title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. novembra 2004 vo veci C-444/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Athinon): Fixtures Marqueting Ltd proti Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP) (Smernica 96/9/CE — Právna ochrana databáz — Pojem databáz — Pôsobnosť práva sui generis — Kalendáre futbalových majstrovstiev — Stávkové hry)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 9. novembra 2004
   vo veci C-444/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Athinon): Fixtures Marqueting Ltd proti Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP) (1)

   (Smernica 96/9/CE - Právna ochrana databáz - Pojem databáz - Pôsobnosť práva sui generis - Kalendáre futbalových majstrovstiev - Stávkové hry)
   (2005/C 6/16)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-444/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súdnemu dvoru Monomeles Protodikeio Athinon (Grécko), rozhodnutím z 11. júla 2002, doručený 9. decembra 2002, podľa článku 234 ES vo vzťahu ku konaniu medzi Fixtures Marqueting Ltd proti Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Lenaerts (spravodajca), sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomníci: M. Múgica Arzamendi a M.-F. Contet, hlavné referentky, vyhlásil dňa 9. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok nie:
   Pojem databáza v zmysle článku 1 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz sa vzťahuje na akúkoľvek zbierku, ktorá obsahuje diela, údaje alebo ďalšie prvky oddeliteľné jedny od druhých bez toho, aby tým bola dotknutá hodnota ich obsahu a ktorá obsahuje metódu alebo systém, akéhokoľvek charakteru, ktoré umožňujú znovu nájsť každý z jej základných prvkov.
   Kalendár futbalových stretnutí, ako je to v danom prípade, tvorí databázu v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 96/9.
   Pojem vklad spojený so získaním obsahu databázy v zmysle článku 7 ods. 1 smernice 96/9 sa musí chápať ako označujúci prostriedky určené k vyhľadávaniu existujúcich prvkov a k ich zhromažďovaniu do uvedenej databázy. Pod pojmom vklad nemožno chápať prostriedky použité na vytvorenie základných prvkov obsahu databázy. V súvislosti so zostavením kalendáru stretnutí s cieľom usporiadania futbalových majstrovstiev, vkladom nie sú prostriedky určené na stanovenie dátumov, hodín a dvojíc futbalových mužstiev, ktoré súvisia s rôznymi stretnutiami týchto majstrovstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31 zo dňa 8.2.2003


title: Vec C-641/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Smernica 2006/115/ES — Článok 8 ods. 3 — Výhradné právo vysielacích organizácií — Verejné šírenie — Miesta prístupné verejnosti za vstupné — Šírenie vysielaní prostredníctvom televíznych prijímačov umiestnených v hotelových izbách)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
   (Vec C-641/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Smernica 2006/115/ES - Článok 8 ods. 3 - Výhradné právo vysielacích organizácií - Verejné šírenie - Miesta prístupné verejnosti za vstupné - Šírenie vysielaní prostredníctvom televíznych prijímačov umiestnených v hotelových izbách))
   (2017/C 112/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Žalovaný: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

      Výrok rozsudku

   Článok 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že šírenie televíznych a rozhlasových vysielaní prostredníctvom televíznych prijímačov umiestnených v hotelových izbách nie je šírením uskutočneným na mieste prístupnom verejnosti za vstupné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 7.3.2016.


title: Vec T-420/15: Žaloba podaná 20. júla 2015 – Thun 1794/ÚHVT – Adekor (grafické symboly)

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/28

         Žaloba podaná 20. júla 2015 – Thun 1794/ÚHVT – Adekor (grafické symboly)
   (Vec T-420/15)
   (2015/C 337/29)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Thun 1794 a.s. (Nová role, Česká republika) (v zastúpení: F. Steidl, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Adekor s.r.o. (Loket, Česká republika)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 000840400-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 29. apríla 2015 vo veci R 1465/2014-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               podstatné porušenie procesných pravidiel,

               —

               porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

               —

               zneužitie voľnej úvahy.


title: Vec T-215/15: Žaloba podaná 29. apríla 2015 – Azarov/Rada

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/25

         Žaloba podaná 29. apríla 2015 – Azarov/Rada
   (Vec T-215/15)
   (2015/C 221/34)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, s. 25), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, s. 1), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

               —

               v súlade s článkom 64 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu prijal opatrenia na zabezpečenie priebehu konania,

               —

               v súlade s článkom 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: Porušenie povinnosti odôvodnenia
               Žalobca tu okrem iného uvádza, že odôvodnenie napadnutých právnych aktov je vo vzťahu k žalobcovi príliš všeobecné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: Porušenie základných práv
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca poukazuje na porušenie práva vlastniť majetok a práva vykonávať hospodársku činnosť. Ďalej vytýka neprimeranosť prijatých reštriktívnych opatrení. Napokon tvrdí, že jeho právo na obhajobu nebolo rešpektované.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: Zneužitie právomoci
               Žalobca tu okrem iného uvádza, že Rada zneužila svoju právomoc, keďže prijatím reštriktívnych opatrení voči žalobcovi sledovala prevažne iné ciele, ako je skutočné upevnenie a podpora právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv na Ukrajine.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: Porušenie zásady riadnej správy vecí verejných
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca vytýka predovšetkým porušenie práva na nestranné zaobchádzanie, porušenie práva na spravodlivé, resp. férové zaobchádzanie a porušenie práva na riadne zistenie skutkového stavu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod: Zjavne nesprávne posúdenie


title: Výmaz veci C-186/03 P

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/10

         Výmaz veci C-186/03 P (1)

   (2004/C 314/23)
   Uznesením z 23. septembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-186/03 P: Strabag Benelux NV proti Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213 zo 6.9.2003


title: Vec C-42/13: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Taliansko) – Cartiera dell’Adda SpA/CEM Ambiente SpA (Verejné zákazky — Zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti — Smernica 2004/18/ES — Dôvody vylúčenia z účasti — Článok 45 — Osobná spôsobilosť záujemcu alebo uchádzača — Povinné vyhlásenie týkajúce sa osoby označenej ako „technický riaditeľ“  — Opomenutie vyhlásenia v ponuke — Vylúčenie zo súťaže v rámci verejného obstarávania bez možnosti nápravy tohto opomenutia)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/3

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Taliansko) – Cartiera dell’Adda SpA/CEM Ambiente SpA
   (Vec C-42/13) (1)

   ((Verejné zákazky - Zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti - Smernica 2004/18/ES - Dôvody vylúčenia z účasti - Článok 45 - Osobná spôsobilosť záujemcu alebo uchádzača - Povinné vyhlásenie týkajúce sa osoby označenej ako „technický riaditeľ“ - Opomenutie vyhlásenia v ponuke - Vylúčenie zo súťaže v rámci verejného obstarávania bez možnosti nápravy tohto opomenutia))
   (2015/C 007/04)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Cartiera dell’Adda SpA

      Žalovaná: CEM Ambiente SpA

      Výrok rozsudku

   Článok 45 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1177/2009 z 30. novembra 2009, v spojení s článkom 2 tejto smernice, ako aj so zásadou rovnosti zaobchádzania a povinnosťou transparentnosti sa majú vykladať tak, že nebránia vylúčeniu hospodárskeho subjektu zo zadávacieho konania z dôvodu, že tento subjekt nesplnil povinnosť stanovenú v zadávacích podkladoch pripojiť k svojej ponuke, pod hrozbou vylúčenia, vyhlásenie, podľa ktorého osoba, ktorá je v ponuke označená ako technický riaditeľ tohto subjektu, nie je trestne stíhaná a ani nebola v trestnom konaní odsúdená, a to ani vtedy, keď po uplynutí lehoty stanovenej na predkladanie ponúk bolo verejnému obstarávateľovi doručené takéto vyhlásenie, alebo sa preukáže, že funkcia technického riaditeľa bola tejto osobe pripísaná omylom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec T-51/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Česká republika/Komisia („Systém zaručených tradičných špecialít — Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 — Zamietnutie žiadosti o zápis označenia ‚pomazánkové máslo‘ (nátierkové maslo) ako zaručenej tradičnej špeciality — Spojenie s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1234/2007, ktoré stanovujú podmienky používania obchodného označenia ‚maslo‘“)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Česká republika/Komisia
   (Vec T-51/14) (1)

   ((„Systém zaručených tradičných špecialít - Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 - Zamietnutie žiadosti o zápis označenia ‚pomazánkové máslo‘ (nátierkové maslo) ako zaručenej tradičnej špeciality - Spojenie s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1234/2007, ktoré stanovujú podmienky používania obchodného označenia ‚maslo‘“))
   (2015/C 213/56)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil a J. Vitáková, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Guillem Carrau, Z. Malůšková a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/658/EÚ z 13. novembra 2013 o zamietnutí žiadosti o zápis do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 [Pomazánkové máslo (ZTŠ)] (Ú. v. EÚ L 305, s. 22)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec C-18/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 12. januára 2010 — Agrargenossenschaft Münchehofe e.G./BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 12. januára 2010 — Agrargenossenschaft Münchehofe e.G./BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Vec C-18/10)
   2010/C 80/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agrargenossenschaft Münchehofe e.G.

      Žalovaná: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Je § 5 ods. 1 druhá a tretia veta Flächenerwerbsverordnung (nariadenie o nadobúdaní plôch), ktorým sa vykonáva § 4 ods. 3 bod 1 Ausgleichsleistungsgesetz, v znení platnom pred 11. júlom 2009, v rozpore s článkom 87 Zmluvy ES?


title: Vec T-549/13: Žaloba podaná 14. októbra 2013 — Francúzsko/Komisia

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/35

         Žaloba podaná 14. októbra 2013 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-549/13)
   2013/C 367/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: G. De Bergues, D. Colas a C. Candat, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 689/2013 z 18. júla 2013, ktorým sa stanovujú vývozné náhrady za hydinové mäso,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže Komisia vôbec neuviedla svoju úvahu jasným a jednoznačným spôsobom a neumožnila teda dotknutým osobám, aby sa oboznámili s odôvodneniami napadnutého nariadenia. Žalobkyňa tvrdí, že:

                           —

                           na jednej strane bola povinnosť odôvodnenia napadnutého nariadenia o to dôležitejšia, že Komisia mala pri prijímaní napadnutého nariadenia širokú mieru voľnej úvahy, a

                           —

                           na druhej strane bola Komisia povinná rozvinúť svoju úvahu výslovne, keďže tým, že vývozné náhrady za hydinové mäso stanovila na nulovú hodnotu, zašlo napadnuté nariadenie citeľne ďalej ako predchádzajúce nariadenia v tomto odvetví.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, rozdelený na dve časti, založený na porušení článku 164 ods. 3 nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov (1) pri usúdení, že situácia na trhu a vnútroštátny a medzinárodný kontext existujúci pri prijatí napadnutého nariadenia odôvodňovali stanovenie vývozných náhrad za hydinové mäso na nulovú hodnotu. Žalobkyňa tvrdí, že:

                           —

                           Komisia vykonala zjavne nesprávne posúdenie situácie na trhu,

                           —

                           Komisia zjavne porušila hranice svojej právomoci voľnej úvahy, keď pri prijatí napadnutého nariadenia zohľadnila nedávnu reformu spoločnej poľnohospodárskej politiky a rokovania prebiehajúce v rámci jednotnej spoločnej organizácie trhov, pričom ide o prvky, ktoré nie sú taxatívne vymenované v článku 164 ods. 3 nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec T-362/06: Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Ballast Nedam Infra/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/27

         Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Ballast Nedam Infra/Komisia
   (Vec T-362/06)
   (2007/C 20/41)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ballast Nedam Infra (v zastúpení A. R. Bosman a J. M. M. van de Hel, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 4090, konečné znenie, z 13. septembra 2006, ktoré bolo žalobcovi oznámené 25. septembra 2006, o spôsobe uplatnenia článku 81 ES (vec č. COMP/38.456 – Asfalt – NL) v rozsahu v akom sa týka žalobcu,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 2 rozhodnutia v rozsahu v akom sa týka žalobcu, alebo prinajmenšom znížiť pokutu, ktorá mu bola na základe článku 2 uložená,

               —

               čiastočne zrušiť článok 1 rozhodnutia v rozsahu v akom sa týka žalobcu, pokiaľ ide o trvanie porušenia do októbra 2000, a následne znížiť pokutu, ktorá bola žalobcovi uložená na základe článku 2,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napadá rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o spôsobe uplatnenia článku 81 ES (vec č. COMP/38.456 – Asfalt – NL), ktorým mu bola uložená pokuta z dôvodu porušenia článku 81 ES.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca v prvom rade odvoláva na porušenie článku 81 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003. Podľa žalobcu Komisia nepredložila žiadny dôkaz o existencii jednotného a pokračujúceho porušenia článku 81 ES. Žalobca uvádza, že Komisia nepredložila dôkaz o tom, že dodávatelia asfaltu a veľké spoločnosti staviteľov ciest spoločne stanovili hrubú cenu pre asfalt a že veľké spoločnosti staviteľov ciest mali záujem na uzavretí takýchto dohôd. Žalobca tvrdí, že Komisia takisto nesprávne posúdila dohodu o štandartnom poskytnutí zľavy a želanie spoločností staviteľov ciest dosiahnuť lepšie podmienky ako menšie spoločnosti staviteľov ciest s menšími objemami predaja ako porušenie článku 81 ES.
   Po druhé sa žalobca odvoláva na porušenie článku 81 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 a usmernení Komisie o stanovovaní cien. (1) Žalobca uvádza, že Komisia nesprávne posúdila závažnosť porušenia.
   Po tretie sa žalobca odvoláva na porušenie článku 81 ES, keďže Komisia sa na základe nesprávnych skutkových aj právnych okolností domnievala, že žalobca mal rozhodujúci vplyv na správanie Ballast Nedam Grond en Wegen B.V. na trhu.
   Napokon sa žalobca odvoláva na porušenie článku 27 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 a práva na obhajobu z dôvodu, že Komisia žalobcu pozbavila možnosti vyjadriť sa k novým skutočnostiam v rozhodnutí týkajúcim sa účasti žalobcu na údajnom porušení počas obdobia od 21. júna 1996 do 1. októbra 2000.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171).


title: Vec C-361/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli — Taliansko) — Carmela Carratù/Poste Italiane SpA (Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú — Zásada zákazu diskriminácie — Pojem „pracovnoprávne podmienky“ — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca odlišný režim náhrady škody v prípade protiprávneho stanovenia skončenia platnosti pracovnej zmluvy od režimu náhrady škody uplatniteľnému v prípade protiprávneho ukončenia pracovnej zmluvy na dobu neurčitú)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/16

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli — Taliansko) — Carmela Carratù/Poste Italiane SpA
   (Vec C-361/12) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú - Zásada zákazu diskriminácie - Pojem „pracovnoprávne podmienky“ - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca odlišný režim náhrady škody v prípade protiprávneho stanovenia skončenia platnosti pracovnej zmluvy od režimu náhrady škody uplatniteľnému v prípade protiprávneho ukončenia pracovnej zmluvy na dobu neurčitú)
   2014/C 52/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Napoli

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Carmela Carratù

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Napoli — Výklad doložky 4 smernice 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Pôsobnosť — Pojem pracovné podmienky — Horizontálna uplatniteľnosť tejto smernice — Pojem štátneho orgánu — Výklad článku 47 Charty základných práv a článku 6 EDĽP — Zásada ekvivalencie — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca v prípade nezákonného zániku pracovnej zmluvy všeobecné odškodné za obdobie od prerušenia pracovného pomeru do opätovného zaradenia na pracovné miesto vo výške maximálne 2,5 až 12 násobku posledného skutočného mesačného platu — Odškodné nižšie ako odškodné upravené všeobecnou občianskoprávnou úpravou v prípade neodôvodneného odmietnutia prijať plnenie a nižšie ako odškodné v prípade nezákonného prerušenia pracovného pomeru na dobu neurčitú

      Výrok rozsudku

               1.

               Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že sa na ňu možno priamo odvolávať proti štátnemu subjektu, akým je Poste Italiane SpA.

               2.

               Doložka 4 bod 1 tejto rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „pracovnoprávne podmienky“ zahŕňa náhradu škody, ktorú je zamestnávateľ povinný zaplatiť zamestnancovi z dôvodu protiprávneho stanovenia skončenia platnosti jeho pracovnej zmluvy.

               3.

               Hoci uvedená rámcová dohoda nebráni tomu, aby členské štáty prijali výhodnejšie zaobchádzanie pre pracovníkov na dobu určitú, akým je zaobchádzanie stanovené v rámcovej dohode, doložka 4 bod 1 tejto rámcovej dohody sa má vykladať v tom zmysle, že neukladá, aby sa s náhradou škody uloženou v prípade protiprávneho stanovenia skončenia platnosti pracovnej zmluvy a s náhradou škody uloženou v prípade protiprávneho ukončenia pracovnej zmluvy na dobu neurčitú zaobchádzalo rovnakým spôsobom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-341/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. septembra 2014 – Groupe Léa Nature/ÚHVT – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SO’BiO ētic — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia slovná národná ochranná známka SO…? — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2014 – Groupe Léa Nature/ÚHVT – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic)
   (Vec T-341/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SO’BiO ētic - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia slovná národná ochranná známka SO…? - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009“))
   2014/C 388/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Groupe Léa Nature (Périgny, Francúzsko) (v zastúpení: S. Arnaud, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos a V. Melgar, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugalsko) (v zastúpení: T. Alkin, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. marca 2013 (vec R 203/2011-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Debonair Trading Internacional Lda a Groupe Léa Nature SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 26. marca 2013 (vec R 203/2011-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT a Debonair Trading Internacional Lda znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Groupe Léa Nature SA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-710/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Bundesverband Deutsche Tafel/ÚHVT – Tiertafel Deutschland (Tafel) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva Tafel — Absolútne dôvody zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Neexistencia opisného charakteru — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Bundesverband Deutsche Tafel/ÚHVT – Tiertafel Deutschland (Tafel)
   (Vec T-710/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva Tafel - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Neexistencia opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 363/43)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bundesverband Deutsche Tafel eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: T. Koerl, E. Celenk a S. Vollmer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Tiertafel Deutschland eV (Rathenow, Nemecko) (v zastúpení: M. Nitschke, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. októbra 2013 (vec R 1074/2012-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi združeniami Tiertafel Deutschland eV a Bundesverband Deutsche Tafel eV

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 17. októbra 2013 (vec R 1074/2012-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Bundesverband Deutsche Tafel eV.

               3.

               Tiertafel Deutschland eV znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec C-334/09: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Meiningen — Nemecko) — Frank Scheffler/Landkreis Wartburgkreis (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 91/439/EHS — Vzájomné uznávanie vodičských preukazov — Vzdanie sa vodičského preukazu členského štátu po dosiahnutí maximálneho počtu bodov za rôzne porušenia — Vodičský preukaz vydaný v inom členskom štáte — Negatívny lekársko-psychologický posudok dosiahnutý v členskom štáte bydliska po získaní nového vodičského preukazu v inom členskom štáte — Odobratie vodičského oprávnenia na území členského štátu bydliska — Možnosť členského štátu bydliska držiteľa vodičského preukazu vydaného v inom členskom štáte uplatňovať s ohľadom na tento preukaz vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa obmedzenia, prerušenia, odobratia alebo zrušenia vodičského oprávnenia — Podmienky — Výklad pojmu „chovanie sa po získaní nového vodičského preukazu“ )

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/13

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Meiningen — Nemecko) — Frank Scheffler/Landkreis Wartburgkreis
   (Vec C-334/09) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 91/439/EHS - Vzájomné uznávanie vodičských preukazov - Vzdanie sa vodičského preukazu členského štátu po dosiahnutí maximálneho počtu bodov za rôzne porušenia - Vodičský preukaz vydaný v inom členskom štáte - Negatívny lekársko-psychologický posudok dosiahnutý v členskom štáte bydliska po získaní nového vodičského preukazu v inom členskom štáte - Odobratie vodičského oprávnenia na území členského štátu bydliska - Možnosť členského štátu bydliska držiteľa vodičského preukazu vydaného v inom členskom štáte uplatňovať s ohľadom na tento preukaz vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa obmedzenia, prerušenia, odobratia alebo zrušenia vodičského oprávnenia - Podmienky - Výklad pojmu „chovanie sa po získaní nového vodičského preukazu“)
   2011/C 63/25
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Meiningen

      Účastníci konania

      Žalobca: Frank Scheffler

      Žalovaný: Landkreis Wartburgkreis

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Meiningen — Výklad článku 1 ods. 2 a článku 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317) — Vodičský preukaz vydaný členským štátom štátnemu príslušníkovi iného členského štátu, ktorý sa vzdal svojho preukazu členského štátu, ktorého je príslušníkom, a ktorý mal svoje zvyčajné bydlisko v čase vydania nového vodičského preukazu na území vydávajúceho členského štátu — Zamietnutie uznania tohto vodičského preukazu orgánmi členského štátu bydliska vychádzajúce z lekársko-psychologického posudku v tomto členskom štáte na základe lekárskeho vyšetrenia vykonaného po vydaní nového vodičského preukazu, ktoré sa ale časovo viazalo iba na okolnosti, ktoré existovali pred jeho získaním — Kvalifikácia uvedeného posudku ako „okolnosť, ktorá vznikla po získaní nového vodičského preukazu“, ktorú môžu odôvodniť uplatnenie vnútroštátnych ustanovení týkajúcich sa obmedzenia, prerušenia, odobratia alebo zrušenia vodičského oprávnenia

      Výrok

   Článok 1 ods. 2 a článok 8 ods. 2 a ods. 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/103/ES z 20. novembra 2006 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát pri výkone svojej právomoci, ktorú mu tento článok 8 ods. 2 priznáva, uplatnil svoje vnútroštátne opatrenia na obmedzenie, prerušenie, odobratie alebo zrušenie vodičského oprávnenia držiteľovi vodičského preukazu vydaného iným členským štátom a odmietol uznať na svojom území vodičské oprávnenie vyplývajúce z platného vodičského preukazu vydaného iným členským štátom z dôvodu posudku o spôsobilosti viesť motorové vozidlo, ktorý predložil držiteľ tohto vodičského preukazu, ak síce bol tento posudok vypracovaný po vydaní uvedeného vodičského preukazu a na základe vyšetrenia dotknutej osoby vykonanom po tomto vydaní, ale nemá súvislosť, ani len čiastočnú, s chovaním sa dotknutej osoby zistenom po uvedenom vydaní a súvisí len s okolnosťami, ktoré vznikli pred dátumom jeho vydania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-232/03: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  23. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Pracovníci — Voľný pohyb — Používanie motorových vozidiel zaregistrovaných v zahraničí a poskytnutých k dispozícii pracovníkovi zamestnávateľom so sídlom v zahraničí)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-232/03) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Pracovníci - Voľný pohyb - Používanie motorových vozidiel zaregistrovaných v zahraničí a poskytnutých k dispozícii pracovníkovi zamestnávateľom so sídlom v zahraničí)
   (2006/C 131/05)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a I. Koskinen, splnomocnení spravodajcovia)

      Žalovaná: Fínska republika (v zastúpení: Alice Guimaraes-Purokoski a T. Pynnä, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: K. Manji, splnomocnený zástupca a P. Whiple, barrister)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 10 a 39 ES – Podmienky pre zamestnancov s bydliskom vo Fínsku a zamestnaných v zahraničí týkajúce sa používania motorových vozidiel zaregistrovaných v zahraničí a poskytnutých im k dispozícii zamestnávateľom
   Výrok rozsudku

               1.

               Tým, že Fínska republika bránila cezhraničným pracovníkom s bydliskom vo Fínsku a zamestnaným v inom členskom štáte mať možnosť používať služobné motorové vozidlá poskytnuté im k dispozícii ich zamestnávateľmi so sídlom v inom členskom štáte, ktoré sú zaregistrované v tomto inom členskom štáte, pričom jediným dôvodom je, že cezhraniční pracovníci majú bydlisko vo Fínsku, kam boli motorové vozidlá patriace ich zamestnávateľom dovezené,
               a
               tým, že bránila predmetným cezhraničným pracovníkom mať možnosť používať na pracovné a súkromné účely motorové vozidlá spoločnosti poskytnuté im k dispozícii ich zamestnávateľmi usadenými v inom členskom štáte, ktoré sú zaregistrované v tomto inom členskom štáte, napriek tomu, že tieto motorové vozidlá nie sú určené na trvalé používanie v prevažnej miere vo Fínsku a v skutočnosti ani nie sú používané takýmto spôsobom, pričom jediným dôvodom je, že cezhraniční pracovníci majú bydlisko vo Fínsku, kam boli motorové vozidlá patriace ich zamestnávateľom dovezené,
               si Fínska republika nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú podľa článku 39 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003.


title: Vec C-493/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania – Taliansko) – Sicurbau Srl, Imprese Generali Riunite Srl (I.G.R.), Iterga Costruzioni Generali SpA, Pacifico Costruzioni SpA (Pa.Co.)/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità Portuale di Napoli, SOA Rina SpA: za účasti: Pamoter Genova Srl. a i.

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania – Taliansko) – Sicurbau Srl, Imprese Generali Riunite Srl (I.G.R.), Iterga Costruzioni Generali SpA, Pacifico Costruzioni SpA (Pa.Co.)/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità Portuale di Napoli, SOA Rina SpA: za účasti: Pamoter Genova Srl. a i.
   (Vec C-493/16) (1)

   (2017/C 202/22)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 454, 5.12.2016.


title: Vec T-197/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2008 – Grupa Ożarów/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za určitých podmienok — Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/37

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2008 – Grupa Ożarów/Komisia
   (Vec T-197/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za určitých podmienok - Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 301/63)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupa Ożarów S.A. (Karsy, Poľsko) (v zastúpení: P. K. Rosiak a F. Puel, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1295 v konečnom znení z 26. marca 2007 týkajúceho sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskou republikou pre obdobie rokov 2008 až 2012, podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Grupa Ożarów S.A. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec T-417/07: Žaloba podaná 16. novembra 2007 – Lodato & C./Komisia

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/26

         Žaloba podaná 16. novembra 2007 – Lodato & C./Komisia
   (Vec T-417/07)
   (2008/C 8/47)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Lodato Gennaro & C. Spa (Castel San Giorgio, Taliansko) (v zastúpení: M. A. Calabrese, avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 8. októbra 2007, SG/E/3/MIB/frw D(2007) 8690,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa napáda rozhodnutie Komisie z 8. októbra 2007, ktorým sa zamietol prístup k určitým dokumentom, ktoré zaslala talianska vláda Komisii v priebehu predbežného skúmania štátnej pomoci č. 701/98 a štátnej pomoci č. 824/01 v nadväznosti na stanovisko odmietnutie uverejnenia, ktoré talianska vláda zaujala po porade so službami Komisie.
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza porušenie a nesprávne použitie článku 4 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1). Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná nesprávne podala výklad tohto ustanovenia v tom zmysle, že z neho vyplýva pre členské štáty právomoc zakázať zverejnenie pôvodných dokumentov členského štátu a ktoré majú inštitúcie Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec T-577/13: Žaloba podaná 30. októbra 2013 — Zehnder/ÚHVT — UAB „Amalva“ (komfovent)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/26

         Žaloba podaná 30. októbra 2013 — Zehnder/ÚHVT — UAB „Amalva“ (komfovent)
   (Vec T-577/13)
   2014/C 24/46
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zehnder Verkaufs- und Verwaltungs-AG (Gränichen, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Krenzel, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: UAB „Amalva“ (Vilnius, Litva)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. augusta 2013 prijaté vo veci R 255/2012-4,

               —

               zaviazal ďalších účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka v čiernom a bielom so slovným prvkom „komfovent“ pre výrobky v triede 11 — zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 4635272.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dôvody boli tie, ktoré sú uvedené v článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 75 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Spojené veci C-618/11, C-637/11 a C-659/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. decembra 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública (Dane — DPH — Šiesta smernica 77/388/EHS — Článok 11 A ods. 1 písm. a), článok 11 A ods. 2 písm. a) a článok 11 A ods. 3 písm. c) — Smernica 2006/112/ES — Článok 73, článok 78 prvý odsek písm. a) a článok 79 prvý odsek písm. c) — Základ dane pri DPH splatnej zo služieb vysielania komerčnej reklamy — Poplatok za vysielanie komerčnej reklamy)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. decembra 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública
   (Spojené veci C-618/11, C-637/11 a C-659/11) (1)

   (Dane - DPH - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 11 A ods. 1 písm. a), článok 11 A ods. 2 písm. a) a článok 11 A ods. 3 písm. c) - Smernica 2006/112/ES - Článok 73, článok 78 prvý odsek písm. a) a článok 79 prvý odsek písm. c) - Základ dane pri DPH splatnej zo služieb vysielania komerčnej reklamy - Poplatok za vysielanie komerčnej reklamy)
   2014/C 45/12
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TVI Televisão Independente SA

      Žalovaný: Fazenda Pública

      Za účasti: Ministério Público

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supremo Tribunal Administrativo — Výklad článku 11 A ods. 1 písm. a) a ods. 3 písm. c) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a článku 73, ako aj článku 79 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Pojem protihodnoty, ktorú získal alebo získa dodávateľ za určité plnenia — Daň splatná za vysielanie komerčnej reklamy

      Výrok rozsudku

   Článok 11 A ods. 1 písm. a), článok 11 A ods. 2 písm. a) a článok 11 A ods. 3 písm. c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, ako aj článok 73, článok 78 prvý odsek písm. a) a článok 79 prvý odsek písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, sa majú vykladať v tom zmysle, že poplatok, ako je poplatok za vysielanie stanovený portugalskou právnou úpravou v prospech kinematografie a audiovizuálnych umení, sa má zahrnúť do základu dane pre DPH, splatnú za služby vysielania komerčnej reklamy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec T-201/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. júla 2012 — IVBN/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Schéma pomoci poskytnutá Holandskom v prospech podnikov bytovej výstavby — Existujúca pomoc — Špeciálna pomoc pre projekty v prospech podnikov bytovej výstavby — Rozhodnutie o schválení záväzkov členského štátu — Rozhodnutie vyhlasujúce novú pomoc za zlučiteľnú — Neexistencia osobnej dotknutosti — Nezačatie konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2012 — IVBN/Komisia
   (Vec T-201/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Schéma pomoci poskytnutá Holandskom v prospech podnikov bytovej výstavby - Existujúca pomoc - Špeciálna pomoc pre projekty v prospech podnikov bytovej výstavby - Rozhodnutie o schválení záväzkov členského štátu - Rozhodnutie vyhlasujúce novú pomoc za zlučiteľnú - Neexistencia osobnej dotknutosti - Nezačatie konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2012/C 258/39
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Holandsko) (v zastúpení: M. Meulenbelt, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, S. Noë a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H. Gilliams, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 9963 v konečnom znení z 15. decembra 2009 o štátnej pomoci E 2/2005 a N 642/2009 — (Holandsko — Existujúca pomoc a špeciálna pomoc pre projekty v prospech podnikov bytovej výstavby)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN), znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-380/08: Žaloba podaná 9. septembra 2008 – Holandsko/Komisia

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/51

         Žaloba podaná 9. septembra 2008 – Holandsko/Komisia
   (Vec T-380/08)
   (2008/C 285/92)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels a M. de Mol, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie SG.E3/MV/psi D(2008) 5364 z 30. júna 2008,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím z 13. septembra 2006 vo veci COMP/F/38.456 – Bitúmen (Holandsko) (1) uložila Komisia veľkému počtu podnikov predávajúcich a kupujúcich cestný bitúmen pokuty kvôli porušeniu článku 81 ES. Komisia v tomto rozhodnutí nezverejnila všetky skutočnosti. Rôzne štátne a neštátne právnické osoby, medzi nimi aj žalobca, utrpeli v dôsledku konania podnikov závažné škody. Vzhľadom na to, že je pre účely náhrady škôd veľmi užitočné poznať tieto informácie, žalobca požiadal podľa článku 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (2) o prístup k úplnému neskrátenému zneniu tohto rozhodnutia z 13. septembra 2006. Komisia túto žiadosť zamietla rozhodnutím z 30. júna 2008.
   V odôvodnení svojej žaloby sa žalobca odvoláva po prvé na to, že napadnuté rozhodnutie porušuje právo na prístup uvedené v článku 255 ES v spojení s článkami 1 až 4 nariadenia č. 1049/2001.
   Po druhé, Komisia bola povinná poskytnúť čiastočný prístup podľa článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001.
   Po tretie, napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu proporcionality.
   Po štvrté, napadnuté rozhodnutie porušuje kvôli vadám odôvodnenia článok 253 ES.
   Po piate a po posledné, napadnuté rozhodnutie porušuje článok 10 ES v spojení so zásadou proporcionality.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2007/534/ES z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva [vec COMP/F/38.456 – Bitúmen (Holandsko)] [oznámené pod číslom K(2006) 4090] (Ú. v. EÚ L 196, s. 40).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-90/11: Žaloba podaná 18. februára 2011 — ONP a i./Komisia

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/13

         Žaloba podaná 18. februára 2011 — ONP a i./Komisia
   (Vec T-90/11)
   2011/C 173/29
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ordre national des pharmaciens (ONP) (Paríž, Francúzsko), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Paríž), Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Paríž) (v zastúpení: O. Saumon, L. Defalque a T. Bontinck, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie K(2010) 8952 v konečnom znení z 8. decembra 2010, doručené žalobcom 10. decembra 2010, týkajúce sa konania o uplatnení článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (vec 39510 — LABCO/ONP),

               —

               subsidiárne za predpokladu, že vyhovie určitým výhradám, znížil pokutu 5 000 000 eur, ktorú žalobcom uložila Európska komisia za porušenie článku 101 ZFEÚ, so zohľadnením existujúcich poľahčujúcich okolností a osobitosti predmetného združenia podnikov,

               —

               v každom prípade zaviazal Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania v súlade s článkom 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu Európskej únie.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia uvádzajú na podporu žaloby deväť dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 101 ZFEÚ v tom, že Komisia usúdila, že výnimka, ktorú zaviedol rozsudok Wouters (1) sa na túto vec neuplatní.

         Pokiaľ ide o obmedzenia rozvoja skupín laboratórií na francúzskom trhu s analýzami laboratórnej medicíny:

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktoré vyplýva z nesprávneho posúdenia pôsobnosti francúzskej právnej úpravy, pokiaľ ide o úlohy prefekta a Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens pri zmenách, ku ktorým došlo v priebehu existencie spoločnosti pre výkon slobodného povolania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nepochopení pôsobnosti oznamovacej povinnosti, ako vyplýva z článkov L 4221-19, L 6221-4 a L 6221-5 Zákonníka verejného zdravia i z obežníka z 22. septembra 1998, v tom, že Komisia poprela úlohu Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens v rámci jeho následného overovania spoločenských dokumentov týkajúcich sa spoločností pre výkon slobodného povolania analýz laboratórnej medicíny a jeho povinnosti predložiť pripomienky prefektovi.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nepochopení úlohy Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens ako garanta profesionálnej nezávislosti výkonného spoločníka v tom, že Komisia tvrdí, že minimálna účasť výkonného spoločníka na kapitále spoločností pre výkon slobodného povolania vedie k strate jeho hospodárskej a riadiacej nezávislosti.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení úmyslu zákonodarcu, pokiaľ ide o rozdeľovanie obchodných podielov nad hranicou 25 % a na nepochopení právneho rámca uplatniteľného na rozdeľovanie obchodných podielov spoločností pre výkon slobodného povolania.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 101 ZFEÚ, keďže v napadnutom rozhodnutí boli zohľadnené ukladané disciplinárne sankcie v tom, že posiľňujú potenciálne alebo skutočné účinky vytýkaných rozhodnutí.

         Pokiaľ ide o stanovenie minimálnych cien na francúzskom trhu s analýzami laboratórnej medicíny:

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na skutočnosti, že Komisia prekročila medze rozhodnutia o inšpekcii (2) pri zabavení listín týkajúcich sa „cien“, čo malo za následok, že dôkazy získané na tomto základe boli získané protiprávne, a preto treba výhradu týkajúcu sa minimálnych cien považovať za nepreukázanú.

         Ak by to tak nebolo a Komisia mohla v rámci svojej inšpekcie platne zabaviť dôkazy týkajúce sa minimálnych cien:

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení pôsobnosti bývalého článku L 6211-6 Zákonníka verejného zdravia a vôle zákonodarcu, pokiaľ ide o definovanie a praktizovanie zliav.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu, ktoré viedlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, keďže Komisia usúdila, že jednak správanie ONP týkajúce sa zliav nepatrí do rozsahu jeho právneho poslania, ale odráža jeho protisúťažné ciele, a jednak ONP sa systematicky pokúšal stanovovať minimálne ceny na trhu s analýzami laboratórnej medicíny, aby chránil záujmy malých laboratórií.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 19. februára 2002, Wouters a i., C-309/99, Zb. s. I-1577.

      (2)  Rozhodnutie Komisie o inšpekcii K(2008) 6494 z 29. októbra 2008, ktorým sa žalobcom nariaďuje, aby sa podriadili inšpekcii podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ, ktoré je predmetom žaloby T-23/09, CNOP a CCG/Komisia (Ú. v. EÚ C 55, 2009, s. 49).


title: Vec C-69/07: Žaloba podaná 9. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/23

         Žaloba podaná 9. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-69/07)
   (2007/C 82/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (1) z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/35/ES uplynula 25. júna 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466.


title: Vec C-495/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  19. decembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené kráľovstvo] — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/The Bridport and West Dorset Golf Club Limited [Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Oslobodenia od dane — Článok 132 ods. 1 písm. m) — Poskytovanie služieb úzko súvisiacich so športom — Vstup do golfového areálu — Návštevníci, ktorí nie sú členmi golfového klubu a platia poplatok za vstup na green ( „green fee“ ) — Vylúčenie z oslobodenia od dane — Článok 133 prvý odsek písm. d) — Článok 134 písm. b) — Dodatočné príjmy]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/20

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. decembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené kráľovstvo] — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/The Bridport and West Dorset Golf Club Limited
   (Vec C-495/12) (1)

   (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenia od dane - Článok 132 ods. 1 písm. m) - Poskytovanie služieb úzko súvisiacich so športom - Vstup do golfového areálu - Návštevníci, ktorí nie sú členmi golfového klubu a platia poplatok za vstup na green („green fee“) - Vylúčenie z oslobodenia od dane - Článok 133 prvý odsek písm. d) - Článok 134 písm. b) - Dodatočné príjmy)
   2014/C 52/34
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Žalovaný: The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené kráľovstvo — Výklad článku 132 ods. 1 písm. m), článku 133 písm. d) a 134 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Oslobodenie od dane — Poskytovanie služieb úzko súvisiacich so športom alebo telesnou výchovou — Predaj neziskovou organizáciou práv využiť golfové ihrisko počas určitého časového obdobia na účely hrania golfu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 134 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že z oslobodenia od dane stanoveného v článku 132 ods. 1 písm. m) tejto smernice nevylučuje poskytovanie služieb spočívajúcich v tom, že nezisková organizácia spravujúca golfový areál a ponúkajúca tiež systém založený na členstve priznáva právo využívať tento golfový areál návštevníkom, ktorí nie sú členmi tejto organizácie.

               2.

               Článok 133 prvý odsek písm. d) smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností ako vo veci samej nepovoľuje členským štátom vylúčiť z oslobodenia od dane stanoveného v článku 132 ods. 1 písm. m) tejto smernice poskytovanie služieb spočívajúcich v priznaní práva využívať golfový areál spravovaný neziskovou organizáciou, ktorá tiež ponúka systém založený na členstve, pokiaľ sa tieto služby poskytujú návštevníkom, ktorí nie sú členmi uvedenej organizácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: Vec F-11/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. júna 2010 — Palou Martínez/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Zjavná neprípustnosť — Omeškanie — Nedodržanie konania pred podaním žaloby — Článok 35 ods. 1 písm. e) rokovacieho poriadku)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/73

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. júna 2010 — Palou Martínez/Komisia
      (Vec F-11/10)
      (Verejná služba - Úradníci - Zjavná neprípustnosť - Omeškanie - Nedodržanie konania pred podaním žaloby - Článok 35 ods. 1 písm. e) rokovacieho poriadku)
      (2010/C 288/137)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: María Soledad Palou Martínez (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: V. Balfagon Costa, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia o opätovnom pridelení žalobkyne do sídla v Bruseli

         Výrok uznesenia

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  M. S. Palou Martínez znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-103/10 P(R): Uznesenie Všeobecného súdu z  27. apríla 2010 — Parlament/U ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Rozhodnutie o prepustení — Uznesenie predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie vydané v konaní o nariadení predbežného opatrenia — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/41

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. apríla 2010 — Parlament/U
      (Vec T-103/10 P(R)) (1)

      („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Rozhodnutie o prepustení - Uznesenie predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie vydané v konaní o nariadení predbežného opatrenia - Neexistencia naliehavosti“)
      (2010/C 161/65)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a K. Zejdová, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: U (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Moyse a A. Salerno, advokáti)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti uzneseniu predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 18. decembra 2009, U/Parlament (F-92/09 R, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie podané proti uzneseniu predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 18. decembra 2009, U/Parlament (F-92/09 R, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) sa zrušuje.

                  2.

                  Návrh na vydanie predbežného opatrenia podaný U sa zamieta.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-99/12: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgicko) — Eurofit SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Nariadenie (EHS) č. 3665/87 — Vývozné náhrady — Sprenevera tovaru určeného na vývoz — Povinnosť vývozcu vrátiť náhrady — Neposkytnutie informácií o spoľahlivosti zmluvného partnera podozrivého z podvodu príslušnými orgánmi — Prípad vyššej moci — Absencia]

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgicko) — Eurofit SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Vec C-99/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Nariadenie (EHS) č. 3665/87 - Vývozné náhrady - Sprenevera tovaru určeného na vývoz - Povinnosť vývozcu vrátiť náhrady - Neposkytnutie informácií o spoľahlivosti zmluvného partnera podozrivého z podvodu príslušnými orgánmi - Prípad vyššej moci - Absencia)
   2013/C 260/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eurofit SA

      Žalovaný: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de première instance de Bruxelles — Výklad ustanovení nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 351, s. 1) — Povinnosť vrátenia získaných náhrad vývozcom v prípade sprenevery výrobkov — Neoznámenie požadovaných informácií alebo oznámenie mylných informácií zo strany príslušných orgánov, ktoré v zmysle vyššie citovaného nariadenia predstavuje prípad vyššej moci

      Výrok rozsudku

   Opomenutie príslušných colných orgánov informovať vývozcu o existencii nebezpečenstva podvodu, ktorého sa dopustil jeho zmluvný partner, nepredstavuje prípad vyššej moci v zmysle ustanovení nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2945/94 z 2. decembra 1994, a najmä článku 11 ods. 1 tretieho pododseku prvej zarážky tohto nariadenia. Hoci takéto opomenutie môže predstavovať výnimočný prípad v zmysle článku 11 ods. 1 tretieho pododseku druhej zarážky nariadenia č. 3665/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 2945/94, nemôže daného vývozcu oslobodiť od povinnosti vrátiť neoprávnene vyplatené vývozné náhrady, keďže je zbavený výlučne povinnosti zaplatiť pokuty podľa tohto istého článku 11.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec C-7/14 P: Odvolanie podané 10. januára 2014 : Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  12. novembra 2013 vo veci T-147/12, Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG/Európska komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/32

         Odvolanie podané 10. januára 2014: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. novembra 2013 vo veci T-147/12, Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG/Európska komisia
   (Vec C-7/14 P)
   2014/C 52/58
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (v zastúpení: K. Landry a G. Schwendinger, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu (tretia komora z 12. novembra 2013 vo veci T-147/12 a rozhodnutie Komisie REM 02/09 zo 16. septembra 2011 [K(2011) 6393 v konečnom znení],

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Všeobecný súd na nové rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Ako prvý odvolací dôvod uvádza odvolateľka, že Všeobecný súd porušil článok 220 ods. 2 písm. b) Colného kódexu (1) tým, že vychádzal z predpokladu, že omyl nemeckých colných orgánov bol odvolateľke známy. Toto je nesprávne. Jednotlivé ustanovenia colných predpisov sú zložité a ich znenie je nejasné a mätúce. Potvrdzuje to najmä výmena korešpondencie medzi Bundesministerium der Finanzen a Komisiou. Navyše svedčí aj trvanie a rozsah mylnej praxe nemeckých colných orgánov proti možnosti, aby odvolateľka tento omyl zistila.
   Po druhé, Všeobecný súd podľa odvolateľky porušil článok 239 ods. 1 druhú zarážku Colného kódexu tým, že nesprávne vychádzal z hrubej nedbanlivosti odvolateľky.
   Po tretie, Všeobecný súd nedostatočne odôvodnil svoje rozhodnutie v dvoch bodoch, takže rozhodnutie Všeobecného súdu nie je pre odvolateľku pochopiteľné.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec C-82/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgicko) 12. februára 2016 – K. a i./Belgické kráľovstvo

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgicko) 12. februára 2016 – K. a i./Belgické kráľovstvo
   (Vec C-82/16)
   (2016/C 145/28)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: A. K., Z. M., J. M., N. N. N., I. O. O., I. R., A. B.

      Odporca: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právo Únie – najmä článok 20 ZFEÚ, ako aj články 5 a 11 smernice 2008/115/ES (1) v spojení s článkami 7 a 24 Charty (2) – vykladať v tom zmysle, že za určitých okolností zakazuje vnútroštátnu prax, pri ktorej sa žiadosť o priznanie práva na pobyt, ktorú podá rodinný príslušník, štátny príslušník tretej krajiny, v rámci zlúčenia rodiny s občanom Únie v tom členskom štáte, v ktorom má bydlisko dotknutý občan Únie, ktorý je aj štátnym príslušníkom tohto členského štátu a neuplatnil svoje právo na voľný pohyb, ani slobodu usadiť sa (ďalej len „statický občan Únie“), zamietne len z dôvodu – prípadne spolu s vydaním rozhodnutia o vyhostení –, že proti dotknutému rodinnému príslušníkovi, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, sa vydal zákaz vstupu platný v celej Európe?

                           a)

                           Je pre posúdenie takých okolností relevantné, že medzi rodinným príslušníkom, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, a statickým občanom Únie existuje vzťah závislosti, ktorý prekračuje bežnú rodinnú väzbu? V prípade kladnej odpovede: Aké faktory zohrávajú úlohu pri určení, či existuje vzťah závislosti? Môže byť v tejto súvislosti užitočné odkázať na judikatúru týkajúcu sa existencie rodinného života podľa článku 8 EDĽP a článku 7 Charty?

                           b)

                           Osobitne v súvislosti s maloletými deťmi: Vyžaduje článok 20 ZFEÚ viac ako biologické spojenie medzi rodičom, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, a dieťaťom, ktoré je občanom Únie? Je v tejto súvislosti dôležité, že sa preukáže spoločné bývanie, alebo postačujú emocionálne a finančné väzby, ako je úprava pobytu a návštev a platenie výživného? Môže byť v tejto súvislosti užitočné odkázať na rozsudky Súdneho dvora z 10. júla 2014, Ogieriakhi, C-244/13, body 38 a 39, zo 16. júla 2015, Singh a i., C-218/14, bod 54, a zo 6. decembra 2012, O. a S., spojené veci C-356/11 a C-357/11, bod 56? Pozri v tejto súvislosti aj prejednávaný návrh na začatie prejudiciálneho konania C-133/15.

                           c)

                           Je pre posúdenie daných okolností relevantná skutočnosť, že rodinný život začal v čase, keď sa na štátneho príslušníka tretej krajiny už vzťahoval zákaz vstupu a teda vedel, že sa v členskom štáte zdržiava nelegálne? Možno na túto skutočnosť užitočne odkázať, aby sa zamedzilo možnému zneužitiu konania o priznanie práva na pobyt v rámci zlúčenia rodiny?

                           d)

                           Je pre posúdenie takýchto okolností relevantná skutočnosť, že proti rozhodnutiu o uložení zákazu vstupu sa nepodal opravný prostriedok v zmysle článku 13 ods. 1 smernice 2008/115/ES, alebo skutočnosť, že sťažnosť proti danému rozhodnutiu o uložení zákazu vstupu sa zamietla?

                           e)

                           Predstavuje skutočnosť, že zákaz vstupu sa uložil z dôvodu verejného poriadku alebo aj na základe nelegálneho pobytu, relevantné hľadisko? V prípade kladnej odpovede: Treba okrem toho posúdiť, či dotknutý štátny príslušník tretej krajiny predstavuje skutočné, aktuálne a dostatočne závažné ohrozenie základného záujmu spoločnosti? Možno v tejto súvislosti články 27 a 28 smernice 2004/38/ES (3), ktoré sa prebrali článkami 43 a 45 zákona o cudzincoch, a relevantnú judikatúru Súdneho dvora k verejnému poriadku analogicky uplatniť na rodinných príslušníkov statických občanov Únie? (pozri prejednávané návrhy na začatie prejudiciálneho konania C-165/14 a C-304/14)

               2.

               Má sa právo Únie – najmä článok 5 smernice 2008/115/ES, ako aj články 7 a 24 Charty – vykladať v tom zmysle, že zakazuje vnútroštátnu prax, keď sa platný zákaz vstupu zohľadní pri zamietnutí žiadosti o zlúčenie rodiny so statickým občanom Únie, ktorá bola podaná neskôr na území členského štátu, pričom sa nezohľadní rodinný život a najlepší záujem dotknutých detí, ktorý sa uvádza v danej žiadosti o zlúčenie rodiny podanej neskôr?

               3.

               Má sa právo Únie – najmä článok 5 smernice 2008/115/ES, ako aj články 7 a 24 Charty – vykladať v tom zmysle, že zakazuje vnútroštátnu prax, podľa ktorej sa voči štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, na ktorého sa už vzťahuje platný zákaz vstupu, vydá rozhodnutie o vyhostení bez toho, aby sa pritom zohľadnil rodinný život a najlepší záujem dotknutých detí, ktorý sa uvádza v žiadosti o zlúčenie rodiny so statickým občanom Únie podanej neskôr – teda po uložení zákazu vstupu?

               4.

               Treba článok 11 ods. 3 smernice 2008/115/ES chápať v tom zmysle, že žiadosť o zrušenie alebo pozastavenie platného a definitívneho zákazu vstupu musí štátny príslušník tretej krajiny v zásade podať vždy mimo Európskej únie alebo existujú okolnosti, za ktorých môže túto žiadosť podať aj v Európskej únii?

                           a)

                           Treba článok 11 ods. 3 tretí a štvrtý pododsek smernice 2008/115/ES chápať v tom zmysle, že podmienka podľa článku 11 ods. 3 prvého pododseku tejto smernice – podľa ktorej zrušenie alebo pozastavenie zákazu vstupu prichádza do úvahy len v prípade, ak štátny príslušník tretej krajiny dokáže, že opustil územie členského štátu v plnom súlade s rozhodnutím o návrate – musí byť bezvýhradne splnená v každom konkrétnom prípade resp. vo všetkých skupinách prípadov?

                           b)

                           Bránia články 5 a 11 smernice 2008/115/ES takému výkladu, podľa ktorého sa žiadosť o priznanie práva na pobyt v rámci zlúčenia rodiny so statickým občanom Únie, ktorý neuplatnil svoje právo na voľný pohyb, ani slobodu usadiť sa, považuje za implicitnú (časovo obmedzenú) žiadosť o zrušenie alebo pozastavenie platného a definitívneho zákazu vstupu, pričom, keď sa preukáže, že nie sú splnené podmienky pobytu, začne byť opätovne účinný platný a definitívny zákaz vstupu?

                           c)

                           Predstavuje relevantné hľadisko skutočnosť, že povinnosť podať žiadosť o zrušenie alebo pozastavenie v krajine pôvodu pravdepodobne dozaista spôsobí prechodné odlúčenie štátneho príslušníka tretej krajiny a statického občana Únie? Existujú okolnosti, za ktorých články 7 a 24 Charty bránia prechodnému odlúčeniu?

                           d)

                           Predstavuje skutočnosť, že povinnosť podať žiadosť o zrušenie alebo pozastavenie v krajine pôvodu spôsobí len to, že občan Únie musí prípadne na obmedzený čas opustiť územie Európskej únie ako celok, relevantné hľadisko? Existujú okolnosti, keď článok 20 ZFEÚ bráni tomu, aby statický občan Únie musel na obmedzený čas opustiť územie Európskej únie ako celok?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98).

      (2)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-253/09 a T-254/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2010 — Wilo/ÚHVT (Fazetový plášť elektrického motora a vyobrazenie zeleného fazetovania) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Fazetový plášť elektrického motora — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva znázorňujúcej zelené fazetovanie — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2010 — Wilo/ÚHVT (Fazetový plášť elektrického motora a vyobrazenie zeleného fazetovania)
   (Vec T-253/09 a T-254/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Fazetový plášť elektrického motora - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva znázorňujúcej zelené fazetovanie - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 30/66
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wilo SE (Dortmund, Nemecko) (v zastúpení: G. Braun, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt a P. Quay, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. marca 2009 (veci R 1184/2008-1 a R 1196/2008-1) týkajúcim sa prihlášok trojrozmerného označenia vo forme fazetového plášťa elektrického motora a obrazového označenia znázorňujúceho zelené fazetovanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Wilo SE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec T-12/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. novembra 2005  – Almdudler-Limonade/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Trojrozmerná ochranná známka — Tvar limonádovej fľaše — Zamietnutie zápisu — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. novembra 2005 – Almdudler-Limonade/ÚHVT
   (Vec T-12/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Trojrozmerná ochranná známka - Tvar limonádovej fľaše - Zamietnutie zápisu - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 36/65)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Almdudler-Limonade A. & S. Klein (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: G. Schönherr, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. novembra 2003 (vec R 490/2003-2) týkajúceho sa zápisu trojrozmernej ochrannej známky vyjadrenej v tvare limonádovej fľaše
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-187/08: Žaloba podaná 5. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/15

         Žaloba podaná 5. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-187/08)
   (2008/C 158/23)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgická kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/91/ES zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 15 tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/91/ES uplynula 4. januára 2006. Ku dňu podania tejto žaloby však žalovaný stále neprijal opatrenia potrebné na prebratie smernice, pokiaľ ide o Valónsky región, alebo v každom prípade, o týchto opatreniach neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. ES L 1, 2003, s. 65; Mim. vyd. 12/002, s. 168.


title: Vec T-208/05: Žaloba podaná 30. mája 2005: Michael Brown proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/36

         Žaloba podaná 30. mája 2005: Michael Brown proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-208/05)
   (2005/C 193/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Michael Brown, bydliskom v Overijse (Belgicko), v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podal 30. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie, ktoré prijal dňa 10. februára 2005 OPM (Orgán poverený menovaním) (doručený ako príloha nóty, zo 14. februára 2005, dňa 25. februára 2005), ktorým sa zamietla sťažnosť podaná žalobcom 16. septembra 2004 proti rozhodnutiu z 22. júna 2004, ktorú prijal predseda výberovej komisie COM/PB/04, ktorým sa zamietol prístup žalobcu k uvedenému výberovému konaniu,

               2.

               pokiaľ je to nevyhnutné zrušil tiež uvedené rozhodnutie prijaté 22. júna 2004 predsedom výberovej komisie COM/PB/04 a rovnako aj jeho potvrdenie z 19. júla 2004,

               3.

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihláška žalobcu, pomocného zamestnanca Komisie, na vnútorné výberové konanie na postup kategórie COM/PB/04 bola zamietnutá z toho dôvodu, že nebol dočasným zamestnancom a ani úradníkom ku dňu, kedy uplynula lehota na podanie prihlášok.
   Žalobca uvádza dva dôvody založené:

               —

               na jednej strane na porušení článkov 27 a 29 ods. 1 Služobného poriadku ako aj na zjavnom omyle pri posúdení okolností, keďže účinkom napadnutého rozhodnutia ako aj oznámenia o výberovom konaní bolo odmietnutie kandidátov, ktorý mohli preukázať osobitné znalosti a pozoruhodnú odbornú skúsenosť na pôde Komisie v prospech kandidátov prípadne menej odborne znalých a preukazujúcich menej služobných rokov odpracovaných v rámci služieb Komisie a,

               —

               na strane druhej porušenie zásady zákazu diskriminácie, keďže štatutárni zamestnanci, ktorých podstata ich kariéry na Komisii prebieha na báze služobného poriadku pomocného zamestnanca, majú umožnenú účasť na výberovom konaní a to z jediného dôvodu, že sú dočasnými zamestnancami ku dňu, kedy uplynula lehota na podanie prihlášok, zatiaľ čo žalobca, ktorý počas dlhého obdobia bol dočasným zamestnancom, jeho prihláška bola zamietnutá len z toho dôvodu, že bol pomocným zamestnancom k vyššie uvedenému dňu.


title: Vec T-214/12: Žaloba podaná 21. mája 2012 — Indesit Company/ÚHVT — ILVE (quadrio)

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/23

         Žaloba podaná 21. mája 2012 — Indesit Company/ÚHVT — ILVE (quadrio)
   (Vec T-214/12)
   2012/C 227/39
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Indesit Company SpA (Fabriano, Taliansko) (v zastúpení: G. Floridia a R. Floridia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ILVE-Industria Lavorazione Veneta Elettrodomestici SpA (Campodarsego, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 14. marca 2012 vo veci R 2219/2010-1 a vyhlásil ochrannú známku Spoločenstva č. 7 313 158, ktorá bude používať slovo „quadrio“ v osobitnom obrazovom vyhotovení na označovanie chladničiek, za právne spôsobilú pre zápis.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „quadrio“ pre tovary zaradené do triedy 11 — prihláška č. 7 313 158.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ILVE Industria Lavorazione Veneta Elettrodomestici SpA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „QUADRA“ pre výrobky zaradené do triedy 11.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-364/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance d'Arlon (Belgicko) 7. augusta 2008 – Marc Vandermeir/Belgické kráľovstvo – SPF Finances

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance d'Arlon (Belgicko) 7. augusta 2008 – Marc Vandermeir/Belgické kráľovstvo – SPF Finances
   (Vec C-364/08)
   (2008/C 260/20)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal de première instance d'Arlon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Marc Vandermeir

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo – SPF Finances
   Prejudiciálne otázky
   Bránia články 43 ES a/alebo 49 ES tomu, aby vnútroštátna právna úprava prvého členského štátu tak, ako v predmetnom spore, ukladala samostatne zárobkovo činnej osobe s bydliskom v tomto štáte povinnosť registrovať v ňom svoje motorové vozidlo, zatiaľ čo vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť skoro výlučne v druhom členskom štáte zo stálej prevádzkárne, ktorú vlastní, a to v prípade, ak toto vozidlo nie je určené na prevažne trvalé používanie na území prvého členského štátu, ani sa v skutočnosti takýmto spôsobom nepoužíva?


title: Vec C-425/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 28. októbra 2009 — Vasileios Alexandros Giankoulis/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskeumaton

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 28. októbra 2009 — Vasileios Alexandros Giankoulis/Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskeumaton
   (Vec C-425/09)
   2010/C 24/38
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vasileios Alexandros Giankoulis

      Žalovaný: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskeumaton

      Prejudiciálna otázka

   Zodpovedá pojem „odborná prax“ uvedený v článku 4 ods. 1 písm. b) platnej smernice 89/48/EHS „o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov“ (Ú. v. ES L 19; Mim. vyd. 05/001, s. 337), v platnom znení v nadväznosti na jeho zmenu a doplnenie článkom 1 ods. 3 smernice 2001/19/ES (Ú. v. ES L 206; Mim. vyd. 05/004, s. 138) a pred jeho zrušením článkom 62 smernice 2005/36/ES (Ú. v. EÚ L 255, s. 22), pojmu „odborná prax“ definovanému v článku 1 písm. e) tej istej smernice a možno pod týmto pojmom rozumieť prax, ktorá má tieto kumulatívne charakteristiky: a) táto prax bola nadobudnutá dotknutou osobou po udelení diplomu, ktorý jej poskytuje záruku prístupu k určitému regulovanému povolaniu v členskom štáte pôvodu; b) táto prax bola nadobudnutá v rámci praxe v tejto istej profesii, pre ktorú dotknutá osoba podala žiadosť na základe smernice 89/48/EHS (pozri pojmy „the profession concerned“, „la profession concernée“, „des betreffenden Berufs“ použité jednotlivo v anglickom, francúzskom a nemeckom znení smernice); a c) hoci bola uvedená odborná činnosť vykonaná v súlade so znením a podmienkami príslušnej legislatívy členského štátu, v ktorom bola absolvovaná, nemožno zohľadniť prax nadobudnutú v tejto presne určenej profesii v hostiteľskom členskom štáte predtým, ako bolo vyhovené žiadosti, pretože dotknutá profesia nemôže byť v hostiteľskom štáte legálne vykonaná predtým, ako bolo vyhovené žiadosti (s výnimkou uplatnenia článku 5 smernice, ktorý za určitých podmienok povoľuje — na účely dosiahnutia odborného vzdelania, ktoré nebolo absolvované v členskom štáte pôvodu —, vykonávať v hostiteľskom členskom štáte povolanie pomocou kvalifikovaného odborníka)?


title: Vec T-308/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. novembra 2014 – Repsol/ÚHVT – Adell Argiles (ELECTROLINERA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ELECTROLINERA — Skoršia národná slovná ochranná známka ELECTROLINERA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2014 – Repsol/ÚHVT – Adell Argiles (ELECTROLINERA)
   (Vec T-308/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ELECTROLINERA - Skoršia národná slovná ochranná známka ELECTROLINERA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 007/36)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Repsol, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.-B. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a V. Melgar, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Josep María Adell Argiles (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne M. García Jiménez a A. Zuazo Araluze, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2013 (vec R 1565/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Josepom Maríom Adellom Argilesom a Repsol, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. marca 2013 (vec R 1565/2012-1) týkajúce sa námietkového konania medzi Josepom Maríom Adellom Argilesom a Repsol, SA sa zrušuje, pokiaľ ide o „huiles et graisses industrielles; lubrifiants; combustibles (y compris les essences pour moteurs) priemyselné oleje a tuky; mazacie oleje; palivá (vrátane pohonných hmôt do motorových vozidiel)“ zaradené do triedy 4 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis ochranných známok z 15. júna 1957 v zmenenom a doplnenom znení.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec C-441/02: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. apríla 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 8 A a 48 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 18 ES a 39 ES) — Smernice 64/221/EHS, 73/148/EHS a 90/364/EHS — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Voľný pohyb štátnych príslušníkov členských štátov — Verejný poriadok — Právo na rešpektovanie rodinného života — Vnútroštátna právna úprava zákazu pobytu a odsunutia — Správna prax — Odsúdenie v trestnom konaní — Vyhostenie)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. apríla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-441/02) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 8 A a 48 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 18 ES a 39 ES) - Smernice 64/221/EHS, 73/148/EHS a 90/364/EHS - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Voľný pohyb štátnych príslušníkov členských štátov - Verejný poriadok - Právo na rešpektovanie rodinného života - Vnútroštátna právna úprava zákazu pobytu a odsunutia - Správna prax - Odsúdenie v trestnom konaní - Vyhostenie)
   (2006/C 143/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. O'Reilly a W. Bogensberger, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W.-D. Plessing a A. Tiemann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Fiorilli, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Články 8 A a 48 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 18 ES a 39 ES) – Články 3 a 9 smernice Rady 64/221/EHS z 25. februára 1964 o koordinácii osobitných opatrení o pohybe a pobyte cudzích štátnych príslušníkov, prijatých z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia (Ú. v. ES, L 56, 1964, s. 850; Mim. vyd. 05/001, s. 11) – Článok 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) – Články 1, 4, 5, 8 a 10 smernice Rady 73/148/EHS z 21. mája 1973 o zrušení obmedzenia pohybu a pobytu v rámci spoločenstva pre štátnych príslušníkov členských štátov so zreteľom na usadenie sa a poskytovanie služieb (Ú. v. ES L 172, s. 14; Mim. vyd. 05/001, s. 167) – Články 1 a 2 smernice Rady 90/364/EHS z 28. júna 1990 o práve pobytu (Ú. v. ES L 180, s. 26; Mim. vyd. 20/001, s. 3) – Vnútroštátna právna úprava zákazu pobytu a odsunutia z dôvodu verejného poriadku, najmä v súvislosti s odsúdením v trestnom konaní – Správna prax
   Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že neprebrala dostatočne jasne do § 12 ods. 1 zákona o vstupe a pobyte štátnych príslušníkov členských štátov Európskeho spoločenstva (Gesetz über Einreise und Aufenthalt von Staatsangehörigen der Mitgliedstaaten der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft) z 21. januára 1980 požiadavky stanovené v práve Spoločenstva v oblasti obmedzenia voľného pohybu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 39 ES, článku 3 smernice Rady 64/221/EHS z 25. februára 1964 o koordinácii osobitných opatrení o pohybe a pobyte cudzích štátnych príslušníkov, prijatých z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia, a článku 10 smernice Rady 73/148/EHS z 21. mája 1973 o zrušení obmedzenia pohybu a pobytu v rámci spoločenstva pre štátnych príslušníkov členských štátov so zreteľom na usadenie sa a poskytovanie služieb.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 8.2.2003.