title: Vec T-229/11: Žaloba podaná 20. apríla 2011 — Inglewood a i./Parlament

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/26

         Žaloba podaná 20. apríla 2011 — Inglewood a i./Parlament
   (Vec T-229/11)
   2011/C 211/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Lord Inglewood (Penrith, Spojené kráľovstvo) Georges Berthu (Longré, Francúzsko), Guy Bono (Saint-Martin-de-Crau, Francúzsko), David Robert Bowe (Leeds, Spojené kráľovstvo), Brendan Donnelly (Londýn, Spojené kráľovstvo), Catherine Guy-Quint (Cournon-d’Auvergne, Francúzsko), Christine Margaret Oddy (Coventry, Spojené kráľovstvo), Nicole Thomas-Mauro (Épernay, Francúzsko), Gary Titley (Bolton, Spojené kráľovstvo), Vincenzo Viola (Palermo, Taliansko) a Maartje van Putten (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               určil a rozhodol, že

                           —

                           rozhodnutie prijaté predsedníctvom Parlamentu 1. apríla 2009, ktorým sa mení a dopĺňa systém dobrovoľného doplnkového dôchodkového zabezpečenia poslancov Európskeho parlamentu, je protiprávne,

                           —

                           napadnuté rozhodnutia sa zrušujú,

                           —

                           Parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu vydanému predsedníctvom Parlamentu z 1. apríla 2009, ktorým sa mení a dopĺňa systém dobrovoľného doplnkového dôchodkového zabezpečenia poslancov Európskeho parlamentu.
   Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú v súvislosti s vecou samou štyri žalobné dôvody, ktoré sú založené na:

               —

               porušení nadobudnutých práv priznaných právnymi aktmi a zásady právnej istoty,

               —

               porušení zásad rovnosti zaobchádzania a proporcionality v rozsahu, v akom bol napadnutými rozhodnutiami, a to bez prechodného opatrenia, o tri roky zvýšený vek, v ktorom vzniká nárok na starobný dôchodok,

               —

               porušení článku 29 pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov pre poslancov Európskeho parlamentu, ktorý stanovuje, že kvestori a generálny tajomník zabezpečujú výklad a striktné uplatňovanie týchto pravidiel,

               —

               zjavne neprávnom posúdení, ktorým je postihnuté rozhodnutie predsedníctva z 1. apríla 2009, ktorým sa menia a dopĺňajú pravidlá, ktoré boli základom pred vydanie napadnutých rozhodnutí.


title: Vec T-121/06: Žaloba podaná  25. apríla 2006  – British Nuclear Group Sellafield/Komisia

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/19

         Žaloba podaná 25. apríla 2006 – British Nuclear Group Sellafield/Komisia
   (Vec T-121/06)
   (2006/C 154/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: British Nuclear Group Sellafield Limited (Sellafield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Percival, A. Renshaw, J. Isted a G. Bushell, solicitors, a J. Plender, barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, alebo

               —

               subsidiárne, zrušiť opatrenia uvedené v článkoch 2, 3 a 4 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, a

               —

               prijať všetky ostatné opatrenia, ktoré považuje Súdny dvor za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie o konaní podľa článku 83 Zmluvy Euratom z 15. februára 2006 (BNG Sellafield Limited). Napadnutým rozhodnutím Komisia vydala upozornenie podľa článku 83 ods. 1 písm. a) AE. Komisia tvrdí, že žalobca porušil určité ustanovenia Zmluvy Euratom a nariadenia 302/2005 (1), ktoré sa týkajú jeho osobitných povinností v súvislosti s predkladaním správ a ustanovení o prístupe do určitých zariadení. Komisia súčasne požadovala, aby žalobca v lehote uvedenej v napadnutom rozhodnutí vykonal stanovené opatrenia.
   Žalobca na podporu svojej žaloby po prvé uvádza, že Komisia nemá dostatočnú právomoc na prijatie napadnutého rozhodnutia a opatrení, ktoré boli žalobcovi uložené. Podľa žalobcu Komisia nemá zákonnú právomoc na prijatie uložených opatrení, vrátane opatrení, ktoré sa týkajú zásad zabezpečenia kvality a štandardov pre účtovnú evidenciu a kontrolu jadrového materiálu, ktoré presahujú rozsah existujúcej právnej úpravy týkajúcej sa systému záruk.
   Žalobca takisto uvádza, že žalovaná porušila zásadu subsidiarity, keďže uložené opatrenia zasahujú do právomoci príslušných vnútroštátnych orgánov.
   Podľa žalobcu sa napadnuté rozhodnutie ďalej ako celok alebo v časti vzťahuje skôr na záležitosti bezpečnosti ako na záležitosti systému záruk, a vzhľadom na to by článok 83 AE nemal byť vhodným právnym základom na prijatie napadnutého rozhodnutia.
   Žalobca po druhé uvádza, že Komisia porušila základné procesné náležitosti tým, že nezabezpečila úplný a riadny priebeh konania podľa článku 83 AE. Žalobca uvádza, že Komisia ho neinformovala o svojich námietkach, nepredvolala ho na prejednanie veci a porušila jeho právo na obhajobu.
   Žalobca po tretie uvádza, že Komisia vyvodením záveru, že žalobca porušil svoje povinnosti týkajúce sa systému záruk, porušila Zmluvu Euratom a právne pravidlá týkajúce sa jej uplatnenia tým, že sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila zásadu právnej istoty.
   Žalobca po štvrté uvádza, že došlo k porušeniu zásady proporcionality a legitímnej dôvery.
   Žalobca nakoniec uvádza, že Komisia porušila jeho právo na obhajobu a právo na spravodlivé prejednanie veci tým, že si nesplnila svoju povinnosť žalobcu informovať o podstate opatrení, ktoré boli uložené ako sankcia, v dostatočnom časovom predstihu na to, aby sa k nim mohol žalobca vyjadriť pred prijatím napadnutého rozhodnutia.

      (1)  Nariadenie Komisie (Euratom) č. 302/2005 z 8. februára 2005 o uplatňovaní systému záruk Euratomu (Ú. v. EÚ L 54, s. 1).


title: Vec F-78/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. júna 2009 — Locchi/Komisia

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/22

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. júna 2009 — Locchi/Komisia
   (Vec F-78/08) (1)

   2009/C 233/45

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci v dôsledku zmieru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008, s. 66.


title: Vec C-67/12: Žaloba podaná 9. februára 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/15

         Žaloba podaná 9. februára 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-67/12)
   2012/C 118/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a I. Galindo Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 3, 7 a 8 smernice č. 2002/91/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených článkov smernice v spojení s článkom 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ (2) z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov.

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Článok 15 smernice 2002/91/ES stanovuje, že členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 4. januára 2006.

               2.

               Komisia konštatuje, že Španielske kráľovstvo doposiaľ neprijalo nevyhnutné opatrenia, na ktoré odkazujú články 3, 7 a 8 smernice 2002/91/ES, alebo v každom prípade o nich neinformovalo Komisiu.

      (1)  Ú. v. ES L 1, s. 65; Mim. vyd. 12/002, s. 168.

      (2)  Ú. v. EÚ L 153, s. 13.


title: Vec T-659/13: Žaloba podaná 12. decembra 2013 — Česká republika/Komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/40

         Žaloba podaná 12. decembra 2013 — Česká republika/Komisia
   (Vec T-659/13)
   2014/C 45/70
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v plnom rozsahu delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 885/2013 z 15. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ o inteligentných dopravných systémoch, pokiaľ ide o poskytovanie informačných služieb pre bezpečné a chránené parkovacie miesta pre nákladné a úžitkové vozidlá (Ú. v. EÚ L 247, s. 1), a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Subsidiárne žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 3 ods. 1, článok 8 a článok 9 ods. 1 písm. a) napadnutého nariadenia, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza 3 žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 spolu s článkom 5 ods. 1 a článkom 6 smernice č. 2010/40/EÚ (1)

               V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia prekročila plnú moc stanovenú v článku 7 ods. 1 spolu s článkom 5 ods. 1 a článkom 6 smernice č. 2010/40.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 290 ZFEÚ
               Na tomto mieste žalobkyňa tvrdí, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia prekročila svoju právomoc prijímať nelegislatívne delegované akty podľa článku 290 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 13 ods. 2 ZEÚ
               V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia prekročila hranice pôsobnosti, ktorú jej zverili Zmluvy.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ zo 7. júla 2010 o rámci na zavedenie inteligentných dopravných systémov v oblasti cestnej dopravy a na rozhrania s inými druhmi dopravy (Ú. v. EÚ L 207, s. 1).


title: Vec F-113/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. apríla 2011 — Irmantas Šimonis/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Medziinštitucionálne preloženie — Právnik lingvista — Nahradenie odôvodnenia — Požiadavka minimálnej služobnej doby)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. apríla 2011 — Irmantas Šimonis/Komisia
   (Vec F-113/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Medziinštitucionálne preloženie - Právnik lingvista - Nahradenie odôvodnenia - Požiadavka minimálnej služobnej doby)
   2011/C 252/100
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Irmantas Šimonis (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: V. Vilkas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a E. Matulionytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa v priebehu výberového konania na obsadenie miesta, na ktoré bolo vypísané oznámenie o voľnom pracovnom mieste č. COM/2007/142, vzdala žiadosti o preloženie žalobcu do Komisie a vylúčila ho z výberového konania

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie, ktorým Európska komisia vylúčila I. Šimonisa z výberového konania vypísaného prostredníctvom oznámenia o voľnom pracovnom mieste č. COM/2007/142 tým, že nepožiadala Súdny dvor Európskej únie o jeho preloženie, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcu.

               3.

               Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008, s. 36.


title: Vec C-97/08 P: Odvolanie podané 3. marca 2008 : Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  12. decembra 2007 vo veci T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/22

         Odvolanie podané 3. marca 2008: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. decembra 2007 vo veci T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-97/08 P)
   (2008/C 128/38)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV (v zastúpení: C. Swaak, advocaat, M. van der Woude, avocat a M. Mollica, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2007 vo veci T-112/05 v rozsahu, v akom zamietol žalobný dôvod, podľa ktorého bola zodpovednosť nesprávne, spoločne a nerozdielne, priznaná Akzo Nobel NV,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom priznáva zodpovednosť Akzo Nobel NV,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania súvisiacich s týmto odvolaním a trov konania pred Súdom prvého stupňa v rozsahu, v akom sa týkajú tohto odvolania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolatelia tvrdia, že Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil pojem „podnik“, ako ho v zmysle článku 81 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1) vykladá Súdny dvor vo svojej judikatúre o pripísaní protiprávneho konania dcérskej spoločnosti jej materskej spoločnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-394/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Ministerstvo práce a sociálních věcí/B. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (ES) č. 883/2004 — Uplatniteľná vnútroštátna právna úprava — Určenie členského štátu, ktorý je príslušný poskytovať rodinnú dávku — Situácia, keď migrujúci pracovník a jeho rodina bývajú v členskom štáte, kde je centrum ich záujmov a kde bola poberaná rodinná dávka — Žiadosť o rodinnú dávku v členskom štáte pôvodu po zániku práva na dávky v členskom štáte bydliska — Vnútroštátna právna úprava členského štátu pôvodu stanovujúca poskytovanie takýchto dávok každej osobe prihlásenej na trvalý pobyt v tomto štáte)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/16

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Ministerstvo práce a sociálních věcí/B.
   (Vec C-394/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (ES) č. 883/2004 - Uplatniteľná vnútroštátna právna úprava - Určenie členského štátu, ktorý je príslušný poskytovať rodinnú dávku - Situácia, keď migrujúci pracovník a jeho rodina bývajú v členskom štáte, kde je centrum ich záujmov a kde bola poberaná rodinná dávka - Žiadosť o rodinnú dávku v členskom štáte pôvodu po zániku práva na dávky v členskom štáte bydliska - Vnútroštátna právna úprava členského štátu pôvodu stanovujúca poskytovanie takýchto dávok každej osobe prihlásenej na trvalý pobyt v tomto štáte))
   2014/C 409/22
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministerstvo práce a sociálních věcí

      Žalovaná: B.

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 zo 17. júna 2008, a najmä jeho článok 13, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa členský štát považoval za štát, ktorý je príslušný poskytovať rodinnú dávku osobe, len na základe skutočnosti, že má na jeho území prihlásený trvalý pobyt, bez toho, aby táto osoba a členovia jej rodiny v uvedenom členskom štáte pracovali alebo tam mali zvyčajné bydlisko. Článok 13 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že zároveň bráni tomu, aby členský štát, ktorý vo vzťahu k posudzovanej osobe nie je príslušným štátom, poskytoval tejto osobe rodinné dávky, pokiaľ medzi predmetnou situáciou a územím tohto prvého členského štátu neexistuje presný a úzko vymedzený vzťah.

               2.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 zo 16. septembra 2009, a najmä jeho článok 11, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa členský štát považoval za štát, ktorý je príslušný poskytovať rodinnú dávku osobe, len na základe skutočnosti, že je na jeho území prihlásená na trvalý pobyt, bez toho, aby uvedená osoba a členovia jej rodiny v tomto členskom štáte pracovali alebo tam mali zvyčajné bydlisko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec C-355/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. septembra 2012 — Európsky parlament/Rada Európskej únie (Kódex schengenských hraníc — Rozhodnutie 2010/252/EÚ — Dozor na vonkajších morských hraniciach — Zavedenie dodatočných opatrení, ktorými sa riadi dozor na vonkajších hraniciach — Vykonávacie právomoci Komisie — Rozsah — Návrh na zrušenie)

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. septembra 2012 — Európsky parlament/Rada Európskej únie
      (Vec C-355/10) (1)

      (Kódex schengenských hraníc - Rozhodnutie 2010/252/EÚ - Dozor na vonkajších morských hraniciach - Zavedenie dodatočných opatrení, ktorými sa riadi dozor na vonkajších hraniciach - Vykonávacie právomoci Komisie - Rozsah - Návrh na zrušenie)
      (2012/C 331/02)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: M. Dean, A. Auersperger Matić a K. Bradley, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: Z. Kupčová a R. Szostak, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: C. O’Reilly a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Zrušenie rozhodnutia Rady 2010/252/EÚ z 26. apríla 2010, ktorým sa dopĺňa Kódex schengenských hraníc, pokiaľ ide o dozor nad vonkajšími morskými hranicami vo vzťahu k operačnej spolupráci, ktorú koordinuje Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach (Ú. v. EÚ L 111, s. 20) — Dodatočné opatrenia, ktorými sa riadi dozor — Prijatie pravidiel prekračujúcich rozsah vykonávacej právomoci Rady

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady 2010/252/EÚ z 26. apríla 2010, ktorým sa dopĺňa Kódex schengenských hraníc, pokiaľ ide o dozor nad vonkajšími morskými hranicami vo vzťahu k operačnej spolupráci, ktorú koordinuje Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie, sa zrušuje.

                  2.

                  Účinky rozhodnutia 2010/252 sa zachovávajú až do nadobudnutia účinnosti, v primeranej lehote, novej právnej úpravy.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec T-141/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. januára 2014 — Pro-Duo/ÚHVT — El Corte Inglés (GO!) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/11

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. januára 2014 — Pro-Duo/ÚHVT — El Corte Inglés (GO!)
   (Vec T-141/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2014/C 78/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pro-Duo NV (Ghent, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne T. G. Alkin, neskôr T. G. Alkin a C. Hall, barristers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela a I. Munilla Muñoz, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. januára 2012 (vec R 1373/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi El Corte Inglés, SA a Pro-Duo NV

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca a vedľajší účastník konania znášajú vlastné trovy konania a každý z nich je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli žalovanému.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-538/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgerichts Frankfurt am Main (Nemecko) 25. októbra 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgerichts Frankfurt am Main (Nemecko) 25. októbra 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Vec C-538/16)
   (2017/C 030/20)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgerichts Frankfurt am Main

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kevin Joseph Devine

      Žalovaná: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 bod 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že pojem „zmluvné veci“ zahŕňa aj právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (2), ktoré sa uplatňuje voči prevádzkujúcemu leteckému dopravcovi, ktorý nie je zmluvným partnerom dotknutého cestujúceho?

               2.

               Pokiaľ sa uplatní článok 7 bod 1 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012:
               Treba v prípade prepravy cestujúcich pozostávajúcej z dvoch letov bez pobytu na prestupovom letisku, ktorý stojí za zmienku, považovať cieľové miesto cestujúceho za miesto zmluvného plnenia podľa článku 7 bodu 1 písm. b) druhej zarážky nariadenia (EÚ) č. 1215/2012, keď sa v žalobe uplatňovaný nárok na vyplatenie náhrady podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 opiera o poruchu, ktorá nastala na prvom úseku letu, a žaloba je podaná proti prevádzkujúcemu leteckému dopravcovi uskutočňujúcemu prvý let, ktorý nie je zmluvným partnerom zmluvy o preprave?

      (1)  Ú. v. EÚ L 351, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-540/14: Žaloba podaná 16. júla 2014 – Klass/ÚHVT – F. Smit (PLAYSEAT) (PLAYSEATS)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/23

         Žaloba podaná 16. júla 2014 – Klass/ÚHVT – F. Smit (PLAYSEAT) (PLAYSEATS)
   (Vec T-540/14)
   2014/C 329/32
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oliver Klass (Remscheid, Nemecko) (v zastúpení: U. Bender, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: F. Smit Holding BV (Doetinchem, Holandsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. mája 2014 vo veciach R 1616/2013-4 a R 1834/2013-4 v tom zmysle, že sa vyhovie dvom návrhom na vyhlásenie neplatnosti z 31. júla 2012,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovné ochranné známky „PLAYSEAT“ a „PLAYSEATS“ pre tovary zaradené do triedy 9 – ochranné známky Spoločenstva č. 7 5 95  184 a č. 8 8 42  254.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: F. Smit Holding BV.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: absolútne dôvody neplatnosti podľa článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a c) uvedeného nariadenia.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhov na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a c), uvedeného nariadenia.


title: Vec C-383/13 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — M. G., N. R./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Vízová, azylová, prisťahovalecká politika a iné politiky, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb — Prisťahovalecká politika — Nelegálne prisťahovalectvo a neoprávnený pobyt — Repatriácia neoprávnene sa zdržiavajúcich osôb — Smernica 2008/115/ES — Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Konanie o odsune — Zaistenie — Predĺženie zaistenia — Článok 15 ods. 2 a 6 — Právo na obhajobu — Právo byť vypočutý — Porušenie — Dôsledky)

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — M. G., N. R./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-383/13 PPU) (1)

   (Vízová, azylová, prisťahovalecká politika a iné politiky, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb - Prisťahovalecká politika - Nelegálne prisťahovalectvo a neoprávnený pobyt - Repatriácia neoprávnene sa zdržiavajúcich osôb - Smernica 2008/115/ES - Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Konanie o odsune - Zaistenie - Predĺženie zaistenia - Článok 15 ods. 2 a 6 - Právo na obhajobu - Právo byť vypočutý - Porušenie - Dôsledky)
   2013/C 325/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: M. G., N. R.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State — Výklad článku 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1) a článku 15 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98) — Zaistenie — Predĺženie — Nedostatok spolupráce dotknutých štátnych príslušníkov v rámci konania o vyhostení — Porušenie práva na obhajobu — Právo každého byť vypočutý pred prijatím akéhokoľvek individuálneho opatrenia, ktoré by sa ho mohlo nepriaznivo dotýkať

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, najmä článok 15 ods. 2 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, sa má vykladať v tom zmysle, že ak sa v správnom konaní rozhodlo o predĺžení zaistenia, pričom bolo porušené právo byť vypočutý, vnútroštátny súd poverený posúdením zákonnosti tohto rozhodnutia by mal rozhodnúť o zrušení zaistenia len vtedy, ak usúdi, že vzhľadom na všetky skutkové a právne okolnosti každého jednotlivého prípadu toto porušenie skutočne zbavilo toho, kto ho namieta, možnosti lepšie uplatniť svoju obhajobu v takej miere, že toto správne konanie mohlo dospieť k inému výsledku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


20150731005616572015/C 270/0612014CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL201506115622Vec C-1/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Base Company NV, predtým KPN Group Belgium NV, Mobistar NV/Ministerraad (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/22/ES — Články 4, 9, 13 a 32 — Záväzky univerzálnej služby a záväzky sociálnej služby — Poskytovanie prístupu na pevnom mieste a poskytovanie telefónnych služieb — Prijateľnosť taríf — Osobitné voľby tarify — Financovanie záväzkov univerzálnej služby — Doplnkové povinné služby — Mobilné komunikačné služby a/alebo predplatený prístup k internetu)
 ---documentbreak--- C2702015SK520120150611SK00065262Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Base Company NV, predtým KPN Group Belgium NV, Mobistar NV/Ministerraad
   (Vec C-1/14) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/22/ES — Články 4, 9, 13 a 32 — Záväzky univerzálnej služby a záväzky sociálnej služby — Poskytovanie prístupu na pevnom mieste a poskytovanie telefónnych služieb — Prijateľnosť taríf — Osobitné voľby tarify — Financovanie záväzkov univerzálnej služby — Doplnkové povinné služby — Mobilné komunikačné služby a/alebo predplatený prístup k internetu)“2015/C 270/06Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Base Company NV, predtým KPN Group Belgium NV, Mobistar NV

      Žalovaná: Ministerraad

      za účasti: Belgacom NV

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že osobitné tarify stanovené v článku 9 a mechanizmus financovania upravený v článku 13 ods. 1 písm. b) tejto smernice sa uplatnia na predplatený prístup k internetu, ktorý vyžaduje pripojenie k internetu na pevnom mieste, ale nie na mobilné komunikačné služby vrátane predplatného prístupu k internetu poskytovaného prostredníctvom uvedených mobilných komunikačných služieb. Pokiaľ sú tieto služby verejne prístupné na vnútroštátnom území ako „doplnkové povinné služby“ v zmysle článku 32 smernice 2002/22, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/136, ich financovanie nemôže byť vo vnútroštátnom práve zabezpečené mechanizmom, na ktorom by sa podieľali určité podniky.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec T-339/11: Žaloba podaná 28. júna 2011 — Španielsko/Komisia

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/39

         Žaloba podaná 28. júna 2011 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-339/11)
   2011/C 252/88
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2011/244/EÚ z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom je predmetom tejto žaloby,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia napadnutým rozhodnutím vylučuje z financovania Európskou úniou niektoré výdavky na ekologické obalové hospodárstvo (pre rozpočtové roky 2006 až 2008) vo výške 37 252 551,10 eura.
   Komisia rozhodnutím 2010/152/EÚ vylúčila z financovania v rámci EPUZF pomoc pre operačné programy vo výške 33 339 525,05 eura, pretože dospela k názoru, že pomoci Spoločenstva na krytie výdavkov na ekologické obalové hospodárstvo v rozpočtových rokoch 2003 až 2006 neboli poskytnuté v súlade s právom Únie. Španielske kráľovstvo podalo proti tomuto rozhodnutiu žalobu o zrušenie, ktorá je predmetom konania vo veci T-230/10.
   Tvrdenia žalobcu v tomto konaní sú rovnaké ako vo veci T-230/10.


title: Vec T-379/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Kaimer a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Právo na obhajobu — Účasť na porušení — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Poľahčujúce okolnosti — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Kaimer a i./Komisia
   (Vec T-379/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Právo na obhajobu - Účasť na porušení - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Poľahčujúce okolnosti - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania)
   2011/C 145/30
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Kaimer GmbH & Co. Holding KG (Essen, Nemecko), Sanha Kaimer GmbH & Co. KG (Essen), a Sanha Italia Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: J. Brück, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka obdobia od 30. júla 1996 do 31. júla 1997 z dôvodu účasti spoločností Kaimer GmbH & Co. Holding KG a Sanha Kaimer GmbH & Co. KG a obdobia od 1. januára 1998 do 14. júla 1999 z dôvodu účasti spoločnosti Sanha Italia Srl.

               2.

               Výška pokuty uložená spoločnosti Kaimer sa stanovuje na 7,15 milióna eur, z čoho 7,15 milióna eur zaplatí spoločne a nerozdielne so spoločnosťou Sanha Kaimer a 6,325 milióna eur so spoločnosťou Sanha Italia.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Spoločnosti Kaimer, Sanha Kaimer a Sanha Italia znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť 50 % trov konania Európskej komisie.

               5.

               Komisia znáša 50 % vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-205/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb pracovníkov — Zamestnanie v štátnej službe — Nezohľadnenie dĺžky služobného pomeru a odborných skúseností získaných v štátnej službe iných členských štátov — Článok 39 ES — Článok 7 nariadenia (EHS) č. 1612/68)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-205/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb pracovníkov - Zamestnanie v štátnej službe - Nezohľadnenie dĺžky služobného pomeru a odborných skúseností získaných v štátnej službe iných členských štátov - Článok 39 ES - Článok 7 nariadenia (EHS) č. 1612/68)
   (2006/C 131/21)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 39 ES a článok 7 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) – Prístup k španielskej štátnej službe – Povinnosť uznania ekonomických účinkov predchádzajúceho výkonu služby občanmi Spoločenstva v štátnej správe iného členského štátu
   Výrok rozsudku

               1.

               Neprijatím právnych ustanovení, ktoré by výslovne upravili uznanie v španielskej štátnej službe ekonomických účinkov výkonu služby v štátnej správe iného členského štátu, si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti mu vyplývajúce z článku 39 zmluvy ES a článku 7 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec C-387/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Hi Hotel HCF SARL/Uwe Spoering (Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Medzinárodná právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti — Akt spáchaný v jednom členskom štáte pozostávajúci z účasti na protiprávnom konaní, ktoré bolo spáchané na území iného členského štátu — Určenie miesta, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Hi Hotel HCF SARL/Uwe Spoering
   (Vec C-387/12) (1)

   ((Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Medzinárodná právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti - Akt spáchaný v jednom členskom štáte pozostávajúci z účasti na protiprávnom konaní, ktoré bolo spáchané na území iného členského štátu - Určenie miesta, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody))
   2014/C 159/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hi Hotel HCF SARL

      Žalovaná: Uwe Spoering

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesgerichtshof – Výklad článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) – Medzinárodná právomoc v oblasti nároku na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu – Čin spáchaný v jednom členskom štáte pozostávajúci z účasti na protiprávnom konaní, ktoré bolo spáchané na území iného členského štátu – Určenie miesta, kde došlo k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa musí vykladať v tom zmysle, že v prípade viacerých osôb, ktoré údajne spôsobili uvádzanú škodu v oblasti majetkových autorských práv chránených v členskom štáte, kde sa nachádza súd, ktorý začal konanie, toto ustanovenie nepovoľuje založiť – na základe miesta príčinnej udalosti vzniku škody – právomoc súdu, v ktorého obvode nekonala jedna z osôb, ktorá je žalovaná, ale povoľuje založiť právomoc tohto súdu na základe miesta vzniku uvádzanej škody, a to za podmienky existencie rizika, že k tejto údajnej škode môže dôjsť v obvode súdu, ktorý začal konanie. V poslednej uvedenej situácii má tento súd právomoc rozhodnúť iba o škode spôsobenej na území členského štátu, kde sa uvedený súd nachádza.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


title: Vec C-57/05: Žaloba podaná dňa 9. februára 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/18

         Žaloba podaná dňa 9. februára 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-57/05)
   (2005/C 82/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Jean-Paul Keppenne, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 9. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov (1), alebo v každom prípade tým, že uvedené opatrenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               2)

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 31. júla 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 183, 12.7.2002, s. 51


title: Vec C-134/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 18. marca 2013 — Raytek GmbH, Fluke Europe BV/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 18. marca 2013 — Raytek GmbH, Fluke Europe BV/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Vec C-134/13)
   2013/C 141/29
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

      Odporca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Prejudiciálna otázka

   Je nariadenie Komisie (EÚ) č. 314/2011 z 30. marca 2011 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (1) platné v rozsahu, v akom zaraďuje infračervené termokamery pod číselný znak KN 9025 19 20?

      (1)  Ú. v. EÚ L 86, s. 57.


title: Vec C-343/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  8. júla 2010 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Spojené kráľovstvo] — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Platnosť — Smernica 2009/30/ES — Článok 1 ods. 8 — Smernica 98/70/ES — Článok 8a — Znečistenie ovzdušia — Palivá — Použitie kovových prísad do palív — Maximálny obsah trikarbonyl-metylcyklopentadienyl mangánia (MMT) — Označovanie — Dosahová štúdia — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada predchádzania škodám — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Právna istota — Prípustnosť]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/14

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. júla 2010 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Spojené kráľovstvo] — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport
   (Vec C-343/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Platnosť - Smernica 2009/30/ES - Článok 1 ods. 8 - Smernica 98/70/ES - Článok 8a - Znečistenie ovzdušia - Palivá - Použitie kovových prísad do palív - Maximálny obsah trikarbonyl-metylcyklopentadienyl mangánia (MMT) - Označovanie - Dosahová štúdia - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada predchádzania škodám - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Právna istota - Prípustnosť)
   2010/C 234/20
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Afton Chemical Limited

      Žalovaný: Secretary of State for Transport

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Platnosť smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/30/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/70/ES, pokiaľ ide o kvalitu automobilového benzínu, motorovej nafty a plynového oleja a zavedenie mechanizmu na monitorovanie a zníženie emisií skleníkových plynov, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/32/ES, pokiaľ ide o kvalitu paliva využívaného v plavidlách vnútrozemskej vodnej dopravy, a zrušuje smernica 93/12/EHS (Ú. v. EÚ L 140, s. 88) — Platnosť, pokiaľ ide o požiadavku označenia týkajúcu sa palív obsahujúcich kovové prísady a pokiaľ ide o určenie hraničnej hodnoty prítomnosti trikarbonyl (metylcyklopentadienyl) mangánia (MMT) — Zjavne nesprávne posúdenie — Porušenie zásad proporcionality, rovnosti zaobchádzania a právnej istoty

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie otázok neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 1 ods. 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/30/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/70/ES, pokiaľ ide o kvalitu automobilového benzínu, motorovej nafty a plynového oleja a zavedenie mechanizmu na monitorovanie a zníženie emisií skleníkových plynov, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/32/ES, pokiaľ ide o kvalitu paliva využívaného v plavidlách vnútrozemskej vodnej dopravy, a zrušuje smernica 93/12/EHS v rozsahu, v akom zavádza nový článok 8a ods. 2 a 4 až 6 do smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/70/ES z 13. októbra 1998 týkajúcej sa kvality benzínu a naftových palív, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/12/ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-425/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Giant (China)/Rada („Dumping — Dovoz bicyklov s pôvodom v Číne — Predbežné preskúmanie — Článok 9 ods. 5 a článok 18 nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Individuálny prístup — Odmietnutie spolupráce — Potrebné informácie — Dostupné skutočnosti — Prepojené spoločnosti — Obchádzanie“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Giant (China)/Rada
   (Vec T-425/13) (1)

   ((„Dumping - Dovoz bicyklov s pôvodom v Číne - Predbežné preskúmanie - Článok 9 ods. 5 a článok 18 nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Individuálny prístup - Odmietnutie spolupráce - Potrebné informácie - Dostupné skutočnosti - Prepojené spoločnosti - Obchádzanie“))
   (2016/C 027/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Giant (China) Co. Ltd (Kunshan, Čína) (v zastúpení: P. De Baere, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. O’Connor, solicitor, a S. Gubel, avocat)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a M. França, splnomocnení zástupcovia) a European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (v zastúpení: L. Ruessmann, avocat, a J. Beck, solicitor)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 502/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 990/2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (Ú. v. EÚ L 153, s. 17)

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (EÚ) č. 502/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 990/2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Giant (China) Co. Ltd.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti Giant (China) Co. Ltd.

               3.

               Európska komisia a European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec C-276/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Gmina Wrocław/Minister Finansów (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 9 ods. 1 — Článok 13 ods. 1 — Zdaniteľné osoby — Výklad pojmu „nezávisle“ — Obecný subjekt — Ekonomické činnosti vykonávané obecnou organizačnou jednotkou inak ako v postavení orgánu verejnej moci — Možnosť považovať takúto jednotku za „zdaniteľnú osobu“ v zmysle ustanovení smernice 2006/112 — Článok 4 ods. 2 a článok 5 ods. 3 ZEÚ)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Gmina Wrocław/Minister Finansów
   (Vec C-276/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 9 ods. 1 - Článok 13 ods. 1 - Zdaniteľné osoby - Výklad pojmu „nezávisle“ - Obecný subjekt - Ekonomické činnosti vykonávané obecnou organizačnou jednotkou inak ako v postavení orgánu verejnej moci - Možnosť považovať takúto jednotku za „zdaniteľnú osobu“ v zmysle ustanovení smernice 2006/112 - Článok 4 ods. 2 a článok 5 ods. 3 ZEÚ))
   (2015/C 381/07)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gmina Wrocław

      Žalovaný: Minister Finansów

      Výrok rozsudku

   Článok 9 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že verejnoprávne subjekty, akými sú obecné rozpočtové jednotky, o ktoré ide vo veci samej, nemôžu byť považované za zdaniteľné osoby na účely dane z pridanej hodnoty, keďže nespĺňajú kritérium nezávislosti upravené v tomto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-677/15: Žaloba podaná 20. novembra 2015 – Panzeri/Parlament a Komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/74

         Žaloba podaná 20. novembra 2015 – Panzeri/Parlament a Komisia
   (Vec T-677/15)
   (2016/C 027/93)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Taliansko) (v zastúpení: C. Cerami, advokát)

      Žalovaní: Európsky parlament, Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel tejto žalobe a zrušil napadnutý akt z dôvodu jeho protiprávnosti,

               —

               subsidiárne: vrátil spis generálnemu tajomníkovi Európskeho parlamentu, aby opäť spravodlivo určil výšku sumy, ktorá sa vymáha,

               —

               zaviazal žalovaných na náhradu trov konania,

               —

               vyhradil žalobcovi z právnych a vecných dôvodov práva, vrátane práva na podanie návrhu, na vydanie príkazu voči žalovaným na vrátenie všetkých súm, spolu s úrokmi a prehodnotením, ktoré boli zaplatené medio tempore v súlade s napadnutým rozkazom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti oznámeniu Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie – Riaditeľstvo pre finančné a sociálne nároky poslancov č. 315070 z 21. septembra 2015 týkajúcemu sa oznámenia o dlhu žalobcu vo výške 83 764 eur; ako aj proti oznámeniu Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu č. 312 998 z 27. júla 2012 v anglickom jazyku uvádzajúcemu odôvodnenie vyššie uvedeného oznámenia o dlhu a proti všetkým predchádzajúcim, súvisiacim a následným aktom spojených s vyššie uvedenými aktmi.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení hmotnoprávneho ustanovenia, ktorým je článok 81 ods. 1 nariadenia (ES) 2012/966, ako aj na porušení zásady primeranej lehoty a na premlčaní pohľadávky vymáhanej Úniou.

                           —

                           V tomto ohľade žalobca tvrdí, že pohľadávka vo výške 83 764,34 eura, ktorú Parlament vymáha administratívnou cestou je podľa článku 81 ods. 1 nariadenia (ES) 2012/966 premlčaná. Skutočnosti zakladajúce údajnú pohľadávku sa totiž týkajú výlučne päťročného obdobia 2004 – 2009, kým platobný rozkaz riaditeľstva bol vydaný len 21. septembra 2015, t. j. po uplynutí lehoty.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí podľa článku 1, článku 4 ods. 6, článku 6 ods. 5, článku 9, ako aj podľa desiateho odôvodnenia nariadenia (ES) 1999/1073; na porušení podstatných formálnych náležitostí podľa článku 4 Medziinštitucionálnej dohody z 25. mája 1999 medzi Európskym parlamentom, Radou Európskej únie a Európskou Komisiou, ktorá sa týka vnútorných vyšetrovaní OLAF; na nedostatku právomoci OLAF; na porušení zásady proporcionality a rozumnosti, ako aj na nedostatku dokazovania a posúdenia.

                           —

                           Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že postup OLAF je postihnutý vadami z viacerých aspektov, keďže voči pánovi Panzerimu nebola riadne uplatnená zásada kontradiktórnosti, že chýba záverečná vyšetrovacia správa a že celé vyšetrovanie OLAF bolo vedené v zjavnom rozpore s článkom 6 ods. 5 nariadenia (ES) 1999/1073, keďže bolo začaté 23. novembra 2009 a (údajne) skončilo len v júli 2012. Okrem toho OLAF nemal vzhľadom na nepatrný význam úkonov vyčítaných žalobcovi právomoc, čo taktiež vedie k porušeniu zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 55 ZFEÚ, článku 20 ZFEÚ a článku 24 ods. 4 ZFEÚ, na porušení podstatných formálnych náležitostí podľa článku 7 ods. 1 rozhodnutia Európskeho parlamentu č. 2005/684/ES (ktorým sa prijíma štatút poslancov Európskeho parlamentu).

                           —

                           Žalobca uvádza, že oznámenie č. 312 998 z 27. júla 2012 vydané generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu uvádzajúce len výhrady voči žalobcovi, bolo vypracované v anglickom jazyku. To predstavuje porušenie viacerých ustanovení Zmlúv, ako aj štatútu poslancov Európskeho parlamentu, ktorými sa má zabezpečiť každému občanovi Únie, vrátane poslancov Európskeho parlamentu, právo obracať sa ústne alebo písomne na všetky inštitúcie Únie v ich materinskom jazyku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí podľa článkov 62 a 68 rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu z 19. mája a 9. júla 2008; na porušení podstatných formálnych náležitostí podľa článku 14 ods. 2 pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu; na neexistencii aktu a na absolútnom nedostatku odôvodnenia.

                           —

                           V tomto ohľade žalobca tvrdí, že generálny tajomník neprijal (alebo mu prinajmenšom neoznámil) konečné rozhodnutie, na základe ktorého bol prijatý napadnutý platobný rozkaz. To má pravdepodobne za následok absolútny nedostatok odôvodenia, ak nie neexistenciu konečného aktu. Predpoklady pre uplatnenie článku 14 ods. 2 pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu nie sú preto splnené.


title: Vec C-186/09: Žaloba podaná 26. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/33

         Žaloba podaná 26. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-186/09)
   2009/C 180/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, P. Van den Wyngaert, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES (1) z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 21. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 373, s. 37.


title: Vec C-86/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/53

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-86/06) (1)

   (2006/C 326/112)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-421/10: Žaloba podaná 20. septembra 2010 — Cooperativa Vitivinícola Arousana/ÚHVT — Constantina Sotelo Ares (ROSALIA DE CASTRO)

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/61

         Žaloba podaná 20. septembra 2010 — Cooperativa Vitivinícola Arousana/ÚHVT — Constantina Sotelo Ares (ROSALIA DE CASTRO)
   (Vec T-421/10)
   ()
   2010/C 301/98
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega (Meaño, Španielsko) (v zastúpení: E. Sánchez-Quiñones González, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom: Constantina Sotelo Ares (Cambados, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. júla 2010 vo veci R 1804/2008-4,

               —

               nariadiť zápis ochrannej známky 5 635 867 ROSALIA DE CASTRO pre triedy 32, 33 a 35 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania a zrušiť povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania, ktorá bola uložená žalobkyni.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ROSALIA DE CASTRO“ pre tovary a služby tried 32, 33 a 35.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Constantina Sotelo Ares.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: španielska slovná ochranná známka „ROSALIA“ pre tovary a služby triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a námietke.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-12/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  12. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/17/ES — Technické požiadavky na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/7

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-12/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/17/ES - Technické požiadavky na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 11/11
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a S. Mortoni, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Bruni, splnomocnený zástupca, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprebratie v stanovenej lehote ustanovení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/17/ES z 8. februára 2006, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek (Ú. v. EÚ L 38, s. 40)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/17/ES z 8. februára 2006, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 prvého pododseku smernice 2006/17.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec F-8/14: Žaloba podaná 31. januára 2014 — ZZ/EIB

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/28

         Žaloba podaná 31. januára 2014 — ZZ/EIB
   (Vec F-8/14)
   2014/C 85/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Senes a L. Payot, avocats)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa žalobcovi zamietlo povýšenie z funkcie F do funkcie E

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie hodnotiaceho výboru z 23. októbra 2013,

               —

               zaviazať EIB na náhradu trov konania.


title: Vec C-95/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 22. februára 2010 — Strong Segurança SA/Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 22. februára 2010 — Strong Segurança SA/Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança
   (Vec C-95/10)
   2010/C 113/43
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Strong Segurança SA

      Žalovaná: Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 47 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 vykladať tak, že k 31. januáru 2006 je priamo uplatniteľný vo vnútroštátnych právnych predpisoch, takže priznáva jednotlivcom právo, ktoré môžu uplatniť voči portugalským správnym orgánom?

               2.

               Pokiaľ je odpoveď na prvú otázku kladná, je toto ustanovenie uplatniteľné na zákazky, ktorých predmetom sú služby uvedené v prílohe II B, bez ohľadu na ustanovenia článku 21 tejto smernice?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-408/14: Žaloba podaná 10. júna 2014 – Venatto Design/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/53

         Žaloba podaná 10. júna 2014 – Venatto Design/Komisia
   (Vec T-408/14)
   2014/C 253/70
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Venatto Design, SL (Toledo, Španielsko) (v zastúpení: A. López Gómez, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu (SEAF), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako jediných príjemcov údajnej pomoci a ako jediných povinných na jej vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o súlade súkromných zmlúv uzavretých medzi investormi a ďalšími subjektmi s právom, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-401/14, Duro Felguera SA/Komisia.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2005 v spojených veciach C-96/03 a C-97/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): A. Templeman proti Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (Poľnohospodárstvo — Boj proti slintačke a krívačke — Dočasné ochranné opatrenia prijaté na doplnenie opatrení stanovených smernicou 85/511/EHS — Právomoc členských štátov)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 10. marca 2005
   v spojených veciach C-96/03 a C-97/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): A. Templeman proti Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)

   (Poľnohospodárstvo - Boj proti slintačke a krívačke - Dočasné ochranné opatrenia prijaté na doplnenie opatrení stanovených smernicou 85/511/EHS - Právomoc členských štátov)
   (2005/C 115/05)
   Jazyk konania: holandčina
   V spojených veciach C-96/03 a C-97/03, predmetom ktorých sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) rozhodnutiami zo 7. januára 2003, doručenými Súdnemu dvoru 4. marca 2003, ktoré súvisia s konaniami: A. Templeman (C-96/03), manželia T. H. J. M. van Schaijk (C-97/03) proti Directeur van de Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil 10. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Keďže slintačka a krívačka je choroba, ktorá predstavuje vážne ohrozenie zvierat, článok 10 ods. 1 smernice Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 týkajúcej sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri Spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu priznáva členským štátom právomoc prijať doplňujúce opatrenia na boj proti tejto chorobe k opatreniam stanoveným smernicou Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia Spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky, zmenenou a doplnenou smernicou Rady 90/423/EHS z 26. júna 1990, najmä právomoc pristúpiť k usmrteniu zvierat susedného podniku alebo zvierat nachádzajúcich sa v určenom okruhu okolo podniku s nakazenými zvieratami.
   Takéto doplňujúce opatrenia musia byť prijaté pri dodržaní cieľov sledovaných platnou právnou úpravou Spoločenstva, najmä smernicou 85/511, zmenenou a doplnenou smernicou 90/423, všeobecných zásad práva Spoločenstva, akou je zásada primeranosti a oznamovacej povinnosti stanovenej v článku 10 ods. 1 smernice 90/425.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003


title: Vec C-407/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  12. júla 2012 — Government of Gibraltar/Európska komisia, Španielske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Odvolanie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región — Zaradenie do zoznamu lokality „Estrecho Oriental“ navrhovanej španielskou vládou, ktorá zahŕňa časť britských teritoriálnych vôd Gibraltáru a časť šíreho mora — Žaloba o neplatnosť — Návrh na čiastočné zrušenie — Oddeliteľnosť — Právo na obranu)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/20

         Uznesenie Súdneho dvora z 12. júla 2012 — Government of Gibraltar/Európska komisia, Španielske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-407/11 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región - Zaradenie do zoznamu lokality „Estrecho Oriental“ navrhovanej španielskou vládou, ktorá zahŕňa časť britských teritoriálnych vôd Gibraltáru a časť šíreho mora - Žaloba o neplatnosť - Návrh na čiastočné zrušenie - Oddeliteľnosť - Právo na obranu)
   2012/C 366/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Government of Gibraltar (v zastúpení: D. Vaughan, QC, M. Llamas, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a M. K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad a M. Muñoz Pérez, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 24. mája 2011, Government of Gibraltar/Komisia (T-176/09), ktorým Všeobecný súd vyhlásil za neprípustnú žalobu smerujúcu k čiastočnému zrušeniu rozhodnutia Komisie 2009/95/ES z 12. decembra 2008, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma druhý aktualizovaný zoznam lokalít európskeho významu v stredomorskom biogeografickom regióne [oznámené pod číslom K(2008) 8049], v rozsahu, v akom bola týmto rozhodnutím na návrh Španielska doplnená do zoznamu lokalita nazvaná „Estrecho Oriental“ (ES6120032), ktorá zahŕňa oblasť britských teritoriálnych vôd Gibraltáru a oblasť šíreho mora

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Government of Gibraltar je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec C-340/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Taliansko) – Carbotermo SpA, Consorzio Alisei/Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA (Smernica 93/36/EHS — Verejné zmluvy na dodanie tovaru — Uzavretie zmluvy bez vyhlásenia verejného obstarávania — Uzavretie zmluvy s podnikom, v ktorom má verejný obstarávateľ majetkovú účasť)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Taliansko) – Carbotermo SpA, Consorzio Alisei/Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA
   (Vec C-340/04) (1)

   (Smernica 93/36/EHS - Verejné zmluvy na dodanie tovaru - Uzavretie zmluvy bez vyhlásenia verejného obstarávania - Uzavretie zmluvy s podnikom, v ktorom má verejný obstarávateľ majetkovú účasť)
   (2006/C 165/09)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Carbotermo SpA, Consorzio Alisei

      Žalovaní: Comune di Busto Arsizio, AGESP SpA

      Vedľajší účastník: Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Výklad smernice Rady 93/36EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 110) a článku 13 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupy verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 199, s. 84; Mim. vyd. 06/002, s. 194) – Priame uzavretie zmluvy na dodávku a rozvod palív a prevádzku vykurovania vo vykurovacích zariadeniach budov patriacich obci – Uzavretie zmluvy s akciovou spoločnosťou, ktorej základné imanie je vo vlastníctve inej akciovej spoločnosti, ktorej väčšinovým vlastníkom je obec
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru nepripúšťa priame uzavretie zmluvy na dodanie tovaru a poskytnutie služieb, v ktorej hodnota dodania tovaru prevyšuje hodnotu služieb, s akciovou spoločnosťou, ktorej predstavenstvo disponuje širokými právomocami pri riadení spoločnosti, ktoré môže vykonávať nezávisle, a ktorej základné imanie je v súčasnosti úplne vo vlastníctve inej akciovej spoločnosti, ktorej väčšinovým vlastníkom je zase verejný obstarávateľ.

               2.

               Pri posudzovaní podmienky neaplikovateľnosti smernice 93/36, ktorá spočíva v tom, že podnik, s ktorým bola priamo uzavretá zmluva na dodanie tovaru, musí vykonávať podstatnú časť svojej činnosti s územným samosprávnym celkom, ktorý ho vlastní, nemožno uplatniť článok 13 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore.

               3.

               Nato, aby sa s cieľom rozhodnúť o aplikovateľnosti smernice 93/36 dalo posúdiť, či určitý podnik vykonáva podstatnú časť svojej činnosti s územným samosprávnym celkom, ktorý ho vlastní, treba vziať do úvahy všetky činnosti, ktoré tento podnik vykonáva na základe uzavretia zmluvy s verejným obstarávateľom, a to nezávisle od toho, kto ho za túto činnosť odmeňuje, či už je to samotný verejný obstarávateľ, alebo užívateľ poskytovaných plnení, pričom je irelevantné, na akom území sa daná činnosť vykonáva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec T-317/10 P: Odvolanie podané 18. júla 2011 : L proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 7. júla 2010 v spojených veciach F-116/07, F-13/08 a F-31/08, L/Európsky parlament

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/24

         Odvolanie podané 18. júla 2011: L proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 7. júla 2010 v spojených veciach F-116/07, F-13/08 a F-31/08, L/Európsky parlament
   (Vec T-317/10 P)
   2011/C 340/51
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: L (Luxemburg, Luxemburské veľkovojvodstvo) (v zastúpení: A. Sèbe a V. Sviderskis, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu zo 7. júla 2010 v spojených veciach F-116/07, F-13/08 a F-31/08, L/Európsky parlament,

               —

               potvrdil ako dôvodné v celom rozsahu alebo sčasti žalobné návrhy uvádzané odvolateľom v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza osem odvolacích dôvodov.

               1.

               V prvom odvolacom dôvode sa namieta nesprávny výklad pojmu „rozhodnutie prijaté v reakcii na sťažnosť“ („décision prise en réponse à la réclamation“). Podľa názoru odvolateľa, rozhodnutie prijaté 10. júla 2007 orgánom Európskeho parlamentu s právomocou uzatvárať pracovné zmluvy (ďalej len „AECE“) bolo nesprávne považované za nové rozhodnutie o prepustení odvolateľa a nahrádzajúce prvé rozhodnutie o prepustení, keďže neobnovilo situáciu existujúcu pred prijatím prvého rozhodnutia.

               2.

               Druhý odvolací dôvod sa týka neprípustnosti rozhodnutia AECE z 13. februára 2008, ktorým bola zamietnutá druhá sťažnosť odvolateľa, z dôvodu, že odvolateľ neobdržal toto rozhodnutie až do 27. februára 2008, teda po podaní jeho tretej žaloby, 25. februára 2008.

               3.

               Tretím odvolacím dôvodom sa namieta porušenie práva obhajoby. Podľa názoru odvolateľa, záver Súdu pre verejnú službu, že táto zásada sa neuplatňuje na prípad, keď bola ukončená zmluva s dočasným zamestnancom založená na vzájomnej dôvere, je v rozpore s judikatúrou súdov Európskej únie a stanoviskami Medzinárodnej organizácie práce.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod uvádza, že Súd pre verejnú službu nesprávne posúdil dôsledky porušenia článku 10 vnútorných pravidiel Parlamentu [pre prijímanie úradníkov a iných pracovníkov] konštatovaním, že rozhodnutie o prepustení nemôže byť zrušené z dôvodu porušenia povinnosti predchádzajúceho oznámenia Výboru zamestnancov.

               5.

               Piaty odvolací dôvod uvádza porušenie zásady nestrannosti.

               6.

               Šiestym odvolacím dôvodom sa namieta porušenie povinnosti odôvodnenia, keďže podľa názoru odvolateľa, rozhodnutie z 10. júla 2007 nie je nijako odôvodnené.

               7.

               Siedmy odvolací dôvod uvádza porušenie práva na účinný súdny opravný prostriedok, vzhľadom na skutočnosť, že Súd pre verejnú službu rozhodol, že nie je príslušný pre posúdenie správnosti a závažnosti dôvodov pre prepustenie.

               8.

               Ôsmy odvolací dôvod uvádza, že došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, keďže prepustenie odvolateľa nebolo odôvodnené skutkovými dôkazmi.


title: Vec C-94/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret — Dánsko) — Danfoss A/S, Sauer-Danfoss ApS/Skatteministeriet (Nepriame dane — Spotrebné dane z minerálnych olejov — Nezlučiteľnosť s právom Únie — Nevrátenie spotrebnej dane kupujúcim výrobkov, na ktorých bola daň presunutá)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret — Dánsko) — Danfoss A/S, Sauer-Danfoss ApS/Skatteministeriet
   (Vec C-94/10) (1)

   (Nepriame dane - Spotrebné dane z minerálnych olejov - Nezlučiteľnosť s právom Únie - Nevrátenie spotrebnej dane kupujúcim výrobkov, na ktorých bola daň presunutá)
   2011/C 362/08
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Danfoss A/S, Sauer-Danfoss ApS

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vestre Landsret — Výklad práva Únie v oblasti plnenia bez právneho dôvodu a podmienok na náhradu škody spôsobenej jednotlivcom — Spotrebná daň vybraná v rozpore s harmonizovaným režimom spotrebných daní zavedeným smernicami Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179) a 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii daňových sadzieb spotrebných daní z minerálneho oleja (Ú. v. ES L 316, s. 12) — Protiprávne zaplatená spotrebná daň olejárskymi spoločnosťami, ktoré predali minerálny olej podliehajúci spotrebnej dani za cenu, do ktorej bola započítaná spotrebná daň — Zamietnutie vrátenia spotrebnej dane zo strany štátu kupujúcim z dôvodu, že nezaplatili daň štátu — Zamietnutie žiadosti o náhradu škody spôsobenej kupujúcim protiprávnou spotrebnou daňou z dôvodu neexistencie priamej škody a príčinnej súvislosti medzi porušením povinnosti štátu a utrpenou škodou

      Výrok rozsudku

   Pravidlá práva Únie sa musia vykladať v tom zmysle, že:

               1.

               členský štát môže zamietnuť žiadosť kupujúceho o vrátenie neoprávnene vybratej dane, na ktorého bolo presunuté daňové bremeno, z dôvodu, že daň daňovým orgánom neodviedol tento kupujúci, za predpokladu, že tento kupujúci môže na základe vnútroštátneho práva podať podľa občianskeho práva žalobu o vydanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu proti tejto zdaniteľnej osobe a že vrátenie neoprávnene vybratej dane touto zdaniteľnou osobou nie je prakticky nemožné alebo nadmerne ťažké;

               2.

               členský štát môže zamietnuť z dôvodu neexistencie priamej príčinnej súvislosti medzi výberom neoprávnene vybratej dane, ktorú zdaniteľná osoba presunula na kupujúceho, a spôsobenou škodou žiadosť o náhradu škody podanú kupujúcim za predpokladu, že kupujúci môže na základe vnútroštátneho práva vyžadovať náhradu škody od zdaniteľnej osoby a že náhrada škody spôsobená kupujúcemu touto zdaniteľnou osobou nie je prakticky nemožná alebo nadmerne ťažká.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-311/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Gerechtshof te Amsterdam zo dňa 28. júna 2004 vo veci B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/3

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Gerechtshof te Amsterdam zo dňa 28. júna 2004 vo veci B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam
   (Vec C-311/04)
   (2004/C 239/04)
   Uznesením Gerechtshof te Amsterdam (Krajský odvolací súd v Amsterdame, Holandské kráľovstvo) zo dňa 28. júna 2004, podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht proti Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 22. júla 2004.
   Gerechtshof te Amsterdam žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je dodatočná poznámka (ES) 1 ku kapitole 10 Spoločného colného sadzobníka, stanovená v nariadení Rady (EHS) č. 2658/87 (1) z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, platná v tom rozsahu ako uvádza iné požiadavky ohľadom na výraz „Semi-milled rice“, ako tie, ktoré sú ustanovené vo vysvetlivke Rady pre colnú spoluprácu pod číslom 1006 harmonizovaného systému?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, je možné, aby sa subjekt práva odvolal na dobrú vieru podľa štvrtého pododseku článku 220 odsek 2 initio a písmeno b) Spoločného colného poriadku, keď uvedený subjekt poznal, alebo mal poznať dodatočnú poznámku (ES) 1 initio a písmeno f) ku kapitole 10 NC, ale nevedel alebo mal aspoň mohol mať pochybnosti o tom, či táto poznámka bola platná vzhľadom na rôzny opis uvedený vo vysvetlivke Rady pre colnú spoluprácu pod číslom 1006 harmonizovaného systému?

      (1)  Ú. v. ES L 256 zo 7. 9. 1987, s. 1.


title: Vec T-106/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2017 – zero/EUIPO – Hemming (ZIRO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ZIRO — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie zero — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2017 – zero/EUIPO – Hemming (ZIRO)
   (Vec T-106/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ZIRO - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie zero - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 086/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: zero Holding GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Vuijst a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Oliver Hemming (Cadbury, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. januára 2016 (vec R 71/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania, ktorého účastníkmi boli zero Holding a p. Hemming

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. januára 2016 (vec R 71/2015-5) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec T-181/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Nürburgring/ÚHVT – Biedermann (Nordschleife) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Nordschleife — Skoršia národná slovná ochranná známka Management by Nordschleife — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/44

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Nürburgring/ÚHVT – Biedermann (Nordschleife)
   (Vec T-181/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Nordschleife - Skoršia národná slovná ochranná známka Management by Nordschleife - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/53)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nürburgring GmbH (Nürburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Viefhues a C. Giersdorf, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lutz Biedermann (Villingen-Schwenningen, Nemecko) (v zastúpení: A. Jacob a M. Ziliox, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. januára 2014 (vec R 163/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom Lutzom Biedermannom a spoločnosťou Nürburgring GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nürburgring GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec C-472/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) 16. septembra 2011 — Banif Plus Bank Zrt./Csipai Csaba a Csipai Viktória

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) 16. septembra 2011 — Banif Plus Bank Zrt./Csipai Csaba a Csipai Viktória
   (Vec C-472/11)
   2011/C 370/26
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Banif Plus Bank Zrt.

      Žalovaní: Csaba Csipai, Viktória Csipai

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s článkom 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) postup vnútroštátneho súdu, ktorý keď bez toho, aby to navrhovali účastníci konania zistí, že niektorá zo zmluvných podmienok má nekalú povahu, informuje účastníkov konania, že považuje štvrtú vetu bodu 29 všeobecných zmluvných podmienok zmluvy o pôžičke uzatvorenej medzi účastníkmi konania za neplatnú? Neplatnosť sa zakladá na rozpore s právnou normou, ktorou je § 1 ods. 1 písm. c) a ods. 2 písm. j) nariadenia vlády č. 18/1999.

               2.

               Je v súvislosti s prvou otázkou odôvodnené vyzvať účastníka konania, aby sa vyjadril k uvedenej zmluvnej podmienke, aby bolo možné vyvodiť dôsledky jej prípadného nekalého charakteru a aby došlo k splneniu cieľov uvedených v článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS?

               3.

               Je v súvislosti s vyššie uvedenými okolnosťami pri skúmaní nekalej zmluvnej podmienky odôvodnené preskúmať všetky podmienky zmluvy, alebo sa majú preskúmať výlučne len tie podmienky, na ktorých zakladá svoj nárok strana, ktorá uzatvorila zmluvu so spotrebiteľom?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-197/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado [Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Režim jednotnej platby — Nároky na platbu zo štátnej rezervy — Podmienky poskytnutia — Poľnohospodári začínajúci s poľnohospodárskou činnosťou — Hypotetická povaha prejudiciálnej otázky — Neprípustnosť]

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado
   (Vec C-197/10) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Režim jednotnej platby - Nároky na platbu zo štátnej rezervy - Podmienky poskytnutia - Poľnohospodári začínajúci s poľnohospodárskou činnosťou - Hypotetická povaha prejudiciálnej otázky - Neprípustnosť)
   2011/C 319/13
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Unio de Pagesos de Catalunya

      Žalovaná: Administración del Estado

      za účasti: Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo — Výklad článku 42 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269), a článku 22 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, s. 1) — Integrovaný systém riadenia a kontroly niektorých režimov podpôr Spoločenstva — Režim jednotnej platby — Neposkytnutie podpory v určitých situáciách — Mladí poľnohospodári

      Výrok rozsudku

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) rozhodnutím z 18. marca 2010, je neprípustný z dôvodu hypotetickej povahy prejudiciálnej otázky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.