diaľku dodáva sa spotrebiteľovi digitálny obsah v zmysle článku 16 písm. m) smernice 2011/83/EÚ (1), ak s obchodníkom uzavrie zmluvu o účasti na internetovej „zoznamke“?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Vedie začatie dodávania digitálneho obsahu obchodníkom spotrebiteľovi k zániku práva spotrebiteľa na odstúpenie od zmluvy podľa článku 16 písm. m) smernice aj vtedy, ak obchodník v rozpore s článkom 8 ods. 7 smernice predtým nezaslal spotrebiteľovi potvrdenie o uzavretí zmluvy obsahujúce údaje uvedené v tomto ustanovení?
                  Ak právo spotrebiteľa na odstúpenie od zmluvy v tomto prípade naďalej trvá:

                              Treba o tom spotrebiteľa vopred informovať podľa článku 6 ods. 1 písm. k) smernice?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64).


title: Vec C-443/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španielsko) 7. júna 2019 — Vodafone España S.A.U./Diputación Foral de Guipúzcoa

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španielsko) 7. júna 2019 — Vodafone España S.A.U./Diputación Foral de Guipúzcoa
      (Vec C-443/19)
      (2019/C 328/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vodafone España S.A.U.

         Žalovaná: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (1) vykladať v tom zmysle, že tento článok bráni tomu, aby Španielske kráľovstvo, a konkrétne daňovo autonómne historické územie Gipuzkoa, zaťažilo právo telekomunikačného operátora na používanie rádiových frekvencií — na ktoré sa už vzťahuje poplatok za frekvenčné spektrum — všeobecnou daňou z listín a prevodov, ktorá je všeobecne uplatniteľná na administratívne koncesie na majetok vo verejnom vlastníctve a v súlade s provinčnou právnou úpravou, ktorá upravuje uvedenú daň?

         (1)  Ú. v. ES L 108, 2002, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337.


title: Vec C-448/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 12. júna 2019 — WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 12. júna 2019 — WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara
      (Vec C-448/19)
      (2019/C 328/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca o odvolateľ: WT

         Žalovaný a odporca v odvolacom konaní: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Prejudiciálna otázka

      Súdnemu dvoru Európskej únie sa kladie otázka, či je s článkom 12 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1) a, okrem iného, tiež s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie zo 7. decembra 2017 (C-636/16) a z 8. decembra 2011 (C-371/08) zlučiteľný taký výklad, akým je výklad uskutočnený v rozsudkoch španielskeho Tribunal Supremo [Najvyšší súd] č. 191/2019 z 19. februára 2019, odvolacie konanie č. 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), a č. 257/2019 z 27. februára 2019, odvolacie konanie č. 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), podľa ktorého je možné prostredníctvom výkladu smernice 2001/40/ES (2) dospieť k záveru, že akýkoľvek štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt a ktorý spáchal trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody s dolnou hranicou minimálne jedného roka, môže a musí byť vyhostený „automaticky“, to znamená bez toho, aby bolo potrebné posúdiť jeho osobné, rodinné, sociálne alebo pracovné pomery.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.

         (2)  Smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (Ú. v ES L 149, 2001, s. 34; Mim. vyd. 19/004, s. 107).


title: Vec C-455/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španielsko) 12. júna 2019 — BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španielsko) 12. júna 2019 — BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.
      (Vec C-455/19)
      (2019/C 328/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: BX

         Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko) vo svojich rozsudkoch 44 až 49 z 23. januára 2019 stanovil ako jednoznačné kritérium pravidlo, že v spotrebiteľských zmluvách o hypotekárnom úvere je nekalá nedohodnutá podmienka, ktorá stanovuje, že všetky výdavky na poskytnutie hypotekárneho úveru má znášať dlžník, pričom jednotlivé položky uvedené v tejto nekalej podmienke, ktorá bola vyhlásená za neplatnú, sa rozdelia medzi bankovú inštitúciu, ktorá vypracovala zmluvu, a spotrebiteľa, ktorý je dlžníkom, s cieľom obmedziť vrátenie súm zaplatených bez právneho dôvodu na základe uplatnenia vnútroštátnych predpisov?
                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd) podá výklad, ktorým doplní podmienku vyhlásenú za neplatnú z dôvodu, že je nekalá, ak jej vypustenie a z neho vyplývajúce účinky nemajú vplyv na ďalšiu existenciu zmluvy o hypotekárnom úvere?

                  2.

                  Možno sa v súvislosti s článkom 394 LEC (2), ktorý stanovuje kritérium objektívneho úspechu, pokiaľ ide o trovy konania, domnievať, že ak sa nekalá podmienka týkajúca sa výdavkov vyhlási za neplatnú, ale účinky tejto neplatnosti sa obmedzia na vyššie uvedené rozdelenie výdavkov, znamená to porušenie zásad efektivity a nezáväznosti vyplývajúcich z práva Európskej únie v prípade, ak sa žalobe vyhovie čiastočne, a možno sa domnievať, že to spôsobuje opačný odstrašujúci účinok, v dôsledku čoho nie sú chránené oprávnené záujmy spotrebiteľov a užívateľov?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

         (2)  Ley de Enjuiciamiento Civil (občiansky súdny poriadok).


title: Vec C-469/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 19. júna 2019 — All in One Star Ltd

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 19. júna 2019 — All in One Star Ltd
      (Vec C-469/19)
      (2019/C 328/16)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka a účastníčka podávajúca kasačný opravný prostriedok: All in One Star Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 30 smernice (EÚ) 2017/1132 (1) vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej na účely zápisu pobočky spoločnosti s ručením obmedzeným so sídlom v inom členskom štáte do obchodného registra je potrebné uviesť výšku základného imania alebo porovnateľnú hodnotu imania?

                  2.

                              a)

                              Bráni článok 30 smernice (EÚ) 2017/1132 vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej konateľ spoločnosti žiadajúci o zápis pobočky spoločnosti s ručením obmedzeným so sídlom v inom členskom štáte do obchodného registra musí podať vyhlásenie, že v jeho osobe nespočíva žiadna prekážka jeho vymenovania podľa vnútroštátneho práva v podobe súdneho alebo úradného zákazu výkonu profesijnej alebo obchodnej činnosti, ktorá sa celkom alebo čiastočne zhoduje s predmetom podnikania spoločnosti, alebo v podobe právoplatného odsúdenia za určité trestné činy, a že v tejto súvislosti bol poučený notárom, porovnateľným právnym poradcom alebo konzulárnym úradníkom o svojej neobmedzenej povinnosti poskytnúť súdu informácie?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na druhú otázku písm. a):

                                          Bránia články 49 a 54 ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej konateľ spoločnosti žiadajúci o zápis pobočky spoločnosti s ručením obmedzeným so sídlom v inom členskom štáte do obchodného registra musí podať takéto vyhlásenie?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 14. júna 2017 týkajúca sa niektorých aspektov práva obchodných spoločností (Ú. v. EÚ L 169, 2017, s. 46).


title: Vec C-477/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 21. júna 2019 — IE/Magistrat der Stadt Wien

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 21. júna 2019 — IE/Magistrat der Stadt Wien
      (Vec C-477/19)
      (2019/C 328/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IE

         Žalovaný: Magistrat der Stadt Wien

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem „miesto na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch (1) vykladať v tom zmysle, že sa ním chápu aj medzitým opustené bývalé miesta na oddych?
                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku:

                              Má sa každé medzitým opustené bývalé miesto na oddych klasifikovať ako „miesto na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                        V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

                              Podľa akých kritérií sa má zistiť, či medzitým opustené bývalé miesto na oddych sa má klasifikovať ako „miesto na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                  2.

                  Podľa akých kritérií sa má zistiť, či určité konanie alebo zdržanie sa konania predstavuje zásah do „miesta na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                  3.

                  Podľa akých kritérií sa má zistiť, či určité konanie alebo zdržanie sa konania predstavuje taký závažný zásah do „miesta na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch, že sa má vychádzať z „poškodzovania“ tohto „miesta na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                  4.

                  Podľa akých kritérií sa má zistiť, či určité konanie alebo zdržanie sa konania predstavuje taký závažný zásah do „miesta na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch, že sa má vychádzať z „ničenia“ tohto „miesta na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                  5.

                  Má sa pojem „miesto na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch vykladať v tom zmysle, že sa ním v prvom rade chápe presne určiteľné miesto, na ktorom dochádza k pravidelným aktom párenia v užšom zmysle alebo úkony úzko bezprostredne súvisiace s párením (ako napríklad neresenie), ako aj to, že pod pojem „miesto na párenie“ v druhom rade navyše spadajú všetky presne určiteľné lokality, ktoré sú bezpodmienečne nevyhnutné pre vývoj mladých zvierat, ako napríklad miesta, kde sa kladú vajíčka alebo časti rastlín nevyhnutné pre larválne štádium a štádium húseníc?
                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

                              Čo sa má chápať pod pojmom „miesto na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch, a ako má „miesto na párenie“ priestorovo ohraničiť od iných miest?

                  6.

                  Podľa akých kritérií sa má zistiť, či určité konanie alebo zdržanie sa konania predstavuje zásah do „miesta na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                  7.

                  Podľa akých kritérií sa má zistiť, či určité konanie alebo zdržanie sa konania predstavuje taký závažný zásah do „miesta na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch, že sa má vychádzať z „poškodzovania“ tohto „miesta na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

                  8.

                  Podľa akých kritérií sa má zistiť, či určité konanie alebo zdržanie sa konania predstavuje taký závažný zásah do „miesta na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch, že sa má vychádzať z „ničenia“ tohto „miesta na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

         (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).


title: Vec C-482/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španielsko) 24. júna 2019 — JF a KG/Bankia S.A.

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španielsko) 24. júna 2019 — JF a KG/Bankia S.A.
      (Vec C-482/19)
      (2019/C 328/18)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: JF a KG

         Žalovaná: Bankia S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko) vo svojich rozsudkoch 44 až 49 z 23. januára 2019 stanovil ako jednoznačné kritérium pravidlo, že v spotrebiteľských zmluvách o hypotekárnom úvere je nekalá nedohodnutá podmienka, ktorá stanovuje, že všetky výdavky na poskytnutie hypotekárneho úveru má znášať dlžník, pričom jednotlivé položky uvedené v tejto nekalej podmienke, ktorá bola vyhlásená za neplatnú, sa rozdelia medzi bankovú inštitúciu, ktorá vypracovala zmluvu, a spotrebiteľa, ktorý je dlžníkom, s cieľom obmedziť vrátenie súm zaplatených bez právneho dôvodu na základe uplatnenia vnútroštátnych predpisov?
                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd) podá výklad, ktorým doplní podmienku vyhlásenú za neplatnú z dôvodu, že je nekalá, ak jej vypustenie a z neho vyplývajúce účinky nemajú vplyv na ďalšiu existenciu zmluvy o hypotekárnom úvere?

                  2.

                  Možno sa v súvislosti s článkom 394 LEC (2), ktorý stanovuje kritérium objektívneho úspechu, pokiaľ ide o trovy konania, domnievať, že ak sa nekalá podmienka týkajúca sa výdavkov vyhlási za neplatnú, ale účinky tejto neplatnosti sa obmedzia na vyššie uvedené rozdelenie výdavkov, znamená to porušenie zásad efektivity a nezáväznosti vyplývajúcich z práva Európskej únie v prípade, ak sa žalobe vyhovie čiastočne, a možno sa domnievať, že to spôsobuje opačný odstrašujúci účinok, v dôsledku čoho nie sú chránené oprávnené záujmy spotrebiteľov a užívateľov?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

         (2)  Ley de Enjuiciamiento Civil (občiansky súdny poriadok).


title: Vec C-492/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 26. júna 2019 — OK

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 26. júna 2019 — OK
      (Vec C-492/19)
      (2019/C 328/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: OK

         Dotknutý orgán: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Vedľajší účastník konania: Finanzpolizei

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (1) a smernica 2014/67/EÚ (2) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá za porušenie formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov, akým je porušenie povinnosti uchovávať mzdové podklady alebo porušenie ohlasovacej povinnosti voči Zentrale Koordinationsstelle (ohlásenie ZKO), stanovuje veľmi vysoké pokuty a najmä vysoké minimálne sankcie, ktoré sa ukladajú kumulatívne za každého jednotlivého dotknutého pracovníka?

                  2.

                  V prípade, že už odpoveď na prvú otázku nebude kladná:

                              Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES a smernica 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za porušenia formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov ukladali kumulatívne pokuty bez ohraničenia ich maximálnej výšky?

                  3.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade predčasného ukončenia alebo prerušenia dočasnej činnosti v hostiteľskej krajine vyžaduje povinné ohlásenie zmeny voči ZKO?

                  4.

                  V prípade, že odpoveď na tretiu otázku bude záporná:
                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pre ohlásenie zmeny nestanovuje žiadnu primeranú lehotu?

                  5.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že dodatočné dodanie vhodných a relevantných dokumentov v primeranej lehote nespĺňa požiadavku poskytnutia dokumentov?

                  6.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že od zahraničného poskytovateľa služieb sa požaduje predloženie dokumentov, ktoré prekračujú rozsah dokumentov uvedených v článku 9 smernice 2014/67/EÚ a nie sú relevantné ani vhodné a vo vnútroštátnom práve bližšie určené, a to mzdové listy, výplatné pásky, mzdové zoznamy, potvrdenia o zrazenej dani, prihlásenia a odhlásenia, zdravotné poistenie, zoznamy ohlásení a započítania mzdových príplatkov, podklady súvisiace s platovou triedou, osvedčenia?

         (1)  Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ktorou sa mení nariadenie (EÚ) č. 1024/2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 159, 2014, s. 11).


title: Vec C-493/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 26. júna 2019 — PL

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 26. júna 2019 — PL
      (Vec C-493/19)
      (2019/C 328/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: PL

         Dotknutý orgán: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Vedľajší účastník konania: Finanzpolizei

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (1) a smernica 2014/67/EÚ (2) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá za porušenie formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov, akým je porušenie povinnosti uchovávať mzdové podklady alebo porušenie ohlasovacej povinnosti voči Zentrale Koordinationsstelle (ohlásenie ZKO), stanovuje veľmi vysoké pokuty a najmä vysoké minimálne sankcie, ktoré sa ukladajú kumulatívne za každého jednotlivého dotknutého pracovníka?

                  2.

                  V prípade, že už odpoveď na prvú otázku nebude kladná:

                              Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES a smernica 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za porušenia formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov ukladali kumulatívne pokuty bez ohraničenia ich maximálnej výšky?

                  3.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade predčasného ukončenia alebo prerušenia dočasnej činnosti v hostiteľskej krajine vyžaduje povinné ohlásenie zmeny voči ZKO?

                  4.

                  V prípade, že odpoveď na tretiu otázku bude záporná:
                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pre ohlásenie zmeny nestanovuje žiadnu primeranú lehotu?

                  5.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že dodatočné dodanie vhodných a relevantných dokumentov v primeranej lehote nespĺňa požiadavku poskytnutia dokumentov?

                  6.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že od zahraničného poskytovateľa služieb sa požaduje predloženie dokumentov, ktoré prekračujú rozsah dokumentov uvedených v článku 9 smernice 2014/67/EÚ a nie sú relevantné ani vhodné a vo vnútroštátnom práve bližšie určené, a to mzdové listy, výplatné pásky, mzdové zoznamy, potvrdenia o zrazenej dani, prihlásenia a odhlásenia, zdravotné poistenie, zoznamy ohlásení a započítania mzdových príplatkov, podklady súvisiace s platovou triedou, osvedčenia?

         (1)  Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ktorou sa mení nariadenie (EÚ) č. 1024/2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 159, 2014, s. 11).


title: Vec C-502/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 1. júla 2019 — trestné konanie proti D. Oriolovi Junquerasovi Viesovi

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 1. júla 2019 — trestné konanie proti D. Oriolovi Junquerasovi Viesovi
      (Vec C-502/19)
      (2019/C 328/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Oriol Junqueras Vies

         Žalobcovia:

      Ministerio Fiscal
      Abogacía del Estado
      Acusación popular ejercida por el partido político VOX

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Platí článok 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie pred začiatkom „zasadnutia“ pre osobu obvinenú zo závažných trestných činov, ktorá sa nachádza vo väzbe, o ktorej rozhodol súd vzhľadom na skutočnosti, ktoré nastali pred začiatkom volebného postupu, v ktorom bola táto osoba zvolená za poslanca Európskeho parlamentu, ale ktorej súd nepovolil výnimočné prepustenie z väzby, ktoré by jej umožnilo splniť požiadavky stanovené vo vnútroštátnych volebných predpisoch, na ktoré odkazuje článok 8 Aktu o priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede, ak orgán určený vo vnútroštátnych volebných predpisoch z dôvodu, že zvolený kandidát nesplnil požiadavky stanovené vo volebných predpisoch (prekážka výkonu mandátu vyplývajúca z obmedzenia jeho osobnej slobody z dôvodu, že sa nachádza vo väzbe nariadenej v konaní vedenom pre závažné trestné činy), oznámil Európskemu parlamentu, že tento kandidát nezíska postavenie poslanca, kým nesplní uvedené požiadavky, stále by sa uplatnil extenzívny výklad pojmu „zasadnutie“ aj napriek dočasnému prerušeniu jeho očakávania, že zaujme svoje miesto v Parlamente?

                  3.

                  Ak by z odpovede vyplynulo, že sa má uplatniť extenzívny výklad, v prípade, ak by sa zvolený kandidát nachádzal vo väzbe nariadenej v konaní vedenom pre závažné trestné činy v dostatočnom predstihu pred začiatkom volebného postupu, bol by súdny orgán, ktorý rozhodol o väzbe, vzhľadom na slovné spojenie „počas ich cesty z miesta a do miesta… zasadnutia [Európskeho parlamentu]“ použité v článku 9 Protokolu č. 7 povinný úplne, takmer automaticky zrušiť väzbu, aby umožnil plnenie úloh a presuny do Európskemu parlamentu, alebo sa má použiť kritérium týkajúce sa zváženia práv a záujmov, o ktoré ide v konkrétnom prípade, založených na záujme spravodlivosti a riadneho procesu na jednej strane a práv a záujmov týkajúcich sa inštitútu imunity na druhej strane, pokiaľ ide tak o zabezpečenie fungovania a nezávislosti Parlamentu, ako aj o právo zvoleného kandidáta na výkon verejnej funkcie?


title: Vec C-509/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 4. júla 2019 — BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 4. júla 2019 — BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München
      (Vec C-509/19)
      (2019/C 328/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht München

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: BMW Bayerische Motorenwerke AG

         Žalovaný: Hauptzollamt München

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa náklady na vývoj softvéru, ktorý bol vyhotovený v Európskej únii, ktorý kupujúci bezodplatne poskytol predávajúcemu a ktorý bol nahratý na dovezenú riadiacu jednotku, pripočítať k prevodnej hodnote dovezeného tovaru podľa článku 71 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (1), pokiaľ nie sú zahrnuté v cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za dovezený tovar?

         (1)  Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1.


title: Vec C-516/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 9. júla 2019 — NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 9. júla 2019 — NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH
      (Vec C-516/19)
      (2019/C 328/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: NMI Technologietransfer GmbH

         Žalovaná: EuroNorm GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže sa spoločnosť s ručením obmedzeným, ktorá vykonáva hospodársku činnosť, podľa článku 3 ods. 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 (1) nepovažovať za malý a stredný podnik (ďalej len „MSP“) už preto, že 90 % jej základného kapitálu je v rukách nadácie podľa občianskeho práva, v ktorej kuratóriu, ktoré nemá oprávnenie konať v mene spoločnosti, sú medzi 17 členmi dvaja zástupcovia ministerstiev, jeden starosta mesta, jeden rektor univerzity, traja profesori z tejto univerzity, jeden rektor ďalšej vysokej školy a jeden je výkonný riaditeľ obchodnej a priemyselnej komory?

                  2.

                  Sú štátne univerzity a vysoké školy, ako aj nemecké obchodné a priemyselné komory verejnými orgánmi v zmysle článku 3 ods. 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014?

                  3.

                  Sú osoby, ktoré v kuratóriu nadácie pôsobia bezodplatne, verejnými orgánmi v zmysle článku 3 ods. 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 len preto, že majú hlavný pracovný pomer vo verejnom orgáne?

                  4.

                  Je predpokladom kontroly zo strany verejných orgánov v zmysle článku 3 ods. 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 to, že orgány verejných orgánov môžu na základe nejakého právneho vzťahu členom kuratória, ktorí túto funkciu vykonávajú bezodplatne, nariadiť hlasovať určitým spôsobom?

                  5.

                  Je predpokladom nepriamej kontroly hlasovacích práv verejnými orgánmi to, že je preukázané, že verejné orgány vplývajú na členov kuratória, aby títo vykonávali svoje hlasovacie právo spôsobom určeným verejnými orgánmi?

                  6.

                  Ide o nepriamu kontrolu hlasovacích práv verejnými orgánmi už vtedy, keď je daná možnosť, že členovia kuratória, ktorí túto funkciu vykonávajú bezodplatne, pri svojej činnosti v kuratóriu zohľadnia záujmy verejných organizácií, z ktorých pochádzajú?

                  7.

                  Je predpokladom toho, že podnik „je spoločne kontrolovaný“ v zmysle článku 3 ods. 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 to, že je možné konštatovať spoločnú tvorbu vôle verejných orgánov vo vzťahu k hlasovacím právam?

                  8.

                  Záleží pri posudzovaní toho, či podnik „je kontrolovaný“ v zmysle článku 3 ods. 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 na tom, ako nadácia realizuje stanovy v praxi, alebo vykladá znenie stanov?

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 651/2014 zo 17. júna 2014 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článkov 107 a 108 zmluvy (Ú. v. EÚ L 187, 2014, s. 1).


title: Vec C-520/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) 9. júla 2019 — ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o./Odvolací finanční ředitelství

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) 9. júla 2019 — ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
      (Vec C-520/19)
      (2019/C 328/25)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Krajský soud v Ostravě

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o.

         Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

         Prejudiciálna otázka

      Bráni existencia výslovnej vnútroštátnej úpravy o ručení za nezaplatenú daň v podvodnom reťazci orgánom finančnej správy v zamietnutí práva na odpočet dane z pridanej hodnoty takému ručiteľovi podľa existujúcej judikatúry Súdneho dvora EÚ o podvodoch na DPH? Bránia takému postupu v uvedenej situácii článok 17 ods. 1, článok 20, článok 52 ods. 1, článok 52 ods. 6 a článok 54 Charty základných práv Európskej únie?


title: Vec C-526/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 9. júla 2019 — Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 9. júla 2019 — Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation
      (Vec C-526/19)
      (2019/C 328/26)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Entoma SAS

         Žalovaní: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 1 ods. 2 písm. e) nariadenia [(ES) č. 258/97] z 27. januára 1997 (1) vykladať tak, že zaraďuje do jeho pôsobnosti potraviny tvorené celými zvieratami, ktoré sú určené na konzumáciu ako také alebo sa uplatňuje iba na prídavné látky izolované z hmyzu?

         (1)  Nariadenie (ES) č. 258/97 Európskeho Parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach (Ú. v. ES L 43, 1997, s. 1; Mim. vyd. 13/018, s. 244).


title: Vec C-530/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 11. júla 2019 — NM ako správca konkurznej podstaty v konkurznom konaní týkajúcom sa majetku spoločnosti NIKI Luftfahrt GmbH/ON

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 11. júla 2019 — NM ako správca konkurznej podstaty v konkurznom konaní týkajúcom sa majetku spoločnosti NIKI Luftfahrt GmbH/ON
      (Vec C-530/19)
      (2019/C 328/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Rekurs“: NM ako správca konkurznej podstaty v konkurznom konaní týkajúcom sa majetku spoločnosti NIKI Luftfahrt GmbH

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Rekurs“: ON

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zodpovedá letecký dopravca, ktorý má podľa článku 5 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) povinnosť ponúknuť pomoc podľa článku 9 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, podľa tohto nariadenia za škody v dôsledku poškodenia cestujúceho, ktoré cestujúci utrpel v dôsledku nedbanlivého správania pracovníkov hotela, ktorý poskytol letecký dopravca?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

                              Je povinnosť leteckého dopravcu podľa článku 9 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 261/2004 obmedzená na sprostredkovanie hotela pre cestujúceho a prevzatie nákladov za ubytovanie alebo je letecký dopravca zodpovedný za ubytovanie ako také?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-535/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 12. júla 2019 — A/Latvijas Republikas Veselības ministrija

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 12. júla 2019 — A/Latvijas Republikas Veselības ministrija
      (Vec C-535/19)
      (2019/C 328/29)
      Jazyk konania: lotyščina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: A

         Ďalší účastník konania o kasačnom opravnom prostriedku: Latvijas Republikas Veselības ministrija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa vychádzať z toho, že verejná zdravotná starostlivosť patrí medzi „nemocenské dávky“ v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 883/2004 (1)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, sú členské štáty na základe článku 4 nariadenia č. 883/2004 a článku 24 smernice 2004/38 (2) oprávnené — s cieľom zabrániť neprimeraným žiadostiam o sociálne dávky stanovené na zabezpečenie zdravotnej starostlivosti — nepriznať také dávky, ktoré sa poskytujú ich štátnym príslušníkom a rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý ma postavenie pracovníka, nachádzajúcim sa v rovnakej situácii, občanom Únie, ktorí v uvedenom okamihu nemajú postavenie pracovníka?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, sú členské štáty na základe článkov 18 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 24 smernice 2004/38 oprávnené — s cieľom zabrániť neprimeraným žiadostiam o sociálne dávky stanovené na zabezpečenie zdravotnej starostlivosti — nepriznať také dávky, ktoré sa poskytujú ich štátnym príslušníkom a rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý ma postavenie pracovníka, nachádzajúcim sa v rovnakej situácii, občanom Únie, ktorí v uvedenom okamihu nemajú postavenie pracovníka?

                  4.

                  Je stav, v ktorom sa občanovi Európskej únie, ktorý uplatní svoje právo na voľný pohyb, neprizná právo prijímať služby verejnej zdravotnej starostlivosti financované štátom vo všetkých členských štátoch dotknutých v prejednávanom prípade, v súlade s článkom 11 ods. 3 písm. e) nariadenia (ES) č. 883/2004?

                  5.

                  Je stav, v ktorom sa občanovi Európskej únie, ktorý uplatní svoje právo na voľný pohyb, neprizná právo prijímať služby verejnej zdravotnej starostlivosti financované štátom vo všetkých členských štátoch dotknutých v prejednávanom prípade, v súlade s článkom 18, článkom 20 ods. 1 a článkom 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?

                  6.

                  Má sa zákonnosť pobytu v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38 chápať v tom zmysle, že osobe z nej vyplýva právo na prístup k systému sociálneho zabezpečenia, a tiež v tom zmysle, že môže byť dôvodom na jej vylúčenie zo sociálneho zabezpečenia? Má sa konkrétne v prejednávanom prípade vychádzať z toho, že skutočnosť, že žiadateľ má komplexné zdravotné poistenie, ktoré je jedným z predpokladov zákonnosti pobytu podľa smernice 2004/38, môže byť dôvodom na odmietnutie začleniť ho do systému zdravotnej starostlivosti financovanej štátom?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-539/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I (Nemecko) 15. júla 2019 — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I (Nemecko) 15. júla 2019 — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefonica Germany GmbH & Co.OHG
      (Vec C-539/19)
      (2019/C 328/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht München I

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 6a a 6e ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 531/2012 (1) vykladať v tom zmysle, že poskytovatelia mobilných komunikácií musia všetkých zákazníkov k 15. júnu 2017 automaticky presunúť do regulovanej tarify podľa článku 6a nariadenia (EÚ) č. 531/2012, nezávisle od toho, či títo spotrebitelia mali dovtedy regulovanú tarifu alebo špeciálnu, takzvanú alternatívnu roamingovú tarifu?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 531/2012 z 13. júna 2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 172, 2012, s. 10), zmeneného nariadením EÚ 2015/2120 (Ú. v. EÚ L 310, 2015, s. 1).


title: Vec C-543/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 16. júla 2019 — Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 16. júla 2019 — Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Vec C-543/19)
      (2019/C 328/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni za podmienok sporu vo veci samej oslobodeniu od antidumpingového cla zavedeného v článku 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2015/82 (1) podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia skutočnosť, že vo faktúre súvisiacej so záväzkom podľa článku 2 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia nie je uvedené vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2015/87 (2) spomenuté v bode 9 prílohy tohto nariadenia, ale rozhodnutie 2008/899/ES (3)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Možno v rámci konania o vrátení antidumpingových ciel predložiť faktúru súvisiacu so záväzkom, ktorá spĺňa podmienky uvedené v prílohe vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2015/82, s cieľom dosiahnuť oslobodenie od antidumpingového cla zavedeného v článku 1 tohto nariadenia podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia?

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/82 z 21. januára 2015, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 a čiastočných priebežných preskúmaniach podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (Ú. v. EÚ L 15, 2015, s. 8)

         (2)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/87 z 21. januára 2015, ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 15, 2015, s. 75)

         (3)  Rozhodnutie Komisie z 2. decembra 2008 ktorým sa prijímajú záväzky ponúknuté v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu kyseliny citrónovej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 323, 2008, s. 62)


title: Vec C-556/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 22. júla 2019 — Société ECO TLC/Ministre de la transition écologique et solidaire

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 22. júla 2019 — Société ECO TLC/Ministre de la transition écologique et solidaire
      (Vec C-556/19)
      (2019/C 328/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Société ECO TLC

         Žalovaný: Ministre de la transition écologique et solidaire

         Vedľajší účastník: Fédération des entreprises du recyclage

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že mechanizmus, ako je opísaný v bodoch 9 až 11 vyššie, ktorým súkromná nezisková ekologická organizácia, ktorá je držiteľom povolenia vydaného orgánmi verejnej moci, vyberá od obchodníkov s určitou kategóriou výrobkov, ktorí s ňou na tento účel podpíšu dohodu, finančné príspevky ako protiplnenie za služby spočívajúce v tom, že v ich mene zabezpečí splnenie povinnosti spracovať odpad pochádzajúci z týchto výrobkov a subjektom povereným triedením odpadu a jeho zhodnocovaním vypláca dotácie, ktorých výška je stanovená v povolení so zreteľom na environmentálne a sociálne ciele, sa musí považovať za štátnu pomoc v zmysle uvedených ustanovení?


title: Vec C-570/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 26. júla 2019 — Irish Ferries Ltd/National Transport Authority

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 26. júla 2019 — Irish Ferries Ltd/National Transport Authority
      (Vec C-570/19)
      (2019/C 328/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Irish Ferries Ltd

         Odporca: National Transport Authority

         Prejudiciálne otázky

                  A.

                  Uplatniteľnosť nariadenia (1)

                              1)

                              Uplatňuje sa nariadenie (najmä články 18 a/alebo 19) za okolností, keď cestujúci vykonali rezervácie vopred a uzavreli zmluvy o preprave a keď je osobná doprava zrušená s oznámením najmenej sedem týždňov vopred pred plánovaným odchodom z dôvodu omeškania s dodaním nového plavidla prevádzkovateľovi trajektov? Sú v tejto súvislosti niektoré (prípadne všetky) z nasledujúcich skutočností relevantné pre uplatniteľnosť nariadenia:

                                          a)

                                          dodanie sa nakoniec oneskorilo o 200 dní;

                                          b)

                                          prevádzkovateľ trajektov musel zrušiť celú sezónu plavieb;

                                          c)

                                          nebolo možné získať žiadne alternatívne plavidlo;

                                          d)

                                          prevádzkovateľ trajektov vykonal náhradnú rezerváciu pre viac ako 20 000 cestujúcich na iné plavby alebo im vrátil zaplatené cestovné;

                                          e)

                                          plavby sa uskutočňovali na novej trase otvorenej prevádzkovateľom trajektov a na tejto trase neexistovala podobná alternatívna služba?

                  B.

                  Výklad článku 18 nariadenia

                              2)

                              Lorsqu’un passager est réacheminé conformément à l’article 18, cela donne-t-il naissance à un nouveau contrat de transport, de sorte que le droit à indemnisation au titre de l’article 19 doit être déterminé en application de ce nouveau contrat et non du contrat de transport initial ?

                              3)

                                          a)

                                          Ak je článok 18 uplatniteľný a ak dôjde k zrušeniu plavby a na tejto trase neexistuje žiadna alternatívna služba (t. j. žiadne priame spojenie medzi týmito dvoma prístavmi), predstavuje poskytnutie náhradnej plavby na akejkoľvek inej dostupnej trase alebo trasách zvolených cestujúcim, vrátane „pozemného mosta“ (napr. cesta z Írska do Spojeného kráľovstva trajektom a následná cesta vozidlom, s nákladmi na palivo preplatenými cestujúcemu prevádzkovateľom trajektov, do prístavu v Spojenom kráľovstve s napojením na Francúzsko a odtiaľ do Francúzska, pričom cestujúci má právo voľby trasy) „presmerovanie do konečného cieľového miesta“ na účely článku 18? Ak nie, aké kritériá sa majú použiť na určenie toho, či ide o presmerovanie „za porovnateľných podmienok“?

                                          b)

                                          V prípade, že neexistuje žiadna alternatívna plavba na zrušenej trase, v rámci ktorej by bolo možné poškodeného cestujúceho umiestniť na priamu plavbu z pôvodného prístavu nalodenia do konečného cieľového miesta v zmysle zmluvy o preprave, je dopravca povinný uhradiť všetky dodatočné príplatky, ktoré cestujúcemu vznikli v súvislosti s presmerovaním do nového prístavu nalodenia a z neho a/alebo do nového cieľového miesta a z neho?

                  C.

                  Výklad článku 19 nariadenia

                              4)

                                          a)

                                          Môže sa článok 19 uplatniť, keď už bola plavba v skutočnosti zrušená najmenej sedem týždňov pred plánovaným odchodom? Ak sa článok 19 uplatní, uplatní sa aj vtedy, ak sa uplatnil článok 18 a cestujúci bol presmerovaný bez dodatočných príplatkov a/alebo kompenzovaný a/alebo si vybral neskoršiu plavbu?

                                          b)

                                          Ak sa článok 19 uplatňuje, čo predstavuje „konečné cieľové miesto“ na účely článku 19?

                              5)

                              Ak je článok 19 uplatniteľný:

                                          a)

                                          ako sa má za takýchto okolností merať doba omeškania?

                                          b)

                                          ako sa má pri určovaní výšky náhrady škody vypočítať cena v zmysle článku 19 a zahŕňa táto náhrada škody náklady spojené s doplnkovými službami (napr. kajuty, opatrovanie a prémiové salóny pre cestujúcich)?

                  D.

                  Výklad článku 20 ods. 4

                              6)

                              Ak sa nariadenie uplatňuje, predstavujú okolnosti uvedené v prvej otázke „mimoriadne okolnosti, ktorým by sa nedalo zabrániť ani vtedy, ak by sa prijali všetky primerané opatrenia“ na účely článku 20 ods. 4 nariadenia?

                  E.

                  Výklad článku 24

                              7)

                              Má článok 24 za následok uloženie záväznej povinnosti každému cestujúcemu, ktorý chce využiť náhradu podľa článku 19 nariadenia, podať sťažnosť do dvoch mesiacov odo dňa, keď sa služba poskytla alebo mala poskytnúť?

                  F.

                  Výklad článku 25

                              8)

                              Je jurisdikcia príslušného vnútroštátneho orgánu zodpovedného za presadzovanie nariadenia obmedzená na plavby do prístavov uvedených v článku 25 nariadenia, alebo sa môže rozšíriť aj na spiatočnú plavbu z prístavu iného členského štátu do štátu príslušného vnútroštátneho orgánu?

                  G.

                  Výklad rozhodnutia a oznámení

                              9)

                                          a)

                                          Aké zásady a pravidlá práva Únie by mal vnútroštátny súd uplatniť pri posudzovaní platnosti rozhodnutia a/alebo oznámení vnútroštátneho orgánu zodpovedného za presadzovanie s ohľadom na článok 16, 17, 20 a/alebo 47 charty (2) a/alebo zásady proporcionality, právnej istoty a rovnakého zaobchádzania?

                                          b)

                                          Je kritérium neprimeranosti, ktoré by mal vnútroštátny súd uplatniť, kritériom, pri ktorom došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu?

                  H.

                  Výklad nariadenia 1177/2010

                              10)

                              Táto otázka vzniká iba v závislosti od odpovedí na predchádzajúce otázky. Je nariadenie 1177/2010 platné z hľadiska práva Únie, najmä so zreteľom na:

                                          a)

                                          články 16, 17 a 20 Charty?

                                          b)

                                          skutočnosť, že leteckí dopravcovia nemajú povinnosť zaplatiť náhradu, ak informujú cestujúceho o zrušení letu aspoň dva týždne pred plánovaným časom odletu [článok 5 ods. 1 písm. c) bod i) nariadenia č. 261/2004 (3)]?

                                          c)

                                          zásady proporcionality, právnej istoty a rovnakého zaobchádzania?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1177/2010 z 24. novembra 2010 o právach cestujúcich v námornej a vnútrozemskej vodnej doprave, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 334, 2010, s. 1)

         (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 391)

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1)


title: Vec C-578/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 30. júla 2019 — X/Kuoni Travel Ltd

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 30. júla 2019 — X/Kuoni Travel Ltd
      (Vec C-578/19)
      (2019/C 328/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: X

         Odporkyňa: Kuoni Travel Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  V prípade, že došlo k nesplneniu alebo k nesprávnemu plneniu povinností vyplývajúcich zo zmluvy o poskytnutí balíka dovolenkových služieb, ktorá bola uzavretá medzi spotrebiteľom a organizátorom alebo maloobchodníkom a vzťahuje sa na ňu smernica Rady 90/314/EHS (1) z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb, pričom uvedené nesplnenie alebo nesprávne plnenie je výsledkom konania zamestnanca hotelovej spoločnosti, ktorá poskytuje služby vyplývajúce zo zmluvy,

                              a)

                              existuje priestor na uplatnenie obrany uvedenej v druhej časti tretej zarážky článku 5 ods. 2 [tejto smernice] a ak áno,

                              b)

                              aké sú kritériá, podľa ktorých má vnútroštátny súd posúdiť, či sa uvedená obrana uplatňuje?

                  2.

                  Má sa v prípade, že organizátor alebo maloobchodník uzavrie so spotrebiteľom zmluvu o poskytnutí balíka dovolenkových služieb, na ktorú sa vzťahuje smernica 90/314/EHS, pričom služby podľa uvedenej zmluvy poskytuje hotelová spoločnosť, považovať zamestnanec tejto hotelovej spoločnosti za „dodávateľa služieb“ na účely obrany podľa článku 5 ods. 2 tretej zarážky tejto smernice?

         (1)  Ú. v. ES L 158, 1990, s. 59; Mim. vyd. 13/003, s. 132.


title: Vec C-579/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 30. júla 2019 — R (o odvolaní Association of Independent Meat Supplier a i.)/The Food Standards Agency

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 30. júla 2019 — R (o odvolaní Association of Independent Meat Supplier a i.)/The Food Standards Agency
      (Vec C-579/19)
      (2019/C 328/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: R (o odvolaní Association of Independent Meat Supplier a i.)

         Odporkyňa: The Food Standards Agency

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia nariadenia (ES) č. 854 (1) a č. 882 (2) postupu, podľa ktorého Justice of the Peace (zmierovací sudca) v súlade s článkom 9 Food Safety Act 1990 (zákon o bezpečnosti potravín z roku 1990) rozhoduje vo veci samej a na základe dôkazov podaných znalcami vybranými každým účastníkom konania, či jatočné telo nespĺňa požiadavky na bezpečnosť potravín?

                  2.

                  Povoľuje nariadenie (ES) č. 882 právo podať odvolanie v súvislosti s rozhodnutím Official Veterinarian (úradný veterinárny lekár) podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 854 o nepožívateľnosti mäsa z jatočného tela pre ľudskú spotrebu, a ak áno, aký prístup by sa mal uplatniť na preskúmanie rozhodnutia úradného veterinárneho lekára v rámci odvolacieho konania v takomto prípade?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné predpisy na organizáciu úradných kontrol produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu (Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 206; Mim. vyd. 03/045, s. 75).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, 2004, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200).


title: Vec C-488/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 26. júna 2019 – Minister for Justice and Equality/JR

text:
               7.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 26. júna 2019 – Minister for Justice and Equality/JR
      (Vec C-488/19)
      (2019/C 337/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Minister for Justice and Equality

         Odporca: JR

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vzťahuje sa rámcové rozhodnutie (1) na situáciu, v ktorej bola požadovaná osoba odsúdená a bol jej uložený trest v treťom štáte, avšak rozsudok vydaný v treťom štáte bol uznaný vo vydávajúcom štáte v zmysle dvojstrannej dohody medzi uvedeným tretím štátom a vydávajúcim štátom a bol vykonaný v zmysle právnych predpisov vydávajúceho štátu?

                  2.

                  V prípade, že je to tak, a ak vykonávajúci členský štát uplatnil vo svojej vnútroštátnej právnej úprave nepovinné dôvody pre nevykonanie európskeho zatykača, ktoré sú uvedené v článku 4 ods. 1 a v článku 4 ods. 7 písm. b) rámcového rozhodnutia, ako má vykonávajúci súdny orgán posúdiť trestný čin, ktorý bol údajne spáchaný v treťom štáte, avšak okolnosti súvisiace s týmto trestným činom vykazujú znaky prípravy trestného činu vo vydávajúcom štáte?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec C-124/19 P: Odvolanie podané 12. februára 2019: Vitromed GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-821/17, Vitromed GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/8

      Odvolanie podané 12. februára 2019: Vitromed GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-821/17, Vitromed GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-124/19 P)
      (2019/C 372/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Vitromed GmbH (v zastúpení: M. Linß, Rechsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Vitromed Healthcare
      Súdny dvor Európskej únie (šiesta komora) uznesením z 11. septembra 2019 zamietol odvolanie a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-325/19 P: Odvolanie podané 17. apríla 2019: Renew Consorzio Energie Rinnovabili proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. februára 2019 vo veci T-39/19, Renew Consorzio Energie Rinnovabili/Komisia a Taliansko

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/8

      Odvolanie podané 17. apríla 2019: Renew Consorzio Energie Rinnovabili proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. februára 2019 vo veci T-39/19, Renew Consorzio Energie Rinnovabili/Komisia a Taliansko
      (Vec C-325/19 P)
      (2019/C 372/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Renew Consorzio Energie Rinnovabili (v zastúpení: G. Passalacqua, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia, Talianska republika
      Uznesením z 19. septembra 2019 Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie ako zjavne neprípustné a rozhodol, že Renew Consorzio Energie Rinnovabili znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-358/19 P: Odvolanie podané 6. mája 2019: PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 22. marca 2019 vo veci T-566/18, PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület/Komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/9

      Odvolanie podané 6. mája 2019: PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 22. marca 2019 vo veci T-566/18, PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület/Komisia
      (Vec C-358/19 P)
      (2019/C 372/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület (v zastúpení: D. Lázár, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Súdny dvor Európskej únie (šiesta komora) uznesením z 26. septembra 2019 zamietol odvolanie ako zjavne nedôvodné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-421/19 P: Odvolanie podané 29. mája 2019: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. marca 2019 vo veci T-138/17, Prim/EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/9

      Odvolanie podané 29. mája 2019: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. marca 2019 vo veci T-138/17, Prim/EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik
      (Vec C-421/09 P)
      (2019/C 372/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (v zastúpení: R. Ingerl, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Prim, SA (v zastúpení: L. Broschat García, abogada), Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením zo 16. septembra 2019 Súdny dvor (komora, ktorá rozhoduje o tom, či možno podať odvolanie) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a že Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-426/19 P: Odvolanie podané 4. júna 2019: Kurt Hesse proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 4. apríla 2019 v spojených veciach T-910/16 a T-911/16, Kurt Hesse a Wedl & Hofmann GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/10

      Odvolanie podané 4. júna 2019: Kurt Hesse proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 4. apríla 2019 v spojených veciach T-910/16 a T-911/16, Kurt Hesse a Wedl & Hofmann GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-426/19 P)
      (2019/C 372/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Kurt Hesse (v zastúpení: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Wedl & Hofmann GmbH, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) uznesením z 24. septembra 2019 nepripustil odvolanie a rozhodol, že odvolateľ znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-501/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 28. júna 2019 – UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Pro Management Insolv IPURL, konkurzný správca Asociația Culturală „Suflet de Român“

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 28. júna 2019 – UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Pro Management Insolv IPURL, konkurzný správca Asociația Culturală „Suflet de Român“
      (Vec C-501/19)
      (2019/C 372/09)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Odporca: Pro Management Insolv IPURL, konkurzný správca Asociația Culturală „Suflet de Român“

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Poskytujú nositelia práv k hudobným dielam služby podľa článku 24 ods. 1 a článku 25 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) (smernica DPH), a to organizátorom predstavení, od ktorých organizácie kolektívnej správy vyberajú na základe povolenia – nevýhradnej licencie – vo vlastnom mene, ale na účet uvedených nositeľov práv, odmeny za uvedenie hudobných diel na verejnosti?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, vystupujú organizácie kolektívnej správy pri vyberaní odmien od organizátorov predstavení, a to v súvislosti s právom uvádzať hudobné diela na verejnosti, v postavení zdaniteľných osôb v zmysle článku 28 smernice o DPH a sú povinné vyhotoviť príslušným organizátorom predstavení faktúry vrátane DPH, pričom autori a iní nositelia autorských práv k hudobným dielam, ktorým sú vyplácané odmeny, majú rovnako vyhotoviť organizácii kolektívnej správy faktúry vrátane DPH?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-531/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 11. júla 2019 – PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 11. júla 2019 – PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Vec C-531/19)
      (2019/C 372/10)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: PO

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Prejudiciálna otázka

      Súdnemu dvoru Európskej únie sa kladie otázka, či je s článkom 12 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1) a, okrem iného, tiež s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie zo 7. decembra 2017 (C-636/16 (2)) a z 8. decembra 2011 (C-371/08 (3)) zlučiteľný taký výklad, akým je výklad uskutočnený v rozsudkoch španielskeho Tribunal Supremo [Najvyšší súd] č. 191/2019 z 19. februára 2019, odvolacie konanie č. 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), a č. 257/2019 z 27. februára 2019, odvolacie konanie č. 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), podľa ktorého je možné prostredníctvom výkladu smernice 2001/40/ES (4) dospieť k záveru, že akýkoľvek štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt a ktorý spáchal trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody s dolnou hranicou minimálne jedného roka, môže a musí byť vyhostený „automaticky“, to znamená bez toho, aby bolo potrebné posúdiť jeho osobné, rodinné, sociálne alebo pracovné pomery.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.

         (2)  Rozsudok zo 7. decembra 2017, López Pastuzano, (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (3)  Rozsudok z 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).

         (4)  Smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (Ú. v ES L 149, 2001, s. 34; Mim. vyd. 19/004, s. 107).


title: Vec C-533/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 11. júla 2019 – RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 11. júla 2019 – RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Vec C-533/19)
      (2019/C 372/11)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: RQ

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Prejudiciálna otázka

      Súdnemu dvoru Európskej únie sa kladie otázka, či je s článkom 12 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1) a, okrem iného, tiež s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie zo 7. decembra 2017 (C-636/16 (2)) a z 8. decembra 2011 (C-371/08 (3)) zlučiteľný taký výklad, akým je výklad uskutočnený v rozsudkoch španielskeho Tribunal Supremo [Najvyšší súd] č. 191/2019 z 19. februára 2019, odvolacie konanie č. 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), a č. 257/2019 z 27. februára 2019, odvolacie konanie č. 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), podľa ktorého je možné prostredníctvom výkladu smernice 2001/40/ES (4) dospieť k záveru, že akýkoľvek štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt a ktorý spáchal trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody s dolnou hranicou minimálne jedného roka, môže a musí byť vyhostený „automaticky“, to znamená bez toho, aby bolo potrebné posúdiť jeho osobné, rodinné, sociálne alebo pracovné pomery.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.

         (2)  Rozsudok zo 7. decembra 2017, López Pastuzano, (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (3)  Rozsudok z 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).

         (4)  Smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (Ú. v ES L 149, 2001, s. 34; Mim. vyd. 19/004, s. 107).


title: Vec C-534/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 11. júla 2019 – SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 11. júla 2019 – SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Vec C-534/19)
      (2019/C 372/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: SR

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Prejudiciálna otázka

      Súdnemu dvoru Európskej únie sa kladie otázka, či je s článkom 12 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1) a, okrem iného, tiež s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie zo 7. decembra 2017 (C-636/16 (2)) a z 8. decembra 2011 (C-371/08 (3)) zlučiteľný taký výklad, akým je výklad uskutočnený v rozsudkoch španielskeho Tribunal Supremo [Najvyšší súd] č. 191/2019 z 19. februára 2019, odvolacie konanie č. 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), a č. 257/2019 z 27. februára 2019, odvolacie konanie č. 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), podľa ktorého je možné prostredníctvom výkladu smernice 2001/40/ES (4) dospieť k záveru, že akýkoľvek štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt a ktorý spáchal trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody s dolnou hranicou minimálne jedného roka, môže a musí byť vyhostený „automaticky“, to znamená bez toho, aby bolo potrebné posúdiť jeho osobné, rodinné, sociálne alebo pracovné pomery.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.

         (2)  Rozsudok zo 7. decembra 2017, López Pastuzano, (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (3)  Rozsudok z 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).

         (4)  Smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (Ú. v ES L 149, 2001, s. 34; Mim. vyd. 19/004, s. 107).


title: Vec C-547/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 15. júla 2019 – CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“/Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 15. júla 2019 – CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“/Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție
      (Vec C-547/19)
      (2019/C 372/13)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“

         Žalovaní: Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 2 Zmluvy o Európskej únii, článok 19 ods. 1 rovnakej zmluvy a článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby ústavný súd členského štátu (čiže orgán, ktorý nie je podľa vnútroštátneho práva súdnou inštitúciou) zasiahol do spôsobu, akým najvyšší súd daného členského štátu vyložil a uplatnil právne predpisy so silou zákona pri zostavovaní súdnych senátov?


title: Vec C-549/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 17. júla 2019 – DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 17. júla 2019 – DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Vec C-549/19)
      (2019/C 372/14)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: DX

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Prejudiciálna otázka

      Súdnemu dvoru Európskej únie sa kladie otázka, či je s článkom 12 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1) a, okrem iného, tiež s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie zo 7. decembra 2017 (C-636/16 (2)) a z 8. decembra 2011 (C-371/08 (3)) zlučiteľný taký výklad, akým je výklad uskutočnený v rozsudkoch španielskeho Tribunal Supremo [Najvyšší súd] č. 191/2019 z 19. februára 2019, odvolacie konanie č. 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), a č. 257/2019 z 27. februára 2019, odvolacie konanie č. 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), podľa ktorého je možné prostredníctvom výkladu smernice 2001/40/ES (4) dospieť k záveru, že akýkoľvek štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt a ktorý spáchal trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody s dolnou hranicou minimálne jedného roka, môže a musí byť vyhostený „automaticky“, to znamená bez toho, aby bolo potrebné posúdiť jeho osobné, rodinné, sociálne alebo pracovné pomery.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.

         (2)  Rozsudok zo 7. decembra 2017, López Pastuzano, (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (3)  Rozsudok z 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).

         (4)  Smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (Ú. v ES L 149, 2001, s. 34; Mim. vyd. 19/004, s. 107).


title: Vec C-558/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Cluj (Rumunsko) 23. júla 2019 – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Cluj (Rumunsko) 23. júla 2019 – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Vec C-558/19)
      (2019/C 372/15)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Cluj

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

         Žalovaná: Agenția Națională de Administrare Fiscală - Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Prejudiciálna otázka

      Bránia články 49 a 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava, ktorá je predmetom prejednávanej veci [článok 11 ods. 2, a článok 29 ods. 3 Legea nr. 571/2003 privind Codul fiscal (zákon č. 571/2003 o daňovom zákonníku)], stanovujúcej možnosť preklasifikovať bankový prevod finančných prostriedkov z organizačnej zložky so sídlom v jednom členskom štáte na materskú spoločnosť so sídlom v inom členskom štáte ako transakciu vytvárajúcu príjmy, ktorá preto vedie k povinnému uplatneniu pravidiel o transferovom oceňovaní, kým v prípade, ak by sa rovnaká transakcia realizovala medzi organizačnou zložkou a materskou spoločnosťou, ktoré by mali obe sídlo v tom istom členskom štáte, nebolo by ju možné preklasifikovať uvedeným spôsobom a pravidlá transferového oceňovania by sa na takýto prevod neuplatňovali?