title: Vec T-689/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Bilbaina de Alquitranes a i./Komisia („Životné prostredie a ochrana ľudského zdravia — Klasifikácia smoly, z vysokoteplotného uhoľného dechtu, do kategórií akútna toxicita pre vodné prostredie a chronická toxicita pre vodné prostredie — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 a nariadenie (ES) č. 1272/2008 — Zjavne nesprávne posúdenie — Klasifikácia látky na základe jej zložiek“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Bilbaina de Alquitranes a i./Komisia
   (Vec T-689/13) (1)

   ((„Životné prostredie a ochrana ľudského zdravia - Klasifikácia smoly, z vysokoteplotného uhoľného dechtu, do kategórií akútna toxicita pre vodné prostredie a chronická toxicita pre vodné prostredie - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 a nariadenie (ES) č. 1272/2008 - Zjavne nesprávne posúdenie - Klasifikácia látky na základe jej zložiek“))
   (2015/C 398/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Španielsko), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španielsko), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené kráľovstvo), Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Holandsko), Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Nemecko), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgicko), Rütgers Poland Sp. z o.o.(Kędzierzyn-Koźle, Poľsko), Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Spojené kráľovstvo), Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Španielsko), SGL Carbon GmbH (Meitingen, Nemecko), SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Rakúsko), SGL Carbon (Passy, Francúzsko), SGL Carbon, SA (La Coruña, Španielsko), SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Poľsko), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemecko) a Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Nemecko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, C. Mereu, P. Sellar a M. Grunchard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: GrafTech Iberica, SL (Navarra, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu, K. Van Maldegem, P. Sellar a M. Grunchard, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere a C. Jacquet, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 944/2013 z 2. októbra 2013, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (Ú. v. EÚ L 261, s. 5) v rozsahu, v akom sa ním smola, z vysokoteplotného uhoľného dechtu (č. ES 266-028-2) klasifikuje ako látky Aquatic Acute 1 (H400) a Aquatic Chronic 1 (H410)

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Komisie (EÚ) č. 944/2013 z 2. októbra 2013, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním smola, z vysokoteplotného uhoľného dechtu (č. ES 266-028-2) klasifikuje ako látky Aquatic Acute 1 (H400) a Aquatic Chronic 1 (H410).

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili spoločnosti Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH (Nemecko), SGL Carbon GmbH (Rakúsko), SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH a GrafTech Iberica, SL.

               3.

               Európska chemická agentúra (ECHA) znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec T-2/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. marca 2006  – Korkmaz a i./Komisia ( Prípustnosť — Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý možno napadnúť žalobou — Implicitné rozhodnutie Komisie o zamietnutí predložiť Rade návrh — Žaloba pre nečinnosť — Opomenutie, ktoré možno napadnúť žalobou — Opomenutie predložiť Rade návrh — Diskrečná právomoc — Príkaz )

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/40

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. marca 2006 – Korkmaz a i./Komisia
   (Vec T-2/04) (1)

   („Prípustnosť - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý možno napadnúť žalobou - Implicitné rozhodnutie Komisie o zamietnutí predložiť Rade návrh - Žaloba pre nečinnosť - Opomenutie, ktoré možno napadnúť žalobou - Opomenutie predložiť Rade návrh - Diskrečná právomoc - Príkaz“)
   (2006/C 131/75)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Cemender Korkmaz (Flers, Francúzsko), Corner House Research (Sturminster Newton, Dorset, Spojené kráľovstvo) a The Kurdish Human Rights Project (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne P. Moser, barrister, a A. Stock, advokát, neskôr P. Moser a H. Miller, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Boudot a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie pravidelnej správy Komisie z 5. novembra 2003 o pokroku Turecka v prístupovom procese v časti, ktorá obsahuje rozhodnutie Komisie zamietajúce predložiť Rade odporúčanie vo veci predvstupovej finančnej pomoci Turecku, subsidiárne návrh na určenie nečinnosti Komisie v tomto ohľade a v každom prípade návrh na vydanie príkazu v tejto súvislosti
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Cemender Korkmaz, Corner House Research a The Kurdish Human Rights Project sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Spojené veci C-352/14 a C-353/14: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. októbra 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa – Španielsko) – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)/Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 107 a 108 ZFEÚ — Finančná kríza — Pomoc pre finančný sektor — Zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom — Rozhodnutie Európskej komisie — Finančný subjekt v reštrukturalizácii — Výpoveď zamestnanca — Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa výšky odstupného pri výpovedi)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/11

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. októbra 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Španielsko) – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)/Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial
   (Spojené veci C-352/14 a C-353/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 107 a 108 ZFEÚ - Finančná kríza - Pomoc pre finančný sektor - Zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom - Rozhodnutie Európskej komisie - Finančný subjekt v reštrukturalizácii - Výpoveď zamestnanca - Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa výšky odstupného pri výpovedi))
   (2015/C 406/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)

      Žalovaní: Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial

      Výrok rozsudku

   Rozhodnutie Komisie C(2012) 8764 final z 28. novembra 2012 o poskytnutí pomoci španielskymi orgánmi pri reštrukturalizácii a rekapitalizácii skupiny BFA, ako aj články 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ, na ktorých sa toto rozhodnutie zakladá, nebránia v rámci sporu vo veci hromadného prepúšťania, ktoré spadá do pôsobnosti tohto rozhodnutia, uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje vyššie odstupné ako je zákonné minimum, ktoré má byť vyplatené zamestnancovi pri protiprávnom prepustení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-462/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 17. augusta 2016 – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 17. augusta 2016 – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Vec C-462/16)
   (2016/C 402/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt Bingen-Alzey

      Žalovaný a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Prejudiciálna otázka

   Je farmaceutický podnikateľ, ktorý dodáva lieky, na základe judikatúry Súdneho dvora Európskej únie (rozsudok Elida Gibbs z 24. októbra 1996, C-317/94 (1)) a pri zohľadnení zásady rovnosti zaobchádzania vyplývajúcej z práva Únie oprávnený znížiť základ dane podľa článku 90 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (2), ak

               —

               tieto lieky dodáva lekárňam prostredníctvom veľkoobchodníkov,

               —

               lekárne poskytujú dodávky podliehajúce dani súkromne zdravotne poisteným osobám,

               —

               poisťovateľ liečebných nákladov (podnik súkromného zdravotného poistenia) uhrádza svojim poistencom náklady za odber liekov a

               —

               farmaceutický podnikateľ je na základe zákonnej právnej úpravy povinný vyplatiť podniku súkromného zdravotného poistenia „zrážku z ceny“?

      (1)  EU:C:1996:400, Zb. s. 1996, I 5339, body 28 a 31.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec T-105/08 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  24. septembra 2008 – Van Neyghem/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Zamietnutie žaloby v prvostupňovom konaní — Prijímanie do zamestnania — Nepripustenie k ústnej skúške — Zjavne nedôvodné odvolanie )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/27

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 24. septembra 2008 – Van Neyghem/Komisia
   (Vec T-105/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Zamietnutie žaloby v prvostupňovom konaní - Prijímanie do zamestnania - Nepripustenie k ústnej skúške - Zjavne nedôvodné odvolanie“)
   (2008/C 327/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Kris Van Neyghem (Vissenaken, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 13. decembra 2007, Van Neyghem/Komisia (F-73/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Kris Van Neyghem znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy, ktoré vznikli Komisii v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-420/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Jutta Leth/Rakúska republika, Land Niederösterreich (Životné prostredie — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Povolenie takého projektu bez primeraného posúdenia — Ciele tohto posudzovania — Podmienky existencie práva na náhradu škody — Zahrnutie ochrany jednotlivcov pred znížením hodnoty majetku)

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Jutta Leth/Rakúska republika, Land Niederösterreich
   (Vec C-420/11) (1)

   (Životné prostredie - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Povolenie takého projektu bez primeraného posúdenia - Ciele tohto posudzovania - Podmienky existencie práva na náhradu škody - Zahrnutie ochrany jednotlivcov pred znížením hodnoty majetku)
   2013/C 141/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Jutta Let

      Žalovaní: Rakúska republika, Land Niederösterreich

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003 (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466) — Povolenie projektu bez primeraného posúdenia jeho vplyvov na životné prostredie — Žaloba jednotlivca o náhradu škody z dôvodu zníženia hodnoty jeho nehnuteľnosti spôsobeného uvedeným projektom — Ciele posudzovania vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Zahrnutie ochrany jednotlivcov pred znížením hodnoty majetku

      Výrok rozsudku

   Článok 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že posudzovanie vplyvov na životné prostredie, tak ako je stanovené v tomto článku, nezahŕňa posudzovanie vplyvov predmetného projektu na hodnotu hmotného majetku. Na majetkové škody v rozsahu, v akom predstavujú priame hospodárske dôsledky vplyvov verejného alebo súkromného projektu na životné prostredie, sa však vzťahuje cieľ ochrany, ktorý sleduje táto smernica.
   Podľa práva Únie a bez toho, aby tým boli dotknuté menej prísne pravidlá vnútroštátneho práva v oblasti zodpovednosti štátu, samotná okolnosť, že sa v rozpore s požiadavkami uvedenej smernice nevykonalo posudzovanie vplyvov na životné prostredie, v zásade nepriznáva jednotlivcovi právo na náhradu čisto majetkovej škody spôsobenej znížením hodnoty jeho nehnuteľnosti v dôsledku vplyvov uvedeného projektu na životné prostredie. Vnútroštátnemu súdu však prináleží, aby overil, či boli splnené požiadavky práva Únie uplatniteľné vo vzťahu k právu na náhradu škody, a to najmä existencia priamej príčinnej súvislosti medzi údajným porušením a spôsobenou škodou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 29.10.2011.


title: Výmaz veci C-330/04

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/19

         Výmaz veci C-330/04 (1)

   (2005/C 296/38)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením z 22. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-330/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


20150731024616752015/C 270/172352015CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150521141522Vec C-235/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanţa (Rumunsko) 21. mája 2015 – Maria Bosneaga/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
 ---documentbreak--- C2702015SK1420120150521SK0017142152Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanţa (Rumunsko) 21. mája 2015 – Maria Bosneaga/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Vec C-235/15)2015/C 270/17Jazyk konania: rumunčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Constanţa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria Bosneaga

      Žalovaná: Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 110 ZFEÚ zavedeniu povinnosti v zmysle článku 4 písm. d) mimoriadneho nariadenia vlády č. 9/2013 zaplatiť ekologickú daň z ojazdených motorových vozidiel pochádzajúcich z územia Európskej únie pri zápise na príslušnom orgáne v súlade so zákonom nadobudnutia vlastníckeho práva k motorovému vozidlu v prípade vozidla, pri ktorom príslušný súdny orgán nariadil vrátenie dane alebo ktorého registráciu nariadil bez zaplatenia osobitnej dane za automobily a motorové vozidlá alebo dane za znečisťovanie životného prostredia motorovými vozidlami alebo dane z emisií škodlivých látok z motorových vozidiel?


title: Vec T-235/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Gopack/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Smernica 2013/2/EÚ — Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/55

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Gopack/Komisia
   (Vec T-235/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Smernica 2013/2/EÚ - Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/93
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gopack (Manosque, Francúzsko) (v zastúpení J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a J.-F. Brakeland, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 37, s. 10) v rozsahu, v akom Komisia zapísala do zoznamu príkladov, na ktoré sa uplatňujú kritéria spresňujúce pojem „obaly“ rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál okrem tých, ktoré sú súčasťou výrobných zariadení a ktoré nie sú používané na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Gopack znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-46/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. augusta 2015 – Sales & Solutions/ÚHVT – Wattline (WATTLINE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“)

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. augusta 2015 – Sales & Solutions/ÚHVT – Wattline (WATTLINE)
   (Vec T-46/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   (2015/C 337/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sales & Solutions GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: K. Gründig-Schnelle, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Wattline GmbH (Ruderting, Nemecko) (v zastúpení: C. Flisek, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. novembra 2013 (vec R 1668/2012-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Sales & Solutions GmbH a Wattline GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Sales & Solutions GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.


title: Vec C-55/13: Žaloba podaná 31. januára 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/11

         Žaloba podaná 31. januára 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-55/13)
   2013/C 101/25
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, O. Beynet a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 2 bodmi 15, 16, 22, 34 a 35, článkom 3 ods. 4 a 9, článkom 6 ods. 1 až 3, článkom 7 ods. 1 a 3, článkom 9, ako aj článkom 14 a článkom 17 až 23, článkom 10 a 11, článkom 16, článkom 26 ods. 2 písm. c) druhou vetou a nasl., ako aj písm. d) treťou a štvrťou vetou, článkom 26 ods. 3, článkom 27 ods. 2, článkom 29, článkom 31, článkom 36, článkom 42 ods. 1 až 4, článkom 43 ods. 1, 4 a 8, článkom 44, ako aj prílohou I bodmi 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (1), alebo o ich prijatí neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 54 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Poľskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu nesplnenia povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice 2009/73/ES zaplatiť penále vo výške 88 819,20 eura denne odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2009/73/ES uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.


title: Vec C-314/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 7. augusta 2009 — mesto Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 7. augusta 2009 — mesto Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH
   (Vec C-314/09)
   2009/C 267/65
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: mesto Graz

      Žalovaní: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vnútroštátne ustanovenia, podľa ktorých nároky na náhradu škody na základe porušenia práva Spoločenstva o verejnom obstarávaní obstarávateľom závisia od podmienky zavinenia, odporujú článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (1) aj v tom prípade, keď sa toto ustanovenie uplatňuje tým spôsobom, že sa v zásade vychádza z domnienky zavinenia orgánu obstarávateľa a že je vylúčené jeho odvolávanie sa na chýbajúcu individuálnu spôsobilosť a tým aj na chýbajúcu subjektívnu zodpovednosť?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku č. 1:
               Má sa článok 2 ods. 7 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác vykladať tým spôsobom, že v zmysle v ňom stanovenej povinnosti zabezpečiť účinný výkon rozhodnutí v postupoch preskúmania má rozhodnutie príslušného orgánu pre preskúmanie záväzný charakter pre všetky osoby zúčastnené na konaní, ako aj pre obstarávateľa?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 2:
               Je podľa článku 2 ods. 7 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác prípustné, aby obstarávateľ nerešpektoval právoplatné rozhodnutie orgánu príslušného pre preskúmanie, resp. má dokonca túto povinnosť, ak áno, za akých podmienok?

      (1)  Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246.


title: Vec C-143/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Článok 2 ods. 1 — Článok 2 ods. 2 písm. a) — Článok 6 ods. 1 — Diskriminácia na základe veku — Zmluva o príležitostnej pracovnej činnosti, ktorú možno uzavrieť s osobami mladšími ako 25 rokov — Automatický zánik pracovnej zmluvy, ak pracovník dovŕši vek 25 rokov)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro
   (Vec C-143/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 2 ods. 1 - Článok 2 ods. 2 písm. a) - Článok 6 ods. 1 - Diskriminácia na základe veku - Zmluva o príležitostnej pracovnej činnosti, ktorú možno uzavrieť s osobami mladšími ako 25 rokov - Automatický zánik pracovnej zmluvy, ak pracovník dovŕši vek 25 rokov))
   (2017/C 300/05)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Abercrombie & Fitch Italia Srl

      Žalovaný: Antonino Bordonaro

      Výrok rozsudku

   Článok 21 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článok 2 ods. 1, článok 2 ods. 2 písm. a) a článok 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia ustanoveniu, ako je to dotknuté vo veci samej, ktoré umožňuje zamestnávateľovi uzavrieť zmluvu o príležitostnej pracovnej činnosti s pracovníkom mladším ako 25 rokov bez ohľadu na povahu vykonávaných činností a prepustiť tohto pracovníka po dovŕšení veku 25 rokov, keďže toto ustanovenie sleduje oprávnený cieľ v oblasti politiky zamestnanosti a trhu práce a prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 6.6.2016.


title: Vec F-70/14: Žaloba podaná 22. júla 2014 – ZZ a ZZ/Komisia

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/28

         Žaloba podaná 22. júla 2014 – ZZ a ZZ/Komisia
   (Vec F-70/14)
   2014/C 388/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a ZZ (v zastúpení: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí týkajúcich sa prevodu práv na dôchodok žalobcov v dôchodkovom systéme Únie, ktoré uplatňujú nové všeobecné vykonávacie ustanovenia (VVU) článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011, a subsidiárne zaviazanie Komisie na náhradu škody, ktorá vznikla žalobcom v dôsledku neprimerane dlhého vybavovania ich žiadostí na prevod práv

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia o výpočte ich odpracovaných rokov pre práva na dôchodok, ktoré nadobudli pred nástupom do služobného pomeru na Komisii,

               —

               subsidiárne zaviazať Komisiu na náhradu škody, ktorá vznikla žalobcom z dôvodu pochybení, ku ktorým došlo v rámci neprimerane dlhého vybavovania ich žiadostí na prevod práv na dôchodok,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-320/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – Citicorp/ÚHVT („Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka LIVE RICHLY — Absolútne dôvody zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Právo byť vypočutý — Článok 73 nariadenia č. 40/94“)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – Citicorp/ÚHVT
   (Vec T-320/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka LIVE RICHLY - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Právo byť vypočutý - Článok 73 nariadenia č. 40/94“)
   (2005/C 281/39)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Citicorp (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck a A. Pohlmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Laitinen, P. Bullock a A. von Mühlendahl, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 25. júna 2003 (vec R 85/2002-3) týkajúceho sa prihlášky slovnej ochrannej známky LIVE RICHLY ako ochrannej známky Spoločenstva.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli žalovanému.

               3)

               Žalovaný znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003.


title: Vec T-337/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  11. novembra 2013 — CSF/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Ochrana zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov a pracovníkov proti rizikám plynúcim z používania strojov — Opatrenie prijaté dánskymi orgánmi, ktorým sa zakazuje typ viacúčelového strojného zariadenia na presun zeminy bez vhodnej ochrannej konštrukcie — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa opatrenie vyhlasuje za oprávnené — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/19

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. novembra 2013 — CSF/Komisia
   (Vec T-337/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Ochrana zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov a pracovníkov proti rizikám plynúcim z používania strojov - Opatrenie prijaté dánskymi orgánmi, ktorým sa zakazuje typ viacúčelového strojného zariadenia na presun zeminy bez vhodnej ochrannej konštrukcie - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa opatrenie vyhlasuje za oprávnené - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2014/C 15/28
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CSF Srl (Grumolo delle Abbadesse, Taliansko) (v zastúpení: R. Santoro, S. Armellini a R. Bugaro, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Pappalardo, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie 2013/173/EÚ z 8. apríla 2013 o opatrení, ktoré prijalo Dánsko podľa článku 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES a ktorým sa zakazuje typ viacúčelového strojného zariadenia na presun zeminy (Ú. v EÚ L 101, s. 29)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-479/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
   (Vec T-479/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/46
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, neskôr F. Brandolini Kujman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a G. Mannucci, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Taliansko) (v zastúpení: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) (vec R 1044/2008-4) z 24. septembra 2009, týkajúcemu sa námietkového konania medzi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. septembra 2009 (vec R 1044/2008-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhovelo odvolaniu Bricocenter Italia Srl podaného na odvolací senát týkajúceho sa „reklamných“ služieb, „riadenia obchodných činností“ a „obchodnej správy“, ktorých sa týka prihláška ochrannej známky Spoločenstva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v priebehu konania na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-478/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Kokkoris D. Tsanas K. EPE a i./GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Kokkoris D. Tsanas K. EPE a i./GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-478/06)
   (2007/C 20/13)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Kokkoris D. Tsanas K. EPE a i.

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. septembra 2005 vo veci C-40/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Korkein oikeus): Syuichi Yonemoto (Aproximácia právnych predpisov — Strojové zariadenia — Smernica 98/37/ES — Súlad vnútroštátnej právnej úpravy ukladajúcej dovozcovi povinnosť overiť bezpečnosť strojového zariadenia vybaveného vyhlásením o zhode s predpismi ES)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 8. septembra 2005
   vo veci C-40/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Korkein oikeus): Syuichi Yonemoto (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Strojové zariadenia - Smernica 98/37/ES - Súlad vnútroštátnej právnej úpravy ukladajúcej dovozcovi povinnosť overiť bezpečnosť strojového zariadenia vybaveného vyhlásením o zhode s predpismi ES)
   (2005/C 271/12)
   Jazyk konania: fínčina
   Vo veci C-40/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Korkein oikeus (Fínsko) z 30. januára 2004 a doručený Súdnemu dvoru 3. februára 2004, ktorý súvisí s trestným konaním proti: Syuichi Yonemoto, Súdny dvor (prvá komora), v zložení predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), E. Juhász a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 8. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/37/ES z 22. júna 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa strojových zariadení bránia uplatneniu vnútroštátnych predpisov stanovujúcich, že dovozca z členského štátu dovážajúci strojové zariadenie s označením „CE“ a vybavené vyhlásením o zhode s predpismi ES z iného členského štátu je povinný dbať na to, aby uvedené strojové zariadenie zodpovedalo základným požiadavkám na ochranu zdravia a zaistenie bezpečnosti určenými touto smernicou.

               2)

               Ustanovenia tejto smernice však nebránia uplatneniu vnútroštátnych ustanovení ukladajúcich dovozcovi z členského štátu dovážajúcemu strojové zariadenie vyrobené v inom členskom štáte:

                           —

                           zabezpečiť pred dodaním strojového zariadenia užívateľovi, aby toto zariadenie malo označenie „CE“ a bolo vybavené vyhlásením o zhode s predpismi ES preloženým do jedného alebo viacerých úradných jazykov členského štátu dovozu spolu s návodom na používanie preloženým do jedného alebo viacerých úradných jazykov tohto štátu,

                           —

                           po dodaní strojového zariadenia užívateľovi poskytnúť vnútroštátnym kontrolným orgánom všetky potrebné informácie a spoluprácu, ak sa bude zdať, že strojové zariadenie predstavuje riziko pre bezpečnosť alebo zdravie, za podmienky, že tieto požiadavky nepodrobia dovozcu povinnosti, aby sám overoval súlad strojového zariadenia so základnými požiadavkami na ochranu zdravia a zaistenie bezpečnosti určenými touto smernicou.

               3)

               Články 10 ES a 249 tretí odsek ES sa musia vykladať v tom zmysle, že nezakazujú členskému štátu uplatniť na účely účinného zabezpečenia dodržiavania povinností stanovených smernicou 98/37 trestné sankcie za podmienky, že budú analogické sankciám uplatňovaným na porušenia vnútroštátneho práva rovnakej povahy a dôležitosti a že v každom prípade budú mať účinný, primeraný a odradzujúci charakter.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004.


title: Vec T-287/08: Žaloba podaná 25. júla 2008 – Cadila Healthcare/ÚHVT – Laboratorios Inibsa (ZYDUS)

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/17

         Žaloba podaná 25. júla 2008 – Cadila Healthcare/ÚHVT – Laboratorios Inibsa (ZYDUS)
   (Vec T-287/08)
   (2008/C 247/34)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, India) (v zastúpení: S. Bailey, A. Juaristi a F. Potin, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Laboratorios Inibsa, SA (Llissa de Vall, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. mája 2008 vo veci R 1322/2007-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ZYDUS“ pre výrobky zaradené do tried 3, 5 a 10 – prihláška č. 3 277 662.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis španielskej ochrannej známky č. 2 360 938 „CIBUS“ pre výrobky zaradené do triedy 5; zápis španielskej ochrannej známky č. 2 360 939 „CIBUS“ pre výrobky zaradené do triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky namietané výrobky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: odvolací senát nesprávne rozhodol, že námietkové oddelenie odôvodnilo svoje rozhodnutie, a teda neporušilo článok 73 nariadenia Rady 40/94; odvolací senát nesprávne rozhodol o existencii pravdepodobnosti zámeny medzi skoršou ochrannou známkou a prihlasovanou ochrannou známkou, pričom porušil všeobecné zásady práva ochranných známok a predovšetkým článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 40/94.


               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/1

         (2008/C 236/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008

      Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008

      Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008

      Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008

      Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008

      Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-310/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2006 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Poľnohospodárstvo — Kapitola 10 a hlavy IV nariadenia (ES) č. 1782/2003, ktorá bola zavedená článkom 1 bodom 20 nariadenia (ES) č. 864/2004 — Zmena systému pomoci na výrobu bavlny — Podmienka, podľa ktorej sa musí plocha udržiavať aspoň do otvorenia toboliek — Súlad s protokolom č. 4 o bavlne, ktorý je pripojený k Aktu o pristúpení Helénskej republiky k Európskym spoločenstvám — Pojem pomoc na výrobu — Povinnosť odôvodnenia — Zneužitie právomoci — Všeobecné zásady proporcionality a legitímnej dôvery)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2006 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Vec C-310/04) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Poľnohospodárstvo - Kapitola 10 a hlavy IV nariadenia (ES) č. 1782/2003, ktorá bola zavedená článkom 1 bodom 20 nariadenia (ES) č. 864/2004 - Zmena systému pomoci na výrobu bavlny - Podmienka, podľa ktorej sa musí plocha udržiavať aspoň do otvorenia toboliek - Súlad s protokolom č. 4 o bavlne, ktorý je pripojený k Aktu o pristúpení Helénskej republiky k Európskym spoločenstvám - Pojem pomoc na výrobu - Povinnosť odôvodnenia - Zneužitie právomoci - Všeobecné zásady proporcionality a legitímnej dôvery)
   (2006/C 281/10)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Balta a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Nolin a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie kapitoly 10 a hlavy IV nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003 zavedenej nariadením Rady (ES) č. 864/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1782/2003 ustanovujúce spoločné pravidlá pre schémy priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov a ktorým sa spomínané nariadenie upravuje z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska do Európskej únie (Ú. v. ES L 161, s. 48; Mim. vyd. 03/045, s. 136) – Zmena režimu podpory v odvetví bavlny – Rozdelenie pomoci výrobcom na dve časti (jednotná platba a pomoc viazaná na pestovanie bavlny)
   Výrok rozsudku

               1.

               Kapitola 10 a hlavy IV nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, ktorá bola zavedená článkom 1 bodom 20 nariadenia Rady (ES) č. 864/2004 z 29. apríla 2004, sa zrušuje.

               2.

               Účinky uvedeného zrušenia sa odkladajú až do prijatia nového nariadenia v primeranej lehote.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec F-122/10: Žaloba podaná 19. novembra 2010 — Cocchi a Falcione/Komisia

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/34

         Žaloba podaná 19. novembra 2010 — Cocchi a Falcione/Komisia
   (Vec F-122/10)
   2011/C 63/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgicko) a Nicola Falcione (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o stiahnutí návrhu týkajúceho sa prevodu práv na dôchodok žalobcov, s ktorým žalobcovia súhlasili.

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. februára 2010, ktorým sa „zrušuje“ návrh zo 16. septembra 2009, ktorý 9. októbra 2009 prijal Nicola Falcione a ktorý sa týkal prevodu jeho práv na dôchodok podľa článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 23. februára 2010, ktorým sa „zrušuje“ návrh z 13. októbra 2009, ktorý 10. novembra 2009 prijal Giorgio Cocchi a ktorý sa týkal prevodu jeho práv na dôchodok podľa článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť Nicolovi Falcioneovi sumu 200 000 eur a Giorgiovi Cocchimu 50 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-399/12: Žaloba podaná 28. augusta 2012 — Spolková republika Nemecko/Rada Európskej únie

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/9

         Žaloba podaná 28. augusta 2012 — Spolková republika Nemecko/Rada Európskej únie
   (Vec C-399/12)
   2012/C 343/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: N. Graf Vitzthum a T. Henze, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil rozhodnutie Rady z 18. júna 2012 (1) za neplatné,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou Spolková republika Nemecko napáda rozhodnutie Rady z 18. júna 2012, „ktorým sa určuje pozícia, ktorú má Európska únia zaujať, pokiaľ ide o určité rezolúcie, o ktorých sa má hlasovať v rámci Medzinárodnej organizácie pre vinič a víno (OIV)“.
   Podľa názoru spolkovej vlády došlo pri prijatí tohto rozhodnutia k nesprávnemu právnemu posúdeniu, keď sa jeho právnym základom stal článok 218 ods. 9 ZFEÚ. Článok 218 ods. 9 ZFEÚ sa týka výlučne prijímania pozícií Únie v orgánoch, ktoré boli zriadené na základe medzinárodných dohôd, ktorých je Únia členom. Článok 218 ods. 9 ZFEÚ naopak nepripúšťa nijaký vplyv na zastupovanie členských štátov v orgánoch medzinárodných organizácií, ktorých členmi sú na základe medzinárodných dohôd iba členské štáty. Ďalej sa článok 218 ods. 9 ZFEÚ týka iba „aktov s právnymi účinkami“, teda medzinárodne záväzných aktov. Pri rezolúciách OIV však o takéto právne akty nejde.
   Pre rozhodnutie Rady nemožno okrem toho nájsť ani iný právny základ.

      (1)  Dokument Rady č. 11436/12, „ktorým sa určuje pozícia, ktorú má Európska únia zaujať, pokiaľ ide o určité rezolúcie, o ktorých sa má hlasovať v rámci Medzinárodnej organizácie pre vinič a víno (OIV)“.


title: Vec F-97/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  31. januára 2008 – Buendía Sierra/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2004 — Pridelenie prednostných bodov — Časová pôsobnosť ustanovení nového služobného poriadku)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/30

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 31. januára 2008 – Buendía Sierra/Komisia
   (Vec F-97/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2004 - Pridelenie prednostných bodov - Časová pôsobnosť ustanovení nového služobného poriadku)
   (2008/C 116/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: José Luis Buendía Sierra (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. van der Woude a V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a V. Joris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Slater, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí o pridelení prednostných bodov žalobcovi pri povyšovaní za rok 2004 a na druhej strane zrušenie zoznamu zásluh úradníkov platovej triedy A*11 povýšených do platovej triedy A*12 pri povyšovaní za rok 2004
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie, ktorým sa určil celkový počet bodov pána Buendía Sierra na účely povyšovania za rok 2004, a rozhodnutie o jeho nepovýšení v rámci tohto povyšovania sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť celé trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006, s. 24 (najskôr zapísaná pod číslom T-380/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec F-39/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. júna 2010 — Goddijn/Európsky policajný úrad (Europol) (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Neobnovenie zmluvy — Zmluva na dobu neurčitú — Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu — Zásada dodržiavania práva na obranu)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/70

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. júna 2010 — Goddijn/Európsky policajný úrad (Europol)
      (Vec F-39/09) (1)

      (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Neobnovenie zmluvy - Zmluva na dobu neurčitú - Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu - Zásada dodržiavania práva na obranu)
      (2010/C 288/131)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Jacqueline Goddijn (Breda, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. de Casparis, advokát, neskôr W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

         Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

         Predmet veci

      Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008 informujúceho žalobkyňu o nemožnosti ponúknuť jej trvalé pracovné miesto, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým Európsky policajný úrad (Europol) odmietol priznať J. Goddijnovej zmluvu na dobu neurčitú, sa ruší.

                  2.

                  Europol je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009, s. 27.


title: Vec C-529/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – konanie začaté na návrh, ktorý podal Gert Folk (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Environmentálna zodpovednosť — Smernica 2004/35/ES — Článok 17 — Časová pôsobnosť — Prevádzkovanie vodnej elektrárne spustenej do prevádzky pred uplynutím lehoty na prebratie tejto smernice — Článok 2 bod 1 písm. b) — Pojem „environmentálna škoda“ — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje akúkoľvek škodu krytú povolením — Článok 12 ods. 1 — Prístup k spravodlivosti vo veciach týkajúcich sa životného prostredia — Aktívna legitimácia — Smernica 2000/60/ES — Článok 4 ods. 7 — Priamy účinok)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – konanie začaté na návrh, ktorý podal Gert Folk
   (Vec C-529/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Environmentálna zodpovednosť - Smernica 2004/35/ES - Článok 17 - Časová pôsobnosť - Prevádzkovanie vodnej elektrárne spustenej do prevádzky pred uplynutím lehoty na prebratie tejto smernice - Článok 2 bod 1 písm. b) - Pojem „environmentálna škoda“ - Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje akúkoľvek škodu krytú povolením - Článok 12 ods. 1 - Prístup k spravodlivosti vo veciach týkajúcich sa životného prostredia - Aktívna legitimácia - Smernica 2000/60/ES - Článok 4 ods. 7 - Priamy účinok))
   (2017/C 249/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastník konania vo veci samej

   Gert Folk

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES z 23. apríla 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že s výhradou overení, ktoré prislúchajú vnútroštátnemu súdu, je uvedená smernica z hľadiska ratione temporis uplatniteľná na environmentálne škody, ku ktorým došlo po 30. apríli 2007, ktoré však boli spôsobené prevádzkou zariadenia, ktoré bolo v súlade s právnou úpravou o vodách povolené a spustené do prevádzky pred týmto dňom.

               2.

               Smernica 2004/35, zmenená a doplnená smernicou 2009/31, a najmä jej článok 2 ods. 1 písm. b), sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré všeobecným spôsobom a automaticky z pojmu „environmentálna škoda“ vylučuje škodu, ktorá má závažné nepriaznivé účinky na ekologický, chemický a/alebo kvantitatívny stav alebo ekologický potenciál príslušných vôd, iba z dôvodu, že škoda je krytá povolením vydaným na základe tohto vnútroštátneho práva.

               3.

               V prípade, že povolenie bolo podľa vnútroštátnych ustanovení vydané bez preskúmania splnenia podmienok uvedených v článku 4 ods. 7 písm. a) až d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, vnútroštátny súd sám osebe nie je povinný overiť, či sú splnené podmienky stanovené v tomto ustanovení na účely zistenia existencie environmentálnej škody v zmysle článku 2 bodu 1 písm. b) smernice 2004/35, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/31.

               4.

               Články 12 a 13 smernice 2004/35, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/31, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vnútroštátneho práva, ako je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré neumožňuje osobám s rybárskym povolením podať návrh na začatie konania týkajúceho sa environmentálnej škody v zmysle článku 2 bodu 1 písm. b) uvedenej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec C-154/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. júna 2016 – SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG/Európska komisia, Gigaset AG (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Článok 81 ES — Trhy s práškovým a granulovaným acetylidom vápenatým, ako aj s granulovaným horčíkom vo významnej časti Európskeho hospodárskeho priestoru — Určenie cien, rozdelenie trhov a výmena informácií — Nariadenie (ES) č. 773/2004 — Články 12 a 14 — Právo byť vypočutý — Vypočúvanie bez prítomnosti ostatných strán)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. júna 2016 – SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG/Európska komisia, Gigaset AG
   (Vec C-154/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Článok 81 ES - Trhy s práškovým a granulovaným acetylidom vápenatým, ako aj s granulovaným horčíkom vo významnej časti Európskeho hospodárskeho priestoru - Určenie cien, rozdelenie trhov a výmena informácií - Nariadenie (ES) č. 773/2004 - Články 12 a 14 - Právo byť vypočutý - Vypočúvanie bez prítomnosti ostatných strán))
   (2016/C 305/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (v zastúpení: A. Birnstiel a S. Janka, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: G. Meessen a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, Rechtsanwalt), Gigaset AG, predtým Arques Industries AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               SKW Stahl-Metallurgie GmbH a SKW Stahl-Metallurgie Holding AG sú povinné znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec C-565/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  29. marca 2011 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 43 ES a 49 ES — Advokáti — Povinnosť dodržať maximálne sadzby odmien — Prekážka prístupu na trh — Neexistencia)

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. marca 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-565/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 43 ES a 49 ES - Advokáti - Povinnosť dodržať maximálne sadzby odmien - Prekážka prístupu na trh - Neexistencia)
   2011/C 152/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Traversa a L. Prete, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Bruni, G. Palmieri a W. Ferrante, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 43 ES a 49 ES — Advokáti — Povinnosť dodržiavania záväzných maximálnych sadzieb odmien

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia a Talianska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-56/05: Žaloba podaná dňa 8. februára 2005: Írsko proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/28

         Žaloba podaná dňa 8. februára 2005: Írsko proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-56/05)
   (2005/C 106/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Írsko, v zastúpení: D. J. O'Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci: P. Gallagher a P. McGarry, Barristers, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo 8. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil (ako celok alebo čiastočne) rozhodnutie Komisie C(2004) 4447 z 29. novembra 2004 o znížení pomoci z Kohézneho fondu na projekt 96/07/61/007 (sústava dodávok vody regiónu Dublin – stupeň 3) poskytnutej rozhodnutím Komisie C(97) 4090 z 15. decembra 1997 a o znížení pomoci z Kohézneho fondu na projekt č. 95/07/65/007 (cesta N1 Dunleer – Dundalk, stupeň 2) poskytnutej rozhodnutím Komisie C(96) 2113 z 29. júla 1996, vo vzťahu k tým obdobiam alebo čiastkam, ktoré stanoví Súd prvého stupňa,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na základe rozhodnutia Komisie C(97) 4090 z 15. decembra 1997 bola z Kohézneho fondu poskytnutá pomoc na projekt 96/07/61/007 (sústava dodávok vody regiónu Dublin – stupeň III) v Írsku. Rozhodnutím Komisie C(96) 2113 z 29. júla 1996 bola z Kohézneho fondu poskytnutá pomoc na projekt č. 95/07/65/007 (cesta N1 Dunleer – Dundalk, stupeň II), takisto v Írsku. Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila celkové čiastky pomocí poskytnutých podľa dvoch predchádzajúcich rozhodnutí, odvolávajúc sa na rôzne nedostatky zistené počas skúmania predmetných projektov. Komisia takisto rozhodla, že čiastka v celkovej výške 797 886 eur bola prijatá neoprávnene a má byť spätne uhradená.
   Žalobca na podporu svojho návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia predovšetkým tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je neplatné, keďže bolo prijaté neskôr ako tri mesiace odo dňa ústneho prerokovania, v rozpore s článkom 18 ods. 3 nariadenia 1386/2002 (1) a s článkom H ods. 2 prílohy II k nariadeniu 1164/1994 (2). To podľa žalobcu predstavuje porušenie základnej procesnej náležitosti, rovnako ako porušenie zásady právnej istoty.
   Žalobca rovnako namieta, že Komisia sa dopustila ďalšieho porušenia zásady právnej istoty, keď retroaktívne uplatnila nové pokyny o spôsobilosti výdavkov tým spôsobom, že zmenila ich výklad osoby „konečného príjemcu“, a tým urobila výdavky nespôsobilými, keďže boli vynaložené mimo rozhodujúceho obdobia. To podľa žalobcu porušilo aj jeho oprávnené očakávania.
   Podľa názoru žalobcu bolo ďalším porušením zásady právnej istoty retroaktívne uplatnenie paušálnej sadzby úpravy financovania. Žalobca tvrdí, že tento koncept bol po prvý krát vypracovaný a formulovaný v pokynoch prijatých Komisiou v roku 2002.
   Žalobca napokon tvrdí, že retroaktívne uplatnenie nového prístupu Komisie k postupu nahrádzania spôsobilých výdavkov nespôsobilými predstavuje ďalšie porušenie zásady právnej istoty. Podľa žalobcu Komisia rozhodla až v pokynoch z roku 2002, že takéto nahrádzanie už nie je prípustné. Žalobca však namieta, že tento prístup sa nemôže uplatniť na projekty z rokov 1996 a 1997.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1386/2002 z 29. júla 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1164/94, pokiaľ ide o riadiace a kontrolné systémy v súvislosti s pomocou poskytovanou z Kohézneho fondu a postupy pri vykonávaní úprav financovania, (Ú. v. ES L 201, s. 5)

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje Kohézny fond, (Ú. v. ES L 130, s. 1)


title: Vec T-184/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. marca 2009 — Alves dos Santos/Komisia ( Európsky sociálny fond — Vzdelávacie činnosti — Zníženie pôvodne poskytnutej finančnej pomoci — Návrh — Formálne náležitosti — Zjavná neprípustnosť )

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. marca 2009 — Alves dos Santos/Komisia
   (Vec T-184/08) (1)

   („Európsky sociálny fond - Vzdelávacie činnosti - Zníženie pôvodne poskytnutej finančnej pomoci - Návrh - Formálne náležitosti - Zjavná neprípustnosť“)
   2009/C 141/85
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rui Manuel Alves dos Santos (Alvaiázere, Portugalsko) (v zastúpení: A. Marques Fernandes, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a B. Kotschy, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 4. marca 2004, ktoré sa Rui Manuelovi Alvesovi dos Santos oznámilo 3. marca 2008, o znížení finančnej pomoci poskytnutej z Európskeho sociálneho fondu (ESF) na vzdelávacie odborné činnosti navrhnuté v spise č. 89 0488 P1 portugalskými správnymi orgánmi

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rui Manuel Alves dos Santos znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec T-123/04: Návrh podaný dňa 31. marca 2004 spoločnosťou Cargo Partner AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/6

         Návrh podaný dňa 31. marca 2004 spoločnosťou Cargo Partner AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-123/04)
   (2004/C 168/10)
   Jazyk konania: nemecký
   Spoločnosť Cargo Partner AG, so sídlom vo Fischamende (Rakúsko), zastúpená advokátom M. Wolner, podala dňa 31. marca 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev návrh proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Navrhovateľ navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že sa prihlasovaná ochranná známka zapíše do zoznamu;

               —

               prípadne vrátil vec Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu; a

               —

               priznal v každom prípade navrhovateľovi náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné argumenty

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Slovná známka CARGO PARTNER – prihláška č. 2697290.

               Tovar alebo služby:

               Tovar a služby tried 36 (poisťovníctvo) a 39 (doprava; balenie a skladovanie tovaru; cestovné služby).

               Rozhodnutie Úradu o námietke:

               Čiastočné zamietnutie zápisu preskúmajúcim orgánom pre služby doprava a balenie a skladovanie tovaru v triede 39.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie námietky.

               Dôvody návrhu:

               Značka má rozlišovaciu spôsobilosť a môže byť teda zapísaná.


title: Vec C-203/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením the Special Commissioners z 3. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Vodafone 2 proti Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením the Special Commissioners z 3. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Vodafone 2 proti Her Majesty's Revenue and Customs
   (Vec C-203/05)
   (2005/C 182/51)
   Jazyk konania: angličtina
   The Special Commissioners podalo uznesením z 3. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Vodafone 2 proti Her Majesty's Revenue and Customs, a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 9. mája 2005.
   The Special Commissioners žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Bránia články 43, 49 a/alebo 56 ES vnútroštátnej daňovej právnej úprave, o akú ide v konaní o veci samej, ktorá za osobitných okolností stanovuje povinnosť zaťaženia daňou spoločnosti usadenej v predmetnom členskom štáte („usadená spoločnosť“) vzhľadom na zisky ňou ovládanej spoločnosti („ovládaná spoločnosť“) usadenej v inom členskom štáte a ktorá podlieha nižšej úrovni zdanenia, a najmä:

                           1.1

                           ukladá také zaťaženie daňou, pokiaľ usadená spoločnosť nie je schopná preukázať, že sa na ovládanú spoločnosť vzťahuje oslobodenie podľa uvedenej právnej úpravy,

                           1.2

                           stanovuje podmienky oslobodenia od takého zdanenia, ale spôsobom, ktorý je neistý z hľadiska reálnej dostupnosti oslobodenia pri zriadení ovládanej spoločnosti alebo po ňom,

                           1.3

                           ukladá dodržanie určitých podmienok, ak usadená spoločnosť nepožaduje alebo nie je schopná sa domáhať takého oslobodenia a odvádza daň podľa príjmov ovládanej spoločnosti,

                           1.4

                           ukladá dodržanie určitých podmienok, ak usadená spoločnosť žiada o oslobodenie od dane, ktoré môže zahrňovať povinnosť preskúmania a posúdenia uplatnenia právnej úpravy vo vzťahu na všetky ňou ovládané spoločnosti, a teda sledovania v každom roku činností každej z ňou ovládaných spoločností, aby sa uistila, že sú podmienky oslobodenia nepretržite splnené,

                           1.5

                           ukladá vo všetkých prípadoch administratívne a finančné zaťaženie (ktoré môžu byť značné) usadenej spoločnosti,

                     a v každom prípade sa uvedené dôsledky neuplatnia na spoločnosť usadenú v členskom štáte, v ktorom je usadená spoločnosť usadená?

               2.

               Bola by odpoveď na otázku v 2.1 iná, ak:

                           2.1

                           ovládaná spoločnosť vykonáva len minimálnu činnosť v členskom štáte, v ktorom je usadená, prípadne

                           2.2

                           len minimálna časť zisku ovládanej spoločnosti podlieha dani v členskom štáte, v ktorom je usadená, prípadne

                           2.3

                           ovládaná spoločnosť bola zriadená ako súčasť umelej štruktúry s cieľom vyhnutiu sa dane a ak je tomu tak, aké sú znaky takej umelej štruktúry?

               3.

               Existujú okolnosti, za ktorých:

                           3.1

                           sa usadená spoločnosť nemôže spoliehať na práva vyplývajúce z článku 43 a/alebo článku 56 ES, prípadne

                           3.2

                           usadenej spoločnosti nenáleží žiadne z práv vyplývajúcich z článku 43 a/alebo článku 56 ES,

                     na tom základe, že také spoliehanie sa alebo pridelenie práv by znamenalo ich zneužitie? Ak také okolnosti sú, vydanie akého pokynu považuje Súdny dvor za vhodné, podľa ktorého by mal the Special Commissioners určiť, podľa skutkového stavu v tejto veci, či ide o také okolnosti alebo zneužitie?

               4

               Bránia články 56 a 58 ods. 1 ES a vyhlásenia č. 7 Maastrichtskej zmluvy vnútroštátnej daňovej právnej úprave členského štátu, o akú ide v konaní vo veci samej, podľa ktorej by bol prípustný jeden alebo dva prípady oslobodenia od uplatnenia uvedenej právnej úpravy, ak by nedošlo k zmene tejto právnej úpravy nadobúdajúcej účinnosť po 1. januári 1994?

               5

               Bránia články 43, 49 a/alebo 56 ES vnútroštátnej daňovej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ak sa taká právna úprava neuplatní v prípade, v ktorom usadená spoločnosť zhodnotila v ovládanej spoločnosti skôr dlhy než majetok?

               6

               Bránia články 43, 49 a/alebo 56 ES vnútroštátnej daňovej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, podľa ktorej by bol prípustný jeden alebo dva prípady oslobodenia od uplatnenia uvedenej právnej úpravy, ak by príjem ovládanej spoločnosti v inom členskom štáte buď:

                           6.1

                           zahrňoval príjem zo zdrojov v rámci tohto členského štátu a nie z iného členského štátu alebo iných území, alebo

                           6.2

                           zahrňoval príjem z dividend miesto z úrokov tej istej spoločnosti?


title: Vec C-317/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – Lahti Energia (Smernica 2000/76/ES — Spaľovanie odpadu — Čistenie a spaľovanie — Surový plyn vyrábaný z odpadu — Pojem odpad — Spaľovňa odpadov — Zariadenie na spoluspaľovanie)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – Lahti Energia
   (Vec C-317/07) (1)

   (Smernica 2000/76/ES - Spaľovanie odpadu - Čistenie a spaľovanie - Surový plyn vyrábaný z odpadu - Pojem odpad - Spaľovňa odpadov - Zariadenie na spoluspaľovanie)
   (2009/C 19/08)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein hallinto-oikeus
   Účastník konania pred vnútroštátnym súdom
   Lahti Energia Oy
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Korkein hallinto-oikeus – Výklad článku 3 bodov 1, 4 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov (Ú. v. L 332, s. 91; Mim. vyd. 15/005, s. 353) – Vyčistenie a spaľovanie v parnom kotle (elektrárne) – Pojem odpad – Pojem spaľovňa odpadov a zariadenie na spoluspaľovanie odpadov
   Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „odpad“ uvedený v článku 3 bode 1 smernice 2000/76/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov sa nevzťahuje na látky v plynnom skupenstve.

               2.

               Pojem „spaľovňa“ uvedený v článku 3 bode 4 smernice 2000/76 sa týka akejkoľvek technickej jednotky alebo zariadenia, v ktorých dochádza k tepelnému spracovaniu odpadu pod podmienkou, že látky, ktoré pochádzajú z použitia tepelného procesu, sú následne spálené; v tejto súvislosti nie je prítomnosť spaľovacej linky nevyhnutým kritériom na účely takejto kvalifikácie.

               3.

               Za okolností, akými sú tie vo veci samej:

                           —

                           plynový generátor, ktorého účelom je získavanie výrobkov v plynnom skupenstve, v tomto prípade vyčistený plyn, tým, že odpad tepelne spracuje, musí byť kvalifikovaný ako „zariadenie na spoluspaľovanie“ v zmysle článku 3 bodu 5 smernice 2000/76,

                           —

                           elektráreň používajúca ako prídavné palivo miesto fosílnych palív, ktoré pri výrobe energie používa v prevažnej miere, vyčistený plyn získaný spoluspaľovaním odpadu v plynovom generátore nespadá do rámca pôsobnosti tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-310/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Fritz Winter Eisengießerei/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/40

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Fritz Winter Eisengießerei/Komisia
   (Vec T-310/14) (1)

   (2015/C 155/58)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: vec C-557/07: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  19. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Informačná spoločnosť — Autorské práva a s nimi súvisiace práva — Uchovávanie a zverejnenie určitých údajov o prenose dát — Ochrana dôverného charakteru elektronických komunikácií — Pojem sprostredkovateľ v zmysle článku 8 ods. 3 smernice 2001/29/ES)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/14

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH
   (vec C-557/07) (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Informačná spoločnosť - Autorské práva a s nimi súvisiace práva - Uchovávanie a zverejnenie určitých údajov o prenose dát - Ochrana dôverného charakteru elektronických komunikácií - Pojem „sprostredkovateľ“ v zmysle článku 8 ods. 3 smernice 2001/29/ES)
   2009/C 113/28
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH

      Žalovaná: Tele2 Telecommunication GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof (Rakúsko) — Výklad článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230), článku 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32) a článkov 6 a 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514) — Kvalifikácia poskytovateľa prístupu k internetu ako „sprostredkovateľa“ — Vnútroštátna právna úprava ukladajúca sprostredkovateľom povinnosť informovať o súkromných osobách porušujúcich autorské právo za účelom ich občianskoprávneho stíhania — Oznámenie mien a adries užívateľov systému súborov po sieti (file sharing) spoločnosti chrániacej autorské práva

      Výrok uznesenia

               1.

               Právo Spoločenstva, najmä článok 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva v spojení s článkom 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) nebráni, aby členské štáty zaviedli povinnosť poskytovania osobných údajov o prenose dát tretím osobám súkromného práva na účel postihu porušenia autorského práva pred občianskoprávnymi súdmi. Právo Spoločenstva však vyžaduje, aby členské štáty v rámci prebratia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, smerníc 2002/58 a 2004/48, dbali na to, aby sa opierali o výklad týchto smerníc, ktorý umožní zabezpečiť náležitú rovnováhu medzi rôznymi dotknutými základnými právami. Ďalej je potrebné, aby orgány a súdy členských štátov pri vykonávaní opatrení na prebratie uvedených smerníc nielen vykladali svoje vnútroštátne právo v súlade s týmito smernicami, ale takisto, aby nevychádzali z výkladu týchto smerníc, ktorý by kolidoval s uvedenými základnými právami alebo s inými všeobecnými zásadami práva Spoločenstva, ako je zásada proporcionality.

               2.

               Poskytovateľ prístupu, ktorý užívateľovi iba sprostredkúva prístup na internet, bez toho, aby ponúkal iné služby, ako je najmä služba elektronickej pošty, služba sťahovania alebo zdieľanie súborov, a bez toho, aby nad využívanou službou vykonával právnu, či faktickú kontrolu, sa musí považovať za „sprostredkovateľa“ v zmysle článku 8 ods. 3 smernice 2001/29.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec C-158/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 4. apríla 2014 – A a i., odporca: Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/15
            Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 4. apríla 2014 – A a i., odporca: Minister van Buitenlandse Zaken(Vec C-158/14)2014/C 194/19Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State
      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: A, B, C, D
      Odporca: Minister van Buitenlandse Zaken
      Prejudiciálne otázky

               1.

               Boli by odvolatelia v prejednávanom prípade – okrem iného na základe článku 47 Charty základných práv Európskej únie (1) – bez pochybností oprávnení podať podľa článku 263 ZFEÚ vo vlastnom mene žalobu na Všeobecný súd o vyhlásenie neplatnosti vykonávacieho nariadenia č. 610/2010 (2), pokiaľ LTTE bola do zoznamu v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia 2580/2001 (3) zapísaná prostredníctvom tohto predpisu?

               2.

                           a)

                           Môžu byť akcie ozbrojených síl počas ozbrojených konfliktov v zmysle medzinárodného humanitárneho práva považované aj pri zohľadnení odôvodnenia 11 rámcového rozhodnutia 2002/475/SVV (4) za teroristické trestné činy v zmysle tohto rámcového rozhodnutia?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 2a: Môžu byť akcie ozbrojených síl počas ozbrojených konfliktov v zmysle medzinárodného humanitárneho práva považované za teroristické činy v zmysle spoločnej pozície 2001/931/SZBP (5) a nariadenia č. 2580/2001?

               3.

               Ide v prípade činov, z ktorých vychádza vykonávacie nariadenie č. 610/2010, pokiaľ LTTE bola do zoznamu v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia 2580/2001 zapísaná prostredníctvom tohto predpisu, o akcie ozbrojených síl počas ozbrojených konfliktov v zmysle medzinárodného humanitárneho práva?

               4.

               Je vykonávacie nariadenie č. 610/2010, pokiaľ LTTE bola do zoznamu v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia 2580/2001 zapísaná prostredníctvom tohto predpisu – pri zohľadnení odpovedí na otázky 1, 2a, 2b a 3 – neplatné?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku: Vzťahuje sa neplatnosť v tomto prípade aj na skoršie a neskoršie rozhodnutia Rady, ktorými bol aktualizovaný zoznam v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001, pokiaľ LTTE bola do zoznamu zapísaná prostredníctvom uvedených rozhodnutí?

      (1)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.
      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 610/2010 z 12. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1285/2009 (Ú. v. EÚ L 178, s. 1).
      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207).(4)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu (Ú. v. ES L 164, s. 3, Mim. vyd. 19/006, s. 18).
      (5)  Spoločná pozícia Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. ES L 344, s. 93; Mim. vyd. 18/001, s. 217).


title: Vec C-394/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. apríla 2016 – John Dalli/Európska komisia (Odvolanie — Vyšetrovacia správa OLAF-u podozrievajúca člena Európskej komisie — Údajné ústne rozhodnutie predsedu Komisie o ukončení funkcie príslušného komisára — Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody)

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/7

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. apríla 2016 – John Dalli/Európska komisia
   (Vec C-394/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Vyšetrovacia správa OLAF-u podozrievajúca člena Európskej komisie - Údajné ústne rozhodnutie predsedu Komisie o ukončení funkcie príslušného komisára - Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody))
   (2016/C 279/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: John Dalli (v zastúpení: L. Levi a S. Rodrigues, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz, B. Smulders a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán John Dalli je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. novembra 2004 vo veci C-417/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie si povinnosti členským štátom — Smernica 85/384/EHS — Uznávanie diplomov architekta — Konanie o zápise do Komory technikov Grécka (Technico Epimelitirio Elladas) — Povinnosť predložiť osvedčenie, ktoré potvrdzuje, že na príslušné doklady o vzdelaní sa vzťahuje režim vzájomného uznávania)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 19. novembra 2004
   vo veci C-417/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie si povinnosti členským štátom - Smernica 85/384/EHS - Uznávanie diplomov architekta - Konanie o zápise do Komory technikov Grécka (Technico Epimelitirio Elladas) - Povinnosť predložiť osvedčenie, ktoré potvrdzuje, že na príslušné doklady o vzdelaní sa vzťahuje režim vzájomného uznávania)
   (2004/C 262/13)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-417/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnená zástupkyňa: M. Patakia) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: E. Skandalou), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti v súlade s článkom 226 ES zo dňa 19. septembra 2002, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda komory P. Jann, sudcovia A. Rosas, S. von Bahr, K. Lenaerts a K. Schiemann (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: L. Hewlett, vyhlásil dňa 9. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti ustanovenie článku 3 ods. 1 písm. c) dekrétu prezidenta republiky č. 107/1993 z 22. marca 1993 a tým, že dovolila, aby Technico Epimelitirio Elladas (Grécka komora technikov), do ktorej sa musí zapísať ten, kto chce v Grécku vykonávať povolanie architekta, so značnými prieťahmi spracovávala spisy a zapisovala štátnych príslušníkov členských štátov spoločenstva, ktorí sú držiteľmi zahraničných diplomov, ktoré mali byť uznané na základe smernice Rady 85/384/EHS z 10. júna 1985 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách v oblasti architektúry a o opatreniach na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 19 z 25.1.2003


title: Vec C-187/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Skatteministeriet/DSV Road A/S (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colný kódex Spoločenstva — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Články 203 a 204 — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 859 — Colný režim vonkajšieho tranzitu — Vznik colného dlhu — Odňatie alebo neodňatie spod colného dohľadu — Nesplnenie povinnosti — Oneskorené predloženie tovaru colnému úradu určenia — Tovar, ktorý bol odmietnutý príjemcom a vrátený bez toho, aby sa predložil colnému úradu — Tovar, ktorý bol znovu prepustený do režimu vonkajšieho tranzitu na základe nového vyhlásenia — Smernica 2006/112/ES — Článok 168 písm. e) — Odpočet DPH pri dovoze prepravcom)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/14

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Skatteministeriet/DSV Road A/S
   (Vec C-187/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colný kódex Spoločenstva - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Články 203 a 204 - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 859 - Colný režim vonkajšieho tranzitu - Vznik colného dlhu - Odňatie alebo neodňatie spod colného dohľadu - Nesplnenie povinnosti - Oneskorené predloženie tovaru colnému úradu určenia - Tovar, ktorý bol odmietnutý príjemcom a vrátený bez toho, aby sa predložil colnému úradu - Tovar, ktorý bol znovu prepustený do režimu vonkajšieho tranzitu na základe nového vyhlásenia - Smernica 2006/112/ES - Článok 168 písm. e) - Odpočet DPH pri dovoze prepravcom))
   (2015/C 279/16)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteministeriet

      Žalovaná: DSV Road A/S

      za účasti: Danske Speditører

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 203 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že colný dlh nevzniká na základe samotnej skutočnosti, že tovar prepustený do colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva bol po neúspešnom pokuse o doručenie vrátený do slobodného prístavu odoslania bez toho, aby sa predložil colnému úradu v mieste určenia alebo colnému úradu v slobodnom prístave, ak sa preukáže, že ten istý tovar sa následne znova prepravil do svojho miesta určenia v rámci druhého colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, ktorý sa riadne skončil. Naproti tomu za predpokladu, že nemožno preukázať zhodnosť tovaru prepraveného v rámci prvého a druhého colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, vzniká colný dlh na základe tohto článku.

               2.

               Článok 204 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, v spojení s článkom 859 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 214/2007 z 28. februára 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že predloženie colnému úradu v mieste určenia, ktoré je oneskorené a nastalo v rámci druhého colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva tovaru prepusteného do prvého colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, predstavuje nesplnenie povinnosti, ktoré vedie k vzniku colného dlhu, okrem prípadu, keď boli splnené podmienky stanovené v článku 356 ods. 3 alebo článku 859 druhej zarážke a bode 2 písm. c) tohto nariadenia, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

               3.

               Článok 168 písm. e) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje odpočet dane z pridanej hodnoty pri dovoze, ktorú je povinný zaplatiť prepravca, ktorý nie je dovozcom ani vlastníkom dotknutého tovaru, ale iba zabezpečoval jeho prepravu a colné vybavenie v rámci výkonu svojej činnosti prepravcu tovaru podliehajúceho dani z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 202, 30.6.2014.


title: Vec C-552/14 P: Odvolanie podané 1. decembra 2014 : Canon Europa NV proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. septembra 2014 vo veci T-34/11, Canon Europa NV/Európska komisia

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/27

         Odvolanie podané 1. decembra 2014: Canon Europa NV proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. septembra 2014 vo veci T-34/11, Canon Europa NV/Európska komisia
   (Vec C-552/14 P)
   (2015/C 046/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Canon Europa NV (v zastúpení: P. De Baere, advokát, P. Muñiz, abvogado)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v celom rozsahu uznesenie Všeobecného súdu EÚ vo veci T-34/11,

               —

               rozhodol, že odvolanie je prípustné,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu EÚ na rozhodnutie o podstate odvolania,

               —

               zavial žalovanú na náhradu trov odvolacieho konania, ako aj trov konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie je založené na týchto dvoch odvolacích dôvodoch:
   Po prvé sa Všeobecný súd pri výklade a uplatnení článku 263 ZFEÚ dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď prišiel k záveru, že nariadenie „obsahuje vykonávacie opatrenia“ v zmysle tohto ustanovenia.
   Po druhé Všeobecný súd porušil právo odvolateľky byť vypočutý, nesprávne právne zaradil dôkazy, ktoré predložila, a subsidiárne tieto dôkazy skreslil.