title: Vec C-817/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 31. októbra 2019 – Ligue des droits humains/Conseil des ministres

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 31. októbra 2019 – Ligue des droits humains/Conseil des ministres
      (Vec C-817/19)
      (2020/C 36/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour constitutionnelle

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ligue des droits humains

         Žalovaná: Conseil des ministres

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov - GDPR) (1), v spojení s článkom 2 ods. 2 písm. d) tohto nariadenia, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na vnútroštátnu právnu úpravu, akou je zákon z 25. decembra 2016 o spracúvaní údajov o cestujúcich, ktorým sa preberá smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/681 z 27. apríla 2016 o využívaní údajov zo záznamov o cestujúcich (PNR) na účely prevencie, odhaľovania, vyšetrovania a stíhania teroristických trestných činov a závažnej trestnej činnosti (2), ako aj smernica Rady 2004/82/ES z 29. apríla 2004 o povinnosti dopravcov oznamovať údaje o cestujúcich (3) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/65/EÚ z 20. októbra 2010 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov členských štátov, ktorou sa zrušuje smernica 2002/6/ES (4)?

                  2.

                  Je príloha I k smernici (EÚ) 2016/681 zlučiteľná s článkami 7, 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže údaje, ktoré sú v nej vymenované, sú veľmi obsiahle – najmä údaje uvedené v bode 18 prílohy I k smernici (EÚ) 2016/681, ktoré sú obsiahlejšie než údaje uvedené v článku 3 ods. 2 smernice 2004/82/ES – a že z tohto dôvodu by celkovo mohli prezrádzať citlivé údaje, a tak prekračovať rámec toho, čo je „striktne nevyhnutné“?

                  3.

                  Sú body 12 a 18 prílohy I k smernici (EÚ) 2016/681 zlučiteľné s článkami 7, 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže vzhľadom na výrazy „notamment (vrátane)“ a „y compris (vrátane)“ sú údaje, na ktoré sa tieto výrazy vzťahujú, uvedené ako príklad a nie sú úplné, a teda požiadavka presnosti a jasnosti pravidiel zásahu do práva na rešpektovanie súkromného života a práva na ochranu osobných údajov, nie je pravdepodobne dodržaná?

                  4.

                  Sú článok 3 bod 4 smernice (EÚ) 2016/681 a príloha I k tej istej smernici zlučiteľné s článkami 7, 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže systém všeobecného zhromažďovania, prenosu a spracúvania údajov o cestujúcich, ktorý tieto ustanovenia zavádza, sa vzťahuje na každú osobu, ktorá využíva daný dopravný prostriedok, nezávisle od akejkoľvek objektívnej skutočnosti, na základe ktorej by bolo možné domnievať sa, že táto osoba môže predstavovať riziko pre verejnú bezpečnosť?

                  5.

                  Má sa článok 6 smernice (EÚ) 2016/681 v spojení s článkami 7, 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je napadnutý zákon, ktorý ako účel spracúvania údajov „PNR“ pripúšťa monitorovanie činností, na ktoré sa zameriavajú spravodajské a bezpečnostné služby, čím sa tento účel začleňuje do predchádzania, odhaľovania, vyšetrovania a stíhania teroristických trestných činov a závažnej trestnej činnosti?

                  6.

                  Je článok 6 smernice (EÚ) 2016/681 zlučiteľný s článkami 7, 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže predbežné posúdenie, ktoré upravuje, vykonávané koreláciou s databankami a vopred určenými kritériami, sa systematicky a všeobecne vzťahuje na údaje o cestujúcich nezávisle od akejkoľvek objektívnej skutočnosti, na základe ktorej by bolo možné domnievať sa, že cestujúci môžu predstavovať riziko pre verejnú bezpečnosť?

                  7.

                  Môže sa pojem „iný príslušný vnútroštátny orgán“ uvedený v článku 12 ods. 3 smernice (EÚ) 2016/681 vykladať v tom zmysle, že odkazuje na útvar PIU zriadený zákonom z 25. decembra 2016, ktorý by teda mohol po uplynutí obdobia šiestich mesiacov povoliť prístup k údajom „PNR“ v súvislosti s ad hoc zisťovaním?

                  8.

                  Má sa článok 12 smernice (EÚ) 2016/681 v spojení s článkami 7, 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je napadnutý zákon, ktorý stanovuje všeobecnú dobu uchovávania údajov v dĺžke piatich rokov bez toho, aby rozlišoval medzi prípadom, keď sa ukáže, že dotknutí cestujúci predstavujú riziko pre verejnú bezpečnosť a prípadom, keď sa ukáže, takéto riziko nepredstavujú?

                  9.

                              a)

                              Je smernica 2004/82/ES zlučiteľná s článkom 3 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a článkom 45 Charty základných práv Európskej únie, keďže sa povinnosti, ktoré stanovuje, vzťahujú na lety v rámci Európskej únie?

                              b)

                              Má sa smernica 2004/82/ES v spojení s článkom 3 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a článkom 45 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je napadnutý zákon, ktorý na účely boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu a zlepšenia hraničných kontrol povoľuje systém zhromažďovania a spracúvania údajov o cestujúcich, „ktorí cestujú na územie štátu, z územia štátu alebo cezeň prechádzajú“, čo by mohlo nepriamo viesť k obnoveniu kontrol na vnútorných hraniciach?

                  10.

                  Ak by Ústavný súd na základe odpovedí na predchádzajúce prejudiciálne otázky dospel k záveru, že napadnutý zákon, ktorým sa preberá najmä smernica (EÚ) 2016/681, porušuje jednu alebo viaceré povinnosti vyplývajúce z ustanovení uvedených v týchto otázkach, mohol by prechodne zachovať účinky zákona z 25. decembra 2016„o spracúvaní údajov o cestujúcich“, aby tak zabránil vzniku právnej neistoty a umožnil použitie v minulosti zhromaždených a uchovávaných údajov na zákonom stanovený účel?

         (1)  Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 132.

         (3)  Ú. v. ES L 261, 2004, s. 24; Mim. vyd. 19/007, s. 74.

         (4)  Ú. v. EÚ L 283, 2010, s. 1.


title: Vec T-760/19: Žaloba podaná 8. novembra 2019 – Imperial Brands a i./Komisia

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/34

      Žaloba podaná 8. novembra 2019 – Imperial Brands a i./Komisia
      (Vec T-760/19)
      (2020/C 36/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Imperial Brands plc (Bristol, Spojené kráľovstvo), Imperial Tobacco Ltd (Bristol), Imperial Tobacco Overseas Holdings Ltd (Bristol), Imperial Tobacco Holdings Ltd (Bristol), Imperial Tobacco Overseas Holdings (2) Ltd (Bristol) (v zastúpení: D. Slater, advokát, E. Burrows, N. Gardner a S. Mardell, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie C(2019) 25 26 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti,

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania a výdavky žalobkýň v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú desať žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia neposkytla dostatočné odôvodnenie, dopustila sa nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď konštatovala, že pravidlá týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností (CFC) Spojeného kráľovstva sú relevantným referenčným systémom. Komisia mala zaobchádzať s referenčným rámcom ako s režimom dane z príjmov právnických osôb Spojeného kráľovstva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijala nesprávny prístup k analýze pravidiel CFC. Komisia nesprávne zaobchádzala s ustanoveniami kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010], ktorá obsahuje oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, ako s formou odchýlky od všeobecného zdanenia stanoveného v kapitole 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010].

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď konštatovala, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností je selektívne, keďže s podnikmi v porovnateľných skutkových a právnych situáciách sa zaobchádza rozdielne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností zakladá výhodu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia neposkytla dostatočné odôvodnenie, keď konštatovala, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností je sčasti neodôvodnené, a teda porušila článok 296 ZFEÚ.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že „úplné“ oslobodenie podľa oddielu 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnené na základe povahy a celkovej štruktúry daňového systému.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že 75 % oslobodenie podľa oddielu 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnené na základe povahy a celkovej štruktúry daňového systému.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že uloženie daňového zaťaženia voči CFC, ktoré spĺňajú podmienky na oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, by porušilo slobodu žalobkýň usadiť sa v rozpore s článkom 49 ZFEÚ.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď analogicky uplatnila ustanovenia smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1), ktorá nebola uplatniteľná ratione temporis, alebo sa neprimerane opierala o jej ustanovenia.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že prijatím napadnutého rozhodnutia Komisia neoprávnene zasiahla do výlučnej suverenity Spojeného kráľovstva v oblasti priameho zdaňovania, čím porušila články 4 a 5 ZEÚ a článok 114 ZFEÚ.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec T-524/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2019 – Billa/EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Billa – Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie BILLABONG – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Podobnosť označení – Porovnanie výrobkov a služieb – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/26

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2019 – Billa/EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa)
      (Vec T-524/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Billa - Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie BILLABONG - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Porovnanie výrobkov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 36/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Billa AG (Wiener Neudorf, Rakúsko) (v zastúpení: J. Rether, M. Kinkeldey, J. Rosenhäger a S. Brandstätter, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Boardriders IP Holdings LLC (Huntington Beach, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Fish, solicitor, a A. Bryson, barrister)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júna 2018 (vec R 2235/2017-4), v znení opravy zo 4. októbra 2018, týkajúcemu sa námietkového konania medzi Boardriders IP Holdings a Billa

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 21. júna 2018 (vec R 2235/2017-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka výrobkov „hry“ patriacich do triedy 28 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v znení zmien a doplnení, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka.

                  2.

                  Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Účastníci konania znášajú vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-761/19: Žaloba podaná 8. novembra 2019 – Willis Europe/Komisia

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/35

      Žaloba podaná 8. novembra 2019 – Willis Europe/Komisia
      (Vec T-761/19)
      (2020/C 36/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Willis Europe BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: N. Niejahr and B. Hoorelbeke, lawyers, a A. Stratakis a P. O’Gara, Solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1352 z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti (Ú. v. EÚ L 216, 2019, s. 1) v rozsahu, v akom sa ním konštatuje, že údajné opatrenie pomoci predstavuje pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a nariaďuje sa jej vrátenie s úrokmi, a to aj od žalobkyne;

                  —

                  subsidiárne zrušil články 2, 3 a 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa ním nariaďuje vrátenie nezlučiteľnej pomoci s úrokmi, a to aj od žalobkyne,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne v rámci tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keď rozhodla, že údajné opatrenie pomoci predstavuje selektívnu výhodu pre spoločnosti, ktoré využívajú oslobodenie vo výške 75 % pre kvalifikované úverové vzťahy s nízkym rizikom, pretože Komisia:

                              —

                              nesprávne identifikovala ako referenčný systém britský režim kontrolovaných zahraničných spoločností (CFC),

                              —

                              dopustila sa nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že oslobodenie od dane vo výške 75 % predstavuje výnimku z referenčného daňového systému, a to z dôvodu, že:

                                          i)

                                          konštatovanie o výnimke sa nesprávne zakladá na regulačnej technike,

                                          ii)

                                          test významných personálnych funkcií nie je ústredným testom britského režimu CFC, a

                                          iii)

                                          kvalifikované a nekvalifikované úverové vzťahy nie sú v rovnakej právnej a faktickej situácii, pričom Komisia sa v každom prípade dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď neprimerane vychádzala z ustanovení smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1) alebo túto smernicu použila analogicky,

                              —

                              dopustila sa nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že oslobodenie od dane vo výške 75 % nie je opodstatnené charakterom a celkovou štruktúrou daňového systému rovnakým spôsobom ako oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, ktoré sa uplatňuje na neobchodný finančný zisk podľa oddielu 371EC Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia) (kapitálové investície zo Spojeného kráľovstva)].

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže nepreukázala, že údajné opatrenie pomoci môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a hrozí narušením hospodárskej súťaže.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na subsidiárnom tvrdení, že Komisia porušila článok 49 ZFEÚ kvalifikáciou údajného opatrenia pomoci ako nezlučiteľnej štátnej pomoci, ktorá neporušuje slobodu usadiť sa zaručenú článkom 49 ZFEÚ.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila základnú zásadu rovnosti zaobchádzania/zákazu diskriminácie:

                              —

                              tým, že s neobchodným finančným ziskom z kvalifikovaných úverov zaobchádzala rovnakým spôsobom ako s neobchodným finančným ziskom z nekvalifikovaných úverov, a

                              —

                              tým, že zaobchádzala odlišne s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností v závislosti od toho, či neobchodný finančný zisk spadá pod oddiely 371EB alebo 371EC Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)].

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na subsidiárnom tvrdení, že hoci údajné opatrenie pomoci patrí do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ, Komisia porušila článok 16 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (2) tým, že nariadila vymáhanie údajnej nezlučiteľnej pomoci od príjemcov údajného opatrenia pomoci, pretože toto vymáhanie je v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie, konkrétne so zásadou legitímnej dôvery a právnej istoty.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-831/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 14. novembra 2019 – Banco di Desio e della Brianza SpA a i./YX, ZW

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 14. novembra 2019 – Banco di Desio e della Brianza SpA a i./YX, ZW
      (Vec C-831/19)
      (2020/C 36/22)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Milano

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: Banco di Desio e della Brianza SpA, Banca di Credito Cooperativo di Carugate e Inzago sc, Intesa Sanpaolo SpA, Banca Popolare di Sondrio s.c.p.a, Cerved Credit Management SpA

         Odporcovia: YX, ZW

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia články 6 a 7 smernice 93/13/EHS (1) a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, a za akých podmienok, vnútroštátnemu právnemu poriadku, akým je právny poriadok opísaný v prejednávanej veci, ktorý exekučnému súdu neumožňuje vykonať vlastné preskúmanie právoplatného súdneho exekučného titulu v prípade, že spotrebiteľ, ktorý nadobudol vedomosť o svojom postavení (pričom takúto vedomosť predtým súdy v rámci výkladu a uplatňovania práva vylučovali), navrhne, aby súd takéto preskúmanie vykonal?

                  2.

                  Bránia články 6 a 7 smernice 93/13/EHS a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, a za akých podmienok, vnútroštátnemu právnemu poriadku, akým je uvedený právny poriadok, ktorý v prípade implicitne právoplatne rozhodnutej veci, ktorou sa vylúčil nekalý charakter určitej zmluvnej podmienky, neumožňuje exekučnému súdu, ktorý má rozhodnúť o námietkach spotrebiteľa proti navrhovanej exekúcii, aby takúto nekalú povahu konštatoval, a možno uvedenú nemožnosť preskúmania predpokladať aj v prípade, ak na základe právnej úpravy platnej v čase, kedy daný rozsudok nadobudol právnu silu rozhodnutej veci, nebolo možné preskúmať nekalosť zmluvnej podmienky, a to v dôsledku nemožnosti kvalifikovať ručiteľa ako spotrebiteľa?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-648/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Super bock group/EUIPO – Agus (Crystal) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Crystal – Staršia národná slovná ochranná známka CRISTAL – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia podobnosti tovarov – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Super bock group/EUIPO – Agus (Crystal)
      (Vec T-648/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Crystal - Staršia národná slovná ochranná známka CRISTAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti tovarov - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 36/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Super bock group, SGPS SA (Leça do Balio, Portugalsko) (v zastúpení: J. P. Mioludo, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Agus sp. z o.o. (Varšava, Poľsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. júla 2018 (vec R 299/2018-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Unicer-Bebidas de Portugal, SGPS SA a Agus

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Super bock group, SGPS SA, je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 16, 14.1.2019.


title: Vec C-853/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Poprad (Slovensko) 22. novembra 2019 – IM v. STING Reality s.r.o.

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Poprad (Slovensko) 22. novembra 2019 – IM v. STING Reality s.r.o.
      (Vec C-853/19)
      (2020/C 36/23)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okresný súd Poprad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IM

         Žalovaná: STING Reality s.r.o.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Či sa má smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (1) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a doplňuje smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 vykladať tak, že skutkové okolnosti, aké sú aj v predmetnej veci, podľa ktorých fyzickej osobe nachádzajúcej sa vo finančnej a časovej tiesni a ktorej úmyslom je získať úverové prostriedky na udržanie si vlastníctva k nehnuteľnosti predstavujúcej jej jediné obydlie sa predloží zo strany úverového podnikateľa zmluva, ktorou sa natrvalo zbavuje vlastníctva k nehnuteľnosti, aj keď vôľa tejto osoby bola previesť nehnuteľnosť na veriteľa len dočasne na účely zabezpečenia úverového kontraktu, predstavujú nekalú obchodnú praktiku?

                  2.

                  Či sa má smernica Rady 93/13 (2) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (v ďalšom texte len „smernica 93/13“) tak, že podľa skutkových okolností podľa bodu I. podlieha súdnemu prieskumu aj kúpna zmluva o prevode nehnuteľnosti aj napriek argumentom podnikateľa o individuálne vyjednaných zmluvných podmienkach, ak podnikateľ odmietne predložiť súdu zmluvy v iných prípadoch s cieľom zistenia, či ide o formulárový typ zmlúv používaných podnikateľom v iných prípadoch?

                  3.

                  Ak sa na prípad vzťahuje smernica 93/13, či za okolnosti relevantné podľa čl. 4 ods. 1 tejto smernice treba považovať aj stav pred uzavretím kontraktu, a to taký, že k osobným údajom žalobcu sa žalovaný podnikateľ dostal bez súhlasu žalobcu?

         (1)  Ú. v. EÚ 2005, L 149, s. 22.

         (2)  Ú. v. ES 1993, L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288


title: Vec C-482/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. decembra 2019 – Česká republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť – Aproximácia právnych predpisov – Smernica (EÚ) 2017/853 – Kontrola získavania a vlastnenia zbraní – Platnosť – Právny základ – Článok 114 ZFEÚ – Zmena existujúcej smernice – Zásada proporcionality – Neexistencia posúdenia vplyvu – Zásah do vlastníckeho práva – Proporcionalita prijatých opatrení – Opatrenia tvoriace prekážky vnútorného trhu – Zásada právnej istoty – Zásada ochrany legitímnej dôvery – Opatrenia, ktoré zaväzujú členské štáty, aby prijali právnu úpravu s retroaktívnym účinkom – Zásada zákazu diskriminácie – Výnimka pre Švajčiarsku konfederáciu – Diskriminácia ovplyvňujúca členské štáty Európskej únie alebo členské štáty Európskeho združenia voľného obchodu (EZVO) okrem tohto štátu)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. decembra 2019 – Česká republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-482/17) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Aproximácia právnych predpisov - Smernica (EÚ) 2017/853 - Kontrola získavania a vlastnenia zbraní - Platnosť - Právny základ - Článok 114 ZFEÚ - Zmena existujúcej smernice - Zásada proporcionality - Neexistencia posúdenia vplyvu - Zásah do vlastníckeho práva - Proporcionalita prijatých opatrení - Opatrenia tvoriace prekážky vnútorného trhu - Zásada právnej istoty - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Opatrenia, ktoré zaväzujú členské štáty, aby prijali právnu úpravu s retroaktívnym účinkom - Zásada zákazu diskriminácie - Výnimka pre Švajčiarsku konfederáciu - Diskriminácia ovplyvňujúca členské štáty Európskej únie alebo členské štáty Európskeho združenia voľného obchodu (EZVO) okrem tohto štátu)
      (2020/C 36/02)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, O. Serdula a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, G. Koós a G. Tornyai, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Wiącek a D. Lutostańska, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: O. Hrstková Šolcová a R. van de Westelaken, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Westerhof Löfflerová, E. Moro a M. Chavrier, neskôr A. Westerhof Löfflerová a M. Chavrier, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Francúzska republika (v zastúpení: A. Daly, E. de Moustier, R. Coesme a D. Colas, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová, Y. G. Marinova a E. Kružíková, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie.

                  3.

                  Francúzska republika, Maďarsko, Poľská republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-667/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Pinto Teixeira/ESVČ („Verejná služba – Práva a povinnosti úradníka – Oznámenie o úmysle vykonávať pracovnú činnosť po ukončení funkcií – Článok 16 Služobného poriadku – Nebezpečenstvo nesúladu s legitímnymi záujmami inštitúcie – Lehota na odpovedanie na oznámenie o úmysle – Implicitné akceptujúce rozhodnutie – Zákaz vykonávať pracovnú činnosť po ukončení funkcií – Nemajetková ujma“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Pinto Teixeira/ESVČ
      (Vec T-667/18) (1)

      („Verejná služba - Práva a povinnosti úradníka - Oznámenie o úmysle vykonávať pracovnú činnosť po ukončení funkcií - Článok 16 Služobného poriadku - Nebezpečenstvo nesúladu s legitímnymi záujmami inštitúcie - Lehota na odpovedanie na oznámenie o úmysle - Implicitné akceptujúce rozhodnutie - Zákaz vykonávať pracovnú činnosť po ukončení funkcií - Nemajetková ujma“)
      (2020/C 36/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: José Manuel Pinto Teixeira (Oeiras, Portugalsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 270 ZFEÚ o zrušenie rozhodnutia ESVČ z 21. februára 2018, ktorým bolo žalobcovi zakázané vykonávať externú činnosť v zmysle článku 16 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie na jednej strane a náhrada ujmy, ktorú údajne z dôvodu tohto rozhodnutia utrpel, na strane druhej

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) z 21. februára 2018, ktorým mal José Manuel Pinto Teixeira zakázané vykonávať externú činnosť podľa článku 16 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 16, 14.1.2019.


title: Vec C-432/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena/Balema GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín – Nariadenia (ES) č. 510/2006 a (EÚ) č. 1151/2012 – Článok 13 ods. 1 – Nariadenie (ES) č. 583/2009 – Článok 1 – Zápis názvu „Aceto Balsamico di Modena (CHZO)“ – Ochrana jednotlivých častí tohto názvu, ktoré nemajú zemepisnú povahu – Rozsah)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena/Balema GmbH
      (Vec C-432/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Nariadenia (ES) č. 510/2006 a (EÚ) č. 1151/2012 - Článok 13 ods. 1 - Nariadenie (ES) č. 583/2009 - Článok 1 - Zápis názvu „Aceto Balsamico di Modena (CHZO)“ - Ochrana jednotlivých častí tohto názvu, ktoré nemajú zemepisnú povahu - Rozsah)
      (2020/C 36/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena

         Žalovaná: Balema GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 1 nariadenia Komisie (ES) č. 583/2009 z 3. júla 2009, ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Aceto Balsamico di Modena (CHZO)] sa má vykladať v tomto zmysle, že ochrana názvu „Aceto Balsamico di Modena“ sa nevzťahuje na používanie jednotlivých častí tohto názvu, ktoré nemajú zemepisnú povahu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: spojené veci C-708/17 a C-725/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. decembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Rajonen săd Asenovgrad, Sofijski rajonen săd – Bulharsko) – „EVN Bălgarija Toplofikacija“ EAD/Nikolina Stefanova Dimitrova (C-708/17), „Toplofikacija Sofija“ EAD/Mitko Simeonov Dimitrov (C-725/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 2011/83/EÚ – Spotrebiteľské právo – Článok 2 ods. 1 – Pojem „spotrebiteľ“ – Článok 3 ods. 1 – Zmluva uzavretá medzi podnikateľom a spotrebiteľom – Zmluva o poskytovaní ústredného kúrenia – Článok 27 – Zotrvačný predaj – Smernica 2005/29/ES – Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu – Článok 5 – Zákaz nekalých obchodných praktík – Príloha I – Nevyžiadané dodanie – Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej každý vlastník bytu v budove v spoluvlastníctve napojenej na sieť ústredného kúrenia musí prispievať na náklady spotreby tepla spoločných priestorov a vnútorného zariadenia budovy – Energetická efektívnosť – Smernica 2006/32/ES – Článok 13 ods. 2 – Smernica 2012/27/EÚ – Článok 10 ods. 1 – Informácie o vyúčtovaní – Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa v budove, ktorá je v spoluvlastníctve, vyúčtovania týkajúce sa spotreby tepla vnútornými zariadeniami vystavia pre každého vlastníka bytu v budove pomerne k vykurovanému objemu jeho bytu)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/3

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. decembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Rajonen săd Asenovgrad, Sofijski rajonen săd – Bulharsko) – „EVN Bălgarija Toplofikacija“ EAD/Nikolina Stefanova Dimitrova (C-708/17), „Toplofikacija Sofija“ EAD/Mitko Simeonov Dimitrov (C-725/17)
      (spojené veci C-708/17 a C-725/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Spotrebiteľské právo - Článok 2 ods. 1 - Pojem „spotrebiteľ“ - Článok 3 ods. 1 - Zmluva uzavretá medzi podnikateľom a spotrebiteľom - Zmluva o poskytovaní ústredného kúrenia - Článok 27 - Zotrvačný predaj - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu - Článok 5 - Zákaz nekalých obchodných praktík - Príloha I - Nevyžiadané dodanie - Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej každý vlastník bytu v budove v spoluvlastníctve napojenej na sieť ústredného kúrenia musí prispievať na náklady spotreby tepla spoločných priestorov a vnútorného zariadenia budovy - Energetická efektívnosť - Smernica 2006/32/ES - Článok 13 ods. 2 - Smernica 2012/27/EÚ - Článok 10 ods. 1 - Informácie o vyúčtovaní - Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa v budove, ktorá je v spoluvlastníctve, vyúčtovania týkajúce sa spotreby tepla vnútornými zariadeniami vystavia pre každého vlastníka bytu v budove pomerne k vykurovanému objemu jeho bytu)
      (2020/C 36/03)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rajonen săd Asenovgrad, Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: „EVN Bălgarija Toplofikacija“ EAD (C-708/17), „Toplofikacija Sofija“ EAD (C-725/17)

         Žalovaní: Nikolina Stefanova Dimitrova (C-708/17), Mitko Simeonov Dimitrov (C-725/17)

         za účasti:„Termokomplekt“ OOD (C-725/17)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 27 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, v spojení s článkom 5 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že vlastníci bytu v budove v spoluvlastníctve, ktorá je pripojená k sieti ústredného kúrenia, sú povinní prispievať na náklady spotreby tepla spoločných priestorov a vnútorných zariadení budovy, aj keď osobne nežiadali o dodávanie vykurovania a vo svojom byte ho nepoužívajú.

                  2.

                  Článok 13 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/32/ES z 5. apríla 2006 o energetickej účinnosti konečného využitia energie a energetických službách, a ktorou sa zrušuje smernica Rady 93/76/EHS, a článok 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že v budove v spoluvlastníctve sa vyúčtovania týkajúce sa spotreby tepla vnútorným zariadením vystavujú pre každého vlastníka bytu v budove pomerne k vykurovanému objemu jeho bytu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


title: Vec C-857/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 26. novembra 2019 – Slovak Telekom a.s v. Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 26. novembra 2019 – Slovak Telekom a.s v. Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
      (Vec C-857/19)
      (2020/C 36/24)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: Slovak Telekom a.s.

         Ďalší účastník konania: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

         Prejudiciálne otázky

      Otázka k výkladu ustanovenia čl. 11 ods. 6 prvá veta Nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1) zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy:

                  1.

                  Znamená slovné spojenie „zbavuje tým orgány hospodárskej súťaže členských štátov ich práva na uplatňovanie článkov 81 a 82 Zmluvy“ (2) stratu právomoci orgánov členských štátov na uplatňovanie článkov 81 a 82 Zmluvy?

                  2.

                  Vzťahuje sa článok 50 (Právo nebyť stíhaný alebo potrestaný v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný čin) Charty základných práv Európskej únie, vyhlásenej 7. decembra 2000 v Nice aj na prípady správnych deliktov vo forme zneužitia dominantného postavenia podľa článku 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré boli samostatne a nezávisle sankcionované Komisiou a orgánom členského štátu pri výkone ich právomoci podľa čl. 11 ods. 6 Nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002?

         (1)  Ú. v. ES 2003, L 1, s. 1; Mim. vyd. 8/002, s. 205.

         (2)  [v čl. 11 ods. 6, prvé vete, Nariadenia Rady (ES) č. 1/2003]


title: Vec T-811/19: Žaloba podaná 22. novembra 2019 – Enoport – Produção de Bebidas/EUIPO – Miguel Torres (CABEZA DE TORO)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/37

      Žaloba podaná 22. novembra 2019 – Enoport – Produção de Bebidas/EUIPO – Miguel Torres (CABEZA DE TORO)
      (Vec T-811/19)
      (2020/C 36/44)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Enoport – Produção de Bebidas L.da (Rio Maior, Portugalsko) (v zastúpení: R. Milhões, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Miguel Torres, S. A. (Vilafranca del Penedès, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CABEÇA DE TOIRO – prihláška č. 15 626 286

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. septembra 2019 vo veci R 394/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-323/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Banco Cooperativo Español/SRB („Hospodárska a menová únia – Banková únia – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) – Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante na rok 2016 – Žaloba o neplatnosť – Priama a osobná dotknutosť – Prípustnosť – Podstatné formálne náležitosti – Osvedčenie rozhodnutia – Postup prijímania rozhodnutia“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Banco Cooperativo Español/SRB
      (Vec T-323/16) (1)

      („Hospodárska a menová únia - Banková únia - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) - Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) - Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante na rok 2016 - Žaloba o neplatnosť - Priama a osobná dotknutosť - Prípustnosť - Podstatné formálne náležitosti - Osvedčenie rozhodnutia - Postup prijímania rozhodnutia“)
      (2020/C 36/25)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: D. Sarmiento Ramírez-Escudero a J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (v zastúpení: F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch a S. Ianc, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J. Rius, A. Steiblytė a K.-P. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Banco Cooperativo Español, SA.

                  2.

                  Banco Cooperativo Español a SRB znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-824/19: Žaloba podaná 2. decembra 2019 – RY/Komisia

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/37

      Žaloba podaná 2. decembra 2019 – RY/Komisia
      (Vec T-824/19)
      (2020/C 36/45)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: RY (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 10. apríla 2019, ktorým sa vypovedá žalobcova zmluva dočasného zamestnanca v zmysle článku 2 písm. c) PZOZ,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ZFEÚ. Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že Komisia ho mala opätovne zaradiť do služby v nadväznosti na rozsudok z 10. januára 2019, RY/Komisia (T-160/17, EU:T:2019:1).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení práva byť vypočutý, keďže žalobcovi nebolo umožnené, aby riadne predložil svoje pripomienky a aby mal vplyv na predmetné rozhodovanie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na zneužití právomoci z dôvodu, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté len na ten účel, aby sa ním vyvolalo zdanie, že výlučne potvrdzujúce rozhodnutie, pokiaľ ide o vypovedanie zmluvy žalobcu, je zákonné.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva na prístup k spisu. Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že na svoje opakované žiadosti o predloženie dokumentov, ktoré si zasielali kabinet člena Komisie a generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje a bezpečnosť v nadväznosti na rozsudok z 10. januára 2019, RY/Komisia (T-160/17, EU:T:2019:1), nedostal žiadnu odpoveď.


title: Vec C-493/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 4. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – UB/VA, Tiger SCI, WZ, ako správca konkurznej podstaty UB, Banque patrimoine et immobilier SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Konkurzné konania – Nariadenie (ES) č. 1346/2000 – Článok 3 ods. 1 – Žaloby, ktoré priamo vyplývajú z konkurzného konania a ktoré s ním úzko súvisia – Predaj nehnuteľnosti a zriadenie záložného práva – Žaloba o neúčinnosť podaná správcom konkurznej podstaty – Článok 25 ods. 1 – Výlučná právomoc súdov členského štátu, v ktorom začalo konkurzné konanie)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/10

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 4. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – UB/VA, Tiger SCI, WZ, ako správca konkurznej podstaty UB, Banque patrimoine et immobilier SA
      (Vec C-493/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Konkurzné konania - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Článok 3 ods. 1 - Žaloby, ktoré priamo vyplývajú z konkurzného konania a ktoré s ním úzko súvisia - Predaj nehnuteľnosti a zriadenie záložného práva - Žaloba o neúčinnosť podaná správcom konkurznej podstaty - Článok 25 ods. 1 - Výlučná právomoc súdov členského štátu, v ktorom začalo konkurzné konanie)
      (2020/C 36/12)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UB

         Žalovaní: VA, Tiger SCI, WZ, ako správca konkurznej podstaty UB, Banque patrimoine et immobilier SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že žaloba správcu konkurznej podstaty vymenovaného súdom členského štátu, na ktorého území bolo začaté konkurzné konanie, ktorej predmetom je, aby boli vyhlásené za neúčinné voči celku veriteľov tak predaj nehnuteľnosti, ktorá sa nachádza v inom členskom štáte, ako aj zriadenie záložného práva k nej, patrí do výlučnej právomoci súdov prvého uvedeného členského štátu.

                  2.

                  Článok 25 ods. 1 nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie, ktorým súd členského štátu, na ktorom začalo konkurzné konanie, povolí správcovi konkurznej podstaty podať v inom členskom štáte žalobu, aj keď táto žaloba patrí do výlučnej právomoci tohto súdu, nemôže spôsobiť, že by sa súdom tohto iného členského štátu zverila medzinárodná právomoc.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec C-117/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 – PGNiG Supply & Trading GmbH/Európska komisia (Odvolanie – Vnútorný trh so zemným plynom – Smernica 2009/73/ES – Článok 32 – Prístup tretích strán – Článok 41 ods. 6, 8 a 10 – Tarifné pravidlá – Článok 36 – Žiadosť o výnimku – Pravidlá prevádzkovania plynovodu OPAL – Národný regulačný orgán – Rozhodnutie o udelení výnimky – Žiadosť o zmenu – Rozhodnutie Európskej komisie – Žaloba o neplatnosť – Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ – Prípustnosť – Rozhodnutie, ktoré sa nedotýka priamo žalobkyne)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 – PGNiG Supply & Trading GmbH/Európska komisia
      (Vec C-117/18 P) (1)

      (Odvolanie - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2009/73/ES - Článok 32 - Prístup tretích strán - Článok 41 ods. 6, 8 a 10 - Tarifné pravidlá - Článok 36 - Žiadosť o výnimku - Pravidlá prevádzkovania plynovodu OPAL - Národný regulačný orgán - Rozhodnutie o udelení výnimky - Žiadosť o zmenu - Rozhodnutie Európskej komisie - Žaloba o neplatnosť - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Prípustnosť - Rozhodnutie, ktoré sa nedotýka priamo žalobkyne)
      (2020/C 36/04)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: PGNiG Supply & Trading GmbH (v zastúpení: M. Jeżewski a O. Waluśkiewicz, adwokaci, E. Buczkowska a M. Trepka, radcowie prawni)

         Ďalší účastní konania: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Európsku komisiu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: pôvodne T. Henze, neskôr J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  PGNiG Supply & Trading GmbH znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/38

      Žaloba podaná 6. decembra 2019 – CrossFit/EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX)
      (Vec T-835/19)
      (2020/C 36/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: CrossFit Inc. (Scotts Valley, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení D. Mărginean, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Marlis Hochwarter (Viedeň, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie CROSSBOX – ochranná známka Európskej únie č. 12 503 471

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. októbra 2019 vo veci R 1832/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 2 písm. a) a i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-591/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. novembra 2019 – Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding/Európska komisia (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Pokuty – Právo na obhajobu – Prístup k spisu – Zásada prezumpcie neviny – Skreslenie dôkazov)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/11

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. novembra 2019 – Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding/Európska komisia
      (Vec C-591/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Pokuty - Právo na obhajobu - Prístup k spisu - Zásada prezumpcie neviny - Skreslenie dôkazov)
      (2020/C 36/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding (v zastúpení: A. Rinne, M. Lichtenegger a S. Schricker, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. Leupold, H. van Vliet a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-99/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. decembra 2019 – Eutelsat/GSA

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/39

      Uznesenie Všeobecného súdu z 3. decembra 2019 – Eutelsat/GSA
      (Vec T-99/17) (1)

      (2020/C 36/47)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec T-566/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. novembra 2019 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland/Komisia

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/39

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. novembra 2019 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland/Komisia
      (Vec T-566/19) (1)

      (2020/C 36/48)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Vec T-365/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Portigon/CRU („Hospodárska a menová únia – Banková únia – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) – Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante na rok 2016 – Žaloba o neplatnosť – Priama a osobná dotknutosť – Prípustnosť – Podstatné formálne náležitosti – Osvedčenie rozhodnutia – Postup prijímania rozhodnutia – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Portigon/CRU
      (Vec T-365/16) (1)

      („Hospodárska a menová únia - Banková únia - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) - Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) - Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante na rok 2016 - Žaloba o neplatnosť - Priama a osobná dotknutosť - Prípustnosť - Podstatné formálne náležitosti - Osvedčenie rozhodnutia - Postup prijímania rozhodnutia - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2020/C 36/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Portigon AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: D. Bliesener, V. Jungkind a F. Geber, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, v zastúpení: B. Meyring, T. Klupsch a S. Ianc, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a K.-P. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie po prvé rozhodnutia SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06) a po druhé rozhodnutia SRB z jej výkonného zasadnutia z 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ktorým sa dopĺňa rozhodnutie SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/13), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06) a rozhodnutie SRB z jej výkonného zasadnutia z 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ktorým sa dopĺňa rozhodnutie SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/13), sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Portigon AG.

                  2.

                  SRB znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Portigon.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec T-683/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CANNABIS STORE AMSTERDAM – Absolútny dôvod zamietnutia – Ochranná známka, ktorá je v rozpore s verejným poriadkom – Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)
      (Vec T-683/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CANNABIS STORE AMSTERDAM - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranná známka, ktorá je v rozpore s verejným poriadkom - Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 36/34)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Santa Conte (Neapol, Taliansko) (v zastúpení: C. Demichelis, E. Ortaglio a G. Iorio Fiorelli, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 31. augusta 2018 (vec R 2181/2017-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia CANNABIS STORE AMSTERDAM ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pani Santa Conte je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.


title: spojené veci T-377/16, T-645/16 a T-809/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB („Hospodárska a menová únia – Banková únia – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) – Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante na rok 2016 – Žaloba o neplatnosť – Priama a osobná dotknutosť – Prípustnosť – Podstatné formálne náležitosti – Osvedčenie rozhodnutia – Postup prijímania rozhodnutia – Povinnosť odôvodnenia – Časové obmedzenie účinkov rozsudku“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2019 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB
      (spojené veci T-377/16, T-645/16 a T-809/16) (1)

      („Hospodárska a menová únia - Banková únia - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) - Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) - Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante na rok 2016 - Žaloba o neplatnosť - Priama a osobná dotknutosť - Prípustnosť - Podstatné formálne náležitosti - Osvedčenie rozhodnutia - Postup prijímania rozhodnutia - Povinnosť odôvodnenia - Časové obmedzenie účinkov rozsudku“)
      (2020/C 36/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hypo Vorarlberg Bank AG, predtým Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Eisenberger a A. Brenneis, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (v zastúpení: B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch a S. Ianc, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie po prvé rozhodnutia SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06) a po druhé rozhodnutia SRB z jej výkonného zasadnutia z 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ktorým sa dopĺňa rozhodnutie SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/13), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vo veciach T-645/16 a T-809/16 sa žaloby zamietajú ako neprípustné.

                  2.

                  Vo veci T-377/16 sa rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06) a rozhodnutie SRB z jej výkonného zasadnutia z 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ktorým sa dopĺňa rozhodnutie SRB z jej výkonného zasadnutia z 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/13) zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Hypo Vorarlberg Bank AG,

                  3.

                  SRB znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Hypo Vorarlberg Bank vo veci T-377/16.

                  4.

                  Hypo Vorarlberg Bank znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli SRB vo veciach T-645/16 a T-809/16, ako aj vo veci T-645/16 R.

                  5.

                  Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec C-596/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. novembra 2019 – LS Cable & System Ltd/Európska komisia (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Pokuty – Dôkazné bremeno – Skreslenie dôkazov – Verejné dištancovanie sa od kartelu)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/12

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. novembra 2019 – LS Cable & System Ltd/Európska komisia
      (Vec C-596/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Pokuty - Dôkazné bremeno - Skreslenie dôkazov - Verejné dištancovanie sa od kartelu)
      (2020/C 36/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: LS Cable & System Ltd (v zastúpení: S. Spinks a S. Kinsella, solicitors)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  LS Cable & System Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-527/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Tàpias/Rada („Verejná služba – Reforma služobného poriadku a PZOZ, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2014 – Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 – Solidárna daň uplatniteľná od 1. januára 2014 – Pozastavenie uplatňovania metódy aktualizácie odmien na roky 2013 a 2014“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Tàpias/Rada
      (Vec T-527/16) (1)

      („Verejná služba - Reforma služobného poriadku a PZOZ, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2014 - Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 - Solidárna daň uplatniteľná od 1. januára 2014 - Pozastavenie uplatňovania metódy aktualizácie odmien na roky 2013 a 2014“)
      (2020/C 36/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Margarita Tàpias (Wavre, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, avocates)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a M. Ecker, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa stanovuje odmena žalobkyne za mesiac január 2014, ako bolo spresnené vo výplatnej listine za uvedený mesiac, ktorá jej bola zaslaná 14. januára 2014 a ktorá je prvou výplatnou listinou uplatňujúcou voči nej článok 65 ods. 4 a článok 66a služobného poriadku, vyplývajúce z článku 1 bodov 44 a 46 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 z 22. októbra 2013 (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 15), ktoré upravujú pozastavenie uplatňovania metódy aktualizácie odmien na roky 2013 a 2014 a zavedenie solidárnej dane od 1. januára 2014

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pani Margarita Tàpias je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015 (vec pôvodne zaregistrovaná pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-121/14 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec C-642/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. decembra 2019 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Smernica 2008/98/ES – Články 30 a 33 – Programy odpadového hospodárstva – Autonómne spoločenstvá Baleárskych a Kanárskych ostrovov (Španielsko) – Povinnosť revízie – Oznamovacia povinnosť Komisii – Nedostatok riadnej výzvy – Predčasné zaslanie výzvy – Neprípustnosť)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/13

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. decembra 2019 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-642/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2008/98/ES - Články 30 a 33 - Programy odpadového hospodárstva - Autonómne spoločenstvá Baleárskych a Kanárskych ostrovov (Španielsko) - Povinnosť revízie - Oznamovacia povinnosť Komisii - Nedostatok riadnej výzvy - Predčasné zaslanie výzvy - Neprípustnosť)
      (2020/C 36/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano a F. Thiran, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: L. Aguilera Ruiz, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 445, 10.12.2018.


title: spojené veci C-398/18 a C-428/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Antonio Bocero Torrico (C-398/18), Jörg Paul Konrad Fritz Bode (C-428/18)/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Predčasný starobný dôchodok – Vznik nároku – Suma dôchodku, ktorá sa má poberať a ktorá musí byť vyššia ako zákonom stanovená minimálna výška – Zohľadnenie len dôchodku získaného v dotknutom členskom štáte – Nezohľadnenie starobného dôchodku získaného v inom členskom štáte – Rozdielne zaobchádzanie s pracovníkmi, ktorí uplatnili svoje právo na voľný pohyb)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/5

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Antonio Bocero Torrico (C-398/18), Jörg Paul Konrad Fritz Bode (C-428/18)/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
      (spojené veci C-398/18 a C-428/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Predčasný starobný dôchodok - Vznik nároku - Suma dôchodku, ktorá sa má poberať a ktorá musí byť vyššia ako zákonom stanovená minimálna výška - Zohľadnenie len dôchodku získaného v dotknutom členskom štáte - Nezohľadnenie starobného dôchodku získaného v inom členskom štáte - Rozdielne zaobchádzanie s pracovníkmi, ktorí uplatnili svoje právo na voľný pohyb)
      (2020/C 36/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Antonio Bocero Torrico (C-398/18), Jörg Paul Konrad Fritz Bode (C-428/18)

         Žalovaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

         Výrok rozsudku

      Článok 5 písm. a) nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá podmieňuje vznik nároku pracovníka na predčasný starobný dôchodok tým, aby suma dôchodku, ktorý sa má poberať, bola vyššia ako minimálna výška dôchodku, na ktorú by mal tento pracovník nárok v čase dovŕšenia zákonného veku odchodu do dôchodku na základe tejto právnej úpravy, pričom pojem „dôchodok, ktorý sa má poberať“ sa chápe tak, že sa vzťahuje na dôchodok vyplácaný týmto jediným členským štátom, a to s vylúčením dôchodku, ktorý by uvedený pracovník mohol poberať z titulu rovnocenných dávok, ktoré vypláca jeden alebo viaceré iné členské štáty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.

         Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec T-692/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Montanari/ESVČ („Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Správa o ad hoc inšpekcii – Zamietnutie prístupu – Článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 – Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca – Nariadenie (ES) č. 45/2001 – Článok 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 – Prenos osobných údajov – Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 – Výnimka týkajúca sa ochrany účelu vyšetrovania – Článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 – Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Montanari/ESVČ
      (Vec T-692/18) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Správa o ad hoc inšpekcii - Zamietnutie prístupu - Článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca - Nariadenie (ES) č. 45/2001 - Článok 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 - Prenos osobných údajov - Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka týkajúca sa ochrany účelu vyšetrovania - Článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2020/C 36/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Marco Montanari (Reggio d’Émilie, Taliansko) (v zastúpení: A. Champlier a S. Rodrigues, avocats)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt, R. Spac a E. Orgován, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o zrušenie rozhodnutia ESVČ z 24. októbra 2018, ktorým zamietla žalobcovi prístup k správe z 29. júla 2017, ktorú vypracoval A

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 24. októbra, ktorým Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) zamietla opakovanú žiadosť o prístup k dokumentom, ktorú podal pán Marco Montanari 13. septembra 2018, sa zrušuje.

                  2.

                  ESVČ je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-402/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Tedeschi Srl, konajúca vo vlastnom mene a ako mandatár dočasného združenia podnikov, Consorzio Stabile Istant Service, konajúce vo vlastnom mene a ako mandant dočasného združenia podnikov/C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Články 49 a 56 ZFEÚ – Zadávanie verejných zákaziek – Smernica 2004/18/ES – Článok 25 – Uzatváranie subdodávateľských zmlúv – Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje možnosť uzatvoriť subdodávateľské zmluvy na 30 % celkovej sumy verejnej zákazky a ktorá zakazuje, aby ceny uplatniteľné na plnenia zadané subdodávateľom boli znížené o viac ako 20 % vzhľadom na ceny vyplývajúce zo zadania zákazky)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Tedeschi Srl, konajúca vo vlastnom mene a ako mandatár dočasného združenia podnikov, Consorzio Stabile Istant Service, konajúce vo vlastnom mene a ako mandant dočasného združenia podnikov/C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza
      (Vec C-402/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 49 a 56 ZFEÚ - Zadávanie verejných zákaziek - Smernica 2004/18/ES - Článok 25 - Uzatváranie subdodávateľských zmlúv - Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje možnosť uzatvoriť subdodávateľské zmluvy na 30 % celkovej sumy verejnej zákazky a ktorá zakazuje, aby ceny uplatniteľné na plnenia zadané subdodávateľom boli znížené o viac ako 20 % vzhľadom na ceny vyplývajúce zo zadania zákazky)
      (2020/C 36/07)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Tedeschi Srl, konajúca vo vlastnom mene a ako mandatár dočasného združenia podnikov, Consorzio Stabile Istant Service, konajúce vo vlastnom mene a ako mandant dočasného združenia podnikov

         Žalované: C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že:

                  —

                  bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá obmedzuje na 30 % podiel zákazky, ktorý uchádzač môže zadať na základe subdodávateľskej zmluvy tretím osobám,

                  —

                  bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá obmedzuje možnosť znížiť ceny uplatniteľné na plnenia zadané subdodávateľom o viac ako 20 % vzhľadom na ceny vyplývajúce zo zadania zákazky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec T-747/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Refan Bulgaria/EUIPO – (Tvar kvetu) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie – Tvar kvetu – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/2009 – Právo na obranu – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Refan Bulgaria/EUIPO – (Tvar kvetu)
      (Vec T-747/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar kvetu - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/2009 - Právo na obranu - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2020/C 36/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bulharsko) (v zastúpení: A. Ivanova, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. septembra 2018 (vec R 2518/2017-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia tvoreného tvarom kvetu ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Refan Bulgaria OOD znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 25.2.2019.


title: Vec C-413/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 – H/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) – Zostavenie rozhodovacieho zloženia Všeobecného súdu Európskej únie – Dodržanie pravidiel – Rozhodnutie 2009/906/SZBP – Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine – Vyslaný národný expert – Preloženie na regionálny úrad tejto misie – Právomoc vedúceho misie – Zneužitie právomoci – Návrh na náhradu škody – Zásada kontradiktórnosti)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/7

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 – H/Rada Európskej únie
      (Vec C-413/18 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Zostavenie rozhodovacieho zloženia Všeobecného súdu Európskej únie - Dodržanie pravidiel - Rozhodnutie 2009/906/SZBP - Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine - Vyslaný národný expert - Preloženie na regionálny úrad tejto misie - Právomoc vedúceho misie - Zneužitie právomoci - Návrh na náhradu škody - Zásada kontradiktórnosti)
      (2020/C 36/08)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: H (v zastúpení: M. Velardo, avvocatessa)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a A. de Elera-San Miguel Hurtado, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 11. apríla 2018, H/Rada (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180), sa zrušuje.

                  2.

                  Vec sa vracia späť Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol o treťom až piatom dôvode žaloby o neplatnosť, ako aj o nároku na náhradu nemajetkovej ujmy.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 341, 24.9.2018.


title: Vec T-29/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. decembra 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there – Staršie národné slovné ochranné známky idéa logistique, IDEA a groupe idea – Staršia národná obrazová ochranná známka iDÉA – Medzinárodné zápisy označujúce Európsku úniu – Staršia obrazová ochranná známka iDÉA a staršia slovná ochranná známka IDEA – Relatívne dôvody zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Používanie označenia s väčším než miestnym dosahom v obchodnom styku – Článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. decembra 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)
      (Vec T-29/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there - Staršie národné slovné ochranné známky idéa logistique, IDEA a groupe idea - Staršia národná obrazová ochranná známka iDÉA - Medzinárodné zápisy označujúce Európsku úniu - Staršia obrazová ochranná známka iDÉA a staršia slovná ochranná známka IDEA - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Používanie označenia s väčším než miestnym dosahom v obchodnom styku - Článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 36/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Idea Groupe (Montoir-de-Bretagne, Francúzsko) (v zastúpení: P. Langlais, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The Logistical Approach BV (Uden, Holandsko) (v zastúpení: R. Milchior a S. Charbonnel, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. novembra 2018 (vec R 2064/2017-4) týkajúcemu sa námietkovému konaniu medzi spoločnosťami Idea Groupe a The Logistical Approach

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. novembra 2018 (vec R 2064/2017-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO a The Logistical Approach sú povinní znášať svoje vlastné trovy konania a každý nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Idea Groupe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-414/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d’Italia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2014/59/EÚ – Banková únia – Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností – Ročné príspevky – Výpočet – Nariadenie (EÚ) č. 806/2014 – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/81 – Jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností – Správne konanie týkajúce sa vnútroštátnych orgánov a orgánu Únie – Výlučná rozhodovacia právomoc Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (JR) – Konanie na vnútroštátnych súdoch – Nepodanie žaloby o neplatnosť na súde Únie včas – Delegované nariadenie (EÚ) 2015/63 – Vylúčenie určitých záväzkov z výpočtu príspevkov – Vzájomné prepojenie medzi viacerými bankami)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/7

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d’Italia
      (Vec C-414/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2014/59/EÚ - Banková únia - Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností - Ročné príspevky - Výpočet - Nariadenie (EÚ) č. 806/2014 - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/81 - Jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností - Správne konanie týkajúce sa vnútroštátnych orgánov a orgánu Únie - Výlučná rozhodovacia právomoc Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (JR) - Konanie na vnútroštátnych súdoch - Nepodanie žaloby o neplatnosť na súde Únie včas - Delegované nariadenie (EÚ) 2015/63 - Vylúčenie určitých záväzkov z výpočtu príspevkov - Vzájomné prepojenie medzi viacerými bankami)
      (2020/C 36/09)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Žalovaná: Banca d’Italia

         Výrok rozsudku

      Článok 103 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012, a článok 5 ods. 1 písm. a) a f) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií, sa majú vykladať v tom zmysle, že záväzky, ktoré sú výsledkom transakcií medzi bankou druhého stupňa a členmi skupiny, ktorú tvorí s družstevnými bankami, ktorým poskytuje rôzne služby bez toho, aby ich kontrolovala, a nepokrývajúce úvery poskytnuté na nesúťažnom a neziskovom základe s cieľom podporiť ciele verejnej politiky ústrednej alebo regionálnej štátnej správy členského štátu, nie sú vylúčené z výpočtu príspevkov do vnútroštátneho fondu na riešenie krízových situácií uvedených v tomto článku 103 ods. 2.

         (1)  Ú. v. EÚ C 311, 3.9.2018.


title: Vec T-255/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie BIOTON – Absolútne dôvody zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)
      (Vec T-255/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie BIOTON - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 36/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG (Aichstetten, Nemecko) (v zastúpení: E. Strauß, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Schäfer a A. Söder, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. februára 2019 (vec R 1887/2018-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia BIOTON ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-671/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Chełmnie – Poľsko) – konanie začaté na návrh Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Justičná spolupráca v trestných veciach – Vzájomné uznávanie – Peňažné sankcie – Dôvody odmietnutia uznania alebo výkonu rozhodnutia – Rámcové rozhodnutie 2005/214/SVV – Rozhodnutie orgánu vydávajúceho členského štátu na základe údajov týkajúcich sa evidencie vozidla – Oboznámenie sa s uložením sankcie a podmienkami odvolania zo strany dotknutej osoby – Právo na účinnú súdnu ochranu)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Chełmnie – Poľsko) – konanie začaté na návrh Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)
      (Vec C-671/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Justičná spolupráca v trestných veciach - Vzájomné uznávanie - Peňažné sankcie - Dôvody odmietnutia uznania alebo výkonu rozhodnutia - Rámcové rozhodnutie 2005/214/SVV - Rozhodnutie orgánu vydávajúceho členského štátu na základe údajov týkajúcich sa evidencie vozidla - Oboznámenie sa s uložením sankcie a podmienkami odvolania zo strany dotknutej osoby - Právo na účinnú súdnu ochranu)
      (2020/C 36/17)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy w Chełmnie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         za účasti: Z.P., Prokuratura Rejonowa w Chełmnie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 ods. 2 písm. g) a článok 20 ods. 3 rámcového rozhodnutia Rady 2005/214/SVV z 24. februára 2005 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že ak rozhodnutie ukladajúce peňažnú sankciu bolo doručené v súlade s vnútroštátnou právnou úpravou vydávajúceho členského štátu s poučením o práve podať opravný prostriedok a o lehote na jeho podanie, orgán vykonávajúceho členského štátu nemôže odmietnuť uznať a vykonať toto rozhodnutie, pokiaľ dotknutá osoba mala dostatočnú lehotu na podanie opravného prostriedku proti tomuto rozhodnutiu, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, a že v tejto súvislosti je irelevantná skutočnosť, že konanie o uložení dotknutej peňažnej sankcie má správnu povahu.

                  2.

                  Článok 20 ods. 3 rámcového rozhodnutia 2005/214, zmeneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že príslušný orgán vykonávajúceho členského štátu nemôže odmietnuť uznať a vykonať rozhodnutie ukladajúce peňažnú sankciu za porušenie pravidiel cestnej premávky, ak bola takáto sankcia uložená osobe, na meno ktorej je dotknuté vozidlo evidované na základe domnienky zodpovednosti stanovenej vnútroštátnou právnou úpravou vydávajúceho členského štátu, pokiaľ možno túto domnienku vyvrátiť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 18.2.2019.


title: Vec C-421/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur – Belgicko) – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach – Článok 7 bod 1 písm. a) – Osobitná právomoc v zmluvných veciach – Pojem „zmluvné veci“ – Žiadosť o zaplatenie ročných príspevkov, ktoré advokát dlhuje advokátskej komore)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur – Belgicko) – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN
      (Vec C-421/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Článok 7 bod 1 písm. a) - Osobitná právomoc v zmluvných veciach - Pojem „zmluvné veci“ - Žiadosť o zaplatenie ročných príspevkov, ktoré advokát dlhuje advokátskej komore)
      (2020/C 36/10)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Namur

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ordre des avocats du barreau de Dinant

         Žalovaný: JN

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že spor týkajúci sa povinnosti advokáta zaplatiť ročné profesijné príspevky, ktoré dlhuje advokátskej komore, ktorej je členom, patrí do pôsobnosti tohto nariadenia len pod podmienkou, že táto komora v súvislosti s tým, že žiada od tohto advokáta splnenie tejto povinnosti, nekoná v rámci výkonu právomoci orgánu verejnej moci podľa uplatniteľného vnútroštátneho práva, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
      Článok 7 bod 1 písm. a) nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že žalobu, ktorou advokátska komora navrhuje uložiť jednému z jej členov povinnosť zaplatiť ročné profesijné príspevky, ktoré jej dlhuje a ktoré majú za cieľ financovať predovšetkým také služby, ako sú poisťovacie služby, treba považovať za žalobu v „zmluvných veciach“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ tieto príspevky predstavujú protiplnenie za služby poskytnuté touto komorou svojim členom a pokiaľ s týmito službami slobodne súhlasil dotknutý člen, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.