title: Vec C-678/11: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  11. decembra 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 56 ZFEÚ a článok 36 Dohody o EHP — Služby ponúkané v Španielsku dôchodkovými fondmi a poisťovňami sídliacimi v inom členskom štáte — Plány zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia — Povinnosť ustanoviť daňového zástupcu s bydliskom alebo sídlom v Španielsku — Obmedzenie — Odôvodnenie — Účinnosť daňových kontrol a boj proti daňovým únikom — Proporcionalita)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. decembra 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-678/11) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 56 ZFEÚ a článok 36 Dohody o EHP - Služby ponúkané v Španielsku dôchodkovými fondmi a poisťovňami sídliacimi v inom členskom štáte - Plány zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia - Povinnosť ustanoviť daňového zástupcu s bydliskom alebo sídlom v Španielsku - Obmedzenie - Odôvodnenie - Účinnosť daňových kontrol a boj proti daňovým únikom - Proporcionalita))
   (2015/C 046/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že prijalo ustanovenia obsiahnuté v článku 46 písm. c) kráľovského legislatívneho dekrétu 1/2002, ktorým sa schvaľuje prepracované znenie zákona o úprave dôchodkových plánov a dôchodkových fondov (Real Decreto Legislativo 1/2002, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones), z 29. novembra 2002, a v článku 86 ods. 1 kráľovského legislatívneho dekrétu 6/2004, ktorým sa schvaľuje prepracované znenie zákona o organizácii a kontrole súkromných poisťovní (Real Decreto Legislativo 6/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados), z 29. októbra 2004, podľa ktorých dôchodkové fondy sídliace v inom členskom štáte ako je Španielske kráľovstvo a ponúkajúce plány zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia v tomto členskom štáte, ako aj poisťovne pôsobiace v Španielsku v režime slobodného poskytovania služieb, sú povinné ustanoviť daňového zástupcu s bydliskom alebo sídlom v tomto členskom štáte, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 56 ZFEÚ.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia, Španielske kráľovstvo a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Vec C-427/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/100/ES — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/23

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-427/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/100/ES - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 180/38
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a I. Chatzigiannis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: M. Michelogiannaki, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/100/ES z 20. novembra 2006, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska upravujú určité smernice v oblasti voľného pohybu osôb (Ú. v. EÚ L 363, s. 141)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/100/ES z 20. novembra 2006, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska upravujú určité smernice v oblasti voľného pohybu osôb, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec C-455/07 P: Odvolanie podané 9. októbra 2007 : Ente per le Ville vesuviane proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  18. júla 2007 vo veci T-189/02, Ente per le Ville vesuviane/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/28

         Odvolanie podané 9. októbra 2007: Ente per le Ville vesuviane proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 18. júla 2007 vo veci T-189/02, Ente per le Ville vesuviane/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-455/07 P)
   (2007/C 297/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Ente per le Ville vesuviane (v zastúpení: E. Soprano, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok z nižšie uvedených dôvodov a v dôsledku toho vyhlásiť za neplatné rozhodnutie Generálneho riaditeľstva regionálneho rozvoja Komisie z 13. marca 2002, D(2002) 810111, zaregistrované pod č. 102504 a – ak je to potrebné a účelné – aj oznámenie Generálneho riaditeľstva regionálneho rozvoja Komisie z 12. októbra 2001 sp. zn. Gt/SF/MF D (01) 810542, zaregistrované pod č. 109720,

               —

               subsidiárne, čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok z nižšie uvedených dôvodov a vec vrátiť Súdu prvého stupňa, aby o veci rozhodol vo svetle pokynov, ktoré mu poskytne Súdny dvor,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov tohto konania a trov prvostupňového konania vo veci T-189/02.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   1.   Nesprávne právne posúdenie, nedostatočné vyšetrovanie a nedostatočné odôvodnenie vzhľadom na článok 12 nariadenia č. 4254/88 (1) v znení zmien a doplnení
   Odvolateľovi poskytnutá a EFRR financovaná finančná pomoc je jednotným procesom. Vyplýva to aj zo znenia rozhodnutia Komisie z 18. decembra 1986, ktorým bola sporná pomoc poskytnutá, ako aj z článku 12 nariadenia Rady (EHS) č. 2083/93 z 20. júla 1993, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 4254/88 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 vo vzťahu k Európskemu fondu regionálneho rozvoja [neoficiálny preklad] (2).
   Z toho vyplýva, že sporná pomoc nemohla byť, ako sa nesprávne domnieval Súd prvého stupňa, rozdelená na viacero funkčných častí a že zastavenie poskytovania pomoci na základe právnych úvah, týkajúce sa čo i len časti uvedenej pomoci – čo malo vplyv na moment zastavenia poskytovania tejto pomoci – malo spôsobiť rozšírenie zvýhodnenia zavedeného uvedeným článkom 12 nariadenia č. 4254/88 na celý rozsah projektu financovaného na základe rozhodnutia z 18. decembra 1986.
   2.   Nesprávne právne posúdenie, nedostatočné vyšetrovanie a porušenie práv na obhajobu s ohľadom na článok 4 rozhodnutia Komisie z 18. decembra 1986
   Odvolateľ v rozpore s tvrdeniami uvedenými v napadnutom rozsudku preukázal na základe podkladov, že práce vykonané vo vile Ruggiero (jedna z troch víl, ktoré boli predmetom finančnej pomoci poskytnutej na základe rozhodnutia z 18. decembra 1986) boli zastavené z právnych dôvodov v dobe od roku 1989 do konca roku 1996. Tieto práce teda neboli ukončené v roku 1992, ako to tvrdila talianska vláda.
   Preto mala spolupráca odvolateľa pri procedúre pred prijatím napadnutého opatrenia, ktoré bolo napadnuté na prvom stupni, tak ako to uviedol už na Súde prvého stupňa, rozhodujúci význam, pretože podľa uvedených dôkazných prostriedkov, ktoré za týmto účelom bez ďalšieho predložil, a keďže pri ním vykonaných prácach išlo o jednotný proces, Komisia bez všetkého akceptovala použitie úpravy týkajúcej sa výnimiek podľa článku 12 zmeneného nariadenia č. 4254/88 na spornú pomoc, bez ponechania si akejkoľvek možnosti na predčasné zastavenie poskytovania financovania povoleného v roku 1986.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4254/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 vo vzťahu k Európskemu fondu regionálneho rozvoja [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 15).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2083/93 z 20. júla 1993, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 4254/88 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 vo vzťahu k Európskemu fondu regionálneho rozvoja [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 193, s. 34).


title: Vec T-64/16: Žaloba podaná 15. februára 2016 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/39

         Žaloba podaná 15. februára 2016 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)
   (Vec T-64/16)
   (2016/C 111/47)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Michał Wieromiejczyk (Pabianice, Poľsko) (v zastúpení: R. Rumpel, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Tasty Puff“ – prihláška č. 13 072 061.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. novembra 2015 vo veci R 3058/2014-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za dôvodnú,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že EUIPO zaviaže na priznanie práva na „Tasty Puff“ u ochrannej známky č. 13072061,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-160/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 8. mája 2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E./Ypourgos Oikonomikon

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 8. mája 2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E./Ypourgos Oikonomikon
   (Vec C-160/09)
   2009/C 153/53
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E.

      Odporca: Ypourgos Oikonomikon

      Prejudiciálna otázka

   Je jednotlivec (dovozca banánov z Ekvádoru), ktorý žiada vrátenie vnútroštátnej spotrebnej dane, ktorú pokladá za zaplatenú bez právneho dôvodu, oprávnený domáhať sa pred vnútroštátnym súdom nezlučiteľnosti vnútroštátneho daňového ustanovenia (článku 7 zákona č. 1798/1988, ktoré bolo zmenené a doplnené článkom 10 zákona č. 1914/1990) s článkom 4 Dohody medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a krajinami Kartagenskej dohody z roku 1984 schválenej nariadením Rady (EHS) č. 1591/84 (1)?

      (1)  Ú. v. ES L 153, 8.6.1984, s. 1.


title: Vec C-245/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Taliansko) – Nerea SpA/Regione Marche (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Nariadenie (ES) č. 800/2008 — Všeobecná skupinová výnimka — Rozsah pôsobnosti — Článok 1 ods. 6 písm. c) — Článok 1 ods. 7 písm. c) — Pojem „podnik v ťažkostiach“ — Pojem „konanie vo veci kolektívnej insolventnosti“ — Spoločnosť prijímajúca štátnu pomoc na základe regionálneho operačného programu Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR), ktorej bola následne povolená preventívna reštrukturalizácia s cieľom pokračovania činnosti — Odňatie pomoci — Povinnosť vrátiť poskytnutý preddavok)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Taliansko) – Nerea SpA/Regione Marche
   (Vec C-245/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Nariadenie (ES) č. 800/2008 - Všeobecná skupinová výnimka - Rozsah pôsobnosti - Článok 1 ods. 6 písm. c) - Článok 1 ods. 7 písm. c) - Pojem „podnik v ťažkostiach“ - Pojem „konanie vo veci kolektívnej insolventnosti“ - Spoločnosť prijímajúca štátnu pomoc na základe regionálneho operačného programu Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR), ktorej bola následne povolená preventívna reštrukturalizácia s cieľom pokračovania činnosti - Odňatie pomoci - Povinnosť vrátiť poskytnutý preddavok))
   (2017/C 283/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nerea SpA

      Žalovaný: Regione Marche

      za účasti: Banca del Mezzogiorno – Mediocredito Centrale SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 7 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov [107 a 108 ZFEÚ] (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „konanie vo veci kolektívnej insolventnosti“, ktorý uvádza, sa vzťahuje na všetky konania vo veci kolektívnej insolventnosti podnikov, ktoré stanovuje vnútroštátne právo, bez ohľadu na to, či sú tieto konania začaté z úradnej povinnosti vnútroštátnymi správnymi alebo súdnymi orgánmi, alebo na základe podnetu dotknutého podniku.

               2.

               Článok 1 ods. 7 písm. c) nariadenia č. 800/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že podnik spĺňa kritériá na to, aby sa stal predmetom konania vo veci kolektívnej insolventnosti podľa vnútroštátneho práva, čo prislúcha konštatovať vnútroštátnemu súdu, stačí na to, aby bolo zabránené poskytnúť mu štátnu pomoc podľa uvedeného nariadenia, alebo ak mu už taká pomoc bola poskytnutá, aby sa konštatovalo, že podľa uvedeného nariadenia sa tak stať nemalo, pokiaľ tieto podmienky boli splnené k dátumu ku ktorému bola pomoc poskytnutá. Naopak, pomoc poskytnutá podniku za dodržania nariadenia č. 800/2008, a najmä jeho článku 1 ods. 6, nemôže byť odňatá len z jediného dôvodu, že tento podnik sa stal predmetom konania vo veci kolektívnej insolventnosti po dátume, ku ktorému mu pomoc bola poskytnutá.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec T-321/07: Žaloba podaná 28. augusta 2007 – Lufthansa AirPlus Servicekarten/ÚHVT – Applus Servicios Tecnológicos (A+)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/50

         Žaloba podaná 28. augusta 2007 – Lufthansa AirPlus Servicekarten/ÚHVT – Applus Servicios Tecnológicos (A+)
   (Vec T-321/07)
   (2007/C 269/91)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu Isenburg, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger, T. Wittmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Applus Servicios Technologicos, S.L. (predtým Agbar Automotive, S.L.) (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 7. júna 2007 vydané vo veci R 310/2006-2 týkajúce sa námietky založenej na ochrannej známke Spoločenstva č. 2 335 693 „Airplus International“ proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 2 933 356 „A+“,

               —

               vyhovieť námietke proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 2 933 356 „A+“ a zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 2 933 356 „A+“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Applus Servicios Technologicos, S.L. (predtým Agbar Automotive, S.L.).

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „A+“ pre výrobky a služby patriace do tried 9, 35, 36, 37, 40, 41 a 42 – prihláška č. 2 933 356.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:„Airplus International“ pre výrobky a služby patriace do tried 9, 35, 36 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 a článku 8 ods. 5, ako aj článkov 73, 74 a 79 nariadenia Rady (ES) č. 40/94.
   Žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát nepreskúmal kritériá zhodnosti výrobkov a služieb, ako aj podobnosti ochranných známok a nezohľadnil dobré meno skoršej ochrannej známky. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že odvolací senát porušil svoju povinnosť uviesť dôvody, na ktorých svoje rozhodnutie založil. Podľa žalobkyne sa odvolací senát ďalej neobmedzil na preskúmanie nespochybnených skutočností, dôkazov a tvrdení predložených účastníkmi konania. Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že jej právo na obranu bolo závažne oslabené, keď ju úrad neinformoval o nahradení majiteľa ochrannej známky inou spoločnosťou. Nakoniec tvrdí, že odvolací senát prekročil svoje právomoci, keď bez udania dôvodu zohľadnil vyjadrenia predložené majiteľom ochrannej známky po uplynutí lehoty stanovenej úradom.


title: Vec C-510/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 29. septembra 2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 29. septembra 2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics
   (Vec C-510/16)
   (2016/C 462/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

      Odporca: Ministre des finances et des comptes publics

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje podstatné zvýšenie výnosu z daňových zdrojov vyčlenených na schému pomoci v porovnaní s odhadmi poskytnutými Európskej komisii podstatnú zmenu v zmysle odseku 3 článku 88 ZES, teraz článku 108 ZFEÚ, ktorá môže odôvodniť nové oznámenie, v prípade schémy pomoci financovanej z účelovo viazaných zdrojov, ak členský štát pred jej poskytnutím vopred riadne oznámil zmeny v právnej úprave, ktoré majú podstatný vplyv na túto schému, a najmä zmeny týkajúce sa spôsobu jej financovania?

               2.

               Ako sa v uvedenom prípade uplatní vyššie uvedený článok 4 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (1), v zmysle ktorého zvýšenie pôvodného rozpočtu na existujúcu schému pomoci o 20 % predstavuje zmenu tejto schémy pomoci, a osobitne:

                           a)

                           ako sa zosúladí s povinnosťou predchádzajúceho oznámenia schémy pomoci stanovenou v odseku 3 článku 88 ZES, teraz článku 108 ZFEÚ?

                           b)

                           ak prekročenie prahovej hodnoty 20 % pôvodného rozpočtu na existujúcu schému pomoci, stanovené v uvedenom článku 4 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004, odôvodňuje nové oznámenie, má sa táto prahová hodnota posúdiť so zreteľom na sumu príjmov účelovo viazaných na schému pomoci alebo so zreteľom na skutočne vynaložené výdavky na príjemcov pomoci, s výnimkou súm ponechaných v rezerve alebo súm, ktoré sa odviedli do štátneho rozpočtu?

                           c)

                           ak by sa dodržanie prahovej hodnoty 20 % malo posúdiť so zreteľom na výdavky na schému pomoci, musí sa takéto posúdenie uskutočniť na základe porovnania celkového stropu výdavkov uvedeného v rozhodnutí o schválení s celkovým rozpočtom, ktorý neskôr vyčlenil na všetku pomoc orgán, ktorý je poskytovateľom pomoci, alebo na základe porovnania hraničných hodnôt oznámených pre jednotlivé kategórie pomoci určené v tomto rozhodnutí s rozpočtovou položkou tohto orgánu?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/004, s. 3).


title: Vec T-448/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2011 — Apple/ÚHVT — Iphone Media (IPH IPHONE) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Čiastočné zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky na zápis — Zastavenie konania“ )

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/14

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2011 — Apple/ÚHVT — Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Vec T-448/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Čiastočné zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky na zápis - Zastavenie konania)
   2012/C 13/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Apple, Inc. (Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Engelman, barrister, a J. Olsen, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Iphone Media, SA (Sevilla, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. júla 2010 (vec R 1084/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Apple, Inc. a Iphone Media, SA

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené žalovaným.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec C-5/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 6. januára 2011 — trestné konanie proti Titusovi Alexanderovi Jochenovi Donnerovi

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 6. januára 2011 — trestné konanie proti Titusovi Alexanderovi Jochenovi Donnerovi
   (Vec C-5/11)
   2011/C 103/24
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Titus Alexander Jochen Donner

      Ďalší účastník konania: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 34 a 36 ZFEÚ, ktoré upravujú voľný pohyb tovaru, vykladať tak, že použitie vnútroštátnych právnych predpisov, na základe ktorých vzniká trestnoprávna zodpovednosť z dôvodu napomáhania pri nezákonnom šírení diel chránených autorským právom, je v rozpore s uvedenými článkami v prípade, ak pri cezhraničnom predaji diela, ktoré je v Nemecku chránené autorským právom, zároveň

               —

               bolo toto dielo privezené do Nemecka z iného členského štátu Európskej únie a k skutočnému dispozičnému právu k tomuto dielu došlo v Nemecku,

               —

               k prechodu vlastníckeho práva však došlo v inom členskom štáte, v ktorom dielo nebolo chránené autorským právom, resp. táto ochrana nebola vymožiteľná?


title: Vec C-4/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poľsko) 4. januára 2016 – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poľsko) 4. januára 2016 – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Vec C-4/16)
   (2016/C 111/09)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: J. D.

      Odporca: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pod pojmom vodná energia ako energia z obnoviteľných zdrojov energie použitým v článku 2 písm. a) v spojení s článkom 5 ods. 3 a odôvodnením 30 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (1) rozumieť výlučne energia vyrobená vo vodných elektrárňach využitím spádu vnútrozemských povrchových vôd, medziiným spádu vodných tokov, alebo aj taká energia, ktorá bola vyrobená vo vodnej elektrárni umiestnenej na odtokoch priemyselných odpadových vôd iného podniku (ktorá nie je prečerpávacou vodnou elektrárňou ani prietokovou vodnou elektrárňou s čerpacou funkciou)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 140, s. 16.


title: Výmaz veci C-401/02

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/10

         Výmaz veci C-401/02 (1)

   (2004/C 239/18)
   Uznesením z 2. júna 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-401/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko.

      (1)  Ú. v. ES C 19 zo 25.1.2003


title: Vec T-315/16: Žaloba podaná 20. júna 2016 – Tamasu Butterfly Europa/EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/29

         Žaloba podaná 20. júna 2016 – Tamasu Butterfly Europa/EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Vec T-315/16)
   (2016/C 287/35)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Nemecko) (v zastúpení: C. Röhl, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Butterfly“.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. marca 2016 vo veci R 221/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že námietka v celom rozsahu ostane v platnosti a prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 011757549 sa zamietne,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-99/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Oberlandesgericht Stuttgart zo  7. februára 2006 , ktorý súvisí s konaním: Raiffeisenbank Mutlangen e. G. proti Roland Schabel, vedľajší účastníci konania: 1. predseda Landgericht Unkel, 2. Bezirkrevisor Stiglmair

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Oberlandesgericht Stuttgart zo 7. februára 2006, ktorý súvisí s konaním: Raiffeisenbank Mutlangen e. G. proti Roland Schabel, vedľajší účastníci konania: 1. predseda Landgericht Unkel, 2. Bezirkrevisor Stiglmair
   (Vec C-99/06)
   (2006/C 96/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Oberlandesgericht Stuttgart podal rozhodnutím zo 7. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Raiffeisenbank Mutlangen e. G. proti Roland Schabel, vedľajší účastníci konania: 1. predseda Landgericht Unkel, 2. Bezirkrevisor Stiglmair a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 21. februára 2006.
   Oberlandesgericht Stuttgart žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Má sa smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenená a doplnená smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985 (1) vykladať v tom zmysle, že poplatky vyberané štátnym notárom za notárske osvedčenie právneho úkonu patriaceho do pôsobnosti tejto smernice v platnom znení, predstavujú daň v zmysle uvedenej smernice, ak podľa uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy jednak môžu aj štátni notári vykonávať notársku činnosť, pričom sú sami veriteľmi predmetných poplatkov, a jednak ak sú štátni notári povinní odvádzať z poplatkov za osvedčenie skutočností týkajúcich sa právnych záležitostí obchodných spoločností, na ktoré sa vzťahuje smernica, len paušálnu náhradu výdavkov vo výške 15 % týchto poplatkov do štátnej pokladnice, ale za iné činnosti sú povinní odviesť do štátnej pokladnice poplatky presahujúce (paušálnu) náhradu výdavkov, ktoré používa štát na úhradu svojich výdavkov?

      (1)  Ú. v. ES L 156, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 11.


title: Vec C-367/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2015 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá podnikom usadeným na území Benátok a Chioggie — Zníženie sociálnych dávok — Nevymáhanie pomoci v stanovenej lehote — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Penále — Paušálna pokuta)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2015 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-367/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá podnikom usadeným na území Benátok a Chioggie - Zníženie sociálnych dávok - Nevymáhanie pomoci v stanovenej lehote - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Penále - Paušálna pokuta))
   (2015/C 371/15)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Conte, D. Grespan a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej vo výzve vydanej Európskou komisiou 21. novembra 2012 neprijala všetky opatrenia na vykonanie rozsudku Komisia/Taliansko (C-302/09, EU:C:2011:634), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Talianska republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do vykonania rozsudku Komisia/Taliansko (C-302/09, EU:C:2011:634) penále vo výške 12 miliónov eur za polrok omeškania s prijatím opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s týmto rozsudkom Komisia/Taliansko.

               3.

               Talianska republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške 30 miliónov eur.

               4.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.


title: Vec C-158/12: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. apríla 2013 — Európska komisia/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2008/1/ES — Článok 5 — Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania — Podmienky povolenia pre existujúce zariadenia — Povinnosť zabezpečiť, aby takéto zariadenia boli prevádzkované v súlade s požiadavkami smernice)

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. apríla 2013 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-158/12) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2008/1/ES - Článok 5 - Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania - Podmienky povolenia pre existujúce zariadenia - Povinnosť zabezpečiť, aby takéto zariadenia boli prevádzkované v súlade s požiadavkami smernice)
   2013/C 156/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Petrova a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: E. Creedon, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. EÚ L 24, s. 8) — Podmienky povolenia pre existujúce zariadenia — Povinnosť zabezpečiť, aby takéto zariadenia boli prevádzkované v súlade s požiadavkami smernice

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že nevydalo povolenia v súlade s článkami 6 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, alebo tým, že primeraným spôsobom nezabezpečilo preskúmanie podmienok povolenia, a prípadne ich aktualizáciu, pokiaľ ide o existujúcich trinásť zariadení na chov ošípaných a hydiny, a teda tým, že nezaistilo, aby boli existujúce prevádzky prevádzkované v súlade s požiadavkami stanovenými v článkoch 3, 7, 9, 10, 13 a článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 tejto smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 1 uvedenej smernice.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec C-155/06: Žaloba podaná  23. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/8

         Žaloba podaná 23. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-155/06)
   (2006/C 121/14)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 53 smernice Rady č. 96/29/EURATOM z 13. mája 1996, ktorá stanovuje základné bezpečnostné normy ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia (1), pretože neprijala predpisy, ktoré stanovujú vhodné opatrenia pre všetky situácie, v ktorých bolo zistené trvalé ožiarenie ionizujúcim žiarením, ktoré vyplýva z dodatočných účinkov rádiologickej havárie alebo z minulej činnosti,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Hlava IX smernice uvádza povinnosti členských štátov týkajúce sa prípravy a vykonania zásahov v prípadoch rádiologických havárií. Článok 53 stanovuje, že štáty sú zodpovedné za zásahy v prípadoch trvalého ožiarenia.
   Orgány Spojeného kráľovstva uznali, že neprispôsobili smernici úplne svoje existujúce právne predpisy, pretože tieto predpisy nestanovujú opatrenia pre všetky situácie, v ktorých bola zistená rádioaktívna kontaminácia. Sťažnosť, ktorá bola impulzom pre túto žalobu, preukázala skutočnosť, že nie je možné zistiť a učiniť opatrenia proti situácii vedúcej k trvalému ožiareniu, ktoré vyplýva z minulej činnosti, keďže pre to nebola nikdy vydaná licencia, pretože zásah je možný len vtedy, ak sa dá ožiarenie priradiť k určitej činnosti vykonávanej v minulosti na určitom území, v prípadoch bola že v súčasnosti zistená možná rádioaktívna kontaminácia.

      (1)  Ú. v. ES L 159, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 291.


title: Spojené veci C-556/15 a C-22/16: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 22. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Štátna pomoc — Účasť spoločnosti, v ktorej má obchodný podiel zodpovedajúci väčšine základného imania štát, na zvýšení základného imania spoločnosti, ktorej jediným akcionárom je štát, alebo na vytvorení základného imania obchodnej spoločnosti vo vlastníctve štátu — Otázky hypotetickej povahy — Nedostatok dostatočných spresnení skutkového pozadia — Zjavná neprípustnosť)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/12

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 22. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16)
   (Spojené veci C-556/15 a C-22/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Štátna pomoc - Účasť spoločnosti, v ktorej má obchodný podiel zodpovedajúci väčšine základného imania štát, na zvýšení základného imania spoločnosti, ktorej jediným akcionárom je štát, alebo na vytvorení základného imania obchodnej spoločnosti vo vlastníctve štátu - Otázky hypotetickej povahy - Nedostatok dostatočných spresnení skutkového pozadia - Zjavná neprípustnosť))
   (2017/C 283/16)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fondul Proprietatea SA

      Žalované: Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16)

      Výrok

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Curtea de Apel Craiova (Odvolací súd Craiova, Rumunsko) rozhodnutím z 13. októbra 2015 a Tribunalul București (Prvostupňový súd v Bukurešti, Rumunsko) rozhodnutím z 3. júla 2015, sú zjavne neprípustné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.

      Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.


title: Vec T-274/15: Žaloba podaná 29. mája 2015 – Alcogroup a Alcodis/Komisia

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/38

         Žaloba podaná 29. mája 2015 – Alcogroup a Alcodis/Komisia
   (Vec T-274/15)
   (2015/C 279/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Alcogroup (Brusel, Belgicko) a Alcodis (Brusel) (v zastúpení: P. de Bandt, J. Dewispelaere a J. Probst, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutia,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy predmetného konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyne uvádzajú jediný žalobný dôvod založený na skutočnosti, že prijatím a vykonaním napadnutých rozhodnutí Komisia porušila ich právo na obhajobu a právo na nedotknuteľnosť obydlia, ako aj zásadu riadnej správy vecí verejných a zásadu proporcionality.


title: Vec C-109/06: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 1. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/27

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 1. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-109/06) (1)

   (2007/C 82/56)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-523/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 10. novembra 2010 — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 10. novembra 2010 — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
   (Vec C-523/10)
   ()
   2011/C 30/32
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Wintersteiger AG

      Žalovaná: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa formulácia „(podľa) miesta, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“ uvedená v článku 5 bode 3 nariadenia (ES) č. 44/2001 (nariadenie Brusel I) (1) v prípade, ak osoba so sídlom v inom členskom štáte používaním kľúčového slova (AdWord) totožného s uvedenou ochrannou známkou v internetovom vyhľadávači, ktorý svoje služby poskytuje na doménach 1. stupňa špecifických pre každú krajinu, údajne zasiahne do ochrannej známky štátu sídla súdu, vykladať v tom zmysle,

                           1.1.

                           že právomoc je daná len vtedy, ak sa kľúčové slovo používa na tej stránke vyhľadávača, ktorej doména 1. stupňa je doménou členského štátu sídla súdu;

                           1.2.

                           že právomoc je založená už na základe toho, že príslušná internetová stránka vyhľadávača, na ktorej sa kľúčové slovo používa, môže byť dostupná v štáte sídla súdu;

                           1.3.

                           že právomoc závisí od toho, že okrem dostupnosti internetovej stránky musia byť splnené ďalšie podmienky?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1.3.:
               Podľa akých kritérií sa určí, či je pri použití ochrannej známky zapísanej v štáte sídla súdu ako kľúčového slova na internetovej stránke vyhľadávača inej domény 1. stupňa špecifickej pre konkrétnu krajinu odlišnej od domény štátu sídla súdu, právomoc založená podľa článku 5 bodu 3 nariadenia Brusel I?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec C-515/09: Žaloba podaná 11. decembra 2009 — Európska komisia/Estónska republika

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/25

         Žaloba podaná 11. decembra 2009 — Európska komisia/Estónska republika
   (Vec C-515/09)
   2010/C 63/40
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Marghelis a K. Saaremäel-Stoilov)

      Žalovaná: Estónska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Estónska republika si tým, že neprijala všetky zákony, nariadenia a správne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES (1), alebo v každom prípade ich prijatie neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Estónsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 1. mája 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, s. 15.


title: Vec C-316/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 10. augusta 2009 — MSD Sharp & Dohme GmbH/Merckle GmbH

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 10. augusta 2009 — MSD Sharp & Dohme GmbH/Merckle GmbH
   (Vec C-316/09)
   2009/C 267/66
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: MSD Sharp & Dohme GmbH

      Žalovaná: Merckle GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev sa na účely výkladu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (1), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/29/ES z 11. marca 2008 (2), predkladá návrh na začatie prejudiciálneho konania o tejto otázke:
   Zahŕňa článok 88 ods. 1 písm. a) smernice 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, aj reklamu pre širokú verejnosť na lieky, ktoré sú dostupné len s lekárskym predpisom, ak obsahuje iba údaje, ktoré mal príslušný orgán k dispozícii v rámci konania na účely vydania povolenia, a sú každému, kto prípravok získa, prístupné, a ak sa údaje záujemcom neponúkajú bez vyžiadania, ale sú prístupné na internete iba pre toho, kto sa ich sám snaží získať?

      (1)  Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69.

      (2)  Ú. v. EÚ L 81, s. 51.


title: Vec F-121/05: Žaloba podaná  16. decembra 2005  – De Meerleer/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/52

         Žaloba podaná 16. decembra 2005 – De Meerleer/Komisia
   (Vec F-121/05)
   (2006/C 60/97)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Michel De Meerleer (Ophain-Bois-Seigneur-Isaac, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/A/19/04 z 12. apríla 2005 neprijať kandidatúru žalobcu a následne mu neumožniť zúčastniť sa výberového konania, ani mu neopraviť jeho písomnú skúšku,

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie z 30. mája 2005, ktorým odmietla vyjadriť sa k žiadosti o opätovné preskúšanie žalobcu z 18. mája 2005, ako aj zrušiť akýkoľvek následný a/alebo súvisiaci akt,

               —

               pokiaľ je to potrebné, zrušiť rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 2. septembra 2005 doručené žalobcovi 14. septembra 2005, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu zaregistrovaná 13. júna 2005 pod číslom R/493/05,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi náhradu škody za ním utrpenú majetkovú a nemajetkovú ujmu vo výške ohodnotenej ex aequo et bono na 25 000 EUR, s výhradou jej zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa zúčastnil na výberovom konaní EPSO/A/19/04 za účelom vytvorenia rezervného zoznamu pre prijímanie do zamestnania pracovníkov na úrovni A7/A/6 v špecializovaných oblastiach civilného inžinierstva, inžinierstva, chémie/chemických výrobkov/priemyselnej chémie a leteckej dopravy. Následne po úspechu v predvýberových testoch zaslal žalobca Európskemu úradu pre výber pracovníkov svoju prihlášku doplnenú o požadované podporné dokumenty. Po preskúmaní spisu výberová komisia vylúčila žalobcu z výberového konania z dôvodu nedostatočnosti jeho odborných skúseností.
   Žalobca tvrdí, že výberová komisia porušila článok 29 ods. 1 písm. a) a článok 30 Služobného poriadku, článok 5 prílohy III Služobného poriadku, ako aj oznámenie o výberovom konaní tým, že sa dopustila zjavného omylu v posúdení, čo negatívne ovplyvnilo hodnotenie jeho odborných skúseností a malo za následok rozhodnutie neprijať jeho kandidatúru. Naviac toto rozhodnutie obsahovalo len nedostatočné odôvodnenie.
   Žalobca ďalej výberovej komisii a orgánu poverenému menovaním vytýka, že porušili článok 25 Služobného poriadku, článok 7 prílohy III Služobného poriadku, ako aj ustanovenia oznámenia o výberovom konaní a zásadu rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi. Osobitne použitie nespoľahlivých informačných systémov v korešpondencii so žalobcom malo za následok jeho diskrimináciu voči ostatným uchádzačom.
   Subsidiárne, v prípade, že Súd prvého stupňa nevyhovie jeho návrhu na zrušenie napadnutých rozhodnutí, žalobca sa domnieva, že priznanie náhrady škody by predstavovalo najvhodnejšiu formu nápravy majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi týmito rozhodnutiami.


title: Vec C-469/09 P: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z  9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/8

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-469/09 P)
   2010/C 37/11
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisia Európskych spoločenstiev a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť žalobe podanej na prvom stupni a zrušiť článok 3 sporného rozhodnutia,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Súd prvého stupňa a prípadne mu nariadiť, aby rozhodol vo veci samej,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch konania a Comunidad Autónoma de la Rioja, vedľajšieho účastníka konania, zaviazať na náhradu trov konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Súd prvého stupňa právne nesprávne posúdil, že ukončenie predbežného preskúmania v súvislosti so sporným daňovým opatrením pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 659/1999 (1) si vyžaduje výslovné rozhodnutie Komisie (adresované členskému štátu) v tomto zmysle.

               2.

               Súd prvého stupňa nesprávne kvalifikoval rozhodnutie z 28. novembra 2000 v tom rozsahu, že uvedené rozhodnutie považoval za ukončenie predbežného preskúmania týkajúce sa sporného daňového opatrenia, ktoré začalo na základe sťažnosti podanej v apríli 1994. Súd prvého stupňa sa ďalej právne nesprávnym posúdením nedomnieval, že nové preskúmanie sporného daňového opatrenia v roku 2000 by muselo byť vykonané v rámci konania pre existujúce pomoci.

               3.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy týkajúce sa dôkazného bremena a hodnotenia dôkazov, najmä v súvislosti s písomným dôkazom, ktorý predstavuje rozhodnutie z 28. novembra 2000 (hodnovernosť a jeho dôkazná hodnota). Porušenie práva na spravodlivý proces.

               4.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy týkajúce sa hodnotenia dôkazov a dôkazného bremena v súvislosti s objektívnymi, relevantnými, zhodnými a rozhodujúcimi opornými bodmi, ktoré existovali v tejto veci a ktoré dokazovali, že Komisia pred rozhodnutím z 28. novembra 2000 sporné daňové opatrenie preskúmala a toto preskúmanie ukončila. Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa sa nedomnieval, že nové preskúmanie sporného daňového opatrenia malo byť vykonané v roku 2000 v rámci konania pre existujúce pomoci.

               5.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa kvalifikoval sporné daňové opatrenie vydané v roku 1993 ako podnikovú pomoc uplatnením definície pomoci v usmerneniach o regionálnej pomoci z roku 1998. Porušenie zásady právnej istoty a najmä zákazu retroaktivity.

               6.

               Právne nesprávne posúdenie v súvislosti s pojmom „relevantné informácie“ pre preskúmanie daňového opatrenia v rámci štátnej pomoci, ktoré viedlo k tomu, že Súd prvého stupňa nepovažoval dobu predbežného preskúmania za neprimeranú.

               7.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nepovažoval dobu 79 mesiacov v skúmanom prípade za neprimeranú dobu konania preskúmavania sporného daňového opatrenia a tým, že konštatoval, že článok 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 v spojení so zásadou právnej istoty nebol porušený.

               8.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nepovažoval dobu 79 mesiacov v skúmanom prípade za neprimeranú dobu konania preskúmavania sporného daňového opatrenia a tým, že konštatoval, že článok 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 v spojení so zásadou riadnej správy vecí verejných nebol porušený.

               9.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že sa Súd prvého stupňa domnieval, že v konkrétnom prípade neexistujú žiadne mimoriadne okolnosti, ktoré by odôvodňovali právne chránenú dôveru v legitímnosť sporného daňového opatrenia a ktoré by bránili vymáhaniu pomoci podľa článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999. Skreslenie rozhodnutia.

               10.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že sa Súd prvého stupňa domnieval, že v konkrétnom prípade nebola porušená zásada rovnosti zaobchádzania, ktorá by bránila vymáhaniu pomoci podľa článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999.

               11.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy v súvislosti s vykonaním dokazovania a rozhodol nevykonať dôkaz ponúknutý žalobcom v súvislosti s predložením určitých podkladov Komisie, ktorý sa so zreteľom na odôvodnenie Súdu prvého stupňa na zamietnutie žaloby javí ako podstatný pre obranu jeho záujmov. Porušenie práva na spravodlivý proces, zásady rovnosti prostriedkov a práva na obranu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).


title: Vec T-512/12: Žaloba podaná 19. novembra 2012 — Front Polisario/Rada

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/14

         Žaloba podaná 19. novembra 2012 — Front Polisario/Rada
   (Vec T-512/12)
   2013/C 55/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (Laâyoune) (v zastúpení: C.-E. Hafiz, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnutý akt a v dôsledku toho aj všetky vykonávacie akty.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca uvádza na podporu svojej žaloby päť žalobných dôvodov smerujúcich proti i) rozhodnutiu Rady 2012/497/EÚ z 8. marca 2012 o uzavretí dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom o recipročných liberalizačných opatreniach pre poľnohospodárske výrobky, spracované poľnohospodárske výrobky, ryby a výrobky rybného hospodárstva a o nahradení protokolov č. 1, 2 a 3 a ich príloh a o zmenách a doplneniach Euro-stredomorskej dohody o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej (Ú. v. EÚ L 241, s. 2), ako aj proti ii) vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 812/2012 z 12. septembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 747/2001, pokiaľ ide o colné kvóty Únie na niektoré poľnohospodárske výrobky a spracované poľnohospodárske výrobky s pôvodom v Maroku (Ú. v. EÚ L 247, s. 7).
   Žalobca sa domnieva, že ako zástupcu ľudu Sahraoui sa ho tieto akty priamo a individuálne dotýkajú.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený jednak na porušení povinnosti odôvodnenia, hoci odôvodnenie bolo obzvlášť nevyhnutné vzhľadom na právne prostredie, a jednak na porušení práva byť vypočutý, keďže neprebehli konzultácie so žalobcom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základných práv chránených článkom 67 ZFEÚ, článkom 6 ZEÚ a zásadami vypracovanými judikatúrou tým, že sa ľudu Sahraoui upiera právo na sebaurčenie a podporuje sa politika anexie vedená Marockým kráľovstvom prostredníctvom násilnej okupácie. Žalobca okrem toho uvádza porušenie zásady súdržnosti podľa článku 7 ZFEÚ v dôsledku nerešpektovania zásady zvrchovanosti, ako aj porušenie hodnôt, na ktorých je založená Európska únia, a zásad jej vonkajšej činnosti v rozpore s článkom 2 ZEÚ, článkom 3 ods. 5 ZEÚ, článkami 21 ZEÚ a 205 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení medzinárodných dohôd uzatvorených Európskou úniou, a najmä asociačnej dohody uzatvorenej medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom, ako aj Dohovoru OSN o morskom práve.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení viacerých noriem medzinárodného práva, medzi nimi práva na sebaurčenie, relatívneho účinku zmlúv a základných noriem medzinárodného humanitárneho práva.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nezákonnosti napadnutých aktov v rozsahu, v akom nezákonnosť postupu Európskej únie vedie podľa medzinárodného práva k nezákonnosti týchto aktov.


title: Vec C-503/07 P: Odvolanie podané 19. novembra 2007 : Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  11. septembra 2007 vo veci T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/15

         Odvolanie podané 19. novembra 2007: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 11. septembra 2007 vo veci T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-503/07 P)
   (2008/C 64/24)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (v zastúpení: H. Posser a S. Altenschmidt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie tretej komory Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2007 vo veci T-28/07 (Fels-Werke a i./Komisia Európskych spoločenstiev), pokiaľ sa týka odvolateľky,

               —

               zrušiť článok 1 bod 2 rozhodnutia Komisie z 29. novembra 2006 o národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov, ktorý Nemecko oznámilo podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (číslo dokumentu neuverejnené), v rozsahu, v akom vyhlasuje v kapitole 6.2 národného alokačného plánu Nemecka s názvom „Pridelenia podľa § 8 ZuG [Zuteilungsgesetz] 2007“ uvedené záruky pridelenia z prvého obchodného obdobia ako nezlučiteľné so smernicou 2003/87/ES,

               —

               zrušiť článok 2 bod 2 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom dáva Nemecku normatívy na uplatnenie záruk pridelenia z prvého obchodného obdobia uvedené v kapitole 6.2 národného alokačného plánu s názvom „Pridelenia podľa § 8 ZuG 2007“ a pritom nariaďuje použiť rovnaký faktor ako pre ostatné porovnateľné zariadenia,

               —

               subsidiárne zrušiť v bode 1 označené rozhodnutie a vrátiť vec späť na rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom napadnutom uznesení neuznal Súd prvého stupňa, že odvolateľka je osobne dotknutá a v dôsledku toho zamietol jej žalobu o neplatnosť proti častiam rozhodnutia Komisie z 29. novembra 2006 o národnom alokačnom pláne prideľovania emisných kvót skleníkových plynov, ktorý oznámilo Nemecko, ako neprípustnú.
   Na odôvodnenie odvolania uviedla odvolateľka porušenie procesného práva slúžiaceho jej záujmom ako aj hmotno-právneho ustanovenia práva Spoločenstva, článku 230 štvrtého odseku ES.
   Po prvé porušil Súd prvého stupňa zásadu spravodlivého súdneho konania, ako aj zásadu práva byť vypočutý pred súdom. Chýbajúcu osobnú dotknutosť odvolateľky totiž v podstate odôvodnil tým, že nepreukázala údajnú príslušnosť k uzatvorenému okruhu prevádzkovateľov, a najmä nepredložila zoznam prevádzkovateľov, v prospech ktorých sa uplatnil článok 8 ods. 1 ZuG 2007. Súd prvého stupňa však nikdy v rámci konania nevyzval odvolateľku na predloženie zoznamu podnikov, na ktoré sa vzťahuje záruka pridelenia. Odvolateľka nemusela byť presvedčená o závažnosti predloženia takéhoto zoznamu aj z iných dôvodov, keďže ohraničenie a uzatvorenosť okruhu prevádzkovateľov zahrnutých do záruky pridelenia vyplýva už z kogentnej právnej štruktúry ZuG 2007. Navyše Súd prvého stupňa predložením takéhoto zoznamu požaduje niečo, čo odvolateľka v skutočnosti nemôže poskytnúť.
   Po druhé porušil Súd prvého stupňa článok 230 štvrtý odsek ES, keďže neprávom neuznal skutočnosť, že sa rozhodnutie týka odvolateľky osobne a priamo. Okruh osôb, pre ktoré platí napadnuté rozhodnutie, totiž nie je, ako uviedol Súd prvého stupňa, len „viac alebo menej presne“ určený, ale je výlučne definovaný podľa práva prostredníctvom udalostí, ku ktorým došlo v minulosti a logicky nie je možné ho rozšíriť. V súvislosti s prevádzkovateľmi zahrnutými do záruky pridelenia § 8 ZuG 2007 sa môže napadnuté rozhodnutie hodnotiť navyše aj ako zväzok jednotlivých rozhodnutí, keďže pre každého z nich je zakázaná ďalšia platnosť záruky pridelenia.


title: Vec C-413/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te 's Gravenhage – Holandsko) – FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hospodárska súťaž — Článok 101 ZFEÚ — Vecná pôsobnosť — Kolektívna zmluva — Ustanovenie, ktoré upravuje minimálne tarifné odmeny pre samostatne zárobkovo činných poskytovateľov služieb — Pojem „podnik“  — Pojem „pracovník“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te 's Gravenhage – Holandsko) – FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden
   (Vec C-413/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hospodárska súťaž - Článok 101 ZFEÚ - Vecná pôsobnosť - Kolektívna zmluva - Ustanovenie, ktoré upravuje minimálne tarifné odmeny pre samostatne zárobkovo činných poskytovateľov služieb - Pojem „podnik“ - Pojem „pracovník“))
   (2015/C 046/14)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te 's Gravenhage

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: FNV Kunsten Informatie en Media

      Žalovaný: Staat der Nederlanden

      Výrok rozsudku

   Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že ustanovenie kolektívnej zmluvy, o aké ide vo veci samej, upravujúce minimálne tarifné odmeny pre samostatne zárobkovo činných poskytovateľov služieb, členov jednej zo zmluvných zamestnaneckých organizácií, ktorí vykonávajú pre zamestnávateľa na základe dohody o poskytovaní služieb rovnakú činnosť ako zamestnanci tohto zamestnávateľa, je vyňaté z pôsobnosti článku 101 ods. 1 ZFEÚ iba vtedy, ak títo poskytovatelia služieb predstavujú „nepravé samostatne zárobkovo činné osoby“, teda osoby nachádzajúce sa v porovnateľnej situácii s uvedenými zamestnancami. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby to overil.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec T-413/16: Žaloba podaná 31. júla 2016 – Cham/Rada

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/19

      Žaloba podaná 31. júla 2016 – Cham/Rada
      (Vec T-413/16)
      (2016/C 364/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cham Holding (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu žalobkyne za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho zrušil rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 a ďalšie akty na jeho vykonanie v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným v rámci veci T-410/16, Makhlouf/Rada.


title: Vec C-373/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2016 – Toshiba Corporation/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Článok 101 ods. 1 ZFEÚ — Trh výkonových transformátorov — Ústna dohoda o rozdelení trhov („Džentlmenská dohoda“) — Obmedzenie hospodárskej súťaže „z hľadiska cieľa“ — Prekážky vstupu — Domnienka účasti na protiprávnom karteli — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút (2006) — Bod 18)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2016 – Toshiba Corporation/Európska komisia
   (Vec C-373/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Článok 101 ods. 1 ZFEÚ - Trh výkonových transformátorov - Ústna dohoda o rozdelení trhov („Džentlmenská dohoda“) - Obmedzenie hospodárskej súťaže „z hľadiska cieľa“ - Prekážky vstupu - Domnienka účasti na protiprávnom karteli - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút (2006) - Bod 18))
   (2016/C 098/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Toshiba Corporation (v zastúpení: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, J. Jourdan a P. Berghe, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Ronkes Agerbeek, J. Norris-Usher a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Toshiba Corporation je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec F-126/15: Žaloba podaná 25. septembra 2015 – ZZ a i./Súdny dvor

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/42

         Žaloba podaná 25. septembra 2015 – ZZ a i./Súdny dvor
   (Vec F-126/15)
   (2015/C 414/53)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a iní (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Vyplatenie náhrady žalobcom za materiálnu škodu, ktorá im vznikla z dôvodu straty ich práv na starobný dôchodok v národnom systéme následkom ich prevodu do dôchodkového systému Európskej únie

      Návrhy žalobcov

               —

               uložiť Súdnemu dvoru povinnosť vyplatiť sumy uvedené v žalobe dôchodkovým fondom alebo do dôchodkového poistenia na meno žalobcov,

               —

               subsidiárne uložiť Súdnemu dvor povinnosť vyplatiť sumu 61  121,08 eura ZZ, 1 29  440,98 eura [inému žalobcovi], 76  324,29 eura [inému žalobcovi], 99  565,13 eura [inému žalobcovi], pričom tieto sumy musia byť navýšené o úroky s ročnou úrokovou sadzbou 3,1 % odo dňa prevodu ich dôchodkových práv do dôchodkového systému Európskej únie,

               —

               subsidiárnejšie rozhodnúť, že Súdny dvor sa dopustil chyby pri prevode dôchodkových práv žalobcov,

               —

               uložiť Súdnemu dvoru povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-246/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  27. augusta 2008 – Melli Bank/Rada ( Predbežné opatrenie — Nariadenie (ES) č. 423/2007 — Obmedzujúce opatrenia voči Iránskej islamskej republike — Rozhodnutie Rady — Zmrazenie hospodárskych fondov a zdrojov — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti — Neexistencia vážnej a neodstrániteľnej škody )

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/13

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 27. augusta 2008 – Melli Bank/Rada
   (Vec T-246/08 R)
   („Predbežné opatrenie - Nariadenie (ES) č. 423/2007 - Obmedzujúce opatrenia voči Iránskej islamskej republike - Rozhodnutie Rady - Zmrazenie hospodárskych fondov a zdrojov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Neexistencia vážnej a neodstrániteľnej škody“)
   (2008/C 260/23)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Melli Bank plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Gordon, QC, J. Stratford, M. Hoskins, barristers, R. Gwynne a T. Din, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británe a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci S. Lee, barrister) a Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a L. Butel, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu bodu 4 tabuľky B prílohy rozhodnutia Rady z 23. júna 2008, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 163, 24.6.2008, s. 29), v časti v ktorej je Melli Bank plc začlenená do zoznamu osôb, subjektov a orgánov, ktorých hospodárske fondy a zdroje sú zmrazené
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-583/08 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  20. mája 2010 — Christos Gogos/Európska komisia (Odvolanie — Úradníci — Interné výberové konanie na preradenie z jednej služby do druhej — Vymenovanie — Zaradenie do platovej triedy — Článok 31 ods. 2 služobného poriadku — Neobmedzená právomoc — Spor finančného charakteru — Dĺžka konania pred Súdom prvého stupňa — Primeraná lehota — Návrh na spravodlivé odškodnenie)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. mája 2010 — Christos Gogos/Európska komisia
   (Vec C-583/08 P) (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Interné výberové konanie na preradenie z jednej služby do druhej - Vymenovanie - Zaradenie do platovej triedy - Článok 31 ods. 2 služobného poriadku - Neobmedzená právomoc - Spor finančného charakteru - Dĺžka konania pred Súdom prvého stupňa - Primeraná lehota - Návrh na spravodlivé odškodnenie)
   2010/C 179/12
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Christos Gogos (v zastúpení: N. Korogiannakis a P. Katsimani, dikigoroi)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. I. Anestis, dikigoros)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 15. októbra 2008, Gogos/Komisia (T-66/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Komisie o zaradení odvolateľa do platovej triedy A 7 pri jeho menovaní

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ch. Gogos a Európska komisia znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec F-87/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 30. júna 2015 – EI/Rada

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/44

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 30. júna 2015 – EI/Rada
   (Vec F-87/14) (1)

   (2015/C 262/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014, s. 49.


title: Vec C-518/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles (Belgicko) 28. septembra 2015 – Ville de Nivelles/Rudy Matzak

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles (Belgicko) 28. septembra 2015 – Ville de Nivelles/Rudy Matzak
   (Vec C-518/15)
   (2015/C 414/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour du travail de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Ville de Nivelles

      Odporca v odvolacom konaní: Rudy Matzak

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 17 ods. 3 písm. c) bod iii) smernice 2003/88 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje členským štátom vylúčiť určité kategórie hasičov prijatých do verejného hasičského zboru z uplatňovania všetkých ustanovení, ktorými bola táto smernica prebratá, vrátane ustanovenia vymedzujúceho pracovný čas a čas odpočinku?

               2.

               Keďže smernica 2003/88 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času stanovuje len minimálne požiadavky, má sa vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby bola vo vnútroštátnom práve zachovaná alebo prijatá menej reštriktívna definícia pracovného času?

               3.

               Má sa vzhľadom na článok 153 ods. 5 ZFEÚ a na ciele smernice 2003/88 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času článok 2 uvedenej smernice v rozsahu, v akom vymedzuje hlavné pojmy použité v smernici a najmä pojem pracovný čas a čas odpočinku vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahuje na pojem pracovný čas, na základe ktorého sa má určiť príslušná odmena za domácu pohotovosť?

               4.

               Bráni smernica 2003/88 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času tomu, aby sa čas domácej pohotovosti považoval za pracovný čas, pokiaľ pracovník síce vykonáva pohotovosť doma, no obmedzenia, ktoré musí počas pohotovosti znášať (akým je povinnosť reagovať na zavolanie zamestnávateľa v lehote 8 minút), spôsobujú veľmi významné zúženie možností vykonávať iné činnosti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-337/12 P: Odvolanie podané 16. júla 2012 : Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  8. mája 2012 vo veci T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/19

         Odvolanie podané 16. júla 2012: Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. mája 2012 vo veci T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-337/12 P)
   2012/C 295/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S, (v zastúpení: H. Pernez, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Yoshida Metal Industry Co. Ltd

      Návrhy

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

               —

               vyhlásil za neplatnú ochrannú známku Spoločenstva 1 371 244,

         subsidiárne

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu a zaviazal ho vrátiť vec odvolaciemu senátu v prípade zrušenia jeho rozhodnutia,

               —

               zaviazal YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD. na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že napadnutý rozsudok má byť zrušený z dôvodu, že Všeobecný súd porušil článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva tým, že uplatnil nesprávne kritériá pri určení hlavných vlastností sporného označenia a skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené.


title: Vec C-494/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Taliansko) — Bolton Alimentari SpA/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Prípustnosť — Colné právo — Colná kvóta — Colný kódex — Článok 239 — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Články 308a, 308b a 905 — Nariadenie (ES) č. 975/2003 — Tuniak — Vyčerpanie kvóty — Dátum otvorenia — Nedeľa]

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Taliansko) — Bolton Alimentari SpA/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Vec C-494/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prípustnosť - Colné právo - Colná kvóta - Colný kódex - Článok 239 - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Články 308a, 308b a 905 - Nariadenie (ES) č. 975/2003 - Tuniak - Vyčerpanie kvóty - Dátum otvorenia - Nedeľa)
   2011/C 103/09
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bolton Alimentari SpA

      Žalovaná: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Výklad článku 239 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Výklad článkov 308a až 308c, článku 899 druhého odseku a článku 905 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3) — Vrátenie alebo odpustenie dovozného cla — Možnosť členského štátu, aby sám rozhodol o návrhu na vrátenie — Výraz „osobitná situácia“ v zmysle článku 239 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2913/92 — Dovozca Spoločenstva vylúčený z colnej kvóty otvorenej v nedeľu z dôvodu, že vnútroštátne colné orgány sú zatvorené

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 308a až 308c nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 214/2007 z 28. februára 2007, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby Európska komisia mohla prijať rozhodnutie vylučujúce podnikateľa z pridelenia colnej kvóty z dôvodu, že táto kvóta bola vyčerpaná ešte v deň svojho otvorenia, ktorý pripadá na nedeľu, teda v deň, keď sú colné úrady členského štátu, v ktorom má dotknutý podnikateľ sídlo, zatvorené.

               2.

               Články 308a až 308c nariadenia č. 2454/93, zmeneného a doplneného nariadením č. 214/2007 sa majú vykladať v tom zmysle, že nestanovujú členskému štátu povinnosť požiadať Európsku komisiu o odloženie prideľovania colnej kvóty, aby bolo zaručené spravodlivé a nediskriminačné zaobchádzanie s dovozcami, ak otvorenie colnej kvóty pripadne na nedeľu, teda na deň, keď sú colné úrady dotknutého členského štátu zatvorené, a ak hrozí, že uvedená kvóta sa vyčerpá v ten istý deň, ako je deň jej otvorenia, keďže colné úrady v ostatných členských štátoch sú v nedeľu otvorené.

               3.

               V iných prípadoch, ako sú prípady upravené v článku 899 ods. 1 nariadenia č. 2454/93, zmeneného a doplneného nariadením č. 214/2007, sa colný orgán členského štátu môže sám vyjadriť k žiadosti o vrátenie cla upravenej v článku 239 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, ak sa tento orgán domnieva, že Európskej komisii nie je možné vytýkať žiadnu nezrovnalosť a predmetná žiadosť nespadá pod nijaký z ďalších prípadov upravených v článku 905 ods. 1 uvedeného nariadenia č. 2454/93.

               4.

               Článok 239 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že sa môže týkať vylúčenia dovozcu Európskej únie z colnej kvóty, ktorej dátum otvorenia pripadá na nedeľu, z dôvodu, že colné orgány členského štátu, v ktorom má tento dovozca sídlo, sú v nedeľu zatvorené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-31/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Marianne Scheunemann/Finanzamt Bremerhaven (Sloboda usadiť sa — Voľný pohyb kapitálu — Priame dane — Daň z dedičstva — Spôsoby výpočtu dane — Nadobudnutie podielu ako jediný spoločník v kapitálovej spoločnosti so sídlom v treťom štáte dedením — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca daňové výhody pre podiel v takýchto spoločnostiach)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Marianne Scheunemann/Finanzamt Bremerhaven
   (Vec C-31/11) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Voľný pohyb kapitálu - Priame dane - Daň z dedičstva - Spôsoby výpočtu dane - Nadobudnutie podielu ako jediný spoločník v kapitálovej spoločnosti so sídlom v treťom štáte dedením - Vnútroštátna právna úprava vylučujúca daňové výhody pre podiel v takýchto spoločnostiach)
   2012/C 295/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Marianne Scheunemann

      Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt Bremerhaven

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článkov 56 ES a 58 ES — Nadobudnutie podielu ako jediný spoločník v kapitálovej spoločnosti so sídlom v treťom štáte dedením, ktorý tvorí súčasť súkromného majetku poručiteľa — Dedičská daň — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca daňové výhody pre spoločnosti, ktoré majú svoje sídlo alebo vedenie v tuzemsku

      Výrok rozsudku

   Právna úprava členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá na účely výpočtu dane z dedičstva vylučuje uplatnenie niektorých daňových výhod uplatniteľných na pozostalosť vo forme podielu v kapitálovej spoločnosti so sídlom v treťom štáte, kým v prípade nadobudnutia takéhoto podielu v spoločnosti so sídlom v členskom štáte dedením tieto výhody poskytuje, zasahuje podstatným spôsobom do výkonu slobody usadiť sa v zmysle článku 49 ZFEÚ a nasl., keďže tento podiel umožňuje svojmu majiteľovi vykonávať určitý vplyv na rozhodnutia spoločnosti a určovať jej činnosti. Tieto články sa nemajú uplatňovať v situácii týkajúcej sa podielu v spoločnosti, ktorej sídlo sa nachádza v treťom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011.


title: Vec C-146/08 P: Odvolanie podané 3. apríla 2008 : Efkon AG proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z  22. januára 2008 vo veci T-298/04, Efkon AG/Európsky parlament a Rada Európskej únie

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/14

         Odvolanie podané 3. apríla 2008: Efkon AG proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z 22. januára 2008 vo veci T-298/04, Efkon AG/Európsky parlament a Rada Európskej únie
   (Vec C-146/08 P)
   (2008/C 171/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Efkon AG (v zastúpení: M. Novak, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament, Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. januára 2008 (T–298/04) ako protiprávne a uložiť Súdu prvého stupňa, aby vykonal riadne konanie a vydal rozhodnutie vo veci,

               —

               napadnuté ustanovenie smernice, tak ako sa navrhuje v žalobe, zrušiť ako neplatné a žalované zaviazať nahradiť trovy konania.

               —

               Ďalej má Súdny dvor Európskych spoločenstiev určiť, že uznesenie z 22. januára 2008 ako vybavenie žaloby podanej 21. júla 2004 predstavuje porušenie článku 6 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd z dôvodu neprimeranej dĺžky konania a už z tohto dôvodu je potrebné žalobkyni poskytnúť právnu ochranu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa na podporu svojho opravného prostriedku proti uvedenému uzneseniu Súdu prvého uvádza nesprávny výklad článku 230 štvrtého odseku ES a vady konania, ktoré sa vyskytli v priebehu konania.
   Súd prvého stupňa zamietol žalobu s odôvodnením, že je neprípustná a že odvolateľka napadnutým právnym aktom nie je priamo a osobne dotknutá v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES.
   Tento právny názor je právne nesprávny. Súd prvého stupňa neuznáva, že zásah do duševného vlastníctva sám osebe spôsobuje osobnú a priamu dotknutosť, ktorá vedie k osobnej a priamej dotknutosti v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES. Podstata patentu spočíva v tom, že určitému právnemu subjektu sa prizná výlučné, časovo obmedzené právo. Také právo je možné logicky prideliť len jednému právnemu subjektu. Žiadny iný subjekt nedisponuje týmito právami, čím zásah do tohto práva právnym aktom Spoločenstva nutne vyvoláva osobnú a priamu dotknutosť.
   Argumentácia Súdu prvého stupňa, že okrem odvolateľky existujú ešte iné osoby ponúkajúce elektronické cestné mýtne systémy, ktoré by prípadne boli dotknuté rovnakým spôsobom ako odvolateľka a preto neexistuje priama a osobná dotknutosť, nie je presvedčivá. Priama a osobná dotknutosť v zmysle článku 230 štvrtý odsek ES sa nemôže vylúčiť tým, že existujú aj iné osoby dotknuté napadnutým právnym aktom, keď tieto nie sú držiteľmi patentu.
   Zamietnutie oznámenia odvolateľky, z ktorého vyplýva, že ona vyvinula ISO-VALM-infračervený štandard a za to dostala štátnu cenu, odvolateľka uplatňuje ako porušenie práva byť vypočutý. Napokon dobu konania v dĺžke štyroch rokov tiež nie je možné akceptovať a tým sama osebe predstavuje ťažkú vadu konania.


title: Vec T-491/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Volkswagen/EUIPO (ConnectedWork) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ConnectedWork — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/23

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Volkswagen/EUIPO (ConnectedWork)
   (Vec T-491/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ConnectedWork - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 314/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. júna 2015 (vec R 160/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ConnectedWork ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volkswagen AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-633/11 P: Odvolanie podané 8. decembra 2011 : Grand Hotel Abi d’Oru SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  20. septembra 2011 v spojených veciach T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08, Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/10

         Odvolanie podané 8. decembra 2011: Grand Hotel Abi d’Oru SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. septembra 2011 v spojených veciach T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08, Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia
   (Vec C-633/11 P)
   2012/C 118/15
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Grand Hotel Abi d’Oru SpA (v zastúpení: D. Dodaro a R. F. Masuri, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas a i.

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vyhlásený 20. septembra 2011 v spojených veciach T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08 v rozsahu, v akom:

                           a)

                           zamieta výhradu predloženú žalobkyňou založenú na porušení povinnosti oznámenia rozhodnutia o zmene podľa článku 254 ods. 3 ES a článku 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) (body 103 až 112 rozsudku);

                           b)

                           zamieta žalobný dôvod predložený žalobkyňou, ktorý sa zakladá na nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o posúdenie stimulačného účinku sporných pomocí (body 136 až 145 a 218 až 228 rozsudku) a

                     v ktorom došlo k skresleniu žalobných dôvodov, nesprávnemu právnemu posúdeniu a k nelogickému a protichodnému odôvodneniu,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie 2008/854/ES z 2. júla 2008 o schéme štátnej pomoci „regionálny zákon č. 9 z roku 1998 — zneužitie pomoci N 272/98“ (ex NN 158/03 a CP 15/2003) (Ú. v. EÚ L 302, s. 9),

               —

               zaviazať Európsku Komisiu na náhradu trov prvostupňového konania a konania o odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu uplatneniu článku 254 ES, ako aj nariadenia (ES) č. 659/99 a k nelogickému a protichodnému odôvodneniu v tej časti, v ktorej sa uvádza, že „rozhodnutie o zmene bolo adresované výlučne Talianskej republike a nie príjemcom spornej schémy. Preto článok 254 ods. 3 ES nestanovuje Komisii povinnosť oznámiť rozhodnutie o zmene spoločnosti Grand Hotel Abi d’Oru“ (bod 107 rozsudku). Toto odôvodnenie je podľa odvolateľky v rozpore s bodmi 71 a 72 tohto istého rozsudku.
   Rozsudok ďalej neumožňuje rozlíšiť odlišnú funkčnú kvalifikáciu rozhodnutia o zmene v porovnaní s rozhodnutím o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, ktorého napojenie na už začaté konanie podľa odvolateľky ukladá povinnosť vziať do úvahy účastníkov konania, ktorí sa už v praxi zúčastnili vlastného konania. Neprávne posúdenie, ktorého sa dopustil Všeobecný súd, keď asimiloval rozhodnutie o zmene s rozhodnutím o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, viedlo k nesprávnemu posúdeniu rozsahu pôsobnosti článku 20 ods. 1 nariadenia č. 659/1999.
   V napadnutom rozsudku došlo ku skresleniu žalobných dôvodov, nesprávnemu právnemu posúdeniu, nelogickému a protichodnému odôvodneniu v rozsahu, v ktorom Všeobecný súd neodôvodnil, respektíve odôvodnil len implicitne dôvody zamietnutia výhrady založenej na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia pri posúdení stimulačného účinku pomoci.
   Nakoniec tak Komisia v napadnutom rozhodnutí, ako aj Všeobecný súd v napadnutom rozsudku skreslili zámery žalobkyne tým, že konštatovali, že jej cieľom bolo prenesenie na ňu samotnú rozhodnutia, ktorého predmetom bola všeobecná schéma, a kvôli tomuto pochybeniu nesprávne nezohľadnili dopad, ktorý mohli mať skutočnosti, ktoré im žalobkyňa predložila, na posúdenie dosahu schémy pomoci vo všeobecnosti.

      (1)  Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec T-357/12: Žaloba podaná 7. augusta 2012 — Sachi Premium-Outdoor Furniture/ÚHVT — Gandia Blasco (Armchairs)

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/13

         Žaloba podaná 7. augusta 2012 — Sachi Premium-Outdoor Furniture/ÚHVT — Gandia Blasco (Armchairs)
   (Vec T-357/12)
   2012/C 311/17
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugalsko) (v zastúpení: M. Oehen Mendes, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gandia Blasco, SA (Valencia, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. apríla 2012 (R 969/2011-3),

               —

               vyhlásil sporný dizajn Spoločenstva č. 1512633-0003 za neplatný, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn pre „kreslá, pohovky“ — zapísaný dizajn Spoločenstva č. 1512633-0003.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom sa domáha vyhlásenia neplatnosti zapísaného dizajnu Spoločenstva na základe článkov 4 až 9 nariadenia Rady č. 6/2002; dizajn Spoločenstva zapísaný pod č. 52113-0001 pre „kreslá“.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia a vyhlásenie neplatnosti sporného dizajnu Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 5 až 7 nariadenia Rady č. 6/2002.


title: Vec F-46/08: Žaloba podaná 16. mája 2008 – Thoss/Dvor audítorov

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/51

         Žaloba podaná 16. mája 2008 – Thoss/Dvor audítorov
   (Vec F-46/08)
   (2008/C 171/103)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nicole Thoss (Dommeldange, Luxemburské veľkovojvodstvo) (v zastúpení: P. Goergen, avocat)

      Žalovaný: Dvor audítorov
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Dvora audítorov z 20. marca 2006, ktorým bol žalobkyni zamietnutý nárok na vdovský dôchodok po smrti jej manžela
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Dvora audítorov z 20. marca 2006, ktorým bol žalobkyni zamietnutý nárok na vdovský dôchodok podľa článku 16 ods. 1 nariadenia č. 2290/77, a následné rozhodnutie z 28. septembra 2006,

               —

               nariadiť Dvoru audítorov, aby žalobkyni priznal nárok na vdovský dôchodok podľa článku 16 ods. 1 nariadenia č. 2290/77 s retroaktívnym účinkom od 1. decembra 2003,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na náhradu trov konania.