title: Vec T-249/10: Žaloba podaná 31. mája 2010 — Kitzinger/ÚHVT — Mitteldeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/49

         Žaloba podaná 31. mája 2010 — Kitzinger/ÚHVT — Mitteldeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)
   (Vec T-249/10)
   ()
   2010/C 209/74
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Kitzinger, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Mitteldeutscher Rundfunk (Anstalt des öffentlichen Rechts) (Lipsko, Nemecko), Zweites Deutsches Fernsehen (Anstalt des öffentlichen Rechts) (Mainz, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. marca 2010 vo veci R 1388/2008-4 v tom rozsahu, že rozhodnutie námietkového oddelenia o námietke z 28. júla 2008 č. B 1 133 612 sa zrušuje a námietka sa zamieta,

               —

               subsidiárne zrušiť napadnuté rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. marca 2010 vo veci R 1388/2008-4,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka modrej a šedej farby zahŕňajúca slovný prvok „KICO“ pre tovary a služby tried 16, 36 a 39.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Mitteldeutscher Rundfunk (Anstalt des öffentlichen Rechts) a Zweites Deutsches Fernsehen (Anstalt des öffentlichen Rechts).

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „KIKA“ pre tovary a služby tried 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 38 a 41, a nemecká obrazová ochranná známka čiernej a bielej farby zahŕňajúca slovný prvok „KIKA“ pre tovary a služby tried 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-144/07 P: Odvolanie podané 13. marca 2007 : K-Swiss, Inc. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) zo 14. decembra 2007 vo veci T-14/06, K-Swiss, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/16

         Odvolanie podané 13. marca 2007: K-Swiss, Inc. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) zo 14. decembra 2007 vo veci T-14/06, K-Swiss, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-144/07 P)
   (2007/C 117/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: K-Swiss, Inc. (v zastúpení: H. E. Hübner, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa tým, že označil jeho žalobu za oneskorenú, porušil pravidlá 61, 62 a 68 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (1).

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189.


title: Vec F-18/07: Žaloba podaná 10. júla 2007 – Marcuccio/Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/18

         Žaloba podaná 10. júla 2007 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-18/07)
   (2007/C 223/33)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 25. októbra 2005 vydané Spoločným režimom nemocenského poistenia žalovanej, ktorým žalovaná zamietla žiadosť z 11. októbra 2005 podanú žalobcom, aby v zmysle článku 72 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev a Pravidiel týkajúcich sa nemocenského poistenia pre úradníkov Európskych spoločenstiev uznala, že je postihnutý ťažkou chorobou,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozhodnutie vydané menovacím orgánom 30. novembra 2006, ADMIN.B.2/MB/nb D(06) 27556, ktorým bola zamietnutá sťažnosť z 23. augusta 2006, podaná žalobcom proti zrušeniu sporného rozhodnutia,

               —

               určiť neexistenciu ex lege alebo subsidiárne zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, ak existuje materiálne, čo nie je isté, rebus sic stantibus, predmetný názor lekárskej rady zahrnutý do správy z 30. novembra 2006, ktorej detaily žalobcovi nie sú známe,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej argumentácie uvádza tri žalobné dôvody:

               1.

               absolútny nedostatok odôvodnenia, ako aj nelogickosť, rozpornosť, tautológia, zámena, nedostatok šetrenia a domýšľavý charakter úvah prijatých žalovanou;

               2.

               zjavne nesprávne posúdenie a porušenie práva;

               3.

               porušenie povinnosti starostlivosti a správneho úradného postupu.


title: Vec C-541/16: Žaloba podaná 25. októbra 2016 – Európska komisia/Dánske kráľovstvo

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/30

         Žaloba podaná 25. októbra 2016 – Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-541/16)
   (2017/C 006/37)
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Grønfeldt a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Dánske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               Vyhlásiť, že Dánske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti podľa článku 2 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 (1) o spoločných pravidlách prístupu nákladnej cestnej dopravy na medzinárodný trh,

               —

               zaviazať Dánske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že článok 2 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1072/2009 vyčerpávajúcim spôsobom upravuje, ako môžu dopravcovia uskutočňovať kabotážnu prepravu za podmienok stanovených týmto článkom. Toto ustanovenie neupravuje najvyšší počet miest na nakládku a/alebo vykládku v rámci kabotážnej prepravy. Horná hranica troch operácií kabotážnej prepravy neznamená, že kabotážna preprava musí zahŕňať určitý počet miest na nakládku a/alebo vykládku.
   Podľa dánskych pravidiel kabotážna preprava môže zahŕňať buď určitý počet miest na nakládku alebo určitý počet miest na vykládku, ale nie oboje. Dánske pravidlá zamedzujú dopravcom, ktorí nie sú rezidentmi, uskutočňovanie kabotážnej prepravy zahŕňajúcej určitý počet miest na nakládku a vykládku, čo predstavuje obmedzenie spôsobu, akým môžu títo dopravcovia uskutočňovať kabotážnu prepravu v Dánsku, ako je upravený v nariadení (ES) č. 1072/2009.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 z 21. októbra 2009 o spoločných pravidlách prístupu nákladnej cestnej dopravy na medzinárodný trh (Ú. v. EÚ L 300, 2009, s. 72).


title: Vec F-79/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  20. júna 2012 — Menidiatis/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Prijímanie — Zamietnutie kandidatúry — Vykonanie rozsudku o zrušení — Primeraná lehota — Individuálne vykonávacie opatrenia — Strata príležitosti)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/30

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 20. júna 2012 — Menidiatis/Komisia
   (Vec F-79/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Prijímanie - Zamietnutie kandidatúry - Vykonanie rozsudku o zrušení - Primeraná lehota - Individuálne vykonávacie opatrenia - Strata príležitosti)
   2013/C 46/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Andreas Menidiatis (Rhode-Saint-Genèse, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na uloženie povinnosti zaplatiť žalobcovi sumu z dôvodu náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá mu bola údajne spôsobená z dôvodu neexistencie opatrení na vykonanie rozsudku vo veci F-128/07

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Menidiatis znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011, s. 47.


title: Vec T-609/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Laverana/ÚHVT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Laverana/ÚHVT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Vec T-609/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 354/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. júna 2014 (vec R 123/2014-4) týkajúceho sa prihlášky obrazového označenia ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Laverana GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec T-106/17: Žaloba podaná 17. februára 2017 – JPMorgan Chase a iní/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/47

         Žaloba podaná 17. februára 2017 – JPMorgan Chase a iní/Komisia
   (Vec T-106/17)
   (2017/C 112/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: JPMorgan Chase & Co. (New York, New York, Spojené štáty), JPMorgan Chase Bank, National Association (Columbus, Ohio, Spojené štáty), J.P. Morgan Services LLP (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Rose, QC, J. Boyd, M. Lester, D. Piccinin a D. Heaton, barristers, B. Tormey, N. French, N. Frey a D. Das, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie K(2016) 8530 final zo 7. decembra 2016 vo veci AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives – (ďalej len „rozhodnutie“) v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyne,

               —

               subsidiárne znížil pokutu uloženú žalobkyniam,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nepreukázala, že konanie žalobkýň malo za cieľ manipuláciu so sadzbami EURIBOR alebo EONIA (referenčné úrokové sadzby); dôkazy preukazujú, že žalobkyne nesledovali žiadny protisúťažný cieľ v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (ďalej len „článok 101“).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa navyše alebo subsidiárne dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedla, že cieľom údajnej manipulácie EURIBOR sadzieb alebo EONIA je cieľ predchádzania, obmedzenia alebo skreslenia hospodárskej súťaže v zmysle článku 101.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie neuvádza, a Komisia nemôže teraz tvrdiť alebo stanoviť, žiadny iný protisúťažný cieľ, ktorého sa mali dopustiť žalobkyne, okrem manipulovania so sadzbami EURIBOR alebo EONIA.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený subsidiárne na tvrdení, že Komisia nepreukázala, že žalobkyne sa zúčastnili jednotného a nepretržitého porušenia. Konanie, ktoré Komisia považuje za porušujúce článok 101, nesledovalo jeden cieľ; prípadne žalobkyne nevedeli o porušujúcom konaní iných účastníkov a nemohli ho ani predpokladať; a subsidiárne žalobkyne nemali v úmysle prispieť svojim konaním k spoločnému plánu, ktorý mal protisúťažný cieľ.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia konala v rozpore so základnými zásadami práva EÚ, riadnou správou vecí verejných, prezumpciou neviny a právom žalobkýň na obranu, keď prejudikovala vec proti nim spôsobom, že uplatnila „hybridný“ proces vyrovnania, a odsudzujúcimi vyjadreniami komisára Almunia.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa navyše alebo subsidiárne dopustila chyby pri výpočte pokuty uloženej žalobkyniam viacerými spôsobmi a preto by ju mal Súdny dvor znížiť. Komisia a) mala uplatniť vyššie zníženie a znížiť úroveň porušenia a úpravu „prihlasovacích poplatkov“, aby odrážali vonkajšiu a odlišnú úlohu žalobkýň než akú uvádza Komisia; b) neuplatnila rovnakú metódu pri výpočte výšky predaja každého účastníka, čo viedlo k tomu, že so žalobkyňami sa zaobchádzalo nevýhodnejšie bez objektívneho dôvodu; c) mala uplatniť vyššiu úľavu vo vzťahu k príjmom žalobkýň, aby zohľadnila ich relatívnu ekonomickú silu; a d) nemala začleniť predajné hodnoty EONIA do hodnoty svojho výpočtu predajnosti.


title: Vec C-370/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-370/06) (1)

   (2007/C 82/62)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. júla 2004 vo veci C-415/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nepriame dane — Smernica 69/335/EHS — Navyšovanie základného imania — Daň z burzových operácií — Daň z doručenia cenných papierov na doručiteľa)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 15. júla 2004
   vo veci C-415/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nepriame dane - Smernica 69/335/EHS - Navyšovanie základného imania - Daň z burzových operácií - Daň z doručenia cenných papierov na doručiteľa)
   (2004/C 228/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-415/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupcovia: R. Lyal a C. Giolito) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: A. Snoecx za právnej pomoci B. van de Walle de Ghelcke), predmetom ktorej je vyhlásenie, že:

               —

               vyrubením dane z burzových operácií z upísania nových cenných papierov v Belgicku pri založení obchodnej spoločnosti alebo investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov, a

               —

               vyrubením dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa z fyzického doručenia cenných papierov na doručiteľa týkajúcich sa belgických alebo zahraničných verejných fondov, pokiaľ ide o nové cenné papiere upísané pri založení spoločnosti alebo investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov

         Belgické kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článku 11 smernice Rady 69/335/EHS zo dňa 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25), v znení smernice Rady 85/303/EHS zo dňa 10. júna 1985 (Ú. v. ES L 156, s. 23), Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda C. W. A. Timmermans, spravodajcovia: C. Gulmann a R. Schintgen, sudcovia: F. Macken a N. Colneric, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M.-F. Contet, hlavný referent, vyhlásil dňa 15. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Vyrubením dane z burzových operácií z upísania nových cenných papierov v Belgicku pri založení obchodnej spoločnosti alebo investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov, a
               - vyrubením dane z doručenia cenných papierov na doručiteľa z fyzického doručenia cenných papierov na doručiteľa týkajúcich sa belgických alebo zahraničných verejných fondov, pokiaľ ide o nové cenné papiere upísané pri založení spoločnosti alebo investičného fondu, alebo v nadväznosti na zvýšenie základného imania alebo pri emisii dlhopisov,
               Belgické kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článku 11 smernice Rady 69/335/EHS zo dňa 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, v znení smernice Rady 85/303/EHS zo dňa 10. júna 1985.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 19 z 25.1.2003


title: Vec C-377/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  12. júna 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko] – Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Pojem „súdny orgán členského štátu“  — Tribunal Arbitral Tributário — Smernica 69/335/EHS — Články 4 a 7 — Zvýšenie základného imania kapitálovej spoločnosti — Kolková daň účinná k  1. júlu 1984  — Následné zrušenie tejto dane a neskôr jej opätovné zavedenie)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/16

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. júna 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko] – Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-377/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Pojem „súdny orgán členského štátu“ - Tribunal Arbitral Tributário - Smernica 69/335/EHS - Články 4 a 7 - Zvýšenie základného imania kapitálovej spoločnosti - Kolková daň účinná k 1. júlu 1984 - Následné zrušenie tejto dane a neskôr jej opätovné zavedenie))
   2014/C 282/21
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 písm. c) a článok 7 ods. 1 a 2 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát opätovne zaviedol kapitálovú daň z transakcií zvýšenia základného imania spadajúcich pod prvé z týchto ustanovení, ktoré podliehali takejto dani k 1. júlu 1984, ale následne boli od nej oslobodené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Výmaz veci C-258/03

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/15

         Výmaz veci C-258/03 (1)

   (2004/C 201/32)
   Uznesením zo 17. mája 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-258/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike.

      (1)  Ú.v. C 213 z 6.9.2003.


title: Vec C-683/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 27. decembra 2016 – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V./Bundesrepublik Deutschland

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 27. decembra 2016 – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V./Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-683/16)
   (2017/C 104/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V.

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni opatreniam členského štátu pre vody patriace pod jeho zvrchovanosť alebo právomoc, ktoré sú potrebné na to, aby členský štát splnil svoje povinnosti podľa článku 6 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (2), majú vplyv na rybárske plavidlá iných členských štátov a na územiach sústavy Natura 2000 sa nimi ukladá rozsiahly zákaz komerčného morského rybolovu pomocou rybárskeho výstroja, ktorý sa dotýka morského dna, ako aj nastavovacích sietí („ukotvené a viacstenné žiabrovky“)?
               Predovšetkým:

                           a)

                           Má sa článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES vykladať v tom zmysle, že pod pojem „ochranné opatrenia“ spadá [zákaz] metód rybolovu uvedených v prvej prejudiciálnej otázke?

                           b)

                           Má sa článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES vykladať v tom zmysle, že pod pojem „rybárske plavidlá iných členských štátov“ spadajú aj tie plavidlá iného členského štátu, ktoré sa plavia pod vlajkou členského štátu Spolková republika Nemecko?

                           c)

                           Má sa článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES vykladať v tom zmysle, že výraz „spĺňajú ciele príslušných právnych predpisov Únie“ sa vzťahuje aj na také opatrenia prijaté členským štátom, ktoré iba podporujú dosiahnutie cieľov uvedených v právnych predpisoch Únie, ktoré sú tam uvádzané?

               2.

               Má sa článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES vykladať v tom zmysle, že bráni opatreniam členského štátu pre vody patriace pod jeho zvrchovanosť alebo právomoc, ktoré sú potrebné na dodržanie jeho povinností podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (3)?

               3.

               Ak na prvú a druhú prejudiciálnu otázku treba alternatívne alebo kumulatívne odpovedať záporne:
               Bráni výlučná právomoc Európskej únie v oblasti ochrany morských biologických zdrojov v rámci spoločnej politiky rybného hospodárstva podľa článku 3 ods. 1 písm. d) Zmluvy o fungovaní Európskej únie tomu, aby členský štát prijal uvedené opatrenia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 354, 2013, s. 22.

      (2)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.

      (3)  Ú. v. EÚ L 143, 2004, s. 56; Mim. vyd. 15/008, s. 357.


title: Vec C-637/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Laufen Austria AG/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Koordinácia predajných cien a výmena citlivých obchodných informácií — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 — Horná hranica 10 % obratu — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Povinnosť odôvodnenia — Zásada rovnosti zaobchádzania — Výkon neobmedzenej súdnej právomoci)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Laufen Austria AG/Európska komisia
   (Vec C-637/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Koordinácia predajných cien a výmena citlivých obchodných informácií - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 - Horná hranica 10 % obratu - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Povinnosť odôvodnenia - Zásada rovnosti zaobchádzania - Výkon neobmedzenej súdnej právomoci))
   (2017/C 104/12)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Laufen Austria AG (v zastúpení: E. Navarro Varona, abogada)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, F. Castillo de la Torre a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. septembra 2013, Laufen Austria/Komisia (T-411/10, EU:T:2013:443), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie na rozhodnutie o návrhu spoločnosti Laufen Austria AG na zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec T-502/04: Žaloba podaná dňa 24. decembra 2004: Stéphane Lopparelli proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/36

         Žaloba podaná dňa 24. decembra 2004: Stéphane Lopparelli proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-502/04)
   (2005/C 57/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Stéphane Lopparelli, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 24. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie o pridelení prednostných bodov žalobcovi za hodnotené obdobie 2003, ako aj rozhodnutie nezapísať jeho meno na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A5 za to isté obdobie,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca v prvom rade uvádza porušenie článkov 5, 7, 26, 43 a 45 Služobného poriadku, ako aj porušenie princípu spočívajúceho v tom, že platová trieda zodpovedá pracovnému miestu, a princípu kariérneho postupu. V druhom rade žalobca uvádza, že nedošlo k žiadnemu porovnávaciemu skúmaniu zásluh všetkých úradníkov tej istej platovej triedy založenému na rovnosti, čím boli porušené články 5, 7, 43 a 45 Služobného poriadku a princíp kariérneho postupu.


title: Vec C-455/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. decembra 2009 — Európska komisia/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 89/665/EHS a 92/13/EHS — Verejné zmluvy na dodanie tovaru a na práce — Postup preskúmavania rozhodnutia o uzavretí zmluvy — Záruka účinného preskúmania — Minimálna lehota, ktorú treba dodržať medzi doručením rozhodnutia o uzavretí zmluvy vylúčeným uchádzačom a podpísaním tejto zmluvy)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. decembra 2009 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-455/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 89/665/EHS a 92/13/EHS - Verejné zmluvy na dodanie tovaru a na práce - Postup preskúmavania rozhodnutia o uzavretí zmluvy - Záruka účinného preskúmania - Minimálna lehota, ktorú treba dodržať medzi doručením rozhodnutia o uzavretí zmluvy vylúčeným uchádzačom a podpísaním tejto zmluvy)
   2010/C 51/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246) — Porušenie článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 76, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315) — Povinnosť stanoviť vo vnútroštátnom práve účinný a rýchly postup preskúmavania umožňujúci neúspešnému uchádzačovi dosiahnuť zrušenie rozhodnutia o uzavretí zmluvy — Lehoty na podanie opravného prostriedku

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že prijalo článok 49 Statutory Instrument č. 329 z roku 2006 a článok 51 Statutory Instrument č. 50 z roku 2007, ktorými stanovilo pravidlá upravujúce oznamovanie rozhodnutí verejných obstarávateľov o uzavretí zmluvy a ich odôvodnenia uchádzačom takým spôsobom, že môže dôjsť k tomu, že v dobe, keď sú uchádzači úplne informovaní o dôvodoch odmietnutia svojej ponuky, už uplynula odkladná lehota na uzavretie zmluvy, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992, a z článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-197/10: Žaloba podaná 27. apríla 2010 — BVR/ÚHVT — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/47

         Žaloba podaná 27. apríla 2010 — BVR/ÚHVT — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)
   (Vec T-197/10)
   2010/C 179/82
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken eV (BVR) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: I. Rinke, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Austria Leasing GmbH (Frankfurt, Nemecko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. februára 2010 vo veci R 248/2009-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Austria Leasing GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich“ pre služby tried 35, 36 a 37.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: najmä slovná ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Raiffeisenbank“ zapísaná v Nemecku pre služby zaradené do tried 36, 39 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietok.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Výmaz veci T-50/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/61

         Výmaz veci T-50/97 (1)

   (2005/C 217/121)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-50/97: H. Buwalda proti Rade Európskej Únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec T-508/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2017 – Bodson a i./EIB („Verejná služba — Zamestnanci EIB — Zmluvná povaha pracovnoprávnych vzťahov — Odmena — Reforma systému prémií — Legitímna dôvera — Právna istota — Zjavne nesprávne posúdenie — Proporcionalita — Povinnosť starostlivosti — Článok 11 ods. 3 vnútorného poriadku EIB — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/45

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2017 – Bodson a i./EIB
   (Vec T-508/16) (1)

   ((„Verejná služba - Zamestnanci EIB - Zmluvná povaha pracovnoprávnych vzťahov - Odmena - Reforma systému prémií - Legitímna dôvera - Právna istota - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Povinnosť starostlivosti - Článok 11 ods. 3 vnútorného poriadku EIB - Rovnosť zaobchádzania“))
   (2017/C 277/67)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxembursko) a ďalších 450 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Žalovaná: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: pôvodne C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli a T. Gilliams, neskôr T. Gilliams a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P.-E. Partsch, avocat)

      Predmet veci

   Návrh, založený na článku 270 ZFEÚ, jednak na zrušenie rozhodnutí zahrnutých v listinách o výplate prémie za apríl 2013, na základe ktorých sa na žalobcov uplatňuje rozhodnutie správnej rady EIB zo 14. decembra 2010 a rozhodnutia riadiaceho výboru EIB z 9. novembra 2010, 29. júna 2011, 16. novembra 2011 a 20. februára 2013, a jednak na uloženie povinnosti EIB zaplatiť žalobcom sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi sumou odmien vyplatených na základe uvedených rozhodnutí a sumou odmien dlžných podľa skoršieho režimu alebo, ak to nie je možné, podľa nového a správne vykonávaného režimu, ako aj náhradu majetkovej ujmy z dôvodu straty ich kúpnej sily a nemajetkovej ujmy, ktorá bola žalobcom údajne spôsobená

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Jean-Pierre Bodson a ďalší zamestnanci Európskej investičnej banky (EIB), ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013 (vec pôvodne zaregistrovaná pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-61/13 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-783/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. februára 2017 – SolarWorld/Komisia („Dumping — Subvencie — Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny — Schválenie zníženia najnižšej dovoznej ceny na základe záväzku prijatého v rámci antidumpingových a antisubvenčných konaní — Priemysel Únie — Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009“)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/43

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. februára 2017 – SolarWorld/Komisia
   (Vec T-783/14) (1)

   ((„Dumping - Subvencie - Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny - Schválenie zníženia najnižšej dovoznej ceny na základe záväzku prijatého v rámci antidumpingových a antisubvenčných konaní - Priemysel Únie - Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009“))
   (2017/C 104/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SolarWorld AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a A. Stobiecka Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste z 15. septembra 2014 zaslaného čínskej obchodnej komore pre dovoz a vývoz elektronických prístrojov a výrobkov, obsahujúci referenciu Trade/H4 (2014) 3328168, na zníženie najnižšej dovoznej ceny pri dovoze fotovoltických modulov a článkov čínskymi vyvážajúcimi výrobcami, podliehajúci cenovému záväzku s účinnosťou od 1. októbra 2014 pre posledný trimester 2014

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               SolarWorld AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-117/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. decembra 2007 – DeTeMedien/ÚHVT (suchen.de) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva suchen.de — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Názov domény — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/44

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2007 – DeTeMedien/ÚHVT (suchen.de)
   (Vec T-117/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva suchen.de - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Názov domény - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 22/81)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: DeTeMedien Deutsche Telekom Medien GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne J. Fesenamair a I. Gehring, neskôr J. Fesenmair a T. M. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. januára 2006 (vec R 287/2005-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia suchen.de ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               DeTeMedien Deutsche Telekom Medien GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006.


title: Vec C-336/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone - Sezione 02 - zo dňa 14. júla 2004 vo veci Banca Popolare FriulAdria spa proti Agenzia Entrate Ufficio Pordenone

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/5

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone - Sezione 02 - zo dňa 14. júla 2004 vo veci Banca Popolare FriulAdria spa proti Agenzia Entrate Ufficio Pordenone
   (Vec C-336/04)
   (2004/C 251/10)
   Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone uznesením zo 14. júla 2004 podala na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Banca Popolare FriulAdria spa proti Agenzia Entrate Ufficio Pordenone, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 2. augusta 2004.
   Commissione Tributaria Provinciale di Pordenone žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Je rozhodnutie Komisie č. 2002/581/ES (1) z 11. decembra 2001 (Ú. v. ES L 184 z 13. júla 2002, s. 27) neplatné a nezlučiteľné s právom spoločenstva, pokiaľ ustanovenia zákona 461/98 a zákonného dekrétu 153/99 o bankách, v rozpore s názorom Komisie, sú zlučiteľné so spoločným trhom alebo, v každom prípade, spadajú pod pôsobnosť výnimiek ustanovených článkom 87 odsek 3 písm. b) a c) Zmluvy ES?

               2)

               Je, osobitne, článok 4 citovanej smernice neplatný a nezlučiteľný s právom spoločenstva, pokiaľ Komisia:

                           a)

                           porušila povinnosť náležite odôvodniť v zmysle článku 253 Zmluvy ES; a/alebo

                           b)

                           porušila zásadu legitímnej dôvery; a/alebo

                           c)

                           porušila zásadu proporcionality?

               3)

               V každom prípade, bráni správny výklad článku 87 a nasl. Zmluvy ES, článku 14 nariadenia ES č. 659/99 (2) a všeobecných zásad práva spoločenstva a osobitne tých, ktoré sú uvedené v odôvodnení, uplatneniu článku 1 dekrétu zákona č. 282 z 24. decembra 2002 (ktorý bol zmenený na zákon č. 27 z 21. februára 2003)?

      (1)  Týkajúca sa schémy štátnej pomoci, ktorý realizovalo Taliansko v prospech bánk

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83 z 27.3.1999, s. 1)


title: Vec F-111/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  15. marca 2007 – Sanchez Ferriz/Komisia (Úradníci — Hodnotenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie 2001-2002)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/57

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 15. marca 2007 – Sanchez Ferriz/Komisia
   (Vec F-111/05) (1)

   (Úradníci - Hodnotenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie 2001-2002)
   (2007/C 95/113)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobcu v hodnotenom období 2001-2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006, s. 36 (najskôr zapísaná pod číslom T-413/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-253/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-253/05) (1)

   (2006/C 224/64)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec T-379/16: Žaloba podaná 18. júla 2016 – Basicmed Enterprises a i./Rada a i.

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/14

         Žaloba podaná 18. júla 2016 – Basicmed Enterprises a i./Rada a i.
   (Vec T-379/16)
   (2016/C 383/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Basicmed Enterprises Ltd (Limassol, Cyprus) a 19 iných (v zastúpení: P. Tridimas, barrister, K. Kakoulli, P. Panayides a C. Pericleous, advokáti)

      Žalovaní: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Euroskupina, Európska únia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil žalovaným povinnosť zaplatiť sumy uvedené v pláne, ktorý tvorí prílohu k žalobe, zvýšené o úrok od 16. marca 2013 až do vydania rozsudku Všeobecného súdu, a

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania

         Subsidiárne žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že Európskej únii a/alebo žalovaným inštitúciám vznikla mimozmluvná zodpovednosť,

               —

               stanovil postup, na základe ktorého bude možné určiť vymáhateľnú ujmu, ktorá žalobcom skutočne vznikla a

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia žiadajú náhradu škody podľa článkov 268, 340 ods. 2 a 340 ods. 3 ZFEÚ, ktoré upravujú mimozmluvnú zodpovednosť EÚ a ECB, za ujmu spôsobenú znížením ich vkladov v dôsledku schémy pomoci (bail-in) pre Cyperskú republiku, ktorú žalovaní schválili.
   Žalobcovia zastávajú názor, že opatrenia prijaté Cyperskou republikou sa zaviedli výlučne s cieľom realizovať opatrenia prijaté žalovanými a žalovaní ich aj schválili. Žalobcovia považujú túto schému pomoci za závažné porušenie a na podporu svojej žaloby uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení vlastníckeho práva ako je chránené článkom 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na údajom porušení zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na údajnom porušení zásady ochrany legitímnych očakávaní.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na údajom porušení zásady zákazu diskriminácie.


title: Vec C-528/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie/Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu — Nariadenie Rady (EÚ) č. 604/2013 (Dublin III) — Článok 28 ods. 2 — Zaistenie na účely odovzdania — Článok 2 písm. n) — Značné riziko úteku — Objektívne kritériá — Absencia zákonnej definície)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie/Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor
   (Vec C-528/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu - Nariadenie Rady (EÚ) č. 604/2013 (Dublin III) - Článok 28 ods. 2 - Zaistenie na účely odovzdania - Článok 2 písm. n) - Značné riziko úteku - Objektívne kritériá - Absencia zákonnej definície))
   (2017/C 151/11)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Žalovaní: Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

      Výrok rozsudku

   Článok 2 písm. n) v spojení s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa majú vykladať v tom zmysle, že členským štátom ukladajú povinnosť stanoviť všeobecne záväzným právnym predpisom objektívne kritériá, na ktorých sa zakladajú dôvody, pre ktoré je možné domnievať sa, že žiadateľ, s ktorým je vedené konanie o odovzdaní, môže utiecť. Absencia takéhoto právneho predpisu má za následok neuplatniteľnosť článku 28 ods. 2 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Vec C-575/16: Žaloba podaná 4. novembra 2016 – Európska komisia/Česká republika

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/17

         Žaloba podaná 4. novembra 2016 – Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-575/16)
   (2017/C 022/23)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Støvlbæk, K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Česká republika si tým, že stanovila podmienku týkajúcu sa štátnej príslušnosti na účely výkonu povolania notára, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 Zmluvy o FEÚ, a

               —

               uložil Českej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že podmienka týkajúca sa štátnej príslušnosti, ktorá je v českom právnom poriadku stanovená na účely výkonu povolania notára, je diskriminačná a predstavuje neprimerané obmedzenie slobody usadiť sa. Česká republika si tak nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
   Komisia sa domnieva, že úlohy, ktoré notárom zverujú právne predpisy Českej republiky, nie sú svojou povahou spojené s výkonom verejnej moci, takže podmienku týkajúcu sa štátnej príslušnosti, ktorá je v českom právnom poriadku stanovená na účely prístupu k povolaniu notára, nemožno odôvodniť výnimkou stanovenou v článku 51 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.


title: Vec C-510/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  24. októbra 2013 — Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh montáže a údržby výťahov a eskalátorov — Pokuty — Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov — Účinný súdny prostriedok nápravy)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. októbra 2013 — Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV/Európska komisia
   (Vec C-510/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh montáže a údržby výťahov a eskalátorov - Pokuty - Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov - Účinný súdny prostriedok nápravy)
   2013/C 367/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV (v zastúpení: T. Vinje, solicitor, D. Paemen, avocat a A. Tomtsis, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011, Kone a i./Komisia (T-151/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu alebo zníženiu pokuty uloženej žalobkyniam rozhodnutím Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 (vec COMP/E-1/38.823 — PO/Výťahy a eskalátory) týkajúcim sa kartelu na trhu inštalácie a údržby výťahov a eskalátorov v Belgicku, v Nemecku, v Luxembursku a v Holandsku, súvisiacim s manipuláciou s verejnými obchodnými súťažami, rozdelením trhov, určením cien, rozdelením projektov a uzatváraním zmlúv, ktoré sa ich týkali, a výmenou informácií

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 362, 10.12.2011.


title: Vec C-332/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 9. júla 2014 – Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR/Finanzamt Krefeld

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 9. júla 2014 – Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR/Finanzamt Krefeld
   (Vec C-332/14)
   2014/C 329/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR

      Žalovaný: Finanzamt Krefeld

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Súdny dvor Európskej Únie rozhodol, že článok 17 ods. 5 tretí pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu umožňuje členským štátom na účely výpočtu odpočítateľnej pomernej časti dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe pre určité plnenie, akým je stavba budovy na zmiešané použitie, namiesto rozdeľujúceho kľúča uvedeného v článku 19 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, ktorý je založený na obrate, uprednostniť iný rozdeľujúci kľúč, pod podmienkou, že zvolená metóda zaručí presnejšie určenie tejto odpočítateľnej pomernej časti (rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 8. novembra 2012, C-511/10, BLC Baumarkt, Umsatzsteuer-Rundschau 2012, 968, Höchstrichterliche Finanzrechtsprechung 2013, 79).

                           a)

                           Majú byť pri obstarávaní alebo stavbe budovy na zmiešané použitie plnenia na vstupe, ktorých vymeriavací základ patrí k obstarávacím alebo výrobným nákladom, na účely presnejšieho určenia odpočítateľnej DPH na vstupe najskôr priradené k plneniam podľa spôsobu využitia budovy (zdaniteľným plneniam alebo plneniam oslobodeným od dane) a iba zostávajúca DPH na vstupe sa má rozdeliť podľa metódy výmery alebo metódy založenej na obrate?

                           b)

                           Platia zásady stanovené Súdnym dvorom Európskej únie v rozsudku z 8. novembra 2012, C-511/10, – BLC Baumarkt –, EU:C:2012:689 a odpoveď na predchádzajúcu otázku aj pre DPH z plnení na vstupe za používanie, udržiavanie a využívanie budovy na zmiešané použitie?

               2.

               Má sa článok 20 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu vykladať tak, že oprava pôvodného odpočtu DPH na vstupe, ktorú toto ustanovenie predpokladá, sa má uplatniť aj na situáciu, keď osoba podliehajúca dani rozdelí DPH na vstupe z výstavby budovy na zmiešané použitie v zmysle článku 19 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu podľa metódy založenej na obrate stanovenej a dovolenej vnútroštátny právom a členský štát následne počas opravného obdobia uprednostní iný rozdeľujúci kľúč?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: Bránia zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery uplatneniu článku 20 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, ak členský štát pre také prípady, ako sú opísané vyššie, ani výslovne nestanovuje opravu odpočítanej DPH na vstupe, ani neprijme žiadnu prechodnú úpravu, a ak rozdelenie DPH na vstupe uplatnené osobou podliehajúcou dani podľa metódy založenej na obrate považuje Bundesfinanzhof vo všeobecnosti za vecne správne?

      (1)  Smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-113/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. septembra 2009 — Fjord Seafood Norway a i./Rada

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/82

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. septembra 2009 — Fjord Seafood Norway a i./Rada
   (Vec T-113/06) (1)

   2009/C 267/146

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil čiastočný výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-99/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Alesa/Komisia („Verejné zákazky na služby — Postup verejného obstarávania — Poskytovanie služieb technickej podpory čínskym orgánom v rámci projektu ‚Udržateľná urbanizácia — Prepojenie medzi eko-mestami v Európe a v Číne (EC-LINK)‘ — Rokovacie konanie — Článok 266 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 1268/2012 — Transparentnosť — Rovnosť zaobchádzania — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Alesa/Komisia
   (Vec T-99/14) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Postup verejného obstarávania - Poskytovanie služieb technickej podpory čínskym orgánom v rámci projektu ‚Udržateľná urbanizácia - Prepojenie medzi eko-mestami v Európe a v Číne (EC-LINK)‘ - Rokovacie konanie - Článok 266 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 1268/2012 - Transparentnosť - Rovnosť zaobchádzania - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2016/C 314/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alesa Srl (Chieti, Taliansko) (v zastúpení: N. Giampaolo advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a A. Aresu, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie uverejneného v dodatku k Úradnému vestníku Európskej únie (Ú. v. EÚ 2013/S 234-405244) o zadaní verejnej zákazky DCI-ASIE/2013/329-453 týkajúcej sa poskytovania služieb technickej podpory v rámci projektu „Udržateľná urbanizácia – Prepojenie medzi eko-mestami v Európe a v Číne (EC-LINK)“ inému uchádzačovi, ako je žalobkyňa, po druhé návrh podľa článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela a po tretie návrh podľa článku 277 ZFEÚ, aby Všeobecný súd posúdil „zákonnosť alebo nezákonnosť, ako aj uplatniteľnosť alebo neuplatniteľnosť“ článku 266 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1) a bodu 2. 4. 13 praktických pokynov k zmluvným postupom v oblasti vonkajších opatrení Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Alesa Srl. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec C-367/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“/Stowarzyszenie Filmowców Polskich (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/48/ES — Článok 13 — Duševné a priemyselné vlastníctvo — Porušenie — Výpočet náhrady škody — Právna úprava členského štátu — Dvojnásobok bežne dlhovanej odmeny)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“/Stowarzyszenie Filmowców Polskich
   (Vec C-367/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/48/ES - Článok 13 - Duševné a priemyselné vlastníctvo - Porušenie - Výpočet náhrady škody - Právna úprava členského štátu - Dvojnásobok bežne dlhovanej odmeny))
   (2017/C 078/02)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“

      Žalovaný: Stowarzyszenie Filmowców Polskich

      Výrok rozsudku

   Článok 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je dotknutá právna úprava vo veci samej, podľa ktorej môže majiteľ práv duševného vlastníctva, ktoré boli porušené, požadovať od porušovateľa týchto práv buď náhradu spôsobenej ujmy so zohľadnením všetkých náležitých aspektov konkrétneho prípadu, alebo zaplatenie sumy zodpovedajúcej dvojnásobku primeranej odmeny, ktorá by sa mala zaplatiť z titulu oprávnenia používať dotknuté dielo, bez toho, aby tento majiteľ práv musel preukázať existenciu skutočnej ujmy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016.


title: Vec C-465/16 P: Odvolanie podané 20. augusta 2016: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. júna 2016 vo veci T-276/13, Growth Energy a Renewable Fuels Association/Rada Európskej únie

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/21

         Odvolanie podané 20. augusta 2016: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. júna 2016 vo veci T-276/13, Growth Energy a Renewable Fuels Association/Rada Európskej únie
   (Vec C-465/16 P)
   (2016/C 402/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert, splnomocnený zástupca, N. Tuominen, Avocat)

      Ďalší účastníci konania: Growth Energy, Renewable Fuels Association, Európska komisia, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 9. júna 2016 vo veci T-276/13, Growth Energy a Renewable Fuels Association/Rada Európskej únie, doručený Rade 10. júna 2016,

               —

               zamietol žalobu, ktorú podali na prvom stupni Growth Energy a Renewable Fuels Association a v ktorej navrhovali zrušenie napadnutého nariadenia (1),

               —

               zaviazal Growth Energy a Renewable Fuels Association na náhradu trov konania, ktoré Rada vynaložila na prvom stupni a v odvolacom konaní.

         Subsidiárne,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie,

               —

               rozhodol, že o trovách konania na prvom stupni a v odvolacom konaní sa v prípade vrátania veci Všeobecnému súdu rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada v rámci tohto odvolania navrhuje, aby bol napadnutý rozsudok zrušený z týchto dôvodov:
   Závery Všeobecného súdu o prípustnosti žaloby a najmä jeho závery o priamej a osobnej dotknutosti žalobcov sú právne nesprávne.

               a.

               Všeobecný súd sa po prvé domnieva, že na konštatovanie priamej dotknutosti stačí, že štyria americkí výrobcovia zaradení do vzorky sú výrobcami bioetanolu. Tento záver o priamom účinku je však v rozpore s ustálenou judikatúrou, ktorá odmieta priamy účinok na základe čisto ekonomických dôsledkov.

               b.

               Po druhé, nie je jasné, ako by samotná skutočnosť, že výrobcovia v USA predali svoj bioetanol domácim obchodníkom/výrobcom, ktorý bol následne opäť predaný na domácom trhu alebo vyvezený domácimi obchodníkmi/výrobcami vo významnom množstve do Únie pred uložením cla, podstatne ovplyvnila ich postavenie na trhu. Na dokázanie významného vplyvu na ich postavenie na trhu uložením ciel by bolo nutné, aby žalobcovia preukázali aspoň vplyv ciel na úroveň dovozu do Únie v nadväznosti na uloženie antidumpingových ciel. Žalobcovia však v tomto ohľade neuviedli žiadne informácie a ani napadnutý rozsudok v tomto ohľade neobsahuje žiadne závery. Došlo tak k nesprávnemu právnemu posúdeniu pri uplatnení kritéria osobnej dotknutosti a chýba tu odôvodnenie.

         Pokiaľ ide o vec samú, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade základného nariadenia (2) a v dvoch prípadoch sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s právom WTO.

               a.

               Po prvé, Všeobecný súd nesprávne vyložil základné nariadenie, keď sa domnieval, že článok 9 ods. 5 tohto nariadenia vykonáva články 9.2 a 6.10 antidumpingovej dohody. Ako plynie zo znenia článku 9 ods. 5 základného nariadenia, toto ustanovenie sa netýka výberu vzorky. A článok 6.10 antidumpingovej dohody je vykonaný článkom 17 a článkom 9 ods. 6 základného nariadenia, a nie článkom 9 ods. 5 základného nariadenia.

               b.

               Po druhé, Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem „dodávateľ“ uvedený v článku 9 ods. 5 základného nariadenia a v článku 9.2 antidumpingovej dohody. Z logiky a systematiky článku 9 ods. 5 vyplýva, že dodávateľ môže byť len „zdroj, u ktorého sa zistilo, že je dumpingový alebo spôsobuje ujmu“. Vzhľadom na to, že výrobcovia v USA nemali žiadnu vývoznú cenu, dumping im nebolo možné pripísať. Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia, ak ich kvalifikoval ako „dodávateľov“ v zmysle článku 9 ods. 5 základného nariadenia a článku 9.2 antidumpingovej dohody.

               c.

               Po tretie, Všeobecný súd nesprávne vyložil slovné spojenie „ak to nie je praktické [možné – neoficiálny preklad]“ použité v článku 9 ods. 5 základného nariadenia a článku 9.2 antidumpingovej dohody, lebo vychádzal z nesprávneho výkladu článku 9 ods. 5 základného nariadenia vo svetle článku 6.10 antidumpingovej dohody a zo správy odvolacieho orgánu vo veci ES – Spojovacie materiály (3). Tato správa sa týka len článku 9.2 antidumpingovej dohody a analýza vykonaná v tejto správe týkajúca sa slovného spojenia „ak to nie je praktické [možné – neoficiálny preklad]“ sa tak vzťahuje len na situáciu a zaobchádzanie, ktoré článok 9 ods. 5 základného nariadenia stanovuje vo vzťahu k vývozcom v netrhovej ekonomike. Odvolací orgán teda neposkytol výklad slovného spojenia „ak to nie je praktické [možné – neoficiálny preklad]“, ktorý by mohol byť použitý v tomto konaní, ktoré sa netýka vývozcov v netrhovej ekonomike.

         Všeobecný súd nakoniec dospel k vecne nesprávnym skutkovým zisteniam, keď dospel k záveru, že výpočet individuálnych ciel je „možný“. V situácii, keď výrobcovia bioetanolu nemajú vývoznú cenu, ale len vnútroštátnu cenu, je jednoznačne nemožné stanoviť individuálne dumpingové rozpätie, a Komisia tak môže stanoviť jednotné celoštátne dumpingové rozpätie.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EU) č. 157/2013 z 18. februára 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bioetanolu s pôvodom v Spojených štátoch amerických (Ú. v. EÚ L 49, 2013, s. 10).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).

      (3)  Európske spoločenstvá – konečné antidumpingové opatrenia týkajúce sa určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele z Číny – AB-2011-2 – Správa odvolacieho orgánu, WT/DS397/AB/R („ES – Spojovacie materiály, WT/DS397/AB/R“).


title: Vec T-764/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2016 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Komisia („Verejné zákazky na služby — Zadávacie konanie — Technická pomoc, vývoj a zavedenie systému colného tranzitu ASEAN (ACTS) — Odmietnutie ponuky uchádzača — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Kritériá výberu — Kritériá hodnotenia ponúk — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Rovnosť zaobchádzania — Transparentnosť“)

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2016 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-764/14) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Zadávacie konanie - Technická pomoc, vývoj a zavedenie systému colného tranzitu ASEAN (ACTS) - Odmietnutie ponuky uchádzača - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Kritériá výberu - Kritériá hodnotenia ponúk - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Rovnosť zaobchádzania - Transparentnosť“))
   (2017/C 030/46)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: pôvodne M. Sfyri a I. Ampazis, avocats, neskôr M. Sfyri)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Bartelt a A. Marcoulli, neskôr S. Bartelt a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2014, ktorým Komisia odmietla ponuku žalobkýň v rámci výzvy na predloženie ponuky v užšom konaní EuropeAid/135040/C/SER/MULTI týkajúcom sa vývoja pilotného automatizovaného systému spracovania režimu colného tranzitu ASEAN (ASEAN Customs Transit System) a zadala zákazku inému uchádzačovi.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Dynamics Luxembourg SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec C-125/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prim'Awla tal-Qorti Ċivili (Malta) 29. februára 2016 – Malta Dental Technologists Association a iní/Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prim'Awla tal-Qorti Ċivili (Malta) 29. februára 2016 – Malta Dental Technologists Association a iní/Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina
   (Vec C-125/16)
   (2016/C 191/13)
   Jazyk konania: maltčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Prim'Awla tal-Qorti Ċivili

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Malta Dental Technologists Association a iní

      Žalovaní: Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je skutočnosť, že maltské zdravotnícke orgány zakazujú alebo odmietajú uznať povolanie klinických zubných technikov/zubných protetikov, v dôsledku čoho jednotlivci z iných členských štátov, ktorí v tomto smere podali žiadosť, v skutočnosti nemôžu vykonávať svoje povolanie na Malte napriek tomu, že právne predpisy nie sú diskriminačné, nezlučiteľná so zásadami a legislatívnymi ustanoveniami upravujúcimi vytvorenie jednotného trhu, najmä s tými, ktoré vyplývajú z článkov 49 ZFEÚ, 52 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, v situácii, keď verejné zdravie nie je ohrozené?

               2.

               Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (1) zo 7. septembra 2005 známa ako smernica o odborných kvalifikáciách uplatniť na klinických zubných technikov vzhľadom na to, že ak by sa ukázalo, že zubná náhrada je chybná, jediným následkom by bolo, že by ju bolo potrebné upraviť alebo vymeniť za inú, pacientovi by však nehrozilo nijaké riziko?

               3.

               Môže zákaz zo strany maltských zdravotníckych orgánov, ktorý je v prejednávanej veci napadnutý, slúžiť na zabezpečenie dosiahnutia cieľa vysokej úrovne ochrany verejného zdravia, pokiaľ je možné chybnú zubnú náhradu vymeniť za inú bez akéhokoľvek rizika pre pacienta?

               4.

               Predstavuje spôsob, akým žalovaný úradník pre dohľad nad verejným zdravotníctvom vykladá a vykonáva smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 v súvislosti s klinickými zubnými technikmi, ktorí požiadali o uznanie tie isté maltské zdravotnícke orgány, porušenie zásady proporcionality?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22).


title: Vec T-96/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 – Monte di Massima/ÚHVT – Höfferle Internationale (Valle della Luna) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Valle della Luna — Skoršia národná obrazová ochranná známka VALLE DE LA LUNA — Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky — Článok 15 ods. 2 písm. a) a článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 – Monte di Massima/ÚHVT – Höfferle Internationale (Valle della Luna)
   (Vec T-96/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Valle della Luna - Skoršia národná obrazová ochranná známka VALLE DE LA LUNA - Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky - Článok 15 ods. 2 písm. a) a článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 281/59)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Monte di Massima SAS di Pruneddu Leonardo & C. (Viddalba, Taliansko) (v zastúpení: E. Masu a P. Pittalis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. L. Capostagno, splnomocený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: J. M. Höfferle Internationale Handelsgesellschaft mbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: G. Brugmann, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. novembra 2004 (vec R 269/2004-1), ktoré sa týka námietkového konania medzi Monte di Massima SAS di Pruneddu Leonardo & C. a J. M. Höfferle Internationale Handelsgesellschaft mbH
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky, vzory) a vedľajšiemu účastníkovi konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Vec C-301/11: Žaloba podaná 16. júna 2011 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/20

         Žaloba podaná 16. júna 2011 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-301/11)
   2011/C 252/38
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že prijalo a zachovalo články 3.60 a 3.61 zákona o dani z príjmov z roku 2001 (Wet inkomstenbelasting) a články 15c a 15d zákona o dani z príjmov právnických osôb z roku 1969 v dnešnej podobe, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo Zmluvy o fungovaní Európskej únie a najmä z jej článku 49,

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že zdanenie nerealizovaného kapitálového výnosu v prípade premiestnenia podniku alebo jeho časti do iného členského štátu, alebo premiestnenie sídla spoločnosti alebo skutočného miesta sídla spoločnosti do iného členského štátu, predstavuje prekážku slobody usadiť sa nezlučiteľnú s článkom 49 ZFEÚ.


title: Vec T-356/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/63

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)
   (Vec T-356/16) (1)

   (2017/C 144/96)
   Jazyk konania: nemčina
   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 305, 22.8.2016.


title: vec C-17/08 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. februára 2009 — MPDV Mikrolab GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 7 ods. 1 písm. c) — Zamietnutie zápisu — Slovná ochranná známka manufacturing score card — Opisný charakter]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/15

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. februára 2009 — MPDV Mikrolab GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (vec C-17/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 7 ods. 1 písm. c) - Zamietnutie zápisu - Slovná ochranná známka „manufacturing score card“ - Opisný charakter)
   2009/C 113/29
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: MPDV Mikrolab GmbH (v zastúpení: W. Göpfert, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 8. novembra 2007, T-459/05, MPDV Mikrolab/ÚHVT, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. októbra 2005 zamietajúceho odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka, ktoré zamietlo zápis slovnej ochrannej známky „manufacturing score card“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 35 a 42 — Rozlišovacia spôsobilosť slovnej ochrannej známky zloženej zo slov, ktoré každé samostatne opisujú vlastnosti dotknutých výrobkov alebo služieb

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               MPDV Mikrolab GmbH je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec C-473/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Ionas Stroumsas EPE/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Ionas Stroumsas EPE/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-473/06)
   (2007/C 20/08)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ionas Stroumsas EPE

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Vec C-40/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  8. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/42/ES — Posudzovanie účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/21

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-40/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/42/ES - Posudzovanie účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 315/36)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca a S. Fiorentino, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Spojené veci C-162/08 až C-164/08: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  23. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethymnis — Grécko) — Geórgios K. Lagoudakis/Kentro Anoiktis Prostasias Hlikiomenon Dimou Rethymnis (C-162/08) a Dimitrios G. Ladakis, Andréas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofoklis E. Mastorakis/Dimos Geropotamou (C-163/08) a Michail Zacharioudakis/Dimos Lampis(C-164/08) (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku, — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Doložky 5 a 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Prvá alebo jediná zmluva — Opätovne uzatvorené zmluvy — Ekvivalentné zákonné opatrenie — Zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov — Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiam — Sankcie — Absolútny zákaz zmeny pracovných zmlúv na dobu určitú na pracovné zmluvy na dobu neurčitú vo verejnom sektore — Následky nesprávneho prebratia smernice — Konformný výklad)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/16

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 23. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethymnis — Grécko) — Geórgios K. Lagoudakis/Kentro Anoiktis Prostasias Hlikiomenon Dimou Rethymnis (C-162/08) a Dimitrios G. Ladakis, Andréas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofoklis E. Mastorakis/Dimos Geropotamou (C-163/08) a Michail Zacharioudakis/Dimos Lampis(C-164/08)
   (Spojené veci C-162/08 až C-164/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku, - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Doložky 5 a 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Prvá alebo jediná zmluva - Opätovne uzatvorené zmluvy - Ekvivalentné zákonné opatrenie - Zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov - Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiam - Sankcie - Absolútny zákaz zmeny pracovných zmlúv na dobu určitú na pracovné zmluvy na dobu neurčitú vo verejnom sektore - Následky nesprávneho prebratia smernice - Konformný výklad)
   2010/C 63/25
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Monomeles Protodikeio Rethymnis

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Geórgios K. Lagoudakis (C-162/08), Dimitrios G. Ladakis, Andréas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofoklis E. Mastorakis (C-163/08), Michail Zacharioudakis (C-164/08)

      Žalovaní: Kentro Anoiktis Prostasias Hlikiomenon Dimou Rethymnis (C-162/08), Dimos Geropotamou (C-163/08), Dimos Lampis(C-164/08)

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Monomeles Protodikeio Rethymnis — Výklad doložky 5 bodu 1 a doložky 8 bodu 3 prílohy smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Zákaz prijatia vnútroštátnej právnej úpravy pod zámienkou prebratia, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku už existujú ekvivalentné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 smernice a ak nová právna úprava zníži úroveň ochrany pracovníkov nachádzajúcich sa v režime pracovnej zmluvy na dobu určitú

      Výrok uznesenia

               1.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa musí vykladať v tom zmysle, že nebráni prijatiu vnútroštátnej právnej úpravy členským štátom, akou je prezidentský dekrét 164/2004 upravujúci ustanovenia týkajúce sa pracovníkov zamestnaných na základe pracovných zmlúv na dobu určitú vo verejnom sektore, teda právnej úpravy, ktorá s cieľom prebrať konkrétne smernicu 1999/70 tak, aby sa jej ustanovenia uplatňovali na verejný sektor, zabezpečuje implementáciu opatrení zabraňujúcich nezákonnému používaniu opätovných zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú a uvedených v bode 1 písm. a) až c) tejto doložky, ak už vo vnútroštátnom práve existuje — čo musí overiť vnútroštátny súd — „ekvivalentné zákonné opatrenie“ v zmysle tejto doložky, akým je článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920 o povinnom vypovedaní zmluvy zamestnancov súkromného sektora, avšak za predpokladu, že táto právna úprava po prvé neovplyvňuje účinnosť predchádzania nezákonnému používaniu zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú, tak ako vyplýva z uvedeného ekvivalentného zákonného opatrenia, a po druhé rešpektuje právo Spoločenstva a najmä doložku 8 bod 3 tejto dohody.

               2.

               Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby bolo vnútroštátna právna úprava, akou je tá vo veci samej, uplatňovaná orgánmi dotknutého členského štátu tak, že obnovenie opätovne uzavretých pracovných zmlúv na dobu určitú vo verejnom sektore, sa považuje za opodstatnené z „objektívnych dôvodov“ v zmysle tejto doložky, a to len z toho dôvodu, že uvedené zmluvy sú založené na zákonných ustanoveniach, ktoré umožňujú ich obnovenie na účely uspokojenia niektorých provizórnych potrieb, hoci v skutočnosti sú tieto potreby stále a pretrvávajúce. Rovnaká doložka sa naopak neuplatňuje na uzavretie prvej alebo jedinej zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu na dobu určitú.

               3.

               Doložka 8 bod 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa musí vykladať v tom zmysle, že „znižovanie“ v nej uvedené sa musí preskúmať v porovnaní so všeobecnou úrovňou ochrany, ktorá sa v danom členskom štáte uplatňuje tak na pracovníkov, ktorí opätovne uzavreli pracovné zmluvy na dobu určitú, ako aj na pracovníkov, ktorí uzavreli prvú a jedinú zmluvu na dobu určitú.

               4.

               Doložka 8 bod 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa musí vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je prezidentský dekrét 164/2004, ktorý na rozdiel od skoršej vnútroštátnej právnej normy, akou je článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920, na jednej strane nepredpokladá v prípade nezákonného použitia pracovných zmlúv na dobu určitú vo verejnom sektore ich úpravu na zmluvy na dobu neurčitú alebo túto úpravu podmieňuje splnením istých kumulatívnych a reštriktívnych podmienok a na druhej strane vylučuje uplatnenie v ňom stanovených ochranných opatrení na pracovníkov, ktorí uzavreli prvú alebo jedinú zmluvu na dobu určitú, ak sa takéto zmeny — čo musí overiť vnútroštátny súd — týkajú obmedzenej kategórie pracovníkov, ktorí uzavreli pracovnú zmluvu na dobu určitú alebo sú kompenzovaní prijatím opatrení, ktoré zabezpečujú predchádzanie zneužívaniu zmlúv na dobu určitú v zmysle doložky 5 bodu 1 tejto rámcovej zmluvy.

               5.

               Dôsledkom prebratia tejto rámcovej dohody vnútroštátnou právnou úpravou, akou je prezidentský dekrét 164/2004, však nemôže byť obmedzenie ochrany, ktorá sa predtým vo vnútroštátnom právnom poriadku uplatňovala na pracovníkov na dobu určitú, na úroveň, ktorá je nižšia ako úroveň vyplývajúca z minimálnych ochranných ustanovení uvedených v tej istej rámcovej dohode. Osobitne dodržanie doložky 5 bodu 1 tejto rámcovej dohody vyžaduje, aby takáto právna úprava stanovila v súvislosti s nezákonným používaním opätovných pracovných zmlúv na dobu určitú účinné a záväzné pravidlá na predchádzanie takémuto nezákonnému používaniu, ako aj sankcie, ktoré sú dostatočne účinné a odradzujúce, aby mohli zabezpečiť plnú účinnosť týchto preventívnych opatrení. Vnútroštátnemu súdu teda prináleží, aby overil splnenie týchto podmienok.

               6.

               Za okolností, ako sú tie vo veci samej, sa rámcová dohoda o práci na dobu určitú musí vykladať v tom zmysle, že v prípade, že vnútroštátny právny poriadok dotknutého členského štátu obsahuje v rámci predmetného sektora iné účinné opatrenia na predchádzanie a prípadne sankcionovanie nezákonného používania opätovných pracovných zmlúv na dobu určitú, v zmysle doložky 5 bodu 1 tejto dohody, nebráni uvedená dohoda uplatneniu vnútroštátnej právnej normy zakazujúcej absolútnym spôsobom len vo verejnom sektore zmenu na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, týkajúcu sa opätovných pracovných zmlúv na dobu určitú, ktoré keďže mali za cieľ pokryť stále a pretrvávajúce potreby zamestnávateľa musia byť považované za nezákonné. Vnútroštátnemu súdu však prináleží, aby posúdil, do akej miery z podmienok uplatnenia, ako aj zo skutočnej implementácie relevantných vnútroštátnych ustanovení vyplýva, že sú dostatočným opatrením na predchádzanie a prípadne sankcionovanie nezákonného používania opätovných zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú zo strany správneho orgánu.

               7.

               Naopak, vzhľadom na to, že doložka 5 bod 1 tejto rámcovej dohody sa neuplatňuje na pracovníkov, ktorí uzavreli prvú alebo jedinú pracovnú zmluvu na dobu určitú, toto ustanovenie členským štátom neukladá povinnosť prijať sankcie, ak takáto zmluva v skutočnosti pokrýva stále a pretrvávajúce potreby zamestnávateľa.

               8.

               Vnútroštátnemu súdu prináleží vykladať relevantné ustanovenia vnútroštátneho práva v najväčšom možnom rozsahu v súlade s doložkou 5 bodom 1 a doložkou 8 bodom 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú a tiež v tomto rámci určiť, či sa „ekvivalentné zákonné opatrenia“ v zmysle doložky 5 bodu 1, aké sú upravené v článku 8 ods. 3 zákona 2112/1920, majú uplatniť na spory vo veci samej miesto niektorých iných ustanovení vnútroštátneho práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-281/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer/ÚHVT (CHROMA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CHROMA — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/12

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer/ÚHVT (CHROMA)
   (Vec T-281/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CHROMA - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 46/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Steinzeug Cremer Breuer AG (Frechen, Nemecko) (v zastúpení: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. mája 2009 (vec R 1429/2008-4), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia CHROMA ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deutsche Steinzeug Cremer Breuer AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009.