title: Vec T-438/11: Žaloba podaná 12. augusta 2011 — BelTechExport/Rada

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/15

         Žaloba podaná 12. augusta 2011 — BelTechExport/Rada
   (Vec T-438/11)
   2011/C 290/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BelTechExport ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas a E. Matulionyte, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

               —

               zrušiť nariadenie Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 25) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený tvrdení, že žalovaná porušila povinnosť poskytnúť primerané odôvodnenie pre zapísanie žalobkyne do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila právo žalobkyne na obhajobu a jej právo na spravodlivý proces v zmysle článku 47 Charty základných práv Európskej únie a článkov 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd tým, že:

                           —

                           vôbec neuviedla podrobné dôvody, pre ktoré bola žalobkyňa zapísaná do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, a

                           —

                           žalobkyni neumožnila účinne uplatniť jej právo na obhajobu, najmä právo byť vypočutý a právo zúčastniť sa konania, ktoré by jej umožnili účinne sa domáhať nezaradenia jej osoby do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná vec zjavne nesprávne posúdila, keďže v napadnutom opatrení vychádzala z predpokladu, že žalobkyňa je najväčším vývozcom a dovozcom zbrojárskych výrobkov v Bielorusku, a teda že je určitým spôsobom prepojená alebo sa podieľala na porušovaní volebných pravidiel a ľudských práv alebo na tvrdých zákrokoch voči občianskej spoločnosti v Bielorusku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná neoprávnene a neprimerane a bez presvedčivých dôkazov zasiahla do základného práva žalobkyne vlastniť majetok stanoveného v článku 17 Charty základných práv Európskej únie a článku 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila zásadu proporcionality, keďže bez poskytnutia primeraných procesných záruk a presvedčivých dôkazov neprimeraným spôsobom obmedzila základné práva žalobkyne.


title: Vec C-349/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – T.KUP SAS/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dumping — Nariadenie (ES) č. 1472/2006 — Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname — Platnosť vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1294/2009 — Konanie o preskúmaní antidumpingových opatrení, ktorým sa končí platnosť — Neprepojení dovozcovia — Výber vzorky — Záujem Európskej únie)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/17

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – T.KUP SAS/Belgische Staat
   (Vec C-349/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dumping - Nariadenie (ES) č. 1472/2006 - Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname - Platnosť vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1294/2009 - Konanie o preskúmaní antidumpingových opatrení, ktorým sa končí platnosť - Neprepojení dovozcovia - Výber vzorky - Záujem Európskej únie))
   (2017/C 277/23)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: T.KUP SAS

      Žalovaný: Belgische Staat

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie položených otázok neukázalo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


title: Vec C-116/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 17. marca 2008 – C. Meerts/Proost NV

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 17. marca 2008 – C. Meerts/Proost NV
   (Vec C-116/08)
   (2008/C 128/43)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van Cassatie
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: C. Meerts

      Žalovaná: Proost NV
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa ustanovenia doložky 2 bodov 4, 5, 6 a 7 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke, uzavretej 14. decembra 1995 medzi všeobecnými medziodvetvovými organizáciami (UNICE, CEEP a ETUC), ktorá je obsiahnutá v prílohe smernice Rady 96/34/ES (1) z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, vykladať tak, že v prípade jednostranného skončenia pracovného pomeru zamestnávateľom bez naliehavých dôvodov alebo bez toho, aby bola dodržaná zákonná výpovedná lehota v okamihu, kedy pracovník využíva systém zníženia pracovného úväzku, sa odstupné dlhované pracovníkovi vypočíta na základe základnej mzdy tak, ako keby pracovník neznížil rozsah svojho pracovného úväzku ako spôsobu čerpania rodičovskej dovolenky v zmysle doložky 1 bodu 3 písm. a) rámcovej dohody?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285.


title: Vec C-4/06 P: Odvolanie podané  4. januára 2006 : J. Ouariachi proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z  26. októbra 2005  vo veci T-124/04, J. Ouariachi proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/20

         Odvolanie podané 4. januára 2006: J. Ouariachi proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 26. októbra 2005 vo veci T-124/04, J. Ouariachi proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-4/06 P)
   (2006/C 48/38)
   Jazyk konania: francúzština
   J. Ouariachi podal 4. januára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 26. októbra 2005 vo veci T-124/04, J. Ouariachi proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje L. Dupong, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a následne:

                           —

                           nariadil všetky procesné prostriedky, ktoré umožnia preukázať existenciu falzifikátu, ktorý Louis Charles vyhotovil, jeho celkový postoj v rámci únosu detí odvolateľa a spojitosť medzi falzifikátom a udelením víz pre deti odvolateľa sudánskymi úradmi, aby bol možný ich únos, okrem iného,

                           —

                           nariadil, aby sa Luis Charles osobne dostavil pred Súdny dvor,

                           —

                           požiadal o informácie Delegáciu EÚ v Chartúme,

                           —

                           požiadal o predloženie spisu, ktorý podala pani Ronda na sudánskom konzuláte v Rabate, aby získala víza pre seba a svoje deti,

                           —

                           nariadil akékoľvek iné opatrenia, ktoré sú užitočné na preukázanie pravdy,

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zaviazal žalovanú, aby odvolateľovi uhradila paušálnu sumu v celkovej výške 100 000 eur z titulu náhrady škody, ktorá mu vznikla,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ, ktorý je španielskym a marockým štátnym príslušníkom, žiada náhradu škody (ohodnotenú na 100 000 eur), ktorú mu spôsobil L. Charles, bývalý odborník Delegácie EÚ v Chartúme (Sudán) v dôsledku protiprávneho konania, ku ktorému došlo v súvislosti s výkonom jeho služobných povinností a najmä falšovaním písomností: falošného oficiálneho pozvania Delegácie EÚ v Chartúme, ktoré umožnilo vystavenie víza pre bývalú manželku a deti odvolateľa sudánskym konzulátom v Rabate (Maroko), na základe ktorého sa mohol uskutočniť medzinárodný únos detí odvolateľa.
   Odvolateľ si myslí, že Súd prvého stupňa jeho žalobu o náhradu škody vyhlásil neprávom za neprípustnú, bez toho, že by nariadil predbežné procesné opatrenia a bez objasnenia:

               —

               protiprávnej povahy konaní M. Charlesa,

               —

               priamej súvislosti medzi týmito protiprávnymi konaniami a faktom, že sudánske úrady boli uvedené do omylu a vydali vízum pre deti bez súhlasu ich vlastného otca (odvolateľa).


title: Vec T-45/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — Unipetrol/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou — Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Účasť na karteli — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Pokuty“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — Unipetrol/Komisia
   (Vec T-45/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou - Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Účasť na karteli - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Pokuty)
   2011/C 269/93
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Unipetrol a.s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: J. Matějček a I. Janda, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Kellerbauer, V. Bottka a O. Weber, neskôr M. Kellerbauer, V. Bottka a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 5700 v konečnom znení z 29. novembra 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou) v rozsahu, v akom sa týka Unipetrolu a.s., alebo subsidiárne návrh, aby Všeobecný súd uplatnil svoju plnú rozhodovaciu právomoc

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2006) 5700 v konečnom znení z 29. novembra 2006 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Unipetrolu a.s.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-525/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) 17. októbra 2011 — SIA „Mednis“ /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) 17. októbra 2011 — SIA „Mednis“/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-525/11)
   2012/C 6/08
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: SIA „Mednis“

      Odporca: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálna otázka

   Podľa článku 183 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty prináleží členskému štátu právo bez uskutočnenia akejkoľvek osobitnej analýzy a len na základe aritmetického výpočtu zamietnuť vrátenie časti nadmerného odpočtu dane prevyšujúcej 18 % (základnú sadzbu DPH) z celkovej hodnoty zdaniteľných plnení uskutočnených v príslušných mesačných zdaňovacích obdobiach až do okamihu doručenia ročného daňového priznania zdaniteľnej osoby k dani z pridanej hodnoty vnútroštátnej daňovej správe?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-10/15 P: Odvolanie podané 12. januára 2015: Christos Theophilou a Eleni Theophilou proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. novembra 2014 vo veci T-293/13, Christos Theophilou a Eleni Theophilou/Európska komisia a Európska centrálna banka

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/11

         Odvolanie podané 12. januára 2015: Christos Theophilou a Eleni Theophilou proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. novembra 2014 vo veci T-293/13, Christos Theophilou a Eleni Theophilou/Európska komisia a Európska centrálna banka
   (Vec C-10/15 P)
   (2015/C 171/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Christos Theophilou a Eleni Theophilou (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor, A. Paschalides, dikigoros, a A. Riza, QC)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia a Európska centrálna banka

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               vyhovel odvolaniu a zamietol námietky predložené odporcami a zaviazal ich na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom, ako aj trov konania pred Všeobecným súdom a rozhodol vo veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd porušil právo EÚ pri posudzovaní niekoľkých návrhov v uznesení, a to:

                           a)

                           Všeobecný súd vychádzal zo skutočnosti, že „funkcie zverené Komisii… v rámci Zmluvy o EMS nezahŕňajú žiadne vlastné rozhodovacie právomoci a…, že činnosť vykonávaná týmito dvomi inštitúciami v rámci tejto istej zmluvy zaväzuje len EMS“ (1) bez toho, aby posúdil vplyv právneho názoru prijatého v bode 48, podľa ktorého Komisia „neupustila od účinnej kontroly svojej neobmedzenej právomoci podľa článku 136 ods. 3 [ZFEÚ] pri uplatnení právomocí, ktoré jej boli zverené článkom 17 [ZEÚ] konať ako inštitúcia EÚ zodpovedná za zabezpečenie zlučiteľnosti aktov uzatvorených podľa Zmluvy o EMS s právom EÚ“.

                           b)

                           Vo veci Pringle (2), z ktorej Všeobecný súd vychádzal (3), že hoci Komisia a ECB zaväzujú len EMS (4), inter alia
                               (5) však v bode 164 konštatoval, že „úlohy zverené Komisii Zmluvou o EMS jej umožňujú, ako stanovuje článok 13 ods. 3 a 4 tejto zmluvy, zabezpečovať zlučiteľnosť memoránd o porozumení uzatvorených EMS s právom EÚ“ a v bode 174 uviedol, že „podľa článku 13 ods. 3 Zmluvy o EMS musí byť memorandum o porozumení uzatvorené s členským štátom, ktorý požaduje podporu stability plne zlučiteľné s právom EÚ.“

                           c)

                           Záver o tom, že „návrh na náhradu škody smerujúci proti EÚ a založený na samotnej protiprávnosti aktu alebo konania, ktoré nebolo prijaté inštitúciou EÚ alebo jej zamestnancami musí byť odmietnutý ako neprípustný“ (6), bol uplatnený bez posúdenia tvrdení uvedených v písomných vyjadreniach odvolateľov, podľa ktorých „…ECB [musela] konať ako [inštitúcia EÚ], keďže EMS nemohla legálne vykonávať účinnú kontrolu nad donucovacou právomocou podľa práva EÚ na povolenie a/alebo konanie a/alebo jednanie na základe hrozby. Uvedená donucovacia právomoc je zverená výlučne ECB… a od jej účinnej kontroly nemožno upustiť podľa práva EÚ.“

                           d)

                           „Konaním, ktorým sa údajne spôsobila škoda, ktorej sa domáha, je nečinnosť Komisie pri podpise memoranda o porozumení. Memorandum však bolo podpísané až po znížení hodnoty vkladu žalobcov… . K tomuto zníženiu totiž došlo v okamihu nadobudnutia účinnosti [opatrení z 29. marca 2013]. Nemožno preto zastávať názor, že sa žalobcom podarilo s potrebou istotou preukázať, že škoda, ktorú podľa ich tvrdení utrpeli, bola skutočne spôsobená nečinnosťou vytýkanou Komisii.“ (7) Toto konštatovanie nezohľadňuje tvrdenie odvolateľov uvedené v bode 41 uznesenia, podľa ktorého: „[p]ráve tieto podmienky spojené s [NFP] poskytnutým [Cyperskej republike] 26. apríla 2013 a spôsob, ktorým Komisia a ECB požadovali ich splnenie, spôsobili žalobcom ujmu, v súvislosti s ktorou sa domáha náhrady podľa článku 268 [ZFEÚ] a článku 340 [ZFEÚ]“. V rámci postupu, ktorým sa vyžadovalo ich splnenie, Komisia nezabezpečila, aby boli podmienky v súlade s právom EÚ a ECB hrozila tým, že prestane Cypru poskytovať eurá, čo predstavuje konanie alebo opomenutie konania, ktoré trvalo od 15. marca 2013 až do dosiahnutia súladu s podmienkami 29. marca 2013.

                           e)

                           Obsah memoranda o porozumení bol napadnutý z dôvodu, že odkazoval na predchádzajúce splnenie podmienok, ku ktorému došlo ex hypothesi pred znížením hodnoty vkladov odvolateľov, čo Všeobecný súd neposúdil, ako neoddeliteľnú časť konania.

                           f)

                           „V prípadoch, keď konanie, ktoré údajne viedlo k vzniku škody, ktorej sa domáha, spočíva v nečinnosti, je obzvlášť dôležité uistiť sa o tom, že škoda bola skutočne spôsobená vytýkanou nečinnosťou a nemohla byť spôsobená konaním nezávislým na konaní, ktoré je žalovanej inštitúcii vytýkané“: Portela/Komisia (8). Inými slovami, „aj keby (9) Komisia konala v súlade s povinnosťou zabezpečiť, aby boli podmienky v súlade s právom EÚ, nič by to na veci nezmenilo, „keďže memorandum o porozumení bolo podpísané až po znížení hodnoty vkladu žalobcov v BoC.“ (10) Všeobecný súd opäť neposúdil tvrdenia odvolateľov: pozri inter alia písm. d) a e) vyššie.

                           g)

                           Ďalej a subsidiárne, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia skutkového stavu tým, že konštatoval, že memorandum o porozumení bolo podpísané po znížení hodnoty vkladu vo všetkých prípadoch. V prípade BoC nastalo konečné zníženie hodnoty vkladu až po podpísaní memoranda o porozumení z 26. apríla 2013, a to na konci júna 2013.

               2.

               Pokiaľ Súdny dvor uzná, že odporcovia konali ako inštitúcie EÚ, rozhodnutie Všeobecného súdu týkajúce sa druhej časti návrhu [na neplatnosť], na ktoré sa odkazuje v bodoch 55 až 60 uznesenia, by bolo automaticky neúčinné.

      (1)  V bode 45 tohto uznesenia.

      (2)  Vec C-370/12 [2012].

      (3)  Bod 45 uznesenia.

      (4)  Bod 45 uznesenia z 10. novembra 2014.

      (5)  Pozri aj body 112 a 163.

      (6)  Bod 43 uznesenia a vec C-520/12 P.

      (7)  Bod 54 uznesenia.

      (8)  Vec T-137/07, bod 80.

      (9)  Vec T-7/96 Perillo/Komisia.

      (10)  Bod 54 uznesenia.


title: Vec C-123/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 3. apríla 2009 — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 3. apríla 2009 — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München
   (vec C-123/09)
   2009/C 129/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Hauptzollamt München

      Prejudiciálne otázky

   Má sa podpoložka 3926 20 00 kombinovanej nomenklatúry v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1), vykladať v tom zmysle, že do nej patria aj také textilné výrobky, ktoré sú jednostranne počesané a pokryté plastovou vrstvou, ale ktoré okrem samotného zosilnenia nemajú inú doplnkovú funkciu, a pri ktorých počesanie slúži výlučne lepšej priľnavosti plastovej vrstvy a po dohotovení tovaru už pre užívateľa nie je viditeľné (pozri aj vysvetlivku k harmonizovanému systému 56.6 týkajúcu sa 39. kapitoly kombinovanej nomenklatúry)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 281, s. 1; Mim. vyd. 02/014, s. 3.


title: Vec C-302/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland – Holandsko) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Článok 5 ods. 1 písm. c) — Náhrada a pomoc cestujúcim v prípade zrušenia letu — Oslobodenie od povinnosti náhrady — Prepravná zmluva uzatvorená prostredníctvom online cestovného agenta — Letecký dopravca, ktorý včas informoval cestovného agenta o zmene plánu letu — Cestovný agent, ktorý oznámil uvedenú informáciu cestujúcemu emailom desať dní pred letom)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/16

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland – Holandsko) – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV
   (Vec C-302/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 5 ods. 1 písm. c) - Náhrada a pomoc cestujúcim v prípade zrušenia letu - Oslobodenie od povinnosti náhrady - Prepravná zmluva uzatvorená prostredníctvom online cestovného agenta - Letecký dopravca, ktorý včas informoval cestovného agenta o zmene plánu letu - Cestovný agent, ktorý oznámil uvedenú informáciu cestujúcemu emailom desať dní pred letom))
   (2017/C 239/20)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Noord-Nederland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

      Žalovaná: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 1 písm. c) a článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa majú vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca je povinný zaplatiť náhradu upravenú týmito ustanoveniami v prípade zrušenia letu, ak o tom nebol cestujúci informovaný aspoň dva týždne pred plánovaným časom odletu vrátane prípadu, ak tento dopravca oznámil toto zrušenie aspoň dva týždne pred týmto časom cestovnému agentovi, prostredníctvom ktorého bola uzatvorená prepravná zmluva s dotknutým cestujúcim, a ak ho tento agent neinformoval v tejto lehote.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.


title: Vec T-324/16: Žaloba podaná 21. júna 2016 – VF Europe/Komisia

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/44

         Žaloba podaná 21. júna 2016 – VF Europe/Komisia
   (Vec T-324/16)
   (2016/C 305/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VF Europe BVBA (Bornem, Belgicko) (v zastúpení: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers a N. Baeten, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o systéme štátnej pomoci poskytovanej výnimkou pri nadmernom zisku, SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú zaviedlo Belgicko,

               —

               alternatívne, zrušil články 2 až 4 tohto rozhodnutia,

               —

               v každom prípade zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácia údajnej spornej pomoci a jej vymedzení ako systému pomoci v zmysle článku 1 písm. d) nariadenia Rady č. 2015/1589 (1) a článku 107 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 107 ZFEÚ, neposkytla odôvodnenie a vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že belgický systém rozhodnutí o nadmernom zisku predstavuje opatrenie štátnej pomoci.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 16 ods. 1 nariadenia č. 2015/1589 a základné zásady právnej istoty a legitímnych očakávaní tým, že nariadila vymáhanie údajnej pomoci.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 2 ods. 6 ZFEÚ a zásadu rovnosti zaobchádzania, ako aj zneužila svoje právomoci tým, že uplatnila pravidlá štátnej pomoci na to, aby zakázala belgický systém rozhodnutí o nadmernom zisku.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2015/1589 z 13. júla 2015 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-195/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 – PRIMAGAZ/ÚHVT (PRIMA KLIMA) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PRIMA KLIMA — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva PRIMAGAZ — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Príslušná skupina verejnosti — Podobnosť výrobkov a služieb — podobnosť označení — Rozlišovacia spôsobilosť slovného prvku propagačnej povahy — Porovnanie z koncepčného hľadiska — Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/45

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 – PRIMAGAZ/ÚHVT (PRIMA KLIMA)
   (Vec T-195/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PRIMA KLIMA - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva PRIMAGAZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Príslušná skupina verejnosti - Podobnosť výrobkov a služieb - podobnosť označení - Rozlišovacia spôsobilosť slovného prvku propagačnej povahy - Porovnanie z koncepčného hľadiska - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/48)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Compagnie de gaz de pétrole PRIMAGAZ SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: D. Régnier, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Gerhard Reeh (Radnice, Česká republika) (v zastúpení: W. Riegger, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. januára 2014 (vec R 2304/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Compagnie de gaz de pétrole PRIMAGAZ SA a Gerhardom Reehom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. januára 2014 (vec R 2304/2012-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát zamietol odvolanie, o ktorom rozhodoval v súvislosti s výrobkami „Osvetľovacie prístroje Osvetľovacie, vykurovacie, sušiace, vetracie prístroje; filtre aktívneho uhlia pre oblasť vetrania“.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec C-118/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Roma  28. februára 2006  – Diagram APS Applicazioni Prodotti Software/Agenzia Entrate Ufficio Roma 6

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Roma 28. februára 2006 – Diagram APS Applicazioni Prodotti Software/Agenzia Entrate Ufficio Roma 6
   (Vec C-118/06)
   (2006/C 121/09)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Diagram APS Applicazioni Prodotti Software

      Žalovaný: Agenzia Entrate Ufficio Roma 6
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 33 smernice 77/388/EHS (1) (zmenený a doplnený smernicou 91/680/EHS (2)) vykladať v tom zmysle, že zakazuje, aby podliehala regionálnej dani z výrobnej činnosti (IRAP) čistá hodnota výroby vyplývajúca z výkonu zvyčajnej nezávislej činnosti určenej na výrobu alebo výmenu tovarov alebo na poskytovanie služieb?

      (1)  Ú. v. ES L 145, 13.6.1977; s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. ES L 376, 31.12.1991; s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 160.


title: Vec F-7/07: Žaloba podaná 29. januára 2007 – Angioi/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/30

         Žaloba podaná 29. januára 2007 – Angioi/Komisia
   (Vec F-7/07)
   (2007/C 69/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marie-Thèrese Angioi (Valenciennes, Francúzsko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) zo 14. marca 2006, ktorým boli stanovené výsledky žalobkyne z predvýberových testov dočasných zamestnancov EÚ 25,

               —

               zrušiť rozhodnutie EPSO a/alebo výberovej komisie nezapísať žalobkyňu do databázy uchádzačov, ktorí uspeli v predvýberových testoch,

               —

               zrušiť ďalší postup v procese výberu zamestnancov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že výzva na vyjadrenie záujmu (VVZ), ktorú EPSO uverejnil 20. júna 2005 je v rozpore s článkom 12 ods. 1 ES ačlánkom 82 ods. 1 a ods. 3 písm. e) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov. Kritizuje najmä skutočnosť, že VVZ jednak definovalo ako základný jazyk uchádzačov jazyk ich národnosti (alebo, v prípade členských štátov s viacerými úradnými jazykmi, jazyk ich povinnej školskej dochádzky), a jednak stanovilo, že predvýberové testy budú pre každého uchádzača v inom jazyku ako je základný jazyk, pričom uchádzači si môžu vybrať medzi angličtinou, francúzštinou a nemčinou. Výsledkom týchto ustanovení bolo, že uchádzači si po prvé nemohli zvoliť ako svoj základný jazyk iný jazyk Spoločenstva, ktorý ovládali bez toho, aby ich národnosť zodpovedala tomuto jazyku a po druhé, museli vykonať skúšky v jednom z troch vyššie uvedených jazykov. V podmienkach bolo stanovené rozdielne zaobchádzanie podľa národnosti, ktoré nebolo objektívne odôvodnené požiadavkami zamestnania, o ktoré sa uchádzali.
   Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásad správneho úradného postupu, rovnosti zaobchádzania, objektivity a legitímnej dôvery, keďže predvýberové testy žalobkyne sprevádzali ťažkosti, ktoré žalobkyňu obrali o časť prideleného času bez toho, aby jej bolo umožnené znovu začať skúšku alebo jej bol poskytnutý dodatočný čas.
   Vo svojom treťom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza na jednej strane porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, keďže položené otázky boli vyberané náhodne a z podkladov, ktoré obsahovali otázky veľmi rozdielnej úrovne a ktorých správnosť bola často pochybná, a na druhej strane porušenie zásad ochrany legitímnej dôvery, transparentnosti a povinnosti odôvodnenia, keďže EPSO jej neoznámilo otázky, ktoré jej boli položené.


title: Vec T-788/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – MPF Holdings/Komisia

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – MPF Holdings/Komisia
   (Vec T-788/14) (1)

   (2017/C 178/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec T-623/13: Žaloba podaná 27. novembra 2013 — Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/37

         Žaloba podaná 27. novembra 2013 — Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia
   (Vec T-623/13)
   2014/C 24/69
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras a A. Valiente Martín, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 18. septembra 2013,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania a

               —

               dodatočne navrhuje, aby Všeobecný súd v rámci opatrení na zabezpečenie konania uložil Komisii predložiť dokumenty, prístup ku ktorým odmietla, aby bolo možné vykonať príslušné preskúmanie a overiť to čo sa tvrdí v tomto podaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tomto konaní navrhuje zrušenie výslovného odmietnutia prístupu k určitým dokumentom. Implicitné odmietnutie tej istej žiadosti je predmetom veci T-419/13, Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia.
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné tým, ktoré už boli uvedené v danej veci.


title: Vec F-154/12: Žaloba podaná 18. decembra 2012 — ZZ/SEAE

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/30

         Žaloba podaná 18. decembra 2012 — ZZ/SEAE
   (Vec F-154/12)
   2013/C 71/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Parrat, advokát)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Predmet a opis sporu

   Čiastočné zrušenie rozhodnutia, ktorým sa stanovujú odpracované roky žalobcu v platovej triede k 16. novembru 2011 pri príležitosti jeho vymenovania na pracovné miesto do funkčnej skupiny riadiacich pracovníkov po jeho certifikovaní

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 23. januára 2012, ktoré mení počet odpracovaných rokov žalobcu v platovej triede a stanovuje ich k 16. novembru 2011 namiesto k 11. januáru 2011,

               —

               zaviazať ESVČ na náhradu trov konania.


title: Vec C-325/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 7. júla 2014 – SBS Belgium NV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/41

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 7. júla 2014 – SBS Belgium NV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)
   (Vec C-325/14)
   2014/C 315/67
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SBS Belgium NV

      Odporkyňa: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)

      Prejudiciálna otázka

   Uskutočňuje vysielacia organizácia, ktorá vysiela svoje relácie výlučne prostredníctvom techniky známej ako priame alebo bezprostredné zapájanie – t. j. dvojfázového procesu, pri ktorom sa signály prenášajúce jej programy vysielajú pre distribútorov v kódovanej forme prostredníctvom satelitu, pripojenia prostredníctvom optických vláken alebo inými prenosovými prostriedkami (satelit, kábel alebo pripojenie xDSL), pričom signály počas prenosu alebo v súvislosti s ním nie sú prístupné verejnosti, a pri ktorom distribútori poskytujú signály výlučne svojim predplatiteľom, aby si mohli pozrieť relácie, verejný prenos v zmysle článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-530/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu (Poľsko) 18. decembra 2009 — INTER-MARK GROUP Sp. z. o. o. Sp. komandytowa/Minister Finansów

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu (Poľsko) 18. decembra 2009 — INTER-MARK GROUP Sp. z. o. o. Sp. komandytowa/Minister Finansów
   (Vec C-530/09)
   2010/C 63/45
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: INTER-MARK GROUP Sp. z. o. o. Sp. komandytowa

      Žalovaný: Minister Finansów

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa ustanovenie článku 52 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že služby spočívajúce v časovo obmedzenom poskytnutí výstavných a veľtrhových stánkov zákazníkom, ktorí predstavujú svoje ponuky na veľtrhoch a výstavách, patria k doplnkovým službám uvedeným v tomto ustanovení k službám organizovania veľtrhov a výstav, t. j. k službám podobným niektorej z aktivít v oblasti kultúry, umenia, športu, vedy, vzdelávania či zábavy, ktoré podliehajú zdaneniu v mieste, kde sa služby fyzicky vykonávajú;

               2.

               alebo je potrebné vychádzať z toho, že ide o reklamné služby, ktoré na základe článku 56 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112 podliehajú zdaneniu v mieste, kde má odberateľ zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, pre ktoré sa služby poskytli, alebo ak takéto sídlo ekonomickej činnosti či stála prevádzkareň neexistujú, v mieste, kde má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava;

                           —

                           pokiaľ sa tieto služby týkajú časovo obmedzeného poskytnutia stánkov zákazníkom, ktorí predstavujú svoje ponuky na veľtrhoch a výstavách, pričom tieto služby obvykle predpokladajú predchádzajúce vypracovanie návrhu a vizualizácie stánku, a prípadne aj dopravu súčastí stánku a jeho montáž na mieste konania veľtrhu či výstavy, a pokiaľ zákazníci poskytovateľa služby, ktorí predstavujú svoj tovar a služby, platia organizátorovi každej akcie len za možnosť zúčastniť sa veľtrhu či výstavy osobitný poplatok, ktorý zahŕňa najmä náklady na zásobovanie, infraštruktúru veľtrhu, mediálnu službu atď., pričom
                           za vybavenie a inštaláciu vlastného stánku je zodpovedný každý vystavovateľ sám a využíva služby, ktoré sú predmetom výkladu v prejednávanej veci, a
                           organizátori veľtrhov alebo výstav požadujú od návštevníkov za vstup zvláštne vstupné, ktoré pripadne usporiadateľovi, a nie poskytovateľovi služieb?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-95/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  25. apríla 2013 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — Smernica 2006/112/ES — Články 9 a 11 — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca zahrnúť nezdaniteľné osoby do skupiny osôb, ktoré možno považovať za jednu zdaniteľnú osobu na účely DPH)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. apríla 2013 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-95/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - Smernica 2006/112/ES - Články 9 a 11 - Vnútroštátna právna úprava umožňujúca zahrnúť nezdaniteľné osoby do skupiny osôb, ktoré možno považovať za jednu zdaniteľnú osobu na účely DPH)
   2013/C 171/07
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci H. Peytz, advokát)

      Žalovaný: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Vang a V. Pasternak Jørgensen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Očková a T. Müller, splnomocnení zástupcovia), Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Clohessy, SC, a N. Travers, BL), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo a S. Hartikainen, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi-Spencer, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Hall, QC)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 9 a 11 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Pojem zdaniteľná osoba — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca nezdaniteľným osobám začleniť sa do skupiny na účely DPH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika, Írsko, Fínska republika, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011.


title: Vec T-841/16: Žaloba podaná 24. novembra 2016 – Alex/Komisia

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/55

         Žaloba podaná 24. novembra 2016 – Alex/Komisia
   (Vec T-841/16)
   (2017/C 030/63)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alex SCI (Bayonne, Francúzsko) (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 21. septembra 2016,

               —

               pomoci poskytnuté Európskym fondom regionálneho rozvoja (EFRR), francúzskym štátom, regionálnou radou Akvitánska a generálnou radou Atlantických Pyrenejí združeniu obcí Côte-Basque-Adour (CABAB) vyhlásil za protiprávne a nezlučiteľné so spoločným trhom,

         a tým,

               —

               nariadil francúzskemu štátu, regionálnej rade Akvitánska a generálnej rade Atlantických Pyrenejí, ako decentralizovaných štátnym orgánom, ako aj Európskemu fondu regionálneho rozvoja (EFRR), vymáhať protiprávne poskytnuté pomoci spolu s úrokmi v zákonnej sadzbe od poskytnutia pomoci,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania, vrátane trov právnych služieb advokáta vo výške 5 000 eur.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na vnútornej protiprávnosti rozhodnutia Európskej komisie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neoznámení financovania vyčleneného na projekt „Technocité“, ktoré poskytli EFRR, Francúzska republika, regionálna rada Akvitánska a generálna rada Atlantických Pyrenejí združeniu obcí Côte-Basque-Adour (CABAB).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nezlučiteľnosti financovania s vnútorným trhom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesplnení podmienok prideľovania financovania.


title: Vec T-124/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2015 – Fínsko/Komisia („EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Rozvoj vidieka — Jednorazová finančná oprava — Oprávnenosť výdavkov vynaložených na nákup použitého materiálu a zariadenia — Odchylný režim pre mikropodniky, malé a stredné podniky — Článok 55 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1974/2006“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/49

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2015 – Fínsko/Komisia
   (Vec T-124/14) (1)

   ((„EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Rozvoj vidieka - Jednorazová finančná oprava - Oprávnenosť výdavkov vynaložených na nákup použitého materiálu a zariadenia - Odchylný režim pre mikropodniky, malé a stredné podniky - Článok 55 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1974/2006“))
   (2016/C 038/63)
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a S. Hartikainen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Aalto, J. Aquilina, P. Rossi a T. Sevón, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/763/EÚ z 12. decembra 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 338, s. 81) v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vylučuje z financovania Európskou úniou v rámci EPFRV určité výdavky Fínskej republiky vo výške 927 827,58 eura z dôvodu ich nesúladu s pravidlami Únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/763/EÚ z 12. decembra 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), sa zrušuje v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vylučuje z financovania Európskou úniou v rámci EPFRV určité výdavky Fínskej republiky vo výške 927 827,58 eura z dôvodu ich nesúladu s pravidlami Únie.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-124/17: Žaloba podaná 22. februára 2017 – Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon/ECB

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/37

         Žaloba podaná 22. februára 2017 – Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon/ECB
   (Vec T-124/17)
   (2017/C 151/48)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. I. Miliarakis, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               nariadil žalovanej Európskej centrálnej banke (ECB) zaplatiť na účet sektora fondu inžinierov a obstarávateľov verejných prác (TomeiS Mixanikon & Ergolipton Dimosion Ergon – TSMEDE) súčasného poskytovateľa poistenia Eniaio Forea Koinonikis Asfalisis (EFKA): a) sumu 1 606 539 086,28 eura ako nominálnu hodnotu spoločného fondu bývalej Eniaio Tameio Anerxatiton Apascholoumenon (ETAA), a b) sumu 84 285 086,36 eura, ktorá sa týka cenných papierov, spolu s úrokmi od podania tejto žaloby do zaplatenia (subsidiárne nariadil ECB zaplatiť kompenzáciu uvedenú vo vyžiadanom znaleckom posudku),

               —

               vyžiadal podľa ustanovení Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu vyhotovenie znaleckého posudku na stanovenie presnej výšky straty, ktorú utrpeli členovia žalobcu, a v každom prípade sektor TSMEDE bývalého ETAA, teraz EFKA,

               —

               nariadil žalovanej predložiť dohodu z 15. februára 2012 s Helénskou republikou, a

               —

               uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               1.

               Táto žaloba uvádza, že ECB vznikla mimozmluvná zodpovednosť, keďže v rámci orgánu sociálneho zabezpečenia, ktorý je rozpočtovým orgánom, neprišlo k účasti súkromného sektora (Private Sector Involvement – PSI), ale k účasti verejného sektora (Official Sector Involvement – OSI).

               2.

               Táto žaloba poukazuje na vzťah medzi Bankou Grécka, ktorá je členom Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB), s ECB a následne na príčinnú súvislosť medzi OSI implementáciou Bankou Grécka a zodpovednosťou ECB vyplývajúcou z dôvodu, že nekonala, kontrolovať uplatňovanie OSI členom ESCB. Táto žaloba tiež zdôrazňuje zodpovednosť ECB nad fungovaním Collective Action Clauses – CACs na ujmu orgánov sociálneho zabezpečenia.

               3.

               Táto žaloba uvádza, že ECB vznikla mimozmluvná zodpovednosť vzhľadom na skutočnosť, že včas a v každom prípade od 21. júla 2011 (subsidiárne od 26. októbra 2011) nezrušila rozhodnutie zo 6. mája 2010 (ECB 2010/3 – 2010/268/ΕÚ), v ktorom okrem iného ubezpečila „bez ohľadu na akékoľvek externé hodnotenie“ (s odkazom na posúdenia ratingových agentúr Standard & Poor's a Fitch and Moody's) platnosť gréckych pohľadávok. ECB zrušila rozhodnutie zo 6. mája 2010 s veľkým omeškaním až rozhodnutím ECB 2012/133/EÚ z 27. februára 2012. ECB tak po dlhú dobu z dôvodu nekonania podporovala legitímne očakávania z gréckych pohľadávok.

               4.

               Táto žaloba zdôrazňuje skutočnosť, že s odvolaním sa na účasť verejného sektora (OSI) bola ECB vylúčená z reštrukturalizácie gréckeho verejného dlhu, tak ako boli vylúčené na základe jej zásahu národné centrálne banky. Toto vylúčenie tak porušilo zásadu rovnosti.

               5.

               V tejto žalobe sa tvrdí, že členský štát Európskej únie, a osobitne Eurozóny, nemôže z vlastnej iniciatívy prijať vo vnútroštátnom práve (Parlamentom – Radou ministrov – ministerskou vyhláškou) jednostrannú reštrukturalizáciu verejného dlhu bez schválenia alebo tacitného súhlasu ECB, inak by prišlo k rozpočtovému chaosu. V tejto veci existoval tacitný súhlas ECB, a preto vznikla jej mimozmluvná zodpovednosť týkajúca sa strát vo výške 53,3 %, čo je úroveň, ktorá zasahuje samotnú podstatu práva vlastniť majetok. Je zjavné, že existuje príčinná súvislosť medzi zodpovednosťou ECB za dotknuté straty z dôvodu jej nekonania, zavineným konaním jej agentúr a jej mimozmluvnou zodpovednosťou.


title: Vec C-138/06: Žaloba podaná  10. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/30

         Žaloba podaná 10. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-138/06)
   (2006/C 131/56)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/49/ES, ktorá sa týka posudzovania a riadenia environmentálneho hluku (1), alebo v každom prípade neoznámením týchto predpisov Komisii, Spojené kráľovstvo nesplnilo povinnosti vyplývajúce mu zo smernice,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 18. júla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 189, 18.7.2002, s. 12; Mim. vyd. 15/007, s. 101.


title: Vec T-13/17: Žaloba podaná 12. januára 2017 – Europa Terra Nostra/Európsky parlament

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/40

         Žaloba podaná 12. januára 2017 – Europa Terra Nostra/Európsky parlament
   (Vec T-13/17)
   (2017/C 063/53)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Europa Terra Nostra e.V. (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: P. Richter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok I.4.1 rozhodnutia žalovaného z 12. decembra 2016 (vec: FINS-2017-30), ktorý sa týka zníženia predbežného financovania na úroveň 33 % stanoveného maxima a nariaďuje sa zloženie zábezpeky,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie Zmlúv a zásady právneho štátu pri ich uplatňovaní

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že podľa článku 134 ods. 2 nariadenia (EÚ, EURATOM) č. 966/2012 (1) a podľa článku 206 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 1268/2012 (2) sa zábezpeka nepožaduje v prípade grantov s nízkou hodnotou.

                           —

                           Okrem toho žalovaný nemá žiadny záujem na zložení zábezpeky, pretože šetrenie, ktoré sa vedie voči „Alliance for Peace and Freedom“ (APF) je úplne bezpredmetné a zjavne bezdôvodné.

                           —

                           Žalovaný údajne úmyselne pol roka zdržiaval priebeh šetrenia voči APF, a tým sám vyvolal potrebu zloženia zábezpeky.

                           —

                           Opatrenia sú neprimerané, pretože žalobkyňa nie je schopná zložiť zábezpeku a obáva sa zániku svojej hospodárskej existencie z dôvodu neposkytnutia finančnej pomoci, čo vedie ku skresleniu politickej hospodárskej súťaže. To predstavuje závažné porušenie slobody vyjadrovania a združovania, ktoré sú základnými právami žalobkyne (články 11 a 12 Charty základných práv Európskej únie).

               2.

               Druhý žalobný dôvod: zneužitie právomoci

                           —

                           Žalobkyňa vytýka žalovanému zneužitie právomoci. Zastáva názor, že jeho opatrenia sú čisto politicky motivované a ich cieľom je pozastavenie finančnej pomoci neobľúbenej politickej strane vrátane pridruženej nadácie, a tým manipulovanie politickej hospodárskej súťaže v rámci Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ 2012 L 298, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ 2012 L 362, s. 1).


title: Vec T-213/06: Žaloba podaná 4. augusta 2006 – Euro-Information/ÚHVT (slovná ochranná známka CYBERGESTION )

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/12

         Žaloba podaná 4. augusta 2006 – Euro-Information/ÚHVT (slovná ochranná známka „CYBERGESTION“)
   (Vec T-213/06)
   (2006/C 249/30)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Européenne de traitement de l'information SAS (Euro-Information) (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Jacquet, J. Schouman a P. Greffe, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy žalobkyne

               —

               v celom rozsahu zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT vo veci R 68/2006-1 z 24. mája 2006, ktorým bol zamietnutý zápis jej ochrannej známky Spoločenstva CYBERGESTION č. 4 114 716 pre súbor výrobkov a služieb prihlasovaných do tried 9, 36 a 38,

               —

               zapísať ochrannú známku Spoločenstva CYBERGESTION č. 4 114 716 pre súbor prihlasovaných výrobkov a služieb.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „CYBERGESTION“ pre výrobky a služby v triedach 9, 36 a 38 (prihláška č. 4 114 716).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa tvrdí že, v rozpore s tým, čo uviedol odvolací senát ÚHVT v napadnutom rozhodnutí, jej ochranná známka je rozhodujúca a má dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť vyžadovanú nariadením Rady č. 40/94, pokiaľ ide o prihlasované výrobky a služby.


title: Vec T-31/08: Žaloba podaná 23. januára 2008 – Quantum/ÚHVT – Quantum Corporation (Quantum CORPORATION)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/31

         Žaloba podaná 23. januára 2008 – Quantum/ÚHVT – Quantum Corporation (Quantum CORPORATION)
   (Vec T-31/08)
   (2008/C 92/65)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Quantum Corp. (San Jose, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Barry, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Quantum Corporation Ltd (Lefkosia, Cyprus)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 17. októbra 2007 vo veci R 1271/2006-1,

               —

               vyhovieť odvolaniu vo veci R 1271/2006-1,

               —

               rozhodnúť, že námietka B 936 288 je prípustná a v konaní pokračovať,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov tohto konania, ako aj odvolacieho konania na ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Quantum Corporation Limited.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva zložená z písmena „Q“ a slovného prvku „QUANTUM CORPORATION“ pre výrobky a služby zaradené do tried 35, 36 a 42 – prihláška č. 3 773 355.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka a slovná ochranná známka Spoločenstva „QUANTUM“ pre výrobky a služby zaradené do triedy 9 a obrazová ochranná známka Spoločenstva „Q“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky ako neprípustnej.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie sa zakladá na nesprávnom skutkovom posúdení, pretože nezohľadnilo existenciu a povahu pravidiel pre konanie o námietkach. Žalobca ďalej tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušilo jeho legitímnu dôveru v to, že prax uvedená v pravidlách pre konanie o námietkach sa bude skutočne dodržiavať, keďže sa iní potenciálni namietatelia na ne mohli rovnako spoliehať. Ďalej žalobca uvádza, že mal legitímnu dôveru v dodržiavanie pravidiel a že mu bude doručený „štandardný list 208“, na základe ktorého bude vyzvaný na poskytnutie prekladu jeho námietok, aby spĺňali formálne náležitosti. Nakoniec žalobca tvrdí, že ÚHVT musí byť zodpovedný podľa článku 114 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 vzhľadom na porušenie povinnosti poskytnúť aktuálne a presné pravidlá.


title: Vec C-406/11 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  9. marca 2012 — Atlas Transport GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Atlas Air Inc. [Odvolanie — Článok 119 vykonávacieho nariadenia — Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Prípustnosť pred odvolacím senátom — Nepodanie odôvodnenia odvolania — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 59 — Nariadenie (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 49 ods. 1 — Prerušenie konania — Nariadenie (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 20 ods. 7 písm. c) — Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie]

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/5

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. marca 2012 — Atlas Transport GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Atlas Air Inc.
   (Vec C-406/11 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 119 vykonávacieho nariadenia - Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Prípustnosť pred odvolacím senátom - Nepodanie odôvodnenia odvolania - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 59 - Nariadenie (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 49 ods. 1 - Prerušenie konania - Nariadenie (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 20 ods. 7 písm. c) - Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie)
   2012/C 235/08
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Atlas Transport GmbH (v zastúpení: K. Schmidt-Hern a U. Hildebrandt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Atlas Air Inc. (v zastúpení: R. Dissmann, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) vo veci T-145/08, Atlas Transport GmbH/ÚHVT, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. januára 2008 (vec R 1023/2007-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Atlas Air Inc. a Atlas Transport GmbH — Výklad článku 59 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) a pravidla 20 ods. 7 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189) — Podmienky odôvodňujúce prerušenie konania o výmaze — Návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky, na ktorej je založená námietka prejednávaná pred vnútroštátnym súdom

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Atlas Transport GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: Výmaz veci T-54/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/62

         Výmaz veci T-54/97 (1)

   (2005/C 217/124)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-54/97: H.J. Leemkuil proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec T-427/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. februára 2013 — Laboratoire Bioderma/ÚHVT — Cabinet Continental (BIODERMA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná Ochranná známka Spoločenstva BIODERMA — Neporušenie práva na obranu — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. februára 2013 — Laboratoire Bioderma/ÚHVT — Cabinet Continental (BIODERMA)
   (Vec T-427/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná Ochranná známka Spoločenstva BIODERMA - Neporušenie práva na obranu - Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 108/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratoire Bioderma (Lyon, Francúzsko) (v zastúpení: A Teston, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cabinet Continental (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-C. Brun, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. februára 2011 (vec R 861/2009-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Cabinet Continental a Laboratoire Bioderma

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. septembra 2008 (vec R 1656/2007-4) sa zrušuje, pokiaľ ide o dietetické látky prispôsobené na lekárske účely patriace do triedy 5.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Laboratoire Bioderma znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania ÚHVT a Cabinet Continental.

               4.

               ÚHVT a Cabinet Continental znášajú polovicu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec T-208/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2013 — Think Schuhwerk/ÚHVT (Červené konce šnúrok do topánok) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva — Červené konce šnúrok do topánok — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b)nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozsudok pre zmeškanie“ ]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 — Think Schuhwerk/ÚHVT (Červené konce šnúrok do topánok)
   (Vec T-208/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva - Červené konce šnúrok do topánok - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b)nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozsudok pre zmeškanie)
   2013/C 252/49
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Rakúsko) (v zastúpení: M. Gail, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. februára 2012 (vec R 1552/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky označenia pozostávajúceho z červených koncov šnúrok do topánok ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Think Schuhwerk GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 14.7.2012.


title: Vec C-549/10 P: Odvolanie podané 22. novembra 2010 : Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  9. septembra 2010 vo veci T-155/06, Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS/Európska komisia

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/18

         Odvolanie podané 22. novembra 2010: Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010 vo veci T-155/06, Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS/Európska komisia
   (Vec C-549/10 P)
   2011/C 63/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS (v zastúpení: O. W. Brouwer, advocaat, A. J. Ryan, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľkýň

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu, ktorý je napadnutý týmto odvolaním,

               —

               rozhodnúť rozsudkom s konečnou platnosťou a zrušiť napadnuté rozhodnutie alebo v každom prípade znížiť pokutu, alebo subsidiárne, v prípade, že Súdny dvor sám nerozhodne, vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora a

               —

               ak sa o trovách konania nerozhodne neskôr, zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 vo veci T-155/06, Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS proti Európskej komisii (ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým bola zamietnutá žaloba podaná odvolateľkami proti rozhodnutiu Európskej komisie, podľa ktorého ich konanie mohlo spôsobiť uzavretie trhu s automatickými výkupnými automatmi.
   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor Európskej únie zrušil napadnutý rozsudok, pretože Všeobecný súd sa dopustil nesprávnych právnych posúdení a procesných vád, keď rozhodol, že konanie odvolateliek mohlo spôsobiť uzatvorenie trhu s automatickými výkupnými automatmi. Odvolateľky v tejto súvislosti predložili tieto odvolacie dôvody:

               i)

               nesprávne právne posúdenie pri preskúmaní Všeobecným súdom tvrdení Európskej komisie vzťahujúcich sa na protisúťažné záujmy na uzavretie trhu: Všeobecný súd len konštatoval, že Komisia nesmie skresliť dôkazy, a tým implicitne odmietol vykonať úplné preskúmanie rozhodnutia Európskej komisie o konaní podľa článku 82 Zmluvy ES (teraz článok 102 ZFEÚ) a nesplnil požiadavky okrajovej kontroly, ktorou sa má preukázať, že dôkazy predložené Komisiou sú spoľahlivé a súdržné, ale aj to, že môžu potvrdiť tvrdenia, na podporu ktorých boli predložené;

               ii)

               nesprávne právne posúdenie, ako aj nedostatočné a neprimerané odôvodnenie, pokiaľ ide o podiel na celkovom dopyte, na ktorý by sa museli dohody vzťahovať, aby boli považované za zneužívajúce: rozsudok používa len neisté a nepodložené pojmy na opísanie podielu na dopyte, ktorý bol uzavretý, pričom však mal Všeobecný súd vyžadovať jasné preukázanie, že podiel na vylúčenom dopyte bol zneužívajúci, a mal v tejto súvislosti poskytnúť dostatočné a primerané odôvodnenie,

               iii)

               procesná vada a nesprávne právne posúdenie pri preskúmaní retroaktívnych zliav: Všeobecný súd nesprávne pochopil, a v dôsledku toho správne nezohľadnil tvrdenia odvolateliek týkajúce sa retoraktívnych zliav. Všeobecný súd sa navyše dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď od Európskej komisie nevyžadoval preukázať, že odvolateľkami uplatňované retroaktívne zľavy viedli k cenám pod úrovňou nákladov;

               iv)

               nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia pri určení toho, či môžu byť dohody, v ktorých sú odvolateľky označené ako uprednostňovaný, hlavný alebo prvý dodávateľ, považované za výhradné, pričom však Všeobecný súd neprihliadol a nepreukázal, či všetky dotknuté dohody obsahovali snahu o výhradné zásobovanie od odvolateliek, keď zamietol ich tvrdenie, že v posúdení treba prihliadnuť na to, či dohody boli záväznými dohodami o výhradných dodávkach podľa vnútroštátneho práva a

               v)

               nesprávne právne posúdenie pri preskúmaní výšky pokuty, týkajúce sa výkladu a uplatňovania zásady rovnosti zaobchádzania: Všeobecný súd nesprávne uplatnil zásadu rovnosti zaobchádzania, keď neposúdil, či celková výška pokút stúpla na základe rozhodnutia, že pokuta uložená odvolateľkám nebola diskriminačná.


title: Vec C-499/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) 22. septembra 2015 – W a V/X

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) 22. septembra 2015 – W a V/X
   (Vec C-499/15)
   (2015/C 414/21)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: W a V

      Žalovaná: X

      Prejudiciálna otázka

   Ktorý členský štát – to znamená Litovská republika alebo Holandské kráľovstvo – má na základe článkov 8 až 14 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (1) z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, právomoc rozhodovať vo veci týkajúcej sa zmeny pobytu, výšky výživného na dieťa a príslušných dohôd o styku s maloletým dieťaťom, V., ktoré má obvyklý pobyt v Holandskom kráľovstve?

      (1)  Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243.


title: Vec T-367/07 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2007 – Dow AgroSciences a i./Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Smernica 91/414/EHS — Návrh na odklad výkonu — Prípustnosť — Absencia naliehavosti )

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/43

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2007 – Dow AgroSciences a i./Komisia
   (Vec T-367/07 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Smernica 91/414/EHS - Návrh na odklad výkonu - Prípustnosť - Absencia naliehavosti“)
   (2008/C 51/81)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Hertforshire, Spojené kráľovstvo), Dow AgroSciences BV (Hoek, Holandsko), Dow AgroSciences Danmark A/S (Kongens Lyngby, Dánsko), Dow AgroSciences GmbH (Mníchov, Nemecko), Dow AgroSciences (Mougins, Francúzsko), Dow AgroSciences Export (Mougins); Dow AgroSciences Hungary kft (Budapešť, Maďarsko); Dow AgroSciences Italia Srl (Miláno, Taliansko); Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Varšava, Poľsko); Dow AgroSciences Distribution (Mougins); Dow AgroSciences Iberica, SA (Madrid, Španielsko); Dow AgroSciences s.r.o. (Praha, Česká republika); Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Indiana, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty a L. Parpala, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie 2007/437/ES z 19. júna 2007 o nezaradení haloxyfopu-R do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku (Ú. v. EÚ L 163, s. 22), až do vyhlásenia rozsudku vo veci samej
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na odklad výkonu sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-19/16 P: Odvolanie podané 13. januára 2016: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 28. októbra 2015 vo veci T-134/11, Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd/Európska komisia

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/26

         Odvolanie podané 13. januára 2016: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 28. októbra 2015 vo veci T-134/11, Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd/Európska komisia
   (Vec C-19/16 P)
   (2016/C 106/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd (v zastúpení: N. Garcia-Lora, solicitor, E. Grieves, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie z 28. októbra 2015,

               —

               nahradil ho svojím vlastným rozhodnutím a zrušil napadnuté opatrenia,

               —

               nariadil Komisii, Rade a Spojenému kráľovstvu, aby nahradili trovy konania, ktoré vznikli v konaniach na Všeobecnom súde a Súdnom dvore.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie predkladá štyri odvolacie dôvody:
   Prvý dôvod nesúhlasí s rozhodnutím Všeobecného súdu, že spochybnenia nariadenia v spore vo veci samej, ktoré sa týka prvých troch žalobcov, neboli pred Všeobecným súdom dostatočne predložené. Všeobecný súd nedostatočne posúdil štvrtý žalobný dôvod, ktorý spochybňoval posúdenie skutkových okolností Komisiou. Všeobecný súd pochybil, keď nezohľadnil pripomienky žalobcov, ktoré mali byť zobraté do úvahy, pretože a) Všeobecný súd si ich vyžiadal, b) boli predložené pred tým, ako žalovaný predložil svoje pripomienky k žalobe, a c) žalobcovia vždy uvádzali, že ich cieľom je napadnúť posúdenie skutkových okolností. Prístup Všeobecného súdu bol nekoherentný s rozsudkom vo veci Ayadi/Komisia, T-527/09 zo 14. apríla 2015.
   Druhý dôvod spochybňuje rozhodnutie Všeobecného súdu na základe toho, že neuplatnil záväznosť Kadi II. Všeobecný súd si sám nestanovil, či boli alebo neboli tvrdenia v odôvodnení dostatočne podložené.
   Tretí dôvod spochybňuje rozhodnutie Všeobecného súdu, že Komisia uskutočnila starostlivú a nezávislú analýzu odôvodnenia uvedenia žalobcov v nariadení. Rozhodnutie Všeobecného súdu, že Komisia uskutočnila takúto analýzu bolo bez právneho základu v súvislosti so skutkovými okolnosťami veci a predchádzajúcimi súdnymi rozhodnutiami v iných podobných prípadoch.
   Štvrtý dôvod spochybňuje rozhodnutie Všeobecného súdu, že spoločnosť Sanabel nemá právne postavenie účastníka konania na základe toho, že Všeobecný súd nesprávne uplatnil právo. Spoločnosť Sanabel nemá právne postavenie účastníka konania podmienené analogickými vlastnosťami podľa vnútroštátneho práva, ale tým, či je považovaná za spoločnosť, ktorú možno tak označiť.


title: Vec C-62/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemecko) 6. februára 2017 – Daniela Chlubna/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemecko) 6. februára 2017 – Daniela Chlubna/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
   (Vec C-62/17)
   (2017/C 144/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Daniela Chlubna

      Žalovaná: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Považuje sa za riadiaci podnik v zmysle článku 2 ods. 4 prvého pododseku smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1) iba taký podnik, ktorý si svoj vplyv zabezpečí prostredníctvom vlastníctva podielov a hlasovacích práv alebo stačí, ak si svoj vplyv zabezpečí prostredníctvom zmluvy alebo fakticky (napr. prostredníctvom rozhodovacej právomoci fyzických osôb)?

               2.

               V prípade, ak sa má na prvú otázku odpovedať tak, že sa nevyžaduje, aby sa vplyv zabezpečil prostredníctvom vlastníctva podielov a hlasovacích práv:
               Ide o „rozhodnutie, ktoré sa týka hromadného prepúšťania“ v zmysle článku 2 ods. 4 prvého pododseku smernice 98/59/ES aj v tom prípade, ak riadiaci podnik ukladá zamestnávateľovi také normy, ktoré si vyžiadajú hromadné prepúšťanie z hospodárskych dôvodov?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
               Ukladá článok 2 ods. 4 druhý pododsek v spojení s odsekom 3 písm. a) a písm. b) bodom i), ako aj odsekom 1 smernice 98/59/ES povinnosť poskytnúť zástupcom zamestnancov informácie aj o tom, aké prevádzkovo – hospodárske alebo iné dôvody viedli riadiaci podnik k prijatiu rozhodnutí, na základe ktorých zamestnávateľ uvažuje o hromadnom prepúšťaní?

               4.

               Je v súlade s článkom 2 ods. 4 v spojení s odsekom 3 písm. a) a b) bodom i), ako aj odsekom 1 smernice 98/59/ES, aby sa zamestnancom, ktorí namietajú neplatnosť výpovedí v rámci hromadného prepúšťania poukázaním na tú skutočnosť, že zamestnávateľ, ktorý im dal výpoveď, si riadne nesplnil svoje povinnosti poradiť sa so zástupcami zamestnancov, uložila povinnosť predložiť dôkazy a znášať dôkazné bremeno nad rámec dôkazu o existencii vzťahu riadenia?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku:
               Aké ďalšie povinnosti týkajúce sa predloženia dôkazov a preukázania tvrdených skutočností možno v takomto prípade uložiť zamestnancom v zmysle vyššie uvedených ustanovení?

      (1)  Ú. v. ES L 255, 1998, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.


title: Vec C-474/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Colmar (Francúzsko) 29. augusta 2016 – Ministère public, Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefan Nikless

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Colmar (Francúzsko) 29. augusta 2016 – Ministère public, Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefan Nikless
      (Vec C-474/16)
      (2016/C 441/11)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Colmar

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: Ministère public, Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefan Nikless

         Prejudiciálna otázka

      Je účinok spojený s osvedčením A1, ktoré bolo vydané podniku dočasného zamestnávania podľa článku 19 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (1), inštitúciou ustanovenou príslušným orgánom členského štátu, ktorého právna úprava sociálneho poistenia sa uplatňuje na situáciu zamestnanca, záväzný jednak pre inštitúcie a orgány hosťujúceho členského štátu, a jednak pre súdy tohto istého členského štátu, ak sa zistí, že podmienky činnosti zamestnanca zjavne nepatria do vecnej pôsobnosti osobitných pravidiel podľa článku 12 odsekov 1 a 2 nariadenia (ES) č. 883/2004?

         (1)  Ú. v. EÚ L 284, s. 1.


title: Vec T-129/09: Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Bongrain/ÚHVT — Apetito (APETITO)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/47

         Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Bongrain/ÚHVT — Apetito (APETITO)
   (Vec T-129/09)
   2009/C 141/98
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bongrain SA (Viroflay, Francúzsko) (v zastúpení: C. Hertz-Eichenrode, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Apetito AG (Rheine, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. februára 2009 vo veci R 720/2008-4 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „APETITO“ pre tovary v triede 29 — prihláška č. 3 470 598.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva „apetito“ pre tovary v triedach 5, 11, 21, 29, 30, 37, 39, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát nesprávne konštatoval, že výrobky nie sú podobné, a teda medzi dotknutými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-433/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — SIAE/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie geografického trhu — Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy — Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie — Dôkaz — Prezumpcia neviny“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — SIAE/Komisia
   (Vec T-433/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie geografického trhu - Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy - Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie - Dôkaz - Prezumpcia neviny)
   2013/C 156/62
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Società italiana degli autori ed editori (SIAE) (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, L. Vullo a S. Valentino, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Società italiana degli autori ed editori (SIAE).

               2.

               Článok 4 ods. 2 uvedeného rozhodnutia sa zrušuje v časti týkajúcej sa SIAE.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska komisia znáša trovy konania vo veci samej.

               5.

               SIAE a Komisia znášajú svoje vlastné trovy týkajúce sa konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-670/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Minden – Nemecko) – Tsegezab Mengesteab/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov — Článok 20 — Začatie procesu určenia — Podanie žiadosti o medzinárodnú ochranu — Správa, ktorú vypracovali orgány, doručená príslušným orgánom — Článok 21 ods. 1 — Lehoty stanovené na podanie dožiadania o prevzatie — Prechod zodpovednosti na iný členský štát — Článok 27 — Opravný prostriedok — Rozsah súdneho preskúmania)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/17

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Minden – Nemecko) – Tsegezab Mengesteab/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-670/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov - Článok 20 - Začatie procesu určenia - Podanie žiadosti o medzinárodnú ochranu - Správa, ktorú vypracovali orgány, doručená príslušným orgánom - Článok 21 ods. 1 - Lehoty stanovené na podanie dožiadania o prevzatie - Prechod zodpovednosti na iný členský štát - Článok 27 - Opravný prostriedok - Rozsah súdneho preskúmania))
   (2017/C 309/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Minden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tsegezab Mengesteab

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 27 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, v spojení s odôvodnením 19 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že žiadateľ o medzinárodnú ochranu sa môže v rámci opravného prostriedku proti rozhodnutiu o jeho odovzdaní dovolávať uplynutia lehoty stanovenej v článku 21 ods. 1 uvedeného nariadenia, a to aj vtedy, keď je dožiadaný členský štát pripravený tohto žiadateľa prevziať.

               2.

               Článok 21 ods. 1 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že dožiadanie o prevzatie nemožno platne podať viac ako tri mesiace po podaní žiadosti o medzinárodnú ochranu, a to ani v prípade, keď je toto dožiadanie podané menej ako dva mesiace od získania kladného výsledku porovnávania údajov v systéme Eurodac v zmysle tohto ustanovenia.

               3.

               Článok 20 ods. 2 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že žiadosť o medzinárodnú ochranu sa považuje za podanú, keď bol písomný dokument, ktorý bol vypracovaný verejným orgánom a ktorý osvedčuje, že štátny príslušník tretej krajiny požiadal o medzinárodnú ochranu, doručený orgánu zodpovednému za výkon povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia, a prípadne, keď boli tomuto orgánu doručené len základné informácie uvedené v takom dokumente, nie však samotný dokument alebo jeho kópia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


title: Vec T-109/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. apríla 2010 — Freixenet/ÚHVT (Tvar bielej vybrúsenej fľaše) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva v tvare bielej vybrúsenej fľaše — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009]“ ]

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2010 — Freixenet/ÚHVT (Tvar bielej vybrúsenej fľaše)
      (Vec T-109/08) (1)

      („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva v tvare bielej vybrúsenej fľaše - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009]“)
      (2010/C 161/60)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Freixenet, SA (Sant Sadurní d’Anoia, Španielsko) (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. novembra 2007 (vec R 97/2001-1), ktoré sa týkalo prihlášky označenia znázorňujúceho bielu vybrúsenú fľašu ako ochrannej známky Spoločenstva

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Freixenet, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec C-543/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/73/ES — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami — Prístup k zamestnaniu — Odborná príprava a postup v zamestnaní — Pracovné podmienky — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/18

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-543/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/73/ES - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami - Prístup k zamestnaniu - Odborná príprava a postup v zamestnaní - Pracovné podmienky - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 223/28)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/73/ES z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Ú. v. ES L 269, s. 15; Mim. vyd. 05/004, s. 255)
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/73/ES z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.