title: Vec T-445/05: Žaloba podaná  19. decembra 2005  – Associazione italiana del risparmio gestito a Fineco Asset Management/Komisia

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/41

         Žaloba podaná 19. decembra 2005 – Associazione italiana del risparmio gestito a Fineco Asset Management/Komisia
   (Vec T-445/05)
   (2006/C 48/78)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Associazione italiana del risparmio gestito a Fineco Asset Management (Taliansko) (v zastúpení: Gabriele Escalar a Giuseppe Maria Cipolla)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie ES zo 6. septembra 2005, č. C (2005) 3302, ktorým sa skončilo konanie C-19/2004 (ex NN 163/03),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania a na všetky ďalšie súvisiace trovy.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa napáda rovnaké rozhodnutie, ktoré bolo predmetom konania vo veci T-425/05, Talianska republika/Komisia (1).
   Na podporu svojich návrhov žalobkyne uvádzajú:

               —

               Nedostatočnosť a rozpornosť napadnutého rozhodnutia, keďže sa po prvé týka existencie selektívnej hospodárskej výhody, nakoľko sa nedá pochopiť z jeho textu aká je hospodárka výhoda, ktorá plynie zo sporných daňových opatrení, a ktoré sú potom subjekty, ktorým plynie táto výhoda. Po druhé, odôvodnenie rozhodnutia je tiež možné považovať za nedostatočné, pokiaľ ide o existenciu skreslenia hospodárskej súťaže ako aj skreslenie obchodu v rámci Spoločenstva.

               —

               Porušenie článku 87 ods. 1 Zmluvy ES, keďže zníženie dane uplatniteľné na príjmy organizácii kolektívneho investovania do cenných papierov (OKICP) špecializovaných na akcie obchodných spoločnosti s malou alebo strednou kapitalizáciou (SMSK) nie je štátnou pomocou. V tejto súvislosti obzvlášť tvrdia, že predmetné zníženie dane spôsobuje hospodársku výhodu všetkým príslušným účastníkom, teda táto výhoda nemá selektívny charakter v prospech správcovských subjektov. Totižto všetky spoločnosti spravovania úspor (SSÚ) z Talianska ako aj zo Spoločenstva môžu spravovať OKICP špecializované na SMSK a všetky ISVZM (investičné spoločnosti s variabilným základným imaním) z Talianska a zo Spoločenstva sa môžu stať ISVZ-om špecializovaným pre SMSK. Aj keď dôsledkom sporných opatrení bola hospodárska výhoda v prospech OKICP-ov, nepredstavovali štátnu pomoc, keďže investičné fondy pozostávajú z masy súkromného majetku s autonómnou subjektivitou, nemajú vlastné riadiace orgány ani nesledujú hospodárske ciele, nemajú orgány, ktoré robia právne úkony. Nakoniec, sporné daňové opatrenia nespôsobujú hospodárske výhody selektívneho charakteru v prospech tých istých SMSK.

         Subsidiárne žalobkyne uvádzajú:

               —

               že predmetné daňové opatrenia sa musia považovať za zlučiteľné so spoločným trhom, podľa článku 87 ods. 2 písm. a) Zmluvy; a

               —

               že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 14 nariadenia Rady č. 659/1999 z 22. marca 1999 z toho dôvodu, že sa ním uložila povinnosť vymáhania výdavkov investičných nástrojov, ktoré majú formu obchodných spoločností a podnikov, ktoré riadia spravujú investičné nástroje, ktoré majú zmluvnú formu.

      (1)  Ešte neuverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.


title: Vec C-460/16 P: Odvolanie podané 12. augusta 2016: Trefilerías Quijano, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias a iní/Komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/18

         Odvolanie podané 12. augusta 2016: Trefilerías Quijano, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias a iní/Komisia
   (Vec C-460/16 P)
   (2016/C 392/22)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Trefilerías Quijano, S.A. (v zastúpení: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10, a najmä vo veci T-427/10, Trefilerías Quijano/Európska komisia,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, ktoré spočívalo v skreslení skutkových okolností a dôkazných prostriedkov a nesplnil si svoju povinnosť odôvodnenia, a to v súvislosti s údajnou existenciou štrukturálnych väzieb medzi spoločnosťami TQ a GSW pred rokom 1996, nesprávne uplatnil svoju právomoc v oblasti súdneho preskúmania, resp. konal nad ich rámec, a v každom prípade vychádzal zo skutkových okolností v každom smere irelevantných, resp. tieto skutkové okolnosti nesprávne kvalifikoval ako nepriame dôkazy o existencii štrukturálnych väzieb, a v každom prípade nesprávne uplatnil pojem „osoba zodpovedná za porušenie“, keď uviedol, že spoločnosť TQ patrí do skupiny Grupo Celsa.

               2.

               Všeobecný súd sa pri uplatnení vhodného právneho základu a pri posudzovaní dôkazov dopustil nesprávneho právneho posúdenia a v každom prípade porušil svoje povinnosti v oblasti súdneho preskúmania, keď dospel k záveru, že odvolateľka na preukázanie, že výkonné a kontrolné právomoci spoločnosti GSW ako jediného konateľa boli prenesené na jednotlivých generálnych riaditeľov spoločnosti TQ a že TQ vystupovala na trhu samostatne, predložila len „osvedčenie svojich generálnych riaditeľov“ (v skutočnosti išlo o prísažné vyhlásenia riaditeľov spoločnosti TQ). Ďalej, rozhodnutie Všeobecného súdu je nedostatočne odôvodnené, lebo v ňom nie je vysvetlené, prečo prísažné vyhlásenia generálnych riaditeľov spoločnosti TQ, na ktoré táto účastníčka konania odkázala, nie sú opodstatnené.

               3.

               Všeobecný súd nesprávne kvalifikoval skutkové okolnosti, a síce dojmy konkurentov, keď dospel k záveru, že tieto dojmy predstavujú na účely preukázania existencie jednej hospodárskej jednotky tvorenej spoločnosťami TQ, GSW a ďalšími spoločnosťami, v ktorých má GSW podiel, ďalší nepriamy dôkaz, ktorý je právne relevantný. Všeobecný súd sa dopustil aj nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v skreslení skutkových okolností a dôkazných prostriedkov, pokiaľ ide o vnímanie konkurentov.

               4.

               Všeobecný súd nesprávne kvalifikoval skutkové okolnosti, a síce prekrývanie personálu v spoločnostiach TQ, GSW a v spoločnostiach, v ktorých má GSW podiel, keď dospel k záveru, že toto prekrývanie predstavuje na účely preukázania, že tieto spoločnosti tvoria jednu hospodársku jednotku, ktorej materskou spoločnosťou je GSW, ďalší nepriamy dôkaz, ktorý je právne relevantný.

               5.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri právnej kvalifikácii určitých skutkových okolností, a síce rozdelenia výrobných a predajných činností AP medzi štyri spoločnosti, keď dospel k záveru, že toto rozdelenia predstavuje ďalší nepriamy dôkaz právne relevantný na preukázanie, že TQ je súčasťou hospodárskej jednotky tvorenej spoločnosťou GSW a ďalšími spoločnosťami, v ktorých má GSW podiel.

               6.

               Všeobecný súd sa podľa odvolateľky dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri určení právneho základu použiteľného pri posudzovaní údajného výkonu rozhodujúceho vplyvu a v každom prípade je jeho rozhodnutie so zreteľom na údajný výkon rozhodujúceho vplyvu spoločnosti GSW v spoločnosti TQ nedostatočne odôvodnené.

               7.

               Všeobecný súd sa pri posudzovaní dôkazov dopustil nesprávneho právneho posúdenia a v každom prípade porušil svoje povinnosti v oblasti súdneho preskúmania, keď odmietol tvrdenie odvolateľky, že GSW nevykonávala rozhodujúci vplyv v spoločnosti TQ.

               8.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v porušení práva na obhajobu, keď dospel k záveru, že Komisia vzhľadom na to, že pri posudzovaní platobnej schopnosti odvolateľky vychádzala zo skutočností, ktoré odvolateľka predložila a o ktorých vedela, neporušila právo odvolateľky byť vypočutá.

               9.

               Všeobecný súd sa pri posudzovaní dôkazov dopustil nesprávneho právneho posúdenia a v každom prípade svoje právomoci v oblasti súdneho preskúmania neuplatnil v súlade s právom. Všeobecný súd sa navyše dopustil nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v porušení svojej povinnosti uviesť odôvodnenie. Napokon, Všeobecný súd sa v každom prípade dopustil nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v skreslení skutkových okolností a dôkazov týkajúcich sa možnosti odvolateľky získať financovanie z vonkajších zdrojov.

               10.

               Všeobecný súd sa pri posudzovaní dôkazov dopustil nesprávneho právneho posúdenia a v každom prípade porušil svoju povinnosť využitia neobmedzenej právomoci v rámci súdneho preskúmania, keď dospel k záveru, že odvolateľka neposkytla Komisii informácie nevyhnutné na posúdenie veľkosti majetku svojich akcionárov. Navyše, odvolateľka sa domnieva, že rozhodnutie Všeobecného súdu je nedostatočne odôvodnené, keďže v ňom nie je vysvetlené, prečo správy spoločnosti Deloitte, na ktoré táto účastníčka konania odkázala, nemajú žiadnu hodnotu, ani ako neúplný dôkaz.


title: Vec C-87/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid  14. februára 2006  – Vicente Pascual García/Confederación Hidrográfica del Duero

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid 14. februára 2006 – Vicente Pascual García/Confederación Hidrográfica del Duero
   (Vec C-87/06)
   (2006/C 121/04)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vicente Pascual García

      Žalovaný: Confederación Hidrográfica del Duero
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vylučuje zásada rovnakého zaobchádzania, ktorá zakazuje akúkoľvek diskrimináciu z dôvodu veku, uznaná v článku 13 Zmluvy a článku 2 ods. 1 smernice 2000/78 (1), taký vnútroštátny zákon (konkrétne prvý odsek Jediného prechodného ustanovenia „zákona 14/2005 o ustanoveniach kolektívnych zmlúv týkajúcich sa dosiahnutia bežného dôchodkového veku“), ktorý považuje za platné ustanovenia kolektívnych zmlúv o nútenom odchode do dôchodku, ktoré ako jediné požiadavky stanovujú, aby pracovník dovŕšil riadny dôchodkový vek a aby spĺňal ostatné podmienky stanovené španielskou právnou úpravou sociálneho poistenia pre vznik nároku na starobný dôchodok v príspevkovej forme, zatiaľ čo pri kolektívnych zmluvách, ktoré budú uzavreté v budúcnosti, sa pre skončenie pracovného pomeru z dôvodu veku od podniku vyžaduje, aby sa takéto skončenie pracovného pomeru viazalo na politiku zamestnanosti?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Zaväzuje ma ako vnútroštátneho sudcu zásada rovnakého zaobchádzania, ktorá zakazuje akúkoľvek diskrimináciu z dôvodu veku a je uznaná článkom 13 Zmluvy a článkom 2. ods. 1 smernice 2000/78, aby som na daný prípad neaplikoval prvý odsek citovaného Jediného prechodného ustanovenia zákona 14/2005?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-268/05 P: Odvolanie podané 27. júna 2005: Giorgio Lebedef proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 12. apríla 2005 vo veci T-191/02, Giorgio Lebedef proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/5

         Odvolanie podané 27. júna 2005: Giorgio Lebedef proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 12. apríla 2005 vo veci T-191/02, Giorgio Lebedef proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-268/05 P)
   (2005/C 243/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Giorgio Lebedef, v zastúpení: G. Bouneou a F. Frabbeti, advokáti, podal 27. júna 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 12. apríla 2005 vo veci T-191/02, Giorgio Lebedef proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
   zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. apríla 2005 vo veci T-191/02, Giorgio Lebedef, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Senningerbergu – Luxemburgu, v zastúpení G. Bouneou a F. Frabbeti, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca, proti Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení J. Currall, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalovaná strana, ktorej predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie z 5. decembra 2001, ktorým táto vypovedala rámcovú dohodu z 20. septembra 1974, nanovo prijala vykonávacie pravidlá týkajúce sa úrovní, priebehu a postupov rokovaní dohodnuté medzi väčšinou odborov a združení a správnym orgánom Komisie 19. januára 2000, potvrdila dohodu zo 4. apríla 2001 týkajúcu sa disponibilných zdrojov na zastupovanie zamestnancov, potvrdila ustanovenia o štrajku obsiahnuté v prílohe I rámcovej dohody z 20. septembra 1974, vyzvala podpredsedu Komisie N. Kinnocka na rokovanie s odbormi a združeniami, ďalej, aby navrhol prijatie novej rámcovej dohody pred koncom marca 2002 kolégiom a na to, aby zaradil medzi zmeny Služobného poriadku, na ktorých sa treba dohodnúť s odbormi a združeniami, zmenu, ktorá umožní prijať volebný poriadok prostredníctvom referenda organizovaného pre zamestnancov inštitúcie, a pokiaľ to bude potrebné, tiež zrušenie listu N. Kinnocka z 22. novembra 2001 zaslaného predsedovi každého odborového zväzu s účelom oznámenia im prijatia rozhodnutia požadovať od Komisie, aby ku dňu 5. decembra 2001 vypovedala uvedenú rámcovú dohodu z 20. septembra 1974 a aby prijala niektoré z uvedených bodov, ako aj zrušenie rozhodnutia E. Halskova zo 6. decembra 2001, ktorým sa zamieta vydanie cestovného príkazu žalobcovi na účasť na schôdzi konanej 7. decembra 2001 vo veci uzavretia dohody o „všeobecnom zozname návrhov zmien Služobného poriadku“.
   Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie napadnutého rozsudku odvolateľ spochybňuje časť 4 body 96 až 103 rozsudku. Presnejšie prípustnosť „... návrhu na zrušenie rozhodnutia z 5. decembra 2001 v rozsahu, v ktorom sa týka prijatia vykonávacích pravidiel a pokiaľ tieto žalobcovi popierajú práva, ktoré mu vyplývajú z dohody zo 4. apríla 2001“.
   Vykonávacie pravidlá v rozsahu, v ktorom vylučujú z rokovaní odborový zväz, ktorý na týchto zastupuje žalobca, majú vplyv na jeho osobné postavenie tým, že mu popierajú práva, ktoré mu vyplývajú z jeho postavenia zástupcu odborového zväzu na uvedených rokovaniach (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. mája 1989, Maurissen a Union Syndicale/Dvor audítorov, 193/87 a 194/87, Zb. s. 1045, a rozsudok zo 14. júla 1998, Lebedef/Komisia, T-42/97 Zb.VS, s. I-A-371 a II-1071, body 18 až 21). V dôsledku toho majú vykonávacie pravidlá negatívny dopad na jeho práva a dávajú mu podnet na to, aby ich spochybnil s cieľom ich zrušenia.
   Tento záver nemožno vyvrátiť na základe judikatúry ustálenej v rozsudkoch Súdu prvého stupňa z 22. júna 1994, Rijnoudt a Hockem/Komisia (T-97/02 a T-111/92, Zb.VS s. I-A-159 a II-511, body 82 a 86), a z 15. júla 1994, Browet a i./Komisia (T-576/93 až T-582/93, Zb.VS s. I-A-191 a II-619, bod 44). V skutočnosti sa okolnosti vo veciach, v rámci ktorých boli tieto rozsudky vydané, od tohto sporu odlišujú, pretože v tomto spore práva žalobcu vyplývajú priamo z Pravidiel o zdrojoch, a hoci sú priznané s cieľom zjednodušenia účasti jeho odborového zväzu na rokovaní, vzťahujú sa na ne ustanovenia Služobného poriadku, pretože sa bezprostredne dotýkajú jeho vlastného právneho postavenia.
   Pokiaľ ide o posudzovanú prípustnosť, Súd prvého stupňa v napadnutom rozsudku de facto uznáva, že A&D (odborový zväz žalobcu) nie je zastupiteľná. Odvolateľ tento názor spochybňuje, pretože vykonávacie pravidlá neposudzujú zastupiteľnosť odborov a združení objektívne a preto tu ide o zjavný omyl v porovnávacom posúdení tejto zastupiteľnosti. Naviac došlo k porušeniu zásad rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie, dodržovania práv na obranu, povinnosti odôvodnenia, zákazu svojvoľného postupu a článku 24a Služobného poriadku.


title: Spojené veci C-228/12 až C-232/12 a C-254/12 až C-258/12: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Vodafone Omnitel NV (C-228/12, C-231/12 a C-258/12), Fastweb SpA (C-229/12 a C-232/12), Wind Telecomunicazioni SpA (C-230/12 a C-254/12), Telecom Italia SpA (C-255/12 a C-256/12), Sky Italia srl (C-257/12)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-228/12 až C-232/12, C-255/12 a C-256/12), Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (C-229/12, C-232/12 a C-257/12), Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-230/12) (Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/20/ES — Článok 12 — Správne poplatky uložené podnikom z dotknutého odvetvia — Vnútroštátna právna úprava, ktorá prevádzkovateľom elektronických komunikácií ukladá povinnosť platiť poplatok určený na krytie prevádzkových nákladov vnútroštátnych regulačných orgánov)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/15

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Vodafone Omnitel NV (C-228/12, C-231/12 a C-258/12), Fastweb SpA (C-229/12 a C-232/12), Wind Telecomunicazioni SpA (C-230/12 a C-254/12), Telecom Italia SpA (C-255/12 a C-256/12), Sky Italia srl (C-257/12)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-228/12 až C-232/12, C-255/12 a C-256/12), Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (C-229/12, C-232/12 a C-257/12), Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-230/12)
   (Spojené veci C-228/12 až C-232/12 a C-254/12 až C-258/12) (1)

   (Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/20/ES - Článok 12 - Správne poplatky uložené podnikom z dotknutého odvetvia - Vnútroštátna právna úprava, ktorá prevádzkovateľom elektronických komunikácií ukladá povinnosť platiť poplatok určený na krytie prevádzkových nákladov vnútroštátnych regulačných orgánov)
   2013/C 260/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Vodafone Omnitel NV (C-228/12, C-231/12 a C-258/12), Fastweb SpA (C-229/12 a C-232/12), Wind Telecomunicazioni SpA (C-230/12 a C-254/12), Telecom Italia SpA (C-255/12 a C-256/12), Sky Italia srl (C-257/12)

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-228/12 až C-232/12, C-255/12 a C-256/12), Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (C-229/12, C-232/12 a C-257/12), Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-230/12)

      za účasti: Wind Telecomunicazioni SpA (C-228/12, C-229/12, C-232/12, C-255/12 až C-258/12), Telecom Italia SpA (C-228/12, C-230/12, C-232/12 a C-254/12), Vodafone Omnitel NV (C-230/12 a C-254/12), Fastweb SpA (C-230/12, C-254/12 a C-256/12), Television Broadcasting System SpA (C-257/12)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad článku 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) — Správne poplatky uložené podnikom — Právna úprava, ktorá stanovuje, že všetky náklady vnútroštátnych regulačných orgánov, ktoré nie sú financované štátom, sa rozdelia medzi podniky v dotknutej oblasti v závislosti od príjmov dosiahnutých týmito podnikmi z predaja relevantných tovarov alebo z poskytnutia relevantných služieb

      Výrok rozsudku

   Článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, na základe ktorej podniky poskytujúce elektronické komunikačné služby a siete sú povinné platiť poplatok určený na krytie všetkých nákladov NRO, ktoré nie sú financované štátom a ktorých výška sa stanovuje v závislosti od príjmov, ktoré tieto podniky dosahujú, avšak pod podmienkou, že tento poplatok bude výlučne určený na pokrytie nákladov na činnosti uvedené v odseku 1 písm. a) tohto ustanovenia, že celkové príjmy dosiahnuté na základe tohto poplatku nepresiahnu náklady na tieto činnosti a že tento poplatok sa rozdelí medzi podniky objektívnym, transparentným a primeraným spôsobom, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-39/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. februára 2008 – Orsay/ÚHVT – Jiménez Arellano (O orsay) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej a obrazovej ochrannej známky O orsay — Skoršia vnútroštátna slovná a obrazová ochranná známka D'ORSAY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. februára 2008 – Orsay/ÚHVT – Jiménez Arellano (O orsay)
   (Vec T-39/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej a obrazovej ochrannej známky O orsay - Skoršia vnútroštátna slovná a obrazová ochranná známka D'ORSAY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 79/49)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Orsay GmbH (Willstätt, Nemecko) (v zastúpení: D. von Schultz a S. Elbe, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne U. Pfeghar, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: José Jiménez Arellano, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Astiz Suárez, neskôr S. Hernán-Carrillo Portolés a nakoniec A. Tarí Lázaro, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. novembra 2003 (vec R 394/2002-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi José Jiménez Arellano, SA a Orsay GmbH
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Orsay GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-226/16: Žaloba podaná 10. mája 2016 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/35

         Žaloba podaná 10. mája 2016 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)
   (Vec T-226/16)
   (2016/C 232/46)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ipuri GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: K. Sandberg, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: van Graaf GmbH & Co. KG (Viedeň, Rakúsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľka: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „IPURI“ – prihláška č. 8 971 021

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. marca 2016 vo veci R 886/2015-4

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               Porušenie článku 15 v spojení s článkom 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 ako aj pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95 ako aj článku 78 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 2 písm. a) pri uplatnení článku 42 ods. 3 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-393/16: Žaloba podaná 25. júla 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/16

      Žaloba podaná 25. júla 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)
      (Vec T-393/16)
      (2016/C 364/12)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: eBay, Inc. (San Jose, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „(dA/tA/bA/y)“ – prihláška č. 12 354 015.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. mája 2016 vo veci R 872/2015-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-104/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  23. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts – Lotyšsko) – AS „Olainfarm“ /Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Priemyselná politika — Smernica 2001/83/ES — Humánne lieky — Článok 6 — Povolenie na uvedenie na trh — Článok 8 ods. 3 písm. i) — Povinnosť pripojiť k žiadosti o povolenie výsledky farmaceutických, predklinických a klinických skúšok — Výnimky týkajúce sa predklinických a klinických skúšok — Článok 10 — Generické lieky — Pojem „referenčný liek“  — Subjektívne právo držiteľa povolenia na uvedenie na trh pre referenčný liek namietať proti povoleniu na uvedenie na trh pre generický liek tohto prvého uvedeného lieku — Článok 10a — Lieky, ktorých aktívne látky majú osvedčené lekárske použitie v Európskej únii už prinajmenšom desať rokov — Možnosť použiť liek, pre ktorý bolo povolenie vydané vzhľadom na výnimku stanovenú v článku 10a, ako referenčný liek na získanie povolenia na uvedenie na trh pre generický liek)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 23. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts – Lotyšsko) – AS „Olainfarm“/Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra
   (Vec C-104/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Priemyselná politika - Smernica 2001/83/ES - Humánne lieky - Článok 6 - Povolenie na uvedenie na trh - Článok 8 ods. 3 písm. i) - Povinnosť pripojiť k žiadosti o povolenie výsledky farmaceutických, predklinických a klinických skúšok - Výnimky týkajúce sa predklinických a klinických skúšok - Článok 10 - Generické lieky - Pojem „referenčný liek“ - Subjektívne právo držiteľa povolenia na uvedenie na trh pre referenčný liek namietať proti povoleniu na uvedenie na trh pre generický liek tohto prvého uvedeného lieku - Článok 10a - Lieky, ktorých aktívne látky majú osvedčené lekárske použitie v Európskej únii už prinajmenšom desať rokov - Možnosť použiť liek, pre ktorý bolo povolenie vydané vzhľadom na výnimku stanovenú v článku 10a, ako referenčný liek na získanie povolenia na uvedenie na trh pre generický liek))
   (2014/C 439/04)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: AS „Olainfarm“

      Žalovaní: Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra

      za účasti: Grindeks AS

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „referenčný liek“ v zmysle článku 10 ods. 2 písm. a) smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktor[ou] sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 z 13. novembra 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa liek, pre ktorý povolenie na uvedenie na trh bolo vydané na základe článku 10a tejto smernice.

               2.

               Článok 10 smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1394/2007, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že držiteľ povolenia na uvedenie na trh pre liek používaný ako referenčný liek v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh pre generický liek iného výrobcu, podanej na základe článku 10 tejto smernice, má právo podať opravný prostriedok proti rozhodnutiu príslušného orgánu vydávajúcemu povolenie na uvedenie na trh pre tento posledný uvedený liek, ak ide o získanie súdnej ochrany výsady, ktorú tento článok 10 priznáva tomuto držiteľovi. Takéto právo na opravný prostriedok existuje najmä vtedy, ak uvedený držiteľ namieta proti tomu, aby bol jeho liek použitý s cieľom získať povolenie na uvedenie na trh na základe uvedeného článku 10 pre liek, v prípade ktorého jeho vlastný liek nemožno považovať za referenčný liek v zmysle uvedeného článku 10 ods. 2 písm. a).

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec T-450/04 RENV: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. júna 2014 – Bouygues a Bouygues Télécom/Komisia

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/58

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. júna 2014 – Bouygues a Bouygues Télécom/Komisia
   (Vec T-450/04 RENV) (1)

   2014/C 292/71
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda šiestej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-196/07: Žaloba podaná 5. júna 2007 – Dyckerhoff Polska/Komisia

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/38

         Žaloba podaná 5. júna 2007 – Dyckerhoff Polska/Komisia
   (Vec T-196/07)
   (2007/C 170/72)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dyckerhoff Polska sp. z o. o. (v zastúpení: P. K. Rosiak, právny poradca a F. Puel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 26. marca 2007 týkajúce sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa požaduje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1295, konečné znenie, z 26. marca 2007 týkajúce sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1), v ktorom Komisia určila, že niektoré aspekty poľského vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov pre obdobie rokov 2008-2012, ktorý jej bol oznámený 30. júna 2006, sú v rozpore s článkom 9 ods. 1 a 3, článkom 10 a článkom 13 ods. 2, ako aj s kritériami uvedenými v prílohe III smernice 2003/87/ES. Napadnuté rozhodnutie znižuje hornú hranicu emisií CO2 pre obdobie 2008-2012 o 26,7 % v porovnaní s hornou hranicou, ktorú navrhlo Poľsko vo vnútroštátnom pláne prideľovania emisných kvót, ktorý bol oznámený Komisii.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia zodpovedajú tým, ktoré sú uvedené vo veci T-195/07.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec T-470/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2012 — medi/ÚHVT (medi) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva medi — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2012 — medi/ÚHVT (medi)
   (Vec T-470/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva medi - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/28
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Nemecko) (v zastúpení: H. Lindner, D. Terheggen a T. Kiphuth, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Schäffner, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. októbra 2009 (vec R 692/2008-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia medi ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Medi GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-700/16: Žaloba podaná 30. septembra 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/26

         Žaloba podaná 30. septembra 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS)
   (Vec T-700/16)
   (2016/C 462/33)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: S. Correa Rodríguez, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ascendo Medienagentur AG (Gamprin-Bendern, Lichtenštajnsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „SLIMDYNAMICS“ – prihláška č. 12 882 304.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. júla 2016 v spojených veciach R 1814/2015-4 a R 1780/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie týkajúce sa poskytovania tovaru v triede 5 a zamietol prihlášku EUTM č. 012882304 SLIM DYNAMICS & design, trieda 5, a

               —

               uložil EUIPO, a v prípade, že sa rozhodne vstúpiť do tohto konania ako vedľajší účastník, aj Ascendo Medienagentur AG, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-125/07: Žaloba podaná 16. apríla 2007 – Scientific and Technological Committee a i./Potocnik a i., členovia Komisie

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/33

         Žaloba podaná 16. apríla 2007 – Scientific and Technological Committee a i./Potocnik a i., členovia Komisie
   (Vec T-125/07)
   (2007/C 140/55)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology a i. (Krakow, Poľská republika) (v zastúpení: A. Żuraniewski, advokát)

      Žalovaní: J. Potocnik, S. Dimas a A. Piebalgs, členovia Komisie Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               rozhodnúť, že členovia Komisie Európskych spoločenstiev J. Potocnik, S. Dimas a A. Piebalg sa dopustili nedbanlivosti, za ktorú nesú trestnoprávnu zodpovednosť tým, že nepodnikli okamžité kroky na ochranu životov obyvateľstva EÚ, keď obdržali tri písomnosti s informáciami nebezpečenstvách spojených s technikami skladovania CO2 v geologických skladištiach a spôsobili tým naďalej pokračujúce ohrozovanie životov obyvateľstva EÚ a nebezpečenstvo ekologickej katastrofy,

               —

               poukázať na nevyhnutnosť vykonania navrhovaných skúmaní,

               —

               poukázať na nevyhnutnosť financovania v plnom rozsahu skúmaní, ktoré nemajú komerčný charakter, ale majú chrániť bezpečnosť životov obyvateľstva EÚ,

               —

               poukázať na nevyhnutnosť zastavenia v EÚ ďalšieho napĺňania CO2 do geologických skladíšť, kým nebudú ukončené navrhované skúmania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia žiadajú o určenie nedbanlivosti členov Komisie Európskych spoločenstiev, ktorí – potom čo boli žalobcami informovaní o nebezpečenstvách pre ľudské zdravie a životné prostredie z dôvodu skladovania nebaleného kysličníka uhličitého v geologických skladištiach – nepodnikli žiadne vhodné opatrenia na zabránenie negatívnym následkom používania takýchto techník. Žalovaní členovia Komisie údajne nezaujali žiadnym spôsobom stanovisko k problémom, ktoré boli popísané v im adresovaných sťažnostiach, hoci boli vyzvaní podniknúť vhodné kroky a vykonať žalobcami navrhnuté skúmania vplyvov skladovania kysličníka uhličitého v malých hĺbkach. Táto nečinnosť porušuje právny poriadok Európskej únie a je v rozpore s povinnosťami člena Komisie.


title: Vec C-237/14 P: Odvolanie podané 13. mája 2014 : Lidl Stiftung & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z  27. februára 2014 vo veci T-225/12, Lidl Stiftung & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/18

         Odvolanie podané 13. mája 2014: Lidl Stiftung & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 27. februára 2014 vo veci T-225/12, Lidl Stiftung & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-237/14 P)
   2014/C 282/24
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lidl Stiftung & Co. KG (v zastúpení: M. Wolter, M. Kefferpütz, A. K. Marx, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2014 (vec T-225/12),

               —

               v prípade, ak odvolanie vyhlási za odôvodnené, zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 21. marca 2012 (R 2379/2010-1) v súlade s návrhmi v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               uložil ÚHVT ako odporcovi v konaní pred Všeobecným súdom povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom, ako aj trovy odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Lidl Stiftung & Co. KG uvádza tri odvolacie dôvody proti napadnutému rozsudku:

               1.

               Porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 (1) a pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95 (2) v spojení s článkom 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, pretože Všeobecný súd nesprávne posúdil požiadavky na preukázanie skutočného používania namietanej ochrannej známky v zmysle týchto ustanovení.

               2.

               Porušenie článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009, pretože Všeobecný súd nesprávne posúdil požiadavky na posúdenie používania namietanej ochrannej známky v inej podobe, ako je zapísaná, ako riadneho používania v zmysle článku 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009.

               3.

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože Všeobecný súd nesprávne posúdil požiadavky na posúdenie pravdepodobnosti zámeny.

         Hlavné argumenty možno zhrnúť nasledovne:
   Pokiaľ ide o prvý odvolací dôvod, Všeobecný súd vec nesprávne právne posúdil, keď rozhodol, že odvolací senát správne posúdil tri fotografie bez uvedeného dátumu spolu s niekoľkými faktúrami ako riadne a objektívne dôkazy, ktorými možno preukázať riadne používanie namietanej ochrannej známky, najmä pokiaľ ide o spôsob používania.
   Čo sa týka druhého odvolacieho dôvodu, Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 je ustanovením o výnimke, ktoré si z dôvodov právnej istoty a predvídateľnosti vyžaduje prísny a reštriktívny výklad pri posúdení všetkých prvkov ochrannej známky v jej zapísanej podobe. Všeobecný súd teda vec nesprávne právne posúdil, keď potvrdil konštatovanie odvolacieho senátu, že používaná podoba ochrannej známky predstavovala riadne používanie a nezmenila rozlišovaciu spôsobilosť namietanej ochrannej známky v jej zapísanej podobe, pretože odvolací senát nezohľadnil všetky prvky namietanej ochrannej známky.
   Pokiaľ ide o tretí odvolací dôvod, Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože v rámci svojho posúdenia záverov odvolacieho senátu týkajúcich sa podobnosti označení a pravdepodobnosti zámeny, dostatočne nezohľadnil, po prvé, že v prejednávanej veci je stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti pomerne vysoký, po druhé, že priemerný spotrebiteľ obvykle vníma ochrannú známku ako celok a nezvykne analyzovať jej jednotlivé detaily a po tretie, iba v prípade, ak sú všetky ostatné prvky ochrannej známky zanedbateľné, možno vykonať posúdenie podobnosti označení len na základe dominantného prvku. Ak by Všeobecný súd riadne zohľadnil tieto skutočnosti, nebolo by možné konštatovať pravdepodobnosť zámeny.
   Keďže napadnutý rozsudok nie je v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 207/2009, Lidl Stiftung & Co. KG žiada o jeho zrušenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-89/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli – Taliansko) – Luigi D’Aniello a i./Poste Italiane SpA (Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Zásada zákazu diskriminácie — Vnútroštátne právne predpisy upravujúce režim odškodnenia v prípade protiprávneho časového obmedzenia pracovnej zmluvy, ktorý je odlišný od režimu uplatniteľného v prípadoch protiprávneho ukončenia pracovnej zmluvy uzavretej na dobu neurčitú — Hospodárske dôsledky — Porovnateľnosť žiadostí)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/4

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli – Taliansko) – Luigi D’Aniello a i./Poste Italiane SpA
   (Vec C-89/13) (1)

   ((Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Zásada zákazu diskriminácie - Vnútroštátne právne predpisy upravujúce režim odškodnenia v prípade protiprávneho časového obmedzenia pracovnej zmluvy, ktorý je odlišný od režimu uplatniteľného v prípadoch protiprávneho ukončenia pracovnej zmluvy uzavretej na dobu neurčitú - Hospodárske dôsledky - Porovnateľnosť žiadostí))
   2014/C 261/05
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Napoli

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Luigi D’Aniello, Ester Di Vaio, Anna Di Benedetto, Antonella Camelio, Angela Leva, Alessia Romano, Emilia Aloia, Cira Oligo, Ottavio Russo, Guiseppe D’Ambra, Stefano Caputo, Ilaria Pappagallo, Maurizio De Rosa, Gianluca Liguori, Dario Puzone, Vincenzo De Luca, Guido Gorbari, Raffaella D’Ambrosio

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Výrok

   S výhradou možnosti poskytnutej členským štátom na základe doložky 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, treba doložku 4 bod 1 tejto rámcovej dohody vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje rovnaké zaobchádzanie, pokiaľ ide o hospodárske dôsledky v prípade protiprávneho časového obmedzenia pracovnej zmluvy a hospodárske dôsledky v prípade protiprávneho ukončenia pracovnej zmluvy uzatvorenej na dobu neurčitú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013.


title: Vec T-326/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  3. septembra 2009 — Cheminova a i./Komisia [ Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka malatión — Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS — Žaloba o neplatnosť — Aktívna legitimácia — Prípustnosť — Postup hodnotenia — Vyhodnotenie EFSA — Námietka nezákonnosti — Článok 20 nariadenia (ES) č. 1490/2002 — Predloženie nových štúdií — Článok 8 ods. 2 a 5 nariadenia (ES) č. 451/2000 — Legitímna dôvera — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy vecí verejných — Právo na obranu — Zásada subsidiarity — Článok 95 ods. 3 ES, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 smernice 91/414 ]

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. septembra 2009 — Cheminova a i./Komisia
   (Vec T-326/07) (1)

   („Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka ‚malatión‘ - Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS - Žaloba o neplatnosť - Aktívna legitimácia - Prípustnosť - Postup hodnotenia - Vyhodnotenie EFSA - Námietka nezákonnosti - Článok 20 nariadenia (ES) č. 1490/2002 - Predloženie nových štúdií - Článok 8 ods. 2 a 5 nariadenia (ES) č. 451/2000 - Legitímna dôvera - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo na obranu - Zásada subsidiarity - Článok 95 ods. 3 ES, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 smernice 91/414“)
   2009/C 256/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Cheminova A/S (Harboøre, Dánsko), Cheminova Agro Italia Srl (Rím, Taliansko), Cheminova Bulgaria EOOD (Sofia, Bulharsko), Agrodan, SA (Madrid, Španielsko) a Lodi SAS (Grand-Fougeray, Francúzsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti, a P. Sellar, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty a L. Parpala, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/389/ES zo 6. júna 2007 o nezaradení malatiónu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku (Ú. v. EÚ L 146, s. 19)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cheminova A/S, Cheminova Agro Italia Srl, Cheminova Bulgaria EOOD, Agrodan, SA a Lodi SAS znášajú okrem svojich vlastných trov konania trovy konania Komisie vrátane tých, ktoré sa vzťahujú na konanie o nariadenie predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-416/17: Žaloba podaná 10. júla 2017 – Európska komisia/Francúzska republika

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/22

         Žaloba podaná 10. júla 2017 – Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-416/17)
   (2017/C 293/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že ponecháva v účinnosti právnu úpravu ktorej cieľom je zamedziť dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend a ktorá umožňuje materskej spoločnosti uplatniť v prípade zrážky dane, ktorú je povinná zaplatiť, keď svojim akcionárom prerozdeľuje dividendy, ktoré jej vyplatili jej dcérske spoločnosti, zápočet dane spojený s vyplácaním týchto dividend, ak pochádzajú od dcérskej spoločnosti so sídlom vo Francúzsku, ale uvedenú možnosť neposkytuje, ak dané dividendy pochádzajú od dcérskej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte, pretože na základe tejto právnej úpravy nevzniká v prípade dividend pochádzajúcich od dcérskej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte právo na priznanie zápočtu dane spojeného s výplatou uvedených dividend touto dcérskou spoločnosťou, v rozsahu, v akom sa podľa judikatúry Štátnej rady vyhovie žiadostiam o vrátenie zrážkovej dane, ktorá bola vyrubená v rozpore s právom Únie v zmysle rozsudku Súdneho dvora vo veci C-310/09, Accor (1), na základe troch obmedzení:

                           —

                           právo na vrátenie zrážkovej dane, ktorá bola neoprávnene vyrubená, je obmedzené odmietnutím zohľadniť zdanenie, ktorým boli zaťažené dcérske spoločnosti nižšej úrovne so sídlom mimo Francúzska,

                           —

                           právo na vrátenie zrážkovej dane, ktorá bola neoprávnene vyrubená, je obmedzené neprimeranými požiadavkami týkajúcimi sa dokazovania,

                           —

                           právo na vrátenie zrážkovej dane, ktorá bola neoprávnene vyrubená, je obmedzené obmedzením započítaním dane tretej osobe vo výške hodnoty dividendy prerozdelenej vo Francúzsku, ktorá pochádza od dcérskej spoločnosti so sídlom mimo Francúzska, pričom Štátna rada, najvyšší správny súd rozhodujúci v poslednej inštancii, stanovila tieto obmedzenia bez toho, aby položila Súdnemu dvoru otázku, aby určil zlučiteľnosť týchto obmedzení s právom Únie,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo zásady ekvivalencie a efektívnosti a z článkov 49, 63 a 267 tretieho odseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               uložil Francúzskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európska komisia vytýka Francúzskej republike, že vzhľadom na ustálenú judikatúru Štátnej rady, jej najvyššieho správneho súdu, odmietla priznať plný účinok rozsudku Súdneho dvora vo veci C-310/09, Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique/Accor SA, najmä tým, že v prípade vrátenia neoprávnene vyrubenej dane, konkrétne v prípade zrážkovej dane z hnuteľného majetku, stanovila obmedzenia odporujúce právu Únie.
   Súdny dvor vo svojom rozsudku Accor konštatoval, že francúzska daňová právna úprava, ktorej cieľom je zamedziť dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend, ponecháva v účinnosti diskrimináciu v oblasti zdanenia dividend, ktoré pochádzajú z iných členských štátov EÚ. Zdanenia, ktoré sú podľa Súdneho dvora v rozpore s právom Únie, sa majú teda vrátiť.
   Komisia sa domnieva, že Francúzsko nedodržiava rozsudok Súdneho dvora v hľadiska troch osobitných bodov:

               —

               nezohľadňuje zdanenie, ktoré už bolo zaplatené nefrancúzskymi dcérskymi spoločnosťami nižšej úrovne,

               —

               s cieľom obmedziť právo dotknutých spoločností na vrátenie dane, ponecháva v účinnosti obmedzenia v súvislosti s dokazovaním, pričom nerešpektuje kritéria stanovené Súdnym dvorom,

               —

               v celom rozsahu obmedzuje odpočet dane tretej osoby z dividendy vyplatenej nefrancúzskou dcérskou spoločnosťou.

         Tieto porušenia okrem toho súvisia so skutočnosťou, že Štátna rada si nesplnila povinnosť položiť Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku podľa článku 267 ZFEÚ.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. septembra 2011 vo veci C-310/09, Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique/Accor SA, EU:C:2011:581.


title: Vec F-22/07: Žaloba podaná 16. marca 2007 – Lafili/Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/59

         Žaloba podaná 16. marca 2007 – Lafili/Komisia
   (Vec F-22/07)
   (2007/C 95/118)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Paul Lafili (Genk, Belgicko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zaradení žalobcu do platové triedy AD 13, platového stupňa 5, nachádzajúceho sa v správe GR ADMIN z 11. mája 2006 a na výplatnej listine za jún 2006 a na nasledujúcich výplatných listinách,

               —

               s účinnosťou od 1. mája 2006 opätovne zaradiť žalobcu do platovej triedy AD 13, platového stupňa 2, pri zachovaní koeficientu násobenia 1,1172071,

               —

               celkove upraviť žalobcov služobný postup spätne k 1. máju 2006, čo bol dátum jeho zaradenia do takto opravenej platovej triedy a stupňa (vrátane započítania jeho praxe v takto opravenom zaradení, jeho nárokov na postup a nárokov na dôchodok), a zaplatiť úroky z omeškania podľa sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania, platné počas dotknutého obdobia, zvýšenej o dve percentuálne body, z celkovej sumy zodpovedajúcej rozdielu medzi platom zodpovedajúcim jeho zaradeniu uvedenému v rozhodnutí o zaradení, a platom zodpovedajúcim zaradeniu, na ktoré mal mať nárok, až do doby prijatia zákonného rozhodnutia o jeho zaradení,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie, bol až do dňa predchádzajúceho dňu, kedy vstúpil nový služobný poriadok do platnosti zaradený do platovej triedy A4, platového stupňa 7. Dňa 1. mája 2004 bolo toto zaradenie zmenené na platovou triedu A*12, platový stupeň 7, s koeficientom násobenia 0,9442490 (v súlade s článkom 2 ods. 2 prílohy XIII služobného poriadku). Dňa 1. júla 2004 žalobcu povýšili do platové triedy A*12, platového stupňa 8, s rovnakým koeficientom násobenia. Dňa 22. júla 2005 bol žalobca povýšený so spätným účinkom k 1. máju 2004 do platovej triedy A*13, platového stupňa 1, s koeficientom násobenia 1,1172071 (v súlade s článkom 7 ods. 6 prílohy XIII služobného poriadku). S účinnosťou od 1. mája 2006 bol na základe rozhodnutia GR ADMIN z 11. mája 2006 zaradený do platovej triedy AD 13, platového stupňa 5, s koeficientom násobenia 1.
   Žalobca vo svojej žalobe uvádza, že takéto zaradenie i) porušuje najmä články 44 a 46 služobného poriadku a článok 7 prílohy XIII služobného poriadku; ii) je postihnuté vadou nedostatku právomoci; iii) porušuje zásadu ochrany legitimnej dôvery. Podľa žalobcu Komisia predovšetkým nesprávne vykladá článok 7 ods. 7 prílohy XIII služobného poriadku, keďže sa domnieva, že pokiaľ je koeficient násobenia vyšší než 1, musí byť časť, ktorá ho prevyšuje, premenená na roky odslúžené v platovom stupni.


title: Vec T-219/10: Žaloba podaná 14. mája 2010 — Autogrill España/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/54

         Žaloba podaná 14. mája 2010 — Autogrill España/Komisia
   (Vec T-219/10)
   2010/C 179/93
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Autogrill España, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinera, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               uznať dôvody zrušenia uvedené v žalobe za prípustné a vyhovieť im,

               —

               zrušiť článok 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie z 28. októbra 2009 (štátna pomoc C 45/07, ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podstatného podielu v zahraničných subjektoch v rozsahu, v akom stanovuje, že článok 12 ods. 5 Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (TRLIS) (španielsky zákon o dani z príjmov právnických osôb) vykazuje znaky štátnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 4 v rozsahu, v akom sa príkaz na vymáhanie pomoci vzťahuje na operácie uskutočnené pred uverejnením konečného rozhodnutia, ktoré je predmetom tejto žaloby, v Úradnom vestníku Európskej únie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa rozhodnutia, ktoré je predmetom tejto žaloby, je schéma pomoci zavedená Španielskom v súlade s článkom 12 ods. 5 TRLIS nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ ide o pomoc poskytovanú príjemcom pri nadobúdaní podielov v obchodných spoločnostiach v rámci Spoločenstva. Vyššie uvedené ustanovenie umožňuje daňové odpisy goodwillu vzniknutého nadobudnutím podielov väčších ako 5 % v spoločnostiach nerezidentoch.
   Na podporu svojich tvrdení uvádza žalobkyňa nasledujúce dôvody:

               1.

               Porušenie článku 107 ods. 1 ZFÉU tým, že napadnuté rozhodnutie považuje dotknuté opatrenie za štátnu pomoc. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že komisia nepreukázala, že dotknuté daňové opatrenie zvýhodňuje „určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru“, ako to požaduje článok 107 ods. 1 SFEÚ. Komisia len predpokladá, že toto daňové opatrenie je selektívne vzhľadom na to, že sa vzťahuje len na nadobudnutie podielov v zahraničných spoločnostiach a nie na nadobudnutie podielov vo vnútroštátnych spoločnostiach. Žalobkyňa zastáva názor, že uvedený záver je nesprávny a nepodložený: skutočnosť, že uplatnenie predmetného opatrenia — ako ktoréhokoľvek iného daňového predpisu — je založené na splnení určitých objektívnych požiadaviek, z tohto opatrenia nerobí právne ani fakticky selektívne opatrenie. Automatická povaha argumentácie Komisie totiž znamená, že každé daňové opatrenie je prima facie považované za selektívne.
               Navyše tak právna analýza, ako aj štatistické údaje Španielskeho kráľovstva ukazujú, že článok 12 ods. 5 TRLIS je všeobecné opatrenie otvorené, právne aj fakticky, všetkým podnikom podliehajúcim španielskej dani z príjmov právnických osôb bez ohľadu na ich veľkosť, povahu, odvetvie či pôvod.
               Okrem toho na prvý pohľad rozdielne zaobchádzanie vyplývajúce z článku 12 ods. 5 TRLIS rozhodne nepredstavuje selektívnu výhodu, ale slúži na to, aby sa z daňového hľadiska rovnako zaobchádzalo so všetkými operáciami nadobudnutia akcií, či už vnútroštátnych alebo zahraničných, vzhľadom na to, že pokiaľ z dôvodu nemožnosti uskutočnenia cezhraničných fúzií možno vykonať daňové odpisy goodwillu len na vnútroštátnej úrovni, keďže existujú daňové ustanovenia, ktoré ich povoľujú, článok 12 ods. 5 TRLIS v skutočnosti iba rozširuje túto možnosť na kúpu aktív v zahraničných spoločnostiach.
               Subsidiárne je rozhodnutie Komisie neprimerané vzhľadom na to, že jeho uplatnenie na prípady prevzatia kontroly nad zahraničnými podnikmi by malo byť aspoň porovnateľné s prípadmi vnútroštátnych fúzií, a teda odôvodnenými štruktúrou a logikou španielskeho systému.

               2.

               Porušenie článku 107 ods. 1 ZFÉU vyplývajúce z nesprávneho právneho posúdenia pri určení príjemcu pomoci.
               Subsidiárne, a hoci Komisia zastáva názor, že článok 12 ods. 5 TRLIS vykazuje znaky štátnej pomoci, mala vykonať úplnú ekonomickú analýzu na účely určenia toho, kto je príjemcom podpory. Žalobkyňa sa domnieva, že príjemcami pomoci (vo forme prehnanej ceny za podiely) sú v každom prípade tí, čo podiely predávajú a nie, ako tvrdí Komisia, španielske podniky, ktoré uvedené opatrenie využili.

               3.

               Žalobkyňa sa napokon odvoláva na porušenie zásady legitímnej dôvery, pokiaľ ide o časovú pôsobnosť príkazu na vymáhanie pomoci.


title: Vec T-404/04: Žaloba podaná dňa 1. októbra 2004: Troy Chemical Company BV proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/29

         Žaloba podaná dňa 1. októbra 2004: Troy Chemical Company BV proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-404/04)
   (2005/C 19/62)
   Jazyk konania: angličtina
   Troy Chemical Company BV, so sídlom v Maassluis, Holandsko, v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti, podala dňa 1. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               nariadil žalovanej odpovedať na žiadosť žalobcu;

               —

               alebo, subsidiárne, zrušil akt Európskej komisie D 341571 (04);

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi sumu v dočasnej výške 1 euro za škodu, ktorú utrpel následkom toho, že žalovaná si nesplnila svoje povinnosti podľa práva Spoločenstva tým, že neodpovedala žalobcovi alebo, subsidiárne, v dôsledku aktu Európskej komisie D 341571 (04), a to spolu s príslušným úrokom, ponechajúc rozhodnutie o presnom výpočte a určení presnej sumy otvorené;

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť všetky trovy konania, ako aj výdavky s ním spojené.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Uplatnené žalobné dôvody sú obdobné ako žalobné dôvody vo veci T-400/04, Arch Chemicals a Arch Timber Protection/Komisia.


title: Vec C-5/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. júla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening (Autorské práva — Informačná spoločnosť — Smernica 2001/29/ES — Články 2 a 5 — Literárne a umelecké diela — Pojem rozmnožovanie — Rozmnožovanie časti — Rozmnožovanie krátkych výpisov z literárnych diel — Novinové články — Dočasné a prechodné rozmnožovanie — Technologický postup spočívajúci v skenovaní článkov, ich konverzii na textový súbor, v elektronickom spracovaní rozmnoženiny, v uložení do pamäte počítača časti tejto rozmnoženiny a v jej vytlačení)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. júla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening
   (Vec C-5/08) (1)

   (Autorské práva - Informačná spoločnosť - Smernica 2001/29/ES - Články 2 a 5 - Literárne a umelecké diela - Pojem „rozmnožovanie“ - Rozmnožovanie „časti“ - Rozmnožovanie krátkych výpisov z literárnych diel - Novinové články - Dočasné a prechodné rozmnožovanie - Technologický postup spočívajúci v skenovaní článkov, ich konverzii na textový súbor, v elektronickom spracovaní rozmnoženiny, v uložení do pamäte počítača časti tejto rozmnoženiny a v jej vytlačení)
   2009/C 220/10
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Infopaq International A/S

      Žalovaný: Danske Dagblades Forening

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Højesteret — Výklad článku 2 a článku 5 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Spoločnosť, ktorej hlavným predmetom činnosti je spracovanie zhrnutí novinových článkov prostredníctvom skenovania — Ukladanie výpisu z článku, ktorý sa skladá z hľadaného slova a piatich slov, ktoré tomuto slovu predchádzajú, a piatich slov, ktoré po tomto slove nasledujú — Dočasné úkony rozmnožovania

      Výrok rozsudku

               1.

               Na úkon uskutočnený pri postupe zberu dát, ktorý spočíva v uložení výpisu z chráneného diela vytvoreného z jedenástich slov do pamäte počítača a jeho vytlačení, sa môže vzťahovať pojem rozmnožovanie časti v zmysle článku 2 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, ak — čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu — takto prebraté prvky vyjadrujú vlastnú duševnú tvorbu ich autora.

               2.

               Prípad vytlačenia výpisu vytvoreného z jedenástich slov, ktorý sa uskutočňuje v priebehu postupu zberu dát, akým je postup vo veci samej, nespĺňa podmienku týkajúcu sa prechodného charakteru stanovenú v článku 5 ods. 1 smernice 2001/29 a preto nemožno tento postup uskutočniť bez súhlasu príslušných majiteľov autorských práv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-181/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. mája 2007 – Neue Erba Lautex/Komisia

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. mája 2007 – Neue Erba Lautex/Komisia
   (Vec T-181/02) (1)

   (2007/C 183/78)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda prvej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 202, 24.8.2002.


title: Vec T-389/05: Žaloba podaná  20. októbra 2005  – Ole Eistrup/Európsky parlament

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/26

         Žaloba podaná 20. októbra 2005 – Ole Eistrup/Európsky parlament
   (Vec T-389/05)
   (2006/C 10/52)
   Jazyk konania: dánčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ole Eistrup (Knebel, Dánsko) (v zastúpení: S. E. Hjelmborg, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               Žalobca navrhuje, aby Súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného z 13. decembra 2004 a odpoveď žalovaného z 12. júla 2005,

               —

               zaviazal žalovaného zaplatiť žalobcovi náhradu v sume 203 357 EUR za ušlú mzdu v období od 1. júna 1998 do 1. septembra 2002, spolu s úrokom,

               —

               zaviazal žalovaného zaplatiť žalobcovi 200 000 EUR ako nemajetkovú ujmu spolu s úrokom,

         zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, ktorý je zamestnaný v dánskej prekladateľskej sekcii Parlamentu, sa chcel vrátiť na svoje pracovné miesto po čerpaní voľna z osobných dôvodov od 1. augusta 1992 do 31. júla 1996. Toto sa stalo možným až od 1. októbra 2002, nakoľko Parlament nebol schopný nájsť vhodné miesto zodpovedajúce žalobcovej triede a kvalifikácii pred týmto dátumom.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že splnil svoju povinnosť minimalizovať svoju škodu v súvislosti s jeho nárokom na náhradu ušlej mzdy.
   Žalobca tiež uvádza, že tvrdené nezákonné vybavovanie veci žalovaným uviedlo žalobcu do stavu neistoty a úzkosti a že správanie žalovaného predstavuje zjavné porušenie práv žalobcu a dôvery, ktorú musí mať každý občan v právny systém Spoločenstva.


title: Vec F-16/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  10. septembra 2009 — Behmer/Európsky parlament (Úradníci — Konanie o prideľovaní bodov za zásluhy Európskym parlamentom — Porušenie povinnosti odôvodnenia — Odôvodnenie vydané v priebehu konania)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 10. septembra 2009 — Behmer/Európsky parlament
   (Vec F-16/08) (1)

   (Úradníci - Konanie o prideľovaní bodov za zásluhy Európskym parlamentom - Porušenie povinnosti odôvodnenia - Odôvodnenie vydané v priebehu konania)
   2009/C 297/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Joachim Behmer (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: C. Burgos a R. Ignătescu, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o pridelení dvoch bodov za zásluhy žalobcovi za roky 2004 a 2006

      Výrok rozsudku

               1.

               Nie je potrebné rozhodnúť o žalobe, pokiaľ je namierená proti rozhodnutiu Európskeho parlamentu zo 4. júna 2007 týkajúceho sa pridelenia dvoch bodov za zásluhy pánovi Behmer za rok 2004.

               2.

               Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 26. júna 2007 týkajúce sa pridelenia dvoch bodov za zásluhy pánovi Behmer za rok 2006 sa zrušuje.

               3.

               Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli pánovi Behmer.

               4.

               Pán Behmer znáša polovicu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008, s. 32.


title: Vec C–240/04: Žaloba podaná dňa 8. júna 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/13

         Žaloba podaná dňa 8. júna 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C–240/04)
   (2004/C 190/21)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Shotter splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 8. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že neprebratím zákonných a vykonávacích predpisov potrebných na zosúladenie sa so

                           —

                           smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení („Prístupová smernica“) (1);

                           —

                           smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby („Smernica o povolení“) (2);

                           —

                           smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby („Rámcová smernica“) (3);

                           —

                           smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb („Smernica univerzálnej služby“) (4),

                     alebo v každom prípade neoznámením uvedených ustanovení Komisii, Belgické kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré sa mu ukladajú v zmysle článku 18 Prístupovej smernice, článku 18 Smernice o povolení, článku 28 Rámcovej smernice a článku 38 Smernice univerzálnej služby.

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 24. júna 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 108, z 24.4.2002, s. 7

      (2)  Ú. v. ES L 108, z 24.4.2002, s. 21

      (3)  Ú. v. ES L 108, z 24.4.2002, s. 33

      (4)  Ú. v. ES L 108, z 24.4.2002, s. 51


title: Vec T-71/10: Žaloba podaná 18. februára 2010 — Xeda International a Pace International/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/62

         Žaloba podaná 18. februára 2010 — Xeda International a Pace International/Komisia
   (Vec T-71/10)
   2010/C 100/92
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Xeda International (Saint Andiol, Francúzsko) a Pace International LLC (Seattle, Spojené štáty americké) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               prijať všetky ďalšie potrebné opatrenia.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyne domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie č. 2009/859/ES z 30. novembra 2009 o nezaradení difenylamínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku [oznámené pod číslom K(2009) 9262] (Ú. v. EÚ L 314, s. 79).
   Žalobkyne tvrdia, že v dôsledku napadnutého rozhodnutia už nebude môcť prvá zo žalobkýň predávať v Európskej únii difenylamín a prípravky na jeho základe a s účinnosťou od 30. mája 2010 stratí registráciu týchto prípravkov v členských štátoch.
   Žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie protiprávne, lebo spočíva na posúdení difenylamínu, ktoré je vedecky a právne chybné. Podľa žalobkýň napadnuté rozhodnutie porušuje Zmluvu o fungovaní Európskej únie a sekundárne právne predpisy EÚ.
   Celkovo sa žalobkyne domnievajú, že napadnuté rozhodnutie zakazuje používanie difenylamínu v prípravkoch na ochranu rastlín na základe troch vedeckých problémov spomenutých v jeho odôvodnení č. 5, na ktoré žalobkyne buď jednotlivo primerane odpovedali alebo ktoré nepredstavovali problém odôvodňujúci nezaradenie.
   Ďalej sa žalobkyne domnievajú, že Komisia porušila ich právo na obranu tým, že im zabránila, aby pri späťvzatí alebo novom podaní žiadosti využili dlhšie prechodné doby, ako to bolo v prípade iných látok podliehajúcich rovnakému regulačnému postupu.


title: Vec C-266/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 10. júna 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Mileudefensie a Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, vedľajší účastníci konania: Bayer CropScience BV a Nederlandse Stichting voor Fytopharmacie

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 10. júna 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Mileudefensie a Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, vedľajší účastníci konania: Bayer CropScience BV a Nederlandse Stichting voor Fytopharmacie
   (Vec C-266/09)
   2009/C 267/47
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Mileudefensie a Vereniging Goede Waar & Co.

      Žalovaný: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

      Vedľajší účastníci konania: Bayer CropScience BV a Nederlandse Stichting voor Fytopharmacie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „informácie o životnom prostredí“ v článku 2 smernice 2003/4/ES (1) vykladať v tom zmysle, že sa pod ním chápu aj informácie sprostredkované v rámci vnútroštátneho konania o povolení (alebo o rozšírenie povolenia) prípravkov na ochranu rastlín so zreteľom na stanovenie maximálnej hladiny pre rezíduá pesticídu, jeho zložky alebo výsledku metabolizmu, ktorá sa môže nachádzať v potravinách alebo nápojoch?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: aký je vzťah medzi článkom 14 smernice 91/414/EHS (2) a smernicou 2003/4/ES, pokiaľ ide o informácie opísané v prvej otázke a najmä: vyplýva z tohto vzťahu, že článok 14 smernice 91/414/EHS sa môže uplatniť len v prípade, že tým nebudú dotknuté povinnosti podľa článku 4 ods. 2 smernice 2003/4/ES?

               3.

               Pokiaľ z odpovede na prvé dve otázky vyplynie, že žalovaný je v tejto veci povinný uplatniť článok 4 smernice 2003/4/ES, vyplýva z tohto článku, že ním stanovené zváženie verejného záujmu, ktorému slúži zverejnenie, oproti osobitnému záujmu, ktorému slúži zamietnutie, sa má uskutočniť na úrovni uplatňovania práva alebo sa môže vykonať na úrovni vnútroštátnej právnej úpravy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. ES L 41, s. 26; Mim. vyd. 015/007, s. 375).

      (2)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332).


title: Vec C-516/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Dimensione Direct Sales srl, Michele Labianca/Knoll International Spa (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Autorské právo — Smernica 2001/29/ES — Článok 4 ods. 1 — Právo šírenia — Pojem „verejné šírenie“ — Ponuka predaja a reklama od obchodníka z jedného členského štátu umiestnená na jeho internetovej stránke, na reklamných letákoch a v tlači v druhom členskom štáte — Kópie nábytku chráneného autorským právom ponúkané na predaj bez súhlasu majiteľa výlučného práva šírenia — Ponuka alebo reklama, ktoré neviedli k nadobudnutiu originálu alebo kópií chráneného diela)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Dimensione Direct Sales srl, Michele Labianca/Knoll International Spa
   (Vec C-516/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Autorské právo - Smernica 2001/29/ES - Článok 4 ods. 1 - Právo šírenia - Pojem „verejné šírenie“ - Ponuka predaja a reklama od obchodníka z jedného členského štátu umiestnená na jeho internetovej stránke, na reklamných letákoch a v tlači v druhom členskom štáte - Kópie nábytku chráneného autorským právom ponúkané na predaj bez súhlasu majiteľa výlučného práva šírenia - Ponuka alebo reklama, ktoré neviedli k nadobudnutiu originálu alebo kópií chráneného diela))
   (2015/C 236/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Dimensione Direct Sales srl, Michele Labianca

      Žalovaná: Knoll International Spa

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje držiteľovi výlučného práva šírenia chráneného diela namietať proti ponuke predaja alebo cielenej reklame týkajúcej sa originálu alebo kópie tohto diela, aj keby nebolo preukázané, že táto reklama viedla k nadobudnutiu chráneného predmetu kupujúcim z Únie, pokiaľ uvedená reklama podnecuje spotrebiteľov z členského štátu, v ktorom je uvedené dielo chránené autorským právom, k jeho nadobudnutiu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec F-59/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  25. apríla 2007 – Kerstens/Komisia Európskych spoločenstiev (Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie za rok 2004 — Porušenie článku 43 služobného poriadku — Porušenie všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/42

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 25. apríla 2007 – Kerstens/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec F-59/06) (1)

   (Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie za rok 2004 - Porušenie článku 43 služobného poriadku - Porušenie všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku)
   (2007/C 96/87)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Petrus Kerstens (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Herrmann a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie na jednej strane rozhodnutia menovacieho orgánu z 11. júla 2005 týkajúceho sa hodnotenia služobného postupu žalobcu pre rok 2004 a na druhej strane výslovného rozhodnutia menovacieho orgánu zo 6. februára 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu č. R/769/05
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006, s. 34.


title: Vec T-342/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — CEES a Associación de Gestores de Estaciones de Servicio/Komisia [ „Hospodárska súťaž — Kartely — Španielsky trh čerpacích staníc — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Nesplnenie záväzkov, ktoré sa stali záväznými na základe rozhodnutia Komisie — Obnova konania — Pokuty — Penále“ ]

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/7

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — CEES a Associación de Gestores de Estaciones de Servicio/Komisia
   (Vec T-342/11) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Španielsky trh čerpacích staníc - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Nesplnenie záväzkov, ktoré sa stali záväznými na základe rozhodnutia Komisie - Obnova konania - Pokuty - Penále)
   2014/C 78/14
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) (Madrid, Španielsko) a Associación de Gestores de Estaciones de Servicio (v zastúpení: A. Hernández Pardo, B. Marín Corral, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Muñoz Pérez, neskôr S. Centeno Huerta a napokon A. Rubio González, abogados del Estado) a Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (v zastúpení: J. Jiménez-Laiglesia Oñate a S. Rivero Mena, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 2994 v konečnom znení z 28. apríla 2011, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobkýň týkajúca sa porušení pravidiel hospodárskej súťaže spoločnosťou Repsol (vec COMP/39.461)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) a Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-387/15: Žaloba podaná 15. júla 2015 – J & Joy/ÚHVT – Joy-Sportswear (J AND JOY)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/45

         Žaloba podaná 15. júla 2015 – J & Joy/ÚHVT – Joy-Sportswear (J AND JOY)
   (Vec T-387/15)
   (2015/C 381/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: J & Joy SA (Waremme, Belgicko) (v zastúpení: A. Maqua a C. Pirenne, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „J AND JOY“ – prihláška č. 11 409 935.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. apríla 2015 vo veci R 1352/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby ÚHVT:

               —

               preskúmal rozhodnutie námietkového oddelenia a vyhlásil námietku za neprípustnú,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania a poplatky vynaložené žalobkyňou v námietkovom konaní na základe článku 81 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-573/14: Žaloba podaná 31. júla 2014 – Polyelectrolyte Producers Group a SNF/Komisia

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/45

         Žaloba podaná 31. júla 2014 – Polyelectrolyte Producers Group a SNF/Komisia
   (Vec T-573/14)
   2014/C 409/66
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Polyelectrolyte Producers Group (Brusel, Belgicko) a SNF SAS (Andrézieux Bouthéon, Francúzsko) (v zastúpení: R. Cana a A. Patsa, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil napadnutý akt, keďže stanovuje nemenný koncentračný limit 100 mg/kg pre zvyškové monoméry,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa svojou žalobou domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie 2014/256/EÚ z 2. mája 2014, ktorým sa stanovujú ekologické kritériá na udeľovanie environmentálnej značky EÚ pre spracované papierenské výrobky (1).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení o porušení nariadenia o environmentálnej značke EÚ (2), keďže Komisia stanovila nemenný koncentračný limit 100 mg/kg pre zvyškové monoméry podľa písmena e) kritéria 1 časti B kritéria B3 prílohy k napadnutému rozhodnutiu. Žalobkyne tvrdia, že požiadavky stanovené v uvedenom písmene:

                           —

                           porušujú článok 6 ods. 3 a prílohu I k nariadeniu o environmentálnej značke EÚ, keďže nie sú určené na vedeckom základe,

                           —

                           porušujú článok 6 ods. 1 a prílohu I k nariadeniu o environmentálnej značke EÚ, keďže neberú do úvahy najnovšie strategické ciele EÚ v oblasti životného prostredia,

                           —

                           porušujú článok 6 ods. 3 písm. b) nariadenia o environmentálnej značke EÚ, keďže Komisia neposudzovala ich uskutočniteľnosť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení o porušení povinnosti uviesť dôvody a zásad rovnosti a proporcionality, keďže napadnuté rozhodnutie:

                           —

                           neobsahuje žiadny náznak alebo vysvetlenie požiadaviek stanovených v písmene e) kritéria 1 časti B kritéria B3,

                           —

                           pristupuje k rozdielnym situáciám rovnako a k rovnakým situáciám rozdielne bez toho, aby bola takáto diskriminácia objektívne odôvodnená,

                           —

                           nie je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov, pričom existujú menej rušivé opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení o porušení povinnosti riadnej správy vecí verejných zo strany Komisie, keďže pri prijímaní napadnutého rozhodnutia nepreskúmala pozorne a nestranne všetky relevantné faktory a okolnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ L 135, s. 24. Oznámené pod číslom C(2014) 2774.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 z 25. novembra 2009 o environmentálnej značke EÚ (Ú. v. EÚ L 27, s. 1).


title: Vec T-531/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo  7. októbra 2014 – Tifosi Optics/ÚHVT – Tom Tailor (T) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva T — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva T — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2014 – Tifosi Optics/ÚHVT – Tom Tailor (T)
   (Vec T-531/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva T - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva T - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 409/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tifosi Optics, Inc. (Watkinsville, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne A. Tornato a D. Hazan, neskôr R. Gilbey, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: O. Gillert, K. Vanden Bossche a B. Köhn-Gerdes, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. septembra 2012 (vec R 729/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Tom Tailor GmbH et Tifosi Optics, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Tifosi Optics, Inc. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)(ÚHVT) a Tom Tailor GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 16.2.2013.


title: Vec C-168/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov – Slovensko) – Milena Tomášová/Slovenská republika – Ministerstvo spravodlivosti SR, Pohotovosť s.r.o. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Zmluva o úvere obsahujúca nekalú zmluvnú podmienku — Nútený výkon rozhodcovského rozhodnutia vydaného na základe tejto podmienky — Zodpovednosť členského štátu za škodu spôsobenú jednotlivcom v dôsledku porušenia práva Únie pripísateľného vnútroštátnemu súdu — Podmienky vzniku — Existencia dostatočne závažného porušenia práva Únie)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov – Slovensko) – Milena Tomášová/Slovenská republika – Ministerstvo spravodlivosti SR, Pohotovosť s.r.o.
   (Vec C-168/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Zmluva o úvere obsahujúca nekalú zmluvnú podmienku - Nútený výkon rozhodcovského rozhodnutia vydaného na základe tejto podmienky - Zodpovednosť členského štátu za škodu spôsobenú jednotlivcom v dôsledku porušenia práva Únie pripísateľného vnútroštátnemu súdu - Podmienky vzniku - Existencia dostatočne závažného porušenia práva Únie))
   (2016/C 350/09)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd Prešov

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Milena Tomášová

      Žalovaní: Slovenská republika – Ministerstvo spravodlivosti SR, Pohotovosť s.r.o.

      za účasti: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Výrok rozsudku

               1.

               Zodpovednosť členského štátu za škodu spôsobenú jednotlivcom z dôvodu porušenia práva Únie rozhodnutím vnútroštátneho súdu môže vzniknúť iba vtedy, ak toto rozhodnutie vydáva súd tohto členského štátu rozhodujúci v poslednom stupni, čo v prípade sporu vo veci samej prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Ak ide o tento prípad, rozhodnutie tohto vnútroštátneho súdu rozhodujúceho v poslednom stupni môže založiť dostatočne závažné porušenie práva Únie umožňujúce vznik uvedenej zodpovednosti len vtedy, ak uvedený súd zjavne porušil uplatniteľné právo, alebo ak k tomuto porušeniu došlo napriek existencii riadne ustálenej judikatúry Súdneho dvora v danej oblasti.
               Nemožno sa domnievať, že vnútroštátny súd, ktorý pred rozsudkom zo 4. júna 2009, Pannon GSM (C-243/08, EU:C:2009:350), v rámci exekučného konania o rozhodcovskom rozsudku, ktorým sa vyhovelo žalobe o zaplatenie pohľadávok na základe zmluvnej podmienky, ktorá sa má považovať za nekalú v zmysle smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, nepreskúmal ex offo nekalý charakter tejto podmienky, hoci disponoval právnymi a skutkovými okolnosťami potrebnými na tento účel, zjavne nerešpektoval judikatúru Súdneho dvora v tejto oblasti, a preto sa dopustil dostatočne závažného porušenia práva Únie.

               2.

               Pravidlá o náhrade škody spôsobenej porušením práva Únie, ako sú pravidlá týkajúce sa ohodnotenia takej škody alebo vzťahu medzi žalobou o náhradu tejto škody a ostatnými prípadne dostupnými prostriedkami nápravy, upravuje právny poriadok každého členského štátu pri rešpektovaní zásad ekvivalencie a efektivity.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec F-77/15: Žaloba podaná 18. mája 2015 – ZZ/Komisia

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/51

         Žaloba podaná 18. mája 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-77/15)
   (2015/C 245/65)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o obmedzení vyplatenia príspevkov na expatriáciu so spätnou účinnosťou na obdobie piatich rokov odo dňa, keď sa nevyplatenie tohto príspevku zistilo a uloženie povinnosti žalovanej zaplatiť úroky z omeškania

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a vyplácanie individuálnych nárokov o obmedzení vyplatenia príspevkov na expatriáciu, ktoré sa v dôsledku pochybenia nevyplatili od 1. septembra 2007, na obdobie piatich rokov,

               —

               uložiť Komisii povinnosť vyplatiť žalobcovi príspevky na expatriáciu, na ktoré mu vznikol nárok od 1. septembra 2007 spolu s úrokmi z omeškania vo výške stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie navýšenej o dva percentuálne body zo súm, ktoré už boli žalobcovi vyplatené ako nedoplatky mzdy (príspevok na repatriáciu) a zo súm, ktoré sú mu ešte dlžné, odo dňa ich splatnosti až do ich zaplatenia v celom rozsahu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.