title: Vec C-109/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 28 ES, 43 ES a 49 ES — Smernica 98/34/ES — Technické normy a predpisy — Vnútroštátna právna úprava vzťahujúca sa na elektrické, elektromechanické a elektronické počítačové hry — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 228 ES — Peňažné sankcie)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/16

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-109/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 28 ES, 43 ES a 49 ES - Smernica 98/34/ES - Technické normy a predpisy - Vnútroštátna právna úprava vzťahujúca sa na elektrické, elektromechanické a elektronické počítačové hry - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 228 ES - Peňažné sankcie)
   2009/C 180/26
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou, V. Karra a P. Mylonopoulos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora z 26. októbra 2006 vo veci C-65/05 — Porušenie článkov 28 ES, 43 ES a 49 ES a článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 21. 7. 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337) — Vnútroštátna právna úprava uplatniteľná na elektrické počítačové hry — Návrh na uloženie penále

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika tým, že nezmenila článok 2 ods. 1 a článok 3 zákona 3037/2002, stanovujúce pod hrozbou uloženia trestných alebo správnych sankcií vyplývajúcich z článkov 4 a 5 rovnakého zákona zákaz umiestnenia a prevádzkovania všetkých elektrických, elektromechanických a elektronických hier vrátane všetkých počítačových hier na všetkých verejných a súkromných miestach s výnimkou herní, v súlade s článkami 28 ES, 43 ES a 49 ES, ako aj s článkom 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, neprijala všetky opatrenie potrebné na to, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora z 26. októbra 2006, Komisia/Grécko (C-65/05), a nesplnila si preto povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 228 ES.

               2.

               Helénska republika je povinná zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 31 536 eur za každý deň omeškania s vykonaním opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s už citovaným rozsudkom Komisia/Grécko odo dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci až do dňa vykonania uvedeného rozsudku Komisia/Grécko.

               3.

               Helénska republika je povinná zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ paušálnu pokutu vo výške troch miliónov eur.

               4.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec F-1/10: Žaloba podaná 4. januára 2010 — Marcuccio/Komisia

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/52

         Žaloba podaná 4. januára 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-1/10)
   2010/C 63/93
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Lecce) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí o zamietnutí žiadosti žalobcu o náhradu určitých zdravotných výdavkov v rozsahu 100 %

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia, bez ohľadu na ich formu, ktorými boli zamietnuté dve žiadosti o náhradu z 25. decembra 2008,

               —

               zrušiť rozhodnutie, bez ohľadu na jeho formu, ktorým bola zamietnutá žiadosť z 27. decembra 2008,

               —

               zrušiť quatenus opus est rozhodnutie, bez ohľadu na jeho formu, o zamietnutí sťažnosti z 11. júla 2009, ktorú podal žalobca proti dvom rozhodnutiam o zamietnutí jeho dvoch žiadostí o náhradu z 25. decembra 2008, ako aj proti rozhodnutiu o zamietnutí jeho žiadosti z 27. decembra 2008,

               —

               zrušiť quatenus opus est oznámenie z 21. septembra 2009, ktoré žalobca obdržal 26. októbra 2009 v inom ako v talianskom jazyku, a 24. decembra 2009 v preklade do talianskeho jazyka,

               —

               zaviazať žalovanú, aby bezodkladne zaplatila žalobcovi vo výške 100 % zdravotné výdavky, ktoré mu vznikli a ktorých náhradu požadoval od Spoločného režimu zdravotného poistenia, a to sumu 2 519,18 eura, alebo akúkoľvek nižšiu sumu, ktorú Súd prvého stupňa uzná za správnu a spravodlivú v tejto veci, zvýšenú o úroky z tejto vyššie uvedenej sumy od prvého dňa piateho mesiaca nasledujúceho po dni, kedy ju adresát žiadosti z 27. decembra 2008, ako aj dvoch žiadostí o náhradu z 25. decembra 2008, mohol zohľadniť, v rozsahu 10 % ročne spolu s ročnou kapitalizáciou, alebo v rozsahu, v akom s kapitalizáciou a s diez a quo ju Súd prvého stupňa bude považovať za správnu a spravodlivú,

               —

               zaviazať Komisiu, aby bezodkladne zaplatila žalobcovi rozdiel medzi sumou vyplatenou žalobcom za zdravotné výdavky, ktoré mu vznikli medzi 1. decembrom 2000 a 30. novembrom 2008 vrátane a ktoré boli predmetom viacerých žiadostí o náhradu zo strany žalobcu od Spoločného režimu zdravotného poistenia za obdobie od 1. decembra 2000 do 30. novembra 2008, a sumou, ktorá mu bola doteraz nahradená alebo v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa uzná za správny a spravodlivý, a okrem toho, uhradiť úroky z vyššie uvedeného rozdielu alebo v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa uzná za správny a spravodlivý, od prvého dňa piateho mesiaca nasledujúceho po dni, kedy ju adresát žiadosti z 27. decembra 2008 mohol zohľadniť, v rozsahu 10 % ročne spolu s ročnou kapitalizáciou, alebo v rozsahu, v akom s kapitalizáciou a s diez a quo ju Súd prvého stupňa bude považovať za správnu a spravodlivú,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-592/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 19. decembra 2014 – European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 19. decembra 2014 – European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills
   (Vec C-592/14)
   (2015/C 081/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: European Federation for Cosmetic Ingredients

      Žalovaní: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

      Vedľajší účastníci konania: British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 18 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1223/2009 Európskeho parlamentu a Rady z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch (1) vykladať v tom zmysle, že zakazuje uvádzať na trh Spoločenstva kozmetické produkty obsahujúce zložky, alebo kombináciu zložiek, ktoré boli podrobené testom na zvieratách, ak sa testy vykonali mimo Európskej únie na účely splnenia legislatívnych alebo regulačných požiadaviek tretích štátov s cieľom uviesť kozmetické výrobky obsahujúce takéto zložky na trh v týchto štátoch?

               2.

               Závisí odpoveď na prvú otázku od:

                           a)

                           toho, či by posudzovanie bezpečnosti, ktoré sa vykonáva v súlade s článkom 10 nariadenia na preukázanie, že kozmetický výrobok je bezpečný pre zdravie ľudí, pred tým, než sa sprístupní na trhu Spoločenstva, zahŕňalo použitie údajov získaných z testovania zvierat mimo Európskej únie;

                           b)

                           toho, či legislatívne a regulačné požiadavky tretích štátov súvisia s bezpečnosťou kozmetických výrobkov;

                           c)

                           toho, či bolo racionálne predvídateľné v čase, keď sa test zložky na zvieratách vykonal mimo EÚ, že by niekto mohol v budúcnosti chcieť uviesť na trh Spoločenstva kozmetický výrobok obsahujúci takúto zložku; alebo

                           d)

                           inej okolnosti, a ak áno, od akej?

      (1)  Ú. v. EÚ L 342, s. 59.


title: Vec T-29/08: Žaloba podaná 18. januára 2008 – Liga para a Protecção da Natureza/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/29

         Žaloba podaná 18. januára 2008 – Liga para a Protecção da Natureza/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-29/08)
   (2008/C 79/58)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Liga para a Protecção da Natureza (LPN) (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: P. Vinagre e Silva, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Generálneho sekretariátu Európskej komisie, ktorým bola v odpovedi na návrh na potvrdenie zamietnutá žiadosť LPN o prístup k dokumentom týkajúcim sa konania o stavbe priehrady Baixo Sabor,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Informácie, ktoré LPN žiadala od Komisie, mali byť od začiatku považované za informácie, ktoré mohli a mali byť LPN predložené vzhľadom na osobitný záujem týkajúci sa životného prostredia, ktorý má tento subjekt v úmysle ochraňovať a brániť v rámci projektu stavby Baixo Sabor (nariadenia č. 1367/2006 (1) a 1049/2001 (2)).
   Výnimka z predpokladu existencie prevažujúceho verejného záujmu na zverejnení (článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006) nezbavuje Komisiu povinnosti posúdiť základ takéhoto záujmu v každom individuálnom prípade. Od Komisie sa vyžaduje, aby vo všetkých prípadoch reštriktívne preskúmala dôvody na zamietnutie.
   Nestačí, aby Komisia na účely prijatia rozhodnutia, ktorým sa zamieta prístup ku všetkým dokumentom, ktoré požaduje LPN, vychádzala z teoretického modelu, podľa ktorého sa uprednostňuje výnimka týkajúca sa kontrol a auditov, bez toho, aby uviedla akékoľvek dodatočné konkrétne dôvody, a to vo vzťahu ku každému dokumentu.
   Komisia čiastočný prístup zamietla a uviedla iba všeobecné dôvody zamietnutia, pričom nevyvinula nijaké úsilie rozdeliť dokumenty na „dôvernú a nedôvernú časť“ s tým, že vychádzala z toho, že všetky dokumenty týkajúce sa kontrol a vyšetrovaní sú neprístupné. Komisia však musí vykonať taktiež konkrétne posúdenie informácií nachádzajúcich sa v dokumentoch, ku ktorým sa požaduje prístup.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43).


title: Vec C-24/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. januára 2012 — X BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. januára 2012 — X BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-24/12)
   2012/C 98/23
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: X BV

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno na účely článku 56 ES (teraz článok 63 ZFEÚ) považovať vlastnú ZKÚ za tretí štát, aby sa v rámci pohybu kapitálu medzi členským štátom a vlastnou ZKÚ bolo možné odvolať na článok 56 ES?

               2.

                           a)

                           V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: je pri odpovedi na otázku, či na účely článku 57 ods. 1 ES (teraz článku 64 ods. 1 ZFEÚ) ide o zvýšenie, v predmetnom prípade — v ktorom sa zrážková daň z podielových dividend, ktorú dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku vypláca svojej holdingovej spoločnosti so sídlom na Holandských Antilách, zvýšila od 1. januára 2002 v porovnaní s rokom 1993 zo 7,5 %, resp. 5 % na 8,3 %, relevantné výlučne zvýšenie holandskej zrážkovej dane, alebo treba vziať do úvahy aj to, že daňové úrady Holandských Antíl — v súvislosti so zvýšením holandskej zrážkovej dane — oslobodili od 1. januára 2002 od dane podielové dividendy, ktoré vypláca dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku, zatiaľ čo predtým boli tieto dividendy pripočítané k zdaniteľného zisku s daňovou sadzbou 2,4 % až 3 %, resp. 5 %?

                           b)

                           Treba v prípade, ak je relevantné aj zníženie dane z dividend na Holandských Antilách, ktoré bolo spôsobené zavedením oslobodenia od dane, ktoré sa spomína v otázke 2a), navyše zohľadniť v danom prípade aj holandsko-antilské vykonávacie predpisy — v predmetnom prípade holandsko-antilskú rozhodovaciu prax, ktorá možno viedla k tomu, že skutočne splatná daň z dividend, ktoré vyplácala dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku, bola pred 1. januárom 2002 — a už aj v roku 1993 — oveľa nižšia ako 8,3 %?


title: Vec C-515/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. septembra 2013 — Ingeniørforeningen i Danmark, konajúca v mene Poula Landina/TEKNIQ, konajúca v mene spoločnosti ENCO A/S — VVS

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. septembra 2013 — Ingeniørforeningen i Danmark, konajúca v mene Poula Landina/TEKNIQ, konajúca v mene spoločnosti ENCO A/S — VVS
   (Vec C-515/13)
   2013/C 359/06
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ingeniørforeningen i Danmark, konajúca v mene Poula Landina

      Žalovaná: TEKNIQ, konajúca v mene spoločnosti ENCO A/S — VVS

      Prejudiciálna otázka

   Má sa zákaz priamej diskriminácie na základe veku stanovený v článkoch 2 a 6 smernice Rady 2000/78/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni členskému štátu, aby zachoval právny systém, podľa ktorého v prípade prepustenia zamestnanca, ktorý bol v tom istom podniku v pracovnom pomere nepretržite 12, 15 alebo 18 rokov, musí zamestnávateľ vyplatiť odstupné vo výške jednej, dvoch alebo troch mesačných miezd, pričom sa však toto odstupné nemusí vyplatiť, ak má zamestnanec v čase odchodu možnosť poberať štátny starobný dôchodok?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec T-133/08: Žaloba podaná 3. apríla 2008 – Schräder/CPVO – Jørn Hansson (Lemon Symphony)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/31

         Žaloba podaná 3. apríla 2008 – Schräder/CPVO – Jørn Hansson (Lemon Symphony)
   (Vec T-133/08)
   (2008/C 142/57)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Nemecko) (v zastúpení: T. Leidereiter a W.-A. Schmidt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu žalovaného zo 4. decembra 2007 (sp. zn. A 007/2007) a úpravu opisu odrody Lemon Symphony,

               —

               alternatívne zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu žalovaného zo 4. decembra 2007 (sp. zn. A 007/2007),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochrana odrody v rámci Spoločenstva: Lemon Symphony.

      Majiteľ ochrany odrody v rámci Spoločenstva: Jørn Hansson.

      Rozhodnutie Úradu Spoločenstva pre odrody rastlín napadnuté na odvolacom senáte: úprava opisu odrody podľa článku 87 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2100/94 (1).

      Účastník, ktorý sa odvoláva na odvolacom senáte: žalobca.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.
   Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 59 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1239/95 (2), pretože žalobca nebol náležite predvolaný na ústne konanie,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 2100/94, pretože žalobca sa k chýbajúcemu oprávneniu podať odvolanie nemohol vyjadriť ani písomne, ani ústne,

               —

               porušenie článku 71 ods. 1 v spojení s článkom 68 nariadenia č. 2100/94, pretože žalobcu sa rozhodnutie napadnuté na odvolacom senáte dotýka priamo a osobne,

               —

               porušenie článku 73 nariadenia č. 2100/94 a článku 230 ES, pretože bolo porušené právo žalobcu na súdne preskúmanie správneho konania,

               —

               porušenie článku 48 nariadenia č. 2100/94 kvôli údajnej zaujatosti jedného z členov odvolacieho senátu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1239/95 z 31. mája 1995, ktoré stanovuje vykonávacie pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2100/94, čo sa týka konania pred Úradom spoločenstva pre odrody rastlín (Ú. v. ES L 121, s. 37; Mim. vyd. 03/017, s. 327).


title: Vec C-247/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hannover (Nemecko) 29. apríla 2016 – Heike Schottelius/Falk Seifert

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hannover (Nemecko) 29. apríla 2016 – Heike Schottelius/Falk Seifert
   (Vec C-247/16)
   (2016/C 279/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Heike Schottelius

      Žalovaný: Falk Seifert

      Prejudiciálna otázka

   Vyplýva z článku 3 ods. 5 druhej zarážky smernice 1999/44/ES Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (1) zásada európskeho spotrebiteľského práva, v zmysle ktorej pri všetkých obchodoch, ktorých predmetom je spotrebný tovar, medzi osobou, ktorá nie je spotrebiteľom, a spotrebiteľom postačuje na uplatnenie sekundárneho práva zo záruky, že osoba, ktorá nie je spotrebiteľom a je povinná zo záruky, nevykonala v primeranej lehote nápravu, pričom sa nevyžaduje výslovné stanovenie lehoty na odstránenie vád, a na základe ktorej sa predpisy vnútroštátneho práva, napr. aj v prípade zmluvy o dielo, ktorej predmetom je spotrebný tovar, majú v tomto zmysle vykladať, prípadne sa majú obmedzene uplatniť?

      (1)  Ú. v. ES L 171, 1999, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223.


title: Vec C-569/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  3. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Internetportal und Marketing GmbH/Richard Schlicht [Internet — Doména najvyššej úrovne.eu — Nariadenie (ES) č. 874/2004 — Názvy domény — Fázovaná registrácia — Osobitné znaky — Špekulatívne registrácie a zneužitia registrácie — Pojem „zlý úmysel“ ]

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Internetportal und Marketing GmbH/Richard Schlicht
   (Vec C-569/08) (1)

   (Internet - Doména najvyššej úrovne.eu - Nariadenie (ES) č. 874/2004 - Názvy domény - Fázovaná registrácia - Osobitné znaky - Špekulatívne registrácie a zneužitia registrácie - Pojem „zlý úmysel“)
   2010/C 209/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Internetportal und Marketing GmbH

      Žalovaný: Richard Schlicht

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof (Rakúsko) — Výklad článku 21 ods. 1 písm. a) a b) a článku 21 ods. 2 a 3 nariadenia Komisie (ES) č. 874/2004 z 28. apríla 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne.eu a zásady, ktorými sa riadi registrácia (Ú. v. EÚ L 162, s. 40; Mim. vyd. 13/034, s. 825) — Špekulatívne registrácie a zneužitia registrácie — Pojem „právo alebo legitímny záujem“ a „zlý úmysel“ — Registrácia domény majiteľom národnej ochrannej známky nadobudnutej len s cieľom požiadať o registráciu v prvej časti fázovanej registrácie — Doména, ktorá sa značne odlišuje od ochrannej známky, na základe ktorej bola zaregistrovaná, v dôsledku odstránenia osobitného znaku „&“ — Ochranná známka „&R&E&I&F&E&N&“

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 21 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 874/2004 z 28. apríla 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne.eu a zásady, ktorými sa riadi registrácia, sa má vykladať v tom zmysle, že zlý úmysel možno preukázať aj na základe iných skutočností, než sú skutočnosti vymenované pod písmenami a) až e) tohto ustanovenia.

               2.

               Pri posúdení, či ide o zlý úmysel v zmysle článku 21 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 874/2004 v spojení s odsekom 3 toho istého článku, vnútroštátny súd musí prihliadnuť na všetky relevantné faktory prejednávanej veci, najmä na podmienky, za akých došlo k registrácii ochrannej známky a za akých bol zaregistrovaný názov domény najvyššej úrovne.eu.
               Pokiaľ ide o podmienky, za akých došlo k registrácii ochrannej známky, vnútroštátny súd musí prihliadnuť najmä na:

                           —

                           úmysel nepoužívať ochrannú známku na trhu, pre ktorý bola ochrana žiadaná,

                           —

                           vyobrazenie ochrannej známky,

                           —

                           skutočnosť, že bolo zaregistrované väčšie množstvo ochranných známok zhodných s druhovými označeniami, a

                           —

                           skutočnosť, že ochranná známka bola zaregistrovaná len krátko pred fázovanou registráciou názvov domény najvyššej úrovne.eu.

                     Pokiaľ ide o podmienky, za akých bol zaregistrovaný názov domény najvyššej úrovne.eu, vnútroštátny súd musí prihliadnuť najmä na:

                           —

                           zneužívanie pri použití osobitných znakov alebo interpunkčných znamienok v zmysle článku 11 nariadenia č. 874/2004 na účely uplatnenia pravidiel transkripcie uvedených v tomto článku,

                           —

                           registráciu počas prvej časti fázovanej registrácie stanovenej týmto nariadením na základe ochrannej známky nadobudnutej za okolností, aké existujú v prejednávanej veci, a

                           —

                           skutočnosť, že bolo podané väčšie množstvo žiadostí o registráciu názvov domény zhodných s druhovými označeniami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec T-297/08: Žaloba podaná 29. júla 2008 – Mepos Electronics/ÚHVT (MEPOS)

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/20

         Žaloba podaná 29. júla 2008 – Mepos Electronics/ÚHVT (MEPOS)
   (Vec T-297/08)
   (2008/C 247/39)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Mepos Electronics Ltd (Kaohsiung, Tajvan) (v zastúpení: M. Wirtz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. mája 2008 vo veci R 437/2008-2,

               —

               vyhovieť žiadosti o restitutio in integrum a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „MEPOS“ pre výrobky zaradené do triedy 9 – prihláška č. 5 770 383.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: odvolací senát porušil články 36, 77a a 79 nariadenia Rady č. 40/94, ako aj článok 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach a článok 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, keď rozhodol, že prieskumový pracovník postupoval v súlade s procesnými pravidlami pri preskúmaní prihlášky; odvolací senát porušil článok 78 nariadenia Rady č. 40/94, keď nevyhovel žiadosti o restitutio in integrum z dôvodu zmeškania lehoty na podanie odvolania.


title: Vec T-206/16: Žaloba podaná 2. mája 2016 – Bodegas Verdúguez/EUIPO (TRES TOROS 3)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/35

         Žaloba podaná 2. mája 2016 – Bodegas Verdúguez/EUIPO (TRES TOROS 3)
   (Vec T-206/16)
   (2016/C 251/41)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bodegas Verdúguez, SL (Villanueva de Alcardete, Španielsko) (v zastúpení: J. García Domínguez, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „TRES TOROS 3“ – prihláška č. 12 796 926.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 24. februára 2016 vo veci R 407/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal žalobu proti napadnutému rozhodnutiu, toto rozhodnutie zrušil a rozhodol, že:

                           1.

                           zákaz vyjadrený v článku 7 ods. 1 písm. j) sa neuplatní na prihlasovanú ochrannú známku Európskej únie,

                           2.

                           subsidiárne a iba v prípade, že sa Všeobecný súd domnieva, že zákaz stanovený v článku 7 ods. 1 písm. j) sa uplatní na prihlasovanú ochrannú známku, určil, že tento zákaz sa uplatní len so zreteľom na výrobky týkajúce sa „vína“, a preto zachoval zákaz len vzhľadom na tieto výrobky a obnovil platnosť ochrannej známky Európskej únie, pokiaľ ide o ostatné výrobky prihlásené do triedy 33.

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania a prípadne aj vrátiť poplatky za odvolanie, ktoré žalobkyňa zaplatila EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. j) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-824/14: Žaloba podaná 19. decembra 2014 – Eveready Battery Company/ÚHVT – Hussain a i.(POWER EDGE)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/45

         Žaloba podaná 19. decembra 2014 – Eveready Battery Company/ÚHVT – Hussain a i.(POWER EDGE)
   (Vec T-824/14)
   (2015/C 065/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eveready Battery Company, Inc. (St. Louis, Spojené štáty) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Imran Hussain a i. (Leeds, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Power Edge“ – prihláška č. 9 108 705.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. októbra 2014 vo veci R 38/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-265/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. septembra 2012 — Nemecko/Komisia [ „EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Operačný program cieľa č. 1 (1994–1999) týkajúci sa spolkovej krajiny Durínsko (Nemecko)“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/17

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 — Nemecko/Komisia
      (Vec T-265/08) (1)

      (EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Operačný program cieľa č. 1 (1994–1999) týkajúci sa spolkovej krajiny Durínsko (Nemecko))
      (2012/C 331/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, T. Henze, C. Blaschke a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci U. Karpenstein, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblyté a B. Conte, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. M. Rodríguez Cárcamo, neskôr N. Díaz Abad a J. M. Rodríguez Cárcamo, a napokon A. Rubio González, abogados del Estado), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia) a Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 1690 v konečnom znení z 30. apríla 2008 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) schválenej pre operačný program v cieľovom regióne č. 1 spolkovej krajiny Durínsko (Nemecko) (1994 — 1999) v súlade s rozhodnutím Komisie K(94) 1939/5 z 5. augusta 1994

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo, Francúzska republika a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-344/09: Žaloba podaná 31. augusta 2009 — Hearst Communications/ÚHVT — Vida Estética (COSMOBELLEZA)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/34

         Žaloba podaná 31. augusta 2009 — Hearst Communications/ÚHVT — Vida Estética (COSMOBELLEZA)
   (Vec T-344/09)
   2009/C 256/61
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hearst Communications, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník pred odvolacím senátom: Vida Estética, S.L. (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. júna 2009 vo veci R 770/2007-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „COSMOBELLEZA“ pre tovary a služby v triedach 35 a 41.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: francúzska ochranná známka „COSMOPOLITAN“ pre tovary v triede 16; medzinárodná ochranná známka „COSMO TEST“ pre tovary a služby v triedach 25, 38 a 41; portugalská ochranná známka „COSMO“ pre služby v triede 41; medzinárodná ochranná známka „COSMOPOLITAN TELEVISION“ pre tovary a služby v triedach 38 a 41; medzinárodná ochranná známka „COSMOPOLITAN“ pre služby v triedach 35 a 39; ochranná známka Spojeného kráľovstva „COSMOPOLITAN“ pre služby v triedach 35 a 39; obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva „THE COSMOPOLITAN SHOW“ pre služby v triedach 35 a 41; ochranná známka Spojeného kráľovstva „COSMO“ pre služby v triedach 35 a 41; ochranná známka Spojeného kráľovstva „COSMOPOLITAN TELEVISION“ pre služby v triedach 38 a 41; írska ochranná známka „COSMOPOLITAN TELEVISION“ pre služby v triedach 38 a 41; všeobecne známe ochranné známky „COSMO“ a „COSMOPOLITAN“ vo všetkých členských štátoch pre tovary a služby v triedach 16, 28 a 41; nezapísané ochranné známky „COSMO“ a „COSMOPOLITAN“ používané vo všetkých členských štátoch pre tovary a služby v triedach 16, 28 a 41, ako aj obchodné mená „COSMO“ a „COSMOPOLITAN“ používané vo všetkých členských štátoch pre tovary a služby v tých istých triedach.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 207/2009, keď odvolací senát nesprávne rozhodol, že dotknuté ochranné známky nie sú podobné, že dotknuté tovary a služby nie sú podobné, a preto medzi dotknutými ochrannými známkami neexistovala pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-731/15: Žaloba podaná 12. decembra 2015 – Kľujev/Rada

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/34

         Žaloba podaná 12. decembra 2015 – Kľujev/Rada
   (Vec T-731/15)
   (2016/C 068/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Sergij Kľujev (Doneck, Ukrajina) (v zastúpení: R. Gherson, solicitor, B. Kennelly, barrister, a T. Garner, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1781 z 5. októbra 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/1777 z 5. októbra 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada neurčila správny právny základ. Článok 29 ZEÚ nie je správnym právnym základom pre napadnuté rozhodnutie, pretože v sťažnosti proti žalobcovi nebol žalobca identifikovaný ako jednotlivec, ktorý porušil právny štát alebo ľudské práva Ukrajine (v zmysle článku 21 ods. 2 ZEÚ a článku 23 ZEÚ). Keďže rozhodnutie bolo neplatné, Rada nemohla vychádzať z článku 215 ods. 2 ZFEÚ, aby napadnuté rozhodnutie vykonala. V čase, keď boli napadnuté rozhodnutia uložené, nebola voči žalobcovi vznesená žaloba v súvislosti s takým súdnym konaním, že by jeho činnosti ohrozovali právny štát alebo porušovali ľudské práva na Ukrajine. Obmedzujúce opatrenia v skutočnosti znamenajú schválenie porušenia práva zo strany ukrajinských orgánov pri ich zaobchádzaní so žalobcom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že žalobca splnil kritérium pre zaradenie na zoznam. Tvrdenia, ktoré Rade predložila kancelária generálneho prokurátora boli veľmi všeobecné a neboli podložené dôkazmi (a už vôbec nie „konkrétnymi“ dôkazmi) v rámci akéhokoľvek súdneho konania voči žalobcovi. Žalobca poukázal na pochybenia ešte pred uložením obmedzujúcich opatrení, ale Rada nezískala potrebné odpovede a nevyhnutné dôkazy od ukrajinských orgánov. Rada sa dopustila pochybenia aj v tom, že tvrdenia prijala bez ich overenia, najmä preto, že súdne konanie na Ukrajine nespĺňa európske normy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Rada porušila práva žalobcu na obranu a právo na účinnú súdnu ochranu. V prípade opätovného označenia má Rada zosilnenú povinnosť vykonať preskúmanie o dožadujúcich orgánov a poskytnúť tieto informácie označenej osobe. V tomto štádiu bola povinnosť porušená.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada žalobcovi neposkytla dostatočné dôvody pre jeho zaradenie na zoznam. Uvedené dôvody neboli dostatočne podrobné a presné.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Rada vážne porušila žalobcove základné vlastnícke právo a jeho dobrú povesť. Obmedzujúce opatrenia boli uložené bez riadnej ochrany, ktorá by žalobcovi umožňovala riadne predložiť jeho prípad Rade. Obmedzujúce opatrenia sa neobmedzujú na žiaden konkrétny majetok, ktorý by mal predstavovať spreneverené verejné finančné prostriedky, a ani sa neobmedzujú len na tú časť, ktorá sa údajne spreneverila.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že aj napriek tomu, že Rada má pravdu v tom, že kritériá pre označenie možno rozšíriť na akékoľvek vyšetrovanie, ktoré nemusí súvisieť so súdnym konaním, tieto kritériá sú neprimerané a protiprávne.


title: Vec T-556/10: Žaloba podaná 6. decembra 2010 — Novatex/Rada

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/55

         Žaloba podaná 6. decembra 2010 — Novatex/Rada
   (Vec T-556/10)
   ()
   2011/C 30/97
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Novatex Ltd, Karachi, Pakistan (v zastúpení: B. Servais, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 857/2010 z 27. septembra 2010, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo na dovoz určitého polyetyléntereftalátu s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch (1),

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.
   Prvý žalobný dôvod uvádzajúci, že Rada porušila článok 3 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 (2), keď prijala nesprávny záver, že režim konečnej dane (Final Tax Regime — FTR) je schéma, ktorá sa vzdáva vládnych príjmov a v dôsledku toho predstavuje finančný príspevok a že FTR vždy udeľuje žalobcovi výhodu. Žalobca uvádza, že:

               —

               režim konečnej dane nemôže byť na základe článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) nariadenia Rady (ES) č. 597/2009, vykladaného v súlade s relevantným ustanovením dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach a výkladom podaným k nemu kazuistikou WTO, považovaný za predstavujúci finančný príspevok,

               —

               napadnuté nariadenie porušuje článok 3 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009, vykladaný v súlade s relevantným ustanovením dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, keď uvádza záver, že režim konečnej dane udeľuje žalobcovi výhodu.

         Druhý žalobný dôvod uvádzajúci, že Rada porušila:

               —

               článok 3 ods. 2 a článok 6 písm. b) nariadenia Rady č. 597/2009, vykladaný v súlade s relevantným ustanovením dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, keď použila uplatniteľnú komerčnú sadzbu prevládajúcu počas obdobia vyšetrovania, nájdenú na webovej stránke pakistanskej štátnej banky, namiesto komerčnej sadzby prevládajúcej v čase dojednania pôžičky žalobcom,

               —

               článok 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 597/2009, vykladaný v súlade s relevantným ustanovením dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, keď uplatnila nevhodný menovateľ, teda exportný obrat, zatiaľ čo správnym menovateľom bol obrat.

      (1)  Ú. v. EÚ L 254, s. 10.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 188, s. 93.


title: Vec T-13/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — Storck/ÚHVT (Tvar čokoládovej myši) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar čokoládovej myši — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Právo na obranu“ ]

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — Storck/ÚHVT (Tvar čokoládovej myši)
   (Vec T-13/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar čokoládovej myši - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Právo na obranu)
   2011/C 46/19
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: August Storck KG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: P. Goldenbaum, T. Melchert a I. Rohr, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne G. Schneider, neskôr G. Schneider a R. Manea, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. novembra 2008 (vec R 185/2006-4) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia v tvare čokoládovej myši ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               August Storck KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec C-396/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) 15. júla 2016 – T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (v súčasnosti v platobnej neschopnosti)/Slovinská republika

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/42

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) 15. júla 2016 – T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (v súčasnosti v platobnej neschopnosti)/Slovinská republika
   (Vec C-396/16)
   (2016/C 335/57)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (v súčasnosti v platobnej neschopnosti)

      Odporkyňa: Slovinská republika

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa zníženie dlhov na základe vyrovnania potvrdeného právoplatným uznesením, ktoré je predmetom konania vo veci samej, považovať za zmenu vo faktoroch, ktoré boli použité pri určení výšky odpočítanej DPH na vstupe v zmysle článku 185 ods. 1 smernice o DPH (1), alebo za odlišnú situáciu, kedy je odpočítanie vyššie alebo nižšie ako odpočítanie, na ktorý mala zdaniteľná osoba právo podľa článku 184 smernice o DPH?

               2.

               Má sa zníženie dlhov na základe vyrovnania potvrdeného právoplatným uznesením, ktoré je predmetom konania vo veci samej, považovať za (čiastočne) nezaplatenú transakciu podľa článku 185 ods. 2 prvého pododseku smernice o DPH?

               3.

               Má členský štát s ohľadom na požiadavky jasnosti a istoty v právnych situáciách, nariadené normotvorcom Únie a prostredníctvom ustanovenia článku 186 smernice o DPH, prijať na účel stanovenia povinnosti upraviť odpočet dane v prípade celkového alebo čiastočného nezaplatenia transakcie, v súlade s možnosťou uvedenou v článku 185 ods. 2 druhom pododseku tejto smernice, osobitný vnútroštátny právny predpis upravujúci prípady nezaplatenia transakcie, čiže zahrnúť do nich vyrovnanie potvrdené právoplatným uznesením (v prípade, že sa na vyrovnanie vzťahuje pojem nezaplatená transakcia)?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-239/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin — Nemecko) — Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá Spolkovou republikou Nemecko na nadobúdanie pôdy — Program privatizácie pôdy a reštrukturalizácie poľnohospodárstva v nových nemeckých spolkových krajinách)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin — Nemecko) — Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Vec C-239/09) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Spolkovou republikou Nemecko na nadobúdanie pôdy - Program privatizácie pôdy a reštrukturalizácie poľnohospodárstva v nových nemeckých spolkových krajinách)
   2011/C 55/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG

      Žalovaná: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landgericht Berlin — Výklad článku 87 ES — Štátna pomoc — Privatizácia pozemkov v nových nemeckých spolkových krajinách — Nadobudnutie týchto pozemkov za cenu stanovenú podľa vnútroštátneho predpisu, ktorým sa upravuje stanovenie trhovej hodnoty pozemkov na základe regionálnych kritérií, ktorá je nižšia ako ich skutočná predajná cena — Zlučiteľnosť tohto ustanovenia s článkom 87 ES

      Výrok rozsudku

   Článok 87 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje také metódy výpočtu pre stanovenie hodnoty poľnohospodárskych a lesných pozemkov predávaných verejnými orgánmi v rámci programu privatizácie, ako sú metódy stanovené v § 5 ods. 1 nariadenia o nadobúdaní pôdy (Flächenerwerbsverordnung) z 20. decembra 1995, ak uvedené metódy stanovujú aktualizáciu cien v prípade ich rýchleho rastu tak, aby sa cena skutočne zaplatená kupujúcim čo najviac blížila trhovej hodnote týchto pozemkov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec T-591/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. októbra 2012 — Evropaïki Dynamiki/Komisia ( „Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie informatických služieb — Zaradenie uchádzača na druhé miesto v zostupnom poradí — Žaloba o neplatnosť — Dôvody vylúčenia z verejného obstarávania — Konflikt záujmov — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Rovnosť zaobchádzania — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2012 — Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-591/08) (1)

   (Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie informatických služieb - Zaradenie uchádzača na druhé miesto v zostupnom poradí - Žaloba o neplatnosť - Dôvody vylúčenia z verejného obstarávania - Konflikt záujmov - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Rovnosť zaobchádzania - Mimozmluvná zodpovednosť)
   2012/C 366/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a P. Katsimani, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Simon a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck, advokát, neskôr E. Manhaeve, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 17. októbra 2008, ktorým bola žalobkyňa zaradená na miesto druhého zmluvného partnera v zostupnom poradí pre svoje ponuky časť 2 a 3 podané v rámci verejného obstarávania nazvaného „Štatistické informačné technológie“ týkajúceho sa poradenských služieb a vývoja v súvislosti s formátom výmeny štatistických údajov a metaúdajov (SDMX) (Ú. v. EÚ 2008/S 120-159017), ako aj všetkých súvisiacich rozhodnutí vrátane rozhodnutia o pridelení zákazky úspešnému uchádzačovi zaradenému na prvé miesto v zostupnom poradí, a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec T-162/05: Žaloba podaná 18. apríla 2005: Dirk Grijseels a Ana Lopez García proti Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/27

         Žaloba podaná 18. apríla 2005: Dirk Grijseels a Ana Lopez García proti Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru
   (Vec T-162/05)
   (2005/C 171/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Dirk Grijseels, bydliskom v Ternate (Belgicko) a Ana Lopez García, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 18. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sú žalobcovia vymenovaní za úradníkov Európskych spoločenstiev, v rozsahu, v akom sa stanovuje ich nástupná platová trieda v zmysle článku 12 prílohy XIII Služobného poriadku,

               —

               zaviazal Európsky hospodársky a sociálny výbor nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veciach T-130/05 a T-160/05 a podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veci T-58/05.


title: Vec C-61/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Mechanizmus určený na sledovanie emisií skleníkových plynov — Uplatňovanie Kjótskeho protokolu)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/11

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-61/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Mechanizmus určený na sledovanie emisií skleníkových plynov - Uplatňovanie Kjótskeho protokolu)
   (2007/C 211/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neoznámenie v stanovenej lehote správy obsahujúcej informácie stanovené v článku 3 ods. 2 nariadenia č. 280/2004/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu – Informácie týkajúce sa národných prognóz emisií skleníkových plynov a opatrení prijatých na obmedzenie a/alebo zníženie týchto emisií
   Výrok rozsudku

               1.

               Neoznámením informácií stanovených v článku 3 ods. 2 nariadenia č. 280/2004/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu si Luxemburské veľkovojvodstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto ustanovenia.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-114/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2012 — Giordano/Komisia ( „Mimozmluvná zodpovednosť — Rybolov — Opatrenia na ochranu zdrojov rybného hospodárstva — Obnova populácie tuniaka modroplutvého — Núdzové opatrenia zakazujúce rybolov plavidiel s kruhovými záťahovými sieťami — Protiprávne konanie — Príčinná súvislosť“ )

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2012 — Giordano/Komisia
   (Vec T-114/11) (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Rybolov - Opatrenia na ochranu zdrojov rybného hospodárstva - Obnova populácie tuniaka modroplutvého - Núdzové opatrenia zakazujúce rybolov plavidiel s kruhovými záťahovými sieťami - Protiprávne konanie - Príčinná súvislosť)
   2012/C 399/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-François Giordano (Sète, Francúszko) (v zastúpení: D. Rigeade a J. Jeanjean, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody smerujúca k získaniu náhrady škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobcovi v dôsledku prijatia nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori (Ú. v. EÚ L 155, s. 9)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Jean-François Giordano je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec T-150/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. decembra 2013 — Gobierno de Aragón a i./Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Rozhodnutie o pomoci na uľahčenie zatvorenia uhoľných baní neschopných konkurencie — Čiastočné zrušenie — Neoddeliteľnosť — Neprípustnosť“ )

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. decembra 2013 — Gobierno de Aragón a i./Rada
   (Vec T-150/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Rozhodnutie o pomoci na uľahčenie zatvorenia uhoľných baní neschopných konkurencie - Čiastočné zrušenie - Neoddeliteľnosť - Neprípustnosť)
   2014/C 45/48
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Gobierno de Aragón (Španielsko), Principado de Asturias (Španielsko) a Junta de Castilla y León (Španielsko) (v zastúpení: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, E. Echeverría Álvarez a M. López Garrido, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Lo Monaco a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, L. Flynn a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2010/787/EÚ z 10. decembra 2010 o štátnej pomoci na uľahčenie zatvorenia uhoľných baní neschopných konkurencie (Ú. v. EÚ L 336, s. 24)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Gobierno de Aragón (Španielsko), Principado de Asturias (Španielsko) a Junta de Castilla y León (Španielsko) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.


title: Vec C-525/09: Žaloba podaná 17. decembra 2009 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/21

         Žaloba podaná 17. decembra 2009 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-525/09)
   2010/C 51/32
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Marghelis a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES (1) z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 25 tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 30. apríla 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, s. 15.


title: Vec C-219/06: Žaloba podaná  12. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/19

         Žaloba podaná 12. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-219/06)
   (2006/C 165/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo opatrenia na vykonanie rozsudku, ktorý Súdny dvor vydal dňa 30. septembra 2004 vo veci C-481/03 (1) týkajúceho sa neoznámenia opatrení na vykonanie smerníc 2001/12/ES (2) a 2001/13/ES (3), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               nariadiť Luxemburskému veľkovojvodstvu, aby Komisii zaplatilo penále vo výške 4 800 EUR za každý deň omeškania s vykonaním rozsudku vydaného vo veci C-481/03, pokiaľ ide o smernicu 2001/12/ES, ako aj penále vo výške 4 800 EUR za každý deň omeškania s vykonaním rozsudku vydaného vo veci C-481/03, pokiaľ ide o smernicu 2001/13/ES, odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci až do dňa vykonania rozsudku vydaného vo veci C-481/03,

               —

               nariadiť Luxemburskému veľkovojvodstvu, aby Komisii zaplatilo paušálnu čiastku, ktorej výška je násobkom dennej čiastky vo výške 1 000 EUR a počtu dní trvania porušenia odo dňa vyhlásenia rozsudku vo veci C-481/03 do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, pokiaľ ide o smernicu 2001/12/ES, ako aj rovnakú sumu pokiaľ ide o smernicu 2001/13/ES, a

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Oddeleniam Komisie nebol oznámený žiadny právny predpis, ktorý by Luxemburské veľkovojvodstvo prijalo v súvislosti s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-481/03.

      (1)  Neuverejnený.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/12/ES z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/440/EHS o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 75, s. 1; Mim. vyd. 07/005, s. 376).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/13/ES z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom (Ú. v. ES L 75, s. 26; Mim. vyd. 07/005, s. 401).


title: Vec T-395/06: Žaloba podaná 14. decembra 2006 – Taliansko/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/32

         Žaloba podaná 14. decembra 2006 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-395/06)
   (2007/C 42/56)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: A. Gentili, avvocato dello stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 9433 zo 4. októbra 2006, ktorého predmetom sú platby Komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: Program DOCUP Piemonte (č. CCI 2000 IT 162 DO 007),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 10841 zo 14. novembra 2006, ktorého predmetom je certifikácia a vyhlásenie o predbežných výdavkoch a žiadosť o platbu. Odkaz: DOCUP Veneto Ob. 2 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 162 DO 005),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 10853 zo 14. novembra 2006, ktorého predmetom sú platby Komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: Program POR Puglia (č. CCI 1999 IT 161 PO 009),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 10929 z 15. novembra 2006, ktorého predmetom sú platby Komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: Program DOCUP Toscana Ob. 2 (č. CCI 2000 IT 162 DO 001),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 10930 z 15. novembra 2006, ktorého predmetom sú platby Európskej komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: POR Campania 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 161 PO 007),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 11019 zo 17. novembra 2006, ktorého predmetom sú platby Európskej komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: POR Sardegna 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 161 PO 010),

               —

               zrušiť všetky spojené a následné akty, s následným zaviazaním Komisie Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné tým, ktoré sú uvedené vo veci T-345/04 Talianska republika/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004, s. 55.


               14.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 40/15

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená Follo tingrett dňa 24. októbra 2007 vo veci L'Oréal Norge AS proti Per Aarskog AS a iní
   (Vec E-9/07)
   (2008/C 40/06)
   Listom z 24. októbra 2007, ktorý bol doručený na podateľňu Súdneho dvora EZVO 31. októbra 2007, požiadal Follo tingrett (okresný súd v meste Follo) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci L'Oréal Norge AS proti Per Aarskog AS a iní k týmto otázkam:

               1.

               Rozumie sa článkom 7 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS to, že majiteľ ochrannej známky má právo zabrániť dovozu z tretích krajín mimo EHP v prípade, že k tomuto dovozu dochádza bez povolenia majiteľa ochrannej známky?

               2.

               Rozumie sa článkom 7 ods. 1 smernice 89/104/EHS to, že medzinárodné vyčerpanie práv je povolené?


title: Vec C-453/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 29. septembra 2014 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 29. septembra 2014 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer
   (Vec C-453/14)
   (2014/C 462/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia opravného prostriedku „Revision“: Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer

      Odporca: Landeshauptmann von Vorarlberg

      Vedľajší účastník konania: Rudolf Mathis

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 5 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia so zreteľom na článok 45 ZFEÚ (1) vykladať v tom zmysle, že starobný dôchodok z dôchodkového systému profesijného sociálneho zabezpečenia (ktorý je iniciovaný a zabezpečovaný štátom, ktorého cieľom je umožniť udržanie štandardnej životnej úrovne primeraným spôsobom, funguje na základe zásady kapitalizácie, je v zásade povinný, ale môže stanoviť aj príspevky „nad rámec povinných“ príspevkov presahujúce zákonom stanovené minimum a tomu zodpovedajúce vyššie dávky, a jeho uplatnenie prislúcha subjektu profesijného sociálneho zabezpečenia zriadeného alebo používaného zamestnávateľom, akým je napríklad v prejednávanom prípade dôchodkový systém „druhý pilier“ v Lichtenštajnsku) a starobný dôchodok zo zákonného dôchodkového systému (ktorý je tiež iniciovaný a zabezpečovaný štátom, ktorého cieľom je umožniť udržanie štandardnej životnej úrovne primeraným spôsobom, avšak funguje na základe zásady priebežného financovania, je povinný a jeho uplatnenie prislúcha zákonom zriadeným inštitúciám dôchodkového poistenia, akou je napríklad v prejednávanom prípade rakúsky dôchodkový systém), sú „rovnocenné“ v zmysle uvedeného ustanovenia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.


title: Vec C-612/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 18. novembra 2015 – trestné konanie proti Kolevovi a i.

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 18. novembra 2015 – trestné konanie proti Kolevovi a i.
   (Vec C-612/15)
   (2016/C 048/22)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Specializiran nakazatelen săd (špecializovaný trestný súd)

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Kolev a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátny zákon zlučiteľný s povinnosťou členského štátu stanoviť účinné trestné stíhanie trestných činov, ktorých sa dopustili colní úradníci, ak sa podľa tohto zákona zastaví trestné stíhanie vedené proti colným úradníkom z dôvodu účasti v zločineckej skupine na účely páchania trestných činov korupcie počas výkonu služby (prijímanie úplatkov za nevykonanie colnej kontroly), ako aj z dôvodu konkrétneho prijatia úplatkov a z dôvodu [prechovávania formou] zatajenia prijatých úplatkov, bez toho, aby súd meritórne preskúmal vytýkané skutočnosti, pokiaľ sú splnené tieto podmienky: а) od vznesenia obvinenia uplynuli dva roky; b) obvinený podal návrh na ukončenie trestnoprávneho prípravného konania; с) súd stanovil prokurátorovi trojmesačnú lehotu na ukončenie trestnoprávneho prípravného konania; d) prokurátor sa v stanovenej lehote dopustil „porušení podstatných procesných náležitostí“ (a to náležitého neobjasnenia doplňujúceho skutku, ktorý je predmetom obvinenia, neumožnenia nahliadnutia do vyšetrovacieho spisu a odporujúcej si obžaloby); е) súd prokurátorovi uložil ďalšiu jednomesačnú lehotu na odstránenie týchto „porušení podstatných procesných náležitostí“; [f)] prokurátor v stanovenej lehote neodstránil tieto „porušenia podstatných procesných náležitostí“, pričom tieto porušenia v prvej trojmesačnej lehote a ich neodstránenie v poslednej jednomesačnej lehote je možné pripísať tak prokurátorovi (neodstránenie rozporov v obžalobe; nevykonanie skutočných úkonov počas plynutia prevažnej časti lehoty), ako aj obhajobe (porušenie povinnosti spolupráce pri objasňovaní skutku, ktorý je predmetom obvinenia, a sprístupnenia vyšetrovacieho spisu v prípade hospitalizácie obvinených osôb a iných pracovných povinností obhajcov); [g)] vznik subjektívneho práva obvineného na zastavenie trestného stíhania z dôvodu neodstránenia „porušení podstatných procesných náležitostí“ v stanovených lehotách?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na túto otázku, ktorú časť vyššie uvedenej právnej úpravy vnútroštátny súd nemá uplatniť, aby zabezpečil účinné uplatnenie práva Únie: 2.1. zastavenie trestného stíhania po uplynutí jednomesačnej lehoty, alebo 2.2. posúdenie vyššie uvedených vád ako „porušenie podstatných procesných náležitostí“, alebo 2.3. ochranu subjektívneho práva, ktoré vzniklo podľa písm. [g)], ak existuje možnosť toto porušenie účinne odstrániť v súdnom konaní?

                           2.1.

                           Má byť základom rozhodnutia o neuplatnení vnútroštátneho ustanovenia, ktorým sa stanoví zastavenie trestného stíhania, skutočnosť, že:

                                       A.

                                       prokurátorovi sa poskytne ďalšia lehota na odstránenie „porušenia podstatných procesných náležitostí“, ktorá je rovnako dlhá ako lehota, počas ktorej z dôvodu prekážok, za ktoré zodpovedá obhajoba, toto porušenie objektívne nemohol odstrániť;

                                       B.

                                       súd v prípade A konštatuje, že tieto prekážky vznikli v dôsledku „zneužitia práva“;

                                       C.

                                       v prípade zápornej odpovede na A súd konštatuje, že vnútroštátne právo poskytuje dostatočné záruky na ukončenie trestnoprávneho prípravného konania v primeranej lehote?

                           2.2.

                           Je rozhodnutie o neuplatnení posúdenia vyššie uvedených vád ako „porušenia podstatných procesných náležitostí“ stanoveného vnútroštátnym právom zlučiteľné s právom Únie, a to:

                                       A.

                                       Je právo podľa článku 6 ods. 3 smernice 2012/13/EÚ (1) poskytnúť obhajobe podrobné informácie o obvinení dostatočne zaručené,

                                                   (1)

                                                   ak sa tieto informácie poskytnú po skutočnom podaní obžaloby súdu, ale pred jej súdnym preskúmaním, alebo ak sa ešte pred podaním obžaloby súdu poskytli obhajobe úplné informácie o podstatných prvkoch obvinenia (týka sa to obvineného Christova)?

                                                   (2)

                                                   v prípade kladnej odpovede na 2.2.А(1), ak boli tieto informácie poskytnuté po skutočnom podaní obžaloby súdu, ale pred preskúmaním obžaloby súdom, a obhajobe sa poskytli čiastkové informácie o podstatných prvkoch obvinenia skôr, ako bola podaná obžaloba súdu, pričom dôvody poskytnutia iba čiastkových informácií spočívajú na prekážkach zo strany obhajoby (týka sa to obvinených Koleva a Kostadinova)?

                                                   (3)

                                                   ak tieto informácie vykazujú rozpory v súvislosti s konkrétnym vyjadrením týkajúcim sa požiadavky úplatku (raz sa uvádza, že iný obvinený výslovne požadoval úplatok, zatiaľ čo obvinený Christov svoju nespokojnosť vyjadril grimasou, keď osoba podrobovaná colnej kontrole ponúkla príliš nízku sumu, a neskôr sa uvádza, že obvinený Christov výslovne a konkrétne požadoval úplatok)?

                                       B.

                                       Je vo veci samej dostatočne zaručené právo obhajoby podľa článku 7 ods. 3 smernice 2012/13 spočívajúce v prístupe k spisovému materiálu „najneskôr pri podaní obžaloby súdu“, ak obhajoba mala prístup k podstatnej časti materiálov už skôr a mala možnosť nahliadnuť do nich, avšak túto možnosť nevyužila pre prekážky (ochorenie, pracovné povinnosti) a s odkazom na vnútroštátne právo, ktoré stanovuje predvolanie na účely nahliadnutia do materiálov minimálne v trojdňovom predstihu? Je potrebné po odstránení prekážok a pri dodržaní prinajmenšom trojdňovej lehoty na predvolanie poskytnúť druhú možnosť? Má sa preskúmať, či uvedené prekážky objektívne existovali alebo či predstavujú zneužitie práva?

                                       C.

                                       Má normatívna požiadavka stanovená v článku 6 ods. 3 a článku 7 ods. 3 smernice 2012/13 „najneskôr pri podaní obžaloby súdu“ v oboch ustanoveniach rovnaký význam? Aký význam má táto požiadavka – pred skutočným podaním obžaloby súdu alebo najneskôr pri podaní obžaloby súdu, alebo po jej podaní súdu, ale predtým, než súd prijme opatrenia na preskúmanie tejto obžaloby?

                                       D.

                                       Má normatívna požiadavka poskytnúť informácie o obvinení obhajobe a umožniť prístup k spisu spôsobom, aby mohlo byť zaručené „účinné uplatnenie práva na obhajobu“ a „spravodlivé súdne konanie“ podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 2 a 3 smernice 2012/13, rovnaký význam v oboch ustanoveniach? Je tejto požiadavke učinené zadosť,

                                                   (1)

                                                   ak sa podrobnejšie informácie o obvinení poskytnú obhajobe síce po podaní obžaloby súdu, ale ešte pred prijatím opatrení na preskúmanie merita veci, a obhajobe sa poskytne dostatočná lehota na prípravu? Informácie o obvinení boli skôr poskytnuté iba neúplne a čiastočne;

                                                   (2)

                                                   ak obhajoba získa prístup ku všetkým materiálom síce po podaní obžaloby súdu, ale ešte pred prijatím opatrení na jej preskúmanie vo veci samej, a poskytne sa jej dostatočná lehota na prípravu? Obhajobe sa skôr poskytol prístup k väčšine spisových materiálov;

                                                   (3)

                                                   ak súd prijme opatrenia, aby sa obhajobe zaručilo, že všetky vyhlásenia, ktoré vydá po oboznámení sa s úplným znením obžaloby a so všetkými spisovými materiálmi, budú mať rovnaký účinok, ktorý by mali, keby boli vydané voči prokurátorovi pred podaním obžaloby súdu?

                                       E.

                                       Je zaručené „spravodlivé súdne konanie“ podľa článku 6 ods. 1 a 4, ako aj „účinné uplatnenie práva na obhajobu“ podľa článku 6 ods. 1 smernice 2012/13, ak súd rozhodne o začatí súdneho konania o definitívnej obžalobe, ktorá obsahuje rozpor v súvislosti s vyjadrením týkajúcim sa požadovania úplatku, ale poskytne prokurátorovi príležitosť odstrániť tento rozpor a umožní zúčastneným osobám, aby si v celom rozsahu uplatnili práva, ktoré by mali v prípade podania obžaloby bez takéhoto rozporu?

                                       F.

                                       Je dostatočne zaručené právo na prístup k obhajcovi zakotvené v článku 3 ods. 1 smernice 2013/48/EÚ (2), ak sa v priebehu trestnoprávneho prípravného konania obhajcovi poskytla možnosť dostaviť sa, aby bol oboznámený s predbežným obvinením, a v celom rozsahu nahliadnuť do všetkých spisových materiálov, hoci sa obhajca nedostavil z dôvodu pracovných povinností a odvolal sa na vnútroštátne právo, ktoré stanovuje prinajmenšom trojdňovú lehotu na predvolanie? Je potrebné priznať ďalšiu prinajmenšom trojdňovú lehotu po zániku týchto povinností? Má sa preskúmať, či je dôvod [ne]dostavenia sa dôvodný, alebo či došlo k zneužitiu práva?

                                       G.

                                       Ovplyvní porušenie práva na prístup k obhajcovi zakotveného v článku 3 ods. 1 smernice 2013/48 v trestnoprávnom prípravnom konaní „reálne a účinné vykonávanie práva na obhajobu“, ak súd po podaní obžaloby súdu poskytne obhajcovi úplný prístup ku konečnej a podrobnej obžalobe, ako aj ku všetkým spisovým materiálom, a napokon prijme opatrenia, aby obhajcovi zaručil, že všetky vyhlásenia, ktoré urobí po oboznámení sa s podrobným znením obžaloby a so všetkými spisovými materiálmi, budú mať rovnaký účinok, aký by mali, keby boli urobené vo vzťahu k prokurátorovi pred podaním obžaloby súdu?

                           2.3.

                           Je subjektívne právo na zastavenie trestného stíhania, ktoré vzniklo v prospech obvinenej osoby (za vyššie uvedených podmienok), zlučiteľné s právom Únie, hoci existuje možnosť, aby súd svojimi opatreniami v súdnom konaní v celom rozsahu napravil „porušenie podstatných procesných náležitostí“, ktoré neodstránil prokurátor, takže v konečnom dôsledku by právne postavenie obvinenej osoby bolo totožné s postavením, ktoré by mala v prípade včasného odstránenia tohto porušenia?

               3.

               Možno uplatniť výhodnejšie vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa práva na prejednanie veci v primeranej lehote, práva na informácie, ako aj práva na prístup k obhajcovi, ak v spojení s ďalšími okolnosťami (v konaní opísanom v bode 1) vedú k zastaveniu trestného stíhania?

               4.

               Má sa článok 3 ods. 1 smernice 2013/48 vykladať v tom zmysle, že oprávňuje vnútroštátny súd vylúčiť zo súdneho konania obhajcu, ktorý zastupoval dvoch obvinených, keď jedna osoba vypovedala o skutočnostiach, ktoré sa nepriaznivo dotýkali záujmov druhého obvineného, ktorý nevypovedal?

         V prípade kladnej odpovede na túto otázku, zaručí súd právo na prístup k obhajcovi podľa článku 3 ods. 1 tejto smernice, ak – po tom, ako pripustil obhajcu, ktorý súčasne zastupoval dvoch obvinených s protichodnými záujmami – ustanoví každému obvinenému nového a iného povinného obhajcu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ z 22. októbra 2013 o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači a o práve na informovanie tretej osoby po pozbavení osobnej slobody a na komunikáciu s tretími osobami a s konzulárnymi úradmi po pozbavení osobnej slobody (Ú. v. EÚ L 294, s. 1).


title: Vec F-146/07: Žaloba podaná 29. decembra 2007 – Marcuccio/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/67

         Žaloba podaná 29. decembra 2007 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-146/07)
   (2008/C 64/110)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Žaloba podaná proti zamietnutiu žalovanou žiadosti žalovaného o vykonanie alebo ukončenie vyšetrovania týkajúceho sa skutočnosti, že 29. októbra 2001 v budove delegácie Európskej komisie v Angole, kde vykonával svoju pracovnú činnosť v postavení úradníka žalovanej, a v pracovnej dobe prišiel žalobca náhodne do kontaktu s belavým práškom neznámej povahy, a žiadosti o to, aby mu bola poskytnutá akákoľvek informácia o tom, ako bolo so vzorkou uvedeného prášku naložené, a o postupoch na zachovanie vzorky a prístupu k nej.
   Žalobca na podporu svojej argumentácie uvádza tieto tri žalobné dôvody: 1. absolútny nedostatok odôvodnenia aj okrem iného z dôvodu nelogickosti, nesúvislosti, neprimeranosti, nejasnosti a predstieraných dôvodov, ktoré je založené na nedostatočnom alebo neprimeranom vyšetrovaní; 2. závažné a zjavné porušenie zákona; 3. porušenie povinnosti starostlivosti a riadnej správy vecí verejných.
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, oznámenie z 23. februára 2007 č. ADMINB.2/MB/nb D(07) 4623,

               —

               zrušiť rozhodnutie, v akejkoľvek forme, ktorým žalovaná zamietla žiadosť z 10. októbra 2006, ktorú žalobca zaslal menovaciemu orgánu,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozhodnutie, v akejkoľvek forme, o zamietnutí sťažnosti z 27. apríla 2007 zaslanej menovaciemu orgánu,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, oznámenie zo 4. septembra 2007 č. ADMINB.2/MB/ls D(07) 19393,

               —

               určiť, že žalovaná nevykonala alebo neukončila žiadne potrebné vyšetrovanie a neprijala žiadne prípravné opatrenia alebo opatrenia vyplývajúce z takéhoto vyšetrovania na účely zistenia okolnosti, ktorá predchádzala alebo nasledovala a ktorá by súvisela so skutočnosťou, že žalobca 29. októbra 2001 v budove delegácie Európskej komisie v Angole, kde vykonával svoju pracovnú činnosť v postavení úradníka žalovanej, a v pracovnej dobe prišiel náhodne do kontaktu s belavým práškom neznámej povahy,

               —

               určiť, že nevykonanie vyšetrovania je protiprávne,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť vykonať alebo ukončiť vyšetrovanie, prijať celú sériu relevantných aktov, ktoré vyplývajú z tohto vyšetrovania, poskytnúť žalobcovi informácie týkajúce sa udalosti z 29. októbra 2001 a zaručiť žalobcovi prístup ku vzorke prášku,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi z titulu náhrady ujmy, ktorá mu už do dnešného dňa vznikla v dôsledku nevykonania vyšetrovania, sumu 3 000 000 eur alebo vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za primeranú a spravodlivú,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi z titulu náhrady tej časti ujmy, ktorá mu vznikne po dni podania tejto žaloby v dôsledku nevykonania vyšetrovania, sumu 300 eur alebo vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za primeranú a spravodlivú za každý deň odo dňa nasledujúceho po dni podania tejto žaloby do dňa, keď bude vyšetrovanie ukončené, budú prijaté všetky prípravné opatrenia alebo opatrenia vyplývajúce z takéhoto vyšetrovania a žalobcovi budú oznámené výsledky vyšetrovania, ktoré budú primerane zverejnené v budove delegácie a tiež v sídle generálneho riaditeľstva pre rozvoj a generálneho riaditeľstva pre vnútorné vzťahy ES,

               —

               posúdiť konanie žalovanej pred, počas a po udalosti z 29. októbra 2001 a v každom prípade súvisiace s touto udalosťou, okrem nevykonania vyšetrovania,

               —

               určiť, že dotknuté konanie je protiprávne,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi z titulu náhrady ujmy v dôsledku dotknutého konania sumu 5 000 000 eur alebo vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za primeranú a spravodlivú,

               —

               uložiť ES povinnosť nahradiť žalobcovi všetky trovy konania, vrátane trov konania na prípravu znaleckej správy, ktorá bude prípadne vypracovaná na účely zistenia, či sú splnené podmienky na to, aby bola žalovanej uložená povinnosť zaplatiť žalobcovi vyššie uvedené sumy, ako aj všeobecnejšie zistenie akejkoľvek relevantnej skutočnosti na účely vydania rozsudku v tejto veci.


title: Vec C-92/06 P: Odvolanie podané  10. februára 2006 : Soffass SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa z  23. novembra 2005  vo veci T-396/04, Soffass SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/3

         Odvolanie podané 10. februára 2006: Soffass SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2005 vo veci T-396/04, Soffass SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)
   (Vec C-92/06 P)
   (2006/C 121/05)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Soffass SpA (v zastúpení: V. Bilardo, C. Bacchini, M. Mazzitelli, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)
   Vedľajší účastník konania: Sodipan SCA
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               akceptovať návrhy uvedené v rozhodnutí v prvostupňovom konaní a zrušiť rozhodnutie vydané prvým odvolacím senátom ÚHVT zo 16. júla 2004 v konaní č. R 0699/2003-1,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s článkom 8 ods. 1 písm. B) a 2 ods. 2 písm. a) ii) nariadenia ES č. 40/94 (1), ktorá stanovuje, že „... ak je zhodná so skoršou ochrannou známkou a tovary alebo služby, o ktorých zápis sa žiada, sú zhodné s tovarmi alebo službami, pre ktoré je skoršia ochranná známka chránená ...“. Súd prvého stupňa nezohľadnil nebezpečenstvo zámeny tak, ako ho vykladá judikatúra Súdneho dvora.
   Podľa odvolateľa ochranné známky, ktoré sú predmetom tohto konania nie sú vzájomne zameniteľné vzhľadom na ich zjavnú zvukovú, obrazovú a koncepčnú rôznorodosť.

      (1)  Ú. v. ES L 11, 14.1.1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec T-398/06: Žaloba podaná 15. decembra 2006 – UniCredito Italiano/ÚHVT – Union Investment Privatfonds (1 Unicredito)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/33

         Žaloba podaná 15. decembra 2006 – UniCredito Italiano/ÚHVT – Union Investment Privatfonds (1 Unicredito)
   (Vec T-398/06)
   (2007/C 42/59)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: UniCredito Italiano SpA (Janov, Taliansko) (v zastúpení: G. Floridia a R. Floridia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Union Investment Privatfonds GmbH
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „1 Unicredito“ pre výrobky a služby tried 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 a 42 – prihláška č. 2.055.069.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Union Investment Privatfonds GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecké slovné ochranné známky „UNIFONDS“ (č. 881.995) a „UNIRAK“ (č. 991.997) a obrazová ochranná známka „UNIZINS“ (č. 2.016.954) pre služby triedy 36 (kapitálové investície).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie žaloby.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie teórie o rozšírenom rozsahu ochrany tzv. sériových ochranných známok vypracovanej Súdom prvého stupňa v rozsudku z 23. februára 2006 vo veci T-194/03, Bainbridge.


title: Vec T-56/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. októbra 2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie BRAUWELT — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 — Právo byť vypočutý — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. októbra 2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT)
      (Vec T-56/15) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie BRAUWELT - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
      (2016/C 441/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Höfler, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. decembra 2014 (vec R 1121/2014-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia BRAUWELT ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania

         (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo  17. novembra 2005  vo veci C-73/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/34/ES — Organizácia pracovného času)

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 17. novembra 2005
   vo veci C-73/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/34/ES - Organizácia pracovného času)
   (2006/C 22/04)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-73/05, ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 15. februára 2005, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: N. Yerrell) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a O. Christmann), Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: A. Borg Barthet (spravodajca), vo funkcii predsedu šiestej komory, sudcovia U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 17. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES z 22. júna 2000, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/104/ES o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, a ktorá sa vzťahuje na sektory a činnosti vylúčené z uvedenej smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Výmaz veci C-51/04

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/34

         Výmaz veci C-51/04 (1)

   (2005/C 182/61)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením z 22. marca 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-51/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004


title: Vec T-725/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. marca 2017 – Palos Caravina/CdT („Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Poskytnutie informácií týkajúcich sa vymenovania tretej osoby — Článok 25 tretí odsek služobného poriadku — Zastavenie konania“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. marca 2017 – Palos Caravina/CdT
   (Vec T-725/16) (1)

   ((„Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Poskytnutie informácií týkajúcich sa vymenovania tretej osoby - Článok 25 tretí odsek služobného poriadku - Zastavenie konania“))
   (2017/C 178/29)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maria José Palos Caravina (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Salerno a P. Singer, avocats)

      Žalovaný: Prekladateľské stredisko pre orgány Európskej únie (CdT) (v zastúpení: M. Garnier a J. Rikkert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žiadosť založená na článku 270 ZFEÚ a smerujúca k jednak k zrušeniu rozhodnutia CdT z 23. decembra 2015, ktorým sa odmieta poskytnúť žalobkyni informácie týkajúce sa vymenovania tretej osoby, a jednak rozhodnutia CdT z 5. júla 2016, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne podaná proti tomuto odmietnutiu

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Prekladateľské stredisko pre orgány Európskej únie (CdT) znáša vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Maria José Palos Caravina.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec F-148/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  23. októbra 2013 — Solberg/EMCDDA (Verejná služba — Bývalý dočasný zamestnanec — Hodnotiaca správa — Záujem na konaní — Povinnosť odôvodnenia — Rozsah voľnej úvahy)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/26

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 23. októbra 2013 — Solberg/EMCDDA
   (Vec F-148/12) (1)

   (Verejná služba - Bývalý dočasný zamestnanec - Hodnotiaca správa - Záujem na konaní - Povinnosť odôvodnenia - Rozsah voľnej úvahy)
   2013/C 352/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ulrik Solberg (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA) (v zastúpení: D. Storti, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia stanovujúceho žalobcovu hodnotiacu správu za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               U. Solberg znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložilo Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013, s. 30.