title: Vec C-506/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht — Nemecko) — Rico Graf, Rudolf Engel/Landratsamt Waldshut — Landwirtschaftsamt (Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb — Rovnosť zaobchádzania — Samostatne zárobkovo činné cezhraničné osoby — Poľnohospodárska nájomná zmluva — Poľnohospodárska štruktúra — Právna úprava členského štátu, ktorá pripúšťa vznesenie námietky voči zmluve, ak sú výrobky vyprodukované švajčiarskymi cezhraničnými poľnohospodármi na vnútroštátnom území určené na vývoz do Švajčiarska bez cla)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht — Nemecko) — Rico Graf, Rudolf Engel/Landratsamt Waldshut — Landwirtschaftsamt
   (Vec C-506/10) (1)

   (Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb - Rovnosť zaobchádzania - Samostatne zárobkovo činné cezhraničné osoby - Poľnohospodárska nájomná zmluva - Poľnohospodárska štruktúra - Právna úprava členského štátu, ktorá pripúšťa vznesenie námietky voči zmluve, ak sú výrobky vyprodukované švajčiarskymi cezhraničnými poľnohospodármi na vnútroštátnom území určené na vývoz do Švajčiarska bez cla)
   2011/C 347/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Rico Graf, Rudolf Engel

      Žalovaný: Landratsamt Waldshut -Landwirtschaftsamt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht — Výklad Dohody o voľnom pohybe osôb medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane podpísanej v Luxemburgu 21. júna 1999 (Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6) — Námietka príslušného orgánu členského štátu proti zmluve o nájme pozemku, ktorá sa týka poľnohospodárskej pôdy nachádzajúcej sa v tomto členskom štáte a bola uzatvorená so švajčiarskym poľnohospodárom, ktorého prevádzka má sídlo vo Švajčiarsku — Vnútroštátna právna úprava, ktorá pripúšťa vznesenie takejto námietky pri plochách, ktoré slúžia na pestovanie poľnohospodárskych výrobkov určených na vývoz mimo vnútorný trh bez cla, z dôvodu narušenia hospodárskej súťaže

      Výrok rozsudku

   Zásada rovnosti zaobchádzania zakotvená v článku 15 ods. 1 prílohe I dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb, podpísanej 21. júna 1999 v Luxemburgu, bráni právnej úprave členského štátu, akou je tá v konaní vo veci samej, ktorá upravuje možnosť príslušného orgánu tohto členského štátu vzniesť námietku proti poľnohospodárskej nájomnej zmluve týkajúcej sa pozemku, ktorý sa nachádza v určenej zóne územia členského štátu, a uzatvorenej medzi rezidentom tohto štátu a cezhraničným rezidentom inej zmluvnej strany, z dôvodu, že árendovaný pozemok slúži na produkciu poľnohospodárskych produktov, ktoré sú vyvážané bez cla mimo vnútorného trhu Únie a dochádza tým ku skresleniu hospodárskej súťaže, ak sa táto právna úprava týka podstatne vyššieho počtu štátnych príslušníkov druhej zmluvnej strany než štátnych príslušníkov členského štátu, na ktorého území sa táto právna úprava uplatňuje. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či táto okolnosť nastala.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-73/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage) (Belgicko) 22. februára 2008 – Nicolas Bressol a i., Céline Chaverot a i./Vláda Francúzskeho spoločenstva

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage) (Belgicko) 22. februára 2008 – Nicolas Bressol a i., Céline Chaverot a i./Vláda Francúzskeho spoločenstva
   (Vec C-73/08)
   (2008/C 116/17)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Nicolas Bressol a i., Céline Chaverot a i.

      Žalovaná: Vláda Francúzskeho spoločenstva
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 12 prvý odsek a článok 18 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v spojení s článkom 149 ods. 1, článkom 149 ods. 2 druhou zarážkou a článkom 150 ods. 2 treťou zarážkou tejto Zmluvy vykladať v tom zmysle, že uvedeným ustanoveniam odporuje, aby samostatné spoločenstvo členského štátu zodpovedné za vyššie vzdelávanie, ktoré vo viacerých medicínskych študijných odboroch financovaných najmä z verejných poplatkov čelí prílevu študentov zo susedného členského štátu z dôvodu obmedzujúcich opatrení prijatých v tomto susednom štáte, prijalo opatrenia, akými sú opatrenia stanovené v dekréte Francúzskeho spoločenstva zo 16. júna 2006, ktorý upravuje počet študentov v niektorých študijných odboroch prvého cyklu vyššieho vzdelávania, pokiaľ toto spoločenstvo uvedie platné dôvody potvrdzujúce, že uvedená situácia môže nadmerne zaťažiť verejné financie a spochybniť kvalitu poskytovaného vzdelania?

               2.

               Na účely odpovede na prvú otázku, je to inak v prípade, ak toto spoločenstvo preukáže, že následkom danej situácie veľmi málo študentov s bydliskom v uvedenom spoločenstve získa svoj diplom tak, aby existoval trvalý dostatok kvalifikovaného medicínskeho personálu na účely zabezpečenia kvalitného systému verejného zdravia v rámci uvedeného spoločenstva?

               3.

               Na účely odpovede na prvú otázku, je to inak v prípade, ak toto spoločenstvo vzhľadom na článok 149 prvý odsek posledná veta Zmluvy a článok 13.2 písm. c) Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ktorý stanovuje povinnosť „standstill“, sa rozhodne udržať pre príslušníkov daného spoločenstva široký a demokratický prístup ku kvalitnému vyššiemu vzdelávaniu?


title: Vec C-162/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo  27. marca 2006  – International Mail Spain, S.L./Administración del Estado y Correos

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo 27. marca 2006 – International Mail Spain, S.L./Administración del Estado y Correos
   (Vec C-162/06)
   (2006/C 143/43)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: International Mail Spain, S.L.

      Účastník konania, proti ktorému smeruje dovolanie: Administración del Estado y Correos
   Prejudiciálna otázka
   Umožňuje článok 7 ods. 2 (v znení predtým, ako bol zmenený a doplnený smernicou 2002/39 ES) smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES (1) z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, ktorý členským štátom povoľuje zahrnúť medzi vyhradené poštové služby medzinárodnú poštu, týmto členským štátom stanoviť uvedenú výhradu, len ak preukážu, že bez nej by bola ohrozená finančná rovnováha poskytovateľa univerzálnej služby, alebo ju naopak môžu zachovať aj z iných dôvodov, napr. z dôvodov vhodnosti, ktoré sa týkajú celkovej situácie v poštovom sektore vrátane stupňa liberalizácie uvedeného sektora v čase prijatia rozhodnutia o výhrade?

      (1)  Ú. v. ES L 15, 21.1.1998, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71.


title: Vec C-301/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. júna 2012 — Cascina Tre Pini s.s./Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a i.

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. júna 2012 — Cascina Tre Pini s.s./Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a i.
   (Vec C-301/12)
   2012/C 258/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Cascina Tre Pini s.s.

      Odporcovia: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a i.

      Prejudiciálne otázky

               I.

                           1.

                           Bráni vnútroštátne ustanovenie (článok 3 ods. 4a dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 357 z roku 1997), ktoré stanovuje právomoc ex offo autonómnych regiónov a provincií navrhnúť zmenu klasifikácie LEV a ktoré neukladá týmto správnym orgánom povinnosť konať aj na základe návrhu odôvodnene podaného súkromnými vlastníkmi pozemkov v oblastiach zahrnutých do LEV prinajmenšom v prípadoch, keď tvrdia, že došlo k zhoršeniu stavu životného prostredia oblasti, správnemu uplatneniu článkov 9 a 10 smernice 92/43/EHS (1)?

                           2.

                           Bráni vnútroštátne ustanovenie (článok 3 ods. 4a dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 357 z roku 1997), ktoré stanovuje právomoc ex offo autonómnych regiónov a provincií navrhnúť po vykonaní pravidelného hodnotenia zmenu klasifikácie LEV a ktoré nestanovuje presne, v akých intervaloch sa má toto hodnotenie vykonávať (napríklad každé dva roky, každé tri roky atď.), a nestanovuje, aby pravidelné hodnotenie vykonávané autonómnymi regiónmi a provinciami bolo oznamované formou všeobecného zverejnenia s cieľom umožniť zainteresovaným osobám, aby predložili pripomienky a návrhy, správnemu uplatneniu článkov 9 a 10 smernice 92/43/EHS?

                           3.

                           Bráni vnútroštátne ustanovenie (článok 3 ods. 4a dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 357 z roku 1997), ktoré upravuje právomoc autonómnych regiónov a provincií navrhnúť zmenu klasifikácie LEV bez toho, aby sa táto právomoc priznávala aj štátu aspoň v takom rozsahu, aby konal namiesto autonómnych regiónov a provincií v prípade ich nečinnosti, správnemu uplatneniu článkov 9 a 10 smernice 92/43/EHS?

                           4.

                           Bráni vnútroštátne ustanovenie (článok 3 ods. 4a dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 357 z roku 1997), ktoré stanovuje právomoc ex offo autonómnych regiónov a provincií navrhnúť zmenu klasifikácie LEV ako právomoc vykonávanú výlučne na základe voľnej úvahy a nie ako povinnosť, a to ani v prípade, keď dôjde k — formálne preukázanému — znečisteniu alebo poškodeniu životného prostredia, správnemu uplatneniu článkov 9 a 10 smernice 92/43/EHS?

               II.

               … Má sa konanie podľa článku 9 smernice 92/43/EHS upravené vnútroštátnym zákonodarcom článkom 3 ods. 4a dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 357/97 považovať za konanie, ktoré musí nevyhnutne viesť k prijatiu správneho aktu, alebo za konanie, ktorého výsledok závisí výlučne od rozhodnutia správneho orgánu? Má sa „konanie, ktoré musí nevyhnutne viesť k prijatiu správneho aktu“, považovať za konanie, v rámci ktorého „musí Ministro dell’Ambiente e della tutela del territorio (minister životného prostredia a ochrany územia), ak sú splnené podmienky, predložiť návrh regiónu Európskej komisii“, a treba ho považovať za konanie, ktoré je možné začať iba ex offo alebo aj na základe návrhu účastníka konania?

               III.

                           1.

                           Bráni európsky právny poriadok, a najmä smernica 92/43/EHS vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, ktorá ukladá povinnosť začať konanie o deklasifikácii na základe podnetu súkromnej osoby upozorňujúcej na zhoršenie stavu lokality namiesto prijatia ďalších opatrení na monitorovanie a ochranu?

                           2.

                           Bráni európsky právny poriadok, a najmä smernica 92/43/EHS vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, ktorá ukladá začatie konania o deklasifikácii lokality zahrnutej do sústavy Natura 2000 na ochranu výlučne súkromných záujmov ekonomickej povahy?

                           3.

                           Bráni európsky právny poriadok, a najmä smernica 92/43/EHS vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, ktorá z dôvodu plánov infraštruktúry verejného, spoločenského a hospodárskeho záujmu, ktoré uznáva aj Európska únia, ktoré by mohli viesť k poškodeniu prirodzených biotopov uznanému podľa smernice, stanovuje začatie konania o deklasifikácii lokality namiesto povinnosti prijať kompenzačné opatrenia na zabezpečenie ochrany celkovej koherencie sústavy Natura 2000?

                           4.

                           Bráni európsky právny poriadok, a najmä smernica 92/43/EHS vnútroštátnej právnej úprave členského štátu v oblasti prirodzených biotopov, ktorá vyzdvihuje význam ekonomických záujmov individuálnych vlastníkov tým, že im umožňuje získať na vnútroštátnom súde vydanie rozhodnutia ukladajúceho povinnosť nového vymedzenia lokality?

                           5.

                           Bráni európsky právny poriadok, a najmä smernica 92/43/EHS vnútroštátnej právnej úprave členského štátu upravujúcej deklasifikáciu lokality z dôvodu zhoršenia stavu životného prostredia, ku ktorému nedošlo prirodzene ale v dôsledku ľudskej činnosti?

      (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002 s. 102).


title: Vec T-673/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2013 — Sigla/ÚHVT (VIPS CLUB)

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/29

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2013 — Sigla/ÚHVT (VIPS CLUB)
   (Vec T-673/11) (1)

   2013/C 189/60
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec T-498/14: Žaloba podaná 2. júla 2014 – Deutsche Umwelthilfe/Komisia

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/20

         Žaloba podaná 2. júla 2014 – Deutsche Umwelthilfe/Komisia
   (Vec T-498/14)
   2014/C 329/28
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Deutsche Umwelthilfe eV (Radolfzell, Nemecko) (v zastúpení: R. Klinger a R. Geulen, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tieto žalobné dôvody.
   Žiadosť o prístup k písomnej korešpondencii medzi Európskou komisiou a podnikmi Honeywell a DuPont alebo výrobcami automobilov týkajúcej sa chladiaceho prostriedku R1234yf.

               —

               Žalobca uvádza, že Komisia uznala žalobcove právo na prístup, ktoré mu prináleží na základe článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia (ES) č. 1367/2006 (1). Podľa tohto článku majú inštitúcie sprístupniť dokumenty vždy v prípade, že ide o emisie do životného prostredia. Článok 6 ods. 1 prvá veta nariadenia č. 1367/2006 obsahuje zákonnú domnienku, že záujem na zverejnení informácií prevažuje nad záujmom o ochranu podnikov.

               —

               Žalobca uvádza, že článok 6 ods. 1 prvá veta nariadenia č. 1367/2006 obsahuje explicitné pravidlo výkladu článku 4 ods. 2 prvej a druhej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001 (2). Článok 6 ods. 1 prvá veta nariadenia č. 1367/2006 zmenil znenie nariadenia č. 1049/2001, pokiaľ sa dokumenty týkajú emisií do životného prostredia. Žalobca uvádza, že nezverejnené dokumenty zrejme obsahujú informácie o chladiacich prostriedkoch R1234yf a R134a ohrozujúcich zdravie a klimatické podmienky a že množstvo toxických emisií hydrofluoridu by bolo možné vyvodiť zo stanovísk, posudkov a návrhov výrobcov automobilov a výrobcov chladiacich prostriedkov.

               —

               Žalobca subsidiárne uvádza, že prístup k požadovaným dokumentom sa má povoliť na základe článku 2 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001. Prípad výnimky uvedenej v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nie je splnený. Navyše existuje prevažujúci záujem nahliadnuť do dokumentov, pretože s použitím chladiaceho prostriedku sú spojené riziká ohrozenia zdravia v značnom rozsahu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001o o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-94/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 20. februára 2012 — Swm Costruzioni 2 SpA, D.I. Mannocchi Luigino/Provincia di Fermo

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 20. februára 2012 — Swm Costruzioni 2 SpA, D.I. Mannocchi Luigino/Provincia di Fermo
   (Vec C-94/12)
   2012/C 151/24
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Swm Costruzioni 2 SpA, D.I. Mannocchi Luigino

      Žalovaná: Provincia di Fermo

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 47 ods. 2 smernice 2004/18/ES (1) vykladať tak, že v zásade bráni právnemu predpisu členského štátu, ako je v prípade Talianska článok 49 ods. 6 legislatívneho dekrétu 163/2006, ktorý s výnimkou osobitých prípadov zakazuje využitie kapacít viac ako jedného hospodárskeho subjektu tým, že stanovuje: „Čo sa týka prác, uchádzač môže v rámci jednej kvalifikačnej kategórie využiť kapacity iba jedného pomocného hospodárskeho subjektu. Súťažné podklady môžu povoliť využitie kapacít viacerých pomocných hospodárskych subjektov v pomere k cene zákazky alebo osobitosti požadovaných prác…“?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec T-179/14: Žaloba podaná 20. marca 2014 – Schmiedewerke Gröditz/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/52

         Žaloba podaná 20. marca 2014 – Schmiedewerke Gröditz/Komisia
   (Vec T-179/14)
   2014/C 142/66
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Gröditz, Nemecko) (v zastúpení: a H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Nemecko, Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov, o začatí formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ zverejneného s výzvou na predloženie pripomienok (Ú. v. EÚ 2014 C 37, s. 73),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa v podstate toto:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že žalovaná dostatočne neodôvodnila v súlade s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ svoje rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ. Rozhodnutie o začatí konania neobsahuje žiadne osobitné hmotno-právne posúdenie založené na skutkových a právnych okolnostiach pokiaľ ide o existenciu všetkých znakov skutkovej podstaty v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že rozhodnutie Komisie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti uvádza, že Európsky súdny dvor už vo svojom rozsudku z 13. marca 2001, PreussenElektra (C-379/98, Zb. 2001, I-2099) rozhodol, že Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (zákon o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov) (ďalej len „EEG“) neposkytuje podporu. EEG platí v podstate nezmenene naďalej. Nezmenené zostali predovšetkým aspekty, ktoré sú podstatné pre posúdenie štátnej pomoci. To isté platí pre rozhodnutie žalovanej z 22. mája 2002 (Ú. v. EÚ C 164, s. 5), ktorým žalovaná určila, že EEG nepredstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že nižší príplatok EEG nespĺňa znaky skutkovej podstaty štátnej pomoci článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti predovšetkým tvrdí, že nižší príplatok EEG nepredstavuje výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok podnik nedosiahol, že nemá selektívnu povahu, že nepredstavuje štátnu pomoc alebo pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov, a že nevedie ani k narušeniu hospodárskej súťaže, ani k prípadnému ovplyvneniu obchodu medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zlučiteľnosti so spoločným trhom

                           —

                           Ak by Všeobecný súd dospel k názoru, že ide o štátnu pomoc, bola by táto podľa názoru žalobkyne zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ.


title: Vec F-102/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  12. júla 2011 — Geradon/Rada

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/58

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. júla 2011 — Geradon/Rada
   (Vec F-102/10) (1)

   2011/C 252/133
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011, s. 64.


title: Vec T-359/06: Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Heijmans Infrastructuur/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/25

         Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Heijmans Infrastructuur/Komisia
   (Vec T-359/06)
   (2007/C 20/38)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Heijmans Infrastructuur BV (v zastúpení: M. F. A. M. Smeets a A. M. van den Oord, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie adresované žalobcovi v celku alebo čiastočne,

               —

               zrušiť alebo znížiť pokutu uloženú žalobcovi,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o spôsobe uplatnenia článku 81 ES (vec COMP/F/38.456 – Asfalt – Holandsko), ktorým bola žalobcovi uložená pokuta za porušenie článku 81 ES.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca rovnaké dôvody a tvrdenia ako žalobca vo veci T-358/06 Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans B.V./Komisia.


title: Vec T-47/06: Žaloba podaná  16. februára 2006  – Antartica/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/31

         Žaloba podaná 16. februára 2006 – Antartica/ÚHVT
   (Vec T-47/06)
   (2006/C 74/58)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Antartica S.r.l. (Rím, Taliansko) (v zastúpení: E. Racca, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The Nasdaq Stock Market, Inc. (Washington D.C., Spojené štáty americké)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. decembra 2005 vo veci R 752/2004-2 z dôvodu, že je v rozpore s článkom 63 ods. 2 a článkom 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 a článkom 5 ods. 1 a 2 smernice č. 89/104/EHS,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Žalobca

      Prihlasovaná ochranná známka: Obrazová ochranná známka „NASDAQ“ pre tovary zaradené v triedach 9, 12, 14, 25 a 28

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: The Nasdaq Stock Market, Inc.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: Slovná ochranná známka Spoločenstva „Nasdaq“ pre tovary a služby zaradené v triedach 9, 16, 35, 36, 38 a 42, ako aj skoršia ochranná známka „Nasdaq“ všeobecne známa vo všetkých členských štátoch Európskej únie

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: Zamietnutie námietok

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 63 ods. 2 a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, ako aj článku 5 ods. 1 a 2 smernice 89/104/EHS; žalobca tvrdí, že nezapísaná skoršia slovná ochranná známka nebola v skutočnosti uvedená v námietkach. Žalobca takisto spochybňuje konštatovanie, že povesť burzového indexu „nasdaq“ je rovnaká ako povesť ochrannej známky s rovnakým názvom. Žalobca nakoniec tvrdí, že pojem „dobré meno“ v nariadení č. 40/94 a v smernici č. 89/104 nie je totožný s pojmom „všeobecná známosť“ v zmysle Parížskeho dohovoru.


title: Vec T-774/16: Žaloba podaná 7. novembra 2016 – Consejo Regulador del Cava/EUIPO – Cave de Tain L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/50

         Žaloba podaná 7. novembra 2016 – Consejo Regulador del Cava/EUIPO – Cave de Tain L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN)
   (Vec T-774/16)
   (2017/C 006/63)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Consejo Regulador del Cava (Villafranca del Penedès, Španielsko) (v zastúpení: C. Prat, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cave de Tain L’Hermitage, union des propriétaires (Tain L’Hermitage, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná a farebná obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „CAVE DE TAIN“ – ochranná známka Európskej únie č. 11 345 824.

      Konanie pred EUIPO: Konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2016 vo veci R 980/2015-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sporná ochranná známka EÚ nebola vyhlásená za neplatnú, pokiaľ ide o „šumivé vína s chráneným označením pôvodu“,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 v súvislosti s článkami 102 ods. 1 písm. b) a 103 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1308/2013.


title: Vec F-50/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 16. októbra 2013 — De Roos-Le Large/Komisia

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/29

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 16. októbra 2013 — De Roos-Le Large/Komisia
   (Vec F-50/10) (1)

   2014/C 9/49
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda pléna nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010, s. 27.


title: Vec F-151/15: Žaloba podaná 23. decembra 2015 – ZZ/Komisia

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/52

         Žaloba podaná 23. decembra 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-151/15)
   (2016/C 059/61)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o zamietnutí priznať žalobcovi nárok na pozostalostný dôchodok a náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú údajne utrpel

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov z 13. alebo 14. apríla 2015, ktorým sa zamieta priznať žalobcovi nárok na pozostalostný dôchodok;

               —

               v prípade potreby, zrušiť rozhodnutie Komisie z 15. septembra 2015, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu z 15. júna 2015;

               —

               nariadiť náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy žalobcu;

               —

               nariadiť náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy žalobcu stanovenej ex aequo et bono na 5 000 eur;

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdu z  26. júla 2011 vo veci E-4/11 – Arnulf Clauder (Smernica 2004/38/ES – Zlúčenie rodín – Právo na pobyt pre rodinných príslušníkov štátnych príslušníkov EHP s právom trvalého pobytu – Podmienka mať dostatočné zdroje)

text:
               24.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/9

         ROZSUDOK SÚDU
   z 26. júla 2011
   vo veci E-4/11
   Arnulf Clauder
   (Smernica 2004/38/ES – Zlúčenie rodín – Právo na pobyt pre rodinných príslušníkov štátnych príslušníkov EHP s právom trvalého pobytu – Podmienka mať dostatočné zdroje)
   2011/C 344/06
   Vo veci E-4/11 Arnulf Clauder – ŽIADOSŤ v zmysle článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení Dozorného úradu a Súdneho dvora, predložená súdom Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein, o výklad článku 16 ods. 1 v spojení s článkom 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode – Súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson a Per Christiansen (sudca-spravodajca), sudcovia, vyniesol 26. júla 2011 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Článok 16 ods. 1 smernice Rady 2004/38/ES sa má vykladať tak, že štátny príslušník EHP s právom trvalého pobytu, ktorý je v dôchodkovom veku a poberá starobný dôchodok v hostiteľskom členskom štáte EHP, si môže uplatniť nárok na zlúčenie rodiny, aj keď druhý rodinný príslušník bude tiež poberateľom dávok sociálneho zabezpečenia.


title: Vec C-279/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 26. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – C More Entertainment AB/Linus Sandberg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Autorské práva a s nimi súvisiace práva — Smernica 2001/29/ES — Informačná spoločnosť — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv — Článok 3 ods. 2 — Priamy prenos športového zápasu na internete)

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/2

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 26. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – C More Entertainment AB/Linus Sandberg
   (Vec C-279/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Autorské práva a s nimi súvisiace práva - Smernica 2001/29/ES - Informačná spoločnosť - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv - Článok 3 ods. 2 - Priamy prenos športového zápasu na internete))
   (2015/C 171/02)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: C More Entertainment AB

      Odporca: Linus Sandberg

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá rozširuje výlučné právo vysielacích organizácií uvedených v článku 3 ods. 2 písm. d) na verejné prenosy, ktoré by mohli predstavovať priame prenosy športových zápasov na internete, akými sú priame prenosy dotknuté vo veci samej, za predpokladu, že takýmto rozšírením nie je dotknutá ochrana autorského práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-749/16: Žaloba podaná 28. októbra 2016 – Stemcor London and Samac Steel Supplies/Komisia

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/41

         Žaloba podaná 28. októbra 2016 – Stemcor London and Samac Steel Supplies/Komisia
   (Vec T-749/16)
   (2017/C 006/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Stemcor London Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo), Samac Steel Supplies Ltd (Londýn) (v zastúpení: F. Di Gianni a C. Van Hemelrijck, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1329 z 29. júla 2016, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na registrovaný dovoz určitých plochých výrobkov z ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Ruskej federácii (Ú. v. EÚ L 210, 2016, s. 27), a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom a protiprávnom výklade a uplatnení podmienky „vedomosti dovozcu“ stanovenej v článku 10 ods. 4 písm. c) základného antidumpingového nariadenia (EÚ) č. 2016/1036.

                           —

                           Prvá časť: výklad obsiahnutý v nariadení (EÚ) č. 2016/1329 (ďalej len „napadnuté nariadenie“) o podmienke „vedomosti dovozcu“ stanovenej v článku 10 ods. 4 písm. c) základného antidumpingového nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 je nesprávny a protiprávny.

                           —

                           Druhá časť: výklad článku 10 ods. 4 písm. c) základného antidumpingového nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 s prihliadnutím na ustálené výkladové prostriedky práva Únie a Antidumpingovej dohody WTO ukazuje, že na účely určenia, či je uvedená podmienka splnená, musí Komisia posúdiť, či dovozca o dumpingu skutočne vedel.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že posúdenie podmienky „podstatného nárastu dovozu“ sa nesprávne zakladalo na období, ktoré začalo v prvom celom mesiaci po uverejnení začatia prešetrovania v Úradnom vestníku a skončilo v poslednom celom mesiaci pred uložením prechodných opatrení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že výklad, o ktorý sa opiera napadnuté nariadenie o podmienke „vážneho narušenia nápravného účinku“ stanovenej v článku 10 ods. 4 písm. d) základného antidumpingového nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 je nesprávny a protiprávny.

                           —

                           Prvá časť: Komisia nesprávne vykonala celkové posúdenie podmienky „vážneho narušenia nápravného účinku“ stanovenej v článku 10 ods. 4 písm. d) základného antidumpingového nariadenia, hoci mala vykonať individuálnu analýzu správania sa jednotlivých dovozcov na účely určenia, či ich dovozy prispeli k údajnému vážnemu narušeniu nápravného účinku cla.

                           —

                           Druhá časť: napadnuté nariadenie je postihnuté vadami, pretože sa v ňom dospelo k záveru, že retroaktívne uplatnenie dovozných ciel na obdobie registrácie by zabezpečilo, že nápravný účinok cla by nemohol byť vážne narušený.


title: Vec T-654/13: Žaloba podaná 6. decembra 2013 — Gako Konietzko/ÚHVT — (tvar balenia)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/26

         Žaloba podaná 6. decembra 2013 — Gako Konietzko/ÚHVT — (tvar balenia)
   (Vec T-654/13)
   2014/C 39/46
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gako Konietzko GmbH (Bamberg, Nemecko) (v zastúpení: S. Reinhardt, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. septembra 2013 vo veci R-2232/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná obrazová ochranná známka, ktorá predstavuje tvar balenia, pre tovary zaradené do tried 3, 5 a 10 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10899037.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-669/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Trioplast Industrier/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — trh priemyselných plastových vreciek — Žaloba o neplatnosť — Napadnuteľný akt — Prípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Úroky z omeškania — Pojem určitá, peňažná a splatná pohľadávka — Proporcionalita — Právna istota — Zásada individualizácie trestov a sankcií — Nedostatok právneho základu — Článok 266 ZFEÚ — Príčinný vzťah“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Trioplast Industrier/Komisia
   (Vec T-669/14) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - trh priemyselných plastových vreciek - Žaloba o neplatnosť - Napadnuteľný akt - Prípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Úroky z omeškania - Pojem určitá, peňažná a splatná pohľadávka - Proporcionalita - Právna istota - Zásada individualizácie trestov a sankcií - Nedostatok právneho základu - Článok 266 ZFEÚ - Príčinný vzťah“))
   (2016/C 232/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švédsko) (v zastúpení: T. Pettersson a A. Johansson, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, L. Parpala a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste Komisie z 3. júla 2014 týkajúcom sa veci COMP/38.354 (Priemyselné vrecká – Trioplast Industrier AB) a na druhej strane návrh na náhradu škody na základe článku 340 druhého odseku ZFEÚ

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Trioplast Industrier AB je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-305/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. októbra 2005  – Eden/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Čuchová ochranná známka Vôňa zrelej jahody — Absolútny dôvod zamietnutia — Označenie, ktoré nemožno graficky znázorniť — Článok 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. (ES) č. 40/94 )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. októbra 2005 – Eden/ÚHVT
   (Vec T-305/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Čuchová ochranná známka Vôňa zrelej jahody - Absolútny dôvod zamietnutia - Označenie, ktoré nemožno graficky znázorniť - Článok 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 330/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Eden SARL (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Antoine-Lalance, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. mája 2004 (vec R 591/2003-1), týkajúcemu sa zápisu čuchového označenia Vôňa zrelej jahody ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec F-82/15: Žaloba podaná 26. mája 2015 – ZZ/EIB

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/59

         Žaloba podaná 26. mája 2015 – ZZ/EIB
   (Vec F-82/15)
   (2015/C 279/75)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Isola a G. Isola, advokáti)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie jednak rozhodnutia nahradiť výdavky vynaložené žalobcom na laserovú terapiu, ktorú podstúpil v roku 2007 a jednak súvisiacich a následných rozhodnutí banky z roku 2014

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie oznámené 4. decembra 2014 a všetky súvisiace, následné a predchádzajúce akty, vrátane listov EIB z 8. januára 2014, 31. januára 2014, 14. februára 2014, 24. februára 2014, 30. apríla 2014 a 3. júla 2014, ako aj stanoviska z 26. februára 2008 a správy vydanej v októbri 2008 Dr. M, posudkovým lekárom banky a stanoviska Dr. S. zo 6. októbra 2014,

               —

               uložiť EIB povinnosť uhradiť sumu vo výške 3  000 eur zodpovedajúcu sume vynaloženej žalobcom na laserovú terapiu, ktorú podstúpil 29., 30. a 31. októbra 2007 a 21., 22. a 23. novembra 2007, ako aj povinnosť na spravodlivú náhradu nemajetkovej ujmy, spolu s úrokmi a valorizáciou priznaných súm,

               —

               subsidiárne uložiť Európskej únii povinnosť zaplatiť sumu vo výške 3  000 eur z dôvodu náhrady škody spôsobenej žalobcovi z dôvodu jej nejednoznačných predpisov spolu s úrokmi a valorizáciou,

               —

               uložiť EIB a Európskej únii spoločne a nerozdielne povinnosť na spravodlivú náhradu nemajetkovej ujmy, ako aj povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-553/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 2. novembra 2011 — Bernhard Rintisch/Klaus Eder

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 2. novembra 2011 — Bernhard Rintisch/Klaus Eder
   (Vec C-553/11)
   2012/C 80/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bernhard Rintisch

      Žalovaný: Klaus Eder

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 10 ods. 1 a ods. 2 písm. a) smernice 89/104/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že tento predpis celkovo a všeobecne bráni takej vnútroštátnej úprave, podľa ktorej treba z používania ochrannej známky (prvá ochranná známka) vychádzať aj v tom prípade, ak sa ochranná známka (prvá ochranná známka) používa spôsobom, ktorý sa odlišuje od spôsobu uvedeného v zápise bez toho, aby rozdiely ovplyvnili rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky (prvá ochranná známka), a ak je ochranná známka v takej podobe, v akej sa používa, tiež zapísaná (druhá ochranná známka)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Je vnútroštátny predpis uvedený v bode 1 zlučiteľný so smernicou 89/104/EHS, ak sa vnútroštátny predpis vykladá reštriktívne takým spôsobom, že sa neuplatní na ochrannú známku (prvá ochranná známka), ktorá je zapísaná len preto, aby zabezpečila a rozšírila rozsah ochrany inej zapísanej ochrannej známky, ktorá je zapísaná vo forme, v akej sa používa?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku alebo zápornej odpovede na druhú otázku:

                           a)

                           Nejde o používanie zapísanej ochrannej známky (prvá ochranná známka) v zmysle článku 10 ods. 1 a ods. 2 písm. a) smernice 89/104/EHS;

                                       aa)

                                       ak majiteľ ochrannej známky používa formu označenia, ktorá sa od zapísanej ochrannej známky (prvá ochranná známka) a ďalšej ochrannej známky (druhá ochranná známka) majiteľa ochrannej známky líši len v jednotlivých prvkoch bez toho, aby rozdiely ovplyvnili rozlišovaciu spôsobilosť ochranných známok (prvej a druhej ochrannej známky);

                                       bb)

                                       ak majiteľ ochrannej známky používa dve formy označenia, z ktorých sa nijaká nezhoduje so zapísanou ochrannou známkou (prvá ochranná známka), avšak jedna použitá forma označenia (prvá forma) sa zhoduje s inou zapísanou ochrannou známkou (druhá ochranná známka) majiteľa ochrannej známky a druhá forma označenia, ktorú používa majiteľ ochrannej známky (druhá forma), sa prvkami líši od oboch zapísaných ochranných známok (prvej a druhej ochrannej známky) bez toho, aby rozdiely ovplyvnili rozlišovaciu spôsobilosť ochranných známok, a ak je táto forma označenia (druhá forma) viac podobná druhej ochrannej známke (druhá ochranná známka) majiteľa ochrannej známky?

                           b)

                           Môže súd členského štátu uplatniť vnútroštátny predpis (v tomto prípade § 26 ods. 3 druhú vetu MarkenG), ktorý je v rozpore s ustanovením smernice (v tomto prípade s článkom 10 ods. 1 a 2 písm. a) smernice 89/104/EHS) v prípadoch, v ktorých skutkový stav nastal ešte pred rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie, v ktorom sa po prvýkrát objavili úvahy o nezlučiteľnosti predpisu členského štátu s ustanovením smernice (v tomto prípade rozsudok z 13. septembra 2007, II Ponte Finanziaria/ÚHVT [BAINBRIDGE], C234/06, Zb. s. I-7333), ak vnútroštátny súd pripisuje väčší význam dôvere účastníka súdneho konania v stabilitu jeho právneho postavenia zaručenú ústavným právom ako záujmu o prebratie ustanovenia smernice?

      (1)  Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).


title: Vec C-419/07: Žaloba podaná 12. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/18

         Žaloba podaná 12. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-419/07)
   (2007/C 283/33)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Mojzesowicz a V. Botka, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že nesprávne vykonalo článok 2 smernice Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Licencie na digitálne vysielanie udelené švédskou vládou sú štátnymi opatreniami, ktoré medzi iným upravujú používanie služieb digitálneho vysielania a tým nepriamo poskytovanie takých služieb vo Švédskom kráľovstve. Požiadavka uvedená v súčasne platných licenciách, aby sa držiteľ licencie uviedol do súladu s časťou 2 zmluvy o spolupráci, nepriamo udeľuje štátnemu podniku Boxer monopol pre služby kontroly prístupu (vrátane šifrovania), čo je v rozpore s článkom 2 ods. 1 smernice. Udržiavanie povinnosti splnenia uvedenej časti zmluvy o spolupráci tak bráni tomu, aby podniky, ktoré majú záujem na ponúkaní kompletného rozsahu služieb digitálneho vysielania, požívali prospech z práv, ktoré im má zaručiť článok 3 ods. 2 a 3. Komisia preto oznamuje, že Švédsko nesprávne prebralo smernicu do svojho vnútroštátneho právneho poriadku, pokiaľ ide o služby prenosu a vysielania prostredníctvom pevnej digitálnej siete.

      (1)  Ú. v. ES L 249, s. 21; Mim. vyd. 08/002, s. 178.


title: Vec C-244/08: Žaloba podaná 4. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/28

         Žaloba podaná 4. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-244/08)
   (2008/C 209/42)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Aresu a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika, pokiaľ ide o vrátenie DPH zdaniteľnej osobe usadenej v inom členskom štáte alebo v tretej krajine, ktorá ale má stálu prevádzkareň, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ôsmej smernice Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu (1) a článku 1 trinástej smernice Rady 86/560/EHS zo 17. novembra 1986 o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – postup vrátenia dane z pridanej hodnoty osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území Spoločenstva (2), v rozsahu, v akom ukladá zdaniteľnej osobe, ktorej prevádzkareň sa nachádza v členskom štáte alebo v tretej krajine, ktorá ale má stálu prevádzkareň, ktorá v rozhodnom období v Taliansku dodala tovar alebo poskytla služby, aby dosiahla vrátenie DPH zaplatenej na vstupe prostredníctvom mechanizmov stanovených v uvedených smerniciach, a nie prostredníctvom odpočtu, ak ku kúpe tovaru a služieb dochádza nie prostredníctvom stálej prevádzkarne v Taliansku, ale vykonáva ho priamo hlavná prevádzkareň,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa Komisia Európskych spoločenstiev domáha, aby Súdny dvor určil, že talianske opatrenie, ktoré platiteľovi DPH, ktorého prevádzkareň sa nachádza v členskom štáte alebo v tretej krajine, ktorá ale v Taliansku má stálu prevádzkareň, ktorá v rozhodnom období v Taliansku dodala tovar alebo poskytla služby, ukladá, aby dosiahol vrátenie DPH zaplatenej na vstupe prostredníctvom mechanizmov stanovených v smernici 79/1072/EHS (ôsma smernica o DPH) a v smernici 86/560/EHS (trinásta smernica o DPH), a nie prostredníctvom normálneho mechanizmu odpočtu, ktorý je ako všeobecné pravidlo upravené v smernici 77/388/EHS (3) (šiesta smernica o DPH), ak k nákupu tovaru a služieb dochádza nie prostredníctvom stálej prevádzkarne v Taliansku, ale vykonáva ho priamo hlavná prevádzkareň nachádzajúca sa v zahraničí, nie je v súlade s právom Spoločenstva.
   Takéto opatrenie, ktoré zaťažuje daňové plnenia dotknutých platiteľov, je podľa Komisie Európskych spoločenstiev v rozpore s ustanoveniami a zásadami, ktoré sú základom už citovaných smerníc v oblasti DPH, na základe ktorých zahraničný platiteľ, ktorý má v Taliansku stálu prevádzkareň a ktorý z takejto prevádzkarne v Taliansku uskutočňuje obchodné operácie, musí mať možnosť využiť normálny mechanizmus odpočtu upravený v šiestej smernici, aj keď niektoré obchodné operácie musela vykonať priamo hlavná prevádzkareň.

      (1)  Ú. v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79.

      (2)  Ú. v. ES L 326, s. 40; Mim. vyd. 09/001, s. 129.

      (3)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23 – Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia.


title: Vec C-492/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Mercato San Severino (Taliansko) 26. septembra 2011 — Ciro Di Donna/Società imballaggi metallici Salerno srl (SIMSA)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Mercato San Severino (Taliansko) 26. septembra 2011 — Ciro Di Donna/Società imballaggi metallici Salerno srl (SIMSA)
   (Vec C-492/11)
   2011/C 347/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di Pace di Mercato San Severino

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ciro Di Donna

      Žalovaná: Società imballaggi metallici Salerno srl (SIMSA)

      Prejudiciálne otázky

   Bránia články 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaného 4. novembra 1950 v Ríme (ďalej len „EDĽP“), článok 47 Charty základných práv Európskej únie vyhlásenej 7. decembra 2000 v Nice (Ú. v. ES C 364, s. 1), ako bola upravená 12. decembra 2007 v Štrasburgu (Ú. v. EÚ C 303, s. 1), s nadpisom Právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivé súdne konanie, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES (1) z 21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach, všeobecná zásada práva Únie týkajúca sa účinnej súdnej ochrany a právo Únie vo všeobecnosti tomu, aby členský štát Európskej únie prijal takú právnu úpravu, aká sa v Taliansku zaviedla na základe legislatívneho dekrétu č. 20/2010 a ministerskej vyhlášky č. 180/2010 v znení ministerskej vyhlášky č. 145/2011 a ktorá stanovuje, že:

               —

               súd môže v konaní, ktoré nasleduje po povinnej mediácii, vyvodiť dôkazy proti účastníkovi konania, ktorý sa tejto mediácie bez udania náležitých dôvodov nezúčastnil,

               —

               z hľadiska účastníka konania, ktorý mal vo veci úspech a ktorý odmietol návrh na zmierovacie konanie, musí súd vylúčiť opakovanú úhradu trov vynaložených v období nasledujúcom po podaní návrhu na zmierovacie konanie a musí ho zaviazať na náhradu trov účastníka konania, ktorý nemal vo veci úspech, týkajúcich sa rovnakého obdobia, a tiež na zaplatenie ďalšej sumy do štátneho rozpočtu, rovnajúcej sa sume už raz zaplateného poplatku (jednotného príspevku), ak sa rozsudok vo veci začatej na základe žaloby podanej po odmietnutom návrhu na zmierovacie konanie plne zhoduje s obsahom odmietnutého návrhu,

               —

               ak rozhodnutie súdu úplne nezodpovedá obsahu návrhu, súd môže zo závažných a výnimočných dôvodov vylúčiť opakovanie trov vynaložených účastníkom, ktorý mal vo veci úspech, v rozsahu náhrady výdavkov mediátora a odmeny znalca,

               —

               súd musí rozhodnúť, že účastník konania, ktorý sa mediácie bez náležitých dôvodov nezúčastnil, je povinný zaplatiť súdu do štátneho rozpočtu sumu vo výške jednotného príspevku,

               —

               mediátor môže alebo dokonca musí podať návrh na zmierovacie konanie aj bez dohody účastníkov sporu a tiež v prípade ich neúčasti na mediácii,

               —

               lehota, pred uplynutím ktorej sa musí ukončiť pokus o mediáciu, môže predstavovať až štyri mesiace,

               —

               aj po uplynutí lehoty štyroch mesiacov od začatia mediácie je možné podať žalobu len po tom, čo kancelária orgánu mediácie vydá záznam o nedosiahnutí dohody, ktorý zostavil mediátor a ktorý obsahuje označenie odmietnutého návrhu,

               —

               nie je vylúčené, že mediačné konanie sa môže zopakovať — čo vedie k predlžovaniu obdobia vyriešenia sporu — vždy, keď sa v priebehu toho istého konania, ktoré medzitým začalo, podali ďalšie nové návrhy,

               —

               náklady na povinné mediačné konanie sú minimálne dvakrát vyššie ako náklady súdneho konania, ktorému sa proces mediácie snaží zabrániť, a nepomer rastie exponenciálne s rastúcou hodnotou sporu (až pokým náklady na mediáciu nedosahujú aj viac ako šesťnásobok nákladov súdneho konania) alebo s jeho rastúcou zložitosťou (v tomto prípade je potrebné stanoviť znalca, ktorého výdavky hradia účastníci sporu a ktorý pomáha mediátorovi v sporoch vyžadujúcich osobitné technické znalosti, bez toho, aby technická správa vypracovaná znalcom alebo informácie, ktoré získal, boli použité v nasledujúcom konaní)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 136, s. 3.


title: Vec F-19/16: Žaloba podaná 5. apríla 2016 – ZZ/EIB

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/52

         Žaloba podaná 5. apríla 2016 – ZZ/EIB
   (Vec F-19/16)
   (2016/C 243/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: A. Senes a L. Payot, advokáti)

      Žalovaná: Európska investičná banka (EIB)

      Predmet a opis sporu

   Nahradiť žalobkyni, spolu s úrokmi, škodu vzniknutú z dôvodu údajnej straty jej dôchodkových práv alebo subsidiárne, obnoviť spolu s úrokmi, jej dôchodkové práva, ktoré údajne stratila vo vnútroštátnom systéme v čase, keď boli tieto práva prevedené do dôchodkového režimu žalovanej.

      Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu škody, ktorá žalobkyni vznikla z dôvodu straty jej dôchodkových práv zodpovedajúcich sume 55 641,17 eura, vrátane úrokov v uplatniteľnej sadzbe, vypočítaných spätne, ako by tomu bolo v prípade, ak sa pôvodný prevod uskutočnil v celkovej výške jej dôchodkových práv existujúcich v Istituto Nazionale della Previdenza Sociale (Národný inštitút sociálneho zabezpečenia) v čase, keď bola podaná pôvodná žiadosť o prevod,

               —

               subsidiárne, zaviazať EIB na to, aby ZZ s okamžitou platnosťou spätne započítala mesiace zakladajúce nárok na dôchodok zodpovedajúce sume 55 641,17 eura, vrátane úrokov v uplatniteľnej sadzbe, vypočítaných spätne, ako by tomu bolo v prípade, ak by sa pôvodný prevod uskutočnil v celkovej výške jej dôchodkových práv existujúcich v Istituto Nazionale della Previdenza Sociale. V tomto prípade uvádza, že výpočet sa musí uskutočniť podľa článku 71.1.1. Pravidiel systému dôchodkového zabezpečenia zamestnancov EIB,

               —

               zaviazať EIB na akúkoľvek inú náhradu, ktorú Súd pre verejnú službu považuje za spravodlivú, a

               —

               zaviazať EIB na náhradu trov konania, ktoré sa odhadujú na 3 000 eur.


title: Vec C-252/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  19. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-252/09) (1)

   2010/C 51/56

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec C-312/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 7. júna 2013 — Claudiu Roșu/Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 7. júna 2013 — Claudiu Roșu/Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală
   (Vec C-312/13)
   (2013/C 226/11)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Claudiu Roșu

      Žalovaná: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu — Activitatea de Inspecție Fiscală

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 73 a 78 smernice Rady 2006/112/ES (1) v prípade, že predávajúci sa dodatočne určí ako zdaniteľná osoba pre DPH a protihodnotu (cenu) za dodanie nehnuteľnej veci strany určili bez akejkoľvek zmienky o DPH, vykladať tak, že základ dane zahŕňa:

               a)

               protihodnotu (cenu) za dodanie tovaru dohodnutú stranami, zníženú o sadzbu DPH alebo

               b)

               protihodnotu (cenu) za dodanie tovaru dohodnutú stranami?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-295/05: Žaloba podaná 1. augusta 2005: Document Security Systems, Inc. proti Európskej centrálnej banke

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/39

         Žaloba podaná 1. augusta 2005: Document Security Systems, Inc. proti Európskej centrálnej banke
   (Vec T-295/05)
   (2005/C 229/81)
   Jazyk konania: angličtina
   Document Security Systems, Inc., so sídlom v Rochesteri, New York (USA), v zastúpení: C. Stanbrook, barrister, H. Sheroton a L. Cohen, solicitors, a B. Uphoff, advokát, podal 1. augusta 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskej centrálnej banke.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyslovil, že ECB porušila jeho práva k patentu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody a zaplatenie úrokov, ktorých výška bude určená na základe samostatného vyšetrovania týkajúceho sa protiprávneho konania,

               —

               súdnym príkazom uložil žalovanej povinnosť nahradiť škodu, pokiaľ ide o bankovky vytlačené pre žalovanú a v jej mene odo dňa vyhlásenia rozsudku až do zániku patentu (táto suma bude určená na základe samostatného vyšetrovania),

               —

               priznal žalobcovi náhradu trov konania,

               —

               nariadil také ďalšie alebo iné opatrenie, aké určí.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca tvrdí, že žalovaná porušila jeho práva k európskemu patentu 0 455 750 B1 s názvom „Metóda výroby nekopírovateľných dokumentov“ a v súlade s článkom 288 ES požaduje náhradu škody vo forme zaplatenia primeraného licenčného poplatku za používanie vynálezu chráneného patentom.
   Vynález chránený patentom pozostáva z metódy návrhu a tlače originálneho dokumentu, ktorá zabraňuje falšovaniu digitálnymi skenovacími zariadeniami. Metóda spočíva v určení skenovacieho poľa kopírovacieho zariadenia, proti ktorému chráni, a vytvorení vhodnej mriežky, ktorá pri kopírovaní na skenovacom zariadení spôsobí vznik rušivého vzoru, napríklad lesku. Na originálnom vyobrazení je mriežka prekrytá s cieľom vytlačiť pravý dokument, na ktorom obvykle nie je mriežka viditeľná voľným okom.
   Podľa žalobcu bol vynález chránený patentom použitý pri návrhu a tlači bankoviek eura so súhlasom Európskej centrálnej banky. Žalobca ďalej tvrdí, že držba a obeh bankoviek eura porušuje jeho práva k patentu.


title: Vec C-177/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Štátna pomoc — Schéma štátnej pomoci — Nezlučiteľnosť so spoločným trhom — Rozhodnutie Komisie — Výkon — Zrušenie štátnej pomoci — Zastavenie štátnej pomoci, ktorá ešte nebola poskytnutá — Vymáhanie už poskytnutej štátnej pomoci — Nesplnenie povinnosti — Prostriedky na obranu — Nezákonnosť rozhodnutia — Absolútna nemožnosť výkonu)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-177/06) (1)

   (Štátna pomoc - Schéma štátnej pomoci - Nezlučiteľnosť so spoločným trhom - Rozhodnutie Komisie - Výkon - Zrušenie štátnej pomoci - Zastavenie štátnej pomoci, ktorá ešte nebola poskytnutá - Vymáhanie už poskytnutej štátnej pomoci - Nesplnenie povinnosti - Prostriedky na obranu - Nezákonnosť rozhodnutia - Absolútna nemožnosť výkonu)
   (2007/C 269/25)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článkov 2 a 3 rozhodnutí Komisie z 20. decembra 2001 o schéme štátnej pomoci, ktorú poskytlo Španielsko v roku 1993 v prospech niektorých novozaložených podnikov v provincii Guipúzcoa (Španielsko) [K(2002) 4448] (Ú. v. EÚ L 77, s. 1), v provincii Álava (Španielsko) [K(2001) 4475] (Ú. v. EÚ L 17, s. 20) a v provincii Vizcaya (Španielsko) [K(2001) 4478] (Ú. v. EÚ L 40, s. 11) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článkov 2 a 3 rozhodnutí:

                           —

                           Komisie 2003/28/ES z 20. decembra 2001 o schéme štátnej pomoci, ktorú poskytlo Španielsko v roku 1993 v prospech niektorých novozaložených podnikov v provincii Álava (Španielsko),

                           —

                           Komisie 2003/86/ES z 20. decembra 2001 o schéme štátnej pomoci, ktorú poskytlo Španielsko v roku 1993 v prospech niektorých novozaložených podnikov v provincii Vizcaya (Španielsko),

                           —

                           Komisie 2003/192/ES z 20. decembra 2001 o schéme štátnej pomoci, ktorú poskytlo Španielsko v roku 1993 v prospech niektorých novozaložených podnikov v provincii Guipúzcoa (Španielsko),

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených ustanovení.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006.


title: Vec C-215/07: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  25. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Verlag Schawe GmbH/Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/32

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 25. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Verlag Schawe GmbH/Sächsisches Druck- und Verlagshaus AG
   (Vec C-215/07) (1)

   (2008/C 285/53)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-63/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. marca 2012 — Volkswagen/ÚHVT — Suzuki Motor (SWIFT GTi) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SWIFT GTi — Skoršia medzinárodná a národná ochranná známka GTI — Relatívne dôvody zamietnutia — Podobnosť tovarov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Posúdenie pravdepodobnosti zámeny — Zamietnutie námietky“ ]

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. marca 2012 — Volkswagen/ÚHVT — Suzuki Motor (SWIFT GTi)
   (Vec T-63/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SWIFT GTi - Skoršia medzinárodná a národná ochranná známka GTI - Relatívne dôvody zamietnutia - Podobnosť tovarov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Posúdenie pravdepodobnosti zámeny - Zamietnutie námietky)
   2012/C 133/42
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla a S. Risthaus, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Suzuki Motor Corp. (Shizuoka-ken, Japonsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. decembra 2008 (vec R 749/2007-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Volkswagen AG a Suzuki Motor Corp.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volkswagen AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-340/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 21. júna 2013 — bpost SA/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 21. júna 2013 — bpost SA/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
   (Vec C-340/13)
   2013/C 233/08
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: bpost SA

      Žalovaný: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 12 piata zarážka smernice 1997/67/ES (1), zmenenej a doplnenej smernicami 2002/39/ES (2) a 2008/6/ES (3), vykladať v tom zmysle, že ukladá povinnosť nediskriminácie najmä vo vzťahoch medzi poskytovateľom univerzálnej služby a sprostredkovateľmi, pokiaľ ide o prevádzkové zľavy poskytované týmto poskytovateľom, pričom na výhradne množstevné zľavy sa vzťahuje článok 12 štvrtá zarážka?

               2.

               Spĺňa v prípade kladnej odpovede na prvú otázku výhradne množstevná zľava povinnosť nediskriminácie stanovenú v článku 12 štvrtej zarážke, pokiaľ rozdielne ceny, ktoré zavádza, vychádzajú z objektívneho faktora vzhľadom na geografický trh a relevantný trh služieb a nemá účinok vylúčenia alebo vernostný účinok?

               3.

               Predstavuje v prípade zápornej odpovede na prvú otázku množstevná zľava poskytnutá sprostredkovateľovi porušenie zásady nediskriminácie upravenej v článku 12 piatej zarážke, pokiaľ sa jej výška nerovná výške zľavy poskytnutej odosielateľovi, ktorý podá rovnocenný počet zásielok, ale súčtu zliav poskytnutých všetkým odosielateľom na základe počtu zásielok jednotlivých odosielateľov, ktorých zásielky zhromaždil?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 176, s. 21; Mim. vyd. 06/004, s. 316).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 52, s. 3).


title: Vec T-318/14: Žaloba podaná 2. mája 2014 – Vinnolit/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/61

         Žaloba podaná 2. mája 2014 – Vinnolit/Komisia
   (Vec T-318/14)
   2014/C 223/63
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Nemecko) (v zastúpení: M. Geipel, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 vo veci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) v rozsahu, v akom sa týka zníženia príplatku EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               rozhodol, že žalovaná znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii pomoci v zmysle článku 107 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že zníženie príplatku EEG, ktoré je upravené v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (ďalej len „EEG“), pre energeticky náročných odberateľov predstavuje modifikáciu kompenzačného mechanizmu. Neposkytuje žiadne zvýhodnenie zo štátnych alebo štátom kontrolovaných prostriedkov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že sa v každom prípade nejedná novú pomoc

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že zníženie príplatku EEG pre energeticky náročných odberateľov nepredstavuje novú pomoc v zmysle článku 108 ZFEÚ, keďže mechanizmus financovania pre podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov bol v Spolkovej republike Nemecko Európskou komisiou v minulosti považovaný za zlučiteľný s právom štátnej pomoci a doteraz nebol podstatne zmenený.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení základných práv a zásady primeranosti

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste uvádza, že Európska komisia neuplatnila alebo nesprávne uplatnila voľnú úvahu, ktorá jej je zverená, keďže jednak nezohľadnila významné nepriaznivé dôsledky spojené so začatím konania vo veci formálneho zisťovania pre dotknutých odberateľov a jednak začala konanie v čase, kedy to ešte nebolo potrebné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia svojím rozhodnutím porušila legitímnu dôveru dotknutých odberateľov, keďže mechanizmus financovania pre podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov bol Európskou komisiou v Spolkovej republike Nemecko v minulosti považovaný za zlučiteľný s právom štátnej pomoci a doteraz nebol podstatne zmenený.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na prekročení právomoci

                           —

                           Žalobkyňa napokon tvrdí, že Európska komisia svojím rozhodnutím prekročila jej zverenú právomoc tým, že neprípustným spôsobom obmedzila mieru voľnej úvahy, ktorá bola Spolkovej republike Nemecko zverená primárnym a sekundárnym právom, pokiaľ ide o realizáciu podpory obnoviteľných zdrojov energie.


title: Vec T-2/08: Žaloba podaná 2. januára 2008 – Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/54

         Žaloba podaná 2. januára 2008 – Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen/Komisia
   (Vec T-2/08)
   (2008/C 64/86)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen (LfM) (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Rosenfeld a G.-B. Lehr, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 5109 v konečnom znení z 23. októbra 2007 o štátnej pomoci, ktorú chce Spolková republika Nemecko poskytnúť na zavedenie digitálneho terestriálneho televízneho vysielania (DVB-T) v Severnom Porýní-Vestfálsku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie K(2007) 5109 v konečnom znení z 23. októbra 2007 o štátnej pomoci C 34/2006 (ex N 29/2005 a ex CP 13/2004), v ktorom Komisia rozhodla, že štátna pomoc, ktorú chce Spolková republika Nemecko poskytnúť pre komerčných poskytovateľov v rámci zavedenia digitálneho terestriálneho televízneho vysielania v Severnom Porýní-Vestfálsku a ktorá bola oznámená Komisii, je nezlučiteľná so spoločným trhom.
   Na odôvodnenie žaloby žalobca uvádza na prvom mieste, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 87 ods. 1 ES, pretože Komisia nesprávne dospela k záveru, že opatrenie má povahu pomoci. V tejto súvislosti žalobca vytýka aj porušenie článku 253 ES.
   Okrem toho žalobca tvrdí, že v rámci preskúmania podľa článku 87 ods. 3 písm. c) ES bol použitý neprípustný postup skúmania. V tejto súvislosti žalobca ďalej uplatňuje omyl pri voľnej úvahe a nesprávne posúdenie, ako aj porušenie článku 253 ES.
   Z dôvodu omylu pri voľnej úvahe a nesprávneho posúdenia žalobca vytýka aj porušenie článku 87 ods. 3 písm. b) a d) ES.
   Žalobca uvádza nakoniec, že na dotknuté opatrenie sa v každom prípade vzťahuje odvetvová výnimka podľa článku 86 ods. 2 ES. Porušenie článku 253 ES uplatňuje aj v tejto súvislosti.


title: Vec T-908/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. februára 2017 – Starbucks (HK)/EUIPO – Now Wireless (nowwireless)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/51

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. februára 2017 – Starbucks (HK)/EUIPO – Now Wireless (nowwireless)
   (Vec T-908/16) (1)

   (2017/C 112/72)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 13.2.2017.


title: Vec T-140/16 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. februára 2017 – Le Pen/Parlament („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Člen Európskeho parlamentu — Vymáhanie náhrad príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta — Návrh na odklad výkonu — Nový návrh — Nové skutočnosti — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/30

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. februára 2017 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-140/16 R II)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Člen Európskeho parlamentu - Vymáhanie náhrad príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta - Návrh na odklad výkonu - Nový návrh - Nové skutočnosti - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 121/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia generálneho sekretariátu Európskeho parlamentu z 29. januára 2016, ktorým sa nariadilo vymáhať od žalobcu sumu 320 026,23 eura, ako aj oznámenia o dlhu č. 2016-195 zo 4. februára 2016 nadväzujúceho na toto rozhodnutie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-339/08: Žaloba podaná 18. augusta 2008 – BVGD/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/40

         Žaloba podaná 18. augusta 2008 – BVGD/Komisia
   (Vec T-339/08)
   (2008/C 272/80)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť predmetnú žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 5. júna 2008, ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne v súvislosti s otázkou vylúčenia vstupu (input foreclosure) z toho dôvodu, že neexistujú dostatočné dôvody konať vo veci (vec COMP/39.221/E-2-De Beers/DTC Supplier of Choice),

               —

               nariadiť Komisii, aby poskytla:

                           —

                           riadne a zmysluplné znenia odpovedí, ktoré De Beers a Alrosa poskytli Komisii v rámci tzv. „doplňujúceho konania“,

                           —

                           všetky znenia sťažností a súvisiacich dokumentov, ktoré nemajú dôverný charakter a ktoré boli predložené Komisii, týkajúce sa SOC a administratívnej obchodnej dohody uzatvorenej medzi spoločnosťami De Beers a Alrosa,

                           —

                           všetky znenia dokumentov o prešetrovaní, ktoré nemajú dôvernú povahu a ktoré sa týkajú SOC a administratívnej obchodnej dohody uzatvorenej medzi spoločnosťami De Beers a Alrosa,

                           —

                           žalobu, ktorú Alrosa podala vo veci T-170/06,

                           —

                           oznámenia o výhradách, na ktoré odkazuje v „doplňujúcom rozhodnutí o zamietnutí“,

                           —

                           výročné správy o záväzkoch spoločnosti De Beers, ktoré vypracoval správca,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Po tom, čo Súd prvého stupňa zrušil 11. júla 2007 rozhodnutie Komisie z 22. februára 2006 (rozsudok Alrosa/Komisia, T-170/06), Komisia rozhodla o začatí doplňujúceho konania podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 773/2004, aby posúdila možný vplyv zrušenia na rozhodnutie o záväzku o celkovom závere o vylúčení vstupu (input foreclosure), stanovenom v rozhodnutí z 26. januára 2007 (2007)D/200338 (vec COMP/39.221/E-2-De Beers/DTC Supplier of Choice), ktorým sa zamietla sťažnosť žalobkyne podaná Komisii 14. júla 2005 o údajnom porušení článkov 81 a 82 ES v súvislosti so systémom dohôd pre distribúciu surových diamantov Supplier of Choice, ktorý používa skupina De Beers („rozhodnutie o zamietnutí“). Žalobkyňa namietala zákonnosť tohto rozhodnutia v žalobe podanej na Súd prvého stupňa 6. apríla 2007, pričom táto žaloba je aktuálne predmetom konania T-104/07 (1).
   Na základe predmetnej žaloby sa žalobkyňa domáha zrušenia doplňujúceho rozhodnutia Komisie z 5. júna 2008 (2008)D/203543, prijatého podľa nariadenia (ES) č. 773/2004 (2), v ktorom Komisia dospela k záveru, že neexistovali dôvody na opätovné posúdenie rozhodnutia o zamietnutí, keďže, pokiaľ ide o vylúčenie vstupu, neexistoval dostatočný stupeň záujmu Spoločenstva na vykonanie ďalších prešetrení údajných porušení.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody:
   Po prvé tvrdí, že článok 7 nariadenia (ES) č. 773/2004 nie je správnym právnym základom pre doplňujúce konanie a napadnuté rozhodnutie. Tvrdí, že uvedené ustanovenie v skutočnosti neoprávňuje Komisiu na opätovné preskúmanie situácie, ale týka sa len zamietania sťažností, teda umožňuje Komisii, aby sťažovateľa informovala o nedostatočných dôvodoch jeho sťažnosti a stanovila lehotu, v rámci ktorej môže sťažovateľ písomne vyjadriť svoje stanovisko. Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že Komisia nesprávne uplatnila všeobecné právne zásady o spätnom zrušení správnych aktov.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že boli porušené jej procesné práva odvodené z článkov 7 a 8 nariadenia (ES) č. 773/2004, pretože nemala možnosť uplatniť svoje právo na prístup k písomnostiam, z ktorých Komisia vychádzala pri svojom predbežnom posúdení. V tomto bode žalobkyňa tvrdí, že Komisia nepreukázala, že obmedzený prístup k spisu možno odôvodniť potrebou zaručiť ochranu dôvernosti v zmysle obchodného tajomstva.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje články 2 a 3 ES a koncept záujmu Spoločenstva, ako aj povinnosť odôvodnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, s. 18.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Vec T-539/11: Žaloba podaná 13. októbra 2011 — Deutsche Bank/ÚHVT (Leistung aus Leidenschaft)

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/16

         Žaloba podaná 13. októbra 2011 — Deutsche Bank/ÚHVT (Leistung aus Leidenschaft)
   (Vec T-539/11)
   2012/C 13/34
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Bank AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: R. Lange, T. Götting a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. augusta 2011 vo veci R 188/2011-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Leistung aus Leidenschaft“ pre služby zaradené do tried 35, 36 a 38.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec C-320/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Haarlem (Holandsko) 2. júla 2010 — X/Inspecteur van de Belastingdienst P

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Haarlem (Holandsko) 2. júla 2010 — X/Inspecteur van de Belastingdienst P
   (Vec C-320/10)
   ()
   2010/C 246/46
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Haarlem

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X B.V.

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst P

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné sa v rámci preskúmania platnosti a/alebo výkladu nariadení (ES) č. 535/94 (1), č. 1832/2002 (2), č. 1871/2003 (3) a č. 2344/2003 (4), ktoré prijali a zmenili a doplnili doplňujúcu poznámku 7 (KN) k 2. kapitole (v rozhodujúcom období číslo 8), odvolať na rozhodnutie DSB z 27. septembra 2005 týkajúce sa výkladu pojmu „solené“ uvedeného v položke 0210, aj keď sa predtým uskutočnilo prihlásenie do colného režimu „prepustenie do voľného obehu“?

               2.

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude kladná:
               Akým spôsobom treba skúmať, či sa kuracie mäso podstatne zmenilo?

               3.

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude kladná:

                           a)

                           Sú vyššie uvedené nariadenia vzhľadom na rozhodnutie DSB z 27. septembra 2005 uplatniteľné tak, že stanovujú, že mäso sa považuje za „solené“ na účely položky 0210, ak jeho celkový hmotnostný obsah soli je 1,2 % alebo viac?

                           b)

                           Je potrebné vyššie uvedené nariadenia vzhľadom na rozhodnutie DSB z 27. septembra 2005 vykladať v tom zmysle, že mäso s obsahom soli 1,2 % alebo viac sa považuje v zmysle doplňujúcej poznámky 7 (KN) k 2. kapitole za podstatne zmenené a za „solené“ na účely položky 0210 a že mäso s obsahom soli nižším ako 1,2 %, ktoré sa nasolením dokázateľne zmenilo, nie je vylúčené zo zaradenia do položky 0210?

               4.

               V prípade, že odpoveď na tretiu otázku písm. a) bude kladná:
               Akým spôsobom treba skúmať, či nasolenie zabezpečí dlhodobú konzerváciu kuracieho mäsa?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 535/94 z 9. marca 1994, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 68, s. 15) [neoficiálny preklad].

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1832/2002 z 1. augusta 2002, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 290, s. 1) [neoficiálny preklad].

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1871/2003 z 23. októbra 2003, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 275, s. 5; Mim. vyd. 02/013, s. 493).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2344/2003 z 30. decembra 2003, ktoré mení a dopĺňa prílohu I k nariadeniu Rady (EHS) o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 346, s. 38; Mim. vyd. 02/015, s. 231).


title: Vec C-151/10: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Dai Cugini NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 97/811/ES — Rovnaké zaobchádzanie so zamestnancami zamestnanými na plný pracovný úväzok a na kratší pracovný čas — Diskriminácia — Administratívna prekážka, ktorá je spôsobilá obmedziť možnosti pracovať na kratší pracovný čas — Povinné oznamovanie a uchovávanie zmlúv a plánov pracovného času)

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/7

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Dai Cugini NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Vec C-151/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 97/811/ES - Rovnaké zaobchádzanie so zamestnancami zamestnanými na plný pracovný úväzok a na kratší pracovný čas - Diskriminácia - Administratívna prekážka, ktorá je spôsobilá obmedziť možnosti pracovať na kratší pracovný čas - Povinné oznamovanie a uchovávanie zmlúv a plánov pracovného času)
   2011/C 211/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania

      Žalobca a odporca v odvolacom konaní: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Žalovaná a odvolateľka: Dai Cugini NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeidshof to Antwerpen (Afdeling Hasselt) — Výklad smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267) — Vnútroštátne predpisy upravujúce systém oznamovania a kontroly pracovného času pracovníkov zamestnaných na kratší pracovný čas, podľa ktorých musí byť pod hrozbou trestno-právnych alebo správnych sankcií vytvorená a uchovávaná dokumentácia s presnými údajmi o pracovnom čase každého zamestnanca

      Výrok

   Doložka č. 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, sa má vykladať tak, že jej neodporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá zamestnávateľom ukladá povinnosť uchovávať a oznamovať zmluvy a plány pracovného času pracovníkov zamestnaných na kratší pracovný úväzok, ak je preukázané, že táto právna úprava nevedie k menej priaznivejšiemu zaobchádzaniu s týmito pracovníkmi ako s pracovníkmi zamestnanými na plný pracovný úväzok, ktorí sa nachádzajú v porovnateľnej situácii, alebo ak takýto rozdiel v zaobchádzaní existuje, ak je preukázané, že je odôvodnená objektívnymi dôvodmi a nejde nad rámec toho, čo je na dosiahnutie sledovaných cieľov nevyhnutné.
   Je vecou vnútroštátneho súdu, aby posúdil skutkový a právny stav, čo je nevyhnutné najmä podľa platného vnútroštátneho práva na účely zistenia, či je to tak v prípade, o ktorom rozhoduje.
   Ak by vnútroštátny súd dospel k záveru, že dotknutá vnútroštátna právna úprava vo veci samej je v rozpore s doložkou č. 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 97/81, bude potrebné vykladať jej doložku 5 bod 1 v tom zmysle, že jej takáto právna úprava rovnako odporuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec T-455/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Zoo Sport/ÚHVT — K-2 (zoo sport) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ZOO Sport — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZOOT a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SPORTS ZOOT SPORTS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Zoo Sport/ÚHVT — K-2 (zoo sport)
   (Vec T-455/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ZOO Sport - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZOOT a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SPORTS ZOOT SPORTS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 352/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZOO Sport Ltd (Leeds, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: I. Rungg, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: K-2 Corp. (Seattle, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. augusta 2012 (vec R 1395/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami K-2 Corp. a Zoo Sport Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Zoo Sport Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec T-90/15: Žaloba podaná 18. februára 2015 – Schoeller Corporation/ÚHVT – Sqope (SCOPE)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/44

         Žaloba podaná 18. februára 2015 – Schoeller Corporation/ÚHVT – Sqope (SCOPE)
   (Vec T-90/15)
   (2015/C 118/57)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schoeller Corporation GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: D. van Ackeren, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sqope SA (Luxemburg, Luxembursko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „SCOPE“ – prihláška č. 4 502 341.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. novembra 2014 vo veci R 2381/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka služieb v oblasti finančných analýz a poskytovania finančných informácií,

               —

               neúspešným účastníkom konania uložil povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.