title: Vec T-71/16 P: Odvolanie podané 17. februára 2016: Carlo De Nicola proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. decembra 2015 vo veci F-82/12, De Nicola/EIB

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/37

         Odvolanie podané 17. februára 2016: Carlo De Nicola proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. decembra 2015 vo veci F-82/12, De Nicola/EIB
   (Vec T-71/16 P)
   (2016/C 118/42)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel tomuto odvolaniu a prostredníctvom čiastočnej zmeny napadnutého rozsudku zrušil body 2 a 3 výroku, ako aj body 68 až 75 napadnutého rozsudku,

               —

               následne zaviazal EIB na náhradu škody, ktorú utrpel C. De Nicola v súlade s tým, čo sa navrhuje v návrhu na začatie konania, alebo, subsidiárne, vrátil vec inej komore Súdu pre verejnú službu, aby v inom zložení opätovne rozhodla vo veci zrušených bodov,

               —

               zaviazal EIB na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie sa týka rozsudku Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015, De Nicola/Európska investičná banka (F-82/12).
   Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné odvolacím dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-55/16 P, De Nicola/Európska investičná banka.
   Odvolateľ najmä tvrdí, že považovať návrh na náhradu škody podaný vo veci F-82/12 za návrh na náhradu škody podaný vo veci F-55/08 predstavuje nesprávne vecné posúdenie, a že bolo nesprávne stanovené, že o niektorých návrhoch na náhradu škody sa už rozhodlo.


title: Vec T-233/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. apríla 2008 – Holandsko/Komisia ( Štátna pomoc — Smernica 2001/81/ES — Vnútroštátne opatrenie stanovujúce systém obchodovania s emisiami pre oxidy dusíka — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom — Prípustnosť — Zvýhodnenie — Neexistencia selektívnej povahy opatrenia )

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. apríla 2008 – Holandsko/Komisia
   (Vec T-233/04) (1)

   („Štátna pomoc - Smernica 2001/81/ES - Vnútroštátne opatrenie stanovujúce systém obchodovania s emisiami pre oxidy dusíka - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom - Prípustnosť - Zvýhodnenie - Neexistencia selektívnej povahy opatrenia“)
   (2008/C 128/64)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. Sevenster, J. van Bakel a M. de Grave, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. van Vliet a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W.-D. Plessing a M. Lumma, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2003) 1761 v konečnom znení z 24. júna 2003 o štátnej pomoci N 35/2003 týkajúcej sa systému obchodovania s emisiami pre oxidy dusíka oznámeného Holandským kráľovstvom
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2003) 1761 v konečnom znení z 24. júna 2003 o štátnej pomoci N 35/2003 týkajúcej sa systému obchodovania s emisiami pre oxidy dusíka oznámeného Holandským kráľovstvom sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003 (pôvodne Vec C-388/03).


title: Vec C-521/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft/If Vahinkovakuutusyhtiö Oy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 6 bod 2 — Súdna právomoc — Ručiteľská žaloba alebo návrh na pristúpenie ďalšieho účastníka do konania podaná treťou osobou proti účastníkovi konania na súde rozhodujúcom o hlavnej žalobe)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/14

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft/If Vahinkovakuutusyhtiö Oy
   (Vec C-521/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 6 bod 2 - Súdna právomoc - Ručiteľská žaloba alebo návrh na pristúpenie ďalšieho účastníka do konania podaná treťou osobou proti účastníkovi konania na súde rozhodujúcom o hlavnej žalobe))
   (2016/C 098/17)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SOVAG – Schwarzmeer und Ostsee Versicherungs-Aktiengesellschaft

      Žalovaná: If Vahinkovakuutusyhtiö Oy

      Výrok rozsudku

   Článok 6 bod 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že do jeho pôsobnosti patrí aj žaloba, ktorú podala tretia osoba v súlade s vnútroštátnymi ustanoveniami proti žalovanému v hlavnom konaní, ktorej predmetom je nárok úzko súvisiaci s týmto hlavným nárokom smerujúcim k získaniu vrátenia náhrad, ktoré zaplatila táto tretia osoba žalobcovi v hlavnom konaní, pod podmienkou, že táto žaloba nebola podaná iba na účely vyňatia uvedeného žalovaného z právomoci jeho súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec T-635/16: Žaloba podaná 1. septembra 2016 – IPA/Komisia

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/17

         Žaloba podaná 1. septembra 2016 – IPA/Komisia
   (Vec T-635/16)
   (2016/C 428/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SC IPA SA (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: L. Vasilescu, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenia o dlhu č. 3241608864, ktoré sa týka sumy 63 653,58 eura, a č. 3241608865, ktoré sa týka sumy 9 690,30 eura, z 28. júna 2016, ktoré vydala žalovaná.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby v podstate tvrdí, že spor sa týka výpočtu nepriamych výdavkov súvisiacich so zmluvou, podľa ktorej je žalobkyňa príjemcom. Komisia niekoľko rokov po uzavretí zmluvy tak zaviedla nesprávny vzorec na výpočet výdavkov, čo je v rozpore s ustanoveniami zmluvy a všeobecne uznávanými zásadami a účtovnými postupmi.
   Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa vo svojich tvrdeniach zakladala na audite a súhlasila so všetkými tvrdeniami audítora, pričom nezohľadnila, že spôsob výpočtu nepriamych výdavkov je v rozpore: (i) zásadami a postupmi účtovníctva príjemcu, ktoré sú tiež uložené zmluvou ako prednostné, a (ii) všeobecne uznávané zásady a postupy účtovníctva.
   Žalobkyňa tiež tvrdí, že sa spôsoby výpočtu nepriamych výdavkov zmluvy uplatnené audítorom a schválené Komisiou líšili od účtovného systému príjemcu, pričom podľa zmluvy mali byť všetky výdavky stanovené v súlade so všeobecnými zásadami a postupmi účtovníctva príjemcu. Účtovníctvo príjemcu je podľa žalobkyne jediným systémom ktorý možno schváliť na účely zmluvy, a neexistuje nijaký dôvod na to, aby boli nahradené alebo neschválené účtovné postupy, ktoré príjemca používa k výpočtu nepriamych výdavkov zmluvy.
   Nakoniec tvrdí, že audítor v konaní o audite podhodnotil skutočné priame výdavky zmluvy a Komisia po tom, čo v celom rozsahu schválila stanovisko audítora, vydala 28. júna 2016 oznámenia o dlhu č. 3241608864, ktoré sa týka sumy 63 653,58 eura, a č. 3241608865, ktoré sa týka sumy 9 690,30 eura, aby trak vymohla vrátenie rozdielov vzniknutých v dôsledku výdavkov popísaných v audite.


title: Vec T-70/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – Feralpi/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh tyčí alebo zvitkov na výstuž do betónu — Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO — Určenie cien a lehôt na zaplatenie — Obmedzenie alebo kontrola výroby alebo predaja — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Nedostatok právomoci — Právny základ — Porušenie práva na obranu — Zásada riadnej správy vecí verejných, proporcionality a rovnosti zbraní — Kritériá pripisovania — Definícia trhu — Porušenie článku 65 UO — Pokuty — Premlčanie — Závažnosť — Dĺžka trvania“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – Feralpi/Komisia
   (Vec T-70/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh tyčí alebo zvitkov na výstuž do betónu - Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO - Určenie cien a lehôt na zaplatenie - Obmedzenie alebo kontrola výroby alebo predaja - Porušenie podstatných formálnych náležitostí - Nedostatok právomoci - Právny základ - Porušenie práva na obranu - Zásada riadnej správy vecí verejných, proporcionality a rovnosti zbraní - Kritériá pripisovania - Definícia trhu - Porušenie článku 65 UO - Pokuty - Premlčanie - Závažnosť - Dĺžka trvania“))
   (2015/C 034/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Feralpi Holding SpA (Brescia, Taliansko) (v zastúpení: G. Roberti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Sauer a B. Gencarelli, neskôr R. Sauer, R. Striani a T. Vecchi a napokon R. Sauer a T. Vecchi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Manzini, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 65 UO (vec COMP/37.956 – Výstužné tyče do betónu, opätovné prijatie), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009, ktorým Komisia uložila žalobkyni pokutu 10,25 milióna eura za porušenie článku 65 ods. 1 UO

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Feralpi Holding SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-630/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 – Primo Valore/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 – Primo Valore/Komisia
   (Vec T-630/14) (1)

   (2015/C 381/83)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


20150731020616722015/C 270/056862013CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL201506105511Vec C-686/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – X AB/Skatteverket (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Obchodné podiely — Právna úprava členského štátu oslobodzujúca od dane výnosy a zároveň vylučujúca odpočítateľnosť straty — Prevod akcií spoločnosťou rezidentom v dcérskej spoločnosti, ktorá nie je rezidentom — Strata vyplývajúca z kurzovej straty)
 ---documentbreak--- C2702015SK510120150610SK00055151Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – X AB/Skatteverket
   (Vec C-686/13) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Obchodné podiely — Právna úprava členského štátu oslobodzujúca od dane výnosy a zároveň vylučujúca odpočítateľnosť straty — Prevod akcií spoločnosťou rezidentom v dcérskej spoločnosti, ktorá nie je rezidentom — Strata vyplývajúca z kurzovej straty)“2015/C 270/05Jazyk konania: švédčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X AB

      Žalovaný: Skatteverket

      Výrok rozsudku

   Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni daňovej právnej úprave členského štátu, ktorá v zásade oslobodzuje od dane z príjmu právnických osôb výnosy z obchodných podielov a zároveň vylučuje odpočítanie strát z prevodu týchto podielov, hoci tieto straty vyplývajú z kurzovej straty.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec C-155/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 16. marca 2016 – Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt/Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 16. marca 2016 – Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt/Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine
   (Vec C-155/16)
   (2016/C 200/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt

      Odporcovia: Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras – Cifog, Association ATM ponte – CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby vykladať v tom zmysle, že súkromnoprávne združenia vytvorené dotknutými profesijnými organizáciami na účely uzatvorenia zmlúv o poskytovaní kafilérnych služieb, ktorých financovanie si musia zabezpečovať členovia týchto združení, ktorí na tento účel platia príspevky, treba kvalifikovať ako verejnoprávne inštitúcie podľa kritéria, že verejnoprávne inštitúcie sú inštitúcie, ktoré boli zriadené na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselnú ani komerčnú povahu?

               2.

               Má sa článok 1 smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že takto opísané združenia vrátane združení vyberajúcich povinné príspevky spĺňajú kritérium na to, aby mohli byť kvalifikované ako verejnoprávne inštitúcie, ktorým je existencia dohľadu orgánov verejnej moci nad ich riadením, resp. hospodárskeho a finančného dohľadu štátu, ktorý predstavuje vonkajší dohľad nad hospodárskou činnosťou a finančným riadením podnikov a organizácií, ktoré mu podliehajú, ktorého účelom je posúdiť riziká a výkonnosť týchto podnikov a organizácií s prihliadnutím na majetkové záujmy štátu; že zamestnanec zodpovedný za výkon dohľadu má pri plnení zverených úloh všetky potrebné právomoci na vykonanie dokazovania na základe dokladov a na mieste; že podnik alebo organizácia, nad ktorou sa vykonáva dohľad, je povinná poskytnúť mu všetky informácie potrebné na plnenie zverených úloh vrátane tých, ktoré sa týkajú dcérskych spoločností zahrnutých do konsolidácie ako celku; že uvedený zamestnanec si v prípade potreby vyžiada všetky dodatočné informácie; že je oprávnený zúčastňovať sa na zasadnutiach predstavenstva alebo dozornej rady alebo poradného orgánu, ktorý ich nahrádza, ako aj na zasadnutiach výborov a komisií prípadne zriadených týmto orgánom; že sa môže zúčastňovať na zasadnutiach výborov, komisií a všetkých poradných orgánov, ktoré v podniku alebo v organizácii existujú, ako aj na valných zhromaždeniach; a že sa mu za rovnakých podmienok ako ich členom doručia všetky pozvánky, programy rokovaní a ďalšie dokumenty, ktoré treba predložiť pred každým zasadnutím?


title: Vec C-542/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 4. decembra 2008 – Friedrich G. Barth/Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 4. decembra 2008 – Friedrich G. Barth/Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung
   (Vec C-542/08)
   2009/C 90/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Friedrich G. Barth

      Žalovaná: Bundesministerin für Wissenschaft und Forschung

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje uplatnenie zákonného ustanovenia o premlčaní, stanovujúceho trojročnú premlčaciu lehotu na mimoriadne príplatky za odpracované roky, ktoré v prípadoch, ako je konanie vo veci samej, neboli udelené migrujúcemu pracovníkovi na základe vnútroštátneho právneho stavu nezlučiteľného s právom Spoločenstva pred rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 30. septembra 2003, Gerhard Köbler (C-224/01, Zb. s. I-10239), nepriamu diskrimináciu migrujúcich pracovníkov v zmysle článku 39 ES a článku 7 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 1612/68 (1) alebo obmedzenie v týchto ustanoveniach garantovaného voľného pohybu pracovníkov?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Bráni článok 39 ES a článok 7 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 1612/68, v prípadoch, ako je konanie vo veci samej, uplatneniu takého ustanovenia o premlčaní na mimoriadne príplatky za odpracované roky, ktoré neboli udelené migrujúcemu pracovníkovi na základe vnútroštátneho právneho stavu nezlučiteľného s právom Spoločenstva pred rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 30. septembra 2003, Gerhard Köbler (C-224/01, Zb. s. I-10239)?

               3.

               Bráni zásada efektívnosti za okolností ako vo veci samej uplatniť proti domáhaniu sa nárokov z minulosti na mimoriadne príplatky za odpracované roky, ktoré neboli udelené pri porušení práva Spoločenstva na základe jednoznačne formulovaných vnútroštátnych právnych ustanovení, ustanovenie o premlčaní stanovujúce trojročnú premlčaciu lehotu?

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15.


title: Vec T-231/07: Žaloba podaná 29. júna 2007 – ITT Manufacturing Enterprises/ÚHVT – ITT Trademark & Trade (I.T.T.)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/44

         Žaloba podaná 29. júna 2007 – ITT Manufacturing Enterprises/ÚHVT – ITT Trademark & Trade (I.T.T.)
   (Vec T-231/07)
   (2007/C 199/83)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: ITT Manufacturing Enterprises Inc. (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Delord, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ITT Trademark & Trade GmbH (Mníchov, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, potvrdiť rozhodnutie č. 565/2005 a zaviazať žalovaného na náhradu trov tohto konania, subsidiárne

               —

               zmeniť napadnuté rozhodnutie, potvrdiť rozhodnutie č. 565/2005 a zaviazať žalovaného na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ITT Trademark & Trade GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „ITT“ pre tovary a služby v triede 7, 9 a 11 – prihláška č. 1 152 339.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ITT Manufacturing Enterprises Inc.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné obrazové ochranné známky, ako aj nezapísané všeobecne známe ochranné známky používané v rámci obchodu v Spoločenstve obsahujúce alebo spočívajúce v slovnom prvku „ITT“ pre tovary a služby v mnohých triedach.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: žalobca popiera závery odvolacieho senátu, podľa ktorých námietkové oddelenie založilo svoje rozhodnutie na nesprávnej ochrannej známke.


title: Vec T-128/07: Žaloba podaná 23. apríla 2007 – Suez/ÚHVT (Delivering the essentials of life)

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/34

         Žaloba podaná 23. apríla 2007 – Suez/ÚHVT (Delivering the essentials of life)
   (Vec T-128/07)
   (2007/C 140/58)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Suez (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Combeau, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Delivering the essentials of life“ pre výrobky a služby zatriedené do tried 1, 9, 11, 16, 35, 36, 37 38, 39, 401, 41 a 42 (prihláška č. 4 102 497).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: odmietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 Rady (1)tým, že v rozpore s tým čo odvolací senát ÚHVT skonštatoval v napadnutom rozhodnutí, ochranná známka o ktorej zápis sa žiada nemá striktne pochvalný významový odtieň a neopisuje vlastnosť alebo kvalitu výrobkov alebo služieb, ktoré má označovať.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-253/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  19. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/22/ES — Aproximácia právnych predpisov — Právne predpisy v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú činností cestnej dopravy — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-253/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/22/ES - Aproximácia právnych predpisov - Právne predpisy v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú činností cestnej dopravy - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 153/26
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell a M. Teles Romão, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a F. Fraústo de Azevedo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES z 15. marca 2006 o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS (Ú. v. EÚ L 102, s. 35)

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES z 15. marca 2006 o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 2006/22.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-274/07: Žaloba podaná 7. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Litovská republika

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/24

         Žaloba podaná 7. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Litovská republika
   (Vec C-274/07)
   (2007/C 183/42)
   Jazyk konania: litovčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Litovská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Litovská republika si tým, že sa jej v praxi nepodarilo zabezpečiť, aby orgány spracovávajúce núdzové volania mali k dispozícii, pokiaľ je to technicky možné, informáciu o mieste volajúceho u všetkých volaní na jednotné európske núdzové volacie číslo 112, ak sa používa verejná telefónna sieť, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 26 ods. 3 smernice 2002/22/ES (1) o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby),

               —

               zaviazať Litovskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 24. júla 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


title: Vec T-6/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2008 – Galderma/ÚHVT – Lelas (Nanolat) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Nanolat — Skoršia národná slovná ochranná známka TANNOLACT — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2008 – Galderma/ÚHVT – Lelas (Nanolat)
   (Vec T-6/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Nanolat - Skoršia národná slovná ochranná známka TANNOLACT - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/49)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Galderma SA (Cham, Švajčiarsko) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Tihomir Lelas (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: H.-J. Omsels, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. októbra 2006 (vec R 146/2006-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Galderma SA a pánom Tihomirom Lelasom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Galderma SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-315/04 P: Odvolanie podané 23. júla 2004 (faxom zo 14. júla 2004): Raffaele Dipace proti uzneseniu prvej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 1. apríla 2004 vo veci T-106/04, Raffaele Dipace proti Talianskej republike

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

         Odvolanie podané 23. júla 2004 (faxom zo 14. júla 2004): Raffaele Dipace proti uzneseniu prvej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 1. apríla 2004 vo veci T-106/04, Raffaele Dipace proti Talianskej republike
   (Vec C-315/04 P)
   (2005/C 217/48)
   Jazyk konania: taliančina
   Raffaele Dipace podal 23. júla 2004 (faxom zo 14. júla 2004) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti uzneseniu prvej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 1. apríla 2004 vo veci T-106/04, Raffaele Dipace proti Talianskej republike.
   Súdny dvor (šiesta komora) uznesením z 3. marca 2005 zamietol odvolanie a rozhodol, že pán Dipace znáša vlastné trovy konania.


               23.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/71

         Žaloba podaná 31. augusta 2004 spoločnosťami Prosessindustriens Landsforening, Borregaard, Elkem ASA, Norsk Hydro ASA, Eramet Norway AS, Norske Skogindustrier ASA, Södra Cell Folla AS, Tinfos Titan & Iron KS, a Yara International ASA voči Dozornému orgánu EZVO
   (Prípad E-6/04)
   (2004/C 319/13)
   Žaloba voči Dozornému orgánu EZVO bola podaná na Dvor EZVO 31. augusta 2004 spoločnosťami Prosessindustriens Landsforening, Borregaard, Elkem ASA, Norsk Hydro ASA, Eramet Norway AS, Norske Skogindustrier ASA, Södra Cell Folla AS, Tinfos Titan & Iron KS, a Yara International ASA, zastúpených Onno W. Brouwer, advokát a Michael Schuette, advokát, Freshfields Bruckhaus Derringer, Bastion Tower, Place du Champ de Mars 5, 1050 Brussels.
   Navrhovateľ požaduje, aby dvor:

               1.

               anuloval rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO 148/04/COL z 30. júna 2004; a

               2.

               nariadil zaplatiť Dozornému orgánu EZVO súdne trovy.

         Právna a skutková podstata aprávne tvrdenia priložené na podporu:

               —

               Rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO 148/04/COL z 30. júna 2004 („rozhodnutie“) týkajúce sa dane za elektrinu a považujúce neschopnosť uplatniť túto daň vo výrobnom priemysle za štátnu pomoc.

               —

               Dozorný orgán EZVO porušil článok 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               Dozorný orgán EZVO porušil článok 61 Dohody o EHP a časť II protokolu 3 o štátnej pomoci pokiaľ ide o považovanie existujúcej pomoci za novú pomoc.

               —

               Rozhodnutie porušuje zásadu právnej určitosti.

               —

               Dozorný orgán EZVO nepostupoval podľa riadneho postupu, porušujúc články 17, 18 a 19 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.

               —

               Rozhodnutie porušuje články 61 a 62 Dohody o EHP pokiaľ ide o navrátenie pomoci.


title: Vec C-161/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Simvoulio tis Epikrateias (Štátna rada) (Grécko) 8. mája 2009 — K. Fragkopoulos kai SIA Ο.Ε./Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Simvoulio tis Epikrateias (Štátna rada) (Grécko) 8. mája 2009 — K. Fragkopoulos kai SIA Ο.Ε./Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
   (Vec C-161/09)
   2009/C 153/54
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Simvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: K. Fragkopoulos kai SIA Ο.Ε.

      Žalovaný: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže podnik obchodujúci za podmienok ako žalobca, teda podnik spracúvajúci a baliaci sušené hrozno, so sídlom v konkrétnej oblasti krajiny, ktorému je zákonom zakázané prepravovať rôzne druhy hrozna na sušenie z iných oblastí krajiny na účely spracovania a balenia, a ktorý teda nemôže vyvážať sušené hrozno, ktoré by spracoval z vyššie uvedených druhov hrozna na sušenie, uplatňovať pred súdom, že príslušné právne opatrenia sú v rozpore s článkom 29 ES?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, sú ustanovenia vnútroštátneho gréckeho práva, ktoré sa uplatňujú v tomto spore a ktoré na jednej strane zakazujú prepravu hrozna na sušenie z iných oblastí krajiny na účely skladovania, spracovania a nasledujúceho vývozu, do konkrétnej oblasti, v ktorej je povolené spracovanie iba miestneho hrozna na sušenie a, na druhej strane, vyhradzuje možnosť uznania chráneného označenia pôvodu len pre sušené hrozno, ktoré bolo spracované a balené v konkrétnej oblasti, v ktorej bolo dopestované, v rozpore s článkom 29 ES zakazujúcim množstevné obmedzenia vývozu, ako aj všetky opatrenia s rovnakým účinkom?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, predstavuje ochrana kvality výrobku, ktorý je zemepisne určený vnútroštátnym zákonom členského štátu a ktorému nebola priznaná možnosť použiť zvláštny rozlišovací názov, ktorý by označoval jeho vysokú kvalitu a jedinečnosť odvodzovanú od jeho pôvodu z konkrétnej oblasti, v zmysle článku 30 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva legitímny dôvod naliehavého verejného záujmu, ktorý umožňuje odchýliť sa od článku 29 ES zakazujúceho množstevné obmedzenia vývozu daného výrobku, ako aj všetky opatrenia s rovnakým účinkom?


title: Vec C-475/03: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  3. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Cremona – Taliansko) – Banca popolare di Cremona soc. coop.arl/Agenzia Entrate Ufficio Cremona (Šiesta smernica o DPH — Článok 33 ods. 1 — Zákaz vyberať iné vnútroštátne dane, ktoré majú charakter daní z obratu — Pojem dane z obratu — Talianska regionálna daň z produkčných činností)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Cremona – Taliansko) – Banca popolare di Cremona soc. coop.arl/Agenzia Entrate Ufficio Cremona
   (Vec C-475/03) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 33 ods. 1 - Zákaz vyberať iné vnútroštátne dane, ktoré majú charakter daní z obratu - Pojem „dane z obratu“ - Talianska regionálna daň z produkčných činností)
   (2006/C 294/05)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria provinciale di Cremona
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Banca popolare di Cremona soc. coop.arl

      Žalovaný: Agenzia Entrate Ufficio Cremona
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Commissione tributaria provinciale di Cremona – Výklad článku 33 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23), zmeneného a doplneného smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991 (Ú. v. ES L 376, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 160) – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy zavádzajúcej regionálnu daň z produkčných činností
   Výrok rozsudku
   Článok 33 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenený a doplnený smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni zachovaniu platby daňového charakteru, ktorá má také charakteristické znaky ako daň, o akú ide vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec C-174/04: Žaloba podaná 13. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               12.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/5

         Žaloba podaná 13. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-174/04)
   (2004/C 156/10)
   Komisia Európskych spoločenstiev zastúpená Enrico Travesa a Claudio Loggi, splnomocnenými zástupcami, podala 13. apríla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               rozhodol, že dekrét-zákon č. 192 z 25. mája 2001, zmenený na zákon č. 301 z 20. júla 2001 s názvom „Potrebné ustanovenia k ochrane záujmov pri liberalizácií a privatizácii osobitných oblastí verejných služieb“ pokiaľ ustanovuje automatické zrušenie hlasovacieho práva vzťahujúceho sa na akcie, ktoré presahujú limit 2 percent zo základného imania spoločností pôsobiacich na trhu s elektrinou a plynom je v rozpore s článkom 56 zmluvy ES;

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Dekrét-zákon 192/2001 je v rozpore s článkom 56 zmluvy ES, pretože ustanovuje automatický zákaz hlasovacieho práva vzťahujúceho sa na akcie, ktoré presahujú limit 2 percent zo základného imania spoločnosti pôsobiacej na trhu s elektrinou a plynom. Uvedený limit spôsobuje rozdielne a obmedzujúce zaobchádzanie s investíciami osobitnej kategórie investorov, ktorej sa bráni v slobodnom pohybe kapitálu v Európskej únii. Osobitne, uvedené obmedzenie odrádzajú potencionálneho verejného záujemcu, ktorý má záujem na účasti v takejto spoločnosti a neumožňujú mu skutočnú účasť na rozhodovaní v takejto spoločnosti a ovplyvňovanie jej riadenia.


title: Vec C-470/10: Žaloba podaná 28. septembra 2010 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/19

         Žaloba podaná 28. septembra 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-470/10)
   ()
   2010/C 328/34
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. França a I. V. Rogalski, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Portugalská republika si tým, že zachovala požiadavku zápisu a akreditácie u portugalských orgánov pre akékoľvek dočasné poskytnutie služby patentovými zástupcami pre patenty Spoločenstva, ktorí sú už legálne usadení v inom členskom štáte, a preskúmavala odborné kvalifikácie patentových zástupcov pre patenty Spoločenstva, ktorí sa premiestnia do Portugalska, a to aj v prípade dočasného poskytnutia služby, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ZFEÚ a článkov 5 až 7 smernice 2005/36/ES (1) o uznávaní odborných kvalifikácií,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Sporná portugalská práva úprava bráni známkovým a patentovým zástupcom, ktorí sú legálne usadení v inom členskom štáte, aby poskytovali služby zástupcu pred Národným inštitútom priemyselného vlastníctva (INPI — Instituto Nacional da Propriedade Industrial) v Portugalsku, pokiaľ sa naň dostavia s cieľom poskytnúť službu zákazníkom nachádzajúcim sa v inom členskom štáte, ak už predtým neabsolvovali testovú skúška, aby mohli byť akreditovaní alebo uznaní uvedeným inštitútom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 22.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 20. apríla 2005 vo veci T-318/03, Atomic Austria GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka ATOMIC BLITZ — Námietka majiteľa národných slovných ochranných známok ATOMIC — Dôkaz o obnovení zápisu skoršej ochrannej známky — Rozsah skúmania ÚHVT — Zamietnutie námietky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/17

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 20. apríla 2005
   vo veci T-318/03, Atomic Austria GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka ATOMIC BLITZ - Námietka majiteľa národných slovných ochranných známok ATOMIC - Dôkaz o obnovení zápisu skoršej ochrannej známky - Rozsah skúmania ÚHVT - Zamietnutie námietky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 155/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-318/03, Atomic Austria GmbH so sídlom v Altenmarkt (Rakúsko), v zastúpení: G. Kucsko a C. Schumacher, advokáti, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: G. Schneider a B. Müller), ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom ÚHVT je Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil, SA, so sídlom v Onil (Španielsko), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. júla 2003 (vec R 95/2003-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Atomic Austria GmbH a Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánová, tajomník: J. Plingers, referent, vyhlásil dňa 20. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. júla 2003 (vec R 95/2003-2) sa zrušuje.

               2)

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, z 13. 12. 2003


title: Vec T-334/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júna 2015 – Plantavis a NEM/Komisia a EFSA („Ochrana spotrebiteľa — Zdravotné tvrdenia o potravinách — Nariadenie (EÚ) č. 432/2012 — Žaloba o neplatnosť — Právny akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Priama dotknutosť — Prípustnosť — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Námietka nezákonnosti — Register zdravotných tvrdení“)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júna 2015 – Plantavis a NEM/Komisia a EFSA
   (Vec T-334/12) (1)

   ((„Ochrana spotrebiteľa - Zdravotné tvrdenia o potravinách - Nariadenie (EÚ) č. 432/2012 - Žaloba o neplatnosť - Právny akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia - Priama dotknutosť - Prípustnosť - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Námietka nezákonnosti - Register zdravotných tvrdení“))
   (2015/C 245/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Plantavis GmbH (Berlín, Nemecko) a NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV (Laudert, Nemecko) (v zastúpení: T. Büttner, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a S. Grünheid, splnomocnené zástupkyne) a Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: D. Detken, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. Van der Hout a A. Köhler, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú Komisiu: Európsky parlament (v zastúpení: J. Rodrigues a P. Schonard, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú Komisiu a EFSA: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a I. Šulce, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9) na jednej strane a nariadenia Komisie (EÚ) č. 432/2012 zo 16. mája 2012, ktorým sa vytvára zoznam povolených zdravotných tvrdení o potravinách, iných, ako sú tvrdenia, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí (Ú. v. EÚ L 136, s. 1) na strane druhej, ako aj registra výživových a zdravotných tvrdení o potravinách, uverejneného na internetovej stránke Komisie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Plantavis GmbH a NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Európskej komisie a Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA).

               3.

               Rada Európskej únie a Európsky parlament znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012.


title: Vec C-573/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 28. decembra 2007 – Sea s.r.l./Comune di Ponte Nossa

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 28. decembra 2007 – Sea s.r.l./Comune di Ponte Nossa
   (Vec C-573/07)
   (2008/C 64/39)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sea s.r.l.

      Žalovaný: Comune di Ponte Nossa
   Prejudiciálna otázka
   Sú priame zverenie prevádzkovania služby zberu, odvozu a likvidácie pevného komunálneho odpadu a podobného odpadu akciovej spoločnosti s výlučne verejnou kapitálovou účasťou a stanovy – na účely článku 113 legislatívneho dekrétu č. 267 z 18. augusta 2000 – ako sú uvedené v odôvodnení, zlučiteľné s právom Spoločenstva, osobitne so slobodou usadiť sa, ako aj slobodným poskytovaním služieb, so zákazom diskriminácie a povinnosťou rovnosti zaobchádzania, s transparentnosťou a s voľnou hospodárskou súťažou podľa článkov 12, 43, 45, 46, 49 a 86 Zmluvy?


title: Vec F-25/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z  15. júna 2006  (druhá komora) – Mc Sweeney a Armstrong/Komisia (Verejné výberové konanie — Oznámenie o výberovom konaní — Sprievodné informácie pre uchádzačov — Nepripustenie ku skúškam — Požadované diplomy — Právomoc menovacieho orgánu)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 15. júna 2006 (druhá komora) – Mc Sweeney a Armstrong/Komisia
   (Vec F-25/05) (1)

   (Verejné výberové konanie - Oznámenie o výberovom konaní - Sprievodné informácie pre uchádzačov - Nepripustenie ku skúškam - Požadované diplomy - Právomoc menovacieho orgánu)
   (2006/C 178/76)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Dypna Mc Sweeney (Brusel, Belgicko) a Pauline Armstrong (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie zo 6. a 7. septembra 2004 o nepripustení žalobkýň ku skúškam výberového konania EPSO/C/11/03 (Ú. v. EÚ C 267 A, 2003, s. 1) vyhláseného na účely vytvorenia zoznamu úspešných uchádzačov na miesta sekretárok s anglickým jazykom (C 5/C4)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia výberovej komisie zo 6. a 7. septembra 2004 o nepripustení žalobkýň ku skúškam výberového konania EPSO/C/11/03 sa zrušujú.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-184/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-234/05: Žaloba podaná 13. júna 2005: Gerrit Bethuyne a štyria ďalší proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/31

         Žaloba podaná 13. júna 2005: Gerrit Bethuyne a štyria ďalší proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-234/05)
   (2005/C 205/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Gerrit Bethuyne, bydliskom v Dentergem (Belgicko) a štyria ďalší, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 13. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie, ktorým sú vymenovaní za úradníkov Európskych spoločenstiev, v rozsahu, v ktorom stanovuje ich nástupnú platovú triedu v zmysle článku 12 prílohy XIII služobného poriadku;

               2.

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veci T-130/05 (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005, s. 31.


title: Vec T-401/17: Žaloba podaná 27. júna 2017 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/EUIPO – C & C IP (T)

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/34

         Žaloba podaná 27. júna 2017 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/EUIPO – C & C IP (T)
   (Vec T-401/17)
   (2017/C 269/46)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: H. Prange, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: C & C IP Sàrl (Luxemburg, Luxembursko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „T“ – prihláška č. 11 623 022.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. apríla 2017 vo veci R 502/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zmenil ho v tom zmysle, že námietka sa v celom rozsahu zamieta,

               —

               uložil EUIPO, a prípadne aj ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania vrátane odvolacieho konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-352/05: Žaloba podaná  16. septembra 2005  – Helénska republika/Komisia

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/31

         Žaloba podaná 16. septembra 2005 – Helénska republika/Komisia
   (Vec T-352/05)
   (2005/C 296/67)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Helénska republika (v zastúpení: Georgios Kanellópoulos, Stylianí Charitaki)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť alebo zmeniť napadnuté rozhodnutie Komisie z 20. júla 2005, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), oznámené pod číslom K(2005) 2756 a uverejnené pod číslom 2005/579/ES (1),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí Komisia pri zúčtovaní výkazov v súlade s nariadením (EHS) č. 729/70 (2) vylúčila z financovania Spoločenstva rôzne výdavky Helénskej republiky v oblasti verejného skladovania, ovocia a zeleniny, tabaku a prémií na zvieratá.
   Žalobca žiada o zrušenie uvedeného rozhodnutia na základe toho, že celý postup zúčtovania výkazov je od začiatku absolútne neplatný, lebo porušuje článok 7 nariadenia č. 1258/1999 (3) v spojení s článkom 8 nariadenia č. 1663/1995 (4), keďže na dvojstranných rozhovoroch a stretnutiach medzi žalobcom a Komisiou sa nerokovalo o konkrétnom hodnotení výdavkov, ktoré boli neskôr zamietnuté, hoci vylúčené výdavky sa uskutočnili viac ako 24 mesiacov pred písomným oznámením Komisie. Podľa žalobcu treba počítať obdobie 24 mesiacov od oveľa neskoršieho dátumu, než ako sa domnieva Komisia.
   Pokiaľ ide o finančnú úpravu v oblasti verejného skladovania, žalobca sa domnieva, že úpravy vykonané Komisiou sa zakladajú na nesprávnom výklade a uplatnení ustanovení nariadení č. 1258/1999, 296/1996 (5), a 2040/2000 (6), nesprávne vykladajú usmernenia obsiahnuté v dokumente Komisie č. VI/5330/97/23.12.97 a sú výsledkom nesprávneho posúdenia skutkového stavu, okrem toho, že sú nedostatočne a príliš všeobecne odôvodnené, čím prekračujú hranice diskrečnej právomoci Komisie a porušujú zásadu proporcionality.
   Pokiaľ ide o odvetvie vinohradov a pestovania zemiakov, žalobca spochybňuje posúdenie skutkového stavu Komisiou a uvádza nedostatočné a rozporné odôvodnenie, ako aj porušenie zásady proporcionality. Okrem toho sa domnieva, že uplatnená finančná úprava sa mala obmedziť na 2 % a každopádne nemala zahŕňať okres Dodecaneso, v ktorom existuje kataster nehnuteľností, a teda nemožno tvrdiť, že práve v tomto okrese boli ťažkosti s uskutočnením kontrol na mieste.
   Vo vzťahu k odvetviu ovocia a zeleniny žalobca tvrdí, že Komisia sa mýli, keď za oprávnenú nepovažuje omeškanú platbu v prípade, keď grécke úrady vyšetrovali súlad tejto platby s vnútroštátnym právom a právom Spoločenstva. Na doplnenie žalobca uvádza tie isté tvrdenia ako pre odvetvie verejného skladovania
   Pokiaľ ide o tabak, žalobca uvádza nesprávny výklad a uplatnenie ustanovení práva Spoločenstva, omyl v posúdení skutkového stavu, nedostatočné odôvodnenie a porušenie usmernení obsiahnutých v dokumentoch VI/5330/97 a AGRI/17933/2000 vo vzťahu k požiadavke uskutočnenia krížových kontrol s údajmi z plne funkčného integrovaného systému riadenia a kontroly podľa nariadenia č. 2848/98 (7), k vykonaniu kontrol na mieste, platieb prostredníctvom šekov, doplňujúcich kontrol a iných kontrol.
   Napokon, pokiaľ ide o odvetvie prémií na zvieratá (ovčie mäso), žalobca spochybňuje vyhodnotenie skutkového stavu Komisiou a jeho odôvodnenie považuje za mylné. Okrem toho tvrdí, že uloženie finančnej úpravy vo výšky 10 % je protiprávne, predstavuje nesprávny výklad a uplatnenie usmernení obsiahnutých v dokumente AGRI/61495/2000 a je neprimerané vzhľadom na závažnosť nesplnenia povinnosti.

      (1)  Ú. v. ES L, 29.7.2005, s. 84.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 94, 28.4.1970, s. 13).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č.1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s.103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF (Ú. v. ES L 158, 8.7.1995, s. 6; Mim. vyd. 03/018, s. 31).

      (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 296/96 zo 16. februára 1996 o údajoch, ktoré musia členské štáty zasielať a o mesačnom zaúčtovávaní výdavkov financovaných Záručnou sekciou Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), ktorým sa ruší nariadenie (EHS) č. 2776/88 (Ú. v. ES L 39, 17.2.1996, s. 5; Mim. vyd. 03/018, s. 453).

      (6)  Nariadenie Rady (ES) č. 2040/2000 z 26. septembra 2000 o rozpočtovej disciplíne (Ú. v. ES L 224, 29.9.2000, s. 27; Mim. vyd. 01/003, s. 192).

      (7)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2848/98 z 22. decembra 1998 stanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 2075/92 o prémiovej schéme, pestovateľských kvótach a špecifickej pomoci, ktorá sa udeľuje skupinám pestovateľov v sektore nespracovaného tabaku (Ú. v. ES L 358, 31.12.1998, s. 17; Mim. vyd. 03/024, s. 250).


title: Vec F-23/16: Žaloba podaná 2. mája 2016 – ZZ/Komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/51

         Žaloba podaná 2. mája 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-23/16)
   (2016/C 251/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Náhrada škody žalobcu za majetkovú ujmu, ktorú údajne utrpel z dôvodu omeškania zisteného pri organizovaní preraďovania v roku 2013

      Návrhy žalobcu

               —

               uložiť žalovanej povinnosť v celom rozsahu nahradiť škodu, ktorú žalobca utrpel z dôvodu omeškania zisteného pri organizovaní preraďovania v roku 2013,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-130/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents [Humánne lieky — Dodatkové ochranné osvedčenie — Nariadenie (ES) č. 469/2009 — Článok 3 — Podmienky na získanie — Liek, ktorý získal platné oprávnenie na uvedenie na trh — Prvé oprávnenie — Výrobok, ktorý získal oprávnenie postupne ako veterinárne liečivo a humánny liek]

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents
   (Vec C-130/11) (1)

   (Humánne lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie - Nariadenie (ES) č. 469/2009 - Článok 3 - Podmienky na získanie - Liek, ktorý získal platné oprávnenie na uvedenie na trh - Prvé oprávnenie - Výrobok, ktorý získal oprávnenie postupne ako veterinárne liečivo a humánny liek)
   2012/C 295/15
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd

      Odporca: Comptroller-General of Patents

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článku 3 a článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá (Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 13/011, s. 200) — Výklad článku 8 ods. 3 smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69) — Podmienky získania dodatkového ochranného osvedčenia — Deň prvého uvedenia na trh, ktorý sa má zohľadniť pri vydaní osvedčenia — Výrobky obsahujúce spoločnú účinnú látku, z ktorých každý dostal povolenie na uvedenie na trh, prvý pre veterinárne liečivo v rámci konkrétneho liečebného postupu a druhý pre liečivo na ľudské použitie v rámci iného liečebného postupu

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 3 a 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, o aký ide vo veci samej, samotná existencia skoršieho oprávnenia na uvedenie na trh získaného pre veterinárne liečivo nebráni udeleniu dodatkového ochranného osvedčenia pre odlišný spôsob použitia rovnakého výrobku, pre ktorý bolo udelené oprávnenie na uvedenie na trh, pokiaľ toto použitie patrí do oblasti ochrany, ktorú poskytuje základný patent uvádzaný na podporu žiadosti o dodatkové ochranné osvedčenie.

               2.

               Článok 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 469/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že odkazuje na oprávnenie uviesť na trh výrobok, ktorý patrí do oblasti ochrany, ktorú poskytuje základný patent uvádzaný na podporu žiadosti o dodatkové ochranné osvedčenie.

               3.

               Odpovede na predchádzajúce prejudiciálne otázky by neboli odlišné, ak by v situácii, o akú ide vo veci samej, keď sa rovnaká aktívna zložka nachádza v dvoch liečivách, ktoré postupne získali oprávnenie na uvedenie na trh, druhé oprávnenie na uvedenie na trh vyžadovalo podanie kompletnej žiadosti v súlade s článkom 8 ods. 3 smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktor[ou] sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, alebo ak by výrobok, na ktorý sa vzťahuje prvé oprávnenie na uvedenie zodpovedajúceho liečiva na trh, patril do pôsobnosti ochrany iného patentu, ktorý patrí odlišnému majiteľovi než žiadateľovi o dodatkové ochranné osvedčenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec C-245/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Brussel (Belgicko) 6. júla 2009 — Omalet NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Brussel (Belgicko) 6. júla 2009 — Omalet NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Vec C-245/09)
   2009/C 220/42
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Omalet NV

      Odporca: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má vnútroštátny súd uplatniť článok 49 ES na spor medzi Rijksdienst voor Sociale Zekerheid a hlavným podnikateľom so sídlom v Belgicku, keď sa navrhuje zaviazať tohto hlavného podnikateľa podľa článku 30bis § 3 zákona z 27. júna 1969 o zmene a doplnení zákonného nariadenia z 28. decembra 1944 týkajúceho sa sociálneho zabezpečenia pracovníkov (v znení platnom pred zmenou tohto článku článkom 55 programového zákona z 27. apríla 2007) ako solidárneho dlžníka zaplatiť časť dlhov neregistrovaného subdodávateľa usadeného v Belgicku, alebo keď sa navrhuje zaviazať podnikateľa z dôvodu, že nesplnil povinnosť zadržania sumy stanovenú v článku 30 § 4 zákona?

               2.

               (subsidiárne)
               Odporuje článku 49 ES právna úprava, aká je v článku 30bis § 3 a § 4 belgického zákona z 27. júna 1969 o zmene a doplnení zákonného nariadenia z 28. decembra 1944 týkajúceho sa sociálneho zabezpečenia pracovníkov (v znení platnom pred zmenou tohto článku článkom 55 programového zákona z 27. apríla 2007)?


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júna 2004 vo veci T-330/03, Xanthippi Liakoura proti Rade Európskej únie (Zamestnanecká žaloba — Odmietnutie služobného postupu — Žaloba o zrušenie a náhradu škody)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/39

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. júna 2004
   vo veci T-330/03, Xanthippi Liakoura proti Rade Európskej únie (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Odmietnutie služobného postupu - Žaloba o zrušenie a náhradu škody)
   (2004/C 228/87)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-330/03, Xanthippi Liakoura, úradník Rady Európskej únie, bytom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: J. A. Martin, advokát, proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Sims a F. Anton), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Rady nepovýšiť žalobkyňu do triedy C 1 na základe vyhodnotenia služobného postupu za rok 2002, ako aj náhrada škody, Súd prvého stupňa (samosudca: P. Lindh), tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 10. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289 z 29.11.2003


title: Vec T-48/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  31. januára 2006  – Schneider Electric/Komisia ( Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Obnova konania o kontrole po tom, ako Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie zakazujúce koncentráciu — Začatie fázy dôkladného preskúmania — Vzdanie sa koncentrácie — Ukončenie kontrolného konania — Žaloba o neplatnosť — Akty s negatívnymi účinkami — Záujem na veci — Neprípustnosť )

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/27

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 31. januára 2006 – Schneider Electric/Komisia
   (Vec T-48/03) (1)

   („Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Obnova konania o kontrole po tom, ako Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie zakazujúce koncentráciu - Začatie fázy dôkladného preskúmania - Vzdanie sa koncentrácie - Ukončenie kontrolného konania - Žaloba o neplatnosť - Akty s negatívnymi účinkami - Záujem na veci - Neprípustnosť“)
   (2006/C 86/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Schneider Electric SA (Rueil-Malmaison, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne A. Winckler, M. Pittie a É. de La Serre, neskôr M. Pittie a A. Winckler, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne P. Olivier a F. Lelièvre, neskôr P. Olivier a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie na jednej strane rozhodnutia Komisie zo 4. decembra o začatí fázy dôkladného preskúmania koncentrácie medzi podnikmi Schneider a Legrand (vec COMP/M.2283 – Schneider/Legrand II) a na strane druhej rozhodnutia Komisie z 13. decembra 2002 o ukončení konania o kontrole tejto koncentrácie
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastní trovy konania, ako aj trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec C-442/08: Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/10

         Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-442/08)
   (2009/C 6/17)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros a B. Kotschy, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2,6,9,10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (1) [neoficiálny preklad] resp. nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstviev (2), tým že

                           —

                           napriek obdržaniu oznámenia v rámci vzájomnej pomoci medzi príslušnými orgánmi o vzniknutých colných dlhoch ich nechala premlčať a neskoro odviedla dlžné vlastné finančné prostriedky,

                           —

                           odmietla zaplatiť vzniknuté úroky z omeškania,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Od roku 1994 boli motorové vozidlá z Maďarska v rámci Európskeho dohovoru medzi ES a Maďarskom upravujúceho colné zvýhodnenie dovážané do Nemecka. V oznámení v rámci vzájomnej pomoci medzi príslušnými orgánmi z 26. júna 1998 informovala koordinačná jednotka Komisie v Európskom úrade pre boj proti podvodom (ďalej len OLAF) členské štáty o tom, že maďarské orgány po ukončení svojich dodatočných preskúmaní vyhlásili vyhlásenie o pôvode v prípade 58 006 vozidiel (z toho pre Nemecko 19 123 vozidiel) za neplatné. Listom, ktorý bol zaslaný nemeckým orgánom v anglickom znení 13. júla 1998 a v nemeckom preklade 18. augusta 1998, zaslal OLAF podklady a údaje patriace k tomuto oznámeniu v rámci vzájomnej pomoci medzi príslušnými orgánmi, medzi inými aj list z 26. mája 1998, v ktorom maďarské orgány informovali OLAF o výsledkoch dodatočného preskúmania a okrem toho sa v ňom odkazuje na skutočnosť, že maďarský výrobca podal opravný prostriedok proti rozhodnutiu maďarského orgánu na maďarský súd. V ďalšom oznámení v rámci vzájomnej pomoci medzi príslušnými orgánmi z 27. októbra 1999 OLAF informoval členské štáty o výsledkoch tohto súdneho konania. Na základe rozhodnutia maďarského súdu potrebné nové posúdenie vyhlásení o pôvode v prípade 3 0771 vozidiel viedlo k tomu, že zostali naďalej stiahnuté ako neplatné.
   Z výsledkov misie Komisie v Nemecku o kontrole vlastných prostriedkov a z informácií nemeckých orgánov vyplýva, že sumy colných poplatkov vo výške 408 735,53 eur za dovoz motorových vozidiel, ktorých vyhlásenie o pôvode ostalo na základe rozhodnutia maďarského súdu aj po opätovnom posúdení stiahnuté, sa premlčali. Dlžné vlastné prostriedky zodpovedajúce týmto premlčaným colným pohľadávkam mali síce nemecké orgány po výzve Komisie z 31. októbra 2005, teda po uplynutí lehoty upravenej v nariadení č. 1552/89 (resp. nariadenia č. 1150/2000) k dispozícii, orgány však odmietli zaplatiť po tomto omeškanom pripísaní vlastných prostriedkov úroky z omeškania.
   Komisia sa opiera v uvedenej žalobe v podstate o dva žalobné dôvody, totiž na jednej strane o oneskorené pripísanie vlastných prostriedkov, ako aj na druhej strane o odmietnutie platby s tým spojených úrokov z omeškania. Podľa názoru Komisie boli totiž všetky členské štáty najneskôr od 18. augusta 1998 (okamih zaslania posledného jazykového znenia podkladov a údajov patriacich k oznámeniu v rámci vzájomnej pomoci medzi príslušnými orgánmi z 26. júna 1998) v stave, v ktorom bol identifikovateľný dlžník a výška dlhu, a preto boli povinné najneskôr od tohto okamihu prijať potrebné opatrenia, aby dodatočne vybrali príslušné sumy cla a určili a odviedli s nimi spojené vlastné prostriedky Spoločenstva. Pri zohľadnení primeranej lehoty troch mesiacov pre zavedenie týchto opatrení vychádzala Komisia z toho, že nečinné členské štáty musia niesť zodpovednosť za všetky sumy cla premlčané od 18. novembra 1998.
   Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod Komisie, to znamená oneskorené pripísanie vlastných prostriedkov, z relevantných ustanovení nariadenia č. 1552/1989 (resp. nariadenia č. 1150/2000), ako aj z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že členské štáty sú povinné poskytnúť vlastné prostriedky Spoločenstva a že táto povinnosť existuje bez ohľadu na to, či skutočne došlo k zapísaniu súm cla do účtovnej evidencie a nie či, resp. na to, či bola suma cla dlžníka skutočne vybraná alebo nie. V zásade vyplýva zo vzniku colného dlhu aj nárok Spoločenstva na vlastné zvyčajné prostriedky spojené s týmto colným dlhom a síce aj vtedy, keď nedošlo k zapísaniu sumy colných poplatkov do účtovnej evidencie alebo ich dodatočnému vybratiu od dlžníka v konkrétnom prípade. Okamih, keď mali byť vlastné prostriedky stanovené, je určený podľa toho, kedy boli vnútroštátne colné orgány spôsobilé vypočítať sumy cla vyplývajúcich z colného dlhu a určiť dlžníka.
   Otázka, ako mali colné orgány členských štátov postupovať, keď bol dovezený tovar s vyhlásením o pôvode, ktoré boli po dodatočnom preskúmaní odvolané ako neplatné, nie je možné zodpovedať na základe práva dotknutého tretieho štátu. Keďže protokol č. 4 k Dohode o pridružení medzi ES a Maďarskom tiež neobsahuje žiadne ustanovenie, ktoré by ukazovalo týmto smerom, je potrebné preskúmať iné pramene práva Spoločenstva, aby sa zistilo, čo majú členské štáty podniknúť v nadväznosti na oznámenie výsledkov dodatočného preskúmania, ktoré prinesie pochybnosti o pôvode tovaru. Článok 78 ods. 3 nariadenia č. 2913/92 predpisuje colným orgánom členských štátov prijať opatrenia nevyhnutné na nápravu, pričom zoberú do úvahy nové informácie, ktoré majú k dispozícii. Rovnakým spôsobom zaväzuje nariadenie členské štáty, aby po vzniku colného dlhu následne vykonali konanie o vybranie cla, a síce tak v prvej časti tohto konania, ktoré pozostáva zo zapísania sumy cla do účtovnej evidencie, ako aj v časti vyrubenia u dlžníka.
   Podľa článku 244 nariadenia č. 2193/92 podanie odvolania nemá odkladný účinok na výkon prijatého rozhodnutia colných orgánov, okrem výnimočných prípadov. Prerušenie výkonu sa obvykle podmieňuje poskytnutím zábezpeky. Následne v prípadoch, v ktorých došlo k vzniku colného dlhu v nadväznosti na dodatočné preskúmanie, nebráni začatie konania o opravnom prostriedku colným orgánom štátu dovozu podľa názoru Komisie, aby dodatočne vybrali sumy cla. Keďže tovar už bol dovezený do Spoločenstva a súdne konanie môže trvať niekoľko rokov, spôsobilo by takéto prerušenie v prípade zamietnutia opravného prostriedku podstatné sťaženie výberu colného dlhu.
   Nakoniec, pokiaľ ide o druhý žalobný dôvod Komisie, to znamená odmietnutie zaplatiť úroky z omeškania, z článku 11 nariadenia č. 1552/1989, resp. nariadenia č. 1150/2000, ako aj z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že členské štáty boli aj v prípade nevykonaného stanovenia vlastných prostriedkov povinné úroky z omeškania zaplatiť. V prejednávanom prípade malo dôjsť k pripísaniu sporných súm vlastných prostriedkov na účet najneskôr dva mesiace po 18. novembri 1998, prvý pracovný deň po 19. tohto mesiaca (teda 20. januára 1999). Keďže nemecké orgány vykonali uvedené operácie až 31. októbra 2005, je Spolková republika Nemecko v omeškaní a musí preto zaplatiť úroky z omeškania.

      (1)  Ú. v. ES L 155, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169.


title: Vec T-188/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. mája 2013 — Chiboub/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči niektorých osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Neexistencia právneho základu“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/68

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2013 — Chiboub/Rada
   (Vec T-188/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči niektorých osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Neexistencia právneho základu)
   2013/C 225/151
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Abú Zabí, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: pôvodne G. Perrot a F. Gaudillière, neskôr M.-M. Le Roux, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Vitro, G. Étienne a S. Cook, neskôr A. Vitro a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia) a Tuniská republika (v zastúpení: W. Bourdon, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie, po prvé rozhodnutia Rady 2011/72/SZBP z 31. januára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 28, s. 62), po druhé vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/79/SZBP zo 4. februára 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP (Ú. v. EÚ L 31, s. 40) a po tretie nariadenia Rady (EÚ) č. 101/2011 zo 4. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Príloha k rozhodnutiu Rady 2011/72/SZBP z 31. januára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku, zmenená a doplnená vykonávacím rozhodnutím Rady 2011/79/SZBP zo 4. februára 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Mohameda Slima Bena Mohameda Hassena Bena Salaha Chibouba.

               2.

               Nariadenie Rady (EÚ) č. 101/2011 zo 4. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom vzhľadom na situáciu v Tunisku sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Mohameda Slima Bena Mohameda Hassena Bena Salaha Chibouba.

               3.

               Účinky prílohy k rozhodnutiu 2011/72, zmenenej a doplnenej vykonávacím rozhodnutím 2011/79, zostávajú voči Mohamedovi Slimovi Benovi Mohamedovi Hassenovi Benovi Salahovi Chiboubovi zachované dovtedy, kým nadobudne účinnosť zrušenie nariadenia č. 101/2011 v rozsahu, v akom sa ho týka.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Mohameda Slima Bena Mohameda Hassena Bena Salaha Chibouba.

               5.

               Európska komisia a Tuniská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-349/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemecko) 21. augusta 2006 – Murat Polat/mesto Rüsselsheim

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemecko) 21. augusta 2006 – Murat Polat/mesto Rüsselsheim
   (Vec C-349/06)
   (2006/C 281/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Murat Polat

      Žalovaný: mesto Rüsselsheim
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s článkom 59 dodatkového protokolu k Asociačnej dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom z 12. septembra 1963 (1) o prechodnom období asociácie, ak turecký štátny príslušník, ktorý sa prisťahoval ako dieťa v rámci zlučovania rodiny k svojim rodičom pracujúcim ako zamestnanci v Spolkovej republike Nemecko, nestratí právo na pobyt odvodené z práva podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky rozhodnutia Asociačnej rady EHS – Turecko č. 1/80 (ARB 1/80) uchádzať sa o každú ponuku práce – okrem prípadov článku 14 ARB 1/80 a pri opustení prijímajúceho členského štátu na nie zanedbateľnú dobu bez oprávnených dôvodov – aj v prípade, ak po dovŕšení 21. roku života už nebýva spolu s rodičmi a ani ho nevyživujú?

         V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Turecký štátny príslušník, ktorý stratil právne postavenie podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80 na základe podmienok stanovených v prvej otázke, získa späť toto právne postavenie, ak sa po dovŕšení 21. roku života opäť presťahuje na obdobie viac ako troch rokov do domácnosti rodičov, kde smie bezplatne bývať a tam ho aj živia, a počas tejto doby matka pracuje na čiastočný úväzok (ako upratovačka spravidla 30 až 70 hodín mesačne, niekedy 20 hodín mesačne)?

         V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:

               3.

               Zmení sa právne postavenie, ak rodinný príslušník počas spolužitia s pracovníkom absolvoval viaceré stacionárne liečby závislosti (30. augusta 2001 – 20. júna 2002, 2. októbra 2003 – 8. januára 2004)?

               4.

               Zmení sa právne postavenie, ak turecký štátny príslušník počas spolužitia s pracovníkom má vlastný pravidelný príjem minimálne 400 až 1 400 eur mesačne?

         V prípade, že vychádzame zo zachovania právneho postavenia podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80 (odpoveď na prvú otázku je kladná alebo odpoveď na druhú otázku je kladná a na tretiu a štvrtú otázku je záporná):

               5.

               Môže sa turecký štátny príslušník, ktorý nadobudol právne postavenie podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80 a od roku 1972 žije na spolkovom území, odvolávať na osobitnú ochranu pred vyhostením v článku 28 ods. 3 písm. a) smernice 2004/38/ES z 29. apríla 2004 (Ú. v. EÚ L 158, 30. 4. 2004, s. 77; korigendum Ú. v. EÚ L 229, 29. 6. 2004, s. 35; Mim. vyd. 05/005, s. 46)?

               6.

               Zmení sa právne postavenie, ak turecký štátny príslušník v rámci predchádzajúcich desiatich rokov pred vydaním rozhodnutia o vyhostení absolvoval vojenskú službu v Turecku od 1. februára 1996 do 28. novembra 1997?

         V prípade zápornej odpovede na piatu otázku alebo kladnej odpovede na šiestu otázku:

               7.

               Môže sa turecký štátny príslušník, ktorý získal právne postavenie podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80 a od roku 1972 žije na spolkovom území, odvolávať na osobitnú ochranu pred vyhostením v článku 28 ods. 2 smernice 2004/38?

         V prípade zápornej odpovede na siedmu otázku:

               8.

               Môže sa turecký štátny príslušník, ktorý získal právne postavenie podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80, odvolávať na osobitnú ochranu pred vyhostením v článku 28 ods. 1 smernice 2004/38?

         V prípade, že vychádzame zo zachovania právneho postavenia podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80 (odpoveď na prvú otázku je kladná alebo odpoveď na druhú otázku je kladná a na tretiu a štvrtú otázku je záporná), vzniká ďalej otázka:

               9.

               Môže značný počet menej závažných trestných činov (v podstate majetkové delikty), ktoré samy osebe nie sú primeraným dôvodom na reálne a dostatočne závažné ohrozenie základných záujmov spoločnosti, odôvodniť z dôvodu vysokého počtu vyhostenie, ak sa počíta s ďalšími trestnými činmi a proti tuzemcom nebudú v rovnakej situácii prijaté žiadne opatrenia?

      (1)  Ú. v. ES L 293, s. 4; Mim. vyd. 11/011, s. 43.


title: Vec C-550/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag (Holandsko) 31. októbra 2016 – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag (Holandsko) 31. októbra 2016 – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-550/16)
   (2017/C 038/10)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: A, S

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálna otázka

   Treba v rámci zlúčenia rodiny v prípade utečencov považovať za „maloletého bez sprievodu“ v zmysle článku 2 písm. f) smernice 2003/86 (1) aj štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osobu bez štátnej príslušnosti mladšiu ako osemnásť rokov, ktorý prichádza na územie členských štátov bez sprievodu dospelého, ktorý je zo zákona alebo podľa obyčajového práva za neho zodpovedný, a ktorý

               —

               požiada o azyl,

               —

               počas azylového konania v členskom štáte dovŕši vek 18 rokov,

               —

               azyl mu priznajú so spätnou účinnosťou k okamihu podania žiadosti a

               —

               následne požiada o zlúčenie rodiny?

      (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).


title: Vec F-21/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 28. januára 2016 – Goch/Rada

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/63

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 28. januára 2016 – Goch/Rada
   (Vec F-21/13) (1)

   (2016/C 098/83)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013, s. 55.


title: Vec C-433/04: Žaloba podaná dňa 8. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/34

         Žaloba podaná dňa 8. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-433/04)
   (2004/C 300/65)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Triantafyllou, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 8. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Belgické kráľovstvo tým, že príkazcom a podnikateľom, ktorí sa obrátia na zahraničných zmluvných partnerov neregistrovaných v Belgicku, uložilo povinnosť zraziť 15 % dlžnej sumy za vykonané práce, a tým, že uložilo týmto príkazcom a podnikateľom solidárnu zodpovednosť za daňové dlhy svojich zmluvných partnerov neregistrovaných v Belgicku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 49 a 50 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vnútroštátna právna úprava v sektore výstavby, ktorá príkazcom a podnikateľom ukladá pri každej platbe v prospech ich zmluvných partnerov neregistrovaných v Belgicku povinnosť zraziť 15 % faktúrovanej sumy a uhradiť túto čiastku pod hrozbou pokuty belgickým orgánom ako záruku za platby alebo vymáhanie prípadných daňových dlhov týchto zmluvných partnerov, je zásahom do slobodného poskytovania služieb upraveného v článkoch 49 a 50 ES. Rovnako je porušením článkov 49 a 50 ES solidárna zodpovednosť príkazcov a podnikateľov za daňové dlhy ich neregistrovaných zmluvných partnerov, ktorá siaha do výšky 35 % celkovej ceny prác bez DPH.
   Tieto predpisy sú spôsobilé odradiť príkazcov a podnikateľov od toho, aby sa obrátili na zahraničných zmluvných partnerov neregistrovaných v Belgicku. Automatické uplatňovanie solidárnej zodpovednosti príkazcov a podnikateľov za daňové dlhy ich zmluvných partnerov tak nerešpektuje zásadu proporcionality a obsahuje neodôvodnený zásah do vlastníckeho práva a do práv týchto príkazcov a podnikateľov na obranu. Solidárna zodpovednosť príkazcov a podnikateľov sa totiž uplatňuje automaticky, bez toho, aby museli úrady preukázať existenciu viny alebo spoluúčasti príkazcu alebo podnikateľa. Môže sa tiež rozšíriť na daňové dlhy súvisiace s prácami, ktoré zmluvný partner vykonal pre iné osoby. Samotná povinnosť vykonať zrážku je sankcionovaná pokutou, ktorá siaha do dvojnásobku čiastky, ktorá sa má zraziť.
   Tieto predpisy sú tiež skutočnou prekážkou pre neregistrovaných zmluvných partnerov, ktorí chcú ponúkať svoje služby v Belgicku. Musia totiž akceptovať to, že dostanú faktúrovanú cenu zníženú o 15 %, hoci nemajú žiaden daňový dlh, na ktorý by sa táto zrážka mohla vzťahovať, zatiaľ čo túto sumu môžu získať späť až po určitom čase prostredníctvom podania žiadosti o vrátenie.
   Tieto opatrenia nemožno považovať za objektívne odôvodnené. Predovšetkým, vo väčšine prípadov poskytovateľ služieb usadený v inom členskom štáte nie je daňovníkom daní, na ktoré sa tieto predpisy vzťahujú. Okrem toho v osobitných situáciách, v ktorých by existovali dlhy splatné alebo vymáhateľné v Belgicku, sa musí mechanizmus, ktorý tieto ustanovenia vytvorili, považovať z dôvodu svojho všeobecného charakteru za neprimeraný.
   Nakoniec, zrážková povinnosť a solidárna zodpovednosť nie je odôvodnená možnosťou registrácie. Postup, ktorý v sebe registračný proces zahŕňa, je totiž ďaleko viac ako len jednoduché oznámenie informácií belgickým orgánom. V dôsledku toho táto registrácia nie je ozajstnou alternatívou pre podniky, ktoré nie sú usadené v Belgicku a chcú vykonávať svoju slobodu príležitostne ponúkať svoje služby v Belgicku. Požiadavka registrácie zbavuje ustanovenia zmluvy určené na zaručenie slobodného poskytovania služieb akéhokoľvek užitočného účinku.


title: Vec C-131/06 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  24. apríla 2007 – Castellblanch, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Champagne Louis Roederer SA (Odvolanie — Obrazová ochranná známka CRISTAL CASTELLBLANCH — Zamietnutie zápisu)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/7

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 24. apríla 2007 – Castellblanch, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Champagne Louis Roederer SA
   (Vec C-131/06 P) (1)

   (Odvolanie - Obrazová ochranná známka CRISTAL CASTELLBLANCH - Zamietnutie zápisu)
   (2007/C 235/11)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Castellblanch, SA (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

      Ďalší účastník odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. de Medrano Caballero, splnomocnený zástupca), Champagne Louis Roederer SA (v zastúpení: P. Cousin, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 8. decembra 2005 vo veci T-29/04, Castellblanch SA/ÚHVT, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť podanú prihlasovateľom obrazovej ochrannej známky „CRISTAL CASTELLBLANCH“ pre výrobky zaradené do triedy 33, proti rozhodnutiu R 0037/2000-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 17. novembra 2003 zamietajúcemu odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktorým bol zamietnutý zápis predmetnej ochrannej známky v rámci námietky podanej majiteľom národných a medzinárodných slovných ochranných známok obsahujúcich slovo „CRISTAL“ pre výrobky zaradené do triedy 33
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Castellblanch SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec T-685/14: Žaloba podaná 18. septembra 2014 – EEB/Komisia

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/35

         Žaloba podaná 18. septembra 2014 – EEB/Komisia
   (Vec T-685/14)
   (2014/C 431/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: European Environmenal Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Podskalská, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie Ares(2014) 2317513 z 11. júla 2014, ktorým vyhlásila za neprípustnú žiadosť podanú žalobcom o interné preskúmanie týkajúce sa rozhodnutia Komisie C(2014) 2002 final z 31. marca 2014 o oznámení Bulharskej republiky o prechodnom národnom programe podľa článku 32 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2014) 2002 final z 31. marca 2014 o oznámení Bulharskej republiky o národnom prechodnom programe podľa článku 32 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, podľa ktorého rozhodnutie Komisie Ares(2014) 2317513 z 11. júla 2014 je v rozpore s článkom 17 Zmluvy o Európskej únii, článok 2 ods. 1 písm. g) a článok 10 nariadenia (ES) č. 1367/2006, Hospodárskou komisiou pre európsku dohodu Spojených národov pre prístup k informáciám Dohovor Európskej hospodárskej komisie Spojených národov o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia („dohovor UNECE“), v spojení s rozhodnutím Rady zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva dohovoru UNECE (2005/370/ES).

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, podľa ktorého rozhodnutie Komisie C(2014) 2002 final z 31. marca 2014 je v rozpore s článkom 17 Zmluvy o Európskej únii, smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách, vykonávacie rozhodnutie Komisie z 10. februára 2012, ktorým sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa prechodných národných programov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ, dohovorom UNECE, v spojení s rozhodnutím Rady zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva dohovoru UNECE (2005/370/ES), smernicou 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe.


title: Vec T-276/17: Žaloba podaná 8. mája 2017 – Ogrodnik/EUIPO – Aviario Tropical (Tropical)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/35

         Žaloba podaná 8. mája 2017 – Ogrodnik/EUIPO – Aviario Tropical (Tropical)
   (Vec T-276/17)
   (2017/C 213/48)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Poľsko) (v zastúpení A. von Mühlendahl, H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aviario Tropical, SA (Loures, Portugalsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Tropical“ – ochranná známka Európskej únie č. 3 435 773.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. februára 2017 vo veci R 2125/2016-1.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol odvolanie, ktoré podala spoločnosť Aviário Tropical, SA proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia žalovaného z 15. júla 2013 vo veci 6029 C,

               —

               uložil EUIPO a Aviário Tropical, SA povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-210/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. novembra 2008 – Nalocebar/ÚHVT – Limiñana y Botella (Limoncello di Capri) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Limoncello di Capri — Skoršia národná slovná ochranná známka LIMONCHELO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008 – Nalocebar/ÚHVT – Limiñana y Botella (Limoncello di Capri)
   (Vec T-210/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Limoncello di Capri - Skoršia národná slovná ochranná známka LIMONCHELO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda (São Pedro, Portugalsko) (v zastúpení: G. Pasquarella a R. Pasquarella, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne M. Capostagno, neskôr O. Montalto, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Limiñana y Botella, SL (Monforte del Cid, Španielsko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. marca 2005 (vec R 646/2004-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Limiñana y Botella, SL a Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda

   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005.


title: Vec T-242/14: Žaloba podaná 17. apríla 2014 – The Smiley Company/ÚHVT (tvár)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/37

         Žaloba podaná 17. apríla 2014 – The Smiley Company/ÚHVT (tvár)
   (Vec T-242/14)
   2014/C 282/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Freitag, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. januára vo veci R 836/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka zobrazujúca tvár pre tovary v triedach 29 a 30 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 1 68  762.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: prihlasovaná ochranná známka je nespôsobilá na zápis podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.