title: Vec T-596/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2017 – Batmore Capital/EUIPO – Univers Poche (POCKETBOOK) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu — Obrazová ochranná známka POCKETBOOK — Skoršie národné obrazové ochranné známky POCKET — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/35

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2017 – Batmore Capital/EUIPO – Univers Poche (POCKETBOOK)
   (Vec T-596/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka POCKETBOOK - Skoršie národné obrazové ochranné známky POCKET - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 112/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Batmore Capital Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: D. Masson, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Univers Poche (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Dumont, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 30. júla 2015 (vec R 1952/2014-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Univers Poche a Batmore Capital

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Batmor Capital Ltd je povinná nahradiť trovy konania, vrátane nevyhnutných trov, ktoré vynaložila Univers Poche v konaní pred odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


title: Vec T-673/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2017 – Guardian Europe/Európska únia („Mimozmluvná zodpovednosť — Zastupovanie Únie — Premlčanie — Zmarenie právnych účinkov rozhodnutia, ktoré nadobudlo právoplatnosť — Spresnenie návrhu — Prípustnosť — Článok 47 Charty základných práv — Primeraná lehota na rozhodnutie — Rovnosť zaobchádzania — Majetková ujma — Vzniknuté straty — Ušlý zisk — Nemajetková ujma — Príčinná súvislosť“)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/44

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2017 – Guardian Europe/Európska únia
   (Vec T-673/15) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Zastupovanie Únie - Premlčanie - Zmarenie právnych účinkov rozhodnutia, ktoré nadobudlo právoplatnosť - Spresnenie návrhu - Prípustnosť - Článok 47 Charty základných práv - Primeraná lehota na rozhodnutie - Rovnosť zaobchádzania - Majetková ujma - Vzniknuté straty - Ušlý zisk - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“))
   (2017/C 239/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Louis, avocat, a C. O’Daly, solicitor)

      Žalovaná: Európska únia, zastúpená Európskou komisiou (v zastúpení: N. Khan, A. Dawes a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia) a Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a K. Sawyer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na priznanie náhrady škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela jednak z dôvodu dĺžky konania vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 27. septembra 2012, Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia (T-82/08, EU:T:2012:494), a jednak z porušenia zásady rovnosti zaobchádzania, ku ktorému došlo v rozhodnutí Komisie K(2007) 5791 v konečnom znení z 28. novembra 2007 o konaní podľa článku [101 ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39165 – Ploché sklo) a v rozsudku z 27. septembra 2012, Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia (T-82/08, EU:T:2012:494)

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie je povinná zaplatiť náhradu vo výške 654 523,43 eura spoločnosti Guardian Europe Sàrl z dôvodu majetkovej ujmy, ktorú táto spoločnosť utrpela z dôvodu nedodržania primeranej lehoty na rozhodnutie vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 27. septembra 2012, Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia (T-82/08, EU:T:2012:494). Táto náhrada bude za obdobie od 27. júla 2010 do vydania tohto rozsudku zvýšená o kompenzačné úroky vo výške ročnej miery inflácie konštatovanej Eurostatom (Štatistický úrad Európskej únie) v členskom štáte, v ktorom má táto spoločnosť sídlo.

               2.

               Náhrada uvedená v prvom bode sa zvýši o úroky z omeškania odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného zaplatenia uvedenej náhrady škody v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné operácie refinancovania, zvýšenej o dva percentuálne body.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Guardian Europe je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Únia zastúpená Európskou komisiou.

               5.

               Guardian Europe na jednej strane a Únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie na strane druhej znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-362/10: Žaloba podaná 20. júla 2010 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/4

         Žaloba podaná 20. júla 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-362/10)
   ()
   2010/C 301/06
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. La Pergola a K. Herrmann)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článkov 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10 a 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe predmetných ustanovení uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa žalobkyne Poľská republika dodnes neprijala vnútroštátne opatrenia potrebné na správne prebratie smernice 2003/98 do vnútroštátneho právneho poriadku. Zákon zo 6. septembra 2001 o prístupe k verejným informáciám (ustawa o dostępie do informacji publicznej) oznámený Komisii, sa netýka opakovaného použitia informácií verejného sektora, keďže nedefinuje samotný pojem „opakované použitie“. Práva a povinnosti vyplývajúce z tohto zákona nemôžu byť správnym prebratím smernice 2003/98, a to prinajmenšom z tohto uvedeného dôvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 345, s. 90; Mim. vyd. 13/032, s. 701.


title: Vec T-385/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2016 – Loops/EUIPO (Tvar zubnej kefky) („Ochranná známka Európskej únie — Medzinárodný zápis označujúci Európsku únie — Trojrozmerná ochranná známka — Tvar zubnej kefky — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/41

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2016 – Loops/EUIPO (Tvar zubnej kefky)
   (Vec T-385/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis označujúci Európsku únie - Trojrozmerná ochranná známka - Tvar zubnej kefky - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 270/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Loops, LLC (Dover, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Schmidpeter, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: W. Schramek a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 30. apríla 2015 (vec R 1917/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia pozostávajúceho z tvaru zubnej kefky ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Loops, LLC je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec C-53/15 P: Odvolanie podané 6. februára 2015 : Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z  25. novembra 2014 v spojených veciach T-426/10 a T-575/10 a vo veci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/19

         Odvolanie podané 6. februára 2015: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 25. novembra 2014 v spojených veciach T-426/10 a T-575/10 a vo veci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia
   (Vec C-53/15 P)
   (2015/C 118/25)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (v zastúpení: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v súlade s článkom 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 v spojených veciach T-426/10 a T-575/10, ako aj vo veci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia.

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania ako aj konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod.
   Odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri svojom posúdení právneho záujmu Moreda-Riviere Trefilerías na podaní žaloby v rámci žaloby o neplatnosť vo veci T-575/10 podanej proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. septembra 2010 týkajúcemu sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), ako aj v rámci úpravy žalobných dôvodov a návrhov formulovaných vo veci T-426/10 vo vzťahu k rozhodnutiu Komisie z 30. septembra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie K(2010) 4387 v konečnom znení týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ).


title: Vec T-548/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júla 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT – Redrock Construction (REDROCK) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva REDROCK — Skoršie národné slovné ochranné známky ROCK, KEPROCK, FLEXIROCK, FORMROCK, FLOOR-ROCK, TERMAROCK, KLIMAROCK, SPEEDROCK, DUROCK, SPLITROCK, PLANAROCK, TOPROCK, KLEMMROCK, FIXROCK, SONOROCK PLUS, VARIROCK, SONOROCK a MASTERROCK — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júla 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT – Redrock Construction (REDROCK)
   (Vec T-548/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva REDROCK - Skoršie národné slovné ochranné známky ROCK, KEPROCK, FLEXIROCK, FORMROCK, FLOOR-ROCK, TERMAROCK, KLIMAROCK, SPEEDROCK, DUROCK, SPLITROCK, PLANAROCK, TOPROCK, KLEMMROCK, FIXROCK, SONOROCK PLUS, VARIROCK, SONOROCK a MASTERROCK - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 279/38)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Nemecko) (v zastúpení: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Mahelka, P. Geroulakos a M. Rajh, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Redrock Construction s.r.o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: D. Krofta, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. októbra 2012 (vec R 1596/2011-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG a Redrock Construction s.r.o.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec C-460/13 P: Odvolanie podané 8. augusta 2013 : Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  30. mája 2013 vo veci T-454/10, Talianska republika/Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/2

         Odvolanie podané 8. augusta 2013: Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 30. mája 2013 vo veci T-454/10, Talianska republika/Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav)
   (Vec C-460/13 P)
   2013/C 352/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, S. Varone, Avvocato dello Stato)

      Ďalší účastníci konania: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav),
   Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon),
   Európska komisia,
   Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA),
   Confederazione Cooperative Italiane

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zaviazať odporcov na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tohto odvolania je napadnutie rozsudku vo veci T-454/10, ktorý zrušil:

               a)

               článok 52 ods. 2a druhý pododsek nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 (1) a článok 50 ods. 3 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 (2)„v rozsahu, v akom upravuje, že hodnota ‚činností, ktoré nepredstavujú samotné spracovateľské činnosti‘, je zarátaná do hodnoty predanej výroby ovocia a zeleniny určených na spracovanie“,

               b)

               článok 60 ods. 7 vykonávacieho nariadenia č. 543/2011, ktorý upravuje nároky na investície a akcie súvisiace so spracovaním ovocia a zeleniny.

         Talianska republika tvrdí, že ustanovenia uvedené v písmene a) nie sú v rozpore s nariadením (ES) č. 1234/2004, keďže zavádzajú podporu činností, ktoré nariadenie neupravuje, avšak obmedzujú sa na stanovenie, aj na účely väčšieho zjednodušenia, spôsobov výpočtu hodnoty parametrov pomoci Spoločenstva.
   Výklad Všeobecného súdu vedie k neodôvodnenému rozdielnemu zaobchádzaniu v rámci organizácií výrobcov v sektore ovocia a zeleniny, v ktorých obchodovanie s rovnakým výrobkom bude rozdielne podporované na základe toho, či organizácia výrobcov vykonáva alebo nevykonáva skutočnú fázu spracovania.
   Pokiaľ ide o písmeno b) — zrušenie článku 60 ods. 7 vykonávacieho nariadenia č. 543/2011 —, odvolanie smeruje voči rozhodnutiu Všeobecného súdu, ktoré považuje za nesprávne v časti, v ktorej zachováva existenciu diskriminácie medzi spracovateľskými podnikmi, ktorí nepatria do organizácií výrobcov, a spracovateľskými podnikmi, väčšinou ide o družstvá, ktoré sú členmi takýchto organizácií.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 350, s. 1).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 157, s. 1).


20150731050616812015/C 270/192392015CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150522151622Vec C-239/15 P: Odvolanie podané 22. mája 2015: RFA International, LP, proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. marca 2015 vo veci T-466/12, RFA International, LP/Európska komisia
 ---documentbreak--- C2702015SK1520120150522SK0019152162Odvolanie podané 22. mája 2015: RFA International, LP, proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. marca 2015 vo veci T-466/12, RFA International, LP/Európska komisia
   (Vec C-239/15 P)2015/C 270/19Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: RFA International, LP (v zastúpení: B. Evtimov, advokát, Prof. D. O’Keeffe, solicitor, E. Borovikov, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

            —

            rozhodol o návrhoch odvolateľky na zrušenie tam, kde to štádium konania povoľuje, a čiastočne zrušil rozhodnutia napadnuté v prvostupňovom konaní,

            —

            alternatívne, vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie,

            —

            zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil vo svojom rozsudku právo EÚ pri svojom posudzovaní žalobných návrhov odvolateľky takto:

            —

            Všeobecný súd nesprávne právne posúdil stanovisko Komisie k relevantnosti jedného hospodárskeho subjektu (integrované predajné oddelenie vyvážajúceho výrobcu nachádzajúce sa mimo štátu vývozu) na účely uplatňovania článku 2 ods. 9 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (
                  1
               ) (Ďalej len „základné antidumpingové nariadenie“) a vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď nerozhodol o tvrdeniach odvolateľky založených na judikatúre vo veci Interpipe a Nikopolsky, čím ovplyvnil právo odvolateľky na účinnú súdnu ochranu,

            —

            Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, vrátanie svojho hodnotenia judikatúry, ktoré posudzoval, keď dôkazné bremeno týkajúce sa rozsahu výšky úpravy podľa článku 2 ods. 9 základného antidumpingového nariadenia uložil dotknutej osobe, ktorá tvrdí, že úprava je neprimeraná vzhľadom na preukázanú existenciu jedného hospodárskeho subjektu,

            —

            Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že v napadnutom rozhodnutí a pred Všeobecným súdom nešlo o existenciu jedného hospodárskeho subjektu, a tým, že pri svojom rozhodnutí vychádzal z predpokladu, že odmietnutie existencie jedného hospodárskeho subjektu Komisiou sa nenachádzalo v texte napadnutých rozhodnutí; Všeobecný súd nepostrehol, že takéto odmietnutie Komisiou sa nachádzalo v predbežnom vyšetrovaní vedenom súbežne článku 11 ods. 3 základného antidumpingového nariadenia, ktoré sa týkalo rovnakých dovozov a vzťahovalo sa na rovnaké prešetrované obdobie.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-176/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – Sviluppo Italia Basilicata/Komisia ( Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) — Zníženie finančnej pomoci — Žaloba o neplatnosť — Fondy rizikového kapitálu — Lehota na investovanie — Konanie — Zásada ochrany legitímnej dôvery a zásada právnej istoty — Zásada proporcionality — Odôvodnenie — Žaloba o náhradu škody )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/47

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – Sviluppo Italia Basilicata/Komisia
   (Vec T-176/06) (1)

   („Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) - Zníženie finančnej pomoci - Žaloba o neplatnosť - Fondy rizikového kapitálu - Lehota na investovanie - Konanie - Zásada ochrany legitímnej dôvery a zásada právnej istoty - Zásada proporcionality - Odôvodnenie - Žaloba o náhradu škody“)
   (2008/C 209/81)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Sviluppo Italia Basilicata SpA (Potenza, Taliansko) (v zastúpení: F. Sciaudone, D. Fioretti, S. Frazzani a R. Sciaudone, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1706 z 20. apríla 2006, ktorým sa znižuje finančná podpora Európskeho fondu pre regionálny rozvoj udelená vo forme globálneho grantu na účely realizácie opatrení na podporu malých a stredných podnikov v talianskom regióne Basilicata poskytnutá v rámci pomoci Spoločenstva pre štrukturálne intervencie v regiónoch Talianska patriacich do cieľa č. 1 a na druhej strane žaloba o náhradu škody spôsobenej týmto rozhodnutím
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sviluppo Italia Basilicata SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-143/05: Žaloba podaná 11. apríla 2005: Spojené kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/39

         Žaloba podaná 11. apríla 2005: Spojené kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-143/05)
   (2005/C 115/69)
   Jazyk konania: angličtina
   Spojené kráľovstvo, v zastúpení: C. Jackson, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Hoskins, Barrister, podalo 11. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil zamietnutie Komisie posúdiť zmenený národný alokačný plán, predložený jej 10. novembra 2004, ktoré je obsiahnuté v liste Komisie z 1. februára 2005 a

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť Spojenému kráľovstvu trovy tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Spojené kráľovstvo oznámilo 30. apríla 2003 Komisii provizórny alokačný plán podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (1). V pláne bol uvedený väčší počet prebiehajúcich činností, ktoré mali podľa Spojeného kráľovstva provizórny charakter.
   Komisia prijala 7. júla 2004 rozhodnutie C(2004)2515/4 konečné, ktoré sa týkalo predloženého plánu a v ktorom boli uvedené určité nezrovnalosti s prílohou III uvedenej smernice.
   Po ukončení činností uvedených v provizórnom alokačnom pláne Spojené kráľovstvo oznámilo 10. novembra 2004 Komisii, že si praje zmeniť provizórny národný alokačný plán tak, aby sa mohli zohľadniť výsledky uvedenej práce.
   Listom z 1. februára 2005 Komisia informovala Spojené kráľovstvo, že jeho žiadosť o zmenu jeho národného alokačného plánu je neprípustná, keďže zvýšenie celkového množstva kvót o 19,8 miliónov ton nemá za cieľ riešiť nezrovnalosti uvedené v rozhodnutí Komisie.
   Spojené kráľovstvo napáda toto zamietnutie a uvádza, že list Komisie z 1. februára 2005 je preskúmateľným aktom podľa čl. 230 ES, keďže má mať právne účinky, pretože Komisia zaujala konečné stanovisko k otázke, či má Spojené kráľovstvo právo zmeniť provizórny národný alokačný plán.
   Spojené kráľovstvo ďalej tvrdí, že list Komisie z 1. februára 2005 má právne vady, lebo:

               —

               článok 9 ods. 1 a 3 a čl. 11 ods. 1 smernice pripúšťa zmenu celkových kvót, ktoré členský štát pridelí po prijatí rozhodnutia Komisiou podľa čl. 9 ods. 3 smernice,

               —

               článok 3 ods. 3 rozhodnutia C(2004)2515/4 konečne predpokladá, že možno urobiť aj iné zmeny ako také, ktoré sa týkajú nezrovnalostí určených rozhodnutím,

               —

               Spojené kráľovstvo nemôže úplne splniť svoje povinnosti podľa čl. 11 ods. 1 smernice, kým Komisia neposúdi zmenený národný alokačný plán v súlade s čl. 9 ods. 3 smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32.


title: Vec T-6/07: Žaloba podaná 2. januára 2007 – Galderma/ÚHVT – Lelas (Nanolat)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/34

         Žaloba podaná 2. januára 2007 – Galderma/ÚHVT – Lelas (Nanolat)
   (Vec T-6/07)
   (2007/C 56/64)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Galderma SA (Cham, Švajčiarsko) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tihomir Lelas
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 25. októbra 2006 vo veci R 0146/2006-4 v rozsahu, v akom zamietol námietku proti výrobkom „lieky; farmaceutické, zverolekárske výrobky a hygienické prípravky; mydlá; kozmetické prípravky, vlasové vody“,

               —

               zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva 003088986 „NANOLAT“ pre vyššie uvedené výrobky,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Tihomir Lelas.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Nanolat“ pre výrobky zaradené do tried 1, 3 a 5 (prihláška č. 3 088 986).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka „TANNOLACT“ pre výrobky zaradené do triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže existuje nebezpečenstvo zámeny medzi spornými ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-476/08 P: Odvolanie podané 6. novembra 2008 : Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z  10. septembra 2008 vo veci T-59/05, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/13

         Odvolanie podané 6. novembra 2008: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z 10. septembra 2008 vo veci T-59/05, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-476/08 P)
   (2009/C 19/23)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Evropaiki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, P. Katsimani, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie (DG poľnohospodárstvo) vyhodnotiť ponuku odvolateľa ako neúspešnú a uzavrieť zmluvu s úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu súdnych a iných trov a nákladov odvolateľa vynaložených v súvislosti s pôvodným konaním, a to aj v prípade, že bude toto odvolanie zamietnuté, ako aj trov a nákladov spojených s týmto odvolaním, v prípade, ak mu bude vyhovené.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ zakladá svoje odvolanie voči rozsudku Súdu prvého stupňa T-59/05 na nasledovných dôvodoch:
   Uvádza sa, že Súd prvého stupňa sa dopustil procesnej vady, keď odmietol uznať zjavný rozpor medzi kritériami súťaže stanovenými v odseku 5.2 správy EvCo a kritériami uvedenými v odseku 5.4 tej istej správy a nesprávnym výkladom procesných pravidiel týkajúcich sa dôkazného bremena. Konkrétnejšie Súd prvého stupňa neodkazuje na žiadny dôkaz na podporu jeho kvalifikácie zjavného rozporu ako „chyby v písaní“ a žiadny takýto dôkaz nemôže byť žiadnymi prostriedkami odvodený z obsahu samotnej hodnotiacej správy.
   Rozsudok ďalej neuvádza dôsledky porušenia povinnosti riadnej starostlivosti a zásady riadnej správy vecí verejných zo strany Komisie. Keďže Súd prvého stupňa napriek konštatovaniu, že Komisia porušila zásadu vlády zákona, nepristúpil k zrušeniu rozhodnutia Komisie z tohto dôvodu, nepochybne neuplatnil relevantné ustanovenia.
   Uvádza sa, že Súd prvého stupňa neuplatnil ani relevantné ustanovenia o povinnosti verejného obstarávateľa uviesť dôvody, ktoré viedli k zrušeniu rozhodnutia o uzavretí zmluvy; odvolateľovi boli listom z 10. decembra 2004 poskytnuté iba bodové výsledky a niektoré všeobecné poznámky. V tomto zmysle Súd prvého stupňa skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené, a z toho dôvodu by jeho rozsudok mal byť zrušený.


title: Vec F-33/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  21. októbra 2009 — V/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Prijímanie do zamestnania — Odmietnutie prijatia do zamestnania z dôvodu fyzickej nespôsobilosti na plnenie úloh — Dodržanie pravidiel postupu — Dodržanie pravidiel vstupnej lekárskej prehliadky — Prípravné akty)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. októbra 2009 — V/Komisia
   (Vec F-33/08) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prijímanie do zamestnania - Odmietnutie prijatia do zamestnania z dôvodu fyzickej nespôsobilosti na plnenie úloh - Dodržanie pravidiel postupu - Dodržanie pravidiel vstupnej lekárskej prehliadky - Prípravné akty)
   2009/C 297/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: V (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Ronzi, A. Grauling a É. Boigelot, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Lozano Palacios a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Zrušenie rozhodnutia Komisie z 15. mája 2007, ktorým bol žalobca informovaný, že nespĺňa podmienky fyzickej spôsobilosti vyžadované na plnenie úloh a návrh na náhradu majetkovej škody a nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a polovicu trov konania V.

               3.

               V znáša polovicu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008, s. 26.


title: Vec T-27/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — AC-Treuhand/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trhy s tepelnými cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery — Rozhodnutie, ktorým sa konštatujú dve porušenia článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Poradenský podnik, ktorý nepôsobí na relevantných trhoch — Pokuty — Návrh na zrušenie — Pojem podnik — Zásada zákonnosti trestných činov a trestov — Dĺžka trvania porušenia — Premlčanie — Dĺžka správneho konania — Primeraná lehota — Právo na obhajobu — Oneskorené informovanie o vyšetrovaní — Horná hranica 10 % obratu — Uloženie sankcie za obe porušenia v jednom rozhodnutí — Pojem jediné porušenie — Návrh na zmenu rozhodnutia — Výška pokút — Dĺžka trvania porušení — Dĺžka správneho konania — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 — Hodnoty predajov — Symbolická pokuta — Neobmedzená právomoc“ )

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/6

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — AC-Treuhand/Komisia
   (Vec T-27/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trhy s tepelnými cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Rozhodnutie, ktorým sa konštatujú dve porušenia článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Poradenský podnik, ktorý nepôsobí na relevantných trhoch - Pokuty - Návrh na zrušenie - Pojem podnik - Zásada zákonnosti trestných činov a trestov - Dĺžka trvania porušenia - Premlčanie - Dĺžka správneho konania - Primeraná lehota - Právo na obhajobu - Oneskorené informovanie o vyšetrovaní - Horná hranica 10 % obratu - Uloženie sankcie za obe porušenia v jednom rozhodnutí - Pojem jediné porušenie - Návrh na zmenu rozhodnutia - Výška pokút - Dĺžka trvania porušení - Dĺžka správneho konania - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 - Hodnoty predajov - Symbolická pokuta - Neobmedzená právomoc)
   2014/C 78/12
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AC-Treuhand AG (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: C. Steinle a I. Bodenstein, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Ronkes Agerbeek a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) a subsidiárne návrh na zníženie výšky uložených pokút

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AC Treuhand AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-351/07: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z  1. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Taliansko) – CEPAV DUE – Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/30

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 1. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Taliansko) – CEPAV DUE – Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione
   (Vec C-351/07) (1)

   (2009/C 69/57)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-292/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Patron – Grécko) – E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos/Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias (Bruselský dohovor — Článok 1 prvý odsek prvá veta — Pôsobnosť — Občianske a obchodné veci — Pojem — Žaloba o náhradu škody podaná v zmluvnom štáte právnymi nástupcami obetí vojnových masakrov proti inému zmluvnému štátu z dôvodu konania jeho ozbrojených síl)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Patron – Grécko) – E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos/Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
   (Vec C-292/05) (1)

   (Bruselský dohovor - Článok 1 prvý odsek prvá veta - Pôsobnosť - Občianske a obchodné veci - Pojem - Žaloba o náhradu škody podaná v zmluvnom štáte právnymi nástupcami obetí vojnových masakrov proti inému zmluvnému štátu z dôvodu konania jeho ozbrojených síl)
   (2007/C 82/09)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Patron
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos

      Žalovaný: Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Efeteio Patron – Výklad článku 1 Bruselského dohovoru – Pôsobnosť Dohovoru – Žaloba podaná v zmluvnom štáte právnymi nástupcami obetí vojnových masakrov proti inému zmluvnému štátu, ktorý je zodpovedný za konanie svojich ozbrojených síl v čase vojny
   Výrok rozsudku
   Článok 1 prvý odsek prvá veta Dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach [neoficiálny preklad] zmeneného a doplneného Dohovorom o pristúpení Dánskeho kráľovstva, Írska a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z 9. októbra 1978, Dohovorom o pristúpení Helénskej republiky z 25. októbra 1982 a Dohovorom o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky z 26. mája 1989, je potrebné vykladať v tom zmysle, že žaloba, ktorú podali fyzické osoby v zmluvnom štáte proti inému zmluvnému štátu, smerujúca k získaniu náhrady škody spôsobenej právnym nástupcom obetí konaní ozbrojených síl v rámci vojenských operácií na území prvého uvedeného štátu, nespadá pod „občianske veci “v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 1.10.2005.


title: Vec T-160/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Winzer Pharma/ÚHVT — Alcon (OFTAL CUSI) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OFTAL CUSI — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Ophtal — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/47

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Winzer Pharma/ÚHVT — Alcon (OFTAL CUSI)
   (Vec T-160/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OFTAL CUSI - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Ophtal - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 269/102
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: S. Schneller, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Alcon Inc. (Hünenberg, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. februára 2008 (vec R 1471/2007-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Dr. Robert Winzer Pharma GmbH a Alcon Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dr. Robert Winzer Pharma GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Alcon Inc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec C-462/12: Žaloba podaná 12. októbra 2012 — Európska komisia/Maďarsko

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/18

         Žaloba podaná 12. októbra 2012 — Európska komisia/Maďarsko
   (Vec C-462/12)
   2012/C 379/30
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun, K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maďarsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 12 a 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) tým, že

                           —

                           prijatím zákona č. XCIV z roku 2010 o osobitnej dani pre určité hospodárske odvetvia (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény) uložilo podnikom poskytujúcim komunikačné služby na základe všeobecného povolenia osobitnú daň a

                           —

                           dotknutým subjektom riadne neoznámilo svoj úmysel zmeniť všeobecné povolenia, (užívateľské a inštalačné) práva a podmienky a neposkytlo im dostatočne dlhú lehotu na to, aby mohli predložiť ich stanovisko k plánovaným zmenám.

               —

               zaviazať Maďarsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Zákon č. XCIV z roku 2010 o osobitnej dani pre určité hospodárske odvetvia (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény) zaviedol pre tri hlavné odvetvia maďarského hospodárstva — odvetvie maloobchodu, telekomunikačné odvetvie a všetky energetické podniky — novú daň nazývanú osobitnou daňou, ktorú musia dotknuté subjekty platiť počas troch nasledujúcich rokov na základe výšky ich obchodného obratu pred zdanením.
   Komisia na podporu svojho návrhu uvádza tieto žalobné dôvody a tvrdenia.
   Podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES je jej cieľom vytvorenie vnútorného trhu v oblasti sietí a služieb elektronických komunikácií prostredníctvom harmonizácie a zjednodušenia predpisov týkajúcich sa elektronických komunikácií a podmienok. Na tieto účely je zákonodarcovi uložená povinnosť, aby systémy všeobecných povolení nenarúšali hospodársku súťaž a neobmedzovali prístup na trh.
   Smernica obsahuje ustanovenia o povoľovacom konaní a obsahu povolení, ako aj o druhu a rozsahu finančných záväzkov, ktoré možno uložiť. Podľa článku 12 môžu správne poplatky ukladané za elektronické komunikačné služby pokrývať len administratívne náklady, ktoré sú vynaložené pri riadení, kontrole a vymáhaní všeobecných povolení, práv na používanie a osobitných povinností, ako aj náklady na reguláciu práce, vyžadujúcu prípravu a uplatnenie sekundárnych právnych predpisov a správnych rozhodnutí
   Pokiaľ ide o osobitnú daň, sú elektronické komunikačné služby zaťažené okrem správnych a kontrolných poplatkov aj ďalšou finančnou záťažou, ktorá v rozpore s článkom 12 smernice nie je určená na financovanie administratívnych nákladov v súvislosti so všeobecnými povoleniami, ale slúži na pokrytie rozpočtových výdavkov Maďarska.
   Komisia sa domnieva, že takýmto spôsobom vyberaná osobitná daň je zaťažením elektronických komunikačných služieb v rámci ich všeobecných povolení, ktorá výrazne zvyšuje finančnú záťaž, ktorú znášajú poskytovatelia týchto služieb, zabraňuje voľnému pohybu komunikačných služieb a jej cieľom je financovanie nákladov, ktoré smernica nepripúšťa je ako také v rozpore s článkom 12 smernice.
   Napokon Komisia uvádza, že Maďarsko dotknutým podnikom vhodným spôsobom neoznámilo svoj úmysel zmeniť všeobecné povolenia, (užívateľské a inštalačné) práva a podmienky a neposkytlo im dostatočne dlhú lehotu na to, aby mohli predložiť ich stanovisko k plánovaným zmenám. Tým Maďarsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 14 smernice.


title: Vec C-182/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. mája 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Industrial Tribunals, (Severné Írsko) – Spojené kráľovstvo] – Valerie Lyttle a i./Bluebird UK Bidco 2 Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Hromadné prepúšťanie — Smernica 98/59/ES — Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) — Pojem „zariadenie“ — Metóda výpočtu počtu prepustených pracovníkov)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. mája 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Industrial Tribunals, (Severné Írsko) – Spojené kráľovstvo] – Valerie Lyttle a i./Bluebird UK Bidco 2 Limited
   (Vec C-182/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Hromadné prepúšťanie - Smernica 98/59/ES - Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) - Pojem „zariadenie“ - Metóda výpočtu počtu prepustených pracovníkov))
   (2015/C 236/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Industrial Tribunals, (Severné Írsko)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle, Tanya McGerty

      Žalovaná: Bluebird UK Bidco 2 Limited

      Výrok rozsudku

   Pojem „zariadenie“ uvedený v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) bode ii) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať tým istým spôsobom ako pojem uvedený v písmene a) bode i) toho istého pododseku.
   Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) bod ii) smernice 98/59 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje povinnosť informovať zamestnancov a poradiť sa s nimi v prípade, že počas obdobia 90 dní má dôjsť k prepusteniu aspoň 20 zamestnancov konkrétneho zariadenia podniku, nie však vtedy, keď celkový počet prepustení vo všetkých alebo niektorých zariadeniach podniku dosiahne alebo prekročí počas toho istého obdobia limit 20 zamestnancov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec C-224/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavne neprípustné alebo zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/5

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-224/14 P) (1)

      ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavne neprípustné alebo zjavne nedôvodné odvolanie))
      (2016/C 454/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (v zastúpení: M. Wolter, M. Kefferpütz a A. K. Marx, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Lidl Stiftung & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec T-537/15: Žaloba podaná 14. septembra 2015 – Deutsche Post/ÚHVT – Verbis Alfa (InPost)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/41

         Žaloba podaná 14. septembra 2015 – Deutsche Post/ÚHVT – Verbis Alfa (InPost)
   (Vec T-537/15)
   (2015/C 371/42)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Post AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: M. Viefhues a T. Heitmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Verbis Alfa sp. z o.o. (Krakov, Poľsko), EasyPack sp. z o.o. (Krakov, Poľsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „InPost“ – prihláška č. 11 049 558.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. júna 2015 vo veci R 546/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamietol odvolanie žalobkyne pre totožné služby,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-83/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 22. septembra 2015 – Silvan/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povyšovanie za rok 2013 — Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu — Článok 43 a článok 45 ods. 1 služobného poriadku — DGE Komisie — Námietka protiprávnosti — Porovnanie zásluh — Zohľadnenie hodnotiacich správ — Neexistencia číselných známok alebo analytických posúdení — Poznámky obsahujúce slovné hodnotenie)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/48

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 22. septembra 2015 – Silvan/Komisia
   (Vec F-83/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Povyšovanie za rok 2013 - Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu - Článok 43 a článok 45 ods. 1 služobného poriadku - DGE Komisie - Námietka protiprávnosti - Porovnanie zásluh - Zohľadnenie hodnotiacich správ - Neexistencia číselných známok alebo analytických posúdení - Poznámky obsahujúce slovné hodnotenie))
   (2015/C 363/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Juha Tapio Silvan (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, neskôr J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobcu do nasledujúcej platovej triedy (AST 10) v rámci povyšovania Európskou komisiou za rok 2013

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Juha Tapio Silvan znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015, s. 47.


title: Vec C-671/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Belgicko) 29. decembra 2016 – Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman/Région de Bruxelles-Capitale

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Belgicko) 29. decembra 2016 – Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman/Région de Bruxelles-Capitale
   (Vec C-671/16)
   (2017/C 078/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Žalovaný: Région de Bruxelles-Capitale

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (1) vykladať v tom zmysle, že zahŕňa pod pojem „plány a programy“ urbanistické nariadenie prijaté regionálnym orgánom:

               —

               ktoré obsahuje kartografiu stanovujúcu rozsah uplatnenia, obmedzený na jedinú štvrť a vymedzujúci v rámci tohto rozsahu rôzne bloky, na ktoré sa uplatnia rozličné pravidlá, pokiaľ ide o výstavbu a výšku stavieb, a

               —

               ktoré stanovuje tiež osobitné predpisy využitia zón nachádzajúcich sa okolo budov, ako aj presné indikácie o priestorovom uplatnení niektorých pravidiel, ktoré stanovuje, pričom zohľadňuje ulice, kolmé línie na tieto ulice a vzdialenosti vzhľadom na stavebnú čiaru týchto ulíc, a

               —

               ktoré sleduje cieľ premeny dotknutej štvrti, a

               —

               ktoré stanovuje pravidlá týkajúce sa obsahu žiadostí o stavebné povolenie predložených na posúdenie účinkov na životné prostredie v tejto štvrti?

      (1)  Ú. v. ES L 197, 2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


title: Vec F-118/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  18. septembra 2014 – Lebedef/Komisia (Verejná služba — Prekážky konania — Zjavná neprípustnosť)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/57

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. septembra 2014 – Lebedef/Komisia
   (Vec F-118/13) (1)

   ((Verejná služba - Prekážky konania - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 421/82
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie správy o služobnom postupe vzťahujúcej sa na obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 a na zrušenie bodov za zásluhy pridelených pri povyšovaní za rok 2003

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Giorgio Lebedef znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014, s. 53.


title: Vec T-159/15: Žaloba podaná 1. apríla 2015 – Puma/ÚHVT – Gemma Group (vyobrazenie skákajúceho zvieraťa)

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/35

         Žaloba podaná 1. apríla 2015 – Puma/ÚHVT – Gemma Group (vyobrazenie skákajúceho zvieraťa)
   (Vec T-159/15)
   (2015/C 171/42)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Puma SE (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva (vyobrazenie skákajúceho zvieraťa) – prihláška č. 1 1 5 73  474.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 19. decembra 2014 vo veci R 1207/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 a článkov 75 a 76 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-219/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz (Šiesta smernica o DPH — Článok 4 ods. 1 a 2 — Pojem „hospodárske činnosti“ — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Fotovoltické zariadenie namontované na streche rodinného domu — Dodávka do siete — Odmena — Nižšia výroba elektrickej energie ako spotreba)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/33

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr/Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz
   (Vec C-219/12) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 4 ods. 1 a 2 - Pojem „hospodárske činnosti“ - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Fotovoltické zariadenie namontované na streche rodinného domu - Dodávka do siete - Odmena - Nižšia výroba elektrickej energie ako spotreba)
   2013/C 225/56
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Žalovaný: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

      Za účasti: Thomas Fuchs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 4 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Pojem „hospodárska činnosť“ — Fotovoltické zariadenie na výrobu elektrickej energie bez kapacity na uskladnenie elektrickej energie pri súkromnom rodinnom dome — Predaj vyrobenej elektrickej energie spoločnosti, ktorá spätne dodáva elektrickú energiu tomuto obytnému domu, ktorú tento potrebuje — Výroba elektrickej energie, ktorá je dlhodobo nižšia ako spotreba

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 a2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, sa musí vykladať v tom zmysle, že využitie fotovoltického zariadenia umiestneného na súkromnom rodinnom dome alebo pri ňom, ktoré je technicky dimenzované tak, že množstvo vyrobenej elektriny zo zariadenia je jednak trvalo nižšie ako množstvo elektriny, ktorú prevádzkovateľ zariadenia celkovo spotrebuje na súkromné účely, a jednak je toto množstvo elektriny dodávané do siete, za čo vyššie uvedená osoba získava pravidelné príjmy, patrí do pojmu „hospodárska činnosť“ v zmysle tohto článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec C-558/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergerichts Berlin (Nemecko) 3. novembra 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergerichts Berlin (Nemecko) 3. novembra 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf
   (Vec C-558/16)
   (2017/C 030/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammergerichts Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Doris Margret Lisette Mahnkopf

      Zúčastnená strana: Sven Mahnkopf

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 650/2012 (1) vykladať v tom zmysle, že rozsah pôsobnosti nariadenia („dedenie majetku zosnulých osôb“) sa vzťahuje aj na ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré rovnako ako § 1371 ods. 1 nemeckého Bürgerliches Gesetzbuch (Občiansky zákonník; ďalej len „BGB“) upravujú majetkovoprávne otázky po smrti jedného z manželov zvýšením zákonného dedičského podielu druhého manžela?

               2.

               V prípade, že na prvú prejudiciálnu otázku treba odpovedať záporne, majú sa článok 68 písm. l) a článok 67 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 650/2012 vykladať v každom prípade v tom zmysle, že dedičský podiel pozostalého manžela, aj keď tento podiel sčasti vyplýva zo zvýšenia na základe majetkovoprávnej úpravy, akou je § 1371 ods. 1 BGB, smie byť ako celok zaradený do európskeho osvedčenia o dedičstve?
               Ak v zásade bude odpoveď na túto otázku záporná, je napriek tomu možné vo výnimočných prípadoch odpovedať kladne v prípadoch, kedy

                           a)

                           je osvedčenie o dedičstve obmedzené na ten účel, aby sa práva dedičov uplatnili v určitom inom členskom štáte vo vzťahu k majetku poručiteľa, ktorý sa tam nachádza, a

                           b)

                           rozhodnutie v dedičských veciach (články 4 a 21 nariadenia (EÚ) č. 650/2012 a – bez ohľadu na to, ktoré kolízne právo sa použije – otázky majetkových práv vyplývajúcich z manželského zväzku treba posudzovať podľa rovnakého vnútroštátneho právneho poriadku.

               3.

               Pokiaľ na prvú a druhú prejudiciálnu otázku ako celok treba odpovedať záporne, má sa článok 68 písm. l) nariadenia (EÚ) č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že dedičský podiel pozostalého manžela/manželky, ktorý bol zvýšený na základe majetkovoprávneho režimu, môže byť ako celok – z dôvodu zvýšenia, ale vtedy len pre informáciu – zahrnutý do európskeho osvedčenia o dedičstve?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve (Ú. v. EÚ L 201, s. 107).


title: Vec C-504/14: Žaloba podaná 11. novembra 2014 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/19

         Žaloba podaná 11. novembra 2014 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-504/14)
   (2015/C 007/25)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Μ. Patakia a C. Hermes)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z:

                           —

                           článku 6 ods. 2 a 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (1) a) tým, že neprijala vhodné opatrenia, aby bolo vylúčené poškodzovanie prirodzených biotopov a biotopov druhov a rušenie druhov, pre ktoré je dotknuté územie určené, b) tým, že povolila (bez toho, aby vykonala zodpovedajúce posúdenie ich dôsledkov v zmysle článku 6 ods. 3) zásahy, ktoré by mohli mať na predmetnú lokalitu významný vplyv, a to buď samostatne, alebo v kombinácii s inými plánmi alebo projektmi, spôsobila poškodzovanie alebo ničenie hniezd prioritného druhu Caretta caretta nachádzajúceho sa v tejto oblasti, čím došlo k rušeniu tohto druhu, a nakoniec spôsobila poškodzovanie alebo ničenie piesočných biotopov č. 2110 a 2220, ako aj prioritného biotopu č. 2250;

                           —

                           článku 12 ods. 1 písm. b) a d) uvedenej smernice tým, že neprijala potrebné opatrenie na vytvorenie systému prísnej ochrany morskej korytnačky Caretta caretta (prioritný druh) v zálive Kyparissia, aby sa predišlo akémukoľvek rušeniu tohto druhu v období rozmnožovania a akejkoľvek činnosti, ktorá by mohla spôsobiť poškodzovanie alebo ničenie miest rozmnožovania tohto druhu;

               —

               uložiť Helénskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nesplnenie povinnosti sa týka: a) dôsledku rôznych projektov a činností na oblasť Natura 2000 GR2550005 „Thines Kyparissias“ (navrhnutú ako lokalita významná pre Spoločenstvo – LVS – od 1. apríla 1997, následne lokalita významná pre Spoločenstvo od 1. septembra 2006) a konkrétne na prioritný druh Caretta caretta a na niektoré piesočné biotopy, vrátane prioritného biotopu č. 2250* Pobrežné piesočné duny s Juniperus spp. a b) neprijatia potrebných opatrení na vytvorenie systému prísnej ochrany morskej korytnačky Caretta caretta v dotknutej oblasti, aby sa vylúčilo rušenie tohto druhu v období rozmnožovania a akákoľvek činnosť, ktorá by mohla spôsobiť poškodzovanie alebo ničenie miest rozmnožovania tohto druhu.

               2.

               Program LIFE-Nature LIFE98NAT/GR/5262 (Application of Management Plan for Caretta caretta in Southern Kyparissia) sa začal v roku 1998, po jeho schválení príslušným ministerstvom. Program LIFE sa skončil v roku 2002 vypracovaním osobitného návrhu posúdenia dopadov na životné prostredie (EPM v helénskych právnych predpisoch), ktorý už odkazoval na vlastnosti predmetného druhu a na nevyhnutnosť zabezpečiť jeho účinnú ochranu.

               3.

               V nadväznosti na niekoľko sťažností mimovládnych organizácií a návštevu delegácie Komisie na mieste v júli 2011 začala Komisia konanie pre porušenie ustanovení smernice 92/43, ktoré sú uvedené v návrhoch žaloby.

               4.

               Komisia po prvé Helénskej republike vytýka, že v rozpore s článkom 12 smernice nezaviedla systém prísnej ochrany druhov uvedených v prílohe IV smernice, ktorý zakazuje:

                           —

                           úmyselné rušenie daného druhu, najmä v období rozmnožovania,

                           —

                           poškodzovanie alebo ničenie miest rozmnožovania alebo miest odpočinku.

               5.

               Konkrétne sa Helénskej republike vytýka, že opomenula vytvoriť úplný a konzistentný vnútroštátny právny rámec a prijať konkrétne, osobitné a účinné opatrenia a tolerovala činnosti, ktoré nielenže môžu poškodiť alebo ničiť miesta rozmnožovania, ale aj vyrušovať dotknutý živočíšny druh najmä v období inkubácie, vyliahnutia a presunu novorodencov do mora.

               6.

               Komisia okrem toho tvrdí, že Helénska republika porušila článok 6 ods. 2 a 3 smernice, keďže:

                           a)

                           nezabezpečila, aby bolo vylúčené poškodzovanie prírodných biotopov a rozsiahle rušenie druhov vo vyhlásených oblastiach. Helénska republika totiž tým, že v rozpore s povinnosťami, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2, tolerovala celý rad nekontrolovaných či neregulovaných činností, neprijala v prejednávanej veci vhodné opatrenia, aby sa vylúčilo poškodzovanie biotopov a rušenie dotknutého druhu,

                           b)

                           zistené predmetné činnosti neboli v rozpore s povinnosťami, ktoré Helénskej republike vyplývajú z článku 6 ods. 3 smernice, podrobené zodpovedajúcemu posúdeniu ich dôsledkov, a to buď samostatne alebo v kombinácii s inými plánmi alebo projektmi, pričom uvedené ustanovenie vyžaduje, aby takémuto posúdeniu podliehal akýkoľvek plán alebo projekt, ktorý s danou lokalitou priamo nesúvisí alebo nie je pre starostlivosť o ňu nevyhnutný, ale bude mať pravdepodobne na túto lokalitu významný vplyv.

      (1)  Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec C-415/12: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z  13. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Nienburg — Nemecko) — Bianca Brandes/Land Niedersachsen (Sociálna politika — Smernica 2003/88/ES — Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok — Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas — Pracovník na plný úväzok, ktorý si nemohol uplatniť svoje právo na platenú dovolenku za kalendárny rok počas referenčného obdobia — Prechod tohto pracovníka na režim práce na čiastočný úväzok — Vnútroštátne ustanovenie alebo prax stanovujúce zníženie počtu dní už predtým nadobudnutej platenej dovolenky proporcionálne k počtu pracovných dní v týždni v rámci čiastočného úväzku)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/50

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 13. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Nienburg — Nemecko) — Bianca Brandes/Land Niedersachsen
   (Vec C-415/12) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 2003/88/ES - Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok - Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas - Pracovník na plný úväzok, ktorý si nemohol uplatniť svoje právo na platenú dovolenku za kalendárny rok počas referenčného obdobia - Prechod tohto pracovníka na režim práce na čiastočný úväzok - Vnútroštátne ustanovenie alebo prax stanovujúce zníženie počtu dní už predtým nadobudnutej platenej dovolenky proporcionálne k počtu pracovných dní v týždni v rámci čiastočného úväzku)
   2013/C 225/89
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Nienburg

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bianca Brandes

      Žalovaná: Land Niedersachsen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeitsgericht Nienburg — Výklad doložky 4 bodov 1 a 2 obsiahnutej v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998 (Ú. v. ES L 131, s. 10; Mim. vyd. 05/003, s. 278) — Pracovník prechádzajúci z plného pracovného úväzku na čiastočný pracovný úväzok — Právna úprava členského štátu, ktorá v takomto prípade umožňuje prepočítanie nároku na dovolenku za kalendárny rok nadobudnutého počas práce na plný úväzok, ktorý nebol dosiaľ vyčerpaný, spôsobom zapríčiňujúcim zníženie počtu dní dovolenky

      Výrok

   Relevantné právo Únie, najmä článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času a doložka 4 bod 2 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas uzavretej 6. júna 1997, ktorá je obsiahnutá v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam alebo praxi, o aké ide vo veci samej, podľa ktorých sa počet dní platenej dovolenky za kalendárny rok, ktorú pracovník zamestnaný na plný úväzok nemohol vyčerpať počas referenčného obdobia, z dôvodu, že tento pracovník prešiel na režim práce na čiastočný úväzok, proporcionálne zníži o existujúci rozdiel medzi počtom pracovných dní v týždni odpracovaných pracovníkom pred prechodom na čiastočný úväzok a počtom pracovných dní v týždni po tejto zmene.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec C-548/07: Žaloba podaná 10. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/38

         Žaloba podaná 10. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-548/07)
   (2008/C 22/68)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC (1) a najmä z doložky 1 ods. 2, doložky 2 ods. 1 a ods. 3 písm. b), doložky 2 ods. 3 písm. e) a f) a doložky 2 ods. 4 a 6 dohody pripojenej k predmetnej smernici,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Po preskúmaní súboru gréckej legislatívy týkajúcej sa prebratia smernice 96/34/ES o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC do gréckeho právneho poriadku, Komisia konštatovala, že toto prebratie je nedostatočné a chybné, pokiaľ ide o niektoré doložky už citovanej rámcovej dohody, uvádzanej predmetnou smernicou, pokiaľ ide o pracovníkov obchodného loďstva.

               2.

               Predmetná grécka legislatíva, ktorá ratifikuje kolektívne zmluvy v tejto oblasti má najmä obmedzený rozsah uplatnenia, nakoľko sa neuplatňuje na všetkých pracovníkov obchodných lodí.

               3.

               Okrem toho, pre priznanie práva na rodičovskú dovolenku vyššie uvedeným pracovníkom, je podľa gréckej legislatívy potrebné splniť nižšie uvedené podmienky, ktoré sa pripájajú k podmienkam uvádzaným smernicou:

                           —

                           mať pracovnú prax na tej istej lodi v trvaní 12 mesiacov,

                           —

                           zamestnávať na predmetnej lodi aspoň 30 osôb,

                           —

                           predložiť dôkaz, že druhý rodič je zamestnaný,

                           —

                           kvalifikácia pracovnej zmluvy námorníka po jeho návrate z rodičovskej dovolenky ako „novej“ zmluvy a opätovné vyžadovanie minimálnej doby zamestnania 6 alebo 7 mesiacov,

                           —

                           záväzok námorníka na náhradu nákladov vyslania jeho zástupcu,

                           —

                           uplatňovanie predmetnej vnútroštátnej legislatívy výlučne na pracovné zmluvy námorníkov uzavreté po nadobudnutí účinnosti kolektívnych zmlúv,

                           —

                           kvalifikácia obchodných záväzkov ako dôvodov vyššej moci, pre neudelenie rodičovskej dovolenky.

               4.

               Nakoniec Komisia konštatuje, že v kolektívnych zmluvách ani v ministerských vyhláškach, ktoré ich schvaľujú neexistuje žiadny odkaz na otázku ochrany pracovníkov pred prepustením z dôvodu podania žiadosti, alebo čerpania rodičovskej dovolenky.

               5.

               V dôsledku toho, Komisia zastáva názor, že Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 96/34/ES a najmä z doložky 1 ods. 2, doložky 2 ods. 1 a ods. 3 písm. b), doložky 2 ods. 3 písm. e) a f) a doložky 2 ods. 4 a 6 dohody pripojenej k predmetnej smernici.

      (1)  Ú. v. ES L 145, 19.6.1996, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285.


title: Vec T-278/10 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2015 – Wesergold Getränke/ÚHVT – Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva WESTERN GOLD — Skoršie národné slovné ochranné známky, skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka WeserGold, Wesergold a WESERGOLD — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozhodnutie o odvolaní — Článok 64 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Právo byť vypočutý — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2015 – Wesergold Getränke/ÚHVT – Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)
   (Vec T-278/10 RENV) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva WESTERN GOLD - Skoršie národné slovné ochranné známky, skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka WeserGold, Wesergold a WESERGOLD - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozhodnutie o odvolaní - Článok 64 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 016/33)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG, predtým Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Nemecko) (v zastúpení: T. Melchert, P. Goldenbaum a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: A. Marx a M. Wolter, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2010 (vec R 770/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG a Lidl Stiftung & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a spoločnosti Lidl Stiftung & Co. KG v konaní na Všeobecnom súde a Súdnom dvore.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. júla 2005 vo veci C-373/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht Freiburg): Ceyhun Aydinli proti Land Baden-Württemberg (Asociačná dohoda EHS-Turecko — Voľný pohyb pracovníkov — Rozhodnutie č. 1/80 asociačnej rady — Články 6 a 7 — Odsúdenie v trestnom konaní — Trest odňatia slobody — Dosah na právo na pobyt)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 7. júla 2005
   vo veci C-373/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht Freiburg): Ceyhun Aydinli proti Land Baden-Württemberg (1)

   (Asociačná dohoda EHS-Turecko - Voľný pohyb pracovníkov - Rozhodnutie č. 1/80 asociačnej rady - Články 6 a 7 - Odsúdenie v trestnom konaní - Trest odňatia slobody - Dosah na právo na pobyt)
   (2005/C 217/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-373/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Verwaltungsgericht Freiburg (Nemecko) z 12. marca 2003 a doručený Súdnemu dvoru 5. septembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Ceyhun Aydinli proti Land Baden-Württemberg, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedníčka piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia R. Schintgen (spravodajca) a P. Kūris, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Turecký štátny príslušník, ktorý požíva právo slobodného prístupu ku každej pracovnej činnosti podľa svojho výberu podľa článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia č.1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatého asociačnou radou, ktorá bola zriadená dohodou o asociácii medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, nestráca toto právo ani v dôsledku dlhšej neprítomnosti na trhu práce z dôvodu uväznenia, dokonca niekoľkoročného, po ktorom nasleduje dlhodobá odvykacia liečba pre postihnutých toxikomániou, ani v dôsledku okolnosti, že v čase rozhodnutia o vyhostení dotknutá osoba bola plnoletá a nebývala už s tureckým pracovníkom, od ktorého odvodzuje svoje právo na pobyt, ale žila samostatne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004


title: Vec T-340/14: Žaloba podaná 15. mája 2014 – Kľujev/Rada

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/27

         Žaloba podaná 15. mája 2014 – Kľujev/Rada
   (Vec T-340/14)
   2014/C 261/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Andrij Kľujev (Doneck, Ukrajina) (v zastúpení: R. Gherson, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v rozsahu, v akom sa uplatňuje na žalobcu:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený tvrdení, že článok 29 ZEÚ nepredstavoval riadny právny základ pre napadnuté rozhodnutie, pretože sťažnosť podaná na žalobcu, ho neidentifikovala ako osobu, ktorá ohrozuje právny štát alebo ľudské práva na Ukrajine v zmysle článku 21 ods. 2 a článku 23 ZEÚ. Žalobca tvrdí, že z dôvodu neplatnosti napadnutého rozhodnutia sa tak Rada nemohla na účely prijatia napadnutého nariadenia oprieť o článok 215 ods. 2 ZFEÚ. V čase prijatia reštriktívnych opatrení nebola, podľa žalobcu, voči nemu podaná žaloba alebo sťažnosť, v ktorých by sa tvrdilo, že jeho aktivity by mohli ohroziť právny štát alebo porušiť akékoľvek ľudské práva na Ukrajine.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila práva žalobcu na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu, keďže základ, na ktorom je žalobca zaradený do zoznamu, vedie k verejnému prehláseniu o vine pred vydaním súdneho rozhodnutia, a keďže žalobcovi, napriek jeho žiadosti o informácie adresovanej Rade, nebola poskytnutá žiadna osobitná informácia v súvislosti s dôvodmi uvedenými v napadnutých opatreniach pre jeho zaradenie do zoznamu osôb, subjektov a orgánov, ktorých sa týkajú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neposkytla žalobcovi dostatočné dôvody pre jeho zaradenie do zoznamu. Žalobca tvrdí, že neboli uvedené žiadne detaily o povahe správania žalobcu, ktoré viedlo k jeho zaradeniu do zoznamu. Žalobca ďalej tvrdí, že neboli uvedené žiadne údaje o úrade zodpovednom za trestné konanie údajne vedené proti žalobcovi, ani o dátume, kedy sa konanie malo proti žalobcovi začať.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neodôvodnene a neprimerane porušila sťažovateľove základné práva vlastniť majetok a na dobré meno, keďže reštriktívne opatrenia nemali oporu v zákone a boli uložené bez riadnych záruk umožňujúcich žalobcovi účinne predložiť svoju vec Rade.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada vychádzala z vecne nesprávnych skutočností a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia. Žalobca tvrdí, že podľa jemu dostupných informácií, sa voči nemu nevedie žiadne trestné konanie alebo vyšetrovanie v súvislosti so spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávnym prevodom mimo Ukrajinu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada nezabezpečila relevantnosť a platnosť dôkazov pre zaradenie žalobcu do zoznamu, keďže nezohľadnila, či momentálne konajúci Generálny prokurátor Ukrajiny mal podľa ukrajinskej Ústavy právomoc začať voči žalobcovi vyšetrovanie a nezohľadnila, že vyšetrovanie vedené voči žalobcovi v Rakúsku sa skončilo z dôvodu nedostatočných dôkazov na podporu tvrdení proti žalobcovi za spreneveru štátnych finančných prostriedkov.


title: Vec C-263/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 10. mája 2017 – Whirlpool Europe Srl a i./Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico.

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 10. mája 2017 – Whirlpool Europe Srl a i./Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico.
   (Vec C-263/17)
   (2017/C 309/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Whirlpool Europe Srl, Fenice – Qualità Per L’ambiente SpA, FCA Italy SpA, FCA Group Purchasing Srl, FCA Melfi SpA, Barilla G. e R. Fratelli SpA, Versalis SpA

      Žalovaná: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia smernice 2009/72/ES (1), najmä článok 3 body 5 a 6 a článok 28 vykladať v tom zmysle, že sústava vytvorená a prevádzkovaná súkromnou osobou, na ktorú je pripojený obmedzený počet výrobných a spotrebných jednotiek a ktorá je sama o sebe pripojená na verejnú sieť, predstavuje nutne elektrizačnú sústavu, t. j. „distribučnú sústavu“ podľa predmetnej smernice, pričom z tejto klasifikácie nemožno vylúčiť súkromné sústavy s uvedenými znakmi, ktoré vznikli pred nadobudnutím účinnosti smernice, a to na pôvodný účel výroby pre vlastnú spotrebu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu prejudiciálnu otázku, je jedinou možnosťou, ktorú ponúka smernica na účely zhodnotenia osobitných vlastností súkromnej elektrizačnej sústavy, zaradenie tejto sústavy do kategórie UDS podľa článku 28 smernice, alebo vnútroštátny zákonodarca môže stanoviť inú kategóriu distribučných sústav podliehajúcich zjednodušenej právnej úprave, ktorá sa bude líšiť od režimu stanoveného pre UDS?

               3.

               Bez ohľadu na predchádzajúce prejudiciálne otázky, má sa uvedená smernica vykladať v tom zmysle, že na uzavreté distribučné sústavy podľa článku 28 sa v každom prípade vzťahuje povinnosť pripojenia tretích osôb?

               4.

               Bez ohľadu na predchádzajúce prejudiciálne otázky, umožňuje klasifikácia súkromnej elektrizačnej sústavy ako uzavretej distribučnej sústavy podľa článku 28 smernice 2009/72/ES vnútroštátnemu zákonodarcovi, aby v prospech uvedenej sústavy stanovil iba výnimky zo všeobecného režimu distribučných sústav, ktoré sa výslovne upravujú v článku 28 a v článku 26 ods. 4 uvedenej smernice, alebo sa – s ohľadom na odôvodnenia 29 a 30 smernice – členskému štátu umožňuje či ukladá, aby prijal ďalšie výnimky z uplatňovania všeobecného režimu distribučných sústav, tak, aby sa zabezpečilo dosiahnutie cieľov uvedených v predmetných odôvodneniach?

               5.

               V prípade, že Súdny dvor dospeje k záveru, že existuje možnosť alebo povinnosť členského štátu prijať právnu úpravu zohľadňujúcu špecifický charakter uzavretých distribučných sústav, bránia ustanovenia smernice 2009/72/ES – najmä odôvodnenia 29 a 30, článok 15 ods. 7, článok 37 ods. 6 písm. b) a článok 26 ods. 4 – vnútroštátnej právnej úprave, akou sú vnútroštátne predpisy relevantné v prejednávanej veci, na základe ktorej uzavreté distribučné sústavy podliehajú právnej úprave v oblasti dispečingu a oddelenia účtovníctva a funkčného oddelenia, ktorá v plnom rozsahu zodpovedá režimu vzťahujúcemu sa na verejné sústavy a ktorá v oblasti súm určených na pokrytie všeobecných nákladov elektrickej siete stanovuje, že príslušné poplatky sa čiastočne vyrubujú aj za elektrinu spotrebovanú v rámci uzavretého systému?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec C-337/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Elvira Mandl, Helmut Mandl/Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Elvira Mandl, Helmut Mandl/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-337/14) (1)

   (2014/C 431/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Spojené veci C-468/10 a C-469/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  24. novembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)/Administración del Estado (Spracovávanie osobných údajov — Smernica 95/46/ES — Článok 7 písm. f) — Priamy účinok)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/18

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. novembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)/Administración del Estado
      (Spojené veci C-468/10 a C-469/10) (1)

      (Spracovávanie osobných údajov - Smernica 95/46/ES - Článok 7 písm. f) - Priamy účinok)
      (2012/C 25/30)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)

         Žalovaná: Administración del Estado

         Predmet veci

      Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo — Výklad článku 7 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) — Spracovávanie údajov osobami zodpovednými za spracovanie a ich oznamovanie príjemcom v rámci uskutočňovania ich príslušného legitímneho záujmu — Dodatočné podmienky — Priamy účinok ustanovení smernice

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa má vykladať tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá pri absencii súhlasu zo strany dotknutej osoby a na povolenie spracovania osobných údajov o nej, ktoré je potrebné na splnenie legitímneho záujmu, ktorý sleduje osoba zodpovedná za toto spracovanie alebo tretie osoby, ktorým sa údaje oznamujú, vyžaduje popri dodržiavaní základných práv a slobôd dotknutej osoby, aby sa predmetné údaje nachádzali vo verejne prístupných zdrojoch, kategoricky a všeobecne tak vylučujúc akékoľvek spracovávanie údajov, ktoré nie sú uvedené v takýchto verejne prístupných zdrojoch.

                  2.

                  Článok 7 písm. f) smernice 95/46 má priamy účinok.

         (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec T-282/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. februára 2012 — Grazer Wechselseitige Versicherung/Komisia [ „Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá rakúskymi orgánmi skupine Grazer Wechselseitige (GRAWE) na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve — Uplatnenie v situácii, v ktorej štát vystupuje ako predávajúci — Stanovenie trhovej ceny“ ]

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2012 — Grazer Wechselseitige Versicherung/Komisia
   (Vec T-282/08) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá rakúskymi orgánmi skupine Grazer Wechselseitige (GRAWE) na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve - Uplatnenie v situácii, v ktorej štát vystupuje ako predávajúci - Stanovenie trhovej ceny)
   2012/C 109/20
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (Graz, Rakúsko) (v zastúpení: H. Wollmann, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Kreuschitz, N. Khan a K. Gross, neskôr V. Kreuschitz, N. Khan a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/719/ES z 30. apríla 2008 o štátnej pomoci C 56/06 (ex NN 77/06) Rakúska na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland (Ú. v. EÚ L 239, s. 32)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Grazer Wechselseitige Versicherung AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec C-608/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 23. decembra 2014 – Elena Delia Pondiche/Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 23. decembra 2014 – Elena Delia Pondiche/Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Vec C-608/14)
   (2015/C 089/11)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elena Delia Pondiche

      Žalovaní: Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môžu byť sociálna ochrana, práva dieťaťa, zásada rovnosti zaobchádzania a zásada zákazu diskriminácie, ktoré zaručuje právo Únie podľa článku 6 Zmluvy o Európskej únie, článok 20, článok 21 ods. 1, článok 24 ods. 1 a 2, článok 34 a článok 52 Charty základných práv Európskej únie, článok 3 ods. 1 písm. b) a článok 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 (1) o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, vykladané v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym právnym predpisom, ktoré obmedzujú výšku príspevku na nezaopatrené dieťa, bez toho, aby pre to existovalo objektívne a primerané odôvodnenie, v závislosti odo dňa narodenia dieťaťa a nie v závislosti odo dňa jeho počatia, pretože počaté dieťa môže byť považované za existujúce, pokiaľ sa narodí živé a životaschopné?

               2.

               Zavádza Ordonanța de urgență a Guvernului (zákonný dekrét) č. 111/2010 opatrenie, ktoré je diskriminačné vo vzťahu k osobám, ktoré sa nachádzajú v rovnakej situácii, to znamená jednak medzi deťmi počatými a narodenými do 31. decembra 2010 a jednak medzi deťmi počatými do 31. decembra 2010 a narodenými po tomto dátume?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (text s významom pre EHP a Švajčiarsko) (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec C-85/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. februára 2012 — Société Landsbanki Islands HF/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. februára 2012 — Société Landsbanki Islands HF/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
   (Vec C-85/12)
   2012/C 118/30
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Société Landsbanki Islands HF

      Odporcovia: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 3 a 9 smernice 2001/24/ES o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií (1) vykladať v tom zmysle, že reorganizačné alebo likvidačné opatrenia úverovej inštitúcie, ako sú tie, ktoré vyplývajú z islandského zákona č. 44/2009 z 15. apríla 2009, sa považujú za opatrenia prijaté správnym alebo súdnym orgánom v zmysle týchto článkov?

               2.

               Má sa článok 32 smernice 2001/24/ES vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny právny predpis, akým je článok 98 islandského zákona z 20. decembra 2002, ktorý znemožňuje alebo prerušuje akékoľvek súdne konanie proti úverovej inštitúcii od okamihu účinnosti moratória, vyvolával účinky na ochranné opatrenia prijaté v inom členskom štáte pred vyhlásením moratória?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií (Ú. v. ES L 125, s. 15; Mim. vyd. 06/004, s. 15).