title: Vec T-528/11: Žaloba podaná 6. októbra 2011 — Aloe Vera of America/ÚHVT — Diviril (FOREVER)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/18

         Žaloba podaná 6. októbra 2011 — Aloe Vera of America/ÚHVT — Diviril (FOREVER)
   (Vec T-528/11)
   2011/C 362/27
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aloe Vera of America, Inc. (Dallas, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Niebel a F. Kerl, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Diviril-Distribuidora de Viveres do Ribatejo, Lda (Alenquer, Portugalsko)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. augusta 2011 vo veci R 742/2010-4, a

               —

               zaviazať žalovaného a v prípade ak je to vhodné, ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „FOREVER“ pre tovary zaradené do tried 3, 5, 30, 31 a 32 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5617089.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: portugalská obrazová ochranná známka „4EVER“ zapísaná pod č. 297697 pre tovary zaradené do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 v rozsahu, v ktorom odvolací senát: i) nesprávne posúdil dôkaz o používaní poskytnutý ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom; ii) nesprávne určil fonetické rozdiely medzi kolidujúcimi ochrannými známkami; iii) nesprávne určil koncepčné rozdiely medzi kolidujúcimi ochrannými známkami; a (iv) nesprávne určil vizuálne rozdiely medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.


title: Vec T-123/17: Žaloba podaná 28. februára 2017 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/26

         Žaloba podaná 28. februára 2017 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER
   (Vec T-123/17)
   (2017/C 129/40)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: B. Rajal, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu žalovanej zo 17. februára 2017 prijaté v konaní o odvolaní A-001-2017 (consolidated), ktoré sa týka odmietnutia jej návrhu na vstup do konania ako vedľajší účastník, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 11 rokovacieho poriadku odvolacieho senátu žalovanej, ako aj na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie, keďže existencia oprávneného záujmu žalobkyne na výsledku odvolacieho konania bola neoprávnené popretá.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý, keďže odvolací senát nezaslal žalobkyni stanovisko žalovanej k jej návrhu na vstup do konania ako vedľajší účastník.


title: Vec C-628/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Jean-Bernard Lafonta/Autorité des marchés financiers (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2003/6/ES — Článok 1 bod 1 — Smernica 2003/124/ES — Článok 1 ods. 1 — Dôverná informácia — Pojem „presná informácia“ — Potenciálny vplyv na cenový vývoj finančných nástrojov v určitom smere)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Jean-Bernard Lafonta/Autorité des marchés financiers
   (Vec C-628/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2003/6/ES - Článok 1 bod 1 - Smernica 2003/124/ES - Článok 1 ods. 1 - Dôverná informácia - Pojem „presná informácia“ - Potenciálny vplyv na cenový vývoj finančných nástrojov v určitom smere))
   (2015/C 146/06)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jean-Bernard Lafonta

      Žalovaný: Autorité des marchés financiers

      Výrok rozsudku

   Článok 1 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) a článok 1 ods. 1 smernice Komisie 2003/124/ES z 22. decembra 2003, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokiaľ ide o vymedzenie a zverejňovanie dôverných informácií a vymedzenie manipulácie s trhom, sa majú vykladať v tom zmysle, že nevyžadujú, aby na účely považovania informácií za presné informácie v zmysle týchto ustanovení bolo možné s dostatočnou pravdepodobnosťou predpokladať, že ak budú zverejnené, budú mať potenciálny vplyv na cenu dotknutých finančných nástrojov v určitom smere.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


title: Vec C-363/16: Žaloba podaná 30. júna 2016 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/19

         Žaloba podaná 30. júna 2016 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-363/16)
   (2016/C 305/27)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a B. Stromsky)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie vykonania rozhodnutia Komisie z 22. februára 2012 o štátnej pomoci SA.26534 (C 27/10, ex NN 6/09), ktorú Grécko poskytlo spoločnosti Enómeni Klostoÿfantourgía [United Textiles] AE, alebo v každom prípade tým, že nedostatočne informovala Komisiu o opatreniach prijatých podľa článku 4 tohto rozhodnutia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 3 a 4 daného rozhodnutia, ako aj zo Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V súlade s rozhodnutím Komisie z 22. februára 2012 o štátnej pomoci SA.26534 bola Helénska republika povinná v štvormesačnej lehote vymáhať nezlučiteľnú štátnu pomoc, ktorú priznala spoločnosti Enómeni Klostoÿfantourgía [United Textiles] AE – konkrétne vo forme štátnej záruky v roku 2007 a splátkového kalendára nezaplatených záväzkov týkajúcich sa príspevkov na sociálne poistenie v roku 2009 – a dostatočne informovať Komisiu o opatreniach prijatých na tieto účely.

               2.

               Helénska republika nevymáhala tieto pomoci v lehote štyroch mesiacov, hoci tak mala spraviť. Navyše Helénska republika neprijala všetky kroky nevyhnutné k tomu, aby rozhodnutie vykonala. S cieľom preskúmať možnosť obnoviť činnosť tejto spoločnosti, grécke orgány zákonným dekrétom z 30. decembra 2015 prerušili na šesť mesiacov postup predaja na verejnej dražbe, ktorým sa mali predať aktíva spoločnosti Enómeni Klostoÿfantourgía [United Textiles] AE, hoci nezlučiteľná pomoc nebola vymožená. V každom prípade Helénska republika nedostatočne informovala Komisiu o relevantných opatreniach prijatých na účely vykonania rozhodnutia.


title: Vec F-53/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. júla 2015 – WR (*)/Komisia (Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Článok 2 ods. 4 prílohy VII služobného poriadku — Osoba považovaná za nezaopatrené dieťa — Osoba, ktorú je úradník zo zákona povinný vyživovať a ktorej vyživovanie je spojené s vysokými nákladmi — Podmienky priznania — Odňatie nároku na príspevok — Vymáhanie neoprávnených platieb podľa článku 85 služobného poriadku)

text:
20150731051616822015/C 270/58532014TFPC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150707434422Vec F-53/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. júla 2015 –  (
         *1
      )/Komisia (Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Článok 2 ods. 4 prílohy VII služobného poriadku — Osoba považovaná za nezaopatrené dieťa — Osoba, ktorú je úradník zo zákona povinný vyživovať a ktorej vyživovanie je spojené s vysokými nákladmi — Podmienky priznania — Odňatie nároku na príspevok — Vymáhanie neoprávnených platieb podľa článku 85 služobného poriadku)
   (
         *1
      )	Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.
 ---documentbreak--- C2702015SK4320120150707SK0058432442Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. júla 2015 –  (
         *1
      )/Komisia
   (Vec F-53/14) (
         1
      )
   „(Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Článok 2 ods. 4 prílohy VII služobného poriadku — Osoba považovaná za nezaopatrené dieťa — Osoba, ktorú je úradník zo zákona povinný vyživovať a ktorej vyživovanie je spojené s vysokými nákladmi — Podmienky priznania — Odňatie nároku na príspevok — Vymáhanie neoprávnených platieb podľa článku 85 služobného poriadku)“2015/C 270/58Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: (
         *1
      ) (v zastúpení: V. Simeons, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. S. Bohr a A.-C. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutí o odňatí príspevku na starostlivosť o nezaopatrenú osobu priznaného žalobkyni v prospech jej matky a zrušení jej účasti na Spoločnom systéme zdravotného poistenia (SSZP) a jednak rozhodnutí o vymáhaní neoprávnených platieb

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

             (
                  *1
               ) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (
         *1
      )	Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014, s. 58.


title: Vec C-305/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 24. júna 2015 – Delta Air Lines Inc./Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 24. júna 2015 – Delta Air Lines Inc./Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen
   (Vec C-305/15)
   (2015/C 294/46)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Delta Air Lines Inc.

      Žalovaní: Daniel Dam Hansen, Mille Doktor, Carsten Jensen, Mogens Jensen, Dorthe Fabricius, Jens Ejner Rasmussen, Christian Bøje Pedersen, Andreas Fabricius, Mads Wedel Rasmussen, Nicklas Wedel Rasmussen, Thomas Lindstrøm Jensen, Marianne Thestrup Jensen, Erik Lindstrøm Jensen, Jakob Lindstrøm Jensen, Liva Doktor, Peter Lindstrøm Jensen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 5 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) z 11. februára 2004 vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave môžu mať nárok na náhradu v zmysle nariadenia viac ako jedenkrát na základe tej istej rezervácie, pokiaľ je let, na ktorý prevádzkujúci letecký dopravca zmenil cestujúcemu rezerváciu, zrušený alebo mešká viac ako tri hodiny, v dôsledku čoho náhrada podľa článku 7 nariadenia nie je pevne určená, ale závisí od počtu zrušení alebo od rozsahu zrušenia, a teda od meškania?

               2.

               Pokiaľ je odpoveď na prvú otázku kladná, akým spôsobom to možno zosúladiť so zásadou stanovenou v rozsudku Súdneho dvora EÚ z 19. novembra 2009, Sturgeon a i. (C-402/07 a C-432/07, ECLI:EU:C:2009:716), podľa ktorej sa má článok 5 nariadenia vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa náhrad, s cestujúcimi, ktorých lety meškajú, treba zaobchádzať ako s cestujúcimi, ktorých lety boli zrušené, keď Súdny dvor EÚ vo svojom rozsudku z 23. októbra 2012, Nelson a i. (C-581/10 a C-629/10, ECLI:EU:C:2012:657) konštatoval, že meškanie dlhšie ako tri hodiny sa nemá zohľadniť pri výpočte pevne určenej náhrady?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-105/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Cuneo – Taliansko) – trestné konanie proti Ivovi Tariccovi a i. („Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Trestné konanie týkajúce sa trestných činov v oblasti dane z pridanej hodnoty (DPH) — Článok 325 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca absolútne premlčacie doby, ktoré môžu viesť k beztrestnosti trestných činov — Potenciálne poškodenie finančných záujmov Európskej únie — Povinnosť vnútroštátneho súdu neuplatniť akékoľvek ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré by mohlo ohroziť splnenie povinností, ktoré členským štátom ukladá právo Únie“)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/11

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Cuneo – Taliansko) – trestné konanie proti Ivovi Tariccovi a i.
   (Vec C-105/14) (1)

   ((„Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Trestné konanie týkajúce sa trestných činov v oblasti dane z pridanej hodnoty (DPH) - Článok 325 ZFEÚ - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca absolútne premlčacie doby, ktoré môžu viesť k beztrestnosti trestných činov - Potenciálne poškodenie finančných záujmov Európskej únie - Povinnosť vnútroštátneho súdu neuplatniť akékoľvek ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré by mohlo ohroziť splnenie povinností, ktoré členským štátom ukladá právo Únie“))
   (2015/C 363/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Cuneo

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Ivo Taricco, Ezio Filippi, Isabella Leonetti, Nicola Spagnolo, Davide Salvoni, Flavio Spaccavento, Goranco Anakiev

      Výrok rozsudku

               1.

               Taká vnútroštátna právna úprava týkajúca sa premlčania trestných činov, akou je úprava tvorená článkom 160 posledným odsekom trestného zákona v znení zákona č. 251 z 5. decembra 2005 v spojení s článkom 161 tohto zákona, ktorá v rozhodnom čase, z pohľadu skutkových okolností veci samej, stanovila, že úkon, ktorý vedie k prerušeniu plynutia doby a spadá do rámca trestných stíhaní týkajúcich sa závažných podvodov v oblasti dane z pridanej hodnoty, mal za následok predĺženie doby iba o štvrtinu jej pôvodnej dĺžky, môže ohroziť splnenie záväzkov uložených členským štátom článkom 325 ods. 1 a 2 ZFEÚ, ak by táto vnútroštátna úprava v značnom počte prípadov závažných podvodov poškodzujúcich finančné záujmy Európskej únie bránila uloženiu účinných a odstrašujúcich trestov, alebo pokiaľ by stanovila dlhšie premlčacie doby pre prípady podvodov poškodzujúcich finančné záujmy dotknutého členského štátu, než pre prípady podvodov poškodzujúcich finančné záujmy Európskej únie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Vnútroštátny súd je povinný poskytnúť plný účinok článku 325 ods. 1 a 2 ZFEÚ tak, že podľa potreby upustí od uplatnenia ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré by dotknutému štátu mohli brániť v dodržiavaní povinností, ktoré mu ukladá článok 325 ods. 1 a 2 ZFEÚ.

               2.

               Taká právna úprava premlčania trestných činov spáchaných v oblasti dane z pridanej hodnoty, akou je právna úprava stanovená článkom 160 posledným odsekom trestného zákona v znení zákona č. 251 z 5. decembra 2005 v spojení s článkom 161 tohto zákona, sa nemôže posudzovať s prihliadnutím na články 101 ZFEÚ, 107 ZFEÚ a 119 ZFEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Vec T-688/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. septembra 2015 – Airport Handling/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/61

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. septembra 2015 – Airport Handling/Komisia
   (Vec T-688/14) (1)

   (2015/C 381/85)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec C-431/11: Žaloba podaná 18. augusta 2011 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/26

         Žaloba podaná 18. augusta 2011 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie
   (Vec C-431/11)
   2011/C 311/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Murrell, splnomocnený zástupca, T. de la Mare, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady zo 6. júna 2011 (1) o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) k zmene a doplneniu prílohy VI (Sociálne zabezpečenie) a protokolu 37 k Dohode o EHP,

               —

               obmedziť časové účinky takého rozhodnutia, pokým Rada na základe článku 79 ods. 2 písm. b) ZFEÚ neprijme nové rozhodnutie o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) k zmene a doplneniu prílohy VI (Sociálne zabezpečenie) a protokolu 37 k Dohode o EHP, a

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Spojené kráľovstvo sa na základe článku 264 ZFEÚ domáha zrušenia rozhodnutia Rady 2011/407/EÚ zo 6. júna 2011 o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore EHP k zmene a doplneniu prílohy VI (Sociálne zabezpečenie) a protokolu 37 k Dohode o EHP (ďalej len „rozhodnutie“).
   Spojené kráľovstvo navrhuje:

               a)

               zrušiť rozhodnutie,

               b)

               aby v nadväznosti na zrušenie rozhodnutia boli jeho ustanovenia naďalej účinné, pokým Rada neprijme na základe článku 79 ods. 2 písm. b) zákonné rozhodnutie o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) k zmene a doplneniu prílohy VI (Sociálne zabezpečenie) a protokolu 37 k Dohode o EHP, a

               c)

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Rozhodnutím, ktoré bolo prijaté na hmotnoprávnom základe článku 48 ZFEÚ, bolo stanovené, že Európska únia musí zaujať stanovisko v rámci rokovaní Spoločného výboru EHP, pokiaľ ide o zmenu a doplnenie prílohy VI (Sociálne zabezpečenie) a protokolu 37 k Dohode o EHP.
   Spojené kráľovstvo tvrdí, že Rada postupovala nesprávne, keď prijala rozhodnutie na hmotnoprávnom základe článku 48 ZFEÚ. Namiesto toho mala také rozhodnutie prijať na základe článku 79 ods. 2 písm. b) ZFEÚ, ktorý je primeraným základom pre prijatie spoločného stanoviska na účely uzatvárania medzinárodných dohôd, ktorých účelom v rámci Únie je rozšíriť práva sociálneho zabezpečenia na štátnych príslušníkov tretích krajín. Článok 48 ZFEÚ upravuje právomoc prijímať legislatívne akty, ktoré sa týkajú iba zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb, ktorí sú štátnymi príslušníkmi členských štátov Únie. Článok 79 ods. 2 písm. b) výslovne stanovuje právomoc udeľovať práva štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú na území Únie.
   Podľa protokolu 21 sa opatrenia prijaté na právnom základe akýchkoľvek ustanovení hlavy V, vrátane článku 79 ods. 2 písm. b) ZFEÚ, uplatnia na Spojené kráľovstvo len v prípade, že sa pre také opatrenia rozhodlo.
   Spojené kráľovstvo preto navrhuje zrušiť rozhodnutie z dôvodu, že bolo prijaté na nesprávnom právnom základe, čím mu boli odňaté práva podľa protokolu 21.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/407/EÚ zo 6. júna 2011 o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore EHP k zmene a doplneniu prílohy VI (Sociálne zabezpečenie) a protokolu 37 k Dohode o EHP (Ú. v. EÚ L 182, s. 12).


title: Vec C-312/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. júla 2013 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/78/ES — Článok 5 — Ustanovenie všeobecného rámca pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní — Zdravotne postihnuté osoby — Nedostatočné preberacie opatrenia)

text:
               24.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. júla 2013 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-312/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/78/ES - Článok 5 - Ustanovenie všeobecného rámca pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní - Zdravotne postihnuté osoby - Nedostatočné preberacie opatrenia)
   2013/C 245/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci C. Gerardis, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Vnútroštátna právna úprava upravujúca vykonávacie opatrenia tohto článku, ktorého uplatnenie podlieha čisto eventuálnemu prijatiu neskorších opatrení — Nedostatočné záruky a výhody

      Výrok rozsudku

               1.

               Nezavedením povinnosti pre všetkých zamestnávateľov vykonať, podľa potrieb v konkrétnych situáciách, primerané prispôsobenia pre všetky zdravotne postihnuté osoby, si Talianska republika nesplnila svoju povinnosť prebrať správne a úplne článok 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec C-563/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 15. marca 2017 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2008/98/ES — Články 13 a 15 — Nakladanie s odpadom — Ochrana zdravia ľudí a životného prostredia — Zodpovednosť — Skládky)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 15. marca 2017 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-563/15) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2008/98/ES - Články 13 a 15 - Nakladanie s odpadom - Ochrana zdravia ľudí a životného prostredia - Zodpovednosť - Skládky))
   (2017/C 151/13)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a E. Sanfrutos Cano, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo tým, že vo vzťahu k skládkam: Torremolinos (Malaga), Torrent de S’Estret (Andratx, Malorka), Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Lanzarote), Barranco de Butihondo (Pájara, Fuerteventura), La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Fuerteventura), Lomo Blanco (Antigua, Fuerteventura), Montaña de Amagro (Galdar, Gran Canaria), Franja Costera de Botija (Galdar, Gran Canaria), Cueva Lapa (Galdar, Gran Canaria), La Colmena (Santiago del Teide, Tenerife), Montaña Los Giles (La Laguna, Tenerife), Las Rosas (Güimar, Tenerife), Barranco de Tejina (Guía de Isora, Tenerife), Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Tenerife), Barranco del Carmen (Santa Cruz de La Palma, La Palma), Barranco Jurado (Tijarafe, La Palma), Montaña Negra (Puntagorda, La Palma), Lomo Alto (Fuencaliente, La Palma), Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, La Gomera), El Palmar – Taguluche (Hermigua, La Gomera), Paraje de Juan Barba (Alajeró, La Gomera), El Altito (Valle Gran Rey, La Gomera), Punta Sardina (Agulo, La Gomera), Los Llanillos (La Frontera, El Hierro), Faro de Orchilla (La Frontera, El Hierro), Montaña del Tesoro (Valverde, El Hierro), Arbancón (Kastília-La Mancha), Galve de Sorbe (Kastília-La Mancha), Hiendelaencina (Kastília-La Mancha), Tamajón (Kastília-La Mancha), El Casar (Kastília-La Mancha), Cardeñosa (Ávila), Miranda de Ebro (Burgos), Poza de la Sal (Burgos), Acebedo (León), Bustillo del Páramo (León), Cármenes (León), Gradefes (León), Noceda del Bierzo (León), San Millán de los Caballeros (León), Santa María del Páramo (León), de Villaornate y Castro (León), Cevico de La Torre (Palencia), Palencia (Palencia), Ahigal de los Aceiteros (Salamanque), Alaraz (Salamanque), Calvarrasa de Abajo (Salamanque), Hinojosa de Duero (Salamanque), Machacón (Salamanque), Palaciosrubios (Salamanque), Peñaranda de Bracamonte (Salamanque), Salmoral (Salamanque), Tordillos (Salamanque), de Basardilla (Ségovie), Cabezuela (Ségovie), Almaraz del Duero (Zamora), Cañizal (Zamora), Casaseca de las Chanas (Zamora), La Serratilla (Abanilla), Las Rellanas (Santomera) a El Labradorcico (Águilas), neprijalo potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa nakladanie s odpadom vykonávalo bez ohrozovania zdravia ľudí, poškodzovania životného prostredia, a najmä bez rizika pre vodu, ovzdušie, pôdu, rastliny alebo živočíchy, a aby každý pôvodný pôvodca odpadu alebo iný držiteľ odpadu vykonal spracovanie odpadu sám, alebo prenechal spracovanie obchodníkovi alebo zariadeniu alebo podniku, ktoré vykonávajú činnosti spracovania odpadu, alebo zabezpečil, aby spracovanie zariadilo verejné alebo súkromné zariadenie na zber odpadu v súlade s článkami 4 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 13 a 15 ods. 1 tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Vec T-409/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. marca 2008 – ASTER/Komisia

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. marca 2008 – ASTER/Komisia
   (Vec T-409/05) (1)

   (2008/C 116/54)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.


title: Vec C-126/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. decembra 2005  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. decembra 2005 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-126/05) (1)

   (2006/C 143/59)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 20.5.2005.


title: Vec T-147/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. novembra 2016 – Talianska republika/Komisia („Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora konštatujúceho nesplnenie povinnosti štátom — Penále — Rozhodnutie o zaplatení penále — Zastavenie konania“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. novembra 2016 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-147/16) (1)

   ((„Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora konštatujúceho nesplnenie povinnosti štátom - Penále - Rozhodnutie o zaplatení penále - Zastavenie konania“))
   (2017/C 022/48)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie č. C (2016) 366 final z 28. januára 2016, ktorým Komisia v rámci výkonu rozsudku Súdneho dvora zo 17. novembra 2011, Komisia/Taliansko (C-496/09, EU:C:2011:740), stanovila sumu splatného penále pre Taliansku republiku za polrok od 18. novembra 2012 do 17. mája 2013 a za polrok od 18. mája 2013 do 17. novembra 2013

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec F-18/10: Žaloba podaná 18. marca 2010 — Capidis/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/56

         Žaloba podaná 18. marca 2010 — Capidis/Komisia
   (Vec F-18/10)
   2010/C 134/94
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Georges Capidis (Zellik, Belgicko) a i. (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia uložiť žalobcovi disciplinárny trest zaradenia do o jednu triedu nižšej platovej triedy

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie uložiť žalobcovi disciplinárny trest zaradenia do o jednu triedu nižšej platovej triedy podľa článku 9 ods. 1 písm. f) prílohy IX služobného poriadku,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-8/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  31. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Oldenburg — Nemecko) — Johann Bilker, Heidrun Ohle, Ursula Kohls-Ohle/EWE AG

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/8

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 31. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Oldenburg — Nemecko) — Johann Bilker, Heidrun Ohle, Ursula Kohls-Ohle/EWE AG
   (Vec C-8/11) (1)

   2012/C 109/18
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011.


title: Vec C-504/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 19. septembra 2013 — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/Betriebskrankenkasse RWE

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 19. septembra 2013 — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/Betriebskrankenkasse RWE
   (Vec C-504/13)
   2013/C 352/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka opravného prostriedku „Revision“: Boston Scientific Medizintechnik GmbH

      Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Betriebskrankenkasse RWE

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 ods. 1 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (1) vykladať v tom zmysle, že výrobok, ktorý je medicínskym výrobkom implantovaným do ľudského tela (v tejto veci implantovateľný kardioverter defibrilátor — ICD), je chybný už vtedy, keď v značnom počte prístrojov rovnakej série došlo k chybnému fungovaniu, ale v konkrétnom prípade sa nekonštatovala nijaká chyba implantovaného prístroja?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Ide v prípade nákladov spojených s operáciou na účely vybratia výrobku a implantácie iného ICD o škodu spôsobenú zranením osoby v zmysle článku 1 a článku 9 prvej vety písm. a) smernice 85/374/EHS?

      (1)  Ú. v. ES L 210, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257.


title: Vec T-243/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. septembra 2013 — Rungis express/ÚHVT — Žito (MARESTO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. septembra 2013 — Rungis express/ÚHVT — Žito (MARESTO)
   (Vec T-243/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2013/C 336/42
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rungis express AG (Meckenheim, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne U. Feldmann, neskôr O. Dimopoulou, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt, R. Pethke a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Žito prehrambena industrija d.d. (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: M. Praviček, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. marca 2010 (vec R 691/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Žito prehrambena industrija d.d. a spoločnosťou Rungis express AG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a vedľajší účastník znášajú svoje vlastné trovy konania a každý z nich je povinný nahradiť polovicu trov konania žalovaného.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


               28.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/13

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 20. januára 2014 proti Islandu
   (Vec E-8/14)
   (2014/C 163/12)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Maria Moustakali, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 20. januára 2014 na Súd EZVO žalobu proti Islandu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Island tým, že v stanovenej lehote bezodkladne neprijal ani/alebo Dozornému úradu EZVO neoznámil všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 27 prílohy XVIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/38/ES zo 6. mája 2009 o zriaďovaní európskej zamestnaneckej rady alebo postupu v podnikoch s významom na úrovni Spoločenstva a v skupinách podnikov s významom na úrovni Spoločenstva na účely informovania zamestnancov a porady s nimi (prepracované znenie)] v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 54/2010, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandu uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               V žalobe sa uvádza, že Island si nesplnil svoju povinnosť vyhovieť najneskôr do 26. augusta 2013 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 26. júna 2013, ktoré sa týka skutočnosti, že Island netransponoval do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/38/ES zo 6. mája 2009 o zriaďovaní európskej zamestnaneckej rady alebo postupu v podnikoch s významom na úrovni Spoločenstva a v skupinách podnikov s významom na úrovni Spoločenstva na účely informovania zamestnancov a porady s nimi (prepracované znenie) (ďalej len „akt“), ako sa na ňu odkazuje v bode 27 prílohy XVIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode.

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal ani/alebo Dozornému úradu EZVO neoznámil všetky opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z článku 16 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Spojené veci T-400/04, T-402/04 až T-404/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2011 — Arch Chemicals a i./Komisia ( Politika hygieny — Uvádzanie biocídnych výrobkov na trh — Registrácia účinných látok na trhu — Rozhodnutie o zamietnutí zmeniť niektoré ustanovenia právnej úpravy — Žaloba na nečinnosť — Povinnosť konať — Žaloba o neplatnosť — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 — Arch Chemicals a i./Komisia
   (Spojené veci T-400/04, T-402/04 až T-404/04) (1)

   (Politika hygieny - Uvádzanie biocídnych výrobkov na trh - Registrácia účinných látok na trhu - Rozhodnutie o zamietnutí zmeniť niektoré ustanovenia právnej úpravy - Žaloba na nečinnosť - Povinnosť konať - Žaloba o neplatnosť - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 319/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Arch Chemicals, Inc. (Norwalk, Connecticut, Spojené štáty), Arch Timber Protection Ltd (Castleford, West Yorkshire, Spojené kráľovstvo) (vec T-400/04), Rhodia UK Ltd, predtým Rhodia Consumer Specialities Ltd (Watford, Hertfordshire, Spojené kráľovstvo) (vec T-402/04), Sumitomo Chemical (UK) plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (vec T-403/04) a Troy Chemical Co. BV (Vlaardingen, Holandsko) (vec T-404/04) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne X. Lewis a D. Recchia, neskôr P. Oliver a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na určenie nečinnosti Komisie, pretože sa neoprávnene zdržala zmeniť niektoré ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 1896/2000 zo 7. septembra 2000 o prvej etape programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady o biocídnych výrobkoch (Ú. v. ES L 228, s. 6; Mim. vyd. 03/030, s. 266), a nariadenia Komisie (ES) č. 2032/2003 zo 4. novembra 2003 o druhej fáze 10-ročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych prípravkov na trh a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1896/2000 (Ú. v. EÚ L 307, s. 1; Mim. vyd. 03/41, s. 92), a návrh na zrušenie listu Komisie z 20. júla 2004, ktorým odmietla vyhovieť žiadostiam žalobcov, a jednak návrh na náhradu škody, ktorú žalobcovia utrpeli v dôsledku nekonania Komisie, a návrh na náhradu škody vzniknutej v dôsledku listu Komisie z 20. júla 2004

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc a Troy Chemical Co. BV znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vzniknuté Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005.


title: Vec C-126/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 17. marca 2014 – UAB „Sveda“ /Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 17. marca 2014 – UAB „Sveda“/Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-126/14)
   2014/C 175/29
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: UAB „Sveda“

      Žalovaná: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Vedľajší účastník konania: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Prejudiciálna otázka

   Možno článok 168 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že zdaniteľnú osobu oprávňuje na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe pri výrobe a nadobudnutí investičného majetku určeného na také podnikateľské účely, o aké ide v prejednávanej veci, ktorý i) je priamo určený na bezodplatné používanie verejnosťou, ale ii) možno ho považovať za prostriedok na pritiahnutie návštevníkov do lokality, kde zdaniteľná osoba pri výkone svojich ekonomických činností plánuje dodávať tovary a/alebo poskytovať služby?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-55/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2013 — Daniel Swarovski/ÚHVT — Swarovski (Daniel Swarovski Privat)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/82

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2013 — Daniel Swarovski/ÚHVT — Swarovski (Daniel Swarovski Privat)
   (Vec T-55/09) (1)

   2013/C 225/184
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-257/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Court of Appeal (England and Wales), Civil Division zo dňa 15. júna 2004 vo veciach Michael Jason Clarke proti Frank Staddon Ltd a J. C. Caulfield, C. F. Caulfield a K. V. Barnes proti Marshalls Clay Products Ltd

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/13

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Court of Appeal (England and Wales), Civil Division zo dňa 15. júna 2004 vo veciach Michael Jason Clarke proti Frank Staddon Ltd a J. C. Caulfield, C. F. Caulfield a K. V. Barnes proti Marshalls Clay Products Ltd
   (Vec C-257/04)
   (2004/C 217/25)
   Court of Appeal (England and Wales), Civil Division uznesením z 15. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veciach Michael Jason Clarke proti Frank Staddon Ltd a J. C. Caulfield, C. F. Caulfield a K. V. Barnes proti Marshalls Clay Products Ltd, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 16. júna 2004.
   Court of Appeal (England and Wales), Civil Division žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Je zmluvne záväzná dohoda medzi zamestnávateľom a pracovníkom, na základe ktorej predstavuje určitá časť mzdy, ktorá je vyplácaná pracovníkovi, „náhradu mzdy za dovolenku“/(dohoda známa ako „rolled up holiday pay“) porušením práva pracovníka na platenú ročnú dovolenku podľa článku 7 smernice o pracovnom čase 93/104/ES? (1)

               2)

               Bola by odpoveď na prvú otázku iná, ak by pracovník dostával rovnakú sumu predtým aj potom, ako nadobudla účinnosť predmetná dohoda, čiže jej výsledkom by nebolo poskytnutie doplnkovej platby, ale skôr klasifikovanie časti mzdy, ktorá má byť vyplatená pracovníkovi, ako „náhrada mzdy za dovolenku“?

               3)

               Ak je odpoveď na otázku 1 kladná, je porušením práva pracovníka na platenú ročnú dovolenku podľa článku 7, ak je mu poskytnutý úver na túto sumu ako kompenzácia nároku, ktorý vyplýva zo smernice?

               4)

               Je v záujme súladu s povinnosťou zabezpečiť, aby mal pracovník nárok na platenú ročnú dovolenku v trvaní najmenej štyroch týždňov, ktorá vyplýva z článku 7 smernice 93/104/ES, nevyhnutné, aby bola príslušná suma pracovníkovi vyplatená v období, kedy pracovník čerpá dovolenku, alebo je v záujme súladu s článkom 7 postačujúce, ak mu je táto suma vyplácaná v priebehu roka v splátkach?

      (1)  Smernica Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času. Ú. v. ES L 307 z 13. 12. 1993, s. 18-24


title: Vec C-330/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hovrätten för Övre Norrland – Švédsko) – Trestné konanie proti Fredrikovi Granbergovi (Spotrebné dane — Minerálne oleje — Atypický spôsob prepravy)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hovrätten för Övre Norrland – Švédsko) – Trestné konanie proti Fredrikovi Granbergovi
   (Vec C-330/05) (1)

   (Spotrebné dane - Minerálne oleje - Atypický spôsob prepravy)
   (2008/C 8/05)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hovrätten för Övre Norrland
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Fredrik Granberg
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hovrätten för Övre Norrland – Výklad článku 9 ods. 3 smernice 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179) – Dovoz minerálnych olejov, ktoré už boli prepustené do režimu voľného obehu v inom členskom štáte, jednotlivcami – Atypický spôsob prepravy
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 9 ods. 3 smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/108/EHS zo 14. decembra 1992, vo všeobecnosti neumožňuje stanoviť povinnosť zaplatiť v členskom štáte uvedenia do daňového voľného obehu spotrebnú daň z vykurovacieho paliva nadobudnutého jednotlivcom pre vlastnú potrebu v inom členskom štáte, ktoré sám prepravil do uvedeného členského štátu uvedenia do daňového voľného obehu bez ohľadu na spôsob, ktorým sa táto preprava vykonáva.

               2.

               Preprava 3 000 l vykurovacieho paliva jednotlivcom v troch kontajneroch bežne nazývaných „IBC kontajnery“ naložených v dodávke je „atypickým spôsobom prepravy“ v zmysle článku 9 ods. 3 smernice 92/12, zmenenej a doplnenej smernicou 92/108.

               3.

               Článok 7 ods. 4 smernice 92/12, zmenenej a doplnenej smernicou 92/108, neodporuje tomu, aby právna úprava členského štátu určenia, v ktorom možno požadovať zaplatenie spotrebnej dane, tak ako to umožňuje článok 9 ods. 3 tejto smernice, akémukoľvek jednotlivcovi, ktorý sám a pre svoju vlastnú potrebu nadobudol vykurovacie palivo v inom členskom štáte, kde bol tento tovar uvedený do daňového voľného obehu, a ktorý sám tento tovar prepravil do členského štátu určenia „atypickým spôsobom prepravy“ v zmysle uvedeného článku 9 ods. 3 smernice, stanovovala povinnosť zriadiť záruku na zabezpečenie zaplatenia spotrebných daní, ako aj byť vybavený sprievodným dokumentom, ako aj dokumentom preukazujúcim zriadenie takejto záruky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005.


title: Vec T-595/14: Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Othman/Rada

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/18

         Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Othman/Rada
   (Vec T-595/14)
   2014/C 361/25
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Razan Othman (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu žalobcu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť celú škodu spôsobenú žalobcovi vo výške 10  000 eur,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-592/14, Makhlouf/Rada.


title: vec T-103/09: Žaloba podaná 11. marca 2009 — von Oppeln-Bronikowski a von Oppeln-Bronikowski/ÚHVT — Pomodoro Clothing (promodoro)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/39

         Žaloba podaná 11. marca 2009 — von Oppeln-Bronikowski a von Oppeln-Bronikowski/ÚHVT — Pomodoro Clothing (promodoro)
   (vec T-103/09)
   2009/C 113/79
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Anna Elisabeth Richarda von Oppeln-Bronikowski a Baron Zebulon Baptiste von Oppeln-Bronikowski (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: V. Knies, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Pomodoro Clothing Company Ltd. (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. januára 2009 vo veci R 325/2008-1.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobcovia.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „promodoro“ (prihláška č. 3 587 557) pre výrobky a služby tried 25, 28 a 35.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „POMODORO“ zapísaná v Spojenom kráľovstve pre výrobky triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 22 nariadenia č. 2868/95 Komisie (1), keďže odvolací senát neoprávnene zohľadnil dôkazy oneskorene predložené ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom ÚHVT; porušenie článku 43 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nekonštatoval, že dôkazy včas predložené ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom ÚHVT nie sú dostatočným dôkazom o používaní ochrannej známky, ktorá je základom námietky; porušenie článku 8 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa neoprávnene domnieval, že medzi dotknutými ochrannými známkami existuje nebezpečenstvo zámeny.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-611/16 P: Odvolanie podané 25. novembra 2016: Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, predtým Zoetis Products LLC proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 8. septembra 2016 vo veci T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma/Európska komisia

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/39

         Odvolanie podané 25. novembra 2016: Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, predtým Zoetis Products LLC proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 8. septembra 2016 vo veci T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma/Európska komisia
   (Vec C-611/16 P)
   (2017/C 030/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, predtým Zoetis Products LLC (v zastúpení: D. W. Hull, Solicotor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť v plnom rozsahu alebo čiastočne napadnutý rozsudok,

               —

               zrušiť v plnom rozsahu alebo čiastočne rozhodnutie,

               —

               zrušiť alebo značne znížiť pokutu,

               —

               subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               uložiť Komisii nahradiť trovy tohto konania a konania na Všeobecnom súde.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú deväť odvolacích dôvodov založených na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu.

               1)

               Všeobecný súd uplatnil nesprávne právne kritérium pri hodnotení, či spoločnosť Alpharma bola potenciálnym súťažiacim v situácii, kedy jej výrobky porušovali patenty spoločnosti Lundbeck. V prípade nedostatku dôkazov preukazujúcich, že patenty spoločnosti Lundbeck boli slabé, je potrebné ich považovať za platné a vstup porušujúceho výrobku za nezákonný.

               2)

               Napriek tomu, že spoločnosť Alpharma uznáva, že iba krátko pred urovnaním zistila, že spoločnosti Lundbeck bude udelený patent a že jej výrobky porušujú patenty spoločnosti Lundbeck, Všeobecný súd neposúdil, či Komisia preukázala, že vstup spoločnosti Alpharma zostal ekonomicky využiteľnou stratégiou vzhľadom na tieto dodatočné prekážky vstupu. Všeobecný súd namiesto toho odkázal na dôkaz, ktorý nebol v rozhodnutí citovaný, a nesprávne presunul dôkazné bremeno na odvolateľky, aby vyvrátili tvrdenie Komisie, že spoločnosť Alpharma bola potenciálnym súťažiteľom.

               3)

               Všeobecný súd uplatnil nesprávne právne kritérium pri posudzovaní toho, či dohoda o urovnaní predstavovala obmedzenie hospodárskej súťaže „z hľadiska účelu“, pretože neposúdil, či Komisia preukázala, že dohoda o vyrovnaní bude mať dostatočne pravdepodobne negatívne účinky, a nevzal do úvahy skutočnosť, že Komisia nemala predchádzajúce skúsenosti s takýmto druhom patentovaného urovnania.

               4)

               Všeobecný súd neposúdil, či Komisia preukázala svoje tvrdenia, že obmedzenie dohody o urovnaní prekročilo rozsah patentov spoločnosti Lundbeck.

               5)

               Všeobecný súd uplatnil nesprávne právne kritérium pri posudzovaní toho, či nebolo trvanie vyšetrovania Komisie neprimerané a či porušilo práva odvolateliek na obhajobu.

               6)

               Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď potvrdil rozhodnutie Komisie adresovať rozhodnutie spoločnosti Zoetis (teraz Alpharma LLC), ale nie spoločnosti Merck Generics Holding GmbH napriek tomu, že Komisia v rozhodnutí neposkytla žiadny základ na rozlišovanie medzi situáciami týchto dvoch spoločností.

               7)

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že právna úprava bola v čase uzatvorenia dohody o urovnaní dostatočne jasná a že sa odvolateľky mohli jednoznačne oboznámiť so svojimi právami a povinnosťami a postupovať podľa toho.

               8)

               Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď potvrdil rozhodnutie napriek tomu, že Komisia jasne pri ukladaní pokuty nezohľadnila závažnosť údajného porušenia, ako to vyžaduje článok 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 (1).

               9)

               Všeobecný súd uplatnil nesprávne právne kritérium pri stanovení relevantného roka na výpočet 10 % limitu na výšku pokuty uloženej spoločnosti A.L.Industrier.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-863/16: Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Le Pen/Parlament

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/48

         Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-863/16)
   (2017/C 038/64)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie kvestorov Európskeho parlamentu zo 4. októbra 2016, ktoré spočíva len v rozhodnutí vymôcť od pána Jean-Marie Le Pena čiastku 320 026,23 eura,

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 29. januára 2016,

               —

               zrušil výzvu na zaplatenie č. 2016-195 zo 4. februára 2016,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu všetkých trov konania,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť zaplatiť pánovi Jean-Marie Le Penovi čiastku 50 000,00 eur z titulu nahraditeľných trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na vadách postihujúcich formálnu zákonnosť napadnutých aktov. Tento žalobný dôvod je rozdelený na tri časti.

                           —

                           Prvá časť, v ktorej žalobca uvádza, že právomoc v oblasti finančných rozhodnutí týkajúcich sa politických strán, a tým aj poslancov, má predsedníctvo Európskeho parlamentu, a nie generálny tajomník, ani kvestori.

                           —

                           Druhá časť, v ktorej žalobca uvádza, že predsedníctvo Európskeho parlamentu nemôže meniť povahu a rozsah svojich právomocí. Generálny tajomník pritom nedisponuje žiadnym riadnym splnomocnením predsedu parlamentu, ktoré by ho oprávňovalo na prijatie a doručenie rozhodnutia z 29. januára 2016 v súvislosti s vysporiadaním finančných otázok týkajúcich sa jedného z poslancov. Kvestori podľa žalobcu takisto nemohli mať právomoc na prijatie rozhodnutia zo 4. októbra 2016, hoci ich poverenie sa zakladalo na „rozhodnutí“ prijatom správnym orgánom, ktorý sám nemal právomoc, a síce generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu.

                           —

                           Tretia časť, založená na nedostatočnom odôvodnení rozhodnutia kvestorov Európskeho parlamentu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na vadách postihujúcich materiálnu zákonnosť napadnutých aktov. Tento žalobný dôvod je rozdelený na osem častí.

                           —

                           Prvá časť, v ktorej žalobca uvádza, že cieľom rozhodnutia kvestorov nie je konštatovať údajnú bezdôvodnosť vyplatených čiastok. Toto rozhodnutie, ktoré sa týka len vymáhania, je teda neúplné. V tejto fáze už neexistuje žiadne rozhodnutie konštatujúce, že dané čiastky boli žalobcovi vyplatené bez právneho dôvodu, a preto akt generálneho tajomníka, rovnako ako rozhodnutie o vymáhaní sporných čiastok, treba zrušiť.

                           —

                           Druhá časť, v ktorej žalobca uvádza, že napadnuté akty sú postihnuté zjavne nesprávnym právnym posúdením.

                           —

                           Tretia časť vychádza z porušenia zásady proporcionality.

                           —

                           Štvrtá časť sa týka dôkazného bremena, keďže nie je úlohou žalobcu preukázať, že dotknutý asistent pre neho skutočne pracoval, a že práca, ktorú vykonával, bola nevyhnutná a priamo súvisela s výkonom poslaneckého mandátu žalobcu.

                           —

                           Piata časť, v ktorej žalobca uvádza, že napadnuté akty porušujú politické práva miestnych asistentov.

                           —

                           Šiesta časť, v ktorej žalobca uvádza, že napadnuté akty sú postihnuté zneužitím právomoci a konania.

                           —

                           Siedma časť, v ktorej žalobca uvádza, že napadnuté akty sú diskriminačné. Okrem toho jediným účelom napadnutých rozhodnutí je poškodzovať politickú činnosť žalobcu.

                           —

                           Ôsma časť je založená na zásahu do nezávislosti žalobcu ako poslanca Európskeho parlamentu.


title: Vec T-301/12: Žaloba podaná 10. júla 2012 — Laboratoires CTRS/Komisia

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/20

         Žaloba podaná 10. júla 2012 — Laboratoires CTRS/Komisia
   (Vec T-301/12)
   2012/C 250/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley a M. Barnden, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 25. mája 2012, ktorým zamietla povoliť uvedenie lieku „Orphacol — kyselina cholová“ na trh,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie porušuje nariadenie (EÚ) č. 182/2011 (1) a zároveň nariadenie (ES) č. 726/2004 (2), pretože Komisia nebola oprávnená znovu začať komitologický postup so svojím návrhom rozhodnutia, ktorý bol v podstate identický s tým, ktorý bol už zamietnutý v Stálom výbore a v Odvolacom výbore, a ani splnomocnená prijať napadnuté rozhodnutie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení žalobcu, že napadnuté rozhodnutie je v každom prípade postihnuté nesprávnym právnym posúdením pri výklade smernice 2001/82/ES (v znení zmien a doplnení) (3).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, s. 13).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

      (3)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec C-81/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava (Rumunsko) 14. februára 2017 – Zabrus Siret SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Iași – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Suceava

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava (Rumunsko) 14. februára 2017 – Zabrus Siret SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Iași – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Suceava
   (Vec C-81/17)
   (2017/C 161/11)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Suceava

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Zabrus Siret SRL

      Odporca: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Iași – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Suceava

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia smernica 2006/112/ES (1) a tiež zásady daňovej neutrality a proporcionality, za okolností, aké nastali vo veci samej, takej správnej praxi a/alebo výkladu ustanovení vnútroštátnych predpisov, ktoré vytvárajú prekážku pre preskúmanie a priznanie práva na vrátenie DPH vyplývajúceho z úprav týkajúcich sa plnení uskutočnených v období, ktoré predchádzalo kontrolovanému zdaňovaciemu obdobiu a ktoré už bolo predmetom daňovej kontroly, na základe ktorej daňové orgány nekonštatovali nepresnosti, ktoré by viedli k zmene zdaniteľného základu DPH, napriek tomu, že uvedené ustanovenia sa vykladajú v tom zmysle, že daňové orgány môžu vykonať opätovné preskúmanie zdaňovacieho obdobia, ktoré už bolo predmetom predchádzajúcej daňovej kontroly, založené na dodatočných údajoch a informáciách, ktoré získali neskôr, na základe spolupráce medzi štátnymi orgánmi a inštitúciami?

               2.

               Majú sa smernica 2006/112/ES a tiež zásady daňovej neutrality a proporcionality vykladať v tom zmysle, že za okolností, aké nastali vo veci samej, bránia vnútroštátnej právnej úprave normatívneho charakteru, odopierajúcej možnosť opraviť vecné chyby v daňových priznaniach k DPH za zdaňovacie obdobia, ktoré už boli predmetom daňovej kontroly, s výnimkou prípadu, keď sa oprava vykonáva na základe opatrenia, ktoré orgán daňovej kontroly oznámil pri príležitosti predchádzajúcej kontroly?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-455/13 P: Odvolanie podané 12. augusta 2013 : Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  30. mája 2013 vo veci T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Európska komisia

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/15

         Odvolanie podané 12. augusta 2013: Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 30. mája 2013 vo veci T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Európska komisia
   (Vec C-455/13 P)
   2013/C 325/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération francaise de la coopération fruitiere, légumiere et hortivcole (Felcoop) (v zastúpení: M. Merola, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Nazionale degli Industriali delle conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

               —

               zrušil napadnutý rozsudok v plnom rozsahu,

               —

               vyhlásil, že žaloba priemyselných spracovateľov ovocia a zeleniny je neprístupná, a vyhovel návrhom, ktoré odvolateľky preložili v prvostupňovom konaní,

               —

               subsidiárne, pre prípad, že by Súdny dvor rozhodol, že žaloby o neplatnosť sú prípustné (quod non), zrušil napadnutý rozsudok z dôvodu vážneho a zjavného nesprávneho právneho posúdenia a nedostatočného a rozporného právneho odôvodnenia, čo je objasnené v odvolaní, a vrátil vec Všeobecnému súdu na preskúmanie veci samej,

               —

               subsidiárne, pre prípad, že by Súdny dvor potvrdil (quod non) vecné posúdenie veci Všeobecným súdom, zrušil tú časť rozsudku, ktorá sa týka účinkov zrušenia článku 60 ods. 7 nariadenia č. 543/2011 (1), a to z dôvodu, že je založená na rozporuplnom odôvodnení, ktoré je vzhľadom na dĺžku trvania a fungovania operačných programov v rozpore so zásadou právnej istoty a zásadou legitímneho očakávania,

               —

               zaviazal žalobcov v prvostupňovom konaní na náhradu trov konania na oboch stupňoch konania alebo v prípade, že sa vec vráti Všeobecnému súdu, rozhodol, že o trovách konania vynaložených v prvostupňovom konaní a v odvolacom konaní sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku:

               —

               nesprávne posúdil prípustnosť žaloby vo veci T-454/10 v rozsahu, v akom odkazuje na prílohu VIII nariadenia č. 1580/2007 (2), najmä keď vychádzal z toho, že uvedená príloha VIII tvorí s článkom 52 ods. 2a druhým podosekom vyššie uvedeného nariadenia jeden celok, bez toho, aby si uvedomil, že naposledy uvedené ustanovenie neprinieslo žiadnu zmenu obsahu prílohy VII, ktorá v prípade určitých spracovateľských činností vždy pripúšťala financovanie a investície EÚ,

               —

               nesprávne posúdil aktívnu legitimáciu žalobcov v prvostupňovom konaní na podanie žalôb o neplatnosť podľa článku 263 ods. 4 a 6 ZFEÚ,

               —

               nesprávne rozhodol, že napadnuté ustanovenia boli prijaté v rozpore s jednotným nariadením o spoločnej organizácii trhov, keď nesprávne vychádzal z toho, že toto nariadenie vylučuje z pôsobnosti európskeho financovania všetky činnosti, ktoré vykonávajú organizácie výrobcov, okrem produkcie čerstvých výrobkov (určených na spotrebu alebo ďalšie spracovanie),

               —

               nesprávne uplatnil zásadu zákazu diskriminácie, keď ju zamenil so zásadou nenarušenej hospodárskej súťaže medzi navzájom rovnými aktérmi na trhu a keď pozabudol, že sa odvetvie poľnohospodárstva riadi vlastnými pravidlami v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky,

               —

               v súvislosti s účinkami zrušenia nesprávne uplatnil článok 264 ods. 2 ZFEÚ, keď rozlišoval medzi článkom 52 ods. 2a druhým pododsekom skoršieho nariadenia č. 1580/2007 a článkom 50 ods. 3 nariadenia č. 543/2011 na jednej strane a článkom 60 ods. 7 nariadenia č. 543/2011 na druhej strane, a keď vydal rozsudok, ktorý s odkazom na článok 60 ods. 7 nariadenia č. 543/2011 nemožno vykonať.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 157, s. 1)

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 350, s. 1).


title: Vec F-119/12: Žaloba podaná 17. októbra 2012 — ZZ/Europol

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/36

         Žaloba podaná 17. októbra 2012 — ZZ/Europol
   (Vec F-119/12)
   2012/C 379/61
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Europolu o neobnovení žalobcovej zmluvy na dobu neurčitú a zaviazanie Europolu na zaplatenie rozdielu medzi odmenou, ktorú by si žalobca mohol nárokovať, ak by ostal v službách Europolu, a akýmkoľvek iným príjmom, ktorý mu bol od 1. júna 2012 vyplácaný

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovaného z 3. apríla 2012, ktorým sa žalobcovi oznámilo, že jeho zmluva na dobu určitú do 31. mája 2012 nebude obnovená,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie žalobcovi rozdielu medzi výškou odmeny, ktorú by si žalobca mohol nárokovať, ak by naďalej pracoval v službách tejto inštitúcie, a akoukoľvek výškou mzdy, odmeny, podpory v nezamestnanosti alebo akýchkoľvek iných náhradných príspevkov, ktoré mu boli od 1. júna 2012 vyplácané namiesto odmeny, ktorú by dostával ako dočasný zamestnanec,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Vec T-433/15: Žaloba podaná 27. júla 2015 – Bank Saderat/Rada

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/40

         Žaloba podaná 27. júla 2015 – Bank Saderat/Rada
   (Vec T-433/15)
   (2015/C 320/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bank Saderat plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Jeffrey, S. Ashley a A. Irvine, solicitors, a M-E. Demetriou a R. Blakeley, barristers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil Rade povinnosť zaplatiť mu tieto sumy:

                           —

                           8 8 9 06  191 eur ako náhradu majetkovej ujmy spôsobenej ku dňu podania tejto žaloby,

                           —

                           8 7 13  285 eur ako náhradu úrokov zo sumy uvedenej vo vyššie uvedenom pododseku 1 spolu s úrokom vo výške 10  377 eur až do dňa vyhlásenia rozsudku, alternatívne vo výške sadzby Európskej centrálnej banky pre hlavné refinancovanie + 2 % ročne až do dňa vyhlásenia rozsudku, alebo v takej sadzbe a za takú dobu ako Súdny dvor uzná za vhodné,

                           —

                           54  716 eur ako dennú sadzbu za spôsobenú majetkovú ujmu odo dňa podania tejto žaloby až do skončenia jej preskúmania,

                           —

                           úroky z celkovej čiastky vypočítané podľa vyššie uvedeného pododseku 3 v sadzbe 4,2601 % ročne až do dňa vyhlásenia rozsudku, alternatívne vo výške sadzby Európskej centrálnej banky pre hlavné refinancovanie + 2 % ročne až do dňa vyhlásenia rozsudku, alebo v takej sadzbe a za takú dobu ako Súdny dvor uzná za vhodné,

                           —

                           3 2 9 64  320 eur ako náhradu majetkovej ujmy odo dňa ukončenia preskúmania žaloby,

                           —

                           1 0 00  000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

                           —

                           úroky po vyhlásení rozsudku zo súm uvedených v predchádzajúcich pododsekoch 1 až 6 v sadzbe 4,2601 % ročne až do dňa zaplatenia, alternatívne vo výške sadzby Európskej centrálnej banky pre hlavné refinancovanie + 2 % ročne až do dňa zaplatenia, alebo v takej sadzbe a za takú dobu ako Súdny dvor uzná za vhodné,

                           —

                           náklady banky v súvislosti s touto žalobou,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že uloženie reštriktívnych opatrení zo strany Rady EÚ predstavovalo závažné porušenie povinností, z ktorých vyplývajú práva pre žalobcu, a preto vzniká mimozmluvná zodpovednosť EÚ.
   Podľa žalobcu toto porušenie bolo priamou príčinou značnej majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi, za ktorú mu patrí odškodnenie.


title: Vec T-561/13: Žaloba podaná 24. októbra 2013 — Španielsko/Komisia

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/37

         Žaloba podaná 24. októbra 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-561/13)
   2013/C 367/67
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, Abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom vylučuje výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom v rámci pomoci ICDN v prípade programu rozvoja vidieka Galície 2007 — 2013 v sume 757 968,97 eura, ktoré zodpovedajú pojmu „znevýhodnenia prírodnými podmienkami“, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/433/EÚ z 13. augusta 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV).
   Na podporu svojej žaloby Španielske kráľovstvo uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 2 a 4 a článku 14 ods. 2 nariadenia č. 1975/2006.
               Španielske kráľovstvo v tejto súvislosti tvrdí, že povinnosť sčítania zvierat počas kontrol na mieste na základe pomoci ICDN je v rozpore s nepretržitou povahou koeficientu zaťaženia a zásadou rovnosti zaobchádzania. Tvrdí, že Komisia nesprávne vyložila uvedené ustanovenia, keď usúdila, že španielsky systém nebol primeraný na overenie dodržiavania kritéria zaťaženia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 2 nariadenia č. 1082/2003 a článku 26 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 796/2004.
               Španielske kráľovstvo v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s uvedenými ustanoveniami, keďže vyžaduje vykonanie sčítania zvierat, pokiaľ sa vykonáva kontrola na mieste na overenie kritéria koeficientu zaťaženia.


title: Vec T-285/17: Žaloba podaná 12. mája 2017 – Janukovyč/Rada

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/37

         Žaloba podaná 12. mája 2017 – Janukovyč/Rada
   (Vec T-285/17)
   (2017/C 231/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Viktor Fedorovyč Janukovyč (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 34) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada nemala na napadnuté akty dostatočný právny základ.

                           —

                           Podmienky, na základe ktorých Rada uplatnila článok 29 ZEÚ neboli napadnutým rozhodnutím splnené.

                           —

                           Podmienky, na základe ktorých sa uplatnil článok 215 ZFEÚ neboli splnené, pretože nebolo prijaté rozhodnutie v súlade s kapitolou 2 hlavy V ZEÚ.

                           —

                           Medzi uplatnením článku 215 ZFEÚ a žalobcom neexistuje dostatočné prepojenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada zneužila svoju právomoc.

                           —

                           Skutočný dôvod Rady na vykonanie napadnutých aktov je v podstate nadbiehať súčasnému režimu na Ukrajine (aby mala Ukrajina pevnejšie väzby s EÚ), a nie dôvody/základ uvedené v napadnutých aktoch.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada akty neodôvodnila.

                           —

                           „Odôvodnenie“ včlenenia žalobcu uvedené v napadnutých aktoch (okrem toho, že je nepravdivé) je formálne, nevhodné a neprimerane partikularizované.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalobca nespĺňal v relevantnom čase kritériá určené pre osoby, ktoré majú byť uvedené na zozname.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavne nesprávnych posúdení, keď zaradila žalobcu do napadnutých opatrení. Rada sa dopustila zjavného pochybenia tým, že zmenila označenie žalobcu, bez ohľadu na to, že medzi „odôvodnením“ a relevantnými označujúcimi kritériami jasne neexistuje prepojenie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že boli porušení práva žalobcu na obranu a/alebo že nemal prístup k účinnej súdnej ochrane. Okrem iného sa uvádza, že Rada so žalobcom pred zmenou označenia dostatočne nekonzultovala a žalobcovi nebola umožnená náležitá alebo primeraná možnosť opraviť chyby alebo predložiť informácie týkajúce sa jeho osobných okolností.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že právo žalobcu vlastniť majetok na základe článku 17 ods. 1 Charty základných práv EÚ bolo porušené okrem iného z dôvodu, že reštriktívne opatrenia sú neodôvodnené a neprimerané obmedzenia tohto práva.


title: Vec C-152/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) 30. marca 2015 – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) 30. marca 2015 – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
   (Vec C-152/15)
   (2015/C 205/23)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Cruz & Companhia Lda

      Odporcovia v odvolacom konaní: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

      Prejudiciálne otázky

   Tribunal da Relação sa pýta:

               —

               [či] bankovou zárukou zriadenou na účely zálohy na vývozné náhrady sa neručí za nesplnenie „ostatných podmienok“, ktoré boli overené kontrolami vykonanými až po uskutočnení vývozu a po preclení príslušného tovaru,

               —

               alebo naopak, [či] takouto zábezpekou sa ručí za nesplnenie „ostatných podmienok“, ktoré boli overené až po colnom odbavení.


title: Vec T-777/14: Žaloba podaná 26. novembra 2014 – Fon Wireless/ÚHVT – Henniger (NEOFON – FON A I.)

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/41

         Žaloba podaná 26. novembra 2014 – Fon Wireless/ÚHVT – Henniger (NEOFON – FON A I.)
   (Vec T-777/14)
   (2015/C 026/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fon Wireless Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Andreas Henniger (Starnberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Neofon“ – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 6 74  893.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. septembra 2014 vo veci R 2519/2013-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a následne vykonal potrebné kroky na zabezpečenie účinnosti rozhodnutia Všeobecného súdu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-346/11: Žaloba podaná 7. júla 2011 — Gollnisch/Parlament

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/42

         Žaloba podaná 7. júla 2011 — Gollnisch/Parlament
   (Vec T-346/11)
   2011/C 252/92
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bruno Gollnisch (Limonest, Francúzsko) (v zastúpení: G. Dubois, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 10. mája 2011 o prijatí správy č. A7-0155/2011, ktorým bol žalobca zbavený poslaneckej imunity,

               —

               priznal B. Gollnischovi sumu 8 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               priznal B. Gollnischovi sumu 4 000 eur ako náhradu výdavkov vynaložených na právne poradenstvo a na prípravu tejto žaloby.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia Európskeho parlamentu z 10. mája 2011 o prijatí správy Výboru pre právne záležitosti (A7-0155/2011), ktorým bola zamietnutá žiadosť o ochranu parlamentnej imunity a výsad, ktoré požíva Bruno Gollnisch [2010/2284(IMM)], a žalobou o náhradu škody sa žalobca domáha náhrady nemajetkovej ujmy, ktorá mu bola údajne spôsobená v dôsledku prijatia napadnutého rozhodnutia.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie z 8. apríla 1965.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nevyhnutnom uplatnení článku 9 Protokolu na predmetný prípad.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení ustálenej judikatúry Výboru pre právne záležitosti Európskeho parlamentu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedodržaní právnej istoty podľa práva Únie a na zásahu do legitímnej dôvery.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na zásahu do nezávislosti poslanca.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení ustanovenia rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu o konaní, ktoré môže viesť ku strate mandátu poslanca.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady kontradiktórnosti a zásady práva žalobcu na obhajobu.


title: Vec T-182/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2009 — Komisia/Atlantic Energy ( Arbitrážna doložka — Dohoda o finančnej pomoci uzavretá v rámci osobitného programu v oblasti nenukleárnej energie — Porušenie zmluvy — Vrátenie vyplatených súm — Zákonom stanovené započítanie — Rozsudok pre zmeškanie )

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2009 — Komisia/Atlantic Energy
   (Vec T-182/08) (1)

   („Arbitrážna doložka - Dohoda o finančnej pomoci uzavretá v rámci osobitného programu v oblasti nenukleárnej energie - Porušenie zmluvy - Vrátenie vyplatených súm - Zákonom stanovené započítanie - Rozsudok pre zmeškanie“)
   2009/C 205/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne A.-M. Rouchaud-Joët a S. Lejeune, neskôr A.-M. Rouchaud-Joët a F. Mirza, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Jarvis, barrister)

      Žalovaná: Atlantic Energy Ltd (Truro, Cornouailles, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná Komisiou na základe článku 238 ES s cieľom zaviazať žalovanú na vrátenie preddavku zaplateného Európskym spoločenstvom zvýšeného o úroky v rámci dohody BU 183/95 UK/AT

      Výrok rozsudku

               1.

               Spoločnosti Atlantic Energy Ltd bolo uložené vrátiť Komisii Európskych spoločenstiev sumu 226 010 eur, zvýšenú o úroky stanovené v článku 23 ods. 1 všeobecných podmienok dohody BU 183/95 UK/AT za obdobie medzi 1. júnom 1996 a 28. februárom 2002 a za obdobie medzi 16. júlom 2002 a 31. májom 2008, zníženú o sumu 3 610,53 eur, pričom táto výsledná suma bude zvýšená o úroky stanovené v článku 23 ods. 1 uvedených všeobecných podmienok a vypočítané od 1. júna 2008 až do úplného splatenia dlhu.

               2.

               Atlantic Energy Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec C-443/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. decembra 2008 – Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen, Michaël Zouridakis/Komisia Európskych spoločenstiev, Rada Európskej únie (Odvolanie — Služobný poriadok úradníkov — Námietka nezákonnosti článku 12 ods. 3 prílohy XIII týkajúca sa zaradenia úradníkov prijatých do zamestnania po  1. máji 2004 — Prerokovanie s Výborom pre služobný poriadok — Neporušenie nadobudnutých práv a zásady rovnosti zaobchádzania)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/18

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. decembra 2008 – Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen, Michaël Zouridakis/Komisia Európskych spoločenstiev, Rada Európskej únie
   (Vec C-443/07 P) (1)

   (Odvolanie - Služobný poriadok úradníkov - Námietka nezákonnosti článku 12 ods. 3 prílohy XIII týkajúca sa zaradenia úradníkov prijatých do zamestnania po 1. máji 2004 - Prerokovanie s Výborom pre služobný poriadok - Neporušenie nadobudnutých práv a zásady rovnosti zaobchádzania)
   (2009/C 44/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen, Michaël Zouridakis (v zastúpení: G.- Vandersanden a L. Levi, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 11. júla 2007, Centeno Mediavilla a i./Komisia (T-58/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu odvolateľov smerujúcu k zrušeniu rozhodnutí, ktorými boli vymenovaní za zamestnancov v skúšobnej dobe, v časti, v ktorej určili ich zaradenie do platovej triedy podľa prechodných ustanovení článku 12 ods. 3 prílohy XIII Služobného poriadku zamestnancov Európskych spoločenstiev, zmeneného a doplneného nariadením (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004 (Ú. v. ES L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130) – Zahrnutie nadobudnutia účinnosti nového služobného poriadku zamestnancov na situáciu osôb zapísaných do zoznamu vhodných uchádzačov alebo rezervy pre budúci nábor pracovných síl pred dátumom tohto nadobudnutia účinnosti 1. mája 2004, ale prijatých po tomto dátume – Zásady právnej istoty, legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania – Rozsah povinnosti odôvodnenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Centeno Mediavilla, Fumey, Gerhards, Hamilton, Hill, Huby, Klein, Lombardi, Millar, Moraitis, Palmer, Robinson, Rouxel, Silva Mendes, van den Hul, Von Nordheim Nielsen a Zouridakis znášajú svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-270/16 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2017 – Kerstens/Komisia („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Zamietnutie žaloby v prvostupňovom konaní — Konanie, ktoré je v rozpore s dôstojnosťou verejnej služby — Rozširovanie letákov obsahujúcich ohováranie týkajúcich sa iného úradníka — Disciplinárne konanie — Vyšetrovanie vykonané formou preskúmania skutočností — Disciplinárny postih formou pokarhania — Procesná vada — Dôsledky vady“)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/12

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2017 – Kerstens/Komisia
   (Vec T-270/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Zamietnutie žaloby v prvostupňovom konaní - Konanie, ktoré je v rozpore s dôstojnosťou verejnej služby - Rozširovanie letákov obsahujúcich ohováranie týkajúcich sa iného úradníka - Disciplinárne konanie - Vyšetrovanie vykonané formou preskúmania skutočností - Disciplinárny postih formou pokarhania - Procesná vada - Dôsledky vady“))
   (2017/C 095/20)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Petrus Kerstens (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 18. marca 2016, Kerstens/Komisia (F-23/15, EU:F:2016:65), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 18. marca 2016, Kerstens/Komisia (F-23/15, EU:F:2016:65), sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta návrh na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 15. apríla 2014, ktorým sa ukladá pánovi P. Kerstensovi pokarhanie.

               2.

               Rozhodnutie Komisie z 15. apríla 2014, ktorým sa ukladá P. Kerstensovi pokarhanie, sa zrušuje.

               3.

               Komisia znáša trovy konania v odvolacom konaní a v konaní na prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 18.7.2016.