title: Vec C-128/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho do Porto (Portugalsko) 8. marca 2012 — Sindicato dos Bancários do Norte y otros/BPN — Banco Português de Negócios, S.A.

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho do Porto (Portugalsko) 8. marca 2012 — Sindicato dos Bancários do Norte y otros/BPN — Banco Português de Negócios, S.A.
   (Vec C-128/12)
   2012/C 151/35
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal do Trabalho do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo

      Odporca: BPN — Banco Português de Negócios, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa zásada rovnosti zaobchádzania, z ktorej je odvodený zákaz diskriminácie, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na zamestnancov vo verejnom sektore?

               2.

               Je znižovanie miezd zo strany štátu na základe citovaného zákona o všeobecnom štátnom rozpočte na rok 2011, ktoré sa vzťahuje len na zamestnancov pôsobiacich v štátnom alebo verejnom podnikateľskom sektore, v rozpore so zásadou zákazu akejkoľvek diskriminácie, keďže predstavuje diskrimináciu z dôvodu verejnej povahy pracovnoprávneho vzťahu?

               3.

               Má sa právo na pracovné podmienky, ktoré zohľadňujú dôstojnosť, ako je uvedené v citovanom článku 31 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (1), vykladať v tom zmysle, že zahŕňa zákaz znižovania miezd bez súhlasu pracovníka za predpokladu, že nedôjde k úprave pracovnej zmluvy?

               4.

               Má sa právo na pracovné podmienky, ktoré zohľadňujú dôstojnosť, ako je uvedené v citovanom článku 31 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že zahŕňa právo na primeranú odmenu, ktorá pracovníkom a ich rodinám zabezpečí uspokojivú životnú úroveň?

               5.

               Keď zníženie mzdy nepredstavuje jediné možné opatrenie potrebné a nevyhnutné na ozdravenie verejných financií v čase vážnej hospodársko-finančnej krízy krajiny, je takéto zníženie v rozpore s právom uvedeným v článku 31 ods. 1 Charty základných práv EÚ tým, že ohrozuje životnú úroveň a finančné záväzky pracovníkov a ich rodín, ktoré im vznikli pred znížením mzdy?

               6.

               Pokiaľ takéto zníženie miezd zo strany Portugalska nebolo plánované a pracovníci ho ani neočakávali, je to v rozpore so zásadou pracovných podmienok, ktoré zohľadňujú dôstojnosť?

      (1)  Ú. v. ES 2000 C 364, s. 1.


title: Vec T-455/16 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. marca 2017 – Fernández González/Komisia („Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Prijímanie do zamestnania — Prijímanie dočasných zamestnancov na stále pracovné miesta — Námietka nezákonnosti — Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. marca 2017 – Fernández González/Komisia
   (Vec T-455/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Prijímanie do zamestnania - Prijímanie dočasných zamestnancov na stále pracovné miesta - Námietka nezákonnosti - Nesprávne právne posúdenie“))
   (2017/C 144/56)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Elia Fernández González (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld a É. Boigelot, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne D. Waelbroeck a A. Duron, neskôr A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudca) zo 14. júna 2016, Fernández González/Komisia (F-121/15, EU:F:2016:128) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudca) zo 14. júna 2016, Fernández González/Komisia (F-121/15, EU:F:2016:128) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia na nové konanie pred inou komorou Všeobecného súdu, než je komora rozhodujúca o tomto odvolaní.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-353/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 22. júna 2016 – MP/Secretary of State for the Home Department

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 22. júna 2016 – MP/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-353/16)
   (2016/C 326/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: MP

      Odporkyňa: Secretary of State for the Home Department

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa článok 2 písm. e) v spojení s článkom 15 písm. b) smernice Rady 2004/83/ES (1) na reálne riziko vážneho bezprávia na fyzickom alebo duševnom zdraví žiadateľa v prípade jeho návratu do krajiny pôvodu, ak je toto bezprávie dôsledkom predchádzajúceho mučenia alebo neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania, za ktoré bola zodpovedná táto krajina pôvodu?

      (1)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, 2004, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96).


title: Vec T-749/15: Žaloba podaná 21. decembra 2015 – Nausicaa Anadyomène a Banque d’Escompte/ECB

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/39

         Žaloba podaná 21. decembra 2015 – Nausicaa Anadyomène a Banque d’Escompte/ECB
   (Vec T-749/15)
   (2016/C 068/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Nausicaa Anadyomène SAS (Paríž, Francúzsko) a Banque d’Escompte (Paríž) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Tymen, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil ich žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         a v dôsledku toho:

               —

               určil, že žalovaná je v zmysle článku 340 ZFEÚ zodpovedná za pochybenia, ku ktorým došlo v rámci jej menovej politiky týkajúcej sa gréckych pohľadávok,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu spôsobenej škody, vyhodnotenej na 10 901 448,38 eur pre spoločnosť Nausicaa, s možnosťou úpravy, a 239 058,84 eur pre Banque d’Escompte,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na dostatočne vážnych pochybeniach, ktorých sa dopustila ECB. Tento dôvod sa skladá z troch častí:

                           —

                           prvá časť sa týka porušenia zásady právnej istoty a zásady dodržiavania legitímnej dôvery,

                           —

                           druhá časť sa týka porušenia zásady rovnosti zaobchádzania a zásady zákazu diskriminácie a porušenia článkov 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“),

                           —

                           tretia časť sa týka porušenia zásady riadnej správy vecí verejných, porušenia článku 41 Charty a porušenia povinnosti náležitej starostlivosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na škode spôsobenej žalobkyniam a príčinnej súvislosti medzi nesprávnym konaním ECB a touto škodou.


title: Vec C-138/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM)/Zürs.net Betriebs GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti — Smernica 2001/29/ES — Právo týkajúce sa verejného prenosu diel — Článok 3 ods. 1 — Výnimky a obmedzenia — Článok 5 ods. 3 písm. o) — Šírenie televízneho vysielania prostredníctvom miestnej káblovej siete — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca výnimky pre zariadenia umožňujúce prístup pre maximálne 500 predplatiteľov ako aj pre retransmisiu verejného rozhlasového alebo televízneho vysielania v tuzemsku)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/12

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM)/Zürs.net Betriebs GmbH
   (Vec C-138/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti - Smernica 2001/29/ES - Právo týkajúce sa verejného prenosu diel - Článok 3 ods. 1 - Výnimky a obmedzenia - Článok 5 ods. 3 písm. o) - Šírenie televízneho vysielania prostredníctvom miestnej káblovej siete - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca výnimky pre zariadenia umožňujúce prístup pre maximálne 500 predplatiteľov ako aj pre retransmisiu verejného rozhlasového alebo televízneho vysielania v tuzemsku))
   (2017/C 151/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM)

      Žalovaná: Zürs.net Betriebs GmbH

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti a článok 11 bis Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel z 9. septembra 1886 v znení vyplývajúcom z Parížskeho aktu z 24. júla 1971 zmenenom a doplnenom 28. septembra 1979 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava v spore vo veci samej, podľa ktorej požiadavke získať súhlas autora na základe výlučného práva týkajúceho sa verejného prenosu nepodlieha súbežný, úplný a nezmenený prenos rozhlasového alebo televízneho vysielania tuzemskej vysielajúcej organizácie prostredníctvom káblov v tuzemsku, pokiaľ tento prenos predstavuje iba technický spôsob prenosu a bol zohľadnený autorom diela pri udeľovaní súhlasu s pôvodným prenosom, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
   Článok 5 smernice 2001/29, a najmä odsek 3 písm. o) tohto článku, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava uvedená v spore vo veci samej, podľa ktorej požiadavke získať súhlas autora na základe výlučného práva týkajúceho sa verejného prenosu nepodlieha rozhlasové alebo televízne vysielanie prostredníctvom spoločného anténového zariadenia, ak na toto anténové zariadenie nie je napojených viac ako 500 predplatiteľov, a že sa preto takáto právna úprava musí uplatňovať v súlade s článkom 3 ods. 1 tejto smernice, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec C-419/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze (Česká republika) 10. augusta 2011 — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze (Česká republika) 10. augusta 2011 — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter
   (Vec C-419/11)
   2011/C 311/36
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Městský soud v Praze

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Česká spořitelna, a.s.

      Žalovaný: Gerald Feichter

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné pojem veci týkajúce sa zmluvy uzavretej spotrebiteľom na účely, ktoré nie je možné považovať za súčasť jeho podnikania alebo povolania, použitý v článku 15 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) vykladať tak, že zahŕňa i nároky z vlastnej zmenky vydanej v neúplnej podobe, uplatnené remitentom voči zmenkovému ručiteľovi za vystaviteľa zmenky?

               2.

               Či už je odpoveď na prvú otázku kladná alebo záporná, je možné pojem zmluvné veci obsiahnutý v článku 5 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 vykladať takým spôsobom, že s ohľadom výlučne na obsah zmenkovej listiny ako takej zahŕňa i nároky z vlastnej zmenky vydanej v neúplnej podobe, uplatnené remitentom voči zmenkovému ručiteľovi za vystaviteľa zmenky?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec T-45/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2007 – Riva Acciaio/Komisia ( Kartely — Výrobcovia tyčí na výstuž do betónu — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 65 UO — Rozhodnutie založené na Zmluve ESUO po skončení platnosti tejto zmluvy — Nedostatok právomoci Komisie )

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2007 – Riva Acciaio/Komisia
   (Vec T-45/03) (1)

   („Kartely - Výrobcovia tyčí na výstuž do betónu - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 65 UO - Rozhodnutie založené na Zmluve ESUO po skončení platnosti tejto zmluvy - Nedostatok právomoci Komisie“)
   (2007/C 297/74)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Riva Acciaio SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: A. Pappalardo, M. Merola, M. Pappalardo a F. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a A. Whelan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Manzini, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia a M. Fiorilli, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2002)5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002, týkajúceho sa konania o uplatnení článku 65 UO [neoficiálny preklad] (COMP/37.956 – Tyče na výstuž do betónu)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2002)5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002 týkajúce konania o uplatnení článku 65 UO [neoficiálny preklad] (COMP/37.956 – Tyče na výstuž do betónu) sa zrušuje voči Riva Acciaio SpA.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Riva Acciaio SpA.

               3.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec T-560/10: Žaloba podaná 10. decembra 2010 — Nencini/Parlament

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/17

         Žaloba podaná 10. decembra 2010 — Nencini/Parlament
   (Vec T-560/10)
   2011/C 38/31
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Riccardo Nencini (Florencia, Taliansko) (v zastúpení: F. Bertini, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 7. októbra 2010 určené Riccardovi Nencinimu a oznámenie generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie č. 315653 z 13. októbra 2010 týkajúce sa „Vrátenia neoprávnených platieb vo vzťahu k príspevkom na pokrytie nákladov, ktoré vznikli počas výkonu parlamentnej funkcie, a na náhradu cestovných výdavkov — rozhodnutie o vymáhaní“, ako aj nasledujúce akty, ktoré sú predmetom predchádzajúcej žaloby prebiehajúcej na Všeobecnom súde pod označením T-431/10: rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 16. júla 2010 určené žalobcovi a prípadne akékoľvek akty predchádzajúce, prepojené a prijaté po napadnutom rozhodnutí; oznámenie generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie č. 312331 zo 4. augusta 2010 určené Riccardovi Nencinimu a predchádzajúce, prepojené a následné akty,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie a vrátiť ho generálnemu tajomníkovi Európskeho parlamentu na opätovné a spravodlivé určenie spornej sumy,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto veci je žalobca rovnaký ako vo veci T-431/10 Nencini/Parlament (1).
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva podobných žalobných dôvodov a tvrdení ako vo vyššie uvedenej veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, s. 40.


title: Vec T-520/13: Žaloba podaná 25. septembra 2013 — Philip Morris Benelux/Komisia

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/65

         Žaloba podaná 25. septembra 2013 — Philip Morris Benelux/Komisia
   (Vec T-520/13)
   2013/C 344/120
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Philip Morris Benelux (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: K. Nordlander, advokát, a P. Harrison, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté generálnym tajomníkom Európskej komisie z 15. júla 2013 (ďalej len „napadnuté opatrenie“), ktorým Komisia zamietla žiadosť o prístup žalobcu k správe o posúdení vplyvu, ktorá je pripojená k návrhu zmeny smernice Komisie o tabakových výrobkoch.

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že prijatím napadnutého opatrenia sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila článok 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1), keď sa domnievala a dospela k záveru, že prvý a druhý pododsek článku 4 ods. 3 uvedeného nariadenia (ktoré sa vzájomne vylučujú) sa môžu uplatniť zároveň na tie isté skutkové okolnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že prijatím napadnutého opatrenia Komisia porušila článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001, keď dospela k záveru, že úzka a obmedzená výnimka uvedená v tomto pododseku odôvodňuje jej odmietnutie zverejniť všetky požadované dokumenty.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že prijatím napadnutého opatrenia Komisia porušila článok 4 ods. 3 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001, pretože požadované dokumenty nemajú povahu stanovísk, a teda sa na ne nevzťahuje výnimka stanovená v článku 4 ods. 3 druhom pododseku daného nariadenia. Navyše zverejnenie dokumentu nemohlo vážne narušiť rozhodovací proces orgánu, a tiež existoval prevažujúci verejný záujem na zverejnení požadovaných dokumentov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003 s. 331).


title: Vec C-338/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Druhá smernica 77/91/EHS — Články 29 a 42 — Akciové spoločnosti — Zvýšenie imania — Prednostné právo na upísanie akcií a dlhopisy prevoditeľné na akcie — Zrušenie — Ochrana akcionárov — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-338/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Druhá smernica 77/91/EHS - Články 29 a 42 - Akciové spoločnosti - Zvýšenie imania - Prednostné právo na upísanie akcií a dlhopisy prevoditeľné na akcie - Zrušenie - Ochrana akcionárov - Rovnosť zaobchádzania)
   (2009/C 44/05)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Poľská republika (v zastúpení: E. Ośniecka-Tamecka, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: M. J. Heliskoski, splnomocnený zástupca), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Stratford, barrister)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 29 a 42 druhej smernice Rady 77/91 EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 Zmluvy, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení (Ú. v. ES L 26, 31. 1. 1977, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 8) – Nezabezpečenie ochrany menšinových akcionárov
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že:

                           —

                           priznalo prednostné právo na upísanie akcií v prípade zvyšovania základného imania upisovaného peňažnými vkladmi nielen akcionárom, ale aj majiteľom dlhopisov prevoditeľných na akcie,

                           —

                           priznalo prednostné právo na upísanie dlhopisov prevoditeľných na akcie nielen akcionárom, ale aj majiteľom dlhopisov prevoditeľných na akcie vydaných v predchádzajúcich emisiách, a

                           —

                           nestanovilo, že valné zhromaždenie môže rozhodnúť o vylúčení prednostného práva na upísanie dlhopisov prevoditeľných na akcie,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 29 druhej smernice Rady 77/91/EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku [48] Zmluvy, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť tri štvrtiny trov konania. Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť štvrtinu trov konania.

               4.

               Poľská republika, Fínska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec T-34/17: Žaloba podaná 20. januára 2017 – Skyleader/EUIPO – Sky International (SKYLEADER)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/37

         Žaloba podaná 20. januára 2017 – Skyleader/EUIPO – Sky International (SKYLEADER)
   (Vec T-34/17)
   (2017/C 078/51)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Skyleader a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (v zastúpení K. Malmstedt, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sky International AG (Zug, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „SKYLEADER“ – ochranná známka Európskej únie č. 6 347 827.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2016 vo veci R 805/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie č. 11084 C zrušovacieho oddelenia a napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a spoločnosti Sky International povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie práva Európskej únie a podstatných procesných ustanovení práva Európskej únie,

               —

               porušenie zásady riadnej správy vecí verejných,

               —

               porušenie pravidla 45 ods. 5 nariadenia č. 2868/95.


title: Vec C-154/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 15. marca 2016 – VAS „Latvijas dzelzceļš“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 15. marca 2016 – VAS „Latvijas dzelzceļš“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-154/16)
   (2016/C 191/18)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VAS „Latvijas dzelzceļš“

      Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 203 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (1) z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že sa uplatní, pokiaľ sa colnému úradu určenia pri colnom režime vonkajší tranzit nepredloží úplný tovar, a to aj v prípade, ak sa náležite preukáže zničenie tovaru a jeho nenahraditeľná strata?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, môže byť náležité preukázanie zničenia tovaru a v dôsledku toho skutočnosť, že sa vylúči vstup tovaru do hospodárskeho obehu členského štátu, dôvodom na uplatnenie článku 204 ods. 1 písm. a) a článku 206 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, pričom do výpočtu colného dlhu sa nezahrnie hodnota tovaru zničeného v čase, keď sa tovar nachádzal v colnom režime vonkajší tranzit?

               3.

               Ak článok 203 ods. 1, článok 204 ods. 1 písm. a) a článok 206 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, možno vykladať v tom zmysle, že z množstva tovaru zničeného v čase, keď sa tovar nachádzal v colnom režime vonkajší tranzit, sa zaplatí dovozné clo, možno článok 2 ods. 1 písm. d), článok 70 a článok 71 smernice Rady 2006/112/ES (2) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že spolu s dovozným clom treba v takom prípade zaplatiť aj daň z pridanej hodnoty, aj keď sa vylúči skutočný vstup tovaru do hospodárskeho obehu členského štátu?

               4.

               Má sa článok 96 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že hlavný zodpovedný vždy zodpovedá za zaplatenie tohto colného dlhu, ktorý vznikne v colnom režime vonkajší tranzit, bez ohľadu na to, či si dopravca splnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedeného článku 96 ods. 2?

               5.

               Majú sa článok 94 ods. 1, článok 96 ods. 1 a článok 213 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že colná správa členského štátu má povinnosť určiť, že všetky osoby, ktoré v danom prípade možno v súlade s ustanoveniami colného kódexu považovať za zodpovedné za colný dlh spolu s hlavným zodpovedným, sú spoločne a nerozdielne zodpovedné?

               6.

               Ak je odpoveď na predchádzajúcu otázku kladná a ak právne predpisy členského štátu vo všeobecnosti viažu povinnosť zaplatiť daň z pridanej hodnoty za dovoz tovaru na postup, v ktorom sa umožní prepustenie tovaru do colného režimu voľného obehu, majú sa články 201, 202 a 205 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že členský štát má povinnosť určiť, že všetky osoby, ktoré v danom prípade možno v súlade s ustanoveniami nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, považovať za zodpovedné za colný dlh, sú spoločne a nerozdielne zodpovedné za zaplatenie dane z pridanej hodnoty?

               7.

               Ak je odpoveď na piatu alebo šiestu otázku kladná, možno článok 96 ods. 1 a článok 213 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, a články 201, 202 a 205 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak colný úrad členského štátu omylom neuplatnil na niektorú z osôb, ktoré sú zodpovedné spolu s hlavným zodpovedným, spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť za colný dlh, táto skutočnosť by mohla sama osebe odôvodniť zánik zodpovednosti hlavného zodpovedného za colný dlh?

      (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Spojené veci T-292/14 a T-293/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Cyprus/ÚHVT (XAΛΛOYMI a HALLOUMI) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihlášky slovných ochranných známok Spoločenstva XAΛΛOYMI a HALLOUMI — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/52

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Cyprus/ÚHVT (XAΛΛOYMI a HALLOUMI)
   (Spojené veci T-292/14 a T-293/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihlášky slovných ochranných známok Spoločenstva XAΛΛOYMI a HALLOUMI - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 398/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, a V. Marsland, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti dvom rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. februára 2014 (vec R 1849/2013-4 a vec R 1503/2013-4), ktoré sa týkajú prihlášok slovného označenia XAΛΛOYMI a slovného označenia HALLOUMI ako ochranných známok Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cyperská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Vec C-613/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Alcobendas (Španielsko) 20. novembra 2015 – Ibercaja Banco S.A.U./José Cortés González

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas (Španielsko) 20. novembra 2015 – Ibercaja Banco S.A.U./José Cortés González
   (Vec C-613/15)
   (2016/C 048/23)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ibercaja Banco S.A.U.

      Žalovaný: Cortés González

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1, článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 ustanoveniam vnútroštátneho práva, akým je článok 114 Ley Hipotecaria (zákon o hypotékach), ktorý vnútroštátnemu súdu umožňuje, aby pri posúdení nekalosti zmluvnej podmienky stanovujúcej úroky z omeškania iba overil, či dohodnutá úroková sadzba trojnásobne prekračuje zákonnú úrokovú sadzbu, a neumožňuje zohľadniť ďalšie okolnosti?

               2.

               Bránia článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1, článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS z 5. apríla 1993 ustanoveniam vnútroštátneho práva, akým je článok 693 LEC, ktorý umožňuje požadovať predčasné splatenie celej pôžičky pri nezaplatení troch mesačných splátok bez toho, aby sa zohľadnili iné faktory ako trvanie alebo výška pôžičky alebo akékoľvek iné relevantné dôvody, a ktorý navyše podmieňuje možnosť vyhnúť sa účinkom uvedenej predčasnej splatnosti vôľou veriteľa, okrem prípadu, že hypotékou je zaťažená nehnuteľnosť, ktorú sám využíva?

               3.

               Je štvrté prechodné ustanovenie zákona 1/2013 v rozpore s judikatúrou Cofidis (2)?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

      (2)  Vec V-473/00 EU:C:2002:705.


title: Vec C-361/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 4. septembra 2006 – Feinchemie Schwebda GmbH a Bayer CropScience AG/College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, vedľajší účastník konania: Agrichem B.V.

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 4. septembra 2006 – Feinchemie Schwebda GmbH a Bayer CropScience AG/College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, vedľajší účastník konania: Agrichem B.V.
   (Vec C-361/06)
   (2006/C 294/40)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Feinchemie Schwebda GmbH a Bayer CropScience AG

      Žalovaný: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Vedľajší účastník: Agrichem B.V.
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 4 ods. 1 smernice 2002/37/ES (1) vykladať tak, že toto ustanovenie nezaväzuje členské štáty, aby pred 1. septembrom 2003 zrušili povolenie na prípravok na ochranu rastlín, ktorý obsahuje etofumezát z dôvodu, že držiteľ povolenia nemá ani dokumenty, ktoré spĺňajú požiadavky prílohy II smernice 91/414/EHS (2), ani nemá prístup k takýmto dokumentom?

      (1)  Smernica Komisie 2002/37/ES z 3. mája 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť etofumezát ako účinnú látku (Ú. v. ES L 117, s. 10).

      (2)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1).


title: Vec T-196/17: Žaloba podaná 27. marca 2017 – Naftogaz of Ukraine/Komisia

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/45

         Žaloba podaná 27. marca 2017 – Naftogaz of Ukraine/Komisia
   (Vec T-196/17)
   (2017/C 151/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NJSC Naftogaz of Ukraine (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: D. Mjaaland, A. Haga, P. Grzejszczak, a M. Krakowiak, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2016) 6950 z 28. októbra 2016 o preskúmaní výnimky pre Ostseepipeline-Anbindungsleitung z povinnosti uplatniť zásadu prístupu tretích osôb a úpravu taríf povolenej na základe smernice 2003/55/ES, a

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie Komisie z roku 2016 je neplatné z dôvodu nedostatku právomoci.

                           —

                           Článok 36 ods. 9 smernice 2009/73/ES neposkytuje Komisii právomoc schváliť rozhodnutie regulačného orgánu o zmene výnimky poskytnutej na základe článku 36 ods. 1, ktorú predtým schválila.

                           —

                           Alternatívne, keby Komisia mala právomoc schváliť také rozhodnutie, potom jej patrí právomoc len v niektorých prípadoch, napríklad v prípade, keď došlo k podstatnej zmene okolností od okamihu jej predchádzajúceho schválenia. V opačnom prípade by sa oslabila zásada právnej istoty. Vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci Komisia nebola oprávnená prijať dotknuté rozhodnutie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 36 ods. 1 smernice 2009/73/ES.

                           —

                           Alternatívne, keby Komisia mala v zásade právomoc prijať také rozhodnutie, mohla by tak urobiť len vtedy, keby boli splnené podmienky článku 36 ods. 1 smernice 2009/73/ES.

                           —

                           Rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s článkom 36 ods. 1 písm. a). Toto rozhodnutie nepovedie k zlepšeniu hospodárskej súťaže v dodávkach plynu, ani k zvýšeniu bezpečnosti dodávok v členských štátoch strednej a východnej Európy a Energetického spoločenstva.

                           —

                           Rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s článkom 36 ods. 1 písm. b). Od okamihu uvedenia plynovodu do prevádzky od júla 2011 neexistuje žiadne investičné riziko.

                           —

                           Rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s článkom 36 ods. 1 písm. e). Toto rozhodnutie poškodzuje hospodársku súťaž a účinné fungovanie vnútorného trhu v EÚ a v Energetickom spoločenstve, pretože môže posilniť dominantné postavenie spoločnosti PJSC Gazprom a jej pobočiek na príslušnom geografickom trhu, a prispieť k rozdeleniu vnútorného trhu na vnútroštátnej úrovni.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia.

                           —

                           V rozpore s článkom 296 ZFEÚ rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené alebo neuvádza dostatočné dôkazy podporujúce závery Komisie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 216 ods. 2 ZFEÚ.

                           —

                           Podľa článku 216 ods. 2 ZFEÚ sú dohody uzavreté Úniou záväzné pre inštitúcie Únie a členské štáty.

         V rozpore s článkom 6 Zmluvy o založení Energetického spoločenstva môže rozhodnutie ohroziť stabilitu regulačného a trhového rámca, ktorý stimuluje investície do plynárenských sietí, znížiť bezpečnosť dodávok a zabrániť rozvoju hospodárskej súťaže. V rozpore s článkom 18 Zmluvy o založení Energetického spoločenstva umožňuje spoločnosti Gazprom zneužívať jej dominantné postavenie na príslušnom trhu.
   V rozpore s článkom 6 ods. 1 Zmluvy o energetickej charte má rozhodnutie nežiaduci vplyv na hospodársku súťaž v energetickom odvetví. V rozpore s článkom 10 ods. 1 Zmluvy o Energetickej charte poskytuje spoločnosti Gazprom ako investorovi preferenčné zaobchádzanie a má nepriaznivý vplyv na investície spoločnosti Naftogaz do ukrajinského plynového prepravného systému.
   V rozpore s článkom 274 Dohody o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou sa rozhodnutie prijalo bez konzultácie alebo spolupráce s Ukrajinou.


title: Vec C-163/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 4. apríla 2011 — Annex Customs BVBA/Belgicko, KBC Bank NV

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 4. apríla 2011 — Annex Customs BVBA/Belgicko, KBC Bank NV
   (Vec C-163/11)
   2011/C 179/21
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Annex Customs BVBA

      Žalovaní: Belgicko, KBC Bank NV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 450c ods. 1 písm. b) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (1), vložený článkom 1 bodom 53 nariadenia Komisie (ES) č. 2787/2000 z 15. decembra 2000 (2), vykladať tak, že oznámenie uvedené v tomto článku má právny účinok len v prípade, ak obsahuje presné sumy, ktoré bude musieť ručiteľ prípadne zaplatiť?

               2.

               Má sa článok 450c ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, vložený článkom 1 bodom 53 nariadenia Komisie (ES) č. 2787/2000 z 15. decembra 2000, vykladať tak, že ručiteľ po tom, čo do troch rokov odo dňa obdržania tranzitného vyhlásenia obdržal oznámenie podľa článku 450c ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2454/93, v ktorom sú uvedené iné sumy ako neskôr vymáhané sumy, je zbavený svojich záväzkov?

      (1)  Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2787/2000 z 15. decembra 2000, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93 ustanovujúce opatrenia na vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 330, s. 1; Mim. vyd. 02/011, s. 3).


title: Vec T-332/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. marca 2008 – Sebirán/ÚHVT – El Coto de Rioja (Coto D'Arcis) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Coto D'Arcis — Skoršie slovné ochranné známky EL COTO a COTO DE IMAZ — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Neexistencia poškodenia dobrého mena — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. marca 2008 – Sebirán/ÚHVT – El Coto de Rioja (Coto D'Arcis)
   (Vec T-332/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Coto D'Arcis - Skoršie slovné ochranné známky EL COTO a COTO DE IMAZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Neexistencia poškodenia dobrého mena - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 107/38)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sebirán, SL (Requena, Španielsko) (v zastúpení: A. Calderón Chavero a T. Villate Consonni, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: El Coto de Rioja, SA (Oyón, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne M.E. López Camba, neskôr M.E. López Camba a J. Grimau Muñoz, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júna 2004 (vec R 550/2003-2) o námietkovom konaní medzi El Coto de Rioja, SA a Sebirán, SL
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Návrh El Coto de Rioja, SA smerujúci k čiastočnému zrušeniu rozhodnutia druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 15. júna 2004 (vec R 550/2003-2) sa zamieta.

               3.

               Sebirán, SL znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli ÚHVT a polovicu trov, ktoré vznikli El Coto de Rioja.

               4.

               El Coto de Rioja znáša polovicu svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec T-278/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. januára 2015 – Now Wireless/ÚHVT – Starbucks (HK) (now) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Spoločenstva now — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. januára 2015 – Now Wireless/ÚHVT – Starbucks (HK) (now)
   (Vec T-278/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Spoločenstva now - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 089/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Now Wireless Ltd (Guildford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Alkin, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Starbucks (HK) Ltd (Hongkong, Čína) (v zastúpení: P. Kavanagh, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2013 (vec R 234/2012-2) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Now Wireless Ltd a Starbucks (HK) Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Now Wireless Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-416/04 P: Odvolanie podané dňa 29. septembra 2004 zo strany The Sunrider Corporation proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 8. júla 2004 vo veci T-203/02, The Sunrider Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT); druhým účastníkom konania pred Odvolacím senátom ÚHVT bol Juan Espadafor Caba.

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/29

         Odvolanie podané dňa 29. septembra 2004 zo strany The Sunrider Corporation proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 8. júla 2004 vo veci T-203/02 (1), The Sunrider Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT); druhým účastníkom konania pred Odvolacím senátom ÚHVT bol Juan Espadafor Caba.
   (Vec C-416/04 P)
   (2004/C 300/55)
   The Sunrinder Corporation so sídlom v Torrance, Kalifornia (Spojené štáty) podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev 29. septembra 2004 odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 8. júla 2004 vo veci T-203/02, The Sunrider Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT); druhým účastníkom konania pred Odvolacím senátom ÚHVT bol Juan Espadafor Caba. Odvolateľa zastupuje A. Kockläuner, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil v celom rozsahu rozhodnutie Súdu prvého stupňa vo veci T-203/02 z 8. júla 2004 („napadnuté rozhodnutie“);

               2.

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom;

               3.

               zrušil rozhodnutie Prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 8. apríla 2002 vo veci R 1046/2000-1;

               4.

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) na náhradu trov konania pred Súdom prvého stupňa a pred ÚHVT.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že rozsudok Súdu prvého stupňa by mal byť zrušený z nasledujúcich dôvodov:

      Porušenie článku 43 odsek 2 a 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s článkom 15 odsek 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (Neoprávnené používanie)

   Súd prvého stupňa nesprávne vyložil článok 43 odseky 2 a 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s článkom 15 odsek 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v tom, že nesprávne zohľadnil používanie ochrannej známky treťou osobou.
   V tomto ohľade Súd prvého stupňa nesprávne vyložil rozvrhnutie dôkazného bremena podľa v článku 15 odseky 1 a 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva. Súd prvého stupňa ďalej zohľadnil nepresvedčivé (implicitné) tvrdenia a dôkazy predložené namietateľom. Súd prvého stupňa sa naviac spoliehal na domnienky namiesto na spoľahlivé dôkazy. Nakoniec, Súd prvého stupňa mal preskúmať, či vo svetle všetkých faktických a právnych skutočností v čase prijatia rozhodnutia Súdom prvého stupňa mohlo byť právoplatne prijaté nové rozhodnutie s rovnakým výrokom ako v napadnutom rozhodnutí.

      Porušenie článku 43 odsek 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva: Nedostatočný dôkaz namietanej ochrannej známky

   Súd prvého stupňa ďalej porušil článok 43 odsek 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v tom, že nesprávne vyložil pojem skutočného používania v zmysle článku 43 odsek 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.
   Súd prvého stupňa predovšetkým nedostatočne zohľadnil to, že:

               —

               namietateľ predložil len tri faktúry za rok 1996 v celkovej hodnote nepresahujúcej 3 476,00 EUR;

               —

               namietateľ predložil len dve faktúry za rok 1997 v celkovej hodnote nepresahujúcej 1 306,00 EUR;

               —

               predmetný tovar bol lacným tovarom, teda tovarom masovej výroby a širokej spotreby;

               —

               tento tovar bol pomerne ľahko predajný;

               —

               predmetný tovar sa predával nanajvýš jednému výlučnému zákazníkovi;

         a že preto namietaná ochranná známka ES 372 221„VITAFRUIT“ nebola uvedená do skutočného používania v zmysle článku 43 odseky 2 a 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, pretože jej používanie bolo občasné, príležitostné, minimálne a nezahŕňalo podstatnú časť územia, kde bola chránená.

      Porušenie článku 8 odsek 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva

   Porovnávané ochranné známky okrem toho nie sú zameniteľne podobné vo vzťahu k tovarom „bylinkové a vitamínové nápoje“, pre ktoré je prihlasovaná ochranná známka č. 156422 „VITAFRUIT“. Predovšetkým tovary „bylinkové a vitamínové nápoje“ na jednej strane sú len vzdialene podobné „koncentrovaným ovocným šťavám“ na druhej strane, pretože majú len málo styčných bodov.
   Toto sa zakladá na skutočnosti, že porovnávané tovary sa odlišujú s ohľadom na ich výrobné vlastnosti, suroviny, a okolnosti ich výroby, konkrétne strojové vybavenie, know-how a výrobné zariadenia, ktoré sú potrebné na výrobu predmetných tovarov. Porovnávané tovary sa okrem toho odlišujú, pokiaľ ide o spôsob ich používania, funkčné vlastnosti a spôsob distribúcie. Prípadné spoločné črty dotknutých tovarov sú preto prevážené ich odlišnosťami.

      (1)  Ú. v. ES C 233, z 28.9.2002, s. 26


title: Vec C-86/06: Žaloba podaná  13. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/14

         Žaloba podaná 13. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-86/06)
   (2006/C 74/28)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Amparo Alcover Pedro a Minas Konstantinidis, členovia právneho servisu, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 13. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Helénska republika neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2003/73/ES z 24. júla 2003, ktorou sa mení a dopĺňa príloha III k smernici Európskeho parlamentu a Rady 1999/94/ES (1), a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Stanovená lehota na prebratie smernice uplynula 25. júla 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 186, 25.6.2003; s. 34; Mim. vyd. 15/007, s. 493.


title: Vec C-59/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  15. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/109/CE — Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-59/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/109/CE - Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 8/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272)
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec T-277/15: Žaloba podaná 13. mája 2015 – Permapore/ÚHVT – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins (Terraway)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/42

         Žaloba podaná 13. mája 2015 – Permapore/ÚHVT – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins (Terraway)
   (Vec T-277/15)
   (2015/C 245/51)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Permapore Ltd (Nenagh Tipperary, Írsko) (v zastúpení: J. Sales, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins L.da (Grijó, Portugalsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Terraway“ – prihláška č. 11 988 301.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. marca 2015 vo veci R 2496/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu ÚHVT a nahradil ho iným rozhodnutím, ktorým rozhodne, alebo nariadi, aby sa rozhodlo, o otázkach vo veci samej/hmotnoprávnych otázkach a ktoré nebude obmedzené na otázku včasného zaplatenia poplatkov.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               žalobkyňa tvrdí, že poplatok za odvolanie uvedený v článku 60 nariadenia č. 207/2009 uhradila 20. novembra 2014,

               —

               z hmotnoprávneho hľadiska sa žalobkyňa dovoláva porušenia článku 52 ods. 1 písm. a) a b), článku 7 ods. 1 písm. g) a článku 54 ods. 2 in fine nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-135/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 7. marca 2016 – Georgsmarienhütte GmbH a i./Spolková republika Nemecko

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 7. marca 2016 – Georgsmarienhütte GmbH a i./Spolková republika Nemecko
      (Vec C-135/16)
      (2016/C 211/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálna otázka

      Je rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1585 z 25. novembra 2014 o schéme štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), [ktorú poskytlo Nemecko na podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov] [oznámené pod číslom K(2014) 8786] (1) v rozpore so Zmluvou o fungovaní Európskej únie, pretože Komisia kvalifikovala obmedzenie výšky príplatku EEG ako pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ?

         (1)  Ú. v. EÚ L 250, 2015, s. 122.


title: Vec C-391/10: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  3. februára 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2007/36/ES — Výkon určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu — Neúplné prebratie v stanovenej lehote)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. februára 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-391/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2007/36/ES - Výkon určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu - Neúplné prebratie v stanovenej lehote)
   2011/C 103/16
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a L. de Schietere de Lophem, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: M. Jacobs a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/36/ES z 11. júla 2007 o výkone určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu (Ú. v. EÚ L 184, s. 17)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/36/ES z 11. júla 2007 o výkone určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-499/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landsarbeitsgericht Düsseldorf) – Hans Werhof/Freeway Trafic Systems GmbH & Co. KG (Prevod podniku — Smernica 77/187/EHS — Zachovanie práv pracovníkov — Kolektívna zmluva uplatniteľná v čase prevodu na prevádzateľa a na pracovníka)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/21

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landsarbeitsgericht Düsseldorf) – Hans Werhof/Freeway Trafic Systems GmbH & Co. KG
   (Vec C-499/04) (1)

   (Prevod podniku - Smernica 77/187/EHS - Zachovanie práv pracovníkov - Kolektívna zmluva uplatniteľná v čase prevodu na prevádzateľa a na pracovníka)
   (2006/C 131/37)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landsarbeitsgericht Düsseldorf
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hans Werhof

      Žalovaný: Freeway Trafic Systems GmbH & Co. KG
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landsarbeitsgericht Düsseldorf – Výklad článku 3 ods. 1 smernice Rady 98/50/ES z 29. júna 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/187/EHS o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí závodov (Ú. v. ES L 201, s. 88) – Povinnosti nadobúdateľa, pokiaľ ide o zachovanie výhodnejších mzdových podmienok, ktoré vyplývajú z kolektívnej zmluvy, uplatňovanej na prevádzateľa a zamestnanca v okamihu prevodu
   Výrok rozsudku
   Článok 3 ods. 1 smernice Rady 77/187/EHS zo 14. februára 1977 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv pracovníkov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov s má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby v prípade, ak pracovná zmluva odkazuje na kolektívnu zmluvu záväznú pre prevádzateľa, nadobúdateľ, ktorý nie je stranou tejto zmluvy, nebol viazaný kolektívnymi zmluvami nasledujúcimi po kolektívnej zmluve platnej v čase prevodu podniku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-223/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2017 – Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DriCloud — Skoršie medzinárodné slovné ochranné známky ICLOUD — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Predloženie dôkazov po uplynutí lehoty — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/42

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2017 – Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud)
   (Vec T-223/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DriCloud - Skoršie medzinárodné slovné ochranné známky ICLOUD - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Predloženie dôkazov po uplynutí lehoty - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 283/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Massive Bionics, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Galindo Martens, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Olsen, P. Andreottola, solicitors, a G. Tritton, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. marca 2016 (vec R 339/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Apple a Massive Bionics

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Massive Bionics, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec T-151/06: Žaloba podaná  9. júna 2006  – Aluminium Silicon Mill Products/Komisia

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/36

         Žaloba podaná 9. júna 2006 – Aluminium Silicon Mill Products/Komisia
   (Vec T-151/06)
   (2006/C 178/66)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Ruessmann, A. Willems, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               rozhodnúť o neprípustnosti žaloby,

               —

               rozhodnúť o neplatnosti napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom Komisia neposudzovala odbyt prostredníctvom ASMP rovnako ako odbyt v priebehu počiatočného antidumpingového prešetrovania týkajúceho sa kremíka pôvodom z Ruska, a prikázať Komisii, aby v súlade s tým prepočítala dumpingové rozpätie (teda aj sumu, ktorá má byť uhradená),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Nariadením Rady (ES) č. 2229/2003 (1) bolo uplatnené clo na dovoz kremíka do Spoločenstva od dvoch ruských výrobcov, prepojených na žalobcu: Sual – Kremny – Urals LLC a ZAO Kremny. Pretože sa žalobca domnieval, že dumpingové rozpätie, na základe ktorého bolo odvedené antidumpingové clo, bolo odstránené, podal tri žiadosti o úhradu cla vo vzťahu k ďalším dovozom.
   V napadnutom rozhodnutí bolo žiadostiam čiastočne vyhovené. Žalobca žiada zrušenie rozhodnutia v rozsahu, v akom predstavuje úpravy vykonané bez odôvodnenia, s tým výsledkom, že vypočítané dumpingové rozpätie presahuje minimálne rozpätie, a nedovoľuje vnútroštátnym colným orgánom uhradiť požadované antidumpingové clo odvedené žalobcom z dovozu kremíka pôvodom z Ruska.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva, po prvé, zjavne nesprávneho posúdenia a porušenia nariadenia č. 384/96 (2) (základné nariadenie), najmä článku 11 ods. 9, ako aj porušenia zásady právnej istoty. Podľa žalobcu sa Komisia dopustila omylu v zistení, že zmena okolností si vyžiadala odchýlenie sa od metodológie, o ktorú sa opierala pri počiatočnom prešetrovaní vo vzťahu k odbytu prostredníctvom žalobcu.
   Po druhé, žalobca sa dovoláva zjavne nesprávneho posúdenia a porušenia článku 253 ES vo vzťahu k posúdeniu existencie jednej ekonomickej jednotky tvorenej žalobcom a ruskými závodmi a úpravou pre sprostredkovateľskú províziu.
   Po tretie, žalobca sa dovoláva porušenia základného nariadenia vo vzťahu k odpočtu sprostredkovateľskej provízie, najmä článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia v znení nariadenia č. 2238/2000 (3) Podľa žalobcu článok 2 ods. 10 písm. i) v znení nariadenia č. 1972/2002 (4), nemožno uplatniť, pretože náhradové konanie by bolo pokračovaním pôvodného konania. Alternatívne, žalobca tvrdí, že Komisia porušila článok 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia v znení nariadenia č. 1972/2002.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2229/2003 z 22. decembra 2003, ktorým sa uplatňuje konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uplatnené na dovozy kremíka z Ruska, (Ú. v. ES L 339, 2003, s. 3; Mim. vyd. 11/048, s. 173).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 2238/2000 z 9. októbra 2000, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 384/96 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 257, 2000, s. 2; Mim. vyd. 11/010, s. 116).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 1972/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 384/96 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 305, 2002, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 132).


title: Vec C-389/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 8. septembra 2008 – Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar NV, Uninet International NV, T2 Belgium NV a KPN Belgium NV/Ministerraad, vedľajší účastník konania: Belgacom NV

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 8. septembra 2008 – Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar NV, Uninet International NV, T2 Belgium NV a KPN Belgium NV/Ministerraad, vedľajší účastník konania: Belgacom NV
   (Vec C-389/08)
   (2008/C 285/44)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Grondwettelijk Hof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar NV, Uninet International NV, T2 Belgium NV a KPN Belgium NV

      Žalovaný: Ministerraad

      Vedľajší účastník konania: Belgacom NV
   Prejudiciálna otázka
   Možno článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (1) vykladať tak, že tento článok umožňuje, aby príslušný zákonodarca členského štátu, vystupujúci ako národný regulačný orgán, mohol všeobecným spôsobom a na základe kalkulácie čistých nákladov poskytovateľa univerzálnej služby, ktorý bol predtým jediným poskytovateľom, konštatovať, že poskytovanie univerzálnej služby je pre podniky, ktoré sú určené poskytovať univerzálnu službu, nespravodlivým zaťažením?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


               29.5.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/7

         Žaloba podaná dňa 4. apríla 2004 Adviesbureau Ehcon B.V. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-140/04)
   (2004/C 146/10)
   Jazyk konania: holandčina
   Adviesbureau Ehcon B.V., so sídlom Reeuwijk (Holandsko), zastúpený M. A. Goedkoop, podal 8. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zaviazal Európske spoločenstvo na náhradu škody vo výške 158.400 eur za ujmu spôsobenú žalobcovi tým, že mu nebola zadaná zákazka, zvýšenej o zákonné úroky až do dňa jej úplného splatenia;

               —

               zaviazal Európske spoločenstvo nahradiť žalobcovi spôsobenú stratu príjmov v sume vo výške 60.000 eur z dôvodu, že ponuka žalobcu bola zamietnutá a preto nemohol využiť a zveľadiť svoje know-how; táto suma má byť zvýšená o zákonné úroky až do dňa jej úplného splatenia;

               —

               zaviazal Európske spoločenstvo na náhradu nepriamej škody spôsobenej žalobcovi v dôsledku toho, že nebude môcť dať ponuku v rámci verejného obstarávania nadväzujúceho na to, v ktorom bola jeho ponuka odmietnutá. Nepriama škoda vyplýva so zníženej pravdepodobnosti získať nadväzujúcu zákazku a je stanovená na 10 % ušlého zisku z tejto zákazky, čo predstavuje 25.500 eur;

               —

               subsidiárne zaviazal Európske spoločenstvo na náhradu škody spôsobenej žalobcovi v dôsledku straty šance dosiahnuť zadanie zákazky vo výške 26.400 eur; táto suma má byť zvyšovaná o zákonné úroky až do dňa jej úplného splatenia;

               —

               zaviazal Európske spoločenstvo na náhradu trov, ktoré žalobca vynaložil v súvislosti s vypracovaním ponuky vo výške 10.000 eur, táto suma má byť zvyšovaná o zákonné úroky až do dňa jej úplného splatenia;

               —

               zaviazal Európske spoločenstvo na náhradu trov, ktoré žalobca vynaložil v súvislosti so zhromažďovaním dôkazov a podaním sťažnosti Európskemu ombudsmanovi vo výške 40.000 eur; táto suma má byť zvýšená o zákonné úroky až do dňa jej úplného splatenia;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   V septembri 1996 sa žalobca prihlásil do verejnej súťaže, ktorú vyhlásila Komisia, týkajúcej sa služieb súvisiacich so smernicou o vodách určených na ľudskú spotrebu (1). Ponuka, ktorú predložil žalobca, nebola prijatá.
   Podľa žalobcu konala Komisia v rozpore s povinnosťou transparentnosti, ktorú treba v oblasti verejného obstarávania zohľadniť. Žalobca uvádza, že na základe jeho sťažnosti dospel Európsky ombudsman k rovnakému záveru.
   Žalobca tiež zdôrazňuje, že Komisia svojím konaním porušila článok 3 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (2). Podľa žalobcu sa Komisia nevyhla diskriminácii v zaobchádzaní s jednotlivými uchádzačmi, pričom porušila princíp dobrej správy.
   Žalobca ďalej uvádza, že Komisia porušila článok 12 odsek 1 smernice 92/50/EHS, pretože ho neinformovala o dôvodoch odmietnutia jeho ponuky do pätnástich dní odo dňa doručenia písomnej žiadosti, ktorú žalobca na tento účel podal.
   Žalobca tiež tvrdí, že pokiaľ by bola Komisia konala v súlade s princípmi dobrej správy, bol by postúpil do štádia zadávania zákazky. V takomto prípade by bol zákazku získal.
   Žalobca tiež uvádza, že na základe článkov 16 a 17 odsek 2 smernice 92/50/EHS bola Komisia povinná zaslať oznámenie o výsledkoch verejného obstarávania Úradu pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev najneskôr do 48 dní od prijatia ponuky.
   Žalobca tiež uvádza, že Komisia sa ho pokúsila uviesť do omylu.

      (1)  Verejná súťaž – XI.D.1 (Ú. v. ES 1996 C 232, s. 35).

      (2)  Smernica Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb.


title: Vec T-495/15: Žaloba podaná 27. augusta 2015 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/ÚHVT – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/40

         Žaloba podaná 27. augusta 2015 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/ÚHVT – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Vec T-495/15)
   (2015/C 354/49)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Pulpí, Španielsko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Spanish Oranges, SL (Castellón, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „MOUNTAIN CITRUS SPAIN“ – prihláška č. 11 290 293.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. júna 2015 vo veci R 871/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               odmietol prihlášku dotknutej ochrannej známky v súvislosti so všetkými výrobkami spadajúcimi do tried 29 a 31,

               —

               uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-102/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 – Heli-Flight/EASA ( „Civilné letectvo — Žiadosť o schválenie letových podmienok pre helikoptéru typu Robinson R66 — Rozhodnutie EASA o zamietnutí — Žaloba o neplatnosť — Rozsah preskúmania odvolacou radou — Rozsah preskúmania Všeobecným súdom — Žaloba na nečinnosť — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 – Heli-Flight/EASA
   (Vec T-102/13) (1)

   ((„Civilné letectvo - Žiadosť o schválenie letových podmienok pre helikoptéru typu Robinson R66 - Rozhodnutie EASA o zamietnutí - Žaloba o neplatnosť - Rozsah preskúmania odvolacou radou - Rozsah preskúmania Všeobecným súdom - Žaloba na nečinnosť - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2015/C 046/56)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heli-Flight GmbH & Co. KG (Reichelsheim, Nemecko) (v zastúpení: T. Kittner, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (EASA) (v zastúpení: T. Masing a C. Eckart, advokáti)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie rozhodnutia EASA z 13. januára 2012, ktorým sa zamietla žiadosť žalobkyne o schválenie letových podmienok pre helikoptéru typu Robinson R66 (sériové číslo 0034), po druhé návrh na určenie, že EASA bola bezdôvodne nečinná, pokiaľ ide o žiadosti žalobkyne týkajúce sa uvedenej helikoptéry z 11. júla 2011 a z 10. januára 2012, a po tretie návrh na uloženie povinnosti EASA nahradiť žalobkyni škodu, ktorá jej mala vzniknúť z dôvodu tohto rozhodnutia o zamietnutí a tejto uvádzanej bezdôvodnej nečinnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Heli-Flight GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-431/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 2. augusta 2016 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marques

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 2. augusta 2016 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marques
   (Vec C-431/16)
   (2016/C 402/20)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Odporca v odvolacom konaní: José Blanco Marques

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa vychádzať z toho, že vnútroštátne ustanovenie, aké sa nachádza v článku 6 ods. 4 kráľovského dekrétu 1646/1972 z 23. júna, ktoré stanovuje, že príplatok vo výške 20 % základu pre poberateľov dôchodku z dôvodu úplnej trvalej nespôsobilosti na výkon ich obvyklého povolania, ktorí dosiahli vek 55 rokov, „sa neposkytuje počas obdobia, keď je zamestnanec zamestnaný“, je pravidlom na zamedzenie súbehu v zmysle článkov 12, 46a, 46b a 46c nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1) a článkov 5, 53, 54 a 55 nariadenia (ES) č. 883/2004 (2), s prihliadnutím na to, že španielsky Tribunal Supremo (Najvyšší súd) konštatoval, že nezlučiteľnosť stanovená v uvedenom vnútroštátnom ustanovení sa vzťahuje nielen na výkon zamestnania, ale aj na poberanie starobného dôchodku?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, majú sa článok 46a ods. 3 písm. a) nariadenia (EHS) č. 1408/71 a článok 53 ods. 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 883/2004 vykladať v tom zmysle, že pravidlo na zamedzenie súbehu spornej dávky s dôchodkom z iného štátu Európskej únie alebo zo Švajčiarska sa môže uplatniť len vtedy, ak existuje vnútroštátne ustanovenie s právnou silou zákona, ktoré výslovne stanovuje, že dávky sociálneho zabezpečenia v invalidite, v starobe alebo pozostalostné dávky, ako je dávka, o akú ide v prejednávanej veci, sú nezlučiteľné s dávkami alebo príjmami získanými príjemcom v zahraničí? Alebo možno uplatniť pravidlo na zamedzenie súbehu na dôchodky z iného štátu Európskej únie alebo zo Švajčiarska v súlade s článkom 12 nariadenia (EHS) č. 1408/71 a článkom 5 nariadenia (ES) č. 883/2004, ak neexistuje výslovné zákonné ustanovenie, ale vo vnútroštátnej judikatúre bol podaný výklad, z ktorého vyplýva nezlučiteľnosť spornej dávky so starobným dôchodkom podľa španielskeho vnútroštátneho práva?

               3.

               Ak z odpovede na predchádzajúcu otázku vyplynie, že na posudzovaný prípad sa má uplatniť španielske pravidlo na zamedzenie súbehu (ktoré bolo rozšírené prostredníctvom judikatúry), aj keď neexistuje výslovné zákonné ustanovenie, ktoré by sa týkalo dávok alebo príjmov získaných v zahraničí, má sa vychádzať z toho, že 20 %-ný príplatok, ktorý podľa španielskych právnych predpisov týkajúcich sa sociálneho zabezpečenia poberajú zamestnanci, v prípade ktorých bola uznaná úplná trvalá nespôsobilosť na výkon ich obvyklého povolania a dosiahli vek 55 rokov, ako už bolo uvedené, je dávkou rovnakého alebo rôzneho druhu v porovnaní so starobným dôchodkom poskytovaným zo švajčiarskeho systému sociálneho zabezpečenia? Platí definícia jednotlivých častí sociálneho zabezpečenia uvedená v článku 4 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 1408/71 a v článku 3 ods. 1 nariadenia (ES) č. 883/2004 v celom Spoločenstve, alebo treba vychádzať z definície uvedenej vo vnútroštátnej právnej úprave pre každú konkrétnu dávku? V prípade, ak táto definícia platí v celom Spoločenstve, má sa príplatok vo výške 20 % základu na výpočet dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti, ktorý je predmetom tohto konania, považovať za dávku v invalidite alebo za dávku v nezamestnanosti s prihliadnutím na to, že dopĺňa dôchodok z dôvodu úplnej trvalej nespôsobilosti na výkon obvyklého povolania vzhľadom na ťažkosti spojené s nájdením si iného zamestnania v prípade osôb starších ako 55 rokov, takže tento príplatok sa neposkytuje, ak je príjemca zamestnaný?

               4.

               Ak sa konštatuje, že obe dávky sú dávkami rovnakého druhu, má sa vzhľadom na to, že pri stanovení výšky španielskeho dôchodku z dôvodu práceneschopnosti ani pri stanovení výšky príplatku k tomuto dôchodku neboli zohľadnené doby prispievania v inom štáte, vychádzať z toho, že príplatok vo výške 20 % základu na výpočet španielskeho dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti je dávkou, na ktorú sa vzťahujú pravidlá na zamedzenie súbehu, keďže jeho výšku treba považovať za nezávislú od dĺžky dôb poistenia alebo bydliska v zmysle článku 46b [ods. 2 písm. a)] nariadenia (EHS) č. 1408/71 a článku 54 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 883/2004? Možno uplatniť pravidlo na zamedzenie súbehu, aj keď táto dávka nie je uvedená v časti D prílohy IV nariadenia (EHS) č. 1408/71 ani v prílohe IX nariadenia (ES) č. 883/2004?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, uplatní sa pravidlo uvedené v článku 46a ods. 3 písm. d) nariadenia (EHS) č. 1408/71 a v článku 53 ods. 3 písm. d) nariadenia (ES) č. 883/2004, podľa ktorého španielsku dávku sociálneho zabezpečenia možno znížiť len „o obmedzenú časť čiastky dávky, ktorá sa vypláca podľa právnych predpisov“ iného štátu, v tomto prípade Švajčiarska?

               6.

               Ak sa dospeje k záveru, že obe dávky sú dávkami rôzneho druhu, možno vzhľadom na to, že nie je preukázané, že Švajčiarsko uplatňuje nejaké pravidlo na zamedzenie súbehu na základe článku 46c nariadenia (EHS) č. 1408/71 a článku 55 nariadenia (ES) č. 883/2004, uplatniť zníženie na príplatok vo výške 20 % španielskeho dôchodku z dôvodu úplnej trvalej práceneschopnosti v celom rozsahu, alebo sa musí toto zníženie rozdeliť, alebo sa musí uplatniť jeho pomerná časť? Má sa v ktoromkoľvek z týchto dvoch prípadov uplatniť obmedzenie vyplývajúce z článku 46a ods. 3 písm. d) nariadenia (EHS) č. 1408/71 a z článku 53 ods. 3 písm. d) nariadenia (ES) č. 883/2004, podľa ktorého španielsku dávku sociálneho zabezpečenia možno znížiť len „o obmedzenú časť čiastky dávky, ktorá sa vypláca podľa právnych predpisov“ iného štátu, v tomto prípade Švajčiarska?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec T-234/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. septembra 2011 — Koninklijke Grolsch/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s pivom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje jediné a nepretržité porušenie článku 81 ES — Účasť žalobkyne na konštatovanom porušení — Nedostatok dôkazov — Nedostatok odôvodnenia )

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2011 — Koninklijke Grolsch/Komisia
   (Vec T-234/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s pivom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje jediné a nepretržité porušenie článku 81 ES - Účasť žalobkyne na konštatovanom porušení - Nedostatok dôkazov - Nedostatok odôvodnenia)
   2011/C 311/57
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Koninklijke Grolsch NV (Enschede, Holandsko) (v zastúpení: M. Biesheuvel a J. de Pree, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet, S. Noë a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia, neskôr A. Bouquet a S. Noë, za právnej pomoci M. Slotboom, advokát)

      Predmet veci

   Predovšetkým návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1697 z 18. apríla 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES (vec COMP/B-2/37.766 — holandský trh s pivom) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2007) 1697 z 18. apríla 2007 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 [ES] (vec COMP/B-2/37.766 — Holandský trh s pivom) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Koninklijke Grolsch NV.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-315/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. novembra 2016 – Vince/EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ELECTRIC HIGWAY — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/35

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. novembra 2016 – Vince/EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Vec T-315/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ELECTRIC HIGWAY - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 006/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Dale Vince (Stroud, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Longstaff, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. marca 2015 (vec R 1442/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ELECTRIC HIGWAY ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Dale Vince je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-17/09: Žaloba podaná 9. januára 2009 – Evropaїki Dynamiki/Komisia

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/27

         Žaloba podaná 9. januára 2009 – Evropaїki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-17/09)
   (2009/C 82/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaїki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie o odmietnutí ponuky žalobcu predloženej v rámci verejného obstarávania VT/2008/019 – EMPL EESSI na „Informačné služby a produkty v rámci projektu EESSI (Electronic Exchange of Social Security Information – Elektronické výmeny informácií o sociálnom zabezpečení)“ (1), ktoré bolo žalobcovi doručené listom z 30. októbra 2008, a všetkých následných súvisiacich rozhodnutí, vrátane rozhodnutia uzatvoriť zmluvu s úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu škody, ktorá vznikla žalobcovi v predmetnom verejnom obstarávaní, vo výške 883 703,5 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu právnych a iných trov súvisiacich s touto žalobou, a to aj v prípade jej zamietnutia.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tejto veci navrhuje zrušenie rozhodnutia žalovanej o odmietnutí jeho ponuky podanej v rámci verejného obstarávania VT/2008/019 – EMPL CAD A/17543 na informačné služby a produkty v rámci projektu EESSI (Electronic Exchange of Social Security Information – Elektronické výmeny informácií o sociálnom zabezpečení) a o uzatvorení zmluvy s úspešným uchádzačom. Žalobca ďalej navrhuje priznanie náhrady škody, ktorá mu bola spôsobená v súvislosti s verejným obstarávaním.
   Žalobca na podporu svojich návrhov uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdí, že Komisia s vybraným uchádzačom zaobchádzala prednostne v kontexte mnohých iných zmlúv a že v tomto verejnom obstarávaní bol zvýhodnený. Žalobca ďalej tvrdí, že v tom istom kontexte s ním Komisia zaobchádzala diskriminačne.
   Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia nedodržala pravidlá týkajúce sa kritérií na vylúčenie z verejného obstarávania a že preto porušila články 93 a 94 rozpočtového nariadenia (2) a články 133a a 134 podrobných pravidiel na jeho vykonávanie, ako aj článok 45 smernice 2004/18/ES (3).
   Po tretie žalobca tvrdí, že žalovaná sa dopustila viacerých zjavných omylov pri posudzovaní žalobcovej ponuky hodnotiacim výborom.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že žalovaná oprela svoje posúdenie žalobcovej ponuky o všeobecné a svojvoľné úvahy, neodôvodnila svoje rozhodnutie a v tomto kontexte sa dopustila viacerých zjavne nesprávnych posúdení.

      (1)  Ú. v. EÚ 2008/S 111-148231.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/04, s. 74).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/07, s. 132).


title: Vec C-216/10 P: Odvolanie podané 6. mája 2010 : Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  3. marca 2010 vo veci T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/26

         Odvolanie podané 6. mája 2010: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 3. marca 2010 vo veci T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-216/10 P)
   2010/C 179/42
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (v zastúpení: R. Kunze, G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Applus Servicios Tecnológicos, SL

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2010, vo veci T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/ÚHVT — Applus Servicios Tecnológicos, SL (ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. júna 2007 potvrdzujúcemu rozhodnutie námietkového oddelenia, ktorým bola zamietnutá námietka podaná proti prihláške č. 002 933 356 ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               nariadiť pojednávanie po skončení písomnej časti konania,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok má byť zrušený z týchto dôvodov:

               —

               Všeobecný súd nesprávne potvrdil posúdenie odvolacieho senátu s ohľadom na kritérium pravdepodobnosti zámeny stanoveného v článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) (ďalej len „nariadenie“),

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď nepreskúmal námietku žalobkyne založenú na článku 8 ods. 5 nariadenia,

               —

               Všeobecný súd porušil článok 75 nariadenia, keď rozhodol, že odvolací senát mohol „z dôvodov hospodárnosti konania“ nepreskúmať vyčerpávajúcim spôsobom ostatné tvrdenia žalobkyne, najmä tie, ktoré sa týkali rozlišovacej spôsobilosti jej skoršej ochrannej známky,

               —

               porušuje článok 76 nariadenia,

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď pripustil, že okolnosť, že ÚHVT neoznámil žalobkyni zmenu majiteľa ochrannej známky Spoločenstva a pripravil ju tak o možnosť predložiť pripomienky k zmene účastníka konania, neviedla k vážnemu porušeniu práva žalobkyne na spravodlivý proces,

               —

               Všeobecný súd prijal rozhodnutie o trovách konania, ktoré nebolo v súlade s príslušnými ustanoveniami práva Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001 s. 146).


title: Vec C-250/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 22. mája 2012 — Călin Ion Plavoșin/Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 22. mája 2012 — Călin Ion Plavoșin/Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș
   (Vec C-250/12)
   2012/C 243/12
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Călin Ion Plavoșin

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 73 a 78 smernice Rady 2006/112/ES (1) v prípade, že predávajúci sa dodatočne určí ako zdaniteľná osoba pre DPH a protihodnotu (cenu) za dodanie nehnuteľnej veci strany určili bez akejkoľvek zmienky o DPH, vykladať tak, že základ dane zahŕňa:

               a)

               protihodnotu (cenu) za dodanie tovaru dohodnutú stranami, zníženú o sadzbu DPH alebo

               b)

               protihodnotu (cenu) za dodanie tovaru dohodnutú stranami?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-254/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Velikoj Gorici (Chorvátsko) 26. mája 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju/Đuro Vladika

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Velikoj Gorici (Chorvátsko) 26. mája 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju/Đuro Vladika
   (Vec C-254/14)
   2014/C 253/25
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju

      Žalovaný: Đuro Vladika

      Prejudiciálna otázka

   Na základe akých zásad platí spotrebiteľ svoju spotrebu vody podľa práva Európskej únie? Iným slovami musí spotrebiteľ zaplatiť iba spotrebu vody odpočítanú z vodomeru v závislosti od ceny vody alebo musí tiež zaplatiť cenu vody určenú na náhradu nákladov spojených s výkonom činnosti poskytovateľov komunálnych služieb (prevádzka, bežná údržba, správa infraštruktúry, mzdové náklady atď.)?