title: Vec T-806/17: Žaloba podaná 11. decembra 2017 – BASF a REACH & colours/ECHA

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/37

         Žaloba podaná 11. decembra 2017 – BASF a REACH & colours/ECHA
   (Vec T-806/17)
   (2018/C 052/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: BASF SE (Ludwigshafen nad Rýnom, Nemecko) a REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: R. Cana, E. Mullier a H. Widemann, advokáti a D. Abrahams, barrister)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej chemickej agentúry DSH-30-3-D-0122-2017 z 2. októbra 2017 o povolení spoločnej registrácie látky hexasodium 2,2'- [vinylénbis [(3-sulfónamo-4,1-fenylén) imino [6- (dietylamino) -1,3,5-triazín-4,2- diyl] imino], 4-disulfonát) (EC č. 255-217-5),

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil také iné alebo ďalšie opatrenia, ktoré bude súd považovať za vhodné.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska chemická agentúra (ďalej len „Agentúra“) vychádzala z nesprávnych skutkových zistení, ktoré poznačujú napadnuté rozhodnutie, keď z jeho základu vylúčila niektoré relevantné okolnosti.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Agentúra tým, že úplne prehliadla úsilie strán vynaložené pred rokom 2017, a tým, že uviedla nesprávne skutkové zistenia týkajúce sa identity žalobkyne v prvom rade a dátumu podania odpovede na žiadosť Agentúry o informácie, sa opiera o nesprávne určenie skutočností, ktoré sú v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných, a poznačuje napadnuté rozhodnutie až tak, že musí byť zrušené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nepreskúmala všetky relevantné skutočnosti a okolnosti, pričom dospela k záveru, že navrhovateľ vyvinul väčšie úsilie ako žalobkyne, a nezohľadnila článok 25 nariadenia REACH (1).

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Agentúra vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nezohľadnila všetky relevantné skutočnosti a okolnosti situácie, ktorú má upravovať napadnuté rozhodnutie, a to tým, že dospela k záveru, že navrhovateľ vyvinul väčšie úsilie ako žalobkyne, tým, že nezohľadnila osobitné okolnosti sporu, ktorý jej bol predložený, a tým, že nezohľadnila obavy žalobkýň týkajúce sa duplicity testov navrhovateľa na stavovcoch, čo je v rozpore s článkom 25 nariadenia REACH.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Agentúra porušila zásadu právnej istoty tým, že žalobkyne dostala do neprijateľného postavenia z hľadiska právnej istoty, pokiaľ ide o schopnosť navrhovateľa spoliehať sa na údaje žalobkýň, ako aj kvalitu a súlad údajov navrhovateľa.

                           —

                           Žalobkyne sa domnievajú, že Agentúra pri prijímaní napadnutého rozhodnutia porušila zásadu právnej istoty, keďže neobmedzuje prístup k spoločnej registrácii žalobkýň, hoci navrhovateľ pri registrácii uviedol úplné neuplatňovanie, a keďže Agentúra sa nezaoberala záležitosťami dokumentácie úplného neuplatňovania (kvalita a možná duplicita štúdií na stavovcoch). Žalobkyne sú teda v situácii právnej neistoty, pokiaľ ide o to, ako chrániť svoje práva, keďže rozsah a obsah práv priznaných navrhovateľovi zostávajú neprehľadné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra porušila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že nevysvetlila, prečo nepovažovala nič z korešpondencie do roku 2017 za relevantné.

                           —

                           Agentúra pri prijatí napadnutého rozhodnutie vychádzala iba z malej časti rokovaní medzi stranami a svojvoľne obmedzila svoje preskúmanie na niekoľko výmen medzi stranami, ku ktorým došlo od januára 2017. Žalobkyne predložili všetku vecnú korešpondenciu medzi navrhovateľom a žalobkyňami, pričom zdôraznili, prečo je takáto korešpondencia relevantná. Napriek vysvetleniu žalobkýň o relevantnosti korešpondencie Agentúra neuviedla žiadne dôvody, prečo nezohľadnila a v skutočnosti úplne ignorovala komunikáciu medzi žalobkyňami a SSS pred januárom 2017.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec C-675/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 30. novembra 2017 – Ministero della Salute/Hannes Preindl

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 30. novembra 2017 – Ministero della Salute/Hannes Preindl
   (Vec C-675/17)
   (2018/C 052/33)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Ministero della Salute

      Odporca: Hannes Preindl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ukladajú články 21, 22 a 24 smernice [2005/36/ES] (1) členskému štátu, v ktorom platí povinnosť odbornej prípravy v plnom časovom rozsahu a s tým súvisiaci zákaz zapísať sa súčasne na dva vysokoškolské študijné programy, povinnosť automaticky uznávať kvalifikácie, ktorá sa v členskom štáte pôvodu naopak dosiahli v rovnakom čase alebo v čiastočne sa prekrývajúcich obdobiach?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, možno článok 22 písm. a) a článok 21 smernice vykladať v tom zmysle, že orgánu členského štátu, od ktorého sa uznanie žiada, sa v každom prípade umožňuje, aby preskúmal, či je splnená podmienka, aby celková dĺžka, úroveň a kvalita tejto odbornej prípravy nebola nižšia než v prípade súvislej dennej odbornej prípravy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22).


title: Vec C-508/17 P: Odvolanie podané 19. augusta 2017: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. júna 2017 vo veci T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Európska komisia

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/7

         Odvolanie podané 19. augusta 2017: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. júna 2017 vo veci T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Európska komisia
   (Vec C-508/17 P)
   (2018/C 123/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (v zastúpení: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Uznesením z 8. februára 2018 Súdny dvor Európskej únie (tretia komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-16/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 9. januára 2018 – Michael Dobersberger

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 9. januára 2018 – Michael Dobersberger
   (Vec C-16/18)
   (2018/C 123/15)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Michael Dobersberger

      Ďalší účastník konania: Magistrat der Stadt Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa oblasť pôsobnosti smernice 96/71/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (ďalej len „smernica“), osobitne jej článok 1 ods. 3 písm. a), aj poskytovanie služieb, akými je zabezpečovanie jedál a nápojov cestujúcim, boardservis alebo čistiace služby prostredníctvom zamestnancov podniku poskytujúceho služby so sídlom vo vysielajúcom členskom štáte (Maďarsko), a v rámci plnenia zmluvy so železničným podnikom so sídlom v prijímajúcom členskom štáte (Rakúsko), ak sa tieto služby poskytujú v medzinárodných vlakoch, ktoré jazdia aj cez prijímajúci členský štát?

               2.

               Zahŕňa článok 1 ods. 3 písm. a) smernice aj prípad, keď podnik poskytujúci služby so sídlom vo vysielajúcom členskom štáte poskytuje služby uvedené v otázke 1. nie v rámci plnenia zmluvy so železničným podnikom so sídlom v prijímajúcom členskom štáte, v prospech ktorého sa tieto služby v konečnom dôsledku uskutočňujú, ale v rámci plnenia zmluvy s ďalším podnikom so sídlom v prijímajúcom členskom štáte, ktorý je v zmluvnom vzťahu (subdodávateľská reťazec) s týmto železničným podnikom?

               3.

               Zahŕňa článok 1 ods. 3 písm. a) smernice aj prípad, keď podnik poskytujúci služby so sídlom vo vysielajúcom členskom štáte na účely poskytovania služieb uvedených v otázke 1. nenasadzuje vlastných pracovníkov, ale pracovníkov iného podniku, ktoré mu boli prenechané ešte vo vysielajúcom členskom štáte?

               4.

               Bez ohľadu na odpovede na otázky 1. až 3.: bráni právo Únie, najmä zásada slobodného poskytovania služieb (články 56 a 57 ZFEÚ), vnútroštátnej právnej úprave, ktorá povinne ukladá podnikom, ktoré vysielajú pracovníkov na územie iného členského štátu na účely poskytovania služieb, povinnosť dodržiavať vzťahy a podmienky zamestnania v zmysle článku 3 ods. 1 smernice, ako aj súvisiace záväzky (ako najmä tie, ktoré sa týkajú oznamovania cezhraničného vyslania pracovníkov príslušnému úradu prijímajúceho členského štátu, ako aj prepravovania dokladov o výške odplaty a o prihlásení týchto pracovníkov na účely sociálneho zabezpečenia) aj pre tie prípady, v ktorých (po prvé) cezhranične vyslaní pracovníci patria do cestujúceho personálu cezhranične pôsobiaceho železničného podniku alebo podniku, ktorý vo svojich vlakoch prekračujúcich hranice členských štátov poskytuje služby typické pre železničný podnik (poskytovanie jedál a nápojov cestujúcim, boardservis), a v ktorých (po druhé) medzi vysielajúcim podnikom a prijímateľom služby pôsobiacim v inom členskom štáte pre takéto vyslanie neexistuje buď vôbec žiadna zmluva o poskytovaní služieb, alebo prinajmenšom neexistuje žiadna zmluva medzi vysielajúcim podnikom a prijímateľom služby pôsobiacim v inom členskom štáte, pretože povinnosť plnenia vysielajúceho podniku voči prijímateľovi služby pôsobiacemu v inom členskom štáte je odôvodnená subdodávateľskými zmluvami (subdodávateľského reťazca), a v ktorých (po tretie) vyslaní pracovníci nie sú v pracovnom pomere s vysielajúcim podnikom, ale v pracovnom pomere s tretím podnikom, ktorý svojich pracovníkov prenechal vysielajúcemu podniku ešte v členskom štáte sídla vysielajúceho podniku?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431).


title: Vec C-590/16: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. februára 2018 – Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2008/118/ES — Článok 7 — Všeobecný systém spotrebných daní — Zásobovanie ropnými produktmi bez uloženia spotrebnej dane — Čerpacie stanice na hraniciach Helénskej republiky s tretími krajinami — Vznik daňovej povinnosti k spotrebnej dani — Pojem „uvedenie do daňového voľného obehu“ produktov podliehajúcich dani — Pojem „prepustenie z režimu pozastavenia dane)

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/4

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. februára 2018 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-590/16) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2008/118/ES - Článok 7 - Všeobecný systém spotrebných daní - Zásobovanie ropnými produktmi bez uloženia spotrebnej dane - Čerpacie stanice na hraniciach Helénskej republiky s tretími krajinami - Vznik daňovej povinnosti k spotrebnej dani - Pojem „uvedenie do daňového voľného obehu“ produktov podliehajúcich dani - Pojem „prepustenie z režimu pozastavenia dane))
   (2018/C 123/05)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Tomat a A. Kyratsou, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna a M. Tassopoulou, splnomocnené zástupkyne)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že prijala a nechala v platnosti právnu úpravu, ktorá povoľuje predaj ropných produktov bez zaplatenia spotrebnej dane na čerpacích staniciach Katastimata Aforologiton Eidon AE na hraničných priechodoch Kipoi Evrou (Grécko), Kakavia (Grécko) a Evzonoi (Grécko), ktoré sa všetky nachádzajú v oblastiach hraničiacich s tretími krajinami – konkrétne s Tureckou republikou, Albánskou republikou a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko –, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 smernice Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-711/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. februára 2018 – Arcofin a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech finančných družstiev skupiny ARCO — Záručná schéma na ochranu podielov fyzických osôb, ktoré sú členmi týchto družstiev — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Selektívna výhoda — Opatrenie schopné narušiť alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi — Opatrenie určené na nápravu vážnych porúch v hospodárstve členského štátu — Legitímna dôvera — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. februára 2018 – Arcofin a i./Komisia
   (Vec T-711/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech finančných družstiev skupiny ARCO - Záručná schéma na ochranu podielov fyzických osôb, ktoré sú členmi týchto družstiev - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Selektívna výhoda - Opatrenie schopné narušiť alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi - Opatrenie určené na nápravu vážnych porúch v hospodárstve členského štátu - Legitímna dôvera - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2018/C 123/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Arcofin SCRL (Brusel, Belgicko), Arcopar SCRL (Brusel), Arcoplus (Brusel) (v zastúpení: R. Martens, A. Verlinden a C. Maczkovics, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/686/EÚ z 3. júla 2014 o štátnej pomoci SA.33927 (13/C) (ex 11/NN), ktorú poskytlo Belgicko – Záručná schéma na ochranu podielov individuálnych členov finančných družstiev (Ú. v. EÚ L 284, 2014, s. 53)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               2.

               Arcofin SCRL, Arcopar SCRL a Arcoplus sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


201806150361954842018/C 231/142252018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180328111222Vec C-225/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 28. marca 2018 – Grupa Lotos S.A./Minister Finansów
 ---documentbreak--- C2312018SK1120120180328SK0014112122Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 28. marca 2018 – Grupa Lotos S.A./Minister Finansów
   (Vec C-225/18)2018/C 231/14Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Grupa Lotos S.A.

      Žalovaný: Minister Finansów

      Prejudiciálne otázky

   Je v súlade s článkom 168 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1, v znení zmien) (
         1
      ), ako aj so zásadami neutrality a proporcionality taká právna úprava, akou je § 88 ods. 1 bod 4 Ustawy o podatku od towarów i usług (zákon z 11. marca 2004 o dani z tovarov a služieb, Dz. U. 2011, č. 177, položka 1054 v znení neskorších predpisov, teraz Dz. U. 2017, položka 1221 v znení neskorších predpisov), podľa ktorého sú ubytovacie a gastronomické služby, okrem nadobúdania hotových jedál pre cestujúcich zdaniteľnými osobami, ktoré poskytujú služby osobnej prepravy, vylúčené z práva na odpočítanie dane resp. z práva na vyplatenie nadmerného odpočtu, aj keď bola táto právna úprava zahrnutá do znenia zákona na základe článku 17 ods. 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23, v znení zmien, ďalej len „šiesta smernica“) (
         2
      )?
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.
   (
         2
      )	Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


201806150421954802018/C 231/162282018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180403131421Vec C-228/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 3. apríla 2018 – Gazdasági Versenyhivatal/Budapest Bank Nyrt. a i.
 ---documentbreak--- C2312018SK1310120180403SK0016131142Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 3. apríla 2018 – Gazdasági Versenyhivatal/Budapest Bank Nyrt. a i.
   (Vec C-228/18)2018/C 231/16Jazyk konania: maďarčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaný a navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Gazdasági Versenyhivatal

      Žalobkyne a odporkyne v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Budapest Bank Nyrt., ING Bank NV Magyarországi Fióktelepe, OTP Bank Nyrt., Kereskedelmi és Hitelbank Zrt., Magyar Külkereskedelmi Bank Zrt., ERSTE Bank Hungary Nyrt., Visa Europe Ltd, MasterCard Europe SA

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Je možné vykladať článok 81 ods. 1 ES (článok 101 ods. 1 ZFEÚ) v tom zmysle, že toto ustanovenie môže byť porušené jediným správaním tak na základe protisúťažného cieľa, ako aj na základe protisúťažného následku, ak protisúťažný cieľ a následok sa považujú za nezávislé právne základy?

            2.

            Je možné vykladať článok 81 ods. 1 ES (článok 101 ods. 1 ZFEÚ) v tom zmysle, že dohoda, akou je dohoda vo veci samej uzatvorená medzi maďarskými bankami, ktorá v súvislosti s dvoma spoločnosťami vydávajúcimi bankové karty, a to MasterCard a Visa, stanovuje jednotný medzibankový poplatok, ktorý má byť uhradený vydávajúcim bankám za používanie kariet týchto spoločností, predstavuje obmedzenie hospodárskej súťaže na základe cieľa?

            3.

            Je možné vykladať článok 81 ods. 1 ES (článok 101 ods. 1 ZFEÚ) v tom zmysle, že za účastníkov medzibankovej dohody možno považovať tiež spoločnosti vydávajúce kreditné karty, ktoré hoci sa priamo nezúčastnili na vymedzení obsahu tejto dohody, umožnili jej prijatie a akceptovali a uplatňovali ju, alebo sa má vychádzať z toho, že tieto spoločnosti svoj postup zosúladili s bankami, ktoré túto dohodu uzatvorili?

            4.

            Je možné vykladať článok 81 ods. 1 ES (článok 101 ods. 1 ZFEÚ) v tom zmysle, že s ohľadom na predmet sporu sa pre konštatovanie porušenia práva hospodárskej súťaže nevyžaduje vymedziť, či ide o účasť na dohode alebo o zosúladený postup s postupom bánk zúčastnených na dohode?


201806150311954892018/C 231/053762016CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201805036611Vec C-376/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. mája 2018 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)/European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Odvolanie — Verejné zákazky na služby — Poskytovanie externých služieb programového a projektového riadenia, ako aj technických konzultácií v oblasti informačných technológií — Mechanizmus zostupného poradia — Článok 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie — Článok 76 a článok 84 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Zákaz rozhodnúť ultra petita — Zváženie podkritérií v rámci kritérií hodnotenia ponúk — Zjavne nesprávne posúdenia — Nariadenie (ES, Euratom) č. 1605/2002 – Článok 100 ods. 2 — Rozhodnutie o zamietnutí ponuky — Nedostatok odôvodnenia — Strata príležitosti — Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie — Návrh na náhradu škody)
 ---documentbreak--- C2312018SK610120180503SK00056161Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. mája 2018 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)/European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
   (Vec C-376/16 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Verejné zákazky na služby — Poskytovanie externých služieb programového a projektového riadenia, ako aj technických konzultácií v oblasti informačných technológií — Mechanizmus zostupného poradia — Článok 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie — Článok 76 a článok 84 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Zákaz rozhodnúť ultra petita — Zváženie podkritérií v rámci kritérií hodnotenia ponúk — Zjavne nesprávne posúdenia — Nariadenie (ES, Euratom) č. 1605/2002 – Článok 100 ods. 2 — Rozhodnutie o zamietnutí ponuky — Nedostatok odôvodnenia — Strata príležitosti — Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie — Návrh na náhradu škody)“2018/C 231/05Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: N. Bambara, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: M. Sfyri, C.-N. Dede a V. Alevizopoulou, dikigoroi)

      Výrok rozsudku

            1.

            Body 2 až 5 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 27. apríla 2016, European Dynamics Luxembourg a i./EUIPO (T-556/11, EU:T:2016:248), sa zrušujú.

            2.

            Odvolanie sa vo zvyšnej časti zamieta.

            3.

            Návrh na náhradu škody, ktorý podali European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vo veci T-556/11, sa zamieta.

            4.

            Úrad Európskej únie pre duševného vlastníctvo (EUIPO), ako aj European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znášajú svoje vlastné trovy konania v odvolacom aj prvostupňovom konaní.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


201806150701955312018/C 231/392432018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180420313111Vec T-243/18: Žaloba podaná 20. apríla 2018 – VW/Komisia
 ---documentbreak--- C2312018SK3110120180420SK0039311311Žaloba podaná 20. apríla 2018 – VW/Komisia
   (Vec T-243/18)2018/C 231/39Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: VW (v zastúpení: N. de Montigny, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   rozhodol, že

            —

            rozhodnutie menovacieho orgánu z 26. júna 2017 sa zrušuje,

            —

            v prípade potreby sa zrušuje výslovné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,

            —

            žalovaná je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod, uvedený primárne, je založený na námietke nezákonnosti vznesenej proti článku 20 prílohy VIII služobného poriadku, keďže tento článok porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania, ktorá je zakotvená v článku 20 Charty základných práv, ako aj v článku 52 uvedenej Charty.

            2.

            Druhý žalobný dôvod, uvedený subsidiárne v prípade, že by žalobca nemohol uplatniť článok 20 prílohy VIII služobného poriadku, je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila žalovaná inštitúcia pri výklade článku 27 prílohy VIII služobného poriadku, a uvedený ešte subsidiárnejšie v prípade, že by nedošlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, je založený na porušení zásady rovnakého zaobchádzania, ktorá je zakotvená najmä v článku 20 Charty základných práv, a na porušení zásady proporcionality zakotvenej v článku 52 uvedenej Charty.


201806150671955252018/C 231/452632018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180426353622Vec T-263/18: Žaloba podaná 26. apríla 2018 – Meblo Trade/EUIPO – Meblo Int (MEBLO)
 ---documentbreak--- C2312018SK3520120180426SK0045352362Žaloba podaná 26. apríla 2018 – Meblo Trade/EUIPO – Meblo Int (MEBLO)
   (Vec T-263/18)2018/C 231/45Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meblo Trade d.o.o. (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: A. Ivanova, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovinsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Dotknutá sporná ochranná známka: čierno-červená obrazová ochranná známka Európskej únie MEBLO – ochranná známka Európskej únie č. 3 431 731

      Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. februára 2018 vo veci R 883/2017-4

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2017/1001.


201808030592050772018/C 294/713932018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180628575821Vec T-393/18: Žaloba podaná 28. júna 2018 – Mellifera/Komisia
 ---documentbreak--- C2942018SK5710120180628SK0071571582Žaloba podaná 28. júna 2018 – Mellifera/Komisia
   (Vec T-393/18)2018/C 294/71Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mellifera e. V., Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Nemecko) (v zastúpení: A. Willand, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie Ares (2018) 2087165 z 19. apríla 2018, ktoré jej bolo doručené 19. apríla 2018,

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tento žalobný dôvod.
   Porušenie článku 10 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. g) nariadenia (ES) č. 1367/2006 (
         1
      ) a Aarhuským dohovorom (
         2
      )

            —

            Žalobkyňa tvrdí, že obnovenie schválenia účinnej látky glyfosát predstavuje správny akt, ktorý možno preskúmať v konaní poľa článku 10 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006.

            —

            Okrem toho uvádza, že obnovenie schválenia predstavuje „opatrenie individuálneho určenia“, keďže v rámci schvaľovacieho konania bolo vydané rozhodnutie voči žiadateľovi.

            —

            Žalobkyňa ďalej uvádza, že schválenie účinnej látky glyfosát sa malo podľa platných predpisov vydať len spolu s vhodnými obmedzeniami a podmienkami na účely ochrany biodiverzity.

            —

            A napokon žalobkyňa namieta voči pochybeniu, ku ktorému došlo v konaní o obnovenie schválenia účinnej látky glyfosát.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).
   (
         2
      )	Dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia.


201808030372050302018/C 294/363732018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180607272711Vec C-373/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugalsko) 7. júna 2018 – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2942018SK2710120180607SK0036271271Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugalsko) 7. júna 2018 – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-373/18)2018/C 294/36Jazyk konania: portugalčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálna otázka

   Je položka č. 26.1 všeobecného sadzobníka kolkových poplatkov, v znení článku 3 zákonného dekrétu č. 322-B/2001 zo 14. decembra 2001, ktorá stanovuje výber kolkového poplatku pri založení obchodnej spoločnosti (konkrétne akciovej spoločnosti), ktorej základné imanie bolo v celom rozsahu splatené v hotovosti, v rozpore s článkom 7 ods. 1 smernice Rady 69/335/EHS (
         1
      ) zo 17. júla 1969, zmenenej smernicou Rady 85/303/EHS (
         2
      ) z 10. júna 1985?
   (
         1
      )	Smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, 1969, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11).
   (
         2
      )	Ú. v. ES L 156, 1985, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 122.


201808030352049952018/C 294/534432018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180704394021Vec C-443/18: Žaloba podaná 4. júla 2018 – Európska komisia/Talianska republika
 ---documentbreak--- C2942018SK3910120180704SK0053391402Žaloba podaná 4. júla 2018 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-443/18)2018/C 294/53Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers, D. Bianchi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

            1.

            určil, že Talianka republika tým, že

                     —

                     v oblasti, v ktorej sa uplatňuje potláčanie škodcov nezabezpečila okamžité odstránenie aspoň všetkých tých rastlín, na ktorých bolo zistené napadnutie organizmom Xylella fastidiosa v prípade, že sa nachádzajú v zamorenej zóne do vzdialenosti 20 km od hraníc tejto zóny so zvyškom územia Únie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 2 písm. c) vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2015/789 (
                           1
                        );

                     —

                     taktiež v oblasti, v ktorej sa uplatňuje potláčanie škodcov nezabezpečila dohľad nad výskytom organizmu Xylella fastidiosa prostredníctvom každoročných prieskumov vykonávaných vo vhodných termínoch v priebehu roka, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 7 vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2015/789;

                     —

                     okrem iného bezodkladne nezasiahla, aby zabránila šíreniu organizmu Xylella fastidiosa, porušením ďalších konkrétnych povinností uvedených v rozhodnutí (EÚ) 2015/789 týkajúcich sa zamorených zón, čo umožnilo ďalšie šírenie choroby, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2, 7 a 9 a článku 7 ods. 2 písm. c) a článku 7 vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2015/789, povinnosti podľa článku 16 ods. 1 smernice 2000/29/ES (
                           2
                        ) a povinnosť lojálnej spolupráce uvedenú v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únie.

            2.

            zaviazal Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôkazy, ktoré má k dispozícii Komisia, ktoré sú založené na informáciách poskytnutých Talianskou republikou, audity vykonané Komisiou, vedecké stanoviská vydané Európskym úradom pre bezpečnosť potravín (EFSA) a inými orgánmi preukazujú oneskorené prieskumy, značné omeškania a nesplnenia povinností týkajúce sa odstraňovania nakazených rastlín nie len k dátumu zaslania odôvodneného stanoviska, ale aj k dátumu podania tejto žaloby. Komisia sa v dôsledku toho domnieva, že nesplnenie povinnosti zabrániť šíreniu choroby uvedenej vo vyššie citovaných článkoch je preukázané.
   (
         1
      )	Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/789 z 18. mája 2015 týkajúce sa opatrení proti zavlečeniu organizmu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Únie a jeho rozšíreniu na jej území [oznámené pod číslom K(2015) 3415] (Ú. v. EÚ L 125, s. 36).
   (
         2
      )	Smernica Rady 2000/29/ES z 8. mája 2000 o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné produkty do spoločenstva a proti ich rozšíreniu v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 169, 2000, s. 1; Mim. vyd. 03/029, s. 258).


201808030212050082018/C 294/373772018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180531272822Vec C-377/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. mája 2018 – trestné konanie proti AH, PB, CX, KM, PH
 ---documentbreak--- C2942018SK2720120180531SK0037272282Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. mája 2018 – trestné konanie proti AH, PB, CX, KM, PH
   (Vec C-377/18)2018/C 294/37Jazyk konania: bulharčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Specializiran nakazatelen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   AH, PB, CX, KM, PH

      Prejudiciálna otázka

   Je vnútroštátna judikatúra vyžadujúca, aby sa v texte dohody (uzatvorenej v rámci trestného konania) za páchateľa predmetného trestného činu označila nielen obvinená osoba, ktorá pri uvedenom trestnom čine uznala svoju vinu a uzatvorila túto dohodu, ale taktiež ostatné obvinené osoby, spolupáchatelia trestného činu, ktoré túto dohodu neuzatvorili, neuznali svoju vinu a proti ktorým sa vo veci postupuje v riadnom trestnom konaní, avšak ktoré súhlasia s tým, aby táto prvá obvinená osoba dohodu uzatvorila, v súlade s článkom 4 ods. 1 prvou vetou v spojení s prvou vetou odôvodnenia 16 a s odôvodnením 17 smernice 2016/343 (
         1
      )?
   (
         1
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní (Ú. v. L 65, 2016, s. 1).


201808030312049832018/C 294/253502018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180530181922Vec C-350/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen (Belgicko) 30. mája 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Larissa Nijs
 ---documentbreak--- C2942018SK1820120180530SK0025182192Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen (Belgicko) 30. mája 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Larissa Nijs
   (Vec C-350/18)2018/C 294/25Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vredegerecht te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Žalovaná: Larissa Nijs

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 9 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1371/2007 (
                  1
               ) z 23. októbra 2007 o právach a povinnostiach cestujúcich v železničnej preprave v spojení s článkom 2 písm. a) a článkom 3 smernice 93/13 (
                  2
               ) vykladať v tom zmysle, že medzi prepravnou spoločnosťou a cestujúcim vzniká vždy zmluvný vzťah, dokonca aj vtedy, keď cestujúci využije služby prepravcu bez cestovného dokladu?

            2.

            Ak má byť odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná, vzťahuje sa potom ochrana prostredníctvom právnej úpravy o nekalých podmienkach aj na cestujúceho, ktorý využije prostriedok verejnej dopravy bez cestovného dokladu a ktorý je v dôsledku tohto správania povinný podľa všeobecných obchodných podmienok prepravcu, považovaných na základe ich normatívneho charakteru alebo v dôsledku ich zverejnenia v úradnej zbierke štátu za všeobecne záväzné, zaplatiť prirážku k cestovnému?

            3.

            Bráni článok 6 smernice 93/13 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ktorý stanovuje, že „členské štáty zabezpečia, aby nekalé podmienky použité v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľom zo strany predajcu alebo dodávateľa podľa ich vnútroštátneho práva, neboli záväzné pre spotrebiteľa a aby zmluva bola podľa týchto podmienok naďalej záväzná pre strany, ak je jej ďalšia existencia možná bez nekalých podmienok“, v každom prípade tomu, aby súd podmienku považovanú za nekalú zmiernil alebo namiesto nej uplatnil všeobecnú právnu úpravu?

            4.

            Ak má byť odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná, za akých okolností môže vnútroštátny súd vykonať zmiernenie podmienky považovanej za nekalú alebo ju nahradiť všeobecnou právnou úpravou?

            5.

            Ak vyššie uvedené otázky nemožno zodpovedať abstraktne, vyvstáva otázka, či v prípade, že štátna železničná spoločnosť občianskoprávne sankcionuje pristihnutého čierneho pasažiera prirážkou, prípadne jej prirátaním k cestovnému, a súd dôjde k záveru, že požadovaná prirážka je nekalá v zmysle článku 2 písm. a) v spojení s článkom 3 smernice 93/13, bráni článok 6 smernice 93/13 tomu, aby súd podmienku vyhlásil za neplatnú a na nahradenie škody, ktorú utrpela štátna železničná spoločnosť, uplatnil všeobecnú právnu úpravu zodpovednosti za škodu.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 14.
   (
         2
      )	Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


201808030802050942018/C 294/723992018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180627585811Vec T-399/18: Žaloba podaná 27. júna 2018 – TrekStor/EUIPO (Theatre)
 ---documentbreak--- C2942018SK5810120180627SK0072581581Žaloba podaná 27. júna 2018 – TrekStor/EUIPO (Theatre)
   (Vec T-399/18)2018/C 294/72Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hongkong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker, Rechtsanwalt, A. Schönfleisch, Rechtsanwältin, M. Alber, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Theatre – prihláška č. 16 374 886

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. apríla 2018 vo veci R 2238/2017-2

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c), ako aj článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


201808030792050882018/C 294/543792010TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180703414111Spojené veci T-379/10 RENV a T-381/10 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2018 – Keramag Keramische Werke a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Francúzsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Účasť niektorých subjektov na karteli — Prehodnotenie dôkazov“)
 ---documentbreak--- C2942018SK4110120180703SK0054411411Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2018 – Keramag Keramische Werke a i./Komisia
   (Spojené veci T-379/10 RENV a T-381/10 RENV) (
         1
      )
   „(„Hospodárska súťaž — Kartely — Francúzsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Účasť niektorých subjektov na karteli — Prehodnotenie dôkazov“)“2018/C 294/54Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyne vo veci T-379/10 RENV: Keramag Keramische Werke GmbH, pôvodne Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Nemecko) a 5 ďalších žalobkýň, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku. Žalobkyňa vo veci T-381/10 RENV: Sanitec Europe Oy (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: P. Lindfelt, K. Struckmann, advokáti, a J. Killick, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ týkajúci sa jednak čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39092 – Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) a jednak zníženia výšky pokuty, ktorá bola uložená žalobkyni v tomto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Keramag Keramische Werke GmbH a ostatné žalobkyne, ktorých názvy sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie vo veciach C-613/13 P, T-379/10 RENV a T-381/10 RENV.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


201808030702050842018/C 294/734042018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180702595911Vec T-404/18: Žaloba podaná 2. júla 2018 – Zhadanov/EUIPO (PDF Expert)
 ---documentbreak--- C2942018SK5910120180702SK0073591591Žaloba podaná 2. júla 2018 – Zhadanov/EUIPO (PDF Expert)
   (Vec T-404/18)2018/C 294/73Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Igor Zhadanov (Odessa, Ukrajina) (v zastúpení: P. Olson, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie PDF Expert – prihláška č. 16 257 735.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 18. apríla 2018 vo veci R 1813/2017-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            zapísal prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 16 257 735 pre „Počítačový aplikačný softvér pre osobné počítače, mobilné telefóny a prenosné elektronické zariadenia, konkrétne softvér pre prehliadanie, editovanie a riadenie pdf dokumentov“,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

            —

            odvolací senát nesprávne nevzal do úvahy osobitnú povahu prihlasovaného tovaru;

            —

            odvolací senát nesprávne posúdil predložený dôkaz, keď dospel k záveru, že prihlasovaná ochranná známka nezískala rozlišovaciu spôsobilosť používaním.


201808030732050742018/C 294/552222014TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180704424211Vec T-222/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2018 – Deluxe Entertainment Services Group/EUIPO (deluxe) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie deluxe — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C2942018SK4210120180704SK0055421421Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2018 – Deluxe Entertainment Services Group/EUIPO (deluxe)
   (Vec T-222/14) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie deluxe — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)“2018/C 294/55Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Burbank, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: L. Gellman, solicitor, a M. Esteve Sanz, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2014 (vec R 1250/2013-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia deluxe ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Deluxe Entertainment Services Group Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


201808030072050402018/C 294/383802018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180611282811Vec C-380/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 11. júna 2018 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, ďalší účastník konania: E.P.
 ---documentbreak--- C2942018SK2810120180611SK0038281281Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 11. júna 2018 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, ďalší účastník konania: E.P.
   (Vec C-380/18)2018/C 294/38Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Druhý účastník konania: E.P.

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 6 ods. 1 písm. e) nariadenia (EÚ) 2016/399 (
                  1
               ) vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, že legálny pobyt nepresahujúci 90 dní skončil počas 180-dňového obdobia, pretože cudzinec predstavuje hrozbu pre verejný poriadok, sa musí uviesť dôvod, že osobné správanie dotknutého cudzinca predstavuje skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu pre jeden zo základných záujmov spoločnosti?

            2.

            V prípade, že na otázku 1 sa má odpovedať záporne, aké požiadavky sa podľa článku 6 ods. 1 písm. e) nariadenia (EÚ) 2016/399 vzťahujú na odôvodnenie, že cudzinec predstavuje hrozbu pre verejný poriadok?
            Má sa článok 6 ods. 1 písm. e) nariadenia (EÚ) 2016/399 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej praxi, podľa ktorej cudzinec predstavuje hrozbu pre verejný poriadok iba na základe skutočnosti, že je podozrivý zo spáchania trestného činu?

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), (Ú. v. EÚ L 77, 2016, s. 1).


201808030662050952018/C 294/744052018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180703596022Vec T-405/18: Žaloba podaná 3. júla 2018 – Holmer Dahl/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
 ---documentbreak--- C2942018SK5920120180703SK0074592602Žaloba podaná 3. júla 2018 – Holmer Dahl/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-405/18)2018/C 294/74Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helene Holmer Dahl (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías a A. Lois Perreau de Pinninck, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            konštatoval mimozmluvnú zodpovednosť Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií a zaviazal ju na náhradu škody vzniknutej žalobkyni v dôsledku konaní a opomenutí, ktoré ju pozbavili akcií BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A., ktorých bola majiteľkou,

            —

            uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií povinnosť zaplatiť žalobkyni náhradu škody z titulu majetkovej a nemajetkovej ujmy („vymáhaná suma“):

                     —

                     z titulu majetkovej ujmy sumu 160558,41 eura za zníženie hodnoty akcií Banco Popular a

                     —

                     z titulu nemajetkovej ujmy sumu do 160558,41 eura alebo sumu, ktorú považuje tento súd za primeranú,

            —

            rozhodol o zvýšení vymáhanej sumy o kompenzačné úroky splatné od 7. júna 2017 do vyhlásenia rozsudku, ktorým sa rozhodne v tomto konaní,

            —

            rozhodol o zvýšení vymáhanej sumy o príslušné úroky z omeškania splatné od vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia vymáhanej sumy, s úrokovou sadzbou stanovenou Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania zvýšenou o dva percentuálne body.

            —

            zaviazal Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-659/17, Vallina Fonseca/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (C 424, 2017, s. 42).


201808030742050982018/C 294/566162015TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180703424322Vec T-616/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2018 – Transtec/Komisia („FED — Krajiny AKT — Dohoda z Cotonou — Program podpory kultúrnych iniciatív v afrických krajinách s portugalským jazykom — Sumy zaplatené Komisiou subjektu poverenému finančným vykonávaním programu v Guinei Bissau — Vymáhanie v nadväznosti na finančný audit — Započítanie pohľadávok — Proporcionalita — Bezdôvodné obohatenie — Mimozmluvná zodpovednosť“)
 ---documentbreak--- C2942018SK4220120180703SK0056422432Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2018 – Transtec/Komisia
   (Vec T-616/15) (
         1
      )
   „(„FED — Krajiny AKT — Dohoda z Cotonou — Program podpory kultúrnych iniciatív v afrických krajinách s portugalským jazykom — Sumy zaplatené Komisiou subjektu poverenému finančným vykonávaním programu v Guinei Bissau — Vymáhanie v nadväznosti na finančný audit — Započítanie pohľadávok — Proporcionalita — Bezdôvodné obohatenie — Mimozmluvná zodpovednosť“)“2018/C 294/56Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Transtec (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Aresu a S. Bartelt, neskôr A. Aresu, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie o započítaní, ktoré obsahujú listy Komisie z 27. augusta, 7., 16., 23. a 25. septembra 2015, týkajúce sa vymáhania sumy 624388,73 eura, ktorá zodpovedá sume časti preddavkov zaplatených žalobkyni v rámci programu podpory kultúrnych iniciatív v Guinei Bissau financovaného z deviateho Európskeho rozvojového fondu (FED), zvýšenej o úroky z omeškania, a jednak návrh podaný na základe článku 268 ZFEÚ na vrátenie súm údajne spojených s bezdôvodným obohatením, ako aj na nápravu ujmy, ktorú žalobkyňa údajne utrpela v dôsledku správania Komisie

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutia Komisie o započítaní, ktoré obsahujú listy Komisie z 27. augusta, 7., 16., 23. a 25. septembra 2015, týkajúce sa vymáhania sumy 624388,73 eura, ktorá zodpovedá sume časti preddavkov zaplatených žalobkyni v rámci programu podpory kultúrnych iniciatív v Guinei Bissau financovaného z deviateho Európskeho rozvojového fondu (FED), zvýšenej o úroky z omeškania sa čiastočne zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú vymáhania sumy 312265,42 eura zodpovedajúcej sume neoprávnených výdavkov uvedených vo finančnom zistení č. 2 správy o audite FED 2007/20859 týkajúcej sa odhadu výdavkov na operačný program a na jeho skončenie s označením FED/2010/249-005.

            2.

            V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            Komisia a Transtec znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec C-404/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgicko) 19. júna 2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgicko) 19. júna 2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA
      (Vec C-404/18)
      (2018/C 311/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

         Žalovaná: WTG Retail BVBA

         Prejudiciálna otázka

      Má sa právo Únie, a osobitne článok 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES (1) z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania, vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá zaručuje ochranu osôb vystupujúcich v postavení svedkov pred represáliami len tej osobe, ktorá v rámci preskúmavania sťažnosti v podpísanom a datovanom dokumente oboznámi so skutkovým stavom, ktorý sama videla alebo počula a ktorý sa týka situácie, ktorá je predmetom sťažnosti, osobu, u ktorej sa sťažnosť podáva, alebo osobu, ktorá vystupuje na súde ako svedok?

         (1)  Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23.


title: Vec T-451/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Fujikura/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh elektrických káblov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jediné a pokračujúce porušenie — Dôkaz o porušení — Dĺžka trvania účasti — Výpočet výšky pokuty — Závažnosť porušenia — Neobmedzená súdna právomoc“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Fujikura/Komisia
      (Vec T-451/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jediné a pokračujúce porušenie - Dôkaz o porušení - Dĺžka trvania účasti - Výpočet výšky pokuty - Závažnosť porušenia - Neobmedzená súdna právomoc“))
      (2018/C 328/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fujikura Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: L. Gyselen, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, C. Giolito a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Johansson, sdvokát)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Viscas Corp. (Tokyo) (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ jednak na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o [EHP] (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a jednak na zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fujikura Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Viscas Corp. znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-70/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie NorthSeaGrid — Staršia obrazová a slovná ochranná známka Európskej únie nationalgrid — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/50

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)
      (Vec T-70/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie NorthSeaGrid - Staršia obrazová a slovná ochranná známka Európskej únie nationalgrid - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TenneT Holding BV (Arnhem, Holandsko) (v zastúpení: K. Limperg, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ngrid Intellectual Property Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Traub, solicitor)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2016 (vec R 1607/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Ngrid Intellectual Property a TenneT Holding

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 1 rozhodnutia piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2016 (vec R 1607/2015-5) týkajúceho sa námietkového konania medzi spoločnosťami Ngrid Intellectual Property a TenneT Holding BV sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a povinný nahradiť trovy konania spoločnosti TenneT Holding.

                  3.

                  Ngrid Intellectual Property znáša svoje vlastné trovy konania

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


title: Vec C-606/18 P: Odvolanie podané 24. septembra 2018: Nexans France, Nexans proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-449/14, Nexans France and Nexans/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/29

      Odvolanie podané 24. septembra 2018: Nexans France, Nexans proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-449/14, Nexans France and Nexans/Komisia
      (Vec C-606/18 P)
      (2018/C 427/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Nexans France, Nexans (v zastúpení: G. Forwood, advokát, M. Powell, A. Rogers, solicitors)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 12. júla 2018, Nexans France & Nexans/Komisia (vec T-449/14, EU:T:2018:456),

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o ich žalobe na zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek,

                  —

                  znížil pokuty uložené odvolateľkám o tú časť, ktorá zodpovedá koeficientu nižšej závažnosti,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Po prvé dopustenie sa nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 20 ods. 2 písm. b) a c) nariadenia č. 1/2003 (1), pokiaľ ide o kopírovanie nepreskúmaných elektronických údajov v tom zmysle, že toto kopírovanie nepreskúmaných elektronických údajov prekračuje rámec právomoci Komisie,

                  2.

                  Po druhé dopustenie sa nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 20 ods. 2 nariadenia č. 1/2003, pokiaľ ide pokračovanie vo vykonávaní inšpekcie v priestoroch Komisie v Bruseli tým, že právomoci Komisie podľa tohto ustanovenia sa obmedzujú len na priestory dotknutých podnikov,

                  3.

                  Po tretie dopustenie sa nesprávneho právneho posúdenia pri konštatovaní, že Komisia neprekročila rozsah právomocí zverených rozhodnutím o začatí inšpekcii v tom zmysle, že rozhodnutie o inšpekcii by sa malo správne chápať ako stanovujúce, že inšpekcia sa môže vykonávať len v akýchkoľvek priestoroch, ktoré majú v správe odvolateľky,

                  4.

                  Po štvrté dopustenie sa nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o neexistenciu dôsledkov porušenia, pretože Všeobecný súd v rozpore s článkom 261 ZFEÚ a článkom 31 nariadenia č. 1/2003 nevykonal svoju neobmedzenú právomoc a sám neznížil koeficient závažnosti, aby tak zohľadnil skutočnosť, že na väčšinu predajov, na ktoré sa vzťahuje napadnuté rozhodnutie, nemalo v skutočnosti toto porušenie vplyv,

                  5.

                  Po piate zjavne nesprávne posúdenie a nedostatočné odôvodnenia, pokiaľ ide o dodatočné 2 % v prípade „európskej štruktúry“, z tohto dôvodu, že neboli predložené žiadne dôvody preukazujúce, že európska štruktúra by mala v porovnaní s euroázijskou štruktúrou za následok dodatočné narušenie hospodárskej súťaže v EHP.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-595/18: Žaloba podaná 28. septembra 2018 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/59

      Žaloba podaná 28. septembra 2018 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)
      (Vec T-595/18)
      (2018/C 436/83)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch a N. Willich, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie berlinGas – prihláška č. 15 252 661

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 20. júla 2018 vo veci R 2180/2016-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Spojené veci C-293/17 a C-294/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu/College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17), Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Osobitne chránené územia — Článok 6 — Primerané posúdenie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu — Národný program boja proti depozíciám dusíka — Pojmy „projekt“ a „primerané posúdenie“ — Celkové posúdenie pred individuálnymi povoleniami poľnohospodárskych podnikov spôsobujúcich také depozície)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/13

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu/College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17), Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17)
      (Spojené veci C-293/17 a C-294/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Osobitne chránené územia - Článok 6 - Primerané posúdenie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu - Národný program boja proti depozíciám dusíka - Pojmy „projekt“ a „primerané posúdenie“ - Celkové posúdenie pred individuálnymi povoleniami poľnohospodárskych podnikov spôsobujúcich také depozície))
      (2019/C 16/15)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu

         Žalované: College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland

         za účasti: G. H. Wildenbeest, Maatschap Smeets, Maatschap Lintzen-Crooijmans, W. A. H. Corstjens (C-293/17)
      a

         Žalobkyňa: Stichting Werkgroep Behoud de Peel

         Žalované: College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant,

         za účasti: Maatschap Gebr. Lammers, Landbouwbedrijf Swinkels, Pluimveehouderij Van Diepen VOF, Vermeerderingsbedrijf Engelen, Varkenshouderij Limburglaan BV, Madou Agro Varkens CV (C-294/17)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že činnosti spočívajúce v pastevnom chove dobytka a pridávaní hnojiva do pôdy v blízkosti lokalít sústavy Natura 2000 možno kvalifikovať ako „projekt“ v zmysle tohto ustanovenia, hoci tieto činnosti tým, že fyzicky nezasahujú do prírodného prostredia, nie sú „projektom“ v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie.

                  2.

                  Článok 6 ods. 3 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že opakujúcu sa činnosť, ako je pridávanie hnojiva do pôdy, povolenú podľa vnútroštátneho práva pred nadobudnutím účinnosti tejto smernice, možno považovať za jeden a ten istý projekt v zmysle uvedeného ustanovenia, na ktorý sa nevzťahuje nový postup schvaľovania, pokiaľ tvorí jedinú operáciu vyznačujúcu sa spoločným cieľom, kontinuitou a zhodnosťou, najmä pokiaľ ide o miesta a podmienky jej realizácie. Ak bol jediný projekt povolený ešte predtým, ako sa systém ochrany stanovený tým istým ustanovením začal uplatňovať na dotknutú lokalitu, realizácia tohto projektu môže patriť do pôsobnosti článku 6 ods. 2 tejto smernice.

                  3.

                  Článok 6 ods. 3 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni programovej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá príslušným orgánom umožňuje povoliť projekty na základe „primeraného posúdenia“ v zmysle tohto ustanovenia vykonaného vopred a v ktorom bolo určené celkové množstvo depozícií dusíka považované za zlučiteľné s cieľmi ochrany stanovenými v uvedenej právnej úprave. Platí to však iba v prípade, že dôkladné a úplné preskúmanie vedeckej spoľahlivosti tohto posúdenia umožňuje presvedčiť sa o tom, že z vedeckého hľadiska neexistuje žiadna dôvodná pochybnosť o neexistencii škodlivých účinkov každého plánu alebo projektu na integritu dotknutej lokality, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  4.

                  Článok 6 ods. 3 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej programovej vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá dotknutá vo veci samej, ktorá vyníma určité projekty, ktoré nedosahujú určitú hranicu alebo nepresahujú určitý strop, pokiaľ ide o depozície dusíka, z potreby získať individuálne povolenie, ak je vnútroštátny súd presvedčený o tom, že vopred vykonané „primerané posúdenie“ v zmysle tohto ustanovenia spĺňa kritérium neexistencie rozumnej vedeckej pochybnosti týkajúcej sa neexistencie škodlivých účinkov týchto plánov alebo projektov na integritu dotknutých lokalít.

                  5.

                  Článok 6 ods. 3 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej programovej vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá dotknutá vo veci samej, ktorá umožňuje, aby určité kategórie projektov, v prejednávanej veci pridávanie hnojiva do pôdy a pastevný chov dobytka, boli realizované bez toho, aby podliehali povinnosti získať povolenie, a teda ani individualizovanému primeranému posúdeniu svojich vplyvov na dotknuté lokality, s výnimkou toho, že by bolo možné na základe objektívnych okolností s určitosťou vylúčiť akúkoľvek možnosť, že by uvedené projekty samostatne alebo v spojení s inými projektmi významne ovplyvňovali tieto lokality, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  6.

                  Článok 6 ods. 3 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že „primerané posúdenie“ v zmysle tohto ustanovenia nemôže zohľadňovať existenciu „ochranných opatrení“ v zmysle odseku 1 tohto článku, „preventívnych opatrení“ v zmysle odseku 2 uvedeného článku, opatrení prijatých osobitne pre taký program, o aký ide vo veci samej, alebo aj tzv. „autonómnych“ opatrení v rozsahu, v akom tieto opatrenia nie sú súčasťou tohto programu, ak očakávané prínosy týchto opatrení nie sú v okamihu tohto posudzovania isté.

                  7.

                  Článok 6 ods. 2 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že opatrenia zavedené takou vnútroštátnou právnou úpravou, ako je tá dotknutá vo veci samej, obsahujúce spôsoby dohľadu a kontroly poľnohospodárskych podnikov, ktorých činnosť spôsobuje depozície dusíka, ako aj možnosť uložiť sankcie, ktoré môžu viesť až k zatvoreniu uvedených podnikov, sú dostatočné na dodržanie tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


title: Vec C-544/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2018 – BPC Lux 2 Sàrl/Európska komisia, Portugalská republika (Odvolanie — Štátna pomoc — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Pomoc portugalských orgánov pri reštrukturalizácii bankovej inštitúcie Banco Espírito Santo SA — Zriadenie a kapitalizácia preklenovacej banky — Rozhodnutie Európskej komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Záujem na konaní — Žaloba pred vnútroštátnymi súdmi o zrušenie rozhodnutia o reštrukturalizácii Banco Espírito Santo)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/24

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2018 – BPC Lux 2 Sàrl/Európska komisia, Portugalská republika
      (Vec C-544/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Štátna pomoc - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Pomoc portugalských orgánov pri reštrukturalizácii bankovej inštitúcie Banco Espírito Santo SA - Zriadenie a kapitalizácia preklenovacej banky - Rozhodnutie Európskej komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Záujem na konaní - Žaloba pred vnútroštátnymi súdmi o zrušenie rozhodnutia o reštrukturalizácii Banco Espírito Santo))
      (2019/C 16/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: BPC Lux 2 Sàrl (v zastúpení: J. Webber a M. Steenson, solicitors, B. Woolgar, barrister, a K. Bacon, QC)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a P.J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia), Portugalská republika

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 19. júla 2017, BPC Lux 2 a i./Komisia (T-812/14, neuverejnené, EU:T:2017:560), sa zrušuje.

                  2.

                  Vec sa vracia na konanie pred Všeobecným súdom Európskej únie.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.

         (1)  Ú. v. EÚ C 402, 27.11.2017.


title: Vec C-296/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad (Bulharsko) – Bulharsko) – Wiemer & Trachte GmbH, en liquidation/Zhan Oved Tadzher (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Konkurzné konania — Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Článok 3 ods. 1 — Medzinárodná právomoc — Odporovacia žaloba — Výlučná právomoc súdov členského štátu, na ktorého území bolo začaté konkurzné konanie)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/14

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad (Bulharsko) – Bulharsko) – Wiemer & Trachte GmbH, en liquidation/Zhan Oved Tadzher
      (Vec C-296/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Konkurzné konania - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Článok 3 ods. 1 - Medzinárodná právomoc - Odporovacia žaloba - Výlučná právomoc súdov členského štátu, na ktorého území bolo začaté konkurzné konanie))
      (2019/C 16/16)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Varhoven kasatsionen sad (Bulharsko)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Wiemer & Trachte GmbH, v likvidácii

         Žalovaný: Zhan Oved Tadzher

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že právomoc súdov členského štátu, na ktorého území bolo začaté konkurzné konanie, rozhodovať o odporovacej žalobe založenej na konkurze a smerujúcej proti žalovanému, ktorý má svoje sídlo alebo bydlisko v inom členskom štáte, je výlučnou právomocou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


title: Vec C-619/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Organizácia pracovného času — Smernica 2003/88/ES — Článok 7 — Nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok — Vnútroštátna práva úprava stanovujúca stratu nároku na nevyčerpanú dovolenku za kalendárny rok a na peňažnú náhradu za uvedenú dovolenku v prípade, že pracovník nepodal žiadosť o dovolenku pred skončením pracovného pomeru)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – Sebastian W. Kreuziger/Land Berlin
      (Vec C-619/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Organizácia pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Článok 7 - Nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok - Vnútroštátna práva úprava stanovujúca stratu nároku na nevyčerpanú dovolenku za kalendárny rok a na peňažnú náhradu za uvedenú dovolenku v prípade, že pracovník nepodal žiadosť o dovolenku pred skončením pracovného pomeru))
      (2019/C 16/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Sebastian W. Kreuziger

         Odporkyňa: Land Berlin

         Výrok rozsudku

      Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, v rozsahu, v akom z tejto právnej úpravy vyplýva, že pokiaľ pracovník nepožiadal o možnosť uplatniť svoj nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok predo dňom skončenia pracovného pomeru, dotknutá osoba automaticky a bez predchádzajúceho overenia toho, či jej zamestnávateľ skutočne umožnil, aby uplatnila svoj nárok na dovolenku pred uvedeným skončením, a to najmä tým, že ju náležite informoval, stráca dni platenej dovolenky za kalendárny rok, na ktoré mala podľa práva Únie nárok pri skončení tohto pracovného pomeru, ako aj súvisiaci nárok na peňažnú náhradu z titulu tejto nevyčerpanej platenej dovolenky za kalendárny rok.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-308/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Hellenische Republik/Leo Kuhn (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Pôsobnosť — Článok 1 ods. 1 — Pojem „občianske a obchodné veci“ — Dlhopisy vydané členským štátom — Účasť súkromného sektora na reštrukturalizácii verejných dlhov tohto štátu — Jednostranná a retroaktívna zmena podmienok emisie dlhopisov — Doložky o spoločnom postupe — Žaloba podaná proti štátu súkromnými veriteľmi, držiteľmi týchto dlhopisov, ako fyzickými osobami — Zodpovednosť štátu za konanie a opomenutie konať pri výkone štátnej moci)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/15

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Hellenische Republik/Leo Kuhn
      (Vec C-308/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Pôsobnosť - Článok 1 ods. 1 - Pojem „občianske a obchodné veci“ - Dlhopisy vydané členským štátom - Účasť súkromného sektora na reštrukturalizácii verejných dlhov tohto štátu - Jednostranná a retroaktívna zmena podmienok emisie dlhopisov - Doložky o spoločnom postupe - Žaloba podaná proti štátu súkromnými veriteľmi, držiteľmi týchto dlhopisov, ako fyzickými osobami - Zodpovednosť štátu za konanie a opomenutie konať pri výkone štátnej moci))
      (2019/C 16/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Hellenische Republik

         Žalovaný: Leo Kuhn

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že spor, akým je spor vo veci samej, týkajúci sa žaloby podanej fyzickou osobou, ktorá nadobudla dlhopisy emitované členským štátom, a ktorá smeruje proti tomuto štátu a spochybňuje výmenu týchto dlhopisov za dlhopisy s nižšou nominálnou hodnotou nariadenú tejto fyzickej osobe prostredníctvom zákona prijatého za výnimočných okolností vnútroštátnym zákonodarcom, podľa ktorého boli tieto podmienky jednostranne a retroaktívne zmenené zavedením DSP, ktoré umožňujú väčšinovým držiteľom dlhopisov vnútiť túto výmenu menšinovým vlastníkom, nepatrí pod „občianske a obchodné veci“ v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017.


title: Vec T-625/18: Žaloba podaná 10. októbra 2018 – FT/ESMA

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/46

      Žaloba podaná 10. októbra 2018 – FT/ESMA
      (Vec T-625/18)
      (2019/C 16/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: FT (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

         Žalovaný: Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ESMA41-137-1154 výkonného riaditeľa Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy (ESMA) z 9. augusta 2018, ktorým ESMA žiada o vrátenie sumy 12 000 eur v súvislosti s trovami, ktoré vznikli ESMA vo veci F-39/14,

                  —

                  zrušil súvisiace oznámenie o dlhu č. 4440180170 z 10. augusta 2018, ktoré vydal ESMA,

                  —

                  určil že ESMA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy žalobcu v tomto konaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 98 nariadenia o rozpočtových pravidlách (1), článku 60 nariadenia o rozpočtových pravidlách ESMA (2), článku 170 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, ako aj zásady rovnosti zbraní účastníkov konania, lebo suma, ktorú žalobca údajne dlhuje a je stanovená v napadnutých aktoch, nebola určená v súlade s uvedeným článkom 170 Všeobecným súdom.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že trovy, ktoré žalovaný uvádza, nemožno vymáhať, lebo bola prekročená primeraná lehota na podanie takýchto návrhov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaný zjavne nesprávne vyčíslil dlžnú sumu, ktorú má zaplatiť žalobca, keďže požadovaná suma vo výške 12 000 eur je prehnane vysoká.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).

         (2)  Rozhodnutie správnej rady o rozpočtových pravidlách Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy ESMA/2014/MB/38.


title: Vec C-310/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti — Smernica 2001/29/ES — Rozsah pôsobnosti — Článok 2 — Právo rozmnožovania — Pojem „dielo“ — Chuť potraviny)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/16

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV
      (Vec C-310/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti - Smernica 2001/29/ES - Rozsah pôsobnosti - Článok 2 - Právo rozmnožovania - Pojem „dielo“ - Chuť potraviny))
      (2019/C 16/18)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Levola Hengelo BV

         Žalovaná: Smilde Foods BV

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby chuť potraviny bola chránená autorským právom podľa tejto smernice a aby sa vnútroštátna právna úprava vykladala spôsobom, ktorý umožňuje priznať takej chuti ochranu podľa autorského práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: Vec C-426/17: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 25. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n°2 de Terrassa – Španielsko) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Adresát právnej pomoci — Odmeňovanie advokátov ustanovených ex offo — Určovanie odmien na základe sadzobníka odmien advokátov — Absencia predchádzajúceho informovania klienta o odmenách advokáta — Vymáhanie odmien — Kontrola existencie nekalých zmluvných podmienok a obchodných praktík — Konanie vo veci samej — Začatie konania pred príslušným orgánom — Nepodanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania — Odpovede na prejudiciálne otázky — Potrebnosť — Absencia — Zjavná neprípustnosť)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/26

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 25. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no2 de Terrassa – Španielsko) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano
      (Vec C-426/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Adresát právnej pomoci - Odmeňovanie advokátov ustanovených ex offo - Určovanie odmien na základe sadzobníka odmien advokátov - Absencia predchádzajúceho informovania klienta o odmenách advokáta - Vymáhanie odmien - Kontrola existencie nekalých zmluvných podmienok a obchodných praktík - Konanie vo veci samej - Začatie konania pred príslušným orgánom - Nepodanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania - Odpovede na prejudiciálne otázky - Potrebnosť - Absencia - Zjavná neprípustnosť))
      (2019/C 16/32)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Social no2 de Terrassa

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Elena Barba Giménez

         Žalovaná: Francisca Carrión Lozano

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no2 de Terrassa (Pracovný súd č. 2 v Terrasse, Španielsko) rozhodnutím z 27. júna 2017, je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec C-330/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 1008/2008 — Článok 2 bod 18 — Článok 23 ods. 1 — Doprava — Spoločné pravidlá prevádzky leteckých dopravných služieb v Európskej únii — Informovanie — Uvedenie konečnej ceny, ktorá sa má zaplatiť — Zahrnutie leteckého cestovného do konečnej ceny, ktorá sa má zaplatiť — Povinnosť uviesť letecké cestovné v eurách alebo v miestnej mene — Výber príslušnej miestnej meny — Hraničné ukazovatele)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/16

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH
      (Vec C-330/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1008/2008 - Článok 2 bod 18 - Článok 23 ods. 1 - Doprava - Spoločné pravidlá prevádzky leteckých dopravných služieb v Európskej únii - Informovanie - Uvedenie konečnej ceny, ktorá sa má zaplatiť - Zahrnutie leteckého cestovného do konečnej ceny, ktorá sa má zaplatiť - Povinnosť uviesť letecké cestovné v eurách alebo v miestnej mene - Výber príslušnej miestnej meny - Hraničné ukazovatele))
      (2019/C 16/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

         Žalovaná: Germanwings GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 23 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve v spojení s článkom 2 bodom 18 tohto nariadenia sa má vykladať v zmysle, že pri uvádzaní leteckého cestovného za letecké dopravné služby uskutočňované v rámci Únie leteckí dopravcovia, ktorí nevyjadria tieto ceny v eurách, si zvolia miestnu menu, ktorá objektívne súvisí s ponúkanou službou. Je to tak najmä v prípade meny, ktorá je zákonným platidlom v členskom štáte odletu alebo príletu dotknutého letu.
      V situácii, o akú ide vo veci samej, v ktorej letecký dopravca so sídlom v členskom štáte, ktorého zákonným platidlom je euro, ponúka na internete leteckú dopravnú službu, pri ktorej sa miesto odletu dotknutého letu nachádza v inom členskom štáte, ktorý má inú menu než euro, možno teda letecké cestovné v prípade, že nie je vyjadrené v eurách, uviesť v mene, ktorá je zákonným platidlom v tomto poslednom uvedenom členskom štáte.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


title: Vec T-635/18: Žaloba podaná 23. októbra 2018 – Industrial Química del Nalón/Komisia

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/47

      Žaloba podaná 23. októbra 2018 – Industrial Química del Nalón/Komisia
      (Vec T-635/18)
      (2019/C 16/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španielsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi a S. Saez Moreno, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  nahradil žalobkyni škodu, ktorú jej spôsobila žalovaná,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobkyni škodu, ktorú utrpela ako priamy dôsledok prijatia nariadenia Komisie (EU) č. 944/2013 z 2. októbra 2013, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (Ú. v. EÚ L 261, 2013, s. 5) v rozsahu, v akom klasifikovalo smolu z vysokoteplotného uhoľného dechtu ako Aquatic Acute 1 (H400) a Aquatic Chronic 1 (H410) látku, pričom žalobkyňa vyčíslila celkovú výšku škody na 833 628,00 eura, alebo akúkoľvek inú sumu, ktorú žalobkyňa vyčísli neskôr v priebehu konania alebo ju vyčísli Všeobecný súd,

                  —

                  subsidiárne rozhodol medzitýmnym rozsudkom, že žalovaná je povinná nahradiť žalobkyni spôsobenú škodu a uložil účastníkom konania, aby Všeobecnému súdu v primeranej lehote od dátumu vydania rozsudku predložili údaje o výške náhrady dohodnutej medzi nimi alebo, ak k takejto dohode nedôjde, aby účastníkom konania nariadil predložiť Všeobecnému súdu v tej istej lehote svoje podania s podrobnými údajmi na podporu svojich tvrdení,

                  —

                  uložil žalovanej zaplatiť žalobkyni úroky z omeškania, a to od dátumu vzniku utrpených strát (teda buď od dátumu nadobudnutia platnosti protiprávnej klasifikácie alebo od dátumu, keď škoda vznikla),

                  —

                  uložil žalovanej zaplatiť žalobkyni úroky z omeškania vo výške 8 %, alebo v akejkoľvek inej relevantnej výške, ktorú určí Všeobecný súd, vypočítané zo sumy splatnej odo dňa vydania rozsudku Všeobecného súdu až do skutočného zaplatenia, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobkyni trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod, v ktorom tvrdí, že žalovaná spôsobila žalobkyni škodu prijatím a účinnosťou nariadenia Komisie (EÚ) č. 944/2013 (1), ktorým sa smola z vysokoteplotného uhoľného dechtu klasifikovala ako Aquatic Acute 1 (H400) a Aquatic Chronic 1 (H410) látka. Súdny dvor 22. novembra 2017 zamietol odvolanie Európskej komisie proti rozhodnutiu Všeobecného súdu o čiastočnom zrušení nariadenia (EÚ) č. 944/2013 v rozsahu, v akom klasifikuje smolu z vysokoteplotného uhoľného dechtu ako Aquatic Acute 1 (H400) a Aquatic Chronic 1 (H410) látku, z dôvodu zjavne nesprávneho posúdenia. V súvislosti s touto protiprávnou klasifikáciou vznikli žalobkyni náklady. Žalovaná je podľa článkov 268 a 340 ZFEÚ zodpovedná za tieto náklady, pretože jej správanie je protiprávne, predstavuje dostatočne závažné porušenie práva, spôsobená škoda je skutočná a určitá a medzi správaním žalovanej a uplatňovanou škodou existuje príčinná súvislosť.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 944/2013 z 2. októbra 2013, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (Ú. v. EÚ L 261, 2013, s. 5).


title: Vec C-334/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 15. novembra 2018 – Estónska republika/Európska komisia, Lotyšská republika (Odvolanie — Spoločná organizácia trhov — Sumy, ktoré sa majú účtovať za množstvá nadbytočného cukru nestiahnuté z trhu — Rozhodnutie 2006/776/ES — Návrh na zmenu konečného rozhodnutia Európskej Komisie — List o odmietnutí — Žaloba proti tomuto listu — Prípustnosť)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/17

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 15. novembra 2018 – Estónska republika/Európska komisia, Lotyšská republika
      (Vec C-334/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Spoločná organizácia trhov - Sumy, ktoré sa majú účtovať za množstvá nadbytočného cukru nestiahnuté z trhu - Rozhodnutie 2006/776/ES - Návrh na zmenu konečného rozhodnutia Európskej Komisie - List o odmietnutí - Žaloba proti tomuto listu - Prípustnosť))
      (2019/C 16/20)
      Jazyk konania: estónčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis a L. Naaber-Kivisoo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Mody, vandeadvokaat), Lotyšská republika

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Estónska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.