201711170201555732017/C 412/295802017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171004192021Vec C-580/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus (Estónsko) 4. októbra 2017 – Mittetulundusühing Järvelaev/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
 ---documentbreak--- C4122017SK1910120171004SK0029191202Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus (Estónsko) 4. októbra 2017 – Mittetulundusühing Järvelaev/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Vec C-580/17)2017/C 412/29Jazyk konania: estónčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Riigikohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mittetulundusühing Järvelaev

      Žalovaný: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa pri vymáhaní podpory projektu, schválenej v rámci opatrenia Leader, ak podpora bola schválená 6. septembra 2011, posledná splátka bola vyplatená 19. novembra 2013, porušenie bolo zistené 4. decembra 2014 a rozhodnutie o vymáhaní bolo vydané 27. januára 2015, vo vzťahu k požiadavke udržateľnosti projektu uplatniť článok 72 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (
                  1
               ) alebo článok 71 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (
                  2
               )? Predstavuje za týchto okolností právny základ vymáhania článok 33 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 (
                  3
               ) alebo článok 56 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 (
                  4
               )?

            2.

            V prípade, že na prvú otázku sa odpovie v tom zmysle, že uplatniť sa má nariadenie č. 1698/2005: má sa prenájom investičného objektu (plachetnica) nadobudnutého prostredníctvom podpory projektu poskytnutej v rámci opatrenia Leader neziskovému združeniu, ktoré podporu získalo, inému neziskovému združeniu, ktoré používa plachetnicu na tú istú operáciu, na ktorú bola podpora prijímateľovi poskytnutá, považovať za podstatnú zmenu v zmysle článku 72 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1698/2005, ktorá ovplyvní jej povahu alebo podmienky vykonávania operácie alebo neoprávnene zvýhodní akýkoľvek podnik? Musí platobná agentúra členského štátu preukázať, v čom konkrétne spočíva zvýhodnenie, ktorým je splnená podmienka neoprávneného zvýhodnenia? V prípade kladnej odpovede: môže neoprávnené zvýhodnenie spočívať v tom, že skutočný užívateľ investičného objektu, ktorý by sám podal žiadosť rovnakého obsahu, by nezískal podporu projektu?

            2a)

            V prípade, že na prvú otázku sa odpovie v tom zmysle, že uplatniť sa má nariadenie č. 1303/2013: má sa prenájom investičného objektu (plachetnica) nadobudnutého prostredníctvom podpory projektu poskytnutej v rámci opatrenia Leader neziskovému združeniu, ktoré podporu získalo, inému neziskovému združeniu, ktoré používa plachetnicu na rovnaký účel, na aký bola podpora prijímateľovi poskytnutá, považovať za podstatnú zmenu, ktorá ovplyvňuje jej povahu, ciele alebo podmienky realizácie operácie v zmysle článku 71 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1303/2013, čo by spôsobilo narušenie jej pôvodných cieľov?

            3.

            V prípade, že na prvú otázku sa odpovie v tom zmysle, že uplatniť sa má nariadenie č. 1698/2005: má sa prenájom investičného objektu (plachetnica) nadobudnutého prostredníctvom podpory projektu poskytnutej v rámci opatrenia Leader prijímateľom danej podpory inému neziskovému združeniu, ktoré používa plachetnicu na tú istú operáciu, na ktorú bola podpora prijímateľovi poskytnutá, považovať za podstatnú zmenu v zmysle článku 72 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1698/2005, ktorá vyplýva buď zo zmeny povahy vlastníctva položky infraštruktúry, alebo ukončenia alebo premiestnenia výrobnej činnosti, ak sa pritom zohľadní, že vlastnícke právo k plachetnici sa nezmenilo, prijímateľka však už nie je priamou, ale nepriamou držiteľkou plachetnice a príjmy dosahuje z nájmu a nie z poskytovania služby opísanej v žiadosti?

            3a)

            V prípade, že na prvú otázku sa odpovie v tom zmysle, že uplatniť sa má nariadenie č. 1303/2013: má sa prenájom investičného objektu (plachetnica) nadobudnutého prostredníctvom podpory projektu poskytnutej v rámci opatrenia Leader neziskovému združeniu, ktoré podporu získalo, inému neziskovému združeniu, ktoré používa plachetnicu na tú istú operáciu, na ktorú bola podpora prijímateľovi poskytnutá, považovať za zmenu vlastníctva položky infraštruktúry, ktorá poskytuje firme neoprávnené zvýhodnenie, v zmysle článku 71 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1303/2013, ak sa pritom zohľadní, že vlastnícke právo k plachetnici sa nezmenilo, prijímateľka však už nie je priamou, ale nepriamou držiteľkou plachetnice a príjmy dosahuje z nájmu a nie z poskytovania služby opísanej v žiadosti? Musí platobná agentúra členského štátu preukázať, v čom konkrétne spočíva zvýhodnenie, ktorým je splnená podmienka neoprávneného zvýhodnenia? V prípade kladnej odpovede: môže neoprávnené zvýhodnenie spočívať v tom, že skutočný užívateľ investičného objektu, ktorý by sám podal žiadosť rovnakého obsahu, by nezískal podporu projektu?

            4.

            Možno prijímateľovi vnútroštátnym výnosom, ktorý upravuje opatrenie Leader, v súvislosti s povinnosťou zachovať investičný objekt päť rokov uvedenou v článku 72 ods. 1 nariadenia č. 1698/2005 alebo v článku 71 ods. 1 nariadenia č. 1303/2013 stanoviť prísnejšie podmienky?

            5.

            V prípade zápornej odpovede na štvrtú otázku: je ustanovenie vnútroštátneho výnosu, podľa ktorého prijímateľ podpory projektu je povinný investičný objekt nadobudnutý prostredníctvom podpory projektu zachovať a náležite použiť aspoň po dobu piatich rokov od vyplatenia poslednej splátky podpory, ako aj výklad tohto ustanovenia, podľa ktorého prijímateľ musí investičný objekt použiť osobne, v súlade s článkom 72 ods. 1 nariadenia č. 1698/2005 resp. článkom 71 ods. 1 nariadenia 1303/2013?

            6.

            Má sa považovať za nezrovnalosť v zmysle článku 33 ods. 1 nariadenia č. 1290/2005 resp. článku 56 nariadenia č. 1306/2013, ak prijímateľ neuskutoční operáciu, ktorá podľa vnútroštátneho výnosu upravujúceho opatrenie Leader nebola povinná, na ktorú však prijímateľ poukázal v rámci „zhrnutia cieľov a činností operácie a investície“ uvedeného v žiadosti o podporu a ktorá bola jedným z kritérií, na základe ktorých boli žiadosti posudzované na účely ich zaradenia do prioritného zoznamu?

            7.

            V prípade kladnej odpovede na šiestu otázku: Je vymáhanie protiprávne z dôvodu, že sa uplatňuje pred uplynutím piatich rokov od poslednej platby a prijímateľ odstráni porušenie v priebehu súdneho konania vo veci vymáhania?

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, 2005, s. 1).
   (
         2
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 320).
   (
         3
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1).
   (
         4
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


201711170221555752017/C 412/152782016CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL201710129911Vec C-278/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Aachen – Nemecko) – trestné konanie proti Frankovi Sleutjesovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica 2010/64/EÚ — Článok 3 ods. 1 — Právo na tlmočenie a preklad v trestnom konaní — Preklad „základných dokumentov“ — Pojem „základný dokument“ — Trestný rozkaz vydaný v rámci jednostranného zjednodušeného konania, v ktorom bola jeho adresátovi uložená pokuta za menej závažný trestný čin)
 ---documentbreak--- C4122017SK910120171012SK00159191Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Aachen – Nemecko) – trestné konanie proti Frankovi Sleutjesovi
   (Vec C-278/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica 2010/64/EÚ — Článok 3 ods. 1 — Právo na tlmočenie a preklad v trestnom konaní — Preklad „základných dokumentov“ — Pojem „základný dokument“ — Trestný rozkaz vydaný v rámci jednostranného zjednodušeného konania, v ktorom bola jeho adresátovi uložená pokuta za menej závažný trestný čin)“2017/C 412/15Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Aachen

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Frank Sleutjes

      za účasti: Staatsanwaltschaft Aachen

      Výrok rozsudku

   Článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že akt, akým je príkaz stanovený vnútroštátnym právom s cieľom sankcionovať menej závažné trestné činy a vydaný súdom v rámci jednostranného zjednodušeného konania, predstavuje „základný dokument“ v zmysle odseku 1 tohto článku, ktorého písomný preklad má byť v súlade s formálnymi požiadavkami uloženými týmto ustanovením podozrivým alebo obvineným osobám, ktoré nerozumejú jazyku dotknutého konania, zabezpečený s cieľom umožniť im uplatniť ich právo na obhajobu a zaručiť tak spravodlivosť procesu.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


201711170461556072017/C 412/536962017TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171009373821Vec T-696/17: Žaloba podaná 9. októbra 2017 – Havenbedrijf Antwerpen a Maatschappij van de Brugse Zeehaven/Komisia
 ---documentbreak--- C4122017SK3710120171009SK0053371382Žaloba podaná 9. októbra 2017 – Havenbedrijf Antwerpen a Maatschappij van de Brugse Zeehaven/Komisia
   (Vec T-696/17)2017/C 412/53Jazyk konania: holandčina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antverpy, Belgicko) a Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebrugge, Belgicko) (v zastúpení: P. Wytinck, W. Panis a I. Letten, advocaten)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú,

            —

            zrušil rozhodnutie Európskej Komisie K(2017) 5174 final z 27. júla 2017 o schéme štátnej pomoci SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) vykonávanej Belgickom – Zdaňovanie prístavov v Belgicku

            —

            subsidiárne priznal prechodné obdobie do okamihu, kým Komisia neukončí svoje preskúmanie daňových právnych úprav pre rozličné prístavy v EÚ, v každom prípade však na celý rok,

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ a článku 296 ZFEÚ

                     —

                     Komisia porušila článok 107 ZFEÚ, pretože sa nesprávne domnievala, že ide o „trh“, na ktorom prístavné orgány ponúkajú svoje služby.

                     —

                     Hlavná činnosť prístavných orgánov, konkrétne sprostredkovať prístup k prístavu a poskytnúť pozemky prostredníctvom verejných koncesií, sa týka činností, ktoré vo svojej podstate nie sú hospodárske. Opačný záver Komisia za porušenia článku 296 ZFEÚ prinajmenšom dostatočne neodôvodnila.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne považovala opatrenie za selektívne.
            Odchýlením od „referenčnej právnej úpravy“ nie je skutočnosť, že prístavné orgány podliehajú systému dane z príjmov právnických osôb, pretože táto daň je pre právnické osoby referenčnou právnou úpravou. Skutočnosť, že prístavné orgány podliehajú dani z príjmov právnických osôb, možno vysvetliť tým, že správa prístavov je ako verejná oblasť verejnou úlohou, ktorá nepodlieha dani z príjmov spoločností. Prístavné orgány v zásade stále poskytujú neziskovú verejnú službu podľa zákonných podmienok a pod úradným dohľadom.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ, pretože odchýlenie sa od referenčnej právnej úpravy je v každom prípade protiprávne.
            Aj keby sa daň z príjmov spoločností mala považovať za belgickú referenčnú právnu úpravu (čo tak nie je), je odôvodnené, aby prístavné orgány nepodliehali tejto právnej úprave. Vyplýva to z celkovej koherencie daňového systému a z okolnosti, že sa žalobkyne nenachádzajú v skutočnej a právnej situácii porovnateľnej so situáciou podnikov podliehajúcich dani z príjmov spoločností. Navyše by malo nepriaznivé následky, keby podliehali dani z príjmov spoločnosti.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod uplatňovaný subsidiárne: Návrh na priznanie prechodného obdobia do okamihu do okamihu, kým Komisia neukončí svoje preskúmanie daňových právnych úprav pre rozličné prístavy v EÚ, v každom prípade však na celý rok.

                     —

                     V konaní priznala Komisia holandskému zákonodarcovi jeden rok na prispôsobenie právneho stavu a dotknutým prístavom tiež rok, aby sa pripravili na novú situáciu. Neexistuje dôvod, prečo by sa žalobkyniam malo poskytnúť menej času na prispôsobenie sa novej situácii.

                     —

                     Medzitým nie je v oblasti „level playing field“ medzi prístavmi (nie prístavnými orgánmi) prospešné, aby opatrenie bolo v jednom členskom štáte zakázané, zatiaľ čo prístavy v iných členských štátoch z neho ešte majú prospech. Namiesto odstránenia nerovnosti sa medzi prístavmi v rozličných členských štátoch naopak vytvára nerovnosť.


201711170471556112017/C 412/546992017TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171011383921Vec T-699/17: Žaloba podaná 11. októbra 2017 – Poľsko/Komisia
 ---documentbreak--- C4122017SK3810120171011SK0054381392Žaloba podaná 11. októbra 2017 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-699/17)2017/C 412/54Jazyk konania: poľština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1442 z 31. júla 2017, ktorým sa podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ stanovujú závery o najlepších dostupných technikách (BAT) pre veľké spaľovacie zariadenia, oznámené pod číslom K(2017) 5525,

            —

            zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 ods. 4 a 5 ZEÚ v spojení s článkom 3 ods. 2 a 3 protokolu č. 36 o prechodných ustanoveniach, pripojeného k ZEÚ a ZFEÚ, spočívajúcom v tom, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté na základe nesprávneho spôsobu výpočtu kvalifikovanej väčšiny.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 bodov 10 a 13 v spojení s prílohou III smernice 2010/75/EU a vykonávacím rozhodnutím 2012/119/EU, spočívajúcom v určení úrovní BAT-AELs na základe nesprávnych a nereprezentatívnych údajov.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality (článok 5 ods. 4 ZEÚ) v spojení s článkom 191 ods. 2 ZFEÚ, spočívajúcom v určení príliš vysokých úrovní BAT-AELs, ktoré nie sú vhodné ani primerané vo vzťahu k dosiahnutiu zamýšľaných prínosov a cieľov, ako aj v neposúdení dôsledkov napadnutého rozhodnutia.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 13 ods. 4 a 5 v spojení s článkom 3 bodom 12 smernice 2010/75/EU a článku 291 ods. 2 ZFEÚ, spočívajúcom v tom, že Komisia tým, že výnimky z použitia záverov BAT zaviedla napadnutým rozhodnutím, a nie formou zmeny smernice 2010/75/EU, prekročila vykonávacie právomoci, ktoré jej zveruje článok 13 ods. 5 smernice 2010/75/EÚ.

            5.

            Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 3 a 4 nariadenia 2011/182, na zneužití právomocí a na porušení zásad riadnej správy, spočívajúcom v tom, že do návrhu napadnutého rozhodnutia bola v deň hlasovania vo výbore podľa článku 75 smernice 2010/75/EU o stanovisku k návrhu napadnutého rozhodnutia zavedená zásadná zmena bez toho, aby predtým prebehla diskusia.


201711170501555842017/C 412/394412016TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171023272822Vec T-441/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – Tetra Pharm (1997)/EUIPO – Sebapharma (SeboCalm) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SeboCalm — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie Sebotherm — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2720120171023SK0039272282Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – Tetra Pharm (1997)/EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)
   (Vec T-441/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SeboCalm — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie Sebotherm — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2017/C 412/39Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Izrael (v zastúpení: A. Gorzkiewicz, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill a D. Stoyanova-Valchanova, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Nemecko) (v zastúpení: J. Wald a D. Koal, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 19. mája 2016 (vec R 852/2015-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Sebapharma a Tetra Pharm (1997)

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Tetra Pharm (1997) Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


201711170531556132017/C 412/557152017TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171011393911Vec T-715/17: Žaloba podaná 11. októbra 2017 – Hermann Biederlack/EUIPO (Feeling home)
 ---documentbreak--- C4122017SK3910120171011SK0055391391Žaloba podaná 11. októbra 2017 – Hermann Biederlack/EUIPO (Feeling home)
   (Vec T-715/17)2017/C 412/55Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hermann Biederlack GmbH & Co. KG (Greven, Nemecko) (v zastúpení: T. Siegfried, Rechsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Feeling home“ – prihláška č. 15 452 931.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júna 2017 vo veci R 252/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


201711170451555682017/C 412/406492016TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171019282811Vec T-649/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Bernaldo de Quirós/Komisia („Verejná služba — Úradníci — Zaradenie — Preradenie z miesta vedúceho sekcie na miesto radcu — Záujem služby — Zneužitie právomoci — Právo byť vypočutý a povinnosť starostlivosti — Zásada rovnocennosti pracovných miest“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2810120171019SK0040281281Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Bernaldo de Quirós/Komisia
   (Vec T-649/16) (
         1
      )
   „(„Verejná služba — Úradníci — Zaradenie — Preradenie z miesta vedúceho sekcie na miesto radcu — Záujem služby — Zneužitie právomoci — Právo byť vypočutý a povinnosť starostlivosti — Zásada rovnocennosti pracovných miest“)“2017/C 412/40Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Belén Bernaldo de Quirós (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid, C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. novembra 2015, ktorým sa od 1. decembra 2015 mení zaradenie žalobkyne z miesta vedúceho sekcie „Oddelenie pre stáže“ riaditeľstva „Mládež a šport“ generálneho riaditeľstva (GR) pre „Vzdelávanie a kultúru“ na miesto radcu v rámci riaditeľstva „Modernizácia vyučovania II: Politika a program v oblasti vyučovania, inovácie, EIT a AMSC“ v rámci toho istého GR

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Pani Belén Bernaldo de Quirós je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


201711170151555512017/C 412/162892016CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171012101011Vec C-289/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Kamin und Grill Shop GmbH/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Ekologické produkty — Systém kontroly zriadený nariadením (ES) č. 834/2007 — Pojem „priamy predaj konečnému spotrebiteľovi alebo užívateľovi“)
 ---documentbreak--- C4122017SK1010120171012SK0016101101Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Kamin und Grill Shop GmbH/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Vec C-289/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Ekologické produkty — Systém kontroly zriadený nariadením (ES) č. 834/2007 — Pojem „priamy predaj konečnému spotrebiteľovi alebo užívateľovi“)“2017/C 412/16Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kamin und Grill Shop GmbH

      Žalovaný: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Výrok rozsudku

   Článok 28 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 z 28. júna 2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 2092/91, sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa produkty považovali za predávané „priamo“ v zmysle tohto ustanovenia konečnému spotrebiteľovi alebo užívateľovi, je nevyhnutné, aby sa predaj vykonal za prítomnosti tak prevádzkovateľa alebo jeho zamestnancov poverených predajom a konečného spotrebiteľa.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 350, 26.9.2016.


201711170031555412017/C 412/305872017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171005212111Vec C-587/17 P: Odvolanie podané 5. októbra 2017: Belgické kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. júla 2017 vo veci T-287/16, Belgicko/Komisia
 ---documentbreak--- C4122017SK2110120171005SK0030211211Odvolanie podané 5. októbra 2017: Belgické kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. júla 2017 vo veci T-287/16, Belgicko/Komisia
   (Vec C-587/17 P)2017/C 412/30Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet, splnomocnení zástupcovia, E. Grégoire a J. Mariani, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

            —

            zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. júla 2017 vo veci T-287/16, Belgicko/Komisia (EU:T:2017:531),

            —

            zrušiť vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016 (
                  1
               ) v rozsahu, v akom sa v ňom z financovania Európskou úniou vylučuje suma vo výške 9601619,00 eur (rozpočtová položka 6701),

            —

            uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza jeden odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení vyplývajúcom z toho, že Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 32 ods. 8 písm. a) nariadenia č. 1290/2005 (
         2
      ), teraz v podstate článok 54 ods. 5 písm. c) nariadenia č. 1306/2013 (
         3
      ), pokiaľ ide o vyčerpanie vnútroštátnych opravných prostriedkov ako aj starostlivosť vyžadovanú týmto ustanovením.
   (
         1
      )	Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 75, 2016, s. 16).
   (
         2
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1).
   (
         3
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


201711170371555812017/C 412/416832016TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171019292911Vec T-683/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Kuka Systems/EUIPO (MATRIX BODY SHOP) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MATRIX BODY SHOP — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2910120171019SK0041291291Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Kuka Systems/EUIPO (MATRIX BODY SHOP)
   (Vec T-683/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MATRIX BODY SHOP — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)“2017/C 412/41Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Nemecko) (v zastúpení: B. Maneth a C. Huch-Hallwachs, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnení zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. júla 2016 (vec R 2503/2015-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia MATRIX BODY SHOP ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Kuka Systems GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


201711170321555902017/C 412/567162017TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171018394022Vec T-716/17: Žaloba podaná 18. októbra 2017 – Germanwings/Komisia
 ---documentbreak--- C4122017SK3920120171018SK0056392402Žaloba podaná 18. októbra 2017 – Germanwings/Komisia
   (Vec T-716/17)2017/C 412/56Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Germanwings GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 29/07/2016 (
                  1
               ) vo veci SA.33983 (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Kompenzácia letiskám na Sardínii za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme (služby všeobecného hospodárskeho záujmu) a síce:

                     —

                     článok 1 ods. 2 v rozsahu, v akom sa v ňom uvádza Germanwings GmbH, a

                     —

                     článok 2 ods. 1 v rozsahu, akom sa v ňom uvedené vymáhanie vzťahuje na Germanwings GmbH, ako aj

            —

            zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii prvku pomoci
            Žalovaná ani neuviedla ani nepreukázala, že platba žalobkyni obsahuje pomoc. Žalovaná sa tak značne odchyľuje od judikatúry a svojej vlastnej rozhodovacej praxe.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že v prípade, že pomoc existuje, neovplyvňuje ani obchod medzi členskými štátmi ani nenarušuje hospodársku súťaž
            Žalovaná dostatočne neodôvodnila, že údajná pomoc má vplyv na obchod medzi členskými štátmi a hospodársku súťaž. Podporne žalobkyňa uvádza, že by existovala pomoc de minimis v zmysle článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1998/2006 (
                  2
               ).

      (
         1
      )	Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1861 z 29. júla 2016 o štátnej pomoci SA.33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Taliansko – Kompenzácia letiskám na Sardínii za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme (SVHZ) (oznámené pod číslom K(2016) 4862) (Ú. v. EÚ L 268, 2017, s. 1).
   (
         2
      )	Nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 379, 2006, s. 5).


201711170511556002017/C 412/426862016TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171019293022Vec T-686/16 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Possanzini/Frontex („Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Hodnotenie za rok 2009 — Právomoci overovateľa — Zmena pôvodného hodnotenia hodnotiteľa overovateľom — Konzultačné stretnutie medzi hodnotiteľom a overovateľom — Porušenie podstatných formálnych náležitosti — Preskúmanie bez návrhu“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2920120171019SK0042292302Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Possanzini/Frontex
   (Vec T-686/16 P) (
         1
      )
   „(„Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Hodnotenie za rok 2009 — Právomoci overovateľa — Zmena pôvodného hodnotenia hodnotiteľa overovateľom — Konzultačné stretnutie medzi hodnotiteľom a overovateľom — Porušenie podstatných formálnych náležitosti — Preskúmanie bez návrhu“)“2017/C 412/42Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolateľ: Daniele Possanzini (Pisa, Taliansko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž (Frontex) (v zastúpení: H. Caniard a S. Drew, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 18. júla 2016, Possanzini/Komisia (F-68/15, EU:F:2016:150), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

            Pán Daniele Ponssanzini znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej agentúre pre pohraničnú a pobrežnú stráž (Frontex) v rámci tohto konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 428, 21.11.2016.


201711170401556052017/C 412/572272017TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171016404011Vec T-227/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2017 – Falmouth University/Komisia
 ---documentbreak--- C4122017SK4010120171016SK0057401401Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2017 – Falmouth University/Komisia
   (Vec T-227/17) (
         1
      )2017/C 412/57Jazyk konania: angličtinaPredseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-705/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – WQ (*)/Parlament („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Certifikačný postup — Vykonanie v roku 2014 — Nezapísanie žalobcu do zoznamu úradníkov, ktorí sú oprávnení zúčastniť sa na programe školení — Rovnosť zaobchádzania — Článok 165 ZFEÚ — Námietka nezákonnosti“)

text:
201711170441556062017/C 412/437052016TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171019303011Vec T-705/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 –  (
         *1
      )/Parlament („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Certifikačný postup — Vykonanie v roku 2014 — Nezapísanie žalobcu do zoznamu úradníkov, ktorí sú oprávnení zúčastniť sa na programe školení — Rovnosť zaobchádzania — Článok 165 ZFEÚ — Námietka nezákonnosti“)
   (
         *1
      )	Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.
 ---documentbreak--- C4122017SK3010120171019SK0043301301Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 –  (
         *1
      )/Parlament
   (Vec T-705/16) (
         1
      )
   „(„Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Certifikačný postup — Vykonanie v roku 2014 — Nezapísanie žalobcu do zoznamu úradníkov, ktorí sú oprávnení zúčastniť sa na programe školení — Rovnosť zaobchádzania — Článok 165 ZFEÚ — Námietka nezákonnosti“)“2017/C 412/43Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolateľ: (
         *1
      ) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: D. Nessaf a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 21. júla 2016,  (
         *1
      )/Parlament (F-1/16, EU:F:2016:171), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

             (
                  *1
               ) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskeho parlamentu vynaložené v tomto konaní.

      (
         *1
      )	Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 454, 5.12.2016.


201711170111555602017/C 412/315942017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171013212222Vec C-594/17: Žaloba podaná 13. októbra 2017 – Európska komisia/Slovinská republika
 ---documentbreak--- C4122017SK2120120171013SK0031212222Žaloba podaná 13. októbra 2017 – Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-594/17)2017/C 412/31Jazyk konania: slovinčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L Flynn, G. von Rintelen a M. Žebre)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

            —

            vyhlásil, že Slovinská republika tým, že do 31. decembra 2013 neprijala všetky právne a správne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2011/85/EÚ z 8. novembra 2011 o požiadavkách na rozpočtové rámce členských štátov (Ú. v. EÚ L 306, 2011, s. 41), alebo v každom prípade tým, že neoznámila znenie týchto predpisov Komisii, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 15 ods. 1 uvedenej smernice,

            —

            uložil Slovinskej republike na základe článku 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť zaplatiť denné penále vo výške 7099,20 eura od dátumu vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

            —

            zaviazal Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Slovinská republika mala v zmysle článku 15 ods. 1 smernice Rady 2011/85/EÚ z 8. novembra 2011 o požiadavkách na rozpočtové rámce členských štátov prijať a zverejniť do 31. decembra 2013 všetky právne a správne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Keďže Slovinská republika pred uplynutím tejto lehoty neoznámila Komisii, že boli prebraté všetky ustanovenia vyššie uvedenej smernice, uvedená inštitúcia sa rozhodla podať žalobu na Súdny dvor.
   Komisia sa svojou žalobou domáha, aby Súdny dvor uložil Slovinskej republike povinnosť zaplatiť denné penále vo výške 7099,20 eura. Na účely výpočtu tejto sumy Komisia zohľadnila závažnosť a dĺžku trvania porušenia práva Únie, ako aj odrádzajúci účinok vo vzťahu k platobnej schopnosti dotknutého členského štátu, t. j. Slovinskej republiky.


201711170411555962017/C 412/448102016TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171023313111Vec T-810/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – Barmenia Krankenversicherung/EUIPO (Mediline) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Mediline — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C4122017SK3110120171023SK0044311311Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – Barmenia Krankenversicherung/EUIPO (Mediline)
   (Vec T-810/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Mediline — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001]“)“2017/C 412/44Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Barmenia Krankenversicherung AG (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: M. Graf, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 8. septembra 2016 (vec R 2437/2015-1), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Mediline ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Barmenia Krankenversicherung AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


201711170231555532017/C 412/174042016CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171012101122Vec C-404/16: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 90 ods. 1 — Priamy účinok — Základ dane — Zníženie v prípade zrušenia, vypovedania alebo odstúpenia — Zníženie v prípade celkového alebo čiastočného nezaplatenia — Rozlišovanie — Lízingová zmluva vypovedaná z dôvodu nezaplatenia lízingových splátok)
 ---documentbreak--- C4122017SK1020120171012SK0017102112Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Vec C-404/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 90 ods. 1 — Priamy účinok — Základ dane — Zníženie v prípade zrušenia, vypovedania alebo odstúpenia — Zníženie v prípade celkového alebo čiastočného nezaplatenia — Rozlišovanie — Lízingová zmluva vypovedaná z dôvodu nezaplatenia lízingových splátok)“2017/C 412/17Jazyk konania: maďarčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Výrok rozsudku

            1.

            Pojmy „zrušenie“, „vypovedanie“ a „odstúpenie“ uvedené v článku 90 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že zahŕňajú prípad, keď v rámci lízingovej zmluvy s povinným prevodom vlastníctva prenajímateľ už nemôže žiadať od nájomcu zaplatenie lízingovej splátky, lebo prenajímateľ vypovedal lízingovú zmluvu z dôvodu neplnenia zmluvy zo strany nájomcu.

            2.

            V prípade, keď bola lízingová zmluva s konečnou platnosťou skončená z dôvodu nezaplatenia lízingových splátok, ktoré dlhoval nájomca, sa prenajímateľ môže odvolávať na článok 90 ods. 1 smernice 2006/112 proti členskému štátu, aby mu bolo priznané zníženie základu dane na účely dane z pridanej hodnoty, keď uplatniteľné vnútroštátne právo jednak považuje takýto prípad za „nezaplatenie“ v zmysle odseku 2 tohto článku a jednak neumožňuje zníženie základu dane v prípade nezaplatenia.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


201711170311555892017/C 412/327122014TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171023232311Vec T-712/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – CEAHR/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Zneužitie dominantného postavenia — Selektívny systém opráv — Odmietnutie švajčiarskych výrobcov hodiniek dodávať náhradné diely nezávislým opravárom hodín — Primárny trh a trh záručného a pozáručného servisu — Vylúčenie akejkoľvek hospodárskej súťaže — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2310120171023SK0032231231Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – CEAHR/Komisia
   (Vec T-712/14) (
         1
      )
   „(„Hospodárska súťaž — Kartely — Zneužitie dominantného postavenia — Selektívny systém opráv — Odmietnutie švajčiarskych výrobcov hodiniek dodávať náhradné diely nezávislým opravárom hodín — Primárny trh a trh záručného a pozáručného servisu — Vylúčenie akejkoľvek hospodárskej súťaže — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti“)“2017/C 412/32Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (Európska konfederácia združení hodinárov-opravárov, CEAHR) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne P. Mathijsen a P. Dyrberg, neskôr M. Sánchez Rydelski a napokon P. Benczek, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Ronkes Agerbeek, M. Farley a C. Urraca Caviedes, neskôr A. Dawes, F. Ronkes Agerbeek a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Froitzheim, avocat a R. Subiotto, QC), Rolex, SA (Ženeva, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Araujo Boyd, avocat) a The Swatch Group SA (Neuchâtel, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne A. Israel a M. Jakobs, neskôr A. Israel a J. Lang, avocats)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu zrušenia rozhodnutia Komisie K(2014) 5462 final z 29. júla 2014, ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne týkajúcu sa údajného porušenia článkov 101 a 102 ZFEÚ (vec AT.39097 – Opravy hodiniek)

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.


201711170131555462017/C 412/094132015CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL201710105511Vec C-413/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Elaine Farrell/Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Smernica 90/232/EHS — Článok 1 — Zodpovednosť za ujmu na zdraví spôsobenú všetkým cestujúcim okrem vodiča — Povinné poistenie — Priamy účinok — Smernica 84/5/EHS — Článok 1 ods. 4 — Orgán poverený náhradou škody na majetku alebo ujmy na zdraví spôsobených neidentifikovaným vozidlom alebo nepoisteným vozidlom — Možnosť odvolávať sa na smernicu proti štátu — Podmienky, za ktorých možno považovať subjekt súkromného práva za subjekt štátu, voči ktorému sa možno dovolávať ustanovení smernice, ktoré môžu mať priamy účinok)
 ---documentbreak--- C4122017SK510120171010SK00095151Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Elaine Farrell/Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Vec C-413/15) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Smernica 90/232/EHS — Článok 1 — Zodpovednosť za ujmu na zdraví spôsobenú všetkým cestujúcim okrem vodiča — Povinné poistenie — Priamy účinok — Smernica 84/5/EHS — Článok 1 ods. 4 — Orgán poverený náhradou škody na majetku alebo ujmy na zdraví spôsobených neidentifikovaným vozidlom alebo nepoisteným vozidlom — Možnosť odvolávať sa na smernicu proti štátu — Podmienky, za ktorých možno považovať subjekt súkromného práva za subjekt štátu, voči ktorému sa možno dovolávať ustanovení smernice, ktoré môžu mať priamy účinok)“2017/C 412/09Jazyk konania: angličtina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elaine Farrell

      Žalovaní: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 288 ZFEÚ má vykladať v tom zmysle, že sám osobe nevylučuje, že voči subjektu, ktorý nespĺňa všetky znaky uvedené v bode 20 rozsudku z 12. júla 1990, Foster a i. (C-188/89, EU:C:1990:313) v spojení so znakmi uvedenými v bode 18 tohto istého rozsudku, možno namietať ustanovenia smernice, ktoré môžu mať priamy účinok.

            2.

            Voči subjektu súkromného práva, ktorému členský štát zveril úlohu vo verejnom záujme, akou je úloha obsiahnutá v povinnosti uloženej členským štátom v článku 1 ods. 4 druhej smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, zmenenej treťou smernicou Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990, a ktorému boli na tento účel zákonom udelené mimoriadne právomoci, akou je právomoc uložiť poisťovniam, ktoré poskytujú poistenie vozidiel na území dotknutého členského štátu, aby sa stali jeho členmi a financovali ho, možno namietať ustanovenia smernice, ktoré môžu mať priamy účinok.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


201711170171555522017/C 412/182242017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20170427111111Vec C-224/17 P: Odvolanie podané 27. apríla 2017: Hernández Zamora, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 17. februára 2017 vo veci T-369/15, Hernández Zamora, SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
 ---documentbreak--- C4122017SK1110120170427SK0018111111Odvolanie podané 27. apríla 2017: Hernández Zamora, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 17. februára 2017 vo veci T-369/15, Hernández Zamora, SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-224/17 P)2017/C 412/18Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Hernández Zamora, SA (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Rosen Tantau KG
   Uznesením z 19. októbra 2017 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


201711170561555852017/C 412/3372015TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171019232422Vec T-7/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Leopard/EUIPO – Smart Market (LEOPARD true racing) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LEOPARD true racing — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie leopard CASA Y JARDIN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2320120171019SK0033232242Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Leopard/EUIPO – Smart Market (LEOPARD true racing)
   (Vec T-7/15) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LEOPARD true racing — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie leopard CASA Y JARDIN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)“2017/C 412/33Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Leopard SA (Howald, Luxembursko) (v zastúpení: P. Lê Dai, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Smart Market, SLU (Alcantarilla, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. októbra 2014 (vec R 1866/2013-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Smart Market a Leopard

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Leopard SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 81, 9.3.2015.


201711170061555552017/C 412/105012015CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL201710116611Vec C-501/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. októbra 2017 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)/Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ — Námietka majiteľa obrazových a slovných ochranných známok Európskej únie obsahujúcich slovný prvok „Cactus“ — Niceské triedenie — Článok 28 — Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) — Riadne používanie ochrannej známky v skrátenej forme)
 ---documentbreak--- C4122017SK610120171011SK00106161Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. októbra 2017 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)/Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez
   (Vec C-501/15 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ — Námietka majiteľa obrazových a slovných ochranných známok Európskej únie obsahujúcich slovný prvok „Cactus“ — Niceské triedenie — Článok 28 — Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) — Riadne používanie ochrannej známky v skrátenej forme)“2017/C 412/10Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Folliard-Montguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastnci konania: Cactus SA (v zastúpení: K. Manhaeve, avocate), Isabel Del Rio Rodríguez

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

            Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


201711170101555452017/C 412/192352017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20170505111222Vec C-235/17: Žaloba podaná 5. mája 2017 – Európska komisia/Maďarsko
 ---documentbreak--- C4122017SK1120120170505SK0019112122Žaloba podaná 5. mája 2017 – Európska komisia/Maďarsko
   (Vec C-235/17)2017/C 412/19Jazyk konania: maďarčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Malferrari a L. Havas, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Maďarsko

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            určil, že Maďarsko tým, že prijalo právnu úpravu, ktorá obmedzuje užívacie právo k úrodnej pôde, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 49 a 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z článku 17 Charty základných práv Európskej únie a

            —

            zaviazal Maďarsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že sporná maďarská právna úprava je v dôsledku toho, že zjavne neprimerane obmedzuje užívacie právo k poľnohospodárskej a lesnej pôde, nezlučiteľná s povinnosťami, ktoré pre Maďarsko vyplývajú z článkov 49 a 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z článku 17 Charty základných práv Európskej únie.
   Zrušenie užívacích práv ex lege predstavuje obmedzenie slobody usadzovania sa zaručenej článkom 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie najmä preto, že takýto zánik užívacieho práva znemožňuje alebo nadmerne sťažuje osobám, ktorým doposiaľ patrilo toto právo, zakladať v Maďarsku prevádzkarne (alebo nadobúdať užívacie právo k poľnohospodárskej a lesnej pôde) na účely vykonávania svojich činností v tomto štáte a aby ekonomickou činnosťou uskutočňovanou na vlastný účet prispievali k nadväzovaniu hospodárskych a sociálnych väzieb v rámci Únie. Komisia sa domnieva, že zrušenie užívacích práv ex lege môže predstavovať prekážku výkonu slobody usadiť sa alebo odrádzať od výkonu tejto slobody.
   Maďarská právna úprava je taktiež v rozpore s voľným pohybom kapitálu, keďže bráni investíciám, respektíve obmedzuje investície osôb bez maďarskej štátnej príslušnosti do nehnuteľností nachádzajúci sa v Maďarsku. Táto právna úprave vedie k znehodnoteniu už existujúcich užívacích práv, čo taktiež predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu.
   Maďarská právna úprava tým, že zavádza rozlišovanie na úkor občanov Európskej únie bez maďarskej štátnej príslušnosti, zavádza nepriamu diskrimináciu.
   Vyššie opísané obmedzenie slobôd nemožno odôvodniť. Toto obmedzenie nemožno odôvodniť ani žiadnym z dôvodov uvedených v Zmluve, ani inými dôvodmi predloženými maďarskou vládou v priebehu konania.
   Obzvlášť neprijateľným je tvrdenie, ktorým maďarská vláda obhajuje na účely ukončenia nezákonného stavu potrebu obmedzenia. Podľa názoru Komisie nemožno prijať všeobecnú domnienku, ktorá sa v žiadnom konkrétnom prípade nepotvrdila, t. j. že všetky zmluvy o zriadení užívacieho práva k poľnohospodárskej a lesnej pôde v Maďarsku, uzavreté cudzincami, sú od okamihu zriadenia tohto užívacieho práva nezákonné a neplatné. Nemožno prijať ani tvrdenie, podľa ktorého možno nezákonnosť všetkých jednotlivých zmlúv o zriadení užívacieho práva odvodiť zo skutočnosti, že nebolo vydané povolenie k výmene meny požadované právnymi predpismi účinnými pred rokom 2002.
   Obmedzenie zavedené maďarskou právnou úpravou nespĺňa požiadavky proporcionality, keďže nie je spôsobilé dosiahnuť sledované ciele a navyše značne presahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie takýchto cieľov.
   Podľa Komisie je sporná maďarská právna úprava v rozpore s vlastníckym právom zakotveným v článku 17 Charty. V určitých prípadoch dochádza k zásahu do vlastníckeho práva, aj keď sa predmetné porušenie povinností nevzťahuje na všetky tri základné prvky „vlastníctva“ (užívanie a požívanie, držba a disponovanie).


201711170211555742017/C 412/116612015CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL201710126722Vec C-661/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X BV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Colný kódex Spoločenstva — Článok 29 — Dovoz vozidiel — Určenie colnej hodnoty — Článok 78 — Oprava colného vyhlásenia — Článok 236 ods. 2 — Vrátenie dovozného cla — Lehota 3 rokov — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 145 ods. 2 a 3 — Riziko vadnosti — Lehota 12 mesiacov — Platnosť)
 ---documentbreak--- C4122017SK620120171012SK00116272Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-661/15) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Colný kódex Spoločenstva — Článok 29 — Dovoz vozidiel — Určenie colnej hodnoty — Článok 78 — Oprava colného vyhlásenia — Článok 236 ods. 2 — Vrátenie dovozného cla — Lehota 3 rokov — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 145 ods. 2 a 3 — Riziko vadnosti — Lehota 12 mesiacov — Platnosť)“2017/C 412/11Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 145 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 444/2002 z 11. marca 2002, v spojení s článkom 29 ods. 1 a 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na takú situáciu, o akú ide vo veci samej, keď sa zistí, že v čase prijatia colného vyhlásenia na prepustenie určitého tovaru do voľného obehu existuje riziko súvisiace s jeho výrobou, že na tomto tovare sa vyskytne pri jeho používaní vada, a keď v tejto súvislosti predávajúci na základe plnenia zmluvnej záručnej povinnosti, ktorú prevzal voči kupujúcemu, tomuto kupujúcemu poskytne zľavu z ceny vo forme náhrady nákladov, ktoré kupujúci vynaložil na úpravu tovaru s cieľom vylúčiť uvedené riziko.

            2.

            Článok 145 ods. 3 nariadenia č. 2454/93, zmeneného nariadením č. 444/2002, je v rozsahu, v akom stanovuje lehotu 12 mesiacov odo dňa prijatia colného vyhlásenia na prepustenie tovaru do voľného obehu, v rámci ktorej musí dôjsť k úprave skutočne zaplatenej alebo splatnej ceny, neplatný.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 98, 10.3.2016.


201711170251555882017/C 412/203902017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20170628121321Vec C-390/17 P: Odvolanie podané 28. júna 2017: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard a Darren Neville proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 28. apríla 2017 vo veci T-580/16, Azoulay a i./Európsky parlament
 ---documentbreak--- C4122017SK1210120170628SK0020121132Odvolanie podané 28. júna 2017: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard a Darren Neville proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 28. apríla 2017 vo veci T-580/16, Azoulay a i./Európsky parlament
   (Vec C-390/17 P)2017/C 412/20Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolatelia: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy odvolateľov

            —

            zrušiť napadnutý rozsudok,

            —

            vyhovieť návrhom predloženým v prvostupňovom konaní odvolateľmi v rámci konania o žalobe vo veci T-580/16,

            —

            uložiť ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolatelia zastávajú názor, že napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenia a že skresľuje skutkové okolnosti.
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a skreslil skutkové okolnosti, keď vylúčil autonómny a jednotný výklad pojmu príspevok na vzdelanie v rámci právneho poriadku Únie a konštatoval, že tento pojem závisí od definícií v rôznych systémoch vzdelávania krajín bydliska úradníka, pričom nezohľadnil povahu výdavkov a záujmy dieťaťa.
   Podľa judikatúry Súdneho dvora tak z jednotného uplatňovania práva Únie, ako aj zo zásady rovnosti vyplýva, že znenie ustanovenia práva Únie, ktoré neobsahuje nijaký výslovný odkaz na právo členských štátov s cieľom určiť jeho zmysel a rozsah pôsobnosti, v zásade vyžaduje v celej Únii autonómny a jednotný výklad, ktorý musí zohľadňovať kontext ustanovenia a cieľ sledovaný príslušnou právnou úpravou (rozsudok z 15. októbra 2015, Axa Belgium, C-494/14, EU:C:2015:692).
   Okrem toho záver Všeobecného súdu v bode 47 napadnutého rozsudku je nekoherentný a v rozpore s judikatúrou v oblasti súladu medzi administratívnou sťažnosťou predchádzajúcou žalobe a žalobou.
   Odvolatelia tiež tvrdia, že Všeobecný súd si nesplnil povinnosť odôvodnenia, keď nerozhodol o porušení zásady rovnakého zaobchádzania a článku 22 Charty základných práv Európskej únie.
   V dôsledku toho Všeobecný súd podľa odvolateľov príliš stručným preskúmaním troch jednotlivých výhrad odvolateľov dospel k záverom, ktoré nie sú odôvodnené ani z právneho ani skutkového hľadiska.


201711170121555612017/C 412/214332017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20170717131421Vec C-433/17 P: Odvolanie podané 17. júla 2017: Enercon GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. mája 2017 vo veci T-36/16, Enercon/EUIPO
 ---documentbreak--- C4122017SK1310120170717SK0021131142Odvolanie podané 17. júla 2017: Enercon GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. mája 2017 vo veci T-36/16, Enercon/EUIPO
   (Vec C-433/17 P)2017/C 412/21Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Enercon GmbH (v zastúpení: R. Böhm, Rechtsanwalt. M. Silverleaf, QC)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Gamesa Eólica, SL

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-36/16,

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-245/12,

            —

            vrátil vec EUIPO s návrhom na potvrdenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu vo veci R 260/2011-1 a zamietol návrh spoločnosti Gamesa na zrušenie sporného zápisu,

            —

            uložil žalovanému v prvostupňovom konaní povinnosť znášať trovy konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok vo veci T-36/16 bol prijatý v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. b) a článkom 52 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) 207/2009 (
         1
      ) a že došlo k procesnému porušeniu v konaní pred Všeobecným súdom z týchto dôvodov:

            1.

            Všeobecný súd nesprávne rozhodol v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, že dotknutá ochranná známka nemá vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť nevyhnutnú pre zápis. Všeobecný súd sa tým dopustil nesprávneho právneho posúdenia.

            2.

            Prvé nesprávne právne posúdenie spočíva v tom, že označenie ochrannej známky v prihláške ako farebná ochranná známka určilo právnu povahu dotknutej ochrannej známky, čo malo následne vplyv na posúdenie jej vnútornej rozlišovacej spôsobilosti. Všeobecný súd mal konštatovať, že označenie ochrannej známky ako farebnej ochrannej známky v prihláške je predovšetkým správne vysvetlenie pre EUIPO, a nie je právnou záležitosťou. Pri určovaní povahy ochrannej známky, ktorej zápis a požadoval, Všeobecný súd teda mal zohľadniť nielen označenie ochrannej známky v prihláške, ale aj celkový obsah prihlášky, najmä vyobrazenie ochrannej známky predložené s prihláškou. Toto vyobrazenie ochrannej známky ukazuje obrazovú ochrannú známku, ktorá má osobitné vlastnosti uvedené v prihláške.

            3.

            Všeobecný súd teda mal prihliadnuť na podobu ochrannej známky tak, ako bola zapísaná, najmä ako bola uvedená v osvedčení o zápise vydanom EUIPO. Osvedčenie o zápise je dokumentom, z ktorého vyplýva zapísaná podoba ochrannej známky a súd ho mal považovať za dokument, ktorý je rozhodujúci pri určení povahy zapísanej ochrannej známky. Z obsahu osvedčenia o zápise – ak sa vykladá správne – jednoznačne vyplýva, že ochranná známka sa zapísala ako obrazová ochranná známka, ktorá má podobu uvedenú vo vyobrazení predloženom spolu s prihláškou. Keďže Všeobecný súd toto neurobil, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia.

            4.

            Druhé nesprávne právne posúdenie a procesné porušenie spočíva v tom, že Všeobecný súd odmietol informácie, ktoré boli potrebné pre pochopenie obsahu osvedčenia o zápise dotknutej ochrannej známky. V prípade týchto informácií ide o oznámenie Svetovej organizácie duševného vlastníctva ST.60, v ktorom je vysvetlený význam kódov INID, ktoré orgány duševného vlastníctva vrátane EUIPO všeobecne používajú v osvedčeniach o zápise na určenie povahy a významu zápisov v nich uvedených. Význam kódov INID sa môže určiť len odkazom na oznámenie ST.60 alebo na rovnocenný referenčný zdroj a obsah osvedčenia o zápise sa môže určiť len odkazom na význam kódov IDIN, ktoré sú v ňom uvedené. Všeobecný súd nesprávne považoval zdroj týchto informácií za dôkaz a následne nesprávne odmietol prijať dokument alebo informácie v ňom uvedené, hoci ide len o právny text rovnocenný slovníku. Keby súd využil interpretačné nástroje, ktoré mal k dispozícii, dospel by k záveru, že osvedčenie o zápise bolo vydané pre obrazovú ochrannú známku, ktorá obsahuje vyobrazenie uvedené v prihláške. Prvý odvolací senát EUIPO predtým správne konštatoval, že ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť pre zápis a Všeobecný súd mal dospieť k tomuto záveru.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).


201711170141555622017/C 412/225122017CJC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20170822141521Vec C-512/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Poľsko) 22. augusta 2017 – HR
 ---documentbreak--- C4122017SK1410120170822SK0022141152Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Poľsko) 22. augusta 2017 – HR
   (Vec C-512/17)2017/C 412/22Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: HR

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (
                  1
               ), v zmenenom a doplnenom znení (ďalej len „nariadenie č. 2201/2003“) za okolností prejednávanej veci vykladať v tom zmysle, že miestom obvyklého pobytu dieťaťa vo veku 18 mesiacov je členský štát, ktorý vzhľadom na nasledujúce okolnosti odzrkadľuje istú mieru začlenenia dieťaťa do sociálneho a rodinného prostredia: štátna príslušnosť rodiča, ktorý sa denne stará o dieťa, skutočnosť, že dieťa komunikuje v úradnom jazyku tohto členského štátu, skutočnosť, že dieťa bolo v tomto členskom štáte pokrstené a zdržiavalo sa tam v obdobiach, ktoré trvali až tri mesiace, počas rodičovskej dovolenky tohto rodiča a iných dovoleniek, ktoré tento rodič čerpal počas sviatkov, ako aj kontakty s rodinou tohto rodiča, ak dieťa v ostatných obdobiach býva s týmto rodičom v inom členskom štáte, v ktorom je tento rodič zamestnaný na základe pracovnej zmluvy na dobu neurčitú a v ktorom má dieťa pravidelné, ale časovo obmedzené kontakty s druhým rodičom a jeho rodinou?

            2.

            Treba pri určovaní obvyklého pobytu dieťaťa vo veku 18 mesiacov, o ktoré sa vzhľadom na jeho vek denne stará len jeden z jeho rodičov a ktoré má pravidelné, ale časovo obmedzené kontakty s druhým rodičom, na základe článku 8 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003 na účely posúdenia začlenenia dieťaťa do sociálneho a rodinného prostredia, pokiaľ sa rodičia nedohodli na výkone rodičovských práv a povinností a styku s dieťaťom, v rovnakej miere vziať do úvahy väzby medzi dieťaťom a každým z jeho rodičov, alebo treba vo väčšej miere zohľadniť väzby s rodičom, ktorý sa o dieťa denne stará?

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243.


title: Vec C-573/16: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo) – Air Berlin plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nepriame dane — Tvorba a zvýšenie základného imania — Uloženie dane vo výške 1,5 % za prevod novoemitovaných akcií alebo akcií, ktoré majú byť kótované na burze členského štátu, na depozitára cenných papierov (clearance service))

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo) – Air Berlin plc/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Vec C-573/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nepriame dane - Tvorba a zvýšenie základného imania - Uloženie dane vo výške 1,5 % za prevod novoemitovaných akcií alebo akcií, ktoré majú byť kótované na burze členského štátu, na depozitára cenných papierov (clearance service)))
   (2017/C 424/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Air Berlin plc

      Žalovaná: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 10 a 11 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia zdaňovaniu prevodu akcií, o aký ide vo veci samej, prostredníctvom ktorého bol právny titul ku všetkým akciám spoločnosti prevedený na depozitára cenných papierov len s účelom kótovania týchto akcií na burze, bez toho, aby došlo k zmene skutočného vlastníctva k týmto akciám.

               2.

               Článok 5 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2008/7/ES z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu sa má vykladať v tom zmysle, že bráni zdaňovaniu prevodu akcií, o aký ide vo veci samej, prostredníctvom ktorého bol právny titul k novoemitovaným akciám prevedený pri zvýšení základného imania na depozitára cenných papierov len s účelom ponuky týchto nových akcií na nadobudnutie.

               3.

               Odpoveď na prvú a druhú otázku nie je odlišná v prípade, že vnútroštátne právo členského štátu, o aké ide vo veci samej, umožňuje prevádzkovateľovi depozitára cenných papierov zvoliť si so súhlasom daňového orgánu, že prvý prevod akcií na depozitára cenných papierov nebude zaťažený kolkovou daňou, ale namiesto toho bude vyrubená dodatočná kolková daň z každého následného predaja akcií.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec C-568/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 27. septembra 2017 – Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 27. septembra 2017 – Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen
   (Vec C-568/17)
   (2017/C 424/33)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: L. W. Geelen

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a.

                           Má sa článok 9 ods. 2 písm. c) prvá zarážka šiestej smernice (1), resp. článok 52 písm. a) smernice o DPH (2) (v znení platnom do 1. januára 2010) vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na odplatné sprístupňovanie interaktívnych erotických živých predstavení cez webkameru?

                           b.

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 1.a, treba potom formuláciu „miesto, kde sa tieto služby fyzicky realizujú/vykonávajú“ v článku 9 ods. 2 písm. c) šiestej smernice, resp. na začiatku článku 52 smernice o DPH vykladať tak, že rozhodujúce je miesto, kde modelky vystupujú pred webkamerou, alebo v tom zmysle, že rozhoduje miesto, na ktorom si návštevníci pozerajú zábery, alebo prichádza do úvahy ešte iné miesto?

               2.

               Má sa článok 9 ods. 2 písm. e) dvanásta zarážka šiestej smernice, resp. článok 56 ods. 1 písm. k) smernice o DPH (v znení platnom do 1. januára 2010) v spojení s článkom 11 nariadenia o DPH (3) vykladať v tom zmysle, že odplatné sprístupňovanie interaktívnych erotických živých predstavení cez webkameru možno považovať za „elektronicky poskytovanú službu“?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1.a aj otázku 2 a keď určenie miesta poskytovania služby podľa relevantných ustanovení smerníc vedie k rozdielnym záverom, ako potom treba stanoviť miesto poskytovania služby?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1777/2005 zo 17. októbra 2005 o vykonávacích opatreniach smernice 77/388/EHS o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 288, 2005, s. 1).


title: Vec C-598/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. októbra 2017 – Viktor Fedorovič Janukovič/Rada Európskej únie, Európska komisia, Poľská republika (Odvolanie — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zoznam osôb, subjektov a organizácií, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Zaradenie mena žalobcu)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/13

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. októbra 2017 – Viktor Fedorovič Janukovič/Rada Európskej únie, Európska komisia, Poľská republika
   (Vec C-598/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zoznam osôb, subjektov a organizácií, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena žalobcu))
   (2017/C 424/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Viktor Fedorovič Janukovič (v zastúpení: T. Beazley QC)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Mahnič Bruni a M. J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Bartelt a J. Norris-Usher, neskôr E. Paasivirta a Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Viktor Fedorovič Janukovič znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec C-579/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeits- und Sozialgericht Wien (Rakúsko) 3. októbra 2017 – BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeits- und Sozialgericht Wien (Rakúsko) 3. októbra 2017 – BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.
   (Vec C-579/17)
   (2017/C 424/34)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeits- und Sozialgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: BUAK Bauarbeiter-, Urlaubs- u. Abfertigungskasse

      Žalovaná: Gradbeništvo Korana d.o.o.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1) vykladať v tom zmysle, že konania, ktorých predmetom je uplatnenie nárokov Bauarbeiter-Urlaubs- und Abfertigungskasse (Rakúsky fond pre dovolenky a odstupné stavebných pracovníkov) (ďalej len „BUAK“) na príplatky voči zamestnávateľom z dôvodu vyslania pracovníkov, ktorých obvyklé pracovisko sa nenachádza v Rakúsku, na výkon práce, alebo v rámci prenájmu pracovníkov, do Rakúska, alebo voči zamestnávateľom, ktorých sídlo sa nachádza mimo Rakúska, z dôvodu zamestnávania pracovníkov s obvyklým pracoviskom v Rakúsku, predstavujú občianske a obchodné veci, v ktorých sa použije uvedené nariadenie, aj keď sa nároky BUAK na príplatky síce týkajú súkromnoprávnych pracovných vzťahov a slúžia na pokrytie nárokov pracovníkov na dovolenku a náhradu za dovolenku, ktoré vyplývajú z pracovných pomerov so zamestnávateľmi, ale

               —

               tak výšku nárokov pracovníkov na náhradu za dovolenku voči BUAK, ako aj výška nárokov BUAK na príplatky voči zamestnávateľom nestanovuje zmluva či kolektívna zmluva, ale nariadenie spolkového ministra,

               —

               príplatky, ktoré zamestnávatelia dlhujú BUAK, majú okrem pokrytia výdavkov na náhradu za dovolenku, ktorá sa má poskytnúť pracovníkom, slúžiť aj na pokrytie administratívnych nákladov BUAK a

               —

               BUAK v súvislosti so sledovaním a presadzovaním svojich nárokov na také príplatky prináležia na základe zákonného nariadenia ďalekosiahlejšie právomoci ako súkromnej osobe tým, že

                           —

                           zamestnávatelia sú povinní podávať BUAK hlásenia, a to mimoriadne, ako aj pravidelné mesačné, pričom použijú komunikačné kanály, ktoré BUAK vytvoril, poskytovať súčinnosť pri kontrolných opatreniach BUAK a strpieť ich, umožniť nahliadnutie do mzdových, obchodných a ostatných podkladov a poskytovať BUAK informácie, inak im bude uložená osobitná peňažné pokuta a

                           —

                           BUAK je v prípade porušenia oznamovacej povinnosti zo strany zamestnávateľa oprávnený vypočítať na základe vlastného zisťovania príplatky, ktoré zamestnávatelia dlhujú, pričom v tomto prípade existuje nárok BUAK na príplatky bez ohľadu na skutočné pomery pri vyslaní, resp. zamestnaní vo výške, ktorú vypočítal BUAK?

      (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec T-844/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2017 – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (Klosterstoff) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Klosterstoff — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Ochranná známka, ktorá môže klamať verejnosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) c) a g) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) c) a g) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Skoršia prax EUIPO“)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2017 – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner/EUIPO (Klosterstoff)
   (Vec T-844/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Klosterstoff - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Ochranná známka, ktorá môže klamať verejnosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) c) a g) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) c) a g) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Skoršia prax EUIPO“))
   (2017/C 424/49)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Alpirsbach, Nemecko) (v zastúpení: W. Göpfert a S. Hofmann, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 6. októbra 2016 (vec R 2064/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Klosterstoff ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-582/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 4. októbra 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H.

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 4. októbra 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H.
   (Vec C-582/17)
   (2017/C 424/35)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Druhý účastník konania: H.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 (1) z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, vykladať v tom zmysle, že iba členský štát, v ktorom bola prvýkrát podaná žiadosť o medzinárodnú ochranu, je poverený určiť zodpovedný členský štát, v dôsledku čoho cudzinec môže iba v tomto členskom štáte v súlade s článkom 27 uvedeného nariadenia právnou cestou napadnúť nesprávne uplatnenie jedného z kritérií zodpovednosti stanovených v kapitole III, medziiným v článku 9, dublinského nariadenia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31; ďalej len „dublinské nariadenie“.


title: Vec C-599/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. októbra 2017 – Oleksandr Viktorovič Janukovič/Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zoznam osôb, subjektov a organizácií, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Zaradenie mena žalobcu)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/14

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. októbra 2017 – Oleksandr Viktorovič Janukovič/Rada Európskej únie, Európska komisia
   (Vec C-599/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zoznam osôb, subjektov a organizácií, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena žalobcu))
   (2017/C 424/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Oleksandr Viktorovič Janukovič (v zastúpení: T. Beazley QC)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Mahnič Bruni a M. J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Bartelt a J. Norris-Usher, neskôr E. Paasivirta a Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Oleksandr Viktorovič Janukovič znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-857/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2017 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Tvar veľkého pohára) („Ochranná známka Európskej únie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Trojrozmerná ochranná známka — Tvar veľkého pohára — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 2017/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2017 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Tvar veľkého pohára)
   (Vec T-857/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Trojrozmerná ochranná známka - Tvar veľkého pohára - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 2017/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2017/C 424/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Nemecko) (v zastúpení: A. Hayn, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. septembra 2016 (vec R 659/2016-2) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu, v ktorom je vyznačená Európska únia, ako trojrozmernej ochrannej známky v tvare veľkého pohára

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-583/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 4. októbra 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/R.

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 4. októbra 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/R.
   (Vec C-583/17)
   (2017/C 424/36)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Druhý účastník konania: R.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 (1) z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, vykladať v tom zmysle, že iba členský štát, v ktorom bola prvýkrát podaná žiadosť o medzinárodnú ochranu, je poverený určiť zodpovedný členský štát, v dôsledku čoho cudzinec môže iba v tomto členskom štáte v súlade s článkom 27 uvedeného nariadenia právnou cestou napadnúť nesprávne uplatnenie jedného z kritérií zodpovednosti stanovených v kapitole III, medziiným v článku 9 dublinského nariadenia?

               2.

               Do akej miery je pri odpovedi na prvú otázku relevantné, že v členskom štáte, v ktorom bola prvýkrát podaná žiadosť o medzinárodnú ochranu, už bolo vydané rozhodnutie o tejto žiadosti alebo že cudzinec vzal žiadosť predčasne späť?

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31; ďalej len „dublinské nariadenie“.


title: Vec T-663/17: Žaloba podaná 27. septembra 2017 – Sahece a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/44

         Žaloba podaná 27. septembra 2017 – Sahece a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-663/17)
   (2017/C 424/65)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Sahece, SA (Carrión de los Céspedes, Španielsko) a ďalších 20 žalobcov (v zastúpení: M. Romero Rey a I. Salama Salama, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/EES/2017/08 Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 o prijatí opatrení na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A.,

               —

               v súlade s článkom 340 ods. 2 ZFEÚ a článkom 41 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií, aby žalobkyni zaplatila náhradu vzniknutej škody, ktorej presná výška bude určená neskôr, kedy budú známe všetky požadované informácie a najmä predbežná správa spoločnosti Deloitte a správy nezávislých expertov v súlade s nariadením EÚ 806/2014, pričom sa zabezpečí prístup k požadovaným informáciám,

               —

               v súlade s článkami 133 a 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazať Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-531/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 92/85/EHS — Článok 4 ods. 1 — Ochrana bezpečnosti a zdravia pracovníkov — Dojčiaca pracovníčka — Hodnotenie rizík spojených s pracovným miestom — Spochybnenie dotknutou pracovníčkou — Smernica 2006/54/ES — Článok 19 — Rovnosť zaobchádzania — Diskriminácia na základe pohlavia — Dôkazné bremeno)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (Vec C-531/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 92/85/EHS - Článok 4 ods. 1 - Ochrana bezpečnosti a zdravia pracovníkov - Dojčiaca pracovníčka - Hodnotenie rizík spojených s pracovným miestom - Spochybnenie dotknutou pracovníčkou - Smernica 2006/54/ES - Článok 19 - Rovnosť zaobchádzania - Diskriminácia na základe pohlavia - Dôkazné bremeno))
   (2017/C 424/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elda Otero Ramos

      Žalovaný: Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 19 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatní na takú situáciu, ako je situácia dotknutá vo veci samej, keď dojčiaca pracovníčka na vnútroštátnom súde alebo akomkoľvek inom príslušnom orgáne dotknutého členského štátu spochybňuje hodnotenie rizík, ktoré predstavuje jej pracovné miesto, pretože toto hodnotenie sa nevykonalo v súlade s článkom 4 ods. 1 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok.

               2.

               Článok 19 ods. 1 smernice 2006/54 sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii, ako je situácia dotknutá vo veci samej, prislúcha dotknutej pracovníčke preukázať skutočnosti, ktoré môžu nasvedčovať tomu, že hodnotenie rizík, ktoré predstavuje jej pracovné miesto, sa nevykonalo v súlade s článkom 4 ods. 1 smernice 92/85, a ktoré tak umožňujú domnievať sa, že došlo k priamej diskriminácii na základe pohlavia v zmysle smernice 2006/54, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Žalovanému tak prislúcha preukázať, že uvedené hodnotenie rizík sa vykonalo v súlade s požiadavkami tohto ustanovenia a že teda nedošlo k porušeniu zásady zákazu diskriminácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 429, 21.12.2015.


title: Vec T-109/10: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2017 – Luxembursko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Program Interreg II/C ‚Záplavy na riekach Rýn a Maas‘ — Nedodržanie lehoty na prijatie rozhodnutia — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Zjavne dôvodná žaloba“)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2017 – Luxembursko/Komisia
   (Vec T-109/10) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Program Interreg II/C ‚Záplavy na riekach Rýn a Maas‘ - Nedodržanie lehoty na prijatie rozhodnutia - Porušenie podstatných formálnych náležitostí - Zjavne dôvodná žaloba“))
   (2017/C 424/51)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: pôvodne C. Schiltz, neskôr P. Frantzen, neskôr L. Delvaux a D. Holderer napokon D. Holderer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Kinsch, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Jacobs a T. Materne, neskôr M. Jacobs napokon M. Jacobs a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia), francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues a B. Messmer, neskôr G. de Bergues napokon J. Bousin a D. Colas, splnomocnení zástupcovia) a Holandské kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne C. Wissels, M. Noort a Y. de Vries, neskôr M. Noort, M. Bulterman a B. Koopman splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 10712 z 23. decembra 2009 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pôvodne priznanej v prospech programu iniciatívy Spoločenstva Interreg II/C „Záplavy na riekach Rýn a Maas“ v Belgickom kráľovstve, v Spolkovej republike Nemecko, vo Francúzskej republike, v Luxemburskom veľkovojvodstve a v Holandskom kráľovstve podľa rozhodnutia Komisie K(97) 3742 z 18. decembra 1997 (EFRR č. 970010008) v rozsahu, v akom sa týka Luxemburského veľkovojvodstva

      Výrok

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2009) 10712 z 23. decembra 2009 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pôvodne priznanej v prospech programu iniciatívy Spoločenstva Interreg II/C „Záplavy na riekach Rýn a Maas“ v Belgickom kráľovstve, v Spolkovej republike Nemecko, vo Francúzskej republike, v Luxemburskom veľkovojvodstve a v Holandskom kráľovstve podľa rozhodnutia Komisie K(97) 3742 z 18. decembra 1997 (EFRR č. 970010008) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Luxemburského veľkovojvodstva.

               2.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložilo Luxemburské veľkovojvodstvo.

               3.

               Belgické kráľovstvo, Francúzska republika a Holandské kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.