title: Rozsudok Súdu zo 16. mája 2017 vo veci E-8/16 – Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS a Netfonds Livsforsikring AS/Nórska vláda (Sloboda usadiť sa – článok 31 Dohody o EHP – Smernica 2000/12/ES – Smernica 2002/83/ES – Smernica 2006/48/ES – Smernica 2007/44/ES – Úverové inštitúcie – Životné poisťovne – Kvalifikované účasti – Proporcionalita – Vhodnosť – Nevyhnutnosť)

text:
               28.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 321/10

         ROZSUDOK SÚDU
   zo 16. mája 2017
   vo veci E-8/16
   Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS a Netfonds Livsforsikring AS/Nórska vláda

      (Sloboda usadiť sa – článok 31 Dohody o EHP – Smernica 2000/12/ES – Smernica 2002/83/ES – Smernica 2006/48/ES – Smernica 2007/44/ES – Úverové inštitúcie – Životné poisťovne – Kvalifikované účasti – Proporcionalita – Vhodnosť – Nevyhnutnosť)

   (2017/C 321/08)
   Vo veci E-8/16 Netfonds Holding ASA, Netfonds Bank AS a Netfonds Livsforsikring AS/Nórska vláda – ŽIADOSŤ o výklad článkov 31, 36 a 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore v súvislosti s pravidlami a postupmi uplatniteľnými na vlastníctvo nórskych spoločností v čase podania ich žiadosti o povolenie ako banky alebo poisťovacie spoločnosti na Súd EZVO podaná okresným súdom Oslo (Oslo tingrett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 16. mája 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               V rozhodujúcom čase nezabránili smernica 2000/12/ES, smernica 2006/48/ES a smernica 2002/83/ES, takisto zmenená smernicou 2007/44/ES, štátom, ktoré sú členmi EHP, aby si ponechali prísnejšie pravidlá týkajúce sa postupu udeľovania autorizácie bankám a poisťovacím spoločnostiam. Napriek tomu musia byť takéto pravidlá v súlade so základnými slobodami, ktoré zaručuje Dohoda o EHP.

               2.

               Právne predpisy uvedené v otázkach 1 a 2 a administratívne postupy uvedené v otázke 3 predstavujú obmedzenia, ktoré zjavne patria prevažne do rozsahu pôsobnosti článku 31 Dohody o EHP. Tieto skutočnosti posudzuje vnútroštátny súd.

               3.

               Cieľ znižovania stimulov nadmerného rizika vlastníkov bánk alebo poisťovacích spoločností, najmä vo vzťahu k riziku zneužívania právomoci, odráža naliehavé dôvody všeobecného záujmu, ktoré môžu odôvodniť vnútroštátne opatrenia obmedzujúce slobodu usadiť sa, ktorá je zaručená článkom 31 Dohody o EHP. Vnútroštátnemu súdu prináleží identifikovať ciele, ktoré sú v skutočnosti sledované vnútroštátnymi opatreniami, ako aj určiť, či sú legitímne ciele sledované vhodným a dôsledným spôsobom.

               4.

               Predmetné pravidlá uvedené v otázkach 1 a 2 sa nezdajú byť vhodné na dosiahnutie legitímnych cieľov, ktoré súd identifikoval. Administratívne postupy uvedené v otázke 3 sa zdajú byť vhodné na dosiahnutie tohto cieľa do tej miery, do akej sa uplatňujú na žiadosti o povolenie ako banka alebo poisťovacia spoločnosť a nie na sekundárne akvizície po udelení povolenia.

               5.

               Ak vnútroštátny súd považuje jedno alebo viac vnútroštátnych opatrení za vhodné na dosiahnutie legitímneho cieľa, musí takisto posúdiť, či tieto opatrenia presahujú rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa. V tomto konaní sa zdá, že opatrenia iné než tie, ktoré sú sporné, sú menej obmedzujúce, i keď rovnako účinné pri dosahovaní identifikovaného legitímneho cieľa.


title: Vec T-227/14: Žaloba podaná 11. apríla 2014 – CBM Creative Brands Marken/ÚHVT – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Trecolore)

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/17

         Žaloba podaná 11. apríla 2014 – CBM Creative Brands Marken/ÚHVT – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Trecolore)
   (Vec T-227/14)
   2014/C 245/24
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: U. Lüken, M. Grundmann a N. Kerger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rím, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. januára 2014 vo veci R 253/2013-1 v rozsahu, v akom prvý odvolací senát zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia a vyhovel námietke voči prihláške č. 9 877 325 pre tovary tried 18 a 25,

               —

               zamietol námietku proti prihláške č. 9 877 325 v celom rozsahu,

               —

               zložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Trecolore“ pre tovary a služby patriace do tried 18, 25 a 35 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 877 325.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Aeronautica Militare – Stato Maggiore.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná a obrazová národná ochranná známka a ochranná známka Spoločenstva „FRECCE TRICOLORI“ zapísaná pre tovary a služby patriace do tried 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie sporného rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-362/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Ballast Nedam Infra/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pokuty — Dôkaz o porušení — Závažnosť porušenia — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Právo na obhajobu — Predloženie nových dôvodov počas súdneho konania — Neobmedzená právomoc“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Ballast Nedam Infra/Komisia
   (Vec T-362/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuty - Dôkaz o porušení - Závažnosť porušenia - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Právo na obhajobu - Predloženie nových dôvodov počas súdneho konania - Neobmedzená právomoc)
   2012/C 355/37
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ballast Nedam Infra BV (Nieuwegein, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne A. Bosman a J. van de Hel, neskôr A. Bosman a E. Oude Elferink, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, A. Nijenhuis a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne F. Wijckmans, F. Tuytschaever a L. Gyselen, neskôr F. Wijckmans a F. Tuytschaever, advokáti)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4090 v konečnom znení z 13. septembra 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] [vec COMP/F/38.456 — Bitúmen (Holandsko)] v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a subsidiárne jednak návrh na čiastočné zrušenie uvedeného rozhodnutia a zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená, a jednak návrh na čiastočné zrušenie uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa konštatuje dĺžka trvania porušenia žalobkyne, a s tým súvisiace zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. a) rozhodnutia K(2006) 4090 v konečnom znení týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] [vec COMP/F/38.456 — Bitúmen (Holandsko)] sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka účasti Ballast Nedam Infra BV na porušení od 21. júna 1996 do 30. septembra 2000.

               2.

               Výška pokuty solidárne uloženej Ballast Nedam Infra v článku 2 písm. a) rozhodnutia uvedeného v bode 1 vyššie sa znižuje na 3,45 milióna eur.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-70/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2011 — Holandsko/Komisia [ „EFRR — Jednotný programový dokument týkajúci sa oblasti Groningen-Drenthe — Rozhodnutie o znížení finančného príspevku a o čiastočnom vrátení vyplatených súm — Povinnosť odôvodnenia — Článok 23 ods. 1 a článok 24 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88“ ]

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2011 — Holandsko/Komisia
   (Vec T-70/09) (1)

   (EFRR - Jednotný programový dokument týkajúci sa oblasti Groningen-Drenthe - Rozhodnutie o znížení finančného príspevku a o čiastočnom vrátení vyplatených súm - Povinnosť odôvodnenia - Článok 23 ods. 1 a článok 24 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88)
   2011/C 160/22
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 8355 z 11. decembra 2008 o znížení finančného príspevku poskytnutého z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) poskytnutého v rámci jednotného programového dokumentu č. 97.07.13.003 patriaceho do cieľa č. 2, ktorý sa týka oblasti Groningen-Drenthe, podľa rozhodnutia Komisie 97/711/ES z 26. mája 1997

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec T-26/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. apríla 2010 — Alibaba Group/ÚHVT — allpay.net (ALIPAY)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. apríla 2010 — Alibaba Group/ÚHVT — allpay.net (ALIPAY)
   (Vec T-26/10) (1)

   2010/C 148/90

      Jazyk konania: angličtina

   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-29/06: Žaloba podaná  24. januára 2006  – Procter & Gamble/ÚHVT

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/33

         Žaloba podaná 24. januára 2006 – Procter & Gamble/ÚHVT
   (Vec T-29/06)
   (2006/C 86/68)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Procter & Gamble Company (Cincinnati, USA) (v zastúpení: G. Kuipers, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. novembra 2005 (vec R 1071/2004-1), ktoré bolo oznámené P&G listom z 5. decembra 2005 v rozsahu, v akom v ňom bolo zistené, že ochranná známka nespĺňa podmienky stanovené v článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Trojrozmerná ochranná známka v podobe štvorcovej tablety bielej farby s modrým kvetinovým vzorom s piatimi lupienkami pre tovary v triede 3 (pracie a bieliace prípravky a iné pracie prostriedky; čistiace, leštiace, hladiace a abrazívne prípravky; prípravky na umývanie, čistenie a starostlivosť o riad; mydlá) – prihláška č. 1 697 432
   Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.


title: Vec C-109/11: Žaloba podaná 3. marca 2011 — Európska komisia/Česká republika

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/11

         Žaloba podaná 3. marca 2011 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-109/11)
   2011/C 160/11
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Walkerová a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že umožnila osobám, ktoré nie sú zdaniteľnými osobami, stať sa členmi skupiny na účely DPH, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 9 a 11 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1),

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 9 ods. 1 smernice 2006/112/ES je „zdaniteľnou osobou“ každá osoba, ktorá nezávisle a na akomkoľvek mieste vykonáva ekonomickú činnosť, odhliadnuc od účelu alebo výsledkov tejto činnosti. Článok 11 smernice o dani z pridanej hodnoty stanovuje, že po porade s poradným výborom pre daň z pridanej hodnoty (ďalej len „Výbor pre DPH“) môže každý členský štát považovať za jednu zdaniteľnú osobu osoby usadené na území toho istého členského štátu, ktoré sú síce právne nezávislé, ale súčasne vzájomne úzko prepojené finančnými, ekonomickými a organizačnými väzbami.
   Podľa Komisie si Česká republika tým, že pripúšťa, aby sa osoby, ktoré nie sú zdaniteľnými osobami, stali členmi zoskupenia na účely DPH podľa článku 11 smernice 2006/112/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 9 a 11 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-237/06: Žaloba podaná 4. septembra 2006 – NOS/Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/51

         Žaloba podaná 4. septembra 2006 – NOS/Komisia
   (Vec T-237/06)
   (2006/C 294/106)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Nederlandse Omroep Stichting (v zastúpení: J. J. Feenstra a H. M. H. Speyart, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, najmä článok 1 ods. 1 a 2, ako aj články 2 a 3, a vyhlásiť za neplatné dôvody, na ktorých sa zakladajú,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Nederlandse Omroep Stichting (NOS) žiada svojou žalobou zrušiť rozhodnutie Komisie z 22. júna 2006 o financovaní ad-hoc holandského verejnoprávneho rozhlasového vysielania [štátna pomoc C 2/2004 (pôvodne NN 170/2003)].
   Žalobca uvádza na odôvodnenie svojej žaloby po prvé porušenie článku 88 ods. 1, 2 a 3 ES a nariadenie č. 659/1999 (1). Komisia nesprávne vyložila a uplatnila rozdiel medzi novou a existujúcou pomocou. Pomoc ad-hoc, ktorá je predmetom napadnutého rozhodnutia, predstavuje časť celkového systému štátneho financovania holandského verejnoprávneho vysielania. Komisia považovala tento všeobecný systém za existujúcu pomoc. Finančné prostriedky, ktoré Komisia považuje za financovanie ad-hoc, boli poskytované na základe totožného systému a treba ich teda považovať za existujúcu pomoc.
   Žalobca uvádza po druhé porušenie článkov 87 ES a 88 ES, pretože Komisia nesprávne vyložila a uplatnila rozsudok Altmark (2). Komisia určila neprávom a na základe nesprávneho východiska, že financovanie ad-hoc treba považovať za štátnu pomoc. Kritériá, ktoré Súdny dvor uviedol v rozsudku Altmark, nemožno v danej situácii uplatniť. Východiskom mal byť miesto toho protokol k Amsterdamskej zmluve o financovaní verejnoprávneho vysielania (3).
   Žalobca uvádza po tretie porušenie článkov 87 ES, 88 ES a 253 ES a nariadenia č. 659/1999 kvôli chýbajúcej súvislosti medzi financovaním ad-hoc a Komisiou zistenou nadmernou úhradou. Nadmerná úhrada, ktorá sa spája so vznikom rezerv u vysielacích spoločností, nemožno v dostatočnom rozsahu pričítať prideľovaniu finančných prostriedkov, ktoré Komisia označuje ako financovanie ad-hoc.
   Komisia porušila po štvrté články 87 ES a 88 ES tým, že neprávom považuje výnosy z autorských práv za štátnu pomoc. Okrem toho financovanie ad-hoc nezvýhodňuje žalobcu ako podnik v zmysle čl. 87 ods. 1 ES a poskytované verejné financovanie nevedie k narúšaniu hospodárskej súťaže v zmysle článku 87 ods. 1 ES.
   Po piate bol vzhľadom na nedostatočné preskúmanie primeranosti porušený článok 86 ods. 2 ES. Aj pri posúdení vo svetle protokolu k Amsterdamskej zmluve o financovaní verejnoprávneho vysielania Komisia neprávom, po zistení, že nedošlo k narušeniu hospodárskej súťaže, opomenula dať do súvislosti nedostatok škodlivých účinkov nadmernej úhrady so záujmom na plnení verejnoprávnych úloh a všeobecným záujmom Spoločenstva. Žalobca je toho názoru, že Komisia pritom mala vziať do úvahy obmedzenosť holandskej jazykovej oblasti a skutočnosť, že vzniknuté rezervy by boli v dohľadnom čase použité na výdavky a tým rozpustené.
   Žalobca uvádza na záver porušenie procesných pravidiel článku 88 ods. 2 a porušenie procesných práv, pretože Komisia v rôznych smeroch rozšírila rozsah svojho preskúmania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (2)  Rozsudok z 24. júla 2003, Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, Zb. s. I-7747.

      (3)  K Zmluve o založení Európskych spoločenstiev pripojený protokol o systéme verejnoprávneho vysielania v členských štátoch.


title: Vec T-563/11: Žaloba podaná 28. októbra 2011 — Anbouba/Rada

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/53

      Žaloba podaná 28. októbra 2011 — Anbouba/Rada
      (Vec T-563/11)
      (2012/C 25/104)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Issam Anbouba (Homs, Sýria) (v zastúpení: M.-A. Bastin a J.-M. Salva, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že táto žaloba je prípustná vo všetkých jej bodoch,

                  —

                  určil, že žaloba je dôvodná vo všetkých jej dôvodoch,

                  —

                  rozhodol, že napadnuté akty môžu byť čiastočne zrušené, pretože časť aktov, ktorá má byť zrušená, je oddeliteľná od aktu ako celku,

                  —

                  preto

                              —

                              čiastočne zrušil rozhodnutie Rady 2011/522/SZBP z 2. septembra 2011 a rozhodnutie Rady 2011/628/SZBP z 23. septembra 2011, ktorými sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, ako aj nariadenie Rady (EÚ) č. 878/2011 z 2. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii tak, aby z nich bolo odstránené uvedenie Issama ANBOUBA a jeho označenie ako osoby podporujúcej súčasný režim v Sýrii,

                              —

                              prípadne zrušil rozhodnutie Rady 2011/522/SZBP z 2. septembra 2011 a rozhodnutie Rady 2011/628/SZBP z 23. septembra 2011, ktorými sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, ako aj nariadenie Rady (EÚ) č. 878/2011 z 2. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

                  —

                  prípadne určil, že tieto rozhodnutia a nariadenie sú, pokiaľ ide o Issama ANBOUBA, neuplatniteľné, a nariadil odstránenie jeho mena a odkazov na jeho osobu zo zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú sankcie Európskej únie,

                  —

                  uložil Rade povinnosť, aby predbežne nahradila škodu vo výške jedného eura z dôvodu náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej tým, že Issam ANBOUBA bol označený ako osoba podporujúca súčasný režim v Sýrii,

                  —

                  zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený

                              —

                              jednak na porušení zásady prezumpcie neviny zaručenej článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) a článkom 48 Charty základných práv Európskej únie a

                              —

                              jednak na zjavne nesprávnom posúdení, keďže obvinenia voči žalobcovi sa nezakladajú na objektívnych skutočnostiach, ale na jednoduchých tvrdeniach súvisiacich s jeho spoločenským postavením obchodníka.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, ktorý sa skladá zo štyroch častí, je založený na porušení práva na obhajobu a práva na spravodlivý proces, povinnosti odôvodnenia, práva na súkromie a slobody náboženského vyznania, keďže

                              —

                              žalobcovi neboli oznámené nijaké dôkazy alebo závažné údaje, ktoré mohli viesť k jeho zaradeniu na zoznam sankcionovaných osôb, a nebol vypočutý pred prijatím napadnutých aktov,

                              —

                              žalovaná sa pri prijímaní reštriktívnych opatrení voči žalobcovi v napadnutých aktoch uspokojila s použitím veľmi všeobecnej a predovšetkým neodôvodnenej formulácie,

                              —

                              prijatie reštriktívnych opatrení voči žalobcovi spôsobilo živé reakcie a vážne hrozby zo strany osôb alebo skupín, ktoré sú obeťami sýrskych represií, s ktorými je žalobca spájaný v dôsledku napadnutých aktov,

                              —

                              pravý dôvod prijatia reštriktívnych opatrení voči žalobcovi má náboženskú povahu.


title: Stanovisko 1/09: Stanovisko Súdneho dvora (plénum) z  8. marca 2011 — Rada Európskej únie (Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Návrh dohody — Vytvorenie jednotného systému na riešenie patentových sporov — Súd pre európske patenty a patenty Spoločenstva — Súlad uvedeného návrhu so zmluvami)

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/2

         Stanovisko Súdneho dvora (plénum) z 8. marca 2011 — Rada Európskej únie
   (Stanovisko 1/09) (1)

   (Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Návrh dohody - Vytvorenie jednotného systému na riešenie patentových sporov - Súd pre európske patenty a patenty Spoločenstva - Súlad uvedeného návrhu so zmluvami)
   2011/C 211/03
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Účastníci konania

      Navrhovateľka: Rada Európskej únie

      Predmet stanoviska

   Žiadosť o stanovisko — Súlad návrhu dohody o jednotnom systéme riešenia patentových sporov so Zmluvou ES — Súd pre európske patenty a patenty Spoločenstva tvorený súdom prvého stupňa a odvolacím súdom — Priznanie týmto súdom právomoci rozhodovať najmä spory týkajúce sa platnosti a/alebo pôsobnosti patentov Spoločenstva spojenej s možnosťou, respektíve povinnosťou týchto súdov podať na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa výkladu Zmluvy ES alebo platnosti a výkladu aktov prijatých inštitúciami Európskej únie — Zásah do autonómnosti právneho poriadku Spoločenstva a prednosti práva Spoločenstva?

      Stanovisko

   Plánovaná dohoda o vytvorení jednotného systému riešenia patentových sporov (v súčasnosti nazývaná „Súd pre európske patenty a patenty Spoločenstva“) nie je v súlade s ustanoveniami Zmluvy o EÚ a Zmluvy o FEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec T-397/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Tilly-Sabco/Komisia („Poľnohospodárstvo — Vývozné náhrady — Hydinové mäso — Vykonávacie nariadenie stanovujúce náhradu na 0 eur — Žaloba o neplatnosť — Regulačný akt, ktorý si nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Priama dotknutosť — Prípustnosť — Článok 3 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 164 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1234/2007 — Legitímna dôvera“)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/15

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Tilly-Sabco/Komisia
   (Vec T-397/13) (1)

   ((„Poľnohospodárstvo - Vývozné náhrady - Hydinové mäso - Vykonávacie nariadenie stanovujúce náhradu na 0 eur - Žaloba o neplatnosť - Regulačný akt, ktorý si nevyžaduje vykonávacie opatrenia - Priama dotknutosť - Prípustnosť - Článok 3 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 164 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1234/2007 - Legitímna dôvera“))
   (2016/C 078/23)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francúzsko) (v zastúpení: R. Milchior, F. Le Roquais a S. Charbonnel, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a K. Skelly, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Doux SA (Châteaulin, Francúzsko) (v zastúpení: J. Vogel, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 689/2013 z 18. júla 2013, ktorým sa stanovujú vývozné náhrady za hydinové mäso (Ú. v. EÚ L 196, s. 13)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Tilly-Sabco znáša svoje vlastné trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

               4.

               Doux SA znáša svoje vlastné trovy konania.

               5.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vynaložila ako vedľajší účastník konania v konaní o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 291, 5.10.2013.


title: Vec T-430/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. júla 2010 — Grain Millers/ÚHVT — Grain Millers (GRAIN MILLERS) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GRAIN MILLERS — Skoršie národné obchodné meno Grain Millers a jeho obrazové vyhotovenie — Čiastočné zamietnutie prihlášky — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júla 2010 — Grain Millers/ÚHVT — Grain Millers (GRAIN MILLERS)
   (Vec T-430/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GRAIN MILLERS - Skoršie národné obchodné meno Grain Millers a jeho obrazové vyhotovenie - Čiastočné zamietnutie prihlášky - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 234/59
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grain Millers Inc. (Eden Prairie, Minnesota, Spojené štáty americké) (v zastúpení: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Grain Millers GmbH Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: R. Böckenholt, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júla 2008 vo veci R 478/2007-2 týkajúcemu sa námietkového konania proti Grain Millers GmbH Co. KG a Grain Millers, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Grain Millers, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec C-267/09: Žaloba podaná 15. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/27

         Žaloba podaná 15. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-267/09)
   2009/C 220/52
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a G. Brada da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že prijala a necháva v platnosti ustanovenia uvedené v článku 130 portugalského zákonníka o dani z príjmu fyzických osôb, ktoré stanovujú daňovníkom, ktorí nie sú rezidentmi na portugalskom území, povinnosť stanoviť si daňového zástupcu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 ES a článku 56 ES a článkov zodpovedajúcich dohode o EHP, a

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zastáva názor, že článok 130 CIRS (portugalského zákonníka o dani z príjmu fyzických osôb) stanovuje daňovníkom, ktorí nie sú rezidentmi na portugalskom území, všeobecnú povinnosť stanoviť si daňového zástupcu, ktorý je rezidentom v Portugalsku, čo je povinnosť, ktorá nie je v súlade s ustanoveniami článkov 18 ES a 56 ES a s článkami zodpovedajúcimi dohode o EHP:

               a)

               a to na jednej strane povinnosť daňovníkom nerezidentom, ktorí poberajú iba príjmy podliehajúce zrážkovej dani v mieste, kde sú skutočne daňovníkovi vyplatené, stanoviť si daňového zástupcu, ktorý je rezidentom v Portugalsku, a

               b)

               na druhej strane povinnosť daňovníkom nerezidentom, ktorí poberajú príjmy, na základe ktorých sú povinní predložiť vyhlásenie o dani z príjmu, stanoviť si daňového zástupcu, ktorý je rezidentom v Portugalsku.

         Podľa Komisie všeobecná povinnosť, akou je povinnosť stanovená článkom 130 CIRS, je v rozpore s voľným pohybom osôb a kapitálu, upravenými v článku 18 ES a článku 56 ES a v článkoch zodpovedajúcich dohode o EHP, keďže táto povinnosť je (voči nerezidentom) diskriminačná a zároveň neprimeraná sledovanému cieľu.
   Táto povinnosť je diskriminačná v rozsahu, v akom v praxi predstavuje finančné náklady pre nerezidenta, keďže v prevažnej väčšine títo zástupcovia neponúkajú svoje služby zadarmo. A ak by sa aj tieto služby daňových zástupcov ponúkali zadarmo, samotná skutočnosť, že existuje povinnosť ich stanovenia, predstavuje sama o sebe prekážku voľného pohybu osôb a kapitálu, a na odstránenie tejto prekážky je potrebné, aby bolo na rozhodnutí samého daňovníka, či si daňového zástupcu stanoví, alebo nie.
   Okrem toho, ak by aj daňový zástupca nemal žiadnu povinnosť alebo zodpovednosť pri platení daní, ale by iba formálne prevzal povinnosti, samotná skutočnosť povinného stanovenia predstavuje sama o sebe prekážku voľného pohybu osôb a kapitálu, a na odstránenie tejto prekážky je potrebné, aby bolo na rozhodnutí samého daňovníka, či si daňového zástupcu stanoví, alebo nie.
   Uvedená povinnosť nie je ani primeraná, keďže na to, aby bol sledovaný cieľ — zabezpečiť účinnú daňovú kontrolu a bojovať proti daňovým únikom — legitímny, môže byť dosiahnutý menej reštriktívnymi opatreniami.
   Na jednej strane smernica Rady 2008/55/ES z 26. mája 2008 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení (1), ktorá je kodifikovaním znením smernice Rady 76/308/EHS z 15. marca 1976, stanovuje vzájomnú spoluprácu pri vymáhaní daní, vrátane daní z príjmov [pozri článok 2 písm. g)], akými sú dane z príjmov fyzických osôb. Na druhej strane podľa smernice Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní (2) príslušný úrad členského štátu môže vždy požiadať príslušný úrad iného členského štátu o oznámenie informácií potrebných na boj proti daňovým únikom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 150, s. 28.

      (2)  Ú. v. ES L 336, s. 15; Mim. vyd. 09/001, s. 63.


title: Vec C-505/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  29. marca 2012 — Európska komisia/Estónska republika, Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Odvolanie — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót pre Estónsku republiku na obdobie rokov 2008 až 2012 — Právomoci Komisie a členských štátov — Článok 9 ods. 1 a 3 a článok 11 ods. 2 smernice 2003/87 — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy vecí verejných)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. marca 2012 — Európska komisia/Estónska republika, Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-505/09 P) (1)

   (Odvolanie - Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót pre Estónsku republiku na obdobie rokov 2008 až 2012 - Právomoci Komisie a členských štátov - Článok 9 ods. 1 a 3 a článok 11 ods. 2 smernice 2003/87 - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy vecí verejných)
   2012/C 151/03
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: E. Kružíková, E. Randvere a E. White, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Komisiu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Vang, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: Estónska republika (v zastúpení: L. Uibo a M. Linntam, splnomocnení zástupcovia), Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú Estónsku republiku: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, splnomocnený zástupca), Lotyšská republika (v zastúpení: K. Drēviņa a M. I. Kalniņš, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 23. septembra 2009, Estónsko/Komisia (T-263/07), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie zo 4. mája 2007 o národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov oznámenom Estónskou republikou na obdobie rokov 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631) — Nesprávne právne posúdenie v rámci preskúmania prípustnosti žaloby o neplatnosť — Nesprávny výklad článku 9 ods. 1 a 3 a článku 11 ods. 2 smernice 2003/87/ES a všeobecnej zásady rovnosti zaobchádzania — Nesprávny výklad rozsahu zásady riadnej spravy vecí verejných — Nesprávne posúdenie ustanovení napadnutého rozhodnutia ako neoddeliteľných, ktoré vedie k zrušeniu rozhodnutia v celom rozsahu a nie k jeho čiastočnému zrušeniu

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika, Dánske kráľovstvo a Lotyšská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec T-129/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2011 — Bongrain/ÚHVT — apetito (APETITO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky APETITO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva apetito — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť výrobkov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia ES č. 207/2009)“ ]

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/15

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2011 — Bongrain/ÚHVT — apetito (APETITO)
   (Vec T-129/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky APETITO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva apetito - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť výrobkov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia ES č. 207/2009))
   2011/C 179/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bongrain SA (Viroflay, Francúzsko) (v zastúpení: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: apetito AG (Rheine, Nemecko) (v zastúpení: T. Weeg, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. februára 2009 (vec R 720/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi apetito AG a Bongrain SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bongrain SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec T-99/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 Atienza Morales/Komisia („Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku — Pojem ‚medzinárodná organizácia’“)

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/9

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 Atienza Morales/Komisia
   (Vec T-99/03) (1)

   („Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku - Pojem ‚medzinárodná organizácia’“)
   (2005/C 257/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maria Luisa Atienza Morales (Brusel, Belgicko) [v zastúpení: É. Boigelot, advokát]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev [v zastúpení: J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia]
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie z 20. júna 2002 a z 13. decembra 2002, ktorými bolo žalobkyni odmietnuté priznanie nároku na príspevok na expatriáciu upravený v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev a zamietnutá sťažnosť podaná v tejto súvislosti, a na druhej strane žiadosť o výplatu tohto príspevku počnúc od 1. apríla 2002
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 124, 24.5.2003.


title: Vec C-520/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. júla 2013 — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Európska komisia, Delegácia Európskej únie v Turecku, Central Finance & Contracts Unit (CFCU) (Odvolanie — Nástroj predvstupovej pomoci — Verejné obstarávanie — Projekt týkajúci sa rozvoja európskej siete obchodných centier v Turecku — Rozhodnutie neudeliť projekt — Žaloba o náhradu údajne vzniknutej škody — Vnútroštátne rozhodnutie — Nezapojenie orgánom Únie)

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/3

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. júla 2013 — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Európska komisia, Delegácia Európskej únie v Turecku, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)
   (Vec C-520/12 P) (1)

   (Odvolanie - Nástroj predvstupovej pomoci - Verejné obstarávanie - Projekt týkajúci sa rozvoja európskej siete obchodných centier v Turecku - Rozhodnutie neudeliť projekt - Žaloba o náhradu údajne vzniknutej škody - Vnútroštátne rozhodnutie - Nezapojenie orgánom Únie)
   2013/C 304/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (v zastúpení: A. Krystallidis, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia), Delegácia Európskej únie v Turecku, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 13. septembra 2012 vo veci T-369/11, Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE/Európska komisia, Central Finance & Contracts Unit (CFCU) a Delegácia Európskej únie v Turecku, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o náhradu škody smerujúcu k získaniu náhrady škody údajne vzniknutej odvolateľke po rozhodnutí Delegácie Európskej únie v Turecku neudeliť odvolateľke zmluvu na realizáciu projektu „Rozšírenie európsko-tureckých sietí obchodných centier na Sivas, Antakya, Batman a Van“ (EuropeAid/128621/D/SER/TR) — Neprípustnosť — Nepríslušnosť

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-95/13: Žaloba podaná 13. februára 2013 — Walcher Meßtechnik/ÚHVT (HIPERDRIVE)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/36

         Žaloba podaná 13. februára 2013 — Walcher Meßtechnik/ÚHVT (HIPERDRIVE)
   (Vec T-95/13)
   2013/C 108/85
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Walcher Meßtechnik GmbH (Kirchzarten, Nemecko) (v zastúpení: S. Walter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. decembra 2012 vo veci R 1779/2012-1,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HIPERDRIVE“ pre tovary zaradené do tried 7 a 9.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.

               —

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-34/09: Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Sluiter/Europol

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/25

         Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Sluiter/Europol
   (Vec F-34/09)
   2009/C 167/48
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rudolf Sluiter (Hillegom, Holandsko) (v zastúpení: P. de Casparis, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008 informujúce žalobcu o nemožnosti ponúknuť mu trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla jeho sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým žalovaný informuje žalobcu, že mu nemôže ponúknuť trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutie o sťažnosti vydané dňa 7. januára 2009, ktorým sa námietky žalobcu podané proti rozhodnutiu z 12. júna 2008 zamietli ako nedôvodné,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-677/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Doux Élevage SNC, Coopérative agricole UKL-ARREE/Ministère de l’Agriculture, de l’alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l’aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Doux Élevage SNC, Coopérative agricole UKL-ARREE/Ministère de l’Agriculture, de l’alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l’aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)
   (Vec C-677/11)
   2012/C 89/16
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Doux Élevage SNC, Coopérative agricole UKL-ARREE

      Žalovaní: Ministère de l’Agriculture, de l’alimentation, de la pêche, de la ruralité et de l’aménagement du territoire, Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF)

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladaný v duchu rozsudku z 15. júla 2004, Pearle BV a i. (C-345/02), vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie vnútroštátneho orgánu rozširujúce uplatňovanie dohody, ktorá tak ako dohoda uzatvorená v rámci Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF) zavádza príspevok v rámci medziodborovej organizácie uznanej vnútroštátnym orgánom a robí ho tým povinným, aby umožnila vykonávanie činností komunikácie, propagácie, vonkajších vzťahov, zabezpečenia kvality, výskumu, obrany záujmov odvetvia, ako aj obstarávania štúdií a spotrebiteľských panelov, na všetkých podnikateľov určitého odvetvia sa vzhľadom na povahu predmetných činností, spôsoby ich financovania a podmienky ich uplatňovania týka štátnej pomoci?


title: Vec C-565/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hovrätten för västra Sverige (Švédsko) 4. novembra 2013 — Kammaråklagaren/Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi a Fiskeri AB Nordic

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hovrätten för västra Sverige (Švédsko) 4. novembra 2013 — Kammaråklagaren/Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi a Fiskeri AB Nordic
   (Vec C-565/13)
   2014/C 15/13
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hovrätten för västra Sverige

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kammaråklagaren

      Obžalovaní: Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi a Fiskeri AB Nordic

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 6 ods. 1 Dohody o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom vylučujúcim ustanovením v tom zmysle, že vylučuje, aby plavidlá Spoločenstva lovili v marockých rybolovných oblastiach na základe licencií vydaných výlučne príslušnými marockými orgánmi marockým vlastníkom rybolovných kvót?

               2.

               Je článok 6 ods. 1 Dohody o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom vylučujúcim ustanovením v tom zmysle, že vylučuje, aby sa plavidlá Spoločenstva marockým spoločnostiam prenajímali bez posádky (na základe štandardného formulára „Barecon 2001“ BIMCO Standard Bareboat Charter) na účely rybolovu v marockých rybolovných oblastiach na základe licencie vydanej výlučne príslušnými marockými orgánmi marockým vlastníkom rybolovných kvót?

               3.

               Má na odpoveď na druhú otázku vplyv skutočnosť, že prenajímateľ lode marockej spoločnosti má okrem iného právo riadiť a zabezpečiť personálne obsadenie rybárskeho plavidla a technickú podporu?

               4.

               Má sa Dohoda o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom vykladať v tom zmysle, že Marocké kráľovstvo je popri dohode oprávnené vyvíjať a vykonávať vlastný vnútroštátny priemyselný rybolov pelagických druhov pod 29. rovnobežkou (severnej zemepisnej šírky)? Ak je to tak, oprávňuje táto dohoda Marocké kráľovstvo prenajať alebo udeliť licencie na rybolov v marockých rybolovných oblastiach priamo rybárskym plavidlám Spoločenstva bez toho, aby bolo potrebné povolenie od Európskeho spoločenstva?


title: Vec T-374/07: Žaloba podaná 22. septembra 2007 – Pachtitis/Komisia a EPSO

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/37

         Žaloba podaná 22. septembra 2007 – Pachtitis/Komisia a EPSO
   (Vec T-374/07)
   (2007/C 283/68)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dimitrios Pachtitis (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. Giatagantzidis a B. Niangou, advokáti)

      Žalovaní: Komisia Európskych spoločenstiev a Európsky úrad pre výber pracovníkov
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie EPSO z 27. júna 2007 a jeho implicitné rozhodnutie o zamietnutí vo veci opakovanej žiadosti žalobcu z 10. júla 2007, ktoré sa týkajú jeho práva na prístup k dokumentom EPSO,

               —

               uložiť EPSO povinnosť, aby mu zaslal: i) overenú kópiu otázok, ktoré mu boli položené, a odpovedí, ktoré uviedol v dvoch úvodných skúškach a) a b), keď sa zúčastnil na všeobecnom výberovom konaní EPSO/AD/77/06 (Ú. v. ES C 277 A, s. 1) smerujúcom k vypracovaniu rezervného zoznamu pre prijímanie do zamestnania právnikov lingvistov v platovej triede AD5 s gréckym jazykom v oblasti prekladov európskymi inštitúciami, a ii) overenú kópiu zoznamu správnych odpovedí na dve už citované úvodné skúšky, na ktorých sa zúčastnil,

               —

               zaviazať EPSO na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca tvrdí, že odmietnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (ďalej len „EPSO“) poskytnúť mu overenú kópiu otázok, ktoré mu boli položené, a odpovedí, ktoré uviedol v dvoch úvodných skúškach a) a b), keď sa zúčastnil na všeobecnom výberovom konaní EPSO/AD/77/06 (Ú. v. ES C 277 A, s. 1), ako aj overenú kópiu zoznamu správnych odpovedí na vyššie uvedené úvodné skúšky, na ktorých sa zúčastnil, predstavuje nezákonné a neoprávnené rozhodnutie v časti, v ktorej bráni jeho právu na prístup k dokumentom európskych inštitúcií podľa článku 255 ES a článkov 2 a 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1), že obsahuje veľmi nejasné body, pokiaľ ide o jeho odôvodnenie a že porušuje článok 253 ES. Súčasne podľa žalobcu odmietnutie EPSO oznámiť mu tieto dokumenty je v rozpore so zásadami transparentnosti, správneho úradného postupu, právnej istoty a legitímnej dôvery zamestnancov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. júna 2005 vo veci C-282/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Znečistenie vôd — Smernica 76/464/EHS)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 2. júna 2005
   vo veci C-282/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Znečistenie vôd - Smernica 76/464/EHS)
   (2005/C 281/04)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-282/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Shotter) proti Írsku (splnomocnený zástupca: D. J. O'Hagan, za právnej pomoci A. M. Collins, advokát), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 31. júla 2002, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), C. Gulmann, J. Makarczyk a P. Kūris, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 2. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Neprijatím všetkých potrebných opatrení na zabezpečenie správneho prebratia a vykonania smernice Rady 76/464/EHS zo 4. mája 1976 o znečistení spôsobenom určitými nebezpečnými látkami vypúšťanými do vodného prostredia Spoločenstva si Írsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 7 tejto smernice.

               2)

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3)

               Írsko sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 261, 26.10.2002.


title: Vec T-162/08: Žaloba podaná 29. apríla 2008 – Frag Comercio Internacional/ÚHVT – Tinkerbell Modas (GREEN by missako)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/40

         Žaloba podaná 29. apríla 2008 – Frag Comercio Internacional/ÚHVT – Tinkerbell Modas (GREEN by missako)
   (Vec T-162/08)
   (2008/C 171/78)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Frag Comercio Internacional, SL (Esparraguera, Španielsko) (v zastúpení: E. Sugrañes, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Tinkerbell Modas, Ltda (Sao Paulo, Brazília)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. februára 2008 vo veci R 1527/2006-2,

               —

               zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 3 663 234 a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „GREEN by missako“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 25, 35 – prihláška č. 3 663 234.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „MI SA KO“ pre výrobky zaradené do tried 18 a 25, národná obrazová ochranná známka „MI SA KO“ pre služby zaradené do triedy 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 v tom, že na zamietnutie prihlášky stačí všeobecná pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti.


title: Vec F-102/12: Žaloba podaná 25. septembra 2012 — ZZ/Parlament

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/41

         Žaloba podaná 25. septembra 2012 — ZZ/Parlament
   (Vec F-102/12)
   2012/C 366/82
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: C. Bernard-Glanz a S. Rodrigues, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zmenení zaradenia žalobcu do platovej triedy AST5 platového stupňa 3 s retroaktívnym účinkom

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie a ak je to potrebné zrušiť rozhodnutie zamietajúce sťažnosť,

               —

               žalovaného poučiť o účinkoch tohto zrušenia, a to o zaradení do platovej triedy D4 platového stupňa 8 od 1. mája 2004, obnovenie služobného postupu podľa povýšení a postupov do ďalšieho platového stupňa, ktoré nastali od tohto dátumu, a zaplatenie všetkých prípadných nedoplatkov na plate,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-5/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 16. mája 2011 — Giampietro Torresan/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka CANNABIS — Konanie o vyhlásení neplatnosti — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 7 ods. 1 písm. c)]

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/7

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 16. mája 2011 — Giampietro Torresan/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
   (Vec C-5/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka CANNABIS - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 7 ods. 1 písm. c))
   2011/C 252/12
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Giampietro Torresan (v zastúpení: G. Recher a R. Munarini, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto, splnomocnený zástupca), Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli a R. Cartella, avvocati)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 19. novembra 2009, Torresan/ÚHVT (T-234/06), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. júna 2006 (vec R 517/2005-2), týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG a Giampietrom Torresanom

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               G. Torresan je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec C-471/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Osobitná úprava zdaňovania prirážky — Pojem „použitý tovar“ — Predaj náhradných dielov z vozidiel po dobe životnosti)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet
   (Vec C-471/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Osobitná úprava zdaňovania prirážky - Pojem „použitý tovar“ - Predaj náhradných dielov z vozidiel po dobe životnosti))
   (2017/C 070/09)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sjelle Autogenbrug I/S

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Výrok rozsudku

   Článok 311 ods. 1 bod 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že použité diely, ktoré pochádzajú z vozidiel po dobe životnosti odkúpených podnikom zaoberajúcim sa opätovným využitím vozidiel od jednotlivca a ktoré sú určené na ďalší predaj ako náhradné diely, predstavujú „použitý tovar“ v zmysle tohto ustanovenia, v dôsledku čoho dodávky takýchto dielov uskutočnené zdaniteľným obchodníkom podliehajú uplatneniu úpravy zdaňovania prirážky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 363, 3.11.2015.


title: Vec T-48/07: Žaloba podaná 21. februára 2007 – ratiopharm/ÚHVT (BioGeneriX)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/50

         Žaloba podaná 21. februára 2007 – ratiopharm/ÚHVT (BioGeneriX)
   (Vec T-48/07)
   (2007/C 82/105)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: ratiopharm GmbH (Ulm, Nemecko) (v zastúpení: S. Völker, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 20. decembra 2006 vo veci odvolania R 1048/2004-4 týkajúceho sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 002603124,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „BioGeneriX “pre výrobky zaradené do tried 1 a 5 (prihláška č. 2 603 124).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože prihlasovaná ochranná známka má požadovanú minimálnu mieru rozlišovacej spôsobilosti a v žiadnom prípade neexistuje potreba ponechať ju voľnú.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1, Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-24/12: Žaloba podaná 27. februára 2012 — ZZ/Parlament

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/36

         Žaloba podaná 27. februára 2012 — ZZ/Parlament
   (Vec F-24/12)
   2012/C 138/83
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Tymen a A. Blot, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia predsedu Európskeho parlamentu o preradení žalobcu v rámci toho istého Generálneho riaditeľstva Parlamentu z pracovného miesta vedúceho sekcie na pracovné miesto poradcu riaditeľa riaditeľstva a návrh na náhradu škody z dôvodu psychického obťažovania

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie predsedu Európskeho parlamentu zo 16. januára 2012, ktorým ukončil s retroaktívnym účinkom k 1. januáru 2012 funkciu žalobcu ako vedúceho sekcie GR pre rovnosť a rozmanitosť pre personálne záležitosti a k tomuto istému dňu ho preradil na Riaditeľstvo D toho istého GR ako poradcu, čím ho zároveň pozbavil nároku na finančnú náhradu vedúcich sekcie,

               —

               nahradiť žalobcovi náhradu škody za spôsobenú ujmu vo výške ex aequo et bono50 000 eur,

               —

               zaviazať Parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-9/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 13. januára 2014 – Staatssecretaris van Financiën/D. G. Kieback

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 13. januára 2014 – Staatssecretaris van Financiën/D. G. Kieback
   (Vec C-9/14)
   2014/C 102/19
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: D. G. Kieback

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 39 ES vykladať v tom zmysle, že členský štát, v ktorom zdaniteľná osoba vykonáva závislú činnosť, musí pri výbere dane z príjmov zohľadniť osobnú situáciu a rodinný stav zdaniteľnej osoby v prípade, keď i) táto zdaniteľná osoba pracovala v tomto členskom štáte len v časti zdaňovacieho obdobia, pričom bývala v inom členskom štáte; ii) svoj celý alebo takmer celý príjem počas tohto obdobia nadobudla v štáte zamestnania; iii) počas tohto roka pracovala a žila v inom štáte, a iv) pri zohľadnení celého zdaňovacieho obdobia nenadobudla všetky alebo takmer všetky celkové príjmy v prvom uvedenom štáte zamestnania?

               2.

               Pôjde z hľadiska odpovede na prvú otázku o odlišnú situáciu, keď štát, v ktorom zamestnanec býval a pracoval počas zdaňovacieho obdobia, nie je členským štátom Európskej únie?


title: Spojené veci T-236/04 a T-241/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  28. novembra 2005  – EEB a Stichting Natuur en Milieu/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutia 2004/247/ES a 2004/248/ES — Námietka neprípustnosti — Aktívna legitimácia )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/33

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. novembra 2005 – EEB a Stichting Natuur en Milieu/Komisia
   (Spojené veci T-236/04 a T-241/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutia 2004/247/ES a 2004/248/ES - Námietka neprípustnosti - Aktívna legitimácia“)
   (2006/C 48/64)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko) a Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Holandsko), (v zastúpení: P. van den Biesen a B. Arentz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Francúzska republika (v zastúpení: J.-L. Florent a G. de Bergues, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Syngenta Crop Protection AG (Bâle, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Abrahams, barrister a C. Simpson, solicitor)
   Predmet veci
   Vo veci T-236/04, návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/248/ES z 10. marca 2004 o nezaradení atrazínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a o odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku (Ú. v. EÚ L 78, s. 53; Mim. vyd. 03/043, s. 206) a vo veci T-241/04 návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/247/ES z 10. marca 2004 o nezaradení simazínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a o odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku (Ú. v. EÚ L 78, s. 50; Mim. vyd. 03/043, s. 203)
   Výrok uznesenia

               1.

               Veci T-236/04 a T-241/04 sú spojené.

               2.

               Žaloby vo veciach T-236/04 a T-241/04 sa zamietajú ako neprípustné.

               3.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie vo veciach T-236/04 a T-241/04.

               4.

               Vedľajší účastníci znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  27. októbra 2005  vo veci C-525/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vnútroštátne právne predpisy, ktoré prestali spôsobovať akékoľvek právne účinky pred uplynutím lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku — Neprípustnosť žaloby)

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 27. októbra 2005
   vo veci C-525/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vnútroštátne právne predpisy, ktoré prestali spôsobovať akékoľvek právne účinky pred uplynutím lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku - Neprípustnosť žaloby)
   (2005/C 330/08)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-525/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: X. Lewis, C. Loggi a K. Wiedner) proti Talianskej republike (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, advokát G. Fiengo), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 16. decembra 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk (spravodajca), C. Gulmann, R. Schintgen a J. Klučka, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 27. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2)

               Komisia Európskych spoločenstiev a Talianska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec C-64/11: Žaloba podaná 11. februára 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/8

         Žaloba podaná 11. februára 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-64/11)
   2011/C 113/17
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si prijatím článku 17 ods. 1 kráľovského legislatívneho dekrétu 4/2004 z 5. marca 2004, ktorým sa schvaľuje konsolidované znenie zákona o dani z príjmov právnických osôb, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Sporné ustanovenie zavádza osobitné zaobchádzanie s nerealizovanými ziskami z aktív spoločností, ktoré presunú svoje sídlo do iného členského štátu Európskej únie, prestanú vykonávať svoju obchodnú činnosť v Španielsku s tým, že v nej pokračujú v inom členskom štáte, alebo prevedú svoje aktíva do iného členského štátu. V týchto prípadoch španielsky štát zdaňuje nerealizované zisky v čase odchodu, takže dotknuté spoločnosti musia zaplatiť daňový dlh zo skrytých alebo hypotetických príjmov, ktoré sa možno nikdy nezrealizujú. Tento režim predstavuje výnimku zo všeobecného pravidla, podľa ktorého sa zdaňuje príjem skutočne dosiahnutý platiteľom dane počas zdaňovacieho obdobia.
   Komisia zastáva názor, že tento aspekt španielskej právnej úpravy je nezlučiteľný so ZFEÚ a s Dohodou o EHP, pretože ide o diskriminačné opatrenie a v každom prípade o neprimerané obmedzenie slobody usadiť sa. Španielska právna úprava môže odrádzať od pohybov spoločností alebo kapitálu, ktoré by viedli k lepšiemu rozloženiu ekonomických zdrojov.
   Podľa Komisie musia mať spoločnosti právo presunúť svoje sídlo alebo svoje individuálne aktíva do iného členského štátu bez toho, aby si to vyžadovalo príliš zložité a nákladné postupy. Podľa názoru uvedenej inštitúcie neexistuje žiadne odôvodnenie bezodkladného výberu daní z nerealizovaných ziskov v súvislosti s presunom španielskej spoločnosti do iného členského štátu alebo v prípade ukončenia činnosti stálej prevádzkarne v Španielsku či presunu aktív vlastnených v Španielsku do iného členského štátu, pokiaľ rovnaká daňová povinnosť neexistuje v porovnateľných vnútroštátnych situáciách.


title: Vec T-158/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. októbra 2012 — Grécko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania — Zúčtovanie výdavkov platobných agentúr členských štátov, pokiaľ ide o výdavky financované EPUZF — Nedbanlivosť členského štátu pri vymáhaní neoprávnene vyplatených súm — Zaťaženie členského štátu finančnými dôsledkami nevykonaného vymáhania“ )

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2012 — Grécko/Komisia
   (Vec T-158/09) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania - Zúčtovanie výdavkov platobných agentúr členských štátov, pokiaľ ide o výdavky financované EPUZF - Nedbanlivosť členského štátu pri vymáhaní neoprávnene vyplatených súm - Zaťaženie členského štátu finančnými dôsledkami nevykonaného vymáhania)
   2012/C 366/55
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias, S. Papaïoannou a V. Karra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a E. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Korogiannakis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie alebo zmenu rozhodnutia Komisie K(2009) 810 v konečnom znení z 13. februára 2009 o finančnom postupe, ktorý sa má uplatňovať, pokiaľ ide o vyúčtovanie výdavkov financovaných z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Záručná sekcia, v určitých prípadoch nezrovnalostí zo strany prevádzkovateľov, v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vylučuje z financovania Spoločenstvom sumu 13 348 979,02 eura a pripisuje ju na ťarchu Helénskej republike

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2009) 810 v konečnom znení z 13. februára 2009 o finančnom postupe, ktorý sa má uplatňovať, pokiaľ ide o vyúčtovanie výdavkov financovaných z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Záručná sekcia, v určitých prípadoch nezrovnalostí zo strany prevádzkovateľov, sa ruší v rozsahu, v akom uzatvára spisy EL/1993/01 a AL/1994/031 a pripisuje sumy 519 907 eur a 300 914,99 eura na ťarchu Helénskej republiky.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Helénska republika znáša štyri pätiny svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť štyri pätiny trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Komisia znáša pätinu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť pätinu trov konania, ktoré vznikli Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-272/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  9. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/83/ES — Azylové právo — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-272/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/83/ES - Azylové právo - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 205/14
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a E. Adsera Ribera, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: B. Plaza Cruz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


               15.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 76/13

         Žaloba zväzu vydavateľov Den norske Forleggerforening z 9. januára 2012 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-1/12)
   2012/C 76/10
   Dňa 9. januára 2012 Den norske Forleggerforening, v zastúpení: Jan Magne Juuhl-Langseth, advokát, Advokatfirmaet Schjødt, Munkedamsveien 45, N-0201, Oslo, Nórsko, podal na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil za neplatné rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 311/11/COL a

               2.

               nariadil Dozornému úradu EZVO uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca je nórsky zväz vydavateľov. Jeho členmi sú vydavateľstvá v Nórsku.

               —

               Žalobca požaduje zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 311/11/COL prijatého 12. októbra 2011.

               —

               Žalobca okrem iného tvrdí, že Dozorný úrad EZVO:

                           —

                           nezačal konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 1 ods. 2 v časti 1 protokolu 3 k dohode o dozore a súde a

                           —

                           neposkytol dostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia, ako sa uvádza v článku 16 dohody o dozore a súde.


title: Voľba predsedu trojčlennej komory

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/14

         Voľba predsedu trojčlennej komory
   (2006/C 190/23)
   Dňa 5. júla 2006 bol Súdom prvého stupňa v súlade s článkom 15 ods. 3 rokovacieho poriadku sudca Cooke zvolený za predsedu trojčlennej komory na obdobie od 1. októbra 2006 do 31. augusta 2007.


title: Vec T-431/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  19. októbra 2010 — Nencini/Parlament ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Poslanec Európskeho parlamentu — Vymáhanie príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta a cestovných výdavkov — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/30

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 19. októbra 2010 — Nencini/Parlament
   (Vec T-431/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Poslanec Európskeho parlamentu - Vymáhanie príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta a cestovných výdavkov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2010/C 328/52
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Riccardo Nencini (Barberino di Mugello, Taliansko) (v zastúpení: F. Bertini, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorens, A. Caiola a D. Moore, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu niektorých aktov Parlamentu týkajúcich sa vymáhania parlamentných príspevkov, ktoré boli neoprávnene prijaté

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Rozsudok súdu z 29. augusta 2014 vo veci E-24/13 – Casino Admiral AG/Wolfgang Egger (Sloboda usadiť sa – Sloboda poskytovať služby – Povinnosť transparentnosti – Zásady účinnosti a rovnocennosti)

text:
               19.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/32

         ROZSUDOK SÚDU
   z 29. augusta 2014
   vo veci E-24/13
   Casino Admiral AG/Wolfgang Egger
   (Sloboda usadiť sa – Sloboda poskytovať služby – Povinnosť transparentnosti – Zásady účinnosti a rovnocennosti)
   (2015/C 92/06)
   Vo veci E-24/13 Casino Admiral AG/Wolfgang Egger – ŽIADOSŤ o výklad článkov 31 a 36 Dohody o EHP a povinnosti transparentnosti z nej odvodenej v súvislosti s postupom udeľovania koncesie na prevádzkovanie kasína, podaná na Súd EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (štátnym súdom Lichtenštajnského kniežatstva), Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 29. augusta 2014 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               V prípade neexistencie konkrétnych ustanovení sú vnútroštátne orgány pri udeľovaní koncesií na služby viazané základnými pravidlami práva EHP. Vnútroštátnemu orgánu takáto skutočnosť nebráni prisudzovať pri vyhodnocovaní ponúk relatívnu váhu kritériám udeľovania koncesií, povinnosť splniť kritérium transparentnosti je však zachovaná. Táto povinnosť znamená, že prisúdením relatívnej váhy nie je možné meniť pôvodné kritériá na vyhodnotenie ponúk. Takéto prisúdenie relatívnej váhy nesmie významne ovplyvniť prípravu ponúk a nesmie ani vytvárať predpoklady pre znevýhodnenie niektorého z uchádzačov.

               2.

               Povinnosť transparentnosti neznamená nevyhnutne povinnosť ukončiť zmluvu zo strany vnútroštátnych orgánov, ani anulovať rozhodnutie o výsledku obstarávania zo strany vnútroštátnych súdov v každom prípade nedodržania uvedenej povinnosti v súvislosti s udelením koncesie na služby. Vnútroštátny súd však pri posudzovaní okolností predmetného prípadu musí zvážiť dostupné prostriedky nápravy s cieľom zabezpečiť, aby nepretrvávali účinky, ktoré sú v rozpore s článkami 31 a 36 Dohody o EHP, a aby sa cieľ verejného záujmu dobrej správy vecí verejných primeraným spôsobom premietol do udelenia koncesií tak, aby sa vyhodnotenie ponúk udialo spôsobom, ktorý nie je svojvoľný ani diskriminačný. Vzhľadom na neexistenciu predpisov EHP v oblasti prostriedkov nápravy prislúcha vnútroštátnemu právnemu systému regulovať právne postupy na ochranu práv vyplývajúcich pre jednotlivcov z takejto povinnosti tak, aby uvedené postupy neboli menej priaznivé ako obdobné vnútroštátne postupy, a aby neznemožňovali, prípadne neúmerne nesťažovali uplatňovanie uvedených práv.


title: Vec C-415/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Nienburg (Nemecko) 13. septembra 2012 — Bianca Brandes/Spolková krajina Dolné Sasko

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Nienburg (Nemecko) 13. septembra 2012 — Bianca Brandes/Spolková krajina Dolné Sasko
   (Vec C-415/12)
   2012/C 366/44
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Nienburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bianca Brandes

      Žalovaná: Spolková krajina Dolné Sasko

      Prejudiciálna otázka

   Má sa relevantné právo Únie, predovšetkým doložka 4 body 1 a 2 Rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá je uvedená v prílohe smernice 97/81 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (1), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/23/ES (2), vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátne zákonné ustanovenie, ustanovenie kolektívnej zmluvy alebo prax, ak sa pri zmene rozsahu pracovného úväzku zamestnanca, ktorá je spojená so zmenou počtu týždenných pracovných dní, rozsah nároku na dovolenku na zotavenie, ktorú zamestnanec v referenčnom období nemohol čerpať, upraví takým spôsobom, že rozsah nároku na dovolenku, ktorý je vyjadrený v týždňoch, síce ostane zachovaný, ale v prípade nároku na dovolenku vyjadreného v dňoch pritom dochádza k prepočtu na nový rozsah pracovného úväzku?

      (1)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).

      (2)  Smernica Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998 o rozšírení smernice 97/81/ES o rámcovej dohode o práci na čiastočný úväzok, ktorú uzatvorili UNICE, CEEP a ETUC, na Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Ú. v. ES L 131, s. 10; Mim. vyd. 05/003, s. 278).


title: Vec C-193/11: Žaloba podaná 20. apríla 2011 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/15

         Žaloba podaná 20. apríla 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-193/11)
   2011/C 204/28
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios a K. Herrmann)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že podľa článku 119 ods. 3 Ustawy z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (zákon z 11. marca 2004 o dani na tovary a služby, ďalej len „poľský zákon o DPH“) uplatňuje osobitnú úpravu DPH na cestovné kancelárie v prípadoch predaja cestovných služieb osobám, ktoré nie sú cestujúcimi, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú podľa článkov 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1),

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa názoru Komisie Poľská republika porušuje platné ustanovenia článkov 306 až 310 smernice 2006/112/ES tým, že na základe článku 119 poľského zákona o DPH uplatňuje osobitnú úpravu DPH na cestovné kancelárie aj v prípadoch, keď príjemcovia cestovných služieb nie sú cestujúcimi.
   Na podporu svojej tézy Komisia uvádza, že články 306 až 310 smernice 2006/11/ES zodpovedajú zneniu skoršieho článku 26 šiestej smernice o DPH. Päť zo šiestich vtedajších úradných jazykových verzií (t. j. všetky verzie s výnimkou anglickej jazykovej verzie) bolo úplne koherentných a v celom texte článku 26 dôsledne používalo pojem „cestujúci“ („turysta“). Použitie pojmu „zákazník“ [„nabywca“] sa vyskytuje len v niektorých jazykových verziách článku 306 smernice 2006/112/ES, ktoré sa opierajú o anglickú jazykovú verziu. Aj v týchto prípadoch sa však v ďalších ustanoveniach týkajúcich sa osobitnej úpravy (články 307 až 310) používa pojem „cestujúci“, čo naznačuje nesprávne použitie pojmu „zákazník“ v článku 306.
   Okrem toho, aj v prípade, že by sa prijalo tvrdenie, že ciel osobitnej úpravy DPH pre cestovné kancelárie, a síce zjednodušenie vyúčtovania, by sa lepšie dosiahol výkladom, ktorý vychádza z pojmu „zákazník“, z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že uplatnenie tejto osobitnej úpravy nemožno výlučne opierať o teleologický výklad, ktorý je v rozpore s jednoznačným rozhodnutím normotvorcu Únie, ktoré vyplýva zo znenia v súčasnosti platných ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec F-87/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 6. júna 2016 – Matzke/Komisia

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 6. júna 2016 – Matzke/Komisia
   (Vec F-87/15) (1)

   (2016/C 410/72)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015, s. 43.


title: Vec T-313/06: Žaloba podaná 18. novembra 2006 – Otsuka Chemical/EÚBP

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/67

         Žaloba podaná 18. novembra 2006 – Otsuka Chemical/EÚBP
   (Vec T-313/06)
   (2006/C 326/140)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Otsuka Chemical Co, Ltd (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, C. Mereu, advokáti)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EÚBP)
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušiť záverečnú správu EÚBP nazvanú „Závery týkajúce sa preskúmania účinnej látky benfurakarb z hľadiska posúdenia rizika pesticídov“,

               —

               nariadiť, a to prostredníctvom vedľajšej výzvy v súlade s článkami 63 a 64 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, aby EÚBP a/alebo Európska komisia predložili návrh týkajúci sa (ne) zaradenia benfurakarbu do prílohy I smernice 91/414/EHS, ktorý má byť predložený na hlasovanie Stálemu výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat na jeho zasadnutí 22. až 24. novembra 2006 alebo na akomkoľvek inom zasadnutí,

               —

               vyhlásiť preskúmanie ich dokumentačných súborov údajov o benfurakarbe podľa článku 20 nariadenia Komisie (ES) č. 1490/2002 za protiprávne a neuplatniteľné vo vzťahu k žalobcovi,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi spôsobená napadnutým opatrením, a v tomto štádiu konania rozhodnúť formou predbežného opatrenia, že žalovaný je povinný nahradiť škodu, ktorá bola žalobcovi spôsobená, a ponechať určenie sumy náhrady škody buď na dohodu medzi účastníkmi konania, alebo ak by k takejto dohode nedošlo, na Súdny dvor,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom sú také isté ako vo veci T-311/06, FMC Chemical a Arysta Lifesciences/Európsky úrad pre bezpečnosť potravín.


title: Vec C-522/04: Žaloba podaná dňa 23. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/17

         Žaloba podaná dňa 23. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-522/04)
   (2005/C 57/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Richard Lyal a Dimitris Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 23. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Belgické kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 18, 39, 43, 49 a 56 ES a článkov 28, 31, 36 a 40 zmluvy o EHP ako aj z článkov 4 a 11 ods. 2 smernice 92/96/EHS z 10. novembra 1992 (1) – po zmene články 5 ods. 1 a 53 ods. 2 smernice 2002/83/ES z 5. novembra 2002 (2), a to tým, že

               —

               podmienilo odpočítateľnosť príspevkov zamestnávateľa na starobné poistenie a poistenie pre prípad predčasného úmrtia zakotvený v článku 59 CIR 1992 (Code des imôts sur les revenus) platením týchto príspevkov poisťovni alebo poisťovaciemu fondu so sídlom v Belgicku;

               —

               podmienil zníženie dane z dlhodobého sporenia, ktoré sa priznáva na základe článkov 145/1 a 145/3 CIR 1992 pre osobné príspevky na starobné poistenie a poistenie pre prípad predčasného úmrtia zrazené zamestnávateľom zo mzdy, vyplácaním týchto príspevkov poisťovni alebo poisťovaciemu fondu so sídlom v Belgicku;

               —

               v článku 364a CIR 1992 stanovil, že ak kapitál, odstupné a úspory sú podľa článku 34 CIR 1992 vyplácané alebo poskytnuté daňovníkovi, ktorý pred tým zmenil svoje bydlisko alebo sídlo pre majetkové účely do zahraničia, potom k platbe alebo poskytnutiu došlo ku dňu, ktorý predchádza tejto zmene a na základe odseku 2 tohto článku každý prevod uvedený v článku 34 ods. 2 bod 3 je totožný s poskytnutím v tom zmysle, že každý poisťovateľ je povinný podľa článku 270 CIR 1992 vykonať zrážku dane z kapitálu a odstupného vyplácaného nerezidentovi, ktorý bol niekedy daňovým rezidentom v Belgicku, a pokiaľ tento kapitál alebo odstupné boli vytvorené úplne alebo čiastočne v období, kedy dotknutá osoba bola belgickým daňovým rezidentom, a to aj vtedy, ak dvojstranné daňové dohovory uzatvorené Belgickom priznávajú druhému zmluvnému štátu právo zdaniť takýto príjem.

               —

               na základe článku 364b CIR 1992 zdanilo prevody kapitálu alebo odstupného vytvoreného prostredníctvom príspevkov od zamestnávateľov alebo jednotlivcov platených do doplnkového dôchodkového poistenia, dôchodkovým fondom alebo poisťovniam, v ktorých boli vytvorené v prospech príjemcu alebo jeho právneho nástupcu, na iný dôchodkový fond alebo poisťovňu so sídlom mimo územia Belgicka, zatiaľ čo sa nezdaňujú prevody kapitálu alebo odstupného na iný dôchodkový fond alebo poisťovňu so sídlom v Belgicku;

               —

               požadovalo na základe článku 242/2a Réglement général sur les taxes assimilées au timbre (všeobecné nariadenie o poplatkoch vo forme kolkov) od zahraničných poisťovateľov, ktorí nemajú obchodné sídlo v Belgicku, aby pred začatím poskytovania služieb v Belgicku ustanovili zodpovedného zástupcu s bydliskom v Belgicku, ktorý sa osobne štátu písomne zaručí za úhradu ročných poplatkov z poistných zmlúv, úrokov a penále, ktoré by mohli vzniknúť v súvislosti so zmluvnými rizikami v Belgicku.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Belgická daňová právna úprava ohľadne profesijného dôchodkového režimu obsahuje obmedzenia slobody poskytovania služieb, voľného pohybu pracovníkov a slobody usadzovania ako aj voľného pohybu tovarov.
   Sloboda poskytovania služieb
   Daňové predpisy, ktoré obmedzujú odpočítateľnosť príspevkov platených zamestnávateľmi alebo jednotlivcami do dôchodkového systému len na príspevky, ktoré sa platia subjektom so sídlom v Belgicku, a ktoré vylučujú odpočet príspevkov platených subjektom so sídlom mimo Belgicka sú v rozpore s zásadou slobody poskytovania služieb.
   Ustanovenie, ktoré určuje, že prevod kapitálu alebo odstupného vytvoreného prostredníctvom príspevkov od zamestnávateľov alebo jednotlivcov do doplnkového dôchodkového systému, sa zdaňuje, ak sa jedná o prevod do dôchodkového fondu alebo poisťovni so sídlom v zahraničí, je taktiež v rozpore so slobodou poskytovania služieb vo vzťahu k spoločnostiam so sídlom v iných členských štátoch.
   Nakoniec treba všeobecnú a absolútnu povinnosť uložená zahraničným poisťovniam, aby ustanovili zodpovedného zástupcu s bydliskom v Belgicku, ktorý sa osobne zaručí za platby ročných poplatkov z poistných zmlúv, považovať za neprimerané opatrenie, ktoré bráni slobodnému poskytovaniu služieb spoločnostiam so sídlom v iných členských štátoch. Jej cieľ, ktorý spočíva v zabezpečení platenia poplatkov možno totiž dosiahnuť menej obmedzujúcimi prostriedkami.
   Uvedené vnútroštátne predpisy sú taktiež v rozpore s článkom 5 smernice 2002/83/ES, ktorý stanovuje, že povolenie získané v jednom členskom štáte má platnosť na celom území Spoločenstva a podniku umožňuje vykonávať svoju činnosť na celom území Spoločenstva buď v rámci slobody usadzovania alebo v rámci slobody poskytovania služieb, ako aj v rozpore s článkom 53 ods. 2 tejto smernice, podľa ktorého každý členský štát musí poisťovniam so sídlom na ich území umožniť úplne alebo čiastočne prevedenie poistných zmlúv na postupníka so sídlom na území Spoločenstva.
   Voľný pohyb pracovníkov a sloboda usadzovania
   Ustanovenia, ktoré zabraňujú odpočtu príspevkov platených zamestnávateľom alebo zníženie dane pre príspevky od jednotlivcov zaplatených subjektom so sídlom v iných členských štátoch, sú okrem toho v rozpore so zásadou voľného pohybom pracovníkov a osôb samostatne zárobkovo činných zakotvenou v článkoch 39 a 43 ES, nakoľko pracovníci a samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré vykonávajú profesijnú činnosť v určitom členskom štáte a v tomto štáte sú zaradené do dôchodkového režimu, a ktoré prišli pracovať do Belgicka, nemôžu využívať daňové zvýhodnenia vyplývajúce z príspevkov platených v tomto inom štáte. Prímy vyplývajúce z tohto režimu sú však zdaňované v Belgicku, pokiaľ sú dotknuté osoby v čase ich nadobudnutia belgickými daňovými rezidentmi.
   V rozpore s voľným pohybom pracovníkov a slobodou usadzovania je tiež predpis, ktorý stanovuje, že prevod kapitálu alebo odstupného vytvoreného z príspevkov platených zamestnávateľom alebo jednotlivcom na doplnkové dôchodkové poistenie podlieha dani, ak ide o prevod do dôchodkového fondu alebo poisťovne so sídlom v zahraničí. Toto ustanovenie znevýhodňuje pracovníkov a samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré sa chcú usadiť v inom členskom štáte, a ktoré z tohto dôvodu chcú previesť tento kapitál alebo odstupné.
   Voľný pohyb kapitálu
   Sporné ustanovenia zabraňujú tiež voľnému pohybu kapitálu a je v rozpore s článkom 56 ES a 40 zmluvy o EHP.
   Prevody pri plnení poistných zmlúv je totiž treba považovať za pohyb kapitálu a obmedzovanie odpočtu príspevkov platených zamestnávateľmi a daňových úľav vzťahujúcich sa na príspevky platených jednotlivcami, ktoré sa platia subjektom so sídlom v Belgicku predstavuje diskriminačné obmedzenie voľného pohybu kapitálu.
   Ustanovenie, podľa ktorého prevod kapitálu a odstupného vytvoreného z príspevkov platených zamestnávateľmi alebo od jednotlivcami na doplnkové dôchodkové poistenie podlieha dani, ak ide o prevod do dôchodkového fondu alebo poisťovne so sídlom v zahraničí, avšak nepodlieha dani vtedy, ak ide o prevod na subjekt so sídlom v Belgicku, je taktiež v rozpore so zásadou voľného pohybu kapitálu.

      (1)  Smernica Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení) (Ú. v. ES L 360, 9.12.1992, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (Ú. v. ES L 345, 19.12.2002, s. 1).