title: Vec C-8/09: Žaloba podaná 9. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/25

         Žaloba podaná 9. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-8/09)
   (2009/C 69/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a J. Sénéchal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/17/ES z 8. februára 2006, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2006/17/ES uplynula 1. novembra 2006. Ku dňu podaniu tejto žaloby však žalované neprijalo opatrenia nevyhnutné na prebratie smernice alebo o nich v každom prípade neinformovalo Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 38, s. 40.


title: Vec C-399/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 16. októbra 2009 — Marie Landtová/Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 16. októbra 2009 — Marie Landtová/Česká správa sociálního zabezpečení
   (Vec C-399/09)
   2010/C 24/31
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Marie Landtová

      Žalovaná: Česká správa sociálního zabezpečení

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa príloha III časť A. bod 6 v spojení s článkom 7 ods. 2 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (1), ktorá ponecháva použiteľným kritérium pre určenie nástupníckeho štátu príslušného pre zhodnotenie dôb poistenia dosiahnutých zamestnanými osobami do 31. decembra 1992 v systéme sociálneho zabezpečenia bývalej Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky, vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu vnútroštátneho pravidla, podľa ktorého česká inštitúcia sociálneho zabezpečenia v plnom rozsahu hodnotí pre nárok na dávku a aj pre stanovenie jej výšky dobu poistenia získanú na území bývalej Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky do 31. decembra 1992, aj keď pre jej zhodnotenie podľa uvedeného kritériá je príslušná inštitúcia sociálneho zabezpečenia Slovenskej republiky?

               2.

               Má sa, v prípade zápornej odpovede na prvú otázku, článok 12 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v spojení s článkom 3 ods. 1, s článkom 10 a s článkom 46 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva vykladať tak, že bráni tomu, aby doba poistenia získaná v systéme sociálneho zabezpečenia bývalej Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky do 31. decembra 1992, ktorá už raz bola v rovnakom rozsahu zohľadnená pre dávkové účely v systéme sociálneho zabezpečenia Slovenskej republiky, bola podľa vyššie uvedeného vnútroštátneho pravidla v plnom rozsahu zhodnotená pre nárok na dávku v starobe aj pre stanovenie jej výšky len štátnym príslušníkom Českej republiky s bydliskom na jej území?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.


title: Vec C-355/05: Žaloba podaná  22. septembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Írsku

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/15

         Žaloba podaná 22. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Írsku
   (Vec C-355/05)
   (2005/C 296/28)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Bernhard Schima a Doyin Lawumni splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Írsku.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Írsko si tým, že neprijalo potrebné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               2)

               zaviazal Írsko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. júla 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 15.7.2003; Mim. vyd. 12/002, s. 230.


title: Vec C-3/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  16. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Utrecht) – Poseidon Chartering BV/Marianne Zeeschip VOF, Albert Mooij, Sjoerdtje Sijswerda, Gerrit Schram (Smernica 86/653/EHS — Samostatní obchodní zástupcovia — Pojem obchodný zástupca — Uzavretie a predlžovanie účinnosti jednej zmluvy počas niekoľkých rokov)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Utrecht) – Poseidon Chartering BV/Marianne Zeeschip VOF, Albert Mooij, Sjoerdtje Sijswerda, Gerrit Schram
   (Vec C-3/04) (1)

   (Smernica 86/653/EHS - Samostatní obchodní zástupcovia - Pojem obchodný zástupca - Uzavretie a predlžovanie účinnosti jednej zmluvy počas niekoľkých rokov)
   (2006/C 131/14)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank Utrecht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Poseidon Chartering BV

      Žalovaní: Marianne Zeeschip VOF, Albert Mooij, Sjoerdtje Sijswerda, Gerrit Schram
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rechtbank Utrecht – Výklad článku 1 ods. 2 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (Ú. v. ES L 382, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177) – Pojem obchodný zástupca – Samostatne zárobkovo činný sprostredkovateľ, ktorý pre majiteľa lode dojednal za províziu zmluvu o nájme lode na dobu určitú, ako aj každoročné predlžovanie jej účinnosti
   Výrok rozsudku
   Článok 1 ods. 2 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov treba vykladať v tom zmysle, že ak bolo samostatne zárobkovo činnému sprostredkovateľovi udelené plnomocenstvo uzavrieť jedinú zmluvu, ktorej účinnosť sa neskôr počas niekoľkých rokov predlžovala, podmienka trvalosti uložená týmto ustanovením vyžaduje, aby mal tento sprostredkovateľ od zastúpeného udelené plnomocenstvo rokovať o následných predĺženiach účinnosti tejto zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec F-24/16: Žaloba podaná 13. mája 2016 – ZZ/Komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/51

         Žaloba podaná 13. mája 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-24/16)
   (2016/C 251/60)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Moyse, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bol zamietnutý návrh žalobcu smerujúci k tomu, aby žalovaná opravila kalkuláciu finančných nárokov žalobcu v dôsledku jeho odstúpenia z Komisie v roku 2000

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 15. marca 2016, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-544/12: Žaloba podaná 14. decembra 2012 — Pensa Pharma/ÚHVT — Ferring a Farmaceutisk Lab Ferring (PENSA PHARMA)

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/18

         Žaloba podaná 14. decembra 2012 — Pensa Pharma/ÚHVT — Ferring a Farmaceutisk Lab Ferring (PENSA PHARMA)
   (Vec T-544/12)
   2013/C 55/32
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pensa Pharma, SA (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: M. Esteve Sanz a M. González Gordon, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Ferring BV (Hoofddorp, Holandsko) a Farmaceutisk Lab A/S (Vanlose, Dánsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. októbra 2012 vo veci R 1883/2011-5, a

               —

               zaviazal žalovaného a v prípade potreby vedľajších účastníkov konania na náhradu trov konania vynaložených v konaní na Všeobecnom súde, ako aj v odvolacom štádiu konania na ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „PENSA PHARMA“ pre tovary a služby v triedach 3, 5 a 44 — zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 4954831.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: návrhy na vyhlásenie neplatnosti boli založené na dôvodoch uvedených v článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b), článkom 8 ods. 5 a článkom 53 ods. 2 nariadenia Rady č. 207/2009, ako aj na zápise slovnej ochrannej známky „PENTASA“ č. 377513 pre Benelux pre tovary v triede 5.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva pre všetky sporné tovary a služby.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 53 ods. 3 nariadenia Rady č. 207/2009 a

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-206/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht (Nemecko) 19. mája 2008 – Waser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)/Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht (Nemecko) 19. mája 2008 – Waser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)/Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (Vec C-206/08)
   (2008/C 247/02)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Thüringer Oberlandesgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Waser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Žalovaná: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa zmluva na poskytnutie služieb (v tomto prípade služieb distribúcie vody a zneškodňovania odpadových vôd) považovať za koncesiu na služby v zmysle článku 1 ods. 3 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (1), na rozdiel od odplatnej zmluvy na služby v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) a d) smernice len z dôvodu, že nestanovuje priame odmeňovanie poskytovateľa verejným obstarávateľom, ale podľa ktorej má poskytovateľ právo vyberať peňažné plnenie na súkromnoprávnom základe od tretích osôb?

               2.

               Ak je potrebné na prvú otázku odpovedať záporne, ide v prípade druhu zmlúv popísaných v prvej otázke o koncesiu na služby, keď je hospodárske riziko prevádzky spojené s predmetnou službou na základe jej verejnoprávneho usporiadania (povinnosť pripojenia sa a užívania; cenová kalkulácia podľa princípu pokrytia nákladov) podstatne od počiatku obmedzené, teda aj v prípade, ak verejný obstarávateľ poskytne plnenie sám, ale poskytovateľ toto obmedzené riziko preberie v plnom alebo aspoň prevažnom rozsahu?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: Má sa článok 1 ods. 3 písm. b) smernice vykladať v tom zmysle, že riziko prevádzky spojenej s poskytnutím plnenia, najmä hospodárske riziko, musí byť kvalitatívne podobné tomu, aké obvykle existuje za podmienok voľného trhu s viacerými konkurujúcimi poskytovateľmi?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19.


title: Vec F-2/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 17. marca 2016 – Pasqualetti/Komisia (Verejná služba — Dočasný zamestnanec prijatý ESVČ — Príspevok na usídlenie — Diéty — Miesto pôvodu — Miesto prijímania do zamestnania — Zmena miesta bydliska — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Neobmedzená právomoc)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/55

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 17. marca 2016 – Pasqualetti/Komisia
   (Vec F-2/15) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec prijatý ESVČ - Príspevok na usídlenie - Diéty - Miesto pôvodu - Miesto prijímania do zamestnania - Zmena miesta bydliska - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Neobmedzená právomoc))
   (2016/C 156/76)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gergö Pasqualetti (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Véghely, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a T. S. Bohr, splnomocnení zástupcovia, neskôr T. S. Bohr, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta žalobcovi príspevok na usídlenie a diéty a návrh na zaviazanie Komisie zaplatiť tieto príspevky vrátane úrokov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie zo 4. marca 2014, ktorým sa pánovi Pasqualetti zamietlo poskytnutie príspevku na usídlenie a diéty, upravené v článku 5 ods. 1 a v článku 10 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku Európskej únie sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť pánovi Pasqualetti v súlade s platnými pravidlami Služobného poriadku sumu príspevkov uvedených v bode 1) výroku, zvýšenú o úroky z omeškania od dňa ich príslušnej splatnosti a do dňa ich skutočného zaplatenia pri úrokovej sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou na jej operácie spojené s refinancovaním istiny a uplatniteľnej počas dotknutej doby, zvýšenej o dva body.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli pánovi Pasqualetti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015, s. 25.


title: Vec C-215/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice, Chancery Division (Spojené kráľovstvo) 28. apríla 2014 – Société de Produits Nestlé SA/Cadbury UK Ltd

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice, Chancery Division (Spojené kráľovstvo) 28. apríla 2014 – Société de Produits Nestlé SA/Cadbury UK Ltd
   (Vec C-215/14)
   2014/C 235/08
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice, Chancery Division (England and Wales)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société de Produits Nestlé SA

      Žalovaná: Cadbury UK Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Postačuje na to, aby ochranná známka nadobudla na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2008/95/ES (1), ak prihlasovateľ preukáže, že v relevantný deň významná časť zainteresovaných kruhov pozná ochrannú známku a spája si ju s tovarom prihlasovateľa v tom zmysle, že ak by sa mali zamyslieť nad tým, kto uviedol na trh tovar označený touto ochrannou známkou, uviedli by prihlasovateľa; alebo musí prihlasovateľ preukázať, že pre významnú časť zainteresovaných kruhov predstavuje ochranná známka (v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami) označenie pôvodu tovaru?

               2.

               Ak má tvar tri základné vlastnosti, z ktorých jedna vyplýva z povahy samotného tovaru, a zvyšné dve sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, vylučuje článok 3 ods. 1 písm. e) bod i) a/alebo ii) smernice 2008/95/ES zápis tohto tvaru ako ochrannej známky?

               3.

               Má sa článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii) smernice 2008/95/ES, podľa ktorého nebudú do registra zapísané tvary, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, vykladať tak, že sa vzťahuje na spôsob, akým je tovar vyrobený, a nie na spôsob, akým funguje?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).


title: Vec F-139/12: Žaloba podaná 14. novembra 2012 — ZZ/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/76

         Žaloba podaná 14. novembra 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-139/12)
   2013/C 26/158
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Pappas, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia EPSO nezaradiť žalobcu do zoznamu osôb, ktoré uspeli v záverečných skúškach vo vzdelávaní, ktoré patrí do rámca certifikačného postupu, ako aj žiadosť o náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu spôsobenej ujmy vo výške 10 000 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-351/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Španielsko) – Estrella Rodríguez Sánchez/Consum Sociedad Cooperativa Valenciana (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2010/18/EÚ — Revidovaná rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke uzavretá medzi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a CES — Zosúladenie pracovného a rodinného života — Návrat zamestnankyne – členky družstva z materskej dovolenky — Žiadosť o skrátenie pracovného času a úpravu rozvrhnutia pracovného času — Situácia, ktorá nepatrí do pôsobnosti článku 6 ods. 1 revidovanej rámcovej dohody — Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španielsko) – Estrella Rodríguez Sánchez/Consum Sociedad Cooperativa Valenciana
   (Vec C-351/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2010/18/EÚ - Revidovaná rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke uzavretá medzi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a CES - Zosúladenie pracovného a rodinného života - Návrat zamestnankyne – členky družstva z materskej dovolenky - Žiadosť o skrátenie pracovného času a úpravu rozvrhnutia pracovného času - Situácia, ktorá nepatrí do pôsobnosti článku 6 ods. 1 revidovanej rámcovej dohody - Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania))
   (2016/C 305/06)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Estrella Rodríguez Sánchez

      Žalovaný: Consum Sociedad Cooperativa Valenciana

      Výrok rozsudku

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Pracovný súd č. 33 Barcelona, Španielsko), je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec T-393/13: Žaloba podaná 1. augusta 2013 — SolarWorld a Solsonica/Komisia

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/21

         Žaloba podaná 1. augusta 2013 — SolarWorld a Solsonica/Komisia
   (Vec T-393/13)
   2013/C 274/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: SolarWorld (Bonn, Nemecko) a Solsonica SpA (Cittaducale, Taliansko) (v zastúpení: L. Ruessmann, lawyer, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 (1) v rozsahu, v akom sa sadzba dočasného antidumpingového cla na dovoz fotovoltických výrobkov na báze kryštalického kremíka, článkov a doštičiek s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny uplatňuje od 6. augusta 2013,

               —

               uložil colným orgánom členských štátov uplatňovať sadzbu antidumpingového cla uvedenú v článku 1 ods. 2 bode ii) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 od 6. júna 2013,

               —

               uložil Komisii zaplatiť žalobcom náhradu škody, lebo sadzba antidumpingového cla uvedená v článku 1 ods. 2 bode ii) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 sa neuplatňovala od 6. júna 2013, a
               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               V prvom žalobnom dôvode žalobcovia uvádzajú, že prijatie článku 1 ods. 2 bod i) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 porušuje článok 7 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (2).

               2.

               V druhom žalobnom dôvode žalobcovia tvrdia, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu v rozsahu, v akom stanovila postupné vykonanie dočasných antidumpingových opatrení podľa článku 1 ods. 2 bodu i) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013.

               3.

               V treťom žalobnom dôvode žalobcovia tvrdia, že Komisia sa tým, že prijala článok 1 ods. 2 bod i) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013 dopustila zjavného a závažného porušenia svojej povinnosti náležitej starostlivosti a povinnosti riadnej správy vecí verejných.

               4.

               Vo štvrtom žalobnom dôvode žalobcovia tvrdia, že Komisia konala nezákonne, keď prijala článok 1 ods. 2 bod i) nariadenia Komisie (EÚ) č. 513/2013, a tým spôsobila žalobcom ujmu, pričom povinnosť nahradiť ujmu prináleží Únii podľa článku 340 ods. 2 ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 513/2013 zo 4. júna 2013, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 182/2013, ktorým sa zavádza registrácia tohto dovozu pochádzajúceho alebo odosielaného z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 152, s. 5).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-162/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. marca 2017 – Evonik Degussa GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Články 101 a 102 ZFEÚ — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 30 — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje protiprávny kartel na európskom trhu s peroxidom vodíka a perboritanom — Uverejnenie rozšírenej nedôvernej verzie tohto rozhodnutia — Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s niektorými informáciami — Pôsobnosť vyšetrovateľa — Rozhodnutie 2011/695/EÚ — Článok 8 — Dôverné zaobchádzanie — Ochrana služobného tajomstva — Článok 339 ZFEÚ — Pojem „obchodné tajomstvá alebo iné dôverné informácie“ — Informácie pochádzajúce zo žiadosti o zhovievavosť — Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie — Legitímna dôvera)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. marca 2017 – Evonik Degussa GmbH/Európska komisia
   (Vec C-162/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Články 101 a 102 ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 30 - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje protiprávny kartel na európskom trhu s peroxidom vodíka a perboritanom - Uverejnenie rozšírenej nedôvernej verzie tohto rozhodnutia - Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s niektorými informáciami - Pôsobnosť vyšetrovateľa - Rozhodnutie 2011/695/EÚ - Článok 8 - Dôverné zaobchádzanie - Ochrana služobného tajomstva - Článok 339 ZFEÚ - Pojem „obchodné tajomstvá alebo iné dôverné informácie“ - Informácie pochádzajúce zo žiadosti o zhovievavosť - Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie - Legitímna dôvera))
   (2017/C 151/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Evonik Degussa GmbH (v zastúpení: C. Steinle, C. von Köckritz a A. Richter, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: G. Meessen, M. Kellerbauer a F. van Schaik, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 28. januára 2015, Evonik Degussa/Komisia (T-341/12, EU:T:2015:51), sa zrušuje rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol, že vyšetrovateľ správne neuplatnil svoju právomoc odpovedať na námietky, ktoré Evonik Degussa GmbH vzniesla s ohľadom na dodržiavanie zásad ochrany legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania proti zamýšľanému zverejneniu podrobnej nedôvernej verzie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP proti Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, Eka Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret SA, Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA a Arkema SA (vec COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a perboritan).

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Rozhodnutie Komisie K(2012) 3534 final z 24. mája 2012, ktorým sa zamieta žiadosť o dôverné zaobchádzanie podaná spoločnosťou Evonik Degussa GmbH, sa zrušuje v rozsahu, v akom ním vyšetrovateľ neuplatnil svoju právomoc odpovedať na námietky uvedené v bode 1 výroku tohto rozsudku.

               4.

               Evonik Degussa GmbH a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec C-617/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) Patents Court (Spojené kráľovstvo) 18. decembra 2012 — Astrazeneca AB/Comptroller-General of Patents

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) Patents Court (Spojené kráľovstvo) 18. decembra 2012 — Astrazeneca AB/Comptroller-General of Patents
   (Vec C-617/12)
   2013/C 86/15
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division) Patents Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Astrazeneca AB

      Odporca: Comptroller-General of Patents

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže švajčiarske povolenie na uvedenie na trh, ktoré nebolo udelené podľa správneho povoľovacieho konania stanoveného v smernici 2001/83/ES (1), ale bolo automaticky uznané Lichtenštajnskom, predstavovať „prvé povolenie na uvedenie výrobku na trh“ na účely článku 13 ods. 1 nariadenia č. 469/2009/ES (2)?

               2.

               Má na odpoveď na prvú otázku vplyv, že:

                           a)

                           Európska agentúra pre lieky konštatovala, že súbor klinických údajov, na základe ktorých švajčiarsky orgán udelil povolenie na uvedenie na trh, nespĺňa podmienky na udelenie povolenia na uvedenie na trh podľa nariadenia č. 726/2004/ES (3), a/alebo

                           b)

                           platnosť švajčiarskeho povolenia na uvedenie na trh bola po jeho udelení pozastavená a bola obnovená až po predložení doplňujúcich údajov?

               3.

               Ak článok 13 ods. 1 nariadenia č. 469/2009 odkazuje len na povolenia na uvedenie na trh udelené podľa správneho povoľovacieho konania stanoveného v smernici 2001/83/ES, spôsobuje skutočnosť, že liečivo bolo najprv uvedené na trh v rámci EHP podľa švajčiarskeho povolenia na uvedenie na trh, ktoré bolo automaticky uznané v Lichtenštajnsku a nebolo udelené podľa smernice 2001/83/ES, to, že pre výrobok nemožno udeliť dodatkové ochranné osvedčenie podľa článku 2 nariadenia č. 469/2009?

      (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktor[ou] sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).


title: Vec T-319/13: Žaloba podaná 11. júna 2013 — Elmaghraby a El Gazaerly/Rada

text:
               24.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/12

         Žaloba podaná 11. júna 2013 — Elmaghraby a El Gazaerly/Rada
   (Vec T-319/13)
   2013/C 245/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ahmed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Káhira, Egypt) a Naglaa Abdallah El Gazaerly (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Pannick, QC, M. Lester, barrister, a M. O’Kane, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/144/SZBP z 21. marca 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 82, s. 54) v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

               —

               vyvrátil tvrdenia, že každý zo žalobcov je zodpovedný za zneužitie štátnych prostriedkov a v Egypte je vyšetrovaný súdmi, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neuviedla dostatočné dôvody na zahrnutie každého zo žalobcov do opatrení z roku 2013.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada zjavne pochybila, keď sa domnievala, že vo vzťahu ku každému zo žalobcov bolo splnené kritérium na ich zaradenie do zoznamu, keďže neexistuje nijaký skutkový ani právny základ na ich označenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila svoje povinnosti v súvislosti s ochranou osobných údajov podľa nariadenia (ES) č. 45/2001 (1) o ochrane osobných údajov a smernice 95/46/EHS (2) o ochrane osobných údajov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada nedodržala práva žalobcov na obhajobu a účinnú súdnu ochranu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že neopodstatnene a neprimerane porušila základné práva žalobcov vrátane práva na ochranu ich majetku, podnikania a dobrého mena.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov.


               14.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/26

         Žaloba Dozorného orgánu EZVO proti Islandskej republike podaná dňa 2. decembra 2009
   (Vec E-8/09)
   2010/C 8/09
   Dňa 2. decembra 2009 podal Dozorný orgán EZVO v zastúpení: Xavier Lewis a Florence Simonetti, splnomocnených zástupcov Dozorného orgánu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, na Súdny dvor EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný orgán EZVO žiada, aby Súdny dvor EZVO vyhlásil, že:

               1.

               Islandská republika v určenej časovej lehote neprijala, resp. neoznámila dozornému orgánu opatrenia potrebné na uplatnenie aktu uvedeného v bode 5 kapitoly III prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 o strojových zariadeniach, a o zmene a doplnení smernice 95/16/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výťahov), v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, čím si nesplnila svoje povinnosti podľa uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP
               a

               2.

               Islandská republika zaplatí súdne trovy

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Táto vec sa týka nevykonania smernice o zaistení.

               —

               Dozorný orgán EZVO sa odvoláva na skutočnosť, že nedostal žiadne informácie od Islandskej republiky o uplatňovaní smernice o strojových zariadeniach v právnom poriadku Islandskej republiky, a ani nemá žiadne informácie o tom, že Islandská republika prijala potrebné opatrenia na zabezpečenie súladu s touto smernicou.

               —

               Dozorný orgán EZVO sa odvoláva na skutočnosť, že vláda Islandskej republiky nepoprela tvrdenie, že neuviedla do platnosti zákony, nariadenia a administratívne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.


title: Vec C-154/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 27. marca 2017 – SIA „E LATS“

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 27. marca 2017 – SIA „E LATS“
   (Vec C-154/17)
   (2017/C 195/18)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: SIA „E LATS“

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 311 ods. 1 bod 1 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že použité výrobky kúpené obchodníkom, ktoré obsahujú vzácne kovy alebo vzácne kamene (ako v prejednávanom prípade) a ktoré sa ďalej predávajú najmä s cieľom získať vzácne kovy alebo vzácne kamene, ktoré sa v nich nachádzajú, možno považovať za použitý tovar?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je na účely obmedzenia pôsobnosti osobitnej úpravy relevantné, že obchodník pozná zámer neskoršieho kupujúceho získať vzácne kovy alebo vzácne kamene nachádzajúce sa v použitých výrobkoch, alebo sú relevantné objektívne znaky transakcie (množstvo výrobkov, právne postavenie druhého účastníka transakcie atď.)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


20150731012616642015/C 270/132562014CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150611121211Vec C-256/14: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. júna 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko] – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Články 9, 73, článok 78 prvý odsek písm. a) a článok 79 prvý odsek písm. c) — Zdaniteľný základ — Zahrnutie výšky poplatkov za používanie podzemia, ktoré uhradí obciam spoločnosť s koncesiou na distribučnú sieť zemného plynu, do základu dane pre DPH, ktorá sa uplatní na poskytnutie služby touto spoločnosťou spoločnosti poverenej obchodovaním so zemným plynom)
 ---documentbreak--- C2702015SK1210120150611SK0013121121Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. júna 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko] – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-256/14) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Články 9, 73, článok 78 prvý odsek písm. a) a článok 79 prvý odsek písm. c) — Zdaniteľný základ — Zahrnutie výšky poplatkov za používanie podzemia, ktoré uhradí obciam spoločnosť s koncesiou na distribučnú sieť zemného plynu, do základu dane pre DPH, ktorá sa uplatní na poskytnutie služby touto spoločnosťou spoločnosti poverenej obchodovaním so zemným plynom)“2015/C 270/13Jazyk konania: portugalčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok rozsudku

   Článok 9 ods. 1, článok 73, článok 78 prvý odsek písm. a) a článok 79 prvý odsek písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty treba vykladať v tom zmysle, že výška poplatkov, akými sú tie v konaní vo veci samej, ktorú na základe používania verejného majetku obcí platí obciam spoločnosť, ktorá má koncesiu na distribučnú sieť zemného plynu, a ktorú táto spoločnosť následne prenesie na inú spoločnosť, ktorá obchoduje so zemným plynom, a táto potom na konečných spotrebiteľov, má byť zahrnutá do základu dane pre daň z pridanej hodnoty uplatniteľnej na poskytnutie služieb prvou z týchto spoločností tej druhej podľa článku 73 tejto smernice.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Voľba predsedu Súdneho dvora

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/2

         Voľba predsedu Súdneho dvora
   2009/C 267/03
   Na svojom zasadnutí 7. októbra 2009 sudcovia Súdneho dvora Európskych spoločenstiev na základe článku 7 ods. 1 rokovacieho poriadku zvolili na obdobie od 7. októbra 2009 do 6. októbra 2012 za predsedu Súdneho dvora pána Skourisa.


title: Vec F-1/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  15. apríla 2013 — Andersen/Dvor audítorov (Verejná služba — Úradníci — Odchod do dôchodku z dôvodu invalidity — Článok 78 služobného poriadku — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/86

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 15. apríla 2013 — Andersen/Dvor audítorov
   (Vec F-1/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Odchod do dôchodku z dôvodu invalidity - Článok 78 služobného poriadku - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná)
   2013/C 225/198
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Henrik Andersen (Hals, Dánsko) (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: T. Kennedy, N. Scafarto a B. Schäfer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Dvora audítorov o zamietnutí náhrady za ujmu údajne utrpenú v dôsledku vzniku invalidity žalobcu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná.

               2.

               Pán Andersen znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Dvorom audítorov Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012, s. 29.


title: Vec C-4/06 P: Uznesenie Súdneho dvora z  20. septembra 2006 – Jamal Ouariachi/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Žaloba o náhradu škody — Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Zjavne neprípustné odvolanie)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/21

         Uznesenie Súdneho dvora z 20. septembra 2006 – Jamal Ouariachi/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-4/06 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o náhradu škody - Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - Zjavne neprípustné odvolanie)
   (2006/C 294/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Jamal Ouariachi (v zastúpení: F. Blanmailland, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Dintilhac a G. Boudot, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu z 26. októbra 2005 Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) vo veci T-124/04, J. Ouariachi proti Komisii, ktorým bola ako zjavne nedôvodná zamietnutá žaloba podaná žalobcom, smerujúca k náhrade škody údajne spôsobenej žalobkyňou, ku ktorej malo dôjsť nezákonným konaním zamestnanca zastúpenia Komisie v Chartúme (Sudán)
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Ouariachi je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec T-333/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. decembra 2012 — Soltau/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/27

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. decembra 2012 — Soltau/Komisia
   (Vec T-333/12) (1)

   2013/C 32/50
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 6.10.2012.


title: Vec C-132/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgicko) 5. marca 2007 – Beecham Group PLC, SmithKline Beecham PLC, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV/Andacon NV

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgicko) 5. marca 2007 – Beecham Group PLC, SmithKline Beecham PLC, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV/Andacon NV
   (Vec C-132/07)
   (2007/C 117/17)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank van Koophandel te Brussel
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Beecham Group PLC, SmithKline Beecham PLC, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV

      Žalovaný: Andacon NV
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 9 ods. 1 nariadenia č. 1891/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že sa príslušným colným oddeleniam alebo príslušnému colnému úradu zakazuje, aby informovali podľa článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1383/2003 (2) alebo previedli (nechali previesť) kontrolu podľa článku 9 ods. 3 druhého pododseku nariadenia Rady (ES) č. 1383/2003, pokiaľ žiadosť o konanie doručená pred 1. júlom 2004 nebola doplnená vyhlásením podľa článku 6 nariadenia Rady (ES) č. 1383/2003? Inými slovami, je toto vyhlásenie formálnym predpokladom pre ďalšiu účinnosť žiadosti o konanie?

               2.

               Má sa článok 4 ods. 2 nariadenia č. 1383/2003 vykladať v tom zmysle, že colná správa v Antverpách mala možnosť predložiť šesť vzoriek tovarov majiteľovi ochrannej známky, aby sa mohlo určiť, či tu ide o falšovaný tovar s tým, že toto oznámenie vzorky nemožno prirovnať dôkladnej kontrole v zmysle článku 9 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 1383/2003, pri ktorej je prípustné kontrolovať pôvod a zemepisné označenie tovaru alebo prirovnať dôkladnej odbornej analýze odobratej vzorky podľa článku 9 ods. 3 poslednej vety nariadenia Rady (ES) č. 1383/03? V prípade kladnej odpovede: Musí sa toto predloženie uskutočniť v lehote troch pracovných dní, ktorá je uvedená v článku 4 ods. 1 nariadenia?

               3.

               Je v rozpore s nariadením č. 1383/2003 skutočnosť, že belgickí colní úradníci poskytli informácie, o ktorých sa dozvedeli v rámci vykonávania nariadenia, mimo postup upravený v nariadení (článok 9 ods. 2 a článok 9 ods. 3 prvý pododsek nariadenia), napríklad výsluchom svedkov alebo predložením písomností, ktoré nariadili belgické súdy?

               4.

               Je v rozpore s nariadením č. 1383/2003, ak informácie, ktoré boli zistené pri uplatnení článku 4 ods. 2 (pozri otázku č. 2) a článku 9 ods. 2 a ods. 3 (iné ako tie, ktoré sú uvedené v článku 9 ods. 3 prvý pododsek) alebo pri výsluchu svedkov alebo predložením písomností (pozri otázku č. 3), boli použité v rámci konania neslúžiaceho na zistenie falšovania tovaru, napríklad v rámci boja proti paralelnému dovozu?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1891/2004 z 21. októbra 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 1383/2003 o prijatí opatrení colnými orgánmi pri tovare, pri ktorom je podozrenie z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, pri ktorom sa zistilo, že sa práva duševného vlastníctva porušili.

      (2)  Ú. v. EÚ L 196, s. 7; Mim. vyd. 02/013, s. 469.


title: Vec C-652/11 P: Odvolanie podané 19. decembra 2011 : Mindo Srl proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  5. októbra 2011 vo veci T-19/06, Mindo Srl/Európska komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/19

         Odvolanie podané 19. decembra 2011: Mindo Srl proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 5. októbra 2011 vo veci T-19/06, Mindo Srl/Európska komisia
   (Vec C-652/11 P)
   2012/C 49/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mindo Srl (v zastúpení: C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2011 vo veci T-19/06 Mindo/Komisia, a následne

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci samej, keďže napadnutý rozsudok zbavil Mindo jej práva na úplné súdne preskúmanie v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie je založené na týchto odvolacích dôvodoch:

               Všeobecný súd tvrdí, že Mindo nemá záujem na konaní, pretože by nemohla mať nijaký prospech zo zrušenia napadnutého rozsudku ani vo vzťahu k žalobe Alliance One International Inc. („Alliance One“) o vrátenie časti zaplatenej pokuty, ani vo vzťahu k následným žalobám tretích osôb o náhradu škody.

               Po prvé odvolateľka tvrdí, že vyššie citované závery by sa mali zrušiť, pretože porušujú uplatniteľné zákony, zakladajú sa na skreslení skutkového stavu a v každom prípade sa vyznačujú nedostatočným a protichodným odôvodnením.

               Po druhé odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok sa má zrušiť, lebo zbavuje Mindo jej práva na prístup k spravodlivosti (a v dôsledku toho jej práva na úplné súdne preskúmanie) alebo, ak by sa napadnutý rozsudok mal vykladať v tom zmysle, že Mindo a Alliance One mali spoločne podať žalobu v prvostupňovom konaní, porušuje ich právo na obranu.


title: Vec T-439/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – Sport-pari/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté proti Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo byť vypočutý — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – Sport-pari/Rada
   (Vec T-439/11) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté proti Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo byť vypočutý - Nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 034/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sport-pari ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte a T. Milašauskas, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf a E. Paasivirta, splnomonocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 25), nariadenia Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/666/SZBP z 10. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 265, s. 17), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1000/2011 z 10. októbra 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 265, s. 8), rozhodnutia Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 285, s. 1) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 307, s. 7) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska, nariadenie Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska, rozhodnutie Rady 2011/666/SZBP z 10. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1000/2011 z 10. októbra 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, rozhodnutie Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Sport-pari ZAO.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Sport-pari.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec T-419/11: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – ETAD/Komisia („Štátna pomoc — Zrušenie napadnutého aktu — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – ETAD/Komisia
   (Vec T-419/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Zrušenie napadnutého aktu - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“))
   (2016/C 222/22)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Etaireia Akiniton Dimosiou AE (ETAD), predtým Ellinika Touristika Akinita AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Frangakis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, H. van Vliet a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Elliniko Kazino Kerkyras AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Frangakis, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) poskytnutej Helénskou republikou niektorým gréckym kasínam (Ú. v. EÚ L 285, 2011, s. 25)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Etaireia Akiniton Dimosiou AE (ETAD) a Elliniko Kazino Kerkyras AE.

               3.

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE je povinná znášať svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-54/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Guidice di Pace di Revere (Taliansko) 2. februára 2012 — trestné konanie proti Liung Hong Yangovi

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Guidice di Pace di Revere (Taliansko) 2. februára 2012 — trestné konanie proti Liung Hong Yangovi
   (Vec C-54/12)
   2012/C 98/35
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Guidice di Pace di Revere

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Liung Hong Yang

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia články 2, 4, 6, 7, 8 smernice 2008/115/ES (1), vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, bol ešte predtým, ako by porušil príkaz na odsun vydaný správnym orgánom uložený peňažný trest, ktorý možno ako trestnú sankciu nahradiť trestom domáceho väzenia, len na základe neoprávneného vstupu a pobytu?

               2.

               Bránia články 2, 15 a 16 smernice 2008/115/ES vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby členský štát po prijatí smernice prijal právny predpis, ktorý stanovuje, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, sa potrestá peňažným trestom, ktorý možno nahradiť okamžite vykonateľným vyhostením ako trestnou sankciou bez toho, aby bol dodržaný postup a aby boli rešpektované práva cudzinca stanovené v smernici?

               3.

               Bráni zásada lojálnej spolupráce zakotvená v článku 4 ods. 3 ZEÚ vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré bolo prijaté počas lehoty na prebratie smernice s cieľom obísť alebo v každom prípade obmedziť rozsah pôsobnosti smernice a aké opatrenia má prijať súd v prípade, že sa preukáže existencia takéhoto cieľa?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Výmaz veci C-238/04

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/20

         Výmaz veci C-238/04 (1)

   (2005/C 45/44)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením z 2. decembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-238/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004


title: Vec T-639/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  28. septembra 2012 — Heads!/ÚHVT (HEADS) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania“ )

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/34

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. septembra 2012 — Heads!/ÚHVT (HEADS)
   (Vec T-639/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania)
   2012/C 366/68
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heads! GmbH & Co. KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Jaeger-Lenz a T. Bösling, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. októbra 2011 (vec R 2348/2010-1) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky „HEADS“ ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Heads! GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec T-180/07: Žaloba podaná 24. mája 2007 – Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid/ÚHVT (MADRIDEXPORTA)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/41

         Žaloba podaná 24. mája 2007 – Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid/ÚHVT (MADRIDEXPORTA)
   (Vec T-180/07)
   (2007/C 155/74)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid, S.A. (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Aznar Alonso, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2007, ktorým bola zamietnutá prihláška kombinovanej ochrannej známky Spoločenstva č. 4 659 553 MADRIDEXPORTA pre triedy 16, 35, 36, 38, 39, 41 a 42, je v rozpore s nariadením (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               určiť, že na kombinovanú ochrannú známku Spoločenstva č. 4 659 553 MADRIDEXPORTA pre triedy 16, 35, 36, 38, 39, 41 a 42 sa nevzťahuje článok 7 ods. 1 písm. c), ale článok 7 ods. 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               zaviazať žalovaného a prípadne vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: kombinovaná ochranná známka „MADRIDEXPORTA“ (prihláška ochrannej známky č. 4 659 553) pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 35, 36, 38, 39, 41 a 42.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. septembra 2005 vo veci C-278/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernice 2001/88/ES a 2001/93/ES — Sanitárne opatrenia — Ochrana ošípaných — Neprebratie)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 8. septembra 2005
   vo veci C-278/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernice 2001/88/ES a 2001/93/ES - Sanitárne opatrenia - Ochrana ošípaných - Neprebratie)
   (2005/C 271/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-278/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: G. Braun a A. Bordes) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnená zástupkyňa: A. Tiemann), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 29. júna 2004, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia M. Ilešič a E. Levits (spravodajca), generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 8. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/88/ES z 23. októbra 2001 a smernicou Komisie 2001/93/ES z 9. novembra 2001, ktoré menia a dopĺňajú smernicu 91/630/EHS stanovujúcu minimálne normy na ochranu ošípaných, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-335/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. októbra 2011 — Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Program MEDA I — Osobitná dohoda o financovaní — Splnomocnenie udelené Európskej únii na vymáhanie pohľadávok, ktoré majú tretie osoby zaplatiť Marockému kráľovstvu — Ťarchopis — Upomienka — Akty neoddeliteľné od zmluvy — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“ )

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. októbra 2011 — Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril/Komisia
   (Vec T-335/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Program MEDA I - Osobitná dohoda o financovaní - Splnomocnenie udelené Európskej únii na vymáhanie pohľadávok, ktoré majú tretie osoby zaplatiť Marockému kráľovstvu - Ťarchopis - Upomienka - Akty neoddeliteľné od zmluvy - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
   2011/C 370/41
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril — Construção, ACE (Porto, Portugalsko) (v zastúpení: A. Pinto Cardoso a L. Fuzeta da Ponte, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Faria da Cunha, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie ťarchopisu č. 3230905272 vydaného Komisiou 12. júna 2009 a oznámenia z 3. augusta 2009, v ktorom Komisia nariaďuje zaplatenie sumy požadovanej prostredníctvom ťarchopisu spolu so súvisiacimi úrokmi z omeškania

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Groupement Adriano, Jaime Ribeiro, Conduril — Construção, ACE.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-397/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. novembra 2005  – Fédération de l'hospitalisation privée/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. novembra 2005 – Fédération de l'hospitalisation privée/Komisia
   (Vec T-397/03) (1)

   (2006/C 22/46)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec T-175/14: Žaloba podaná 20. marca 2014 – Walter Hundhausen/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/48

         Žaloba podaná 20. marca 2014 – Walter Hundhausen/Komisia
   (Vec T-175/14)
   2014/C 142/62
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Walter Hundhausen GmbH (Schwerte, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Nemecko, Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov, o začatí formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ zverejneného s výzvou na predloženie pripomienok (Ú. v. EÚ 2014 C 37, s. 73),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa v podstate toto:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že žalovaná dostatočne neodôvodnila v súlade s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ svoje rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ. Rozhodnutie o začatí konania neobsahuje žiadne osobitné hmotno-právne posúdenie založené na skutkových a právnych okolnostiach pokiaľ ide o existenciu všetkých znakov skutkovej podstaty v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že rozhodnutie Komisie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti uvádza, že Európsky súdny dvor už vo svojom rozsudku z 13. marca 2001, PreussenElektra (C-379/98, Zb. 2001, I-2099) rozhodol, že Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (zákon o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov) (ďalej len „EEG“) neposkytuje podporu. EEG platí v podstate nezmenene naďalej. Nezmenené zostali predovšetkým aspekty, ktoré sú podstatné pre posúdenie štátnej pomoci. To isté platí pre rozhodnutie žalovanej z 22. mája 2002 (Ú. v. EÚ C 164, s. 5), ktorým žalovaná určila, že EEG nepredstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že nižší príplatok EEG nespĺňa znaky skutkovej podstaty štátnej pomoci článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti predovšetkým tvrdí, že nižší príplatok EEG nepredstavuje výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok podnik nedosiahol, že nemá selektívnu povahu, že nepredstavuje štátnu pomoc alebo pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov, a že nevedie ani k narušeniu hospodárskej súťaže, ani k prípadnému ovplyvneniu obchodu medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zlučiteľnosti so spoločným trhom

                           —

                           Ak by Všeobecný súd dospel k názoru, že ide o štátnu pomoc, bola by táto podľa názoru žalobkyne zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ.


title: Vec C-364/05: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z  26. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/52

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 26. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-364/05) (1)

   (2006/C 326/107)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec T-634/11 P: Odvolanie podané 9. decembra 2011 : Mario Paulo da Silva Tenreiro proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  29. septembra 2011 vo veci F-72/10, da Silva Tenreiro/Komisia

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/40

         Odvolanie podané 9. decembra 2011: Mario Paulo da Silva Tenreiro proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 vo veci F-72/10, da Silva Tenreiro/Komisia
   (Vec T-634/11 P)
   2012/C 32/80
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil a rozhodol, že

                           —

                           rozsudok Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 (vec F-72/10, da Silva Tenreiro/Komisia), ktorým sa zamieta žaloba žalobcu, sa zrušuje,

               —

               aby novým rozhodnutím,

               —

               vyhlásil a rozhodol, že

                           —

                           rozhodnutie Európskej komisie, ktorým sa zamietla kandidatúra odvolateľa na voľné pracovné miesto riaditeľa na riaditeľstve E pre spravodlivosť v rámci Generálneho riaditeľstva pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť, ako aj rozhodnutie, ktorým bola na toto miesto vymenovaná pani K, sa zrušujú,

                           —

                           Komisia je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli v konaní na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu odmietol žalobný dôvod týkajúci sa zneužitia právomocí napriek závažným nepriamym dôkazom, na ktoré sa odvolateľ odvolával, zatiaľ čo pri dodržaní zásady rovnosti účastníkov pred Súdom pre verejnú službu sa mal konštatovať presun dôkazného bremena.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nezohľadnení rovnosti zbraní účastníkov konania tým, že bolo okrem iného odmietnuté nariadiť predloženie hodnotiacej správy pani K pre obdobie, v ktorom vykonávala funkciu riaditeľky na riaditeľstve pre bezpečnosť v rámci Generálneho riaditeľstva pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť napriek tomu, že menovací orgán odôvodnil odmietnutie jej kandidatúry na toto miesto jej nespôsobilosťou, ktorá sa preukázala na jej výkonoch ako dočasnej riaditeľky, zároveň ale zastával názor, že vzhľadom na tieto skúsenosti ju možno vymenovať na pracovné miesto riaditeľky na riaditeľstve pre spravodlivosť v rámci toho istého generálneho riaditeľstva.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na skreslení skutočností tým, že Súd pre verejnú službu rozhodol, že obidve konania na obsadenie pracovných miest riaditeľov (pre spravodlivosť a pre bezpečnosť) sú odlišné a výsledok jedného z týchto konaní neovplyvní výsledok toho druhého.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení zásady kontradiktórnosti konania, práv na obranu a povinnosti odôvodnenia tým, že Súd pre verejnú službu opomenul vyjadriť sa k zjavne nesprávnemu posúdeniu, ktoré tvrdil odvolateľ na pojednávaní na základe hodnotenia komisie pre predbežný výber, o ktorom sa odvolateľ dozvedel v prílohe k vyjadreniu k žalobe, keďže Súd pre verejnú službu vychádzal z toho, že nie je potrebná druhá výmena vyjadrení.


title: Vec T-313/05: Žaloba podaná 10. augusta 2005 – Microsoft/Komisia

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/16

         Žaloba podaná 10. augusta 2005 – Microsoft/Komisia
   (Vec T-313/05)
   (2005/C 257/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Microsoft Corporation (Washington, USA) [v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát, I. Forrester, QC]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia Komisie z 1. júna 2005,

               —

               zaviazanie Komisie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V nadväznosti na rozhodnutie Komisie z 24. marca 2004 – ktoré bolo napadnuté vo veci T-201/04 (1), a v zmysle ktorého je žalobcovi uložená povinnosť sprístupniť špecifikácie určitých protokolov Windows pre zabezpečenie interoperability s Windows – Komisia listom z 1. júna 2005 oznámila žalobcovi, že podľa jej názoru je žalobca povinný povoliť tretím osobám – ktoré nie sú držiteľmi licencie – distribúciu softvéru vo forme zdrojového kódu, ktorý bol vyvinutý konkurentmi na základe sprístupnených špecifikácií protokolov Windows, s výnimkou prípadu, akt tento softvér obsahuje vynález žalobcu spĺňajúci podmienky novosti a invenčnosti.
   Žalobca napáda list Komisie z 1. júna 2005, keďže podľa žalobcu by distribúcia predmetného softvéru vo forme zdrojového kódu sprístupnila obchodné tajomstvo žalobcu osobám, ktoré nie sú držiteľmi licencie, a to bez možnosti žalobcu zabezpečiť dôverné zaobchádzanie s ním, čo by v prípade licencií bolo možné prostredníctvom podmienok poskytnutia licencie.
   Žalobca je toho názoru, list z 1. júna 2005 predstavuje protiprávne zbavenie žalobcu jeho majetkových práv a že Komisia nemala právomoc uložiť povinnosti presahujúce povinnosti uložené v rozhodnutí z 24. marca 2004, keďže účelom listu Komisie z 1. júna 2005 je vykonanie tohto rozhodnutia.
   Žalobca takisto tvrdí, že list z 1. júna 2005 porušuje zásadu proporcionality, keďže presahuje medze toho, čo je potrebné pre nápravu porušenia zisteného v rozhodnutí z 24. marca 2004.
   Žalobca ďalej tvrdí, že podmienky novosti a invenčnosti obsiahnuté v liste z 1. júna 2005 porušujú zásadu právnej istoty, keďže sú nejasné, nepresné, a je veľmi ťažké ich zmysluplne aplikovať na otázky obchodného tajomstva.
   Nakoniec žalobca uvádza, že list z 1. júna 2005 je nezlučiteľný so zásadami medzinárodného práva verejného, ktoré sú pre Spoločenstvo záväzné, keďže z neho vyplýva celosvetové, a preto extrateritoriálne sprístupnenie majetkových práv žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004, s. 18.


title: Vec T-97/12: Žaloba podaná 22. februára 2012 — Makhlouf/Rada

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/29

         Žaloba podaná 22. februára 2012 — Makhlouf/Rada
   (Vec T-97/12)
   2012/C 151/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Rami Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu žalobcu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               následne zrušil rozhodnutie 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011, ako aj nariadenie (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 a ďalšie akty na ich vykonanie v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-432/11, Makhlouf/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 2011, s. 13.


title: Vec C-43/05: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  23. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania vo veci zamestnania a práce — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/23

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 23. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-43/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania vo veci zamestnania a práce - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 131/41)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz, D. Martin a H. Kreppel, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: U. Forsthoff, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členského štátu – Neprebratie smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, pokiaľ ide o diskrimináciu na základe náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia ako aj sexuálnej orientácie, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-116/06: Žaloba podaná  13. apríla 2006  – Oakley/ÚHVT

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/17

         Žaloba podaná 13. apríla 2006 – Oakley/ÚHVT
   (Vec T-116/06)
   (2006/C 154/46)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, USA) (v zastúpení: Michaela Huth-Dierig, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Venticinque Ltd (Hailsham, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. januára 2006 vo veci odvolania R 682/2004-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „O STORE“ pre služby triedy 35 – ochranná známka Spoločenstva č. 2 074 599.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Venticinque Limited.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: skoršia národná slovná ochranná známka „THE O STORE“ pre tovary a služby tried 18 a 25.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolaní žalobcu aj Venticinque Ltd.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 odsek 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože tovary a služby sú absolútne rozdielne a neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, keďže rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky „THE O STORE“ je veľmi obmedzená. Navyše nebol predložený dôkaz o tom, že „THE O STORE“ je na francúzskom trhu akokoľvek známa alebo zaužívaná.


               2.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/21

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO z 20. januára 2015 podaná Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein v prípade Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz/Gemeinde Vaduz
   (Vec E-3/15)
   (2015/C 217/07)
   Listom z 20. januára 2015, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 22. januára 2015, Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (štátny súd Lichtenštajnského kniežatstva) požiadal Súd EZVO vo veci Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz/Gemeinde Vaduz o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Je smernica 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie uplatniteľná v Lichtenštajnskom kniežatstve na postupy posudzovania vplyvov na životné prostredie, ktoré sa ešte stále, v rámci prechodných opatrení, opierajú o Gesetz über die Umweltverträglichkeitsprüfung (zákon o posudzovaní vplyvov na životné prostredie) z 10. marca 1999 (ďalej len „staré znenie zákona o posudzovaní vplyvov na životné prostredie“)?

               2.

               Ak áno, dochádza v predmetnej veci k nezákonnému obmedzeniu práva environmentálnych organizácií na podanie sťažnosti podľa článku 11 smernice 2011/92/EÚ v spojení s článkom 20 starého znenia zákona o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, ak vláda prijme všeobecné rozhodnutie týkajúce sa environmentálnej zlučiteľnosti projektu podľa článku 16 starého znenia zákona o posudzovaní vplyvov na životné prostredie osobitným postupom, ale – vo forme podmienok – si vyhradí rozhodnutie o kľúčových otázkach týkajúcich sa zlučiteľnosti projektu so životným prostredím v rámci následných postupov udeľovania povolení podľa osobitných predpisov?

               3.

               Ak áno, má článok 11 smernice 2011/92/EÚ priamy účinok, pokiaľ ide o predmetný postup posudzovania vplyvov na životné prostredie, ktorý tvorí základ pre jednotlivé sťažnosti na štátny súd?

               4.

               Aký by bol v tejto veci právny následok porušenia práva na sťažnosť podľa smernice s odkazom na otázky 2 a 3?


title: Vec C-533/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Työtuomioistuin (Fínsko) 9. októbra 2013 — Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry/Öljytuote ry, Shell Aviation Finland Oy

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Työtuomioistuin (Fínsko) 9. októbra 2013 — Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry/Öljytuote ry, Shell Aviation Finland Oy
   (Vec C-533/13)
   2013/C 352/18
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Työtuomioistuin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry

      Žalovaní: Öljytuote ry, Shell Aviation Finland Oy

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice o dočasnej agentúrnej práci (2008/104/ES) (1) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnym orgánom, vrátane súdov, ukladá trvalú povinnosť, aby prostriedkami, ktoré majú k dispozícii, zabezpečili, že nie sú účinné a ani sa neuplatňujú nijaké vnútroštátne predpisy alebo ustanovenia kolektívnej zmluvy, ktoré sú v rozpore s ustanovením smernice?

               b)

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej úprave, podľa ktorej je využívanie dočasných agentúrnych pracovníkov prípustné len v určitých presne vymedzených prípadoch, akými sú doplnenie pracovníkov v obdobiach nárastu práce alebo pri prácach, ktoré nemôžu vykonávať vlastní zamestnanci podniku? Možno dlhodobejšie využívanie dočasných agentúrnych pracovníkov popri vlastných zamestnancoch podniku v rámci bežných pracovných úloh podniku klasifikovať ako zakázané využívanie dočasných agentúrnych pracovníkov?

               c)

               Ak sa vnútroštátna úprava bude považovať za úpravu v rozpore so smernicou, aké prostriedky má vnútroštátny súd k dispozícii na dosiahnutie cieľov, ktoré smernica sleduje, keď ide o kolektívnu zmluvu, ktorú majú dodržiavať súkromné subjekty?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/104/ES z 19. novembra 2008 o dočasnej agentúrnej práci (Ú. v. EÚ L 327, s. 9).


title: Vec F-38/11: Žaloba podaná 5. apríla 2011 — ZZ/Parlament

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/22

         Žaloba podaná 5. apríla 2011 — ZZ/Parlament
   (Vec F-38/11)
   2011/C 179/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nepovýšení v priebehu povyšovania v roku 2009 žalobcu, ktorý bol 1. septembra 2009 preradený zo Súdneho dvora Európskej únie do Európskeho parlamentu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Parlamentu zo 4. januára 2011 o zamietnutí sťažnosti žalobcu týkajúcej sa rozhodnutia o nepovýšení do triedy AD7 v priebehu povyšovania v roku 2009,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie Parlamentu o nepovýšení do triedy AD7 v priebehu povyšovania v roku 2009,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec T-370/15 P: Odvolanie podané 9. júla 2015: CJ proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2015 v spojených veciach F-159/12 a F-161/12, CJ/ECDC

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/51

         Odvolanie podané 9. júla 2015: CJ proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2015 v spojených veciach F-159/12 a F-161/12, CJ/ECDC
   (Vec T-370/15 P)
   (2015/C 311/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: CJ (Agios Stefanos, Grécko) (v zastúpení: V. Kolias, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2015, CJ/ECDC, F-159/12 a F-161/12, EU:F:2015:38, v rozsahu v akom:

                           —

                           zamietol čiastočne žalobu podanú vo veci F-159/12 a rozhodol, že odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania,

                           —

                           zamietol v plnom rozsahu žalobu podanú vo veci F-161/12 a rozhodol, že odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania ECDC,

                           —

                           zaviazal odvolateľa, aby zaplatil Súdu pre verejnú službu sumu 2  000 eur ako náhradu časti nevyhnutných výdavkov, ktoré Súd pre verejnú službu musel vynaložiť,

               —

               v dôsledku toho, ak rozhodne, že toto odvolanie je dôvodné:

                           —

                           zrušil napadnuté rozhodnutie z 24. februára 2012,

                           —

                           zaviazal ECDC na náhradu nemajetkovej ujmy vzniknutej odvolateľovi, ktorá bola predmetom prvého žalobného dôvodu uvedeného vo veci F-161/12, ohodnotenej ex aequo et bono na sumu 80  000 eur,

                           —

                           zaviazal ECDC na náhradu nemajetkovej ujmy vzniknutej odvolateľovi, ktorá bola predmetom vzájomných návrhov o náhradu škody, uplatňovaných v konaní na prvom stupni, ohodnotenej ex aequo et bono na sumu 56  800 eur,

               —

               zaviazal ECDC na náhradu trov konania na prvom stupni a trov tohto konania o odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza sedem odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu tým, že zamietol ako neprípustnú repliku odvolateľa preto, že táto replika, ako aj jej prílohy, sa netýkali priamo určitých príloh vyjadrenia k žalobe predloženého ECDC, porušil zásadu kontradiktórnosti.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu nerozhodol o vzájomných návrhoch podaných po prvýkrát v rámci konania, týkajúcich sa náhrady nemajetkovej ujmy vzniknutej určitými vyhláseniami uvedenými v obrane ECDC.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu porušil ustanovenia článku 91 ods. 1 služobného poriadku, keď rozhodol, že nemôže skúmať pravdivosť tvrdení o zlej finančnej správe ECDC, keďže ich už skúmal OLAF.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu podal nesprávny výklad:

                           —

                           článku 47 písm. b) bodu ii) v spojení s článkom 86 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie („PZOZ“), keď rozhodol, že odvolateľ mohol byť prepustený pre neuposlúchnutie bez disciplinárneho konania,

                           —

                           článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie vzhľadom na lehoty poskytnuté odvolateľovi na predloženie svojho pohľadu na vec pred prepustením,

                           —

                           článku 48 ods. 1 Charty, keď uznal ako dôkazy tvrdenia, podľa ktorých odvolateľ konal spôsobom, ktorý je trestne stíhateľný, hoci nikdy nebol stíhaný, ani odsúdený za takéto konanie v trestnoprávnom konaní,

                           —

                           povinnosti obozretnosti zamestnávateľa, keď rozhodol, že ECDC nemusel priznať určité práva na obranu žalobcovi v priebehu správneho prešetrovania na základe prílohy IX služobného poriadku.

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho výkladu prvého, piateho a ôsmeho žalobného dôvodu, ako aj žalobného návrhu.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu vykonal nesprávnu právnu kvalifikáciu určitých skutkových okolností.

               7.

               Siedmy odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu skreslil určité dôkazy.


20150731023616742015/C 270/035542013CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL201506113311Vec C-554/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Z. Zh./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/I. O. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Smernica 2008/115/ES — Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Článok 7 ods. 4 — Pojem „riziko pre verejný poriadok“ — Podmienky, za ktorých môžu členské štáty upustiť od poskytnutia lehoty na dobrovoľný odchod alebo môžu poskytnúť lehotu kratšiu ako sedem dní)
 ---documentbreak--- C2702015SK310120150611SK00033131Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Z. Zh./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/I. O.
   (Vec C-554/13) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Smernica 2008/115/ES — Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Článok 7 ods. 4 — Pojem „riziko pre verejný poriadok“ — Podmienky, za ktorých môžu členské štáty upustiť od poskytnutia lehoty na dobrovoľný odchod alebo môžu poskytnúť lehotu kratšiu ako sedem dní)“2015/C 270/03Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Z. Zh., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Odporcovia: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I. O.

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 7 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej praxi, podľa ktorej štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu, predstavuje riziko pre verejný poriadok v zmysle tohto ustanovenia, a to z jediného dôvodu, že tento štátny príslušník je podozrivý zo spáchania činu, ktorý sa podľa vnútroštátneho práva potrestá ako trestný čin, alebo bol za takýto čin odsúdený.

            2.

            Článok 7 ods. 4 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu a ktorý je podozrivý zo spáchania činu, ktorý sa podľa vnútroštátneho práva potrestá ako trestný čin, alebo bola za takýto čin odsúdený v trestnom konaní, môžu byť ďalšie skutočnosti, ako sú povaha a závažnosť tohto činu, čas, ktorý uplynul od jeho spáchania, ako aj okolnosť, že tento štátny príslušník bol v čase, keď opúšťal územie tohto členského štátu, zadržaný vnútroštátnymi orgánmi, relevantné v rámci posúdenia toho, či uvedený štátny príslušník predstavuje riziko pre verejný poriadok v zmysle tohto ustanovenia. V rámci tohto posúdenia je prípadne tiež relevantná každá skutočnosť, ktorá sa týka vierohodnosti podozrenia zo spáchania trestného činu, ktoré sa dotknutému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny vytýka.

            3.

            Článok 7 ods. 4 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že využitie možnosti, ktorú toto ustanovenie ponúka, a to neposkytnúť lehotu na dobrovoľný odchod v prípade, že štátny príslušník tretej krajiny predstavuje riziko pre verejný poriadok, si nevyžaduje nové preskúmanie skutočností, ktoré už boli skúmané na účely konštatovania existencie tohto rizika. Akákoľvek právna úprava a prax členského štátu v danej oblasti však musí zaručiť, aby sa na individuálnom základe overilo, či je absencia takejto lehoty zlučiteľná so základnými právami tohto štátneho príslušníka.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2014.


title: Vec T-724/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. júla 2015 – European Children’s Fashion Association a Instituto de Economía Pública/Komisia a EACEA („Žaloba o neplatnosť — Arbitrážna doložka — Akčný program ‚Lifelong Learning (2007-2013)‘ — Projekt ‚Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector‘ — Predbežný list — Oznámenie o dlhu — Označenie žalovaných — Čiastočná neprístupnosť“)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. júla 2015 – European Children’s Fashion Association a Instituto de Economía Pública/Komisia a EACEA
   (Vec T-724/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Arbitrážna doložka - Akčný program ‚Lifelong Learning (2007-2013)‘ - Projekt ‚Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector‘ - Predbežný list - Oznámenie o dlhu - Označenie žalovaných - Čiastočná neprístupnosť“))
   (2015/C 320/44)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Children’s Fashion Association (Valencia, Španielsko) a Instituto de Economía Pública SL (Valencia) (v zastúpení: A. Haegman, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia a EACEA (v zastúpení: S. Delaude a S. Lejeune, splnomocnení zástupcovia) a Výkonná agentúra pre „vzdelávanie, audiovíziu a kultúru“ (EACEA) (v zastúpení: H. Monet a A. Jaume, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh založený na článku 272 ZFEÚ, ktorým sa domáha určenia, že žiadosť EACEA týkajúca sa vrátenia dotácií vyplatených žalobkyni v prvom rade z dôvodu dohody uzavretej na realizáciu projektu „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ je nepodložená a subsidiárne, návrh na zrušenie jednak predbežného listu EACEA z 1. augusta 2014, ktorý informuje žalobkyňu v prvom rade o jej povinnosti vrátiť sumu vo výške 82  378,81 eura po audite týkajúcom sa uvedeného projektu a jednak oznámenia o dlhu č. 3241401420 vydaného EACEA 5. augusta 2014 na účely vrátenia uvedenej sumy

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje proti Európskej komisii.

               2.

               European Children’s Fashion Association et Instituto de Economía Pública, SL sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.