title: Vec C-105/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 29. februára 2012 — Holandské kráľovstvo/Essent N.V. a Essent Nederland B.V.

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 29. februára 2012 — Holandské kráľovstvo/Essent N.V. a Essent Nederland B.V.
   (Vec C-105/12)
   2012/C 151/26
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Holandské kráľovstvo

      Odporkyne: Essent N.V. a Essent Nederland B.V.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 345 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že pod „úpravu vlastníckych vzťahov uplatňovanú v členských štátoch“ patrí aj režim absolútneho zákazu privatizácie v zmysle nariadenia o podieloch prevádzkovateľov sústavy, o ktorý ide v tejto veci, v spojení s článkom 93 Elektriciteitswet 1998 a článkom 85 Gaswet, podľa ktorého sa podiely prevádzkovateľa sústavy môžu prevádzať výlučne v rámci verejnej sféry?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, bude to mať za následok, že sa ustanovenia o voľnom pohybe kapitálu nebudú môcť uplatniť na zákaz skupiny, ani na zákaz vedľajších činností, alebo prinajmenšom, že sa zákaz skupiny a zákaz vedľajších činností nebudú môcť posudzovať z hľadiska predpisov o voľnom pohybe kapitálu?

               3.

               Sú ciele, ktoré sleduje zákon Won (Wet onafhankelijk netbeheer; zákon o nezávislej správe sústavy), a to vytvoriť pomocou zákazu krížového financovania v širokom zmysle (ku ktorému patrí aj výmena strategických informácií) transparentnosť na trhu s energiou a zabrániť narúšaniu hospodárskej súťaže, čisto hospodárskymi záujmami, ale je možné považovať ich aj za záujmy nehospodárskej povahy, ktoré môžu za istých okolností — ako naliehavé dôvody verejného záujmu — predstavovať odôvodnenie obmedzenia voľného pohybu kapitálu?


title: Vec C-495/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2. decembra 2009 — Nokia Corporation/Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2. decembra 2009 — Nokia Corporation/Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
   (Vec C-495/09)
   2010/C 37/26
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Nokia Corporation

      Odporca: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Prejudiciálna otázka

   Môže tovar pochádzajúci zo štátov mimo Spoločenstva a označený ochrannou známkou Spoločenstva, ktorý podlieha colnej kontrole v členskom štáte a prepravuje sa z nečlenského štátu do iného nečlenského štátu, predstavovať „napodobeninu“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. a) nariadenia 1383/2003/ES (1), ak neexistujú dôkazy, ktoré by nasvedčovali tomu, že tento tovar bude uvedený na trh v Európskom spoločenstve, či už v súlade s colným režimom alebo prostredníctvom nelegálneho šírenia?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1383/2003 z 22. júla 2003, ktoré sa týka colného konania pri tovare podozrivom z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, u ktorého sa zistilo, že sa takéto práva porušili (Ú. v. EÚ L 196, s. 7; Mim. vyd. 02/013 s. 469).


title: Vec T-241/03 REV: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. septembra 2012 — Marcuccio/Komisia ( „Konanie — Návrh na obnovu konania — Dôsledky neskoršieho rozsudku Všeobecného súdu — Nová skutočnosť — Neexistencia — Neprípustnosť“ )

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/23

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. septembra 2012 — Marcuccio/Komisia
      (Vec T-241/03 REV) (1)

      (Konanie - Návrh na obnovu konania - Dôsledky neskoršieho rozsudku Všeobecného súdu - Nová skutočnosť - Neexistencia - Neprípustnosť)
      (2012/C 331/43)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na obnovu konania, ktorého predmetom je uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. mája 2006 Marcuccio/Komisia (T-241/03 Zb. VS s. I-A-2-111 a II-A-2-517)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na obnovu konania sa zamieta ako neprípustný.

                  2.

                  Pán Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Vec C-149/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour d'appel de Paris z 23. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour d'appel de Paris z 23. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   (Vec C-149/05)
   (2005/C 132/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Cour d'appel de Paris podal rozsudkom z 23. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Harold Price proti Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 4. apríla 2005.
   Cour d'appel de Paris, 1ère chambre, section A žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Uplatňuje sa smernica Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS (1) na činnosť riaditeľa dobrovoľného predaja hnuteľných vecí na verejnej dražbe, tak ako je upravená článkami L.321-1 až L.321-3, L.321-8 a L.321-9 obchodného zákonníka?

               2)

               V prípade kladnej odpovede môže sa hostiteľský členský štát odvolať na výnimku z druhého pododseku článku 4.1 b) stanovenú v článku 4.1 bodu b) šiestom pododseku smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 209, 24.7.1992, s. 25.


title: Vec C-476/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  3. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – M.C.O. Congres/Suxess GmbH

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/11

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – M.C.O. Congres/Suxess GmbH
   (Vec C-476/07) (1)

   (2008/C 247/21)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec C-286/07: Žaloba podaná 13. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/17

         Žaloba podaná 13. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-286/07)
   (2007/C 211/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že vyžaduje na účely zaregistrovania vozidiel skôr zaregistrovaných v iných členských štátoch predloženie výpisu zo zápisu predajcu v obchodnom registri, zatiaľ čo takýto výpis sa nevyžaduje pre vozidlá skôr zaregistrované v Luxembursku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vo svojej žalobe kritizuje podmienky stanovené žalovaným na zaregistrovanie ojazdených vozidiel skôr zaregistrovaných v inom členskom štáte.
   Podmienením zaregistrovania týchto vozidiel v Luxembursku dodatočnými listinnými overeniami a najmä predložením úradného výpisu zo zápisu predajcu vozidla v obchodnom registri totiž žalovaný znevýhodňuje dovoz vozidiel skôr zaregistrovaných v iných členských štátoch a bráni tak voľnému pohybu tovaru.
   Táto prekážka zakázaná v článku 28 ES je o to vážnejšia, že sa dotýka najmä dovezených vozidiel, keďže ojazdené vozidlá skôr zaregistrované v Luxembursku sa nezdajú byť predmetom rovnakých listinných overení.
   Odôvodnenia tejto prekážky uvedené žalovaným nie sú okrem toho vôbec dôveryhodné, keďže žalovaný disponuje najmä významnými kontrolnými prostriedkami na to, aby sa ubezpečil, že dotknuté vozidlá neboli predmetom nezákonného obchodu a v každom prípade sú predstaviteľné menej radikálne opatrenia ako odmietnutie zaregistrovania v prípade nepredloženia výpisu z aktuálne vyžadovaného obchodného registra, ako napríklad prerušenie konania o zaregistrovanie na nevyhnutný čas potrebný na overenie prostredníctvom správnych orgánov.


title: Vec T-99/10: Žaloba podaná 2. marca 2010 — Meica/ÚHVT — Tofutown.com (TOFUKING)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/66

         Žaloba podaná 2. marca 2010 — Meica/ÚHVT — Tofutown.com (TOFUKING)
   (Vec T-99/10)
   2010/C 113/99
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemecko) (v zastúpení: S. Russlies, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tofutown.com GmbH (Wiesbaum/Vulkaneifel, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. januára 2010 (vec R 63/2009-4),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Tofutown.com GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TOFUKING“ pre tovary v triedach 29, 30 a 32 (prihláška č. 5 027 016).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka „King“ (ochranná známka č. 30 404 434), ochranná známka Spoločenstva „Curry King“ (ochranná známka č. 2 885 077) a nemecká slovná ochranná známka „Curry King“ (ochranná známka č. 39 902 969), všetky tri ochranné známky sú zapísané pre tovary a služby patriace do tried 29 a 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20 decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES, L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-81/06: Žaloba podaná  8. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/17

         Žaloba podaná 8. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-81/06)
   (2006/C 86/31)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Simonetti a D. Recchia splnomocnení zástupcovia, podala 8. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Talianska republika neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES (1) z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 tejto smernice;

               2.

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 21. júla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


title: Vec T-138/07: Žaloba podaná 4. mája 2007 – Schindler Holding a i./Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/27

         Žaloba podaná 4. mája 2007 – Schindler Holding a i./Komisia
   (Vec T-138/07)
   (2007/C 155/52)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Schindler Holding Ltd (Hergiswil, Švajčiarsko), Schindler Management AG (Ebikon, Švajčiarsko), S.A. Schindler N.V. (Brusel, Belgicko), Schindler Sàrl (Luxemburg, Luxembursko), Schindler Liften B.V. ('s-Gravenhage, Holandsko) a Schindler Deutschland Holding GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Bechtold, W. Bosch, U. Soltész a S. Hirsbrunner, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               podľa článku 231 ods. 1 ES zrušiť rozhodnutie z 21. februára 2007 (vec COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators),

               —

               subsidiárne, znížiť pokuty uložené uvedeným rozhodnutím,

               —

               podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa zaviazať žalovanú na náhradu trov konania žalobkýň.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne napádajú rozhodnutie Komisie K(2007) 512, konečné znenie, z 21. februára 2007 vo veci COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators. V napadnutom rozhodnutí boli žalobkyniam a ďalším podnikom uložené pokuty za účasť na kartelovej dohode týkajúcej sa montáže a údržby výťahov a eskalátorov v Belgicku, Nemecku, Luxembursku a Holandsku. Podľa názoru Komisie dotknuté podniky porušili článok 81 ES.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tieto žalobné dôvody:

               —

               porušenie zásady určitosti článkom 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1), pretože toto ustanovenie dáva Komisii neobmedzenú mieru voľnej úvahy pri vymeriavaní pokuty,

               —

               porušenie zásady zákazu spätnej účinnosti pokutou uloženou Komisiou,

               —

               neúčinnosť usmernenia k metóde stanovovania pokút (ďalej len „usmernenia z roku 1998“) (2), pretože nedostatočne diferencujú väzbu východiskových súm s protiprávnym konaním a Komisii ponechávajú príliš veľký priestor pre voľnú úvahu pri vymeriavaní pokuty,

               —

               protiprávnosť dokazovania prostredníctvom korunných svedkov na základe oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút (3) kvôli porušeniu zásady nemo tenetur resp. práva odoprieť priznanie, zásady in dubio pro reo a zásady proporcionality, ako aj kvôli prekročeniu právomocí zo strany Komisie vydaním tejto úpravy,

               —

               porušenie zásady deľby moci a porušenie požiadaviek právneho štátu na konanie,

               —

               rozpor napadnutého rozhodnutia s medzinárodným právom, kvôli vyvlastňovacej povahe uložených pokút,

               —

               porušenie usmernení z roku 1998 kvôli príliš vysokým základným a východiskovým sumám vzhľadom na konkrétne protiprávne konanie,

               —

               porušenie usmernení z roku 1998 kvôli nedostatočnému zohľadneniu, resp. nezohľadneniu poľahčujúcich okolností,

               —

               porušenie úpravy o korunnom svedkovi z roku 2002 kvôli príliš nízkym zníženiam pokút z dôvodu spolupráce, resp. ich bezdôvodnému odmietnutiu,

               —

               neprimeranosť výšky pokút,

               —

               protiprávnosť napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v ktorom smeruje proti Schindler Holding Ltd a Schindler Management AG, pretože týmto subjektom nebolo rozhodnutie účinne oznámené z dôvodu neexistujúcej medzinárodnej dohody so Švajčiarskom,

               —

               neexistencia podmienok pre solidárnu zodpovednosť Schindler Holding Ltd,

               —

               porušenie článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003, pretože boli prekročené maximálne výšky pokút.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Oznámenie Komisie – Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171).

      (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Vec C-188/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de Cassation (Francúzsko) 3. apríla 2007 – Commune de Mesquer/Total France SA, Total International Ltd

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de Cassation (Francúzsko) 3. apríla 2007 – Commune de Mesquer/Total France SA, Total International Ltd
   (Vec C-188/07)
   (2007/C 129/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de Cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Commune de Mesquer

      Odporkyne: Total France SA, predtým Total raffinage distribution, a Total International Ltd
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa ťažký vykurovací olej, teda produkt procesu rafinácie a zodpovedajúci špecifikáciám užívateľa, ktorý výrobca určil na predaj ako palivo, a ktorý je uvedený v smernici 68/414/EHS z 20. decembra 1968 (1), zmenenej a doplnenej smernicou 98/93/ES zo 14. decembra 1998 (2), týkajúcou sa strategických zdrojov spojených so záväzkom skladovania zásob, kvalifikovať ako odpad v zmysle článku 1 smernice 75/442/EHS z 15. júla 1975 (3), zmenenej a doplnenej smernicou 91/156/EHS z 18. marca 1991 (4) a kodifikovanej smernicou 2006/12/ES (5)?

               2.

               Je náklad ťažkého vykurovacieho oleja prepravovaný loďou a vypustený do mora v dôsledku nehody sám o sebe alebo v dôsledku jeho zmiešania s vodou a usadeninami, odpadom v zmysle bodu Q 4 prílohy I smernice 2006/12/ES?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na otázku č. 1 a kladnej odpovede na otázku č. 2, možno výrobcu ťažkého vykurovacieho oleja (Total raffinage) a/alebo predajcu a nájomcu (Total international Ltd) považovať za pôvodcu a/alebo držiteľa odpadu v zmysle článku 1 písm. b) a c) smernice 2006/12/ES a na účely uplatnenia článku 15 tej istej smernice, hoci ho v čase nehody, kedy sa z neho stal odpad, prepravovala tretia osoba?

      (1)  Smernica Rady 68/414/EHS z 20. decembra 1968, ktorou sa členským štátom EHS ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov (Ú. v. ES L 308, s. 14; Mim. vyd. 12/001, s. 29).

      (2)  Smernica Rady 98/93/ES zo 14. decembra 1998, ktorou sa členským štátom EHS ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov (Ú. v. ES L 358, s. 100; Mim. vyd. 12/002, s. 68).

      (3)  Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23).

      (4)  Smernica Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/442/EHS o odpadoch (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (Ú. v. EÚ L 114, s. 9).


title: Vec C-589/14: Žaloba podaná 19. decembra 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/15

      Žaloba podaná 19. decembra 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
      (Vec C-589/14)
      (2015/C 073/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brankeland a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Belgické kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  konštatovať, že Belgické kráľovstvo tým, že ponechalo v platnosti ustanovenia, podľa ktorých

                              —

                              v oblasti úrokov z pohľadávok nevyplývajúcich z cenných papierov, investičné spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte Únie alebo štáte patriacom do EHP podliehajú výberu zrážok z týchto úrokov, zatiaľ čo investičné spoločnosti so sídlom v Belgicku sú oslobodené od týchto zrážok, a

                              —

                              v oblasti úrokov z pohľadávok vyplývajúcich z belgických cenných papierov tieto úroky podliehajú výberu zrážok, ak sú cenne papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v inom členskom štáte Únie alebo štáte patriacom do EHP, zatiaľ čo v prípade cenných papierov uložených alebo zapísaných na účte finančnej inštitúcie so sídlom v Belgicku sú tieto úroky oslobodené od zrážok,
                              si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 56 a 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článkov 36 a 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

                  —

                  zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia sa domnieva, že viaceré ustanovenia kráľovského vykonávacieho nariadenia k belgickému zákonu o dani z príjmov z roku 1992 podmieňujú prípadné oslobodenia od zrážok na daň, ktoré sa vzťahujú sa na úroky, podmienkam nezlučiteľným so základnými slobodami zaručenými v zmluvách, konkrétne v článkoch 56 a 63 ZFEÚ.
      V prvom rade pokiaľ ide o úroky z pohľadávok nevyplývajúcich z cenných papierov, investičné spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte Únie alebo štáte patriacom do EHP podliehajú výberu zrážok z týchto úrokov, zatiaľ čo investičné spoločnosti so sídlom v Belgicku sú oslobodené od týchto zrážok.
      V druhom rade pokiaľ ide o úroky z pohľadávok vyplývajúcich z belgických cenných papierov, tieto úroky podliehajú výberu zrážok, ak sú cenne papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v inom členskom štáte Únie alebo štáte patriacom do EHP, zatiaľ čo v prípade cenných papierov uložených alebo zapísaných na účte finančnej inštitúcie so sídlom v Belgicku sú tieto úroky oslobodené od zrážok.


title: Vec C-424/07: Žaloba podaná 13. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/19

         Žaloba podaná 13. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-424/07)
   (2007/C 283/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Nemecká spolková republika si tým, že zákonom, ktorým sa menia predpisy z oblasti telekomunikácií z 18. februára 2007, doplnila do nemeckého zákona o telekomunikáciách predpisy § 3 bod 12b a § 9a TKG, porušila články 6, 7, 15 ods. 3, článok 16 a článok 8 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (1), článok 8 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (2), ako aj článok 17 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (3),

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V roku 2002 v Spoločenstve zavedený právny rámec o elektronických komunikačných sieťach určuje pre národné regulačné orgány ciele ich úradných postupov a uvádza opatrenia, ktoré môžu orgány prijať na uskutočnenie týchto cieľov. Tento právny rámec umožňuje národným regulačným orgánom, po starostlivej analýze trhu s uplatnením voľnej úvahy, zvoliť si postup, ktorý je presne prispôsobený jednotlivému prípadu zohľadňujúc jeho osobitosti. Podľa ustanovení práva Spoločenstva by mali národné regulačné orgány upraviť relevantné trhy podľa vnútroštátnej situácie, v súlade so zásadami práva hospodárskej súťaže a pri čo najširšom zohľadnení odporúčaní a usmernení Komisie. Sú to teda práve národné regulačné orgány, ktoré určujú definíciu relevantných trhov a nie vnútroštátny zákonodarca alebo iná vnútroštátna inštitúcia. V súvislosti s nezávislosťou národných regulačných orgánov, ktoré by mali vykonávať svoje oprávnenia nestranne a transparentne, ide o ústredný štrukturálny prvok v konaní o vymedzení trhu, ktorý nepodlieha voľnej úvahe zákonodarcu. Národné regulačné orgány vykonávajú okrem toho v prípade potreby analýzy trhu a určujú, či je potrebné zaviesť nápravné opatrenia a v prípade, že áno, ktoré opatrenia. Vymedzenie trhu a analýza trhu sú spojené s mechanizmom konzultácií.
   Na rozdiel od konaní vedúcich k vymedzeniu trhu a analýze trhu upravuje nemecký zákonodarca definíciu „nových trhov“ a vopred určuje podmienky, za ktorých je regulačný orgán výnimočne oprávnený regulovať nové trhy, namiesto toho, aby tieto posúdenia prenechal regulačnému orgánu. Navyše regulačnému orgánu stanovuje regulačný cieľ, ktorému má venovať osobitnú pozornosť. Tieto ustanovenia nemeckého zákona o telekomunikáciách porušili ustanovenia smerníc 2002/19/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES, a to tým, že obišli v nich upravené predpisy o regulácii trhu a neprípustne obmedzili regulačnému orgánu jeho priestor pre voľnú úvahu.
   Sporná nemecká právna úprava totiž národnému regulačnému orgánu neumožňuje, aby vymedzil všetky trhy v súlade so zásadami práva hospodárskej súťaže, a z dôvodu globálneho vylúčenia určitých trhov spod právnej úpravy na základe zákona mu neumožňuje, aby prijal rozhodnutia prispôsobené jednotlivému prípadu. Regulačný orgán je povinný uplatniť mechanizmy konzultácie a spolupráce upravené v rámci práva Spoločenstva a informovať účastníkov trhu, európske regulačné orgány a Komisiu o výsledku jeho analýzy „nového trhu“ iba vtedy, keď dospeje zároveň k záveru, že sú splnené dodatočné podmienky a v dôsledku toho považuje reguláciu za potrebnú. Sporné predpisy nemeckého zákona o telekomunikáciách by preto mohli viesť k tomu, že by mohol nemecký regulačný orgán uskutočniť vymedzenie trhu a jeho analýzu a rozhodnutie o jeho neregulovaní bez toho, aby sa dodržalo upravené konzultačné konanie a konanie o spolupráci.
   Podľa názoru Komisie teda existuje nebezpečenstvo, že by tieto predpisy mohli spôsobiť to, že by sa prostredníctvom právneho rámca Spoločenstva dosiahnutá liberalizácia trhov pre elektronické komunikačné siete, ako aj dosiahnuté otvorenie hospodárskej súťaže na týchto trhoch podstatnou mierou obmedzilo. Určitým trhom, ako napríklad tým, ktoré sú založené na pevnej sieti bývalého monopolného prevádzkovateľa a ktoré sú osobitne významné pre technologický vývoj trhu s vysokorýchlostným internetom, by hrozilo nebezpečenstvo opätovnej monopolizácie, teda kroku späť vo vývoji, ktorý bol dosiahnutý aj vďaka právnemu rámcu Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349.

      (2)  Ú. v. ES L 108, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 323.

      (3)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


title: Vec T-379/12: Žaloba podaná 21. augusta 2012 — Electric Bike World/ÚHVT — Brunswick (LIFECYCLE)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/28

         Žaloba podaná 21. augusta 2012 — Electric Bike World/ÚHVT — Brunswick (LIFECYCLE)
   (Vec T-379/12)
   2012/C 355/61
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Electric Bike World Ltd (Southampton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brunswick Corp. (Lake Forest, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. mája 2012 vo veci R 2308/2011-1 a

               —

               zaviazal ÚHVT a ďalšieho účastníka konania, aby znášali svoje vlastné trovy konania a aby nahradili trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „LIFECYCLE“ pre tovary zaradené do triedy 12, 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8546401.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška španielskej ochrannej známky č. 1271758 slovnej ochrannej známky „LIFECYCLE“ pre tovary zaradené do triedy 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom zamieta námietku pre tovary zaradené do triedy 12; zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre tieto tovary; zamietnutie odvolania pre ostatné tovary zaradené do triedy 12.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 75 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-57/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španielsko) 3. februára 2017 – Eva Soraya Checa Honrado/Fondo de Garantía Salarial

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španielsko) 3. februára 2017 – Eva Soraya Checa Honrado/Fondo de Garantía Salarial
   (Vec C-57/17)
   (2017/C 121/22)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Eva Soraya Checa Honrado

      Odporca: Fondo de Garantía Salarial

      Prejudiciálna otázka

   Možno vychádzať z toho, že odstupné, ktoré podľa zákona dlhuje podnik zamestnancovi v prípade skončenia pracovného pomeru, ku ktorému došlo z dôvodu zmeny podstatnej podmienky pracovnej zmluvy, akou je zemepisná mobilita, v dôsledku ktorej musí zamestnanec zmeniť svoje bydlisko, predstavuje „odstupné pri skončení pracovnoprávnych vzťahov“, na ktoré odkazuje článok 3 prvý odsek [smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa] (1)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 283, 2008, s. 36.


title: Vec T-65/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  1. júna 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2010 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-65/08) (1)

   ()
   2010/C 209/78
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-411/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 18. augusta 2010 — NS/Secretary of State for the Home Department

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 18. augusta 2010 — NS/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-411/10)
   ()
   2010/C 274/34
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: NS

      Odporca: Secretary of State for the Home Department

      Vedľajší účastníci konania: 1. Amnesty International Limited a AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe), 2. Vysoký komisár OSN pre utečencov a 3. Equality and Human Rights Commission

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí rozhodnutie prijaté členským štátom podľa článku 3 ods. 2 nariadenia Rady č. 343/2003 (1) (ďalej len „nariadenie“) o tom, či má posúdiť žiadosť o azyl, ktorá nie je v jeho právomoci podľa kritérií stanovených v kapitole III nariadenia, do pôsobnosti práva EÚ na účely článku 6 Zmluvy o Európskej únii a/alebo článku 51 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“)?

         Ak je odpoveď na prvú otázku kladná:

               2.

               Je povinnosť členského štátu dodržiavať základné práva EÚ (vrátane práv stanovených v článkoch 1, 4, 18, článku 19 ods. 2 a článku 47 Charty) splnená, ak tento štát odsunie žiadateľa o azyl do členského štátu, ktorý je podľa článku 3 ods. 1 v spojení s kritériami stanovenými v kapitole III nariadenia označený ako zodpovedný štát (ďalej len „zodpovedný štát“), bez ohľadu na situáciu v zodpovednom štáte?

               3.

               Konkrétne, bráni povinnosť dodržiavať základné práva EÚ uplatneniu nevyvrátiteľnej domnienky, ktorá spočíva v tom, že zodpovedný štát bude dodržiavať i) základné práva žiadateľa podľa práva EÚ a/alebo ii) minimálne normy stanovené smernicami 2003/9/ES (2) (ďalej len „smernica o prijímaní“); 2004/83/ES (3) (ďalej len „smernica o oprávnení“) a/alebo 2005/85/ES (4) (ďalej len „smernica o konaní“) (spolu ďalej len „smernice“)?

               4.

               Subsidiárne, je členský štát povinný podľa práva EÚ, a ak áno, za akých okolností, vykonávať právomoc podľa článku 3 ods. 2 nariadenia posúdiť a prevziať zodpovednosť za žiadosť, ak by presun do zodpovedného štátu spôsobil žiadateľovi nebezpečenstvo porušenia jeho základných práv, konkrétne práv stanovených v článkoch 1, 4, 18, článku 19 ods. 2 a/alebo článku 47 Charty, a/alebo nebezpečenstvo, že minimálne normy stanovené v smerniciach sa na neho nebudú vzťahovať?

               5.

               Je rozsah ochrany, ktorú poskytujú všeobecné zásady práva EÚ a najmä práva stanovené v článkoch 1, 18 a 47 Charty osobe, na ktorú sa vzťahuje nariadenie, širší ako rozsah ochrany, ktorú poskytuje článok 3 Európskeho dohovoru o ľudských právach a základných slobodách (ďalej len „Dohovor“)?

               6.

               Je ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého má súd na účely stanovenia toho, či osoba môže byť zákonne presunutá do iného členského štátu podľa nariadenia, považovať tento členský štát za štát, z ktorého osoba nebude vyhostená do iného štátu v rozpore s právami, ktoré jej vyplývajú z Dohovoru alebo z Dohovoru o právnom postavení utečencov z roku 1951 a Protokolu z roku 1967, v súlade s právami stanovenými v článku 47 Charty?

               7.

               Keďže predchádzajúce otázky vznikli v súvislosti s povinnosťami Spojeného kráľovstva, sú odpovede na druhú až štvrtú otázku v akomkoľvek smere iné, pretože sa zohľadňuje Protokol (č. 30) o uplatňovaní Charty na Poľsko a Spojené kráľovstvo?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 50, s. 1; Mim. vyd. 19/006 s. 109).

      (2)  Smernica Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl (Ú. v. EÚ L 31, s. 18; Mim. vyd. 19/006 s. 101).

      (3)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007 s. 96).

      (4)  Smernica Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca (Ú. v. EÚ L 326, s. 13).


title: Vec T-194/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. mája 2006  – Teletech Holdings/ÚHVT – Teletech International (TELETECH INTERNATIONAL) ( Ochranná známka spoločenstva — Námietkové konanie — Rozsah povinnosti preskúmania — Zmena prihlášky ochrannej známky Spoločenstva na prihlášku národnej ochrannej známky — Článok 58 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. mája 2006 – Teletech Holdings/ÚHVT – Teletech International (TELETECH INTERNATIONAL)
   (Vec T-194/05) (1)

   („Ochranná známka spoločenstva - Námietkové konanie - Rozsah povinnosti preskúmania - Zmena prihlášky ochrannej známky Spoločenstva na prihlášku národnej ochrannej známky - Článok 58 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 178/60)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Teletech Holdings Inc. (Denver, Colorado, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Gould a M. Blair, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Teletech International SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-F. Adelle a F. Zimeray, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. marca 2005 (vec R 497/2004-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Teletech Holdings Inc. a Teletech International SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania s výnimkou trov vzniknutých vedľajšiemu účastníkovi.

               3.

               Vedľajší účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec T-691/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – Elevolution – Engenharia/Komisia („FED — Program rozvojovej podpory v Mauritánii — Podniková zmluva uzatvorená s Mauritániou v rámci realizácie tohto programu — Späťvzatie napadnutých oznámení o dlhu — Zastavenie konania“)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – Elevolution – Engenharia/Komisia
   (Vec T-691/16) (1)

   ((„FED - Program rozvojovej podpory v Mauritánii - Podniková zmluva uzatvorená s Mauritániou v rámci realizácie tohto programu - Späťvzatie napadnutých oznámení o dlhu - Zastavenie konania“))
   (2017/C 256/34)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elevolution – Engenharia SA (Amadora, Portugalsko) (v zastúpení: A. Pinto Cardoso a L. Fuzeta da Ponte, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu et M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba, založená na článku 263 ZFEÚ, o neplatnosť „rozhodnutí“, ktoré obsahujú list a tri oznámenia Komisie o dlhu z 26. júla 2016, týkajúce sa vrátenia rôznych súm v súvislosti so zmluvou o dielo medzi žalobkyňou a Mauritánskou islamskou republikou

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania, a je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti Elevolution – Engenharia, SA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 441, 28.11.2016.


title: Vec C-210/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nantes (Francúzsko) 10. júna 2009 — Scott SA, Kimberly Clark SNC, teraz Kimberly Clark SAS/Ville d’Orléans

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nantes (Francúzsko) 10. júna 2009 — Scott SA, Kimberly Clark SNC, teraz Kimberly Clark SAS/Ville d’Orléans
   (Vec C-210/09)
   2009/C 205/36
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative d’appel de Nantes

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Scott SA, Kimberly Clark SNC, teraz Kimberly Clark SAS

      Žalovaný: Ville d’Orléans

      Prejudiciálna otázka

   Môže prípadné zrušenie platobných výmerov vydaných na vymáhanie štátnej pomoci, o ktorej Komisia Európskych spoločenstiev 12. júla 2000 rozhodla, že je nezlučiteľná so spoločným trhom (1), francúzskym správnym súdom z dôvodu porušenia ustanovení právnych predpisov týkajúcich sa formálnych náležitostí týchto platobných výmerov, vzhľadom na možnosť príslušného správneho orgánu napraviť nedostatky týchto rozhodnutí, brániť okamžitému a skutočnému vykonaniu rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev z 12. júla 2000, v rozpore s článkom 14 ods. 3 nariadenia Rady z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2)?

      (1)  Rozhodnutie Komisie č. 2002/14/ES z 12. júla 2000 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom v prospech Scott Paper SA/Kimberly-Clark (Ú. v. ES L 12, 2002, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-267/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. februára 2017 – Tarmac Trading/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/50

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. februára 2017 – Tarmac Trading/Komisia
   (Vec T-267/16) (1)

   (2017/C 112/68)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 8.8.2016.


title: Vec T-588/08: Žaloba podaná 24. decembra 2008 – Dole Food a Dole Germany/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/67

         Žaloba podaná 24. decembra 2008 – Dole Food a Dole Germany/Komisia
   (Vec T-588/08)
   (2009/C 44/114)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Dole Food Company, Inc. (Wilmington, Spojené štáty americké) a Dole Germany OHG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zrušiť alebo znížiť výšku uloženej pokuty,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prostredníctvom tejto žaloby žalobcovia žiadajú, na základe článku 230 ES, o zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 5955 v konečnom znení z 15. októbra 2008 (vec COMP/39.188 – Banány) v konaní podľa článku 81 ods. 1 ES, ktoré ich označuje za zodpovedných za účasť na zosúladenom postupe pri koordinovaní určovania cien banánov dovážaných do ôsmich členských štátov severoeurópskeho regiónu Spoločenstva. Domáhajú sa tiež zrušenia alebo zníženia pokuty, ktorá im bola uložená.
   Na podporu svojich návrhov žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.
   Po prvé žalobcovia uvádzajú, že Komisia prijala mylný záver, že predmetné konanie bolo obmedzením hospodárskej súťaže podľa článku 81 ES. Žalobcovia namietajú, že v skutočnosti predmetné konanie spočívalo výlučne v príležitostnej dvojstrannej komunikácii medzi dovozcami banánov, ktorá zahŕňala všeobecné informácie o trhu a nepredstavovalo súčasť širšieho kartelu, ktorý by určoval ceny alebo podiel na trhu a teda nebolo obmedzením hospodárskej súťaže. K tejto komunikácii dochádzalo pred stanovením navrhovaných cien, teda v štádiu, ktoré značne predstihovalo dojednávanie skutočných cien so zákazníkmi. Žalobcovia ďalej uvádzajú, že táto komunikácia nebola a nemohla byť obmedzením hospodárskej súťaže na trhu s banánmi, keďže navrhované ceny nie sú skutočnými cenami a nepredstavujú základ pre dojednanie skutočných cien zelených banánov.
   Po druhé žalobcovia uvádzajú, že pokuta, ktorá im bola uložená je neodôvodnená, pretože základná výška pokuty vychádza z hodnoty predaja tovarov, ktorých sa netýkalo namietané porušovanie. Žalobcovia ďalej namietajú, že pokuta je tiež neprimeraná, keďže základná výška pokuty bola nesprávne stanovená za predpokladu, že konanie sa týkalo určovania cien.


title: Vec F-124/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  23. októbra 2013 — Solberg/EMCDDA (Verejná služba — Bývalý dočasný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú — Povinnosť odôvodnenia — Rozsah voľnej úvahy)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/25

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 23. októbra 2013 — Solberg/EMCDDA
   (Vec F-124/12) (1)

   (Verejná služba - Bývalý dočasný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú - Povinnosť odôvodnenia - Rozsah voľnej úvahy)
   2013/C 352/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ulrik Solberg (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis a É. Marchal, avocats)

      Žalovaný: Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA) (v zastúpení: D. Sorti, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia o neobnovení žalobcovej zmluvy dočasného zamestnanca

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba U. Solberga sa zamieta.

               2.

               U. Solberg znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskym monitorovacím centrom pre drogy a drogovú závislosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 72.


title: Vec T-664/14: Žaloba podaná 15. septembra 2014 – Belgicko/Komisia

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/24

         Žaloba podaná 15. septembra 2014 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-664/14)
   2014/C 380/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Meyers, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 2 ods. 4 rozhodnutia Európskej komisie C (2014) 1021 z 3. júla 2014, týkajúceho sa záručnej schémy na ochranu podielov individuálnych členov finančných družstiev vo veci SA.33927,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý je založený na tom, že Komisia porušila články 107 a 108 ZFEÚ, ako aj zásadu proporcionality, keďže uvedené rozhodnutie ukladá Belgicku, vedľa povinnosti vymáhať pomoc od družstiev, ktorým bola táto pomoc poskytnutá, zákaz uskutočniť akúkoľvek platbu fyzickým osobám, ktoré sú chránené zárukou.


title: Vec C-194/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n °1 de Benidorm (Španielsko) 26. apríla 2012 — Concepción Maestre García/Centros Comerciales CARREFOUR S.A.

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm (Španielsko) 26. apríla 2012 — Concepción Maestre García/Centros Comerciales CARREFOUR S.A.
   (Vec C-194/12)
   2012/C 227/11
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 1 de Benidorm

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Concepción Maestre García

      Odporkyňa: Centros Comerciales CARREFOUR S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88 (1) zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času takému výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorý neumožňuje prerušiť dovolenku s cieľom neskoršieho čerpania jej celého obdobia alebo zostávajúcej časti, pokiaľ pred jej čerpaním nastane dočasná pracovná neschopnosť, a existujú dôvody výrobného alebo organizačného charakteru, ktoré bránia jej čerpaniu v neskoršom termíne?

               2.

               Bráni článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88 zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času takému výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorý spoločnosti umožňuje jednostranne stanoviť obdobie čerpania dovolenky, ktoré sa prelína s obdobím dočasnej pracovnej neschopnosti, ak pracovník vopred neprejavil vôľu čerpať dovolenku v inom období a ak medzi zástupcami pracovníkov spoločnosti a spoločnosťou bola uzatvorená zmluva, ktorá to umožňuje?

               3.

               Bráni článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88 zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času takému výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorý umožňuje poskytnúť finančnú náhradu za nevyčerpanú dovolenku z dôvodu dočasnej pracovnej neschopnosti, ak existujú výrobné alebo organizačné dôvody, ktoré neumožňujú jej skutočné čerpanie aj napriek tomu, že nedošlo k zrušeniu pracovnej zmluvy?

      (1)  Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec C-572/12: Žaloba podaná 6. decembra 2012 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/15

         Žaloba podaná 6. decembra 2012 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-572/12)
   2013/C 38/22
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, E. Manhaeve, A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Holandské kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 72 ods. 1 smernice 2009/81/ES (1) o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES, alebo o nich v žiadnom prípade neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazal Holandské kráľovstvo podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ na zaplatenie pokuty vo výške 57 324,80 eura denne od vyhlásenia rozsudku v prejednávanej právnej veci,

               —

               zaviazal Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 21. augusta 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ. L 216, s. 76.


title: Vec C-204/06: Žaloba podaná  4. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/28

         Žaloba podaná 4. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-204/06)
   (2006/C 143/53)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Walker a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 78/686/EHS z 25. júla 1978 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách zubných lekárov vrátane opatrení na uľahčenie efektívneho uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 24 tejto smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 30. apríla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 233, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 67.


title: Vec T-125/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  25. marca 2009 — Scientific and Technological Committee of AGH a i./Komisia ( Žaloba na nečinnosť — Technológie podzemného skladovania oxidu uhličitého — Neprijatie stanoviska Komisiou — Neprípustnosť )

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/13

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 25. marca 2009 — Scientific and Technological Committee of AGH a i./Komisia
   (vec T-125/07) (1)

   („Žaloba na nečinnosť - Technológie podzemného skladovania oxidu uhličitého - Neprijatie stanoviska Komisiou - Neprípustnosť“)
   2009/C 129/23
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology (Krakov, Poľsko); Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska (Krakov); Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno — Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o. (Krakov); Stowarzyszenie Obrony Środowiska (Krakov); Fundacja Partnerstwo dla Środowiska (Krakov); Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi (Skawina, Poľsko); Jan Adamczyk (Krakov) a Emanuel Lipartowski (Krakov) (v zastúpení: pôvodne A. Żuraniewski, neskôr M. Rogoziński a B. Balcerzak, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a M. Kaduczak, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na nečinnosť smerujúca na určenie nečinnosti Komisie z toho dôvodu, že po prvé neprijala stanovisko k problematike rizík pre obyvateľov Európskej únie súvisiacich s podzemným skladovaním oxidu uhličitého a jeho migráciou z geologických formácií na zemský povrch a po druhé, že neprijala reálne opatrenia na ochranu ľudského zdravia a životného prostredia

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology, Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska, Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno — Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o., Stowarzyszenie Obrony Środowiska, Fundacja Partnerstwo dla Środowiska, Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi, Jan Adamczyk a Emanuel Lipartowski sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-341/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  6. februára 2006  – Datac/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. februára 2006 – Datac/ÚHVT
   (Vec T-341/04) (1)

   (2006/C 74/60)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec C-624/10: Žaloba podaná 21. decembra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/16

         Žaloba podaná 21. decembra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-624/10)
   2011/C 72/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že stanovila v hlave IV správneho pokynu č. 105 z 23. júna 2006 (3 A-9-06) administratívnu úľavu od režimu prenesenia daňovej povinnosti pri DPH, ktorá zahŕňa okrem iného vymenovanie daňového zástupcu predávajúcim alebo poskytovateľom služieb usadeným mimo Francúzska, nesplnila povinnosti, ktoré jej ukladá smernica o DPH, najmä jej články 168, 171, 193, 194, 204 a 214,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vo svojej žalobe tvrdí, že francúzska právna úprava, ktorá stanovuje odchýlku od režimu prenesenia DPH, je z viacerých dôvodov v rozpore s právom Európskej únie.
   Po prvé zdaniteľné osoby, ktoré chcú využiť opatrenie zavedené v hlave IV správneho pokynu 3 A-9-06, musia vymenovať daňového zástupcu, čo nie je v súlade s článkom 204 smernice o DPH. Tento článok umožňuje členským štátom uložiť takú povinnosť len vtedy, ak v krajine, v ktorej je zdaniteľná osoba usadená, neexistuje žiadny právny nástroj vzájomnej pomoci v oblasti nepriamych daní podobný pomoci v rámci Únie.
   Po druhé administratívna úľava zároveň podlieha povinnosti identifikácie predávajúceho na účely DPH vo Francúzsku, čo nie je v súlade s článkom 214 ods. 1 smernice o DPH. Z toho ustanovenia vyplýva, že povinnosť identifikácie na účely DPH nemá zdaniteľná osoba, ktorá uskutočňuje na inom území, ako na tom, kde je usadená, dodanie tovaru alebo poskytovanie služieb podliehajúcich režimu prenesenia daňovej povinnosti zákazníkom najmä podľa článku 194 smernice o DPH.
   Po tretie a na záver opatrenie stanovuje započítanie odpočítateľnej DPH predávajúceho alebo poskytovateľa oproti DPH vybranej jedným alebo viacerými zákazníkmi. Toto nie je v súlade s ustanoveniami článkov 168 a 171 smernice o DPH, podľa ktorých sa musí vyrovnanie medzi odpočítateľnou DPH a vybranou DPH vykonať u každej zdaniteľnej osoby. Takú výnimku nemožno uložiť na základe článku 11 tejto smernice.


title: Vec T-13/12: Žaloba podaná 9. januára 2012 — Andechser Molkerei Scheitz/Komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/25

         Žaloba podaná 9. januára 2012 — Andechser Molkerei Scheitz/Komisia
   (Vec T-13/12)
   2012/C 89/43
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Komisie (EÚ) č. 1131/2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokiaľ ide o glykozidy steviolu získané vyluhovaním z listov rastliny Stevia rebaudiana Bertoni, v rozsahu, v akom sa glykozidy steviolu povoľujú pre použitie iba ako prídavné látky v potravinách a nie ako rastlinné zložky potravín poľnohospodárskeho pôvodu alebo ako aromatické extrakty,

               —

               určil, že Európska únia je povinná nahradiť žalobkyni škodu, ktorá jej vzniká tým, že nariadenie Komisie (EÚ) č. 1131/2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, glykozidy steviolu získané vyluhovaním z listov rastliny Stevia rebaudiana Bertoni pripúšťa iba pre použitie ako prídavné látky v potravinách a nie ako rastlinné zložky potravín poľnohospodárskeho pôvodu alebo ako aromatické extrakty, a preto iné podniky používajú glykozidy steviolu pre výrobu svojich tradičných mliečnych výrobkov a tým potláčajú žalobkyňu v hospodárskej súťaži, pričom sa žalobkyni ako bio mliekárni a výrobkyni bio produktov prostredníctvom nariadení č. 834/2007 a č. 889/2008 bráni v tom, aby používala glykozidy steviolu ako potravinárske prídavné látky, aj keď ich získava z biologicky pestovaných listov Stevia vylúhovaním, prípustným procesom právom Únie pre bioprodukty.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda nariadenie Komisie (EÚ) č. 1131/2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokiaľ ide o glykozidy steviolu (1), pokiaľ sa tieto glykozidy získavané vyluhovaním listov rastliny Stevia rebaudiana Bertoni povoľujú pre použitie iba ako prídavné látky v potravinách a nie ako rastlinné zložky potravín poľnohospodárskeho pôvodu alebo ako aromatické extrakty.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady „non ultra vires“
               Žalobkyňa po prvé tvrdí, že Komisia glykozidy steviolu získané vyluhovaním z listov rastliny Stevia rebaudiana Bertoni nesprávne považovala za prídavnú látku v potravinách a tým vydala toto nariadenie nad rámec na ňu prenesených právomoci. Glykozidy steviolu boli vzhľadom na ich chuť diferencovane vybrané. Preto sa nepoužili z technologických dôvodov ako prídavná látka v potravinách v súlade s článkom 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1333/2008 (2) ale v zmysle odôvodnenia č. 5 nariadenia výlučne na účely dodania vône a/alebo chuti. Glykozidy steviolu je preto potrebné zaradiť medzi rastlinné prídavné látky v potravinách alebo ako aromatické extrakty. Komisia preto konala ultra vires.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základného práva na rovnaké zaobchádzanie
               Žalobkyňa po druhé tvrdí, že došlo k porušeniu jej základného práva na rovnaké zaobchádzanie v zmysle zákazu svojvôle, keďže sa jej bráni ako bio mliekárni vyrábať a predávať bio jogurt s bio glykozidom steviolu, zatiaľ čo jej konkurenti ponúkajú jogurt z tradičného poľnohospodárstva, ktoré povoľuje používanie stevioglycozidov. Použitie bio glykozidu steviolu ako prídavnej látky v potravinách je na základe článku 19 ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 834/2007 (3) zakázané, podľa toho sa smie uplatniť iba na prídavné látky v potravinách povolené pre bio produkty pri ich výrobe. Toto povolenie nie je uvedené ani v článku 27 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 889/2008 (4) ani v prijatí do zoznamu prílohy VIII oddielu A tohto nariadenia. Komisia preto povolením glykozidov steviolu iba ako prídavných látok narušila hospodársku súťaž na trhu v potravinách protiprávne v prospech poskytovateľa tradičných výrobkov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení základného práva na ochranu majetku a porušení slobody podnikania
               Po tretie sa žalobkyňa dovoláva porušenia svojho základného práva na ochranu majetku a porušení svojej slobody podnikania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení
               Nariadenie č. 1131/2011 je okrem toho nedostatočne odôvodnené, keďže v odôvodneniach nie je uvedené, prečo sa glykozidy steviolu, ktoré slúžili výlučne na ochutenie, osladenie a poskytnutie mierne trpkej chuti, považujú za potravinárske prídavné látky.

      (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1131/2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokiaľ ide o glykozidy steviolu (Ú. v. EÚ L 295, s. 205).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 zo 16. decembra 2008 o prídavných látkach v potravinách (Ú. v. EÚ L 354, s. 16).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 834/2007 z 28. júna 2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 2092/91 (Ú. v. EÚ L 189, s. 1).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 889/2008 z 5. septembra 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov so zreteľom na ekologickú výrobu, označovanie a kontrolu (Ú. v. EÚ L 250, s. 1).


               18.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/8

         Žaloba skupiny DB Schenker z 9. júla 2012 proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-7/12)
   2012/C 314/08
   Spoločnosti Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS (spoločne označované „DB Schenker“), ktoré zastupuje advokát Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Nórsko, podali 9. júla 2012 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému orgánu EZVO.
   Žalobcovia žiadajú Súd EZVO, aby:
   v súvislosti so žalobou pre nečinnosť:

               1.

               prehlásil, že žalovaná strana porušila čl. 37 ods. 1 Dohody o dozore a súde tým, že sa nevyjadrila k žiadosti o prístup k úplnému spisu vo veci ESA č. 34250 (Norway Post/Privpak), ktorú jej žalobca predložil 3. augusta 2010, aj keď ide o povinnosť, ktorú jej ukladajú pravidlá pre prístup k dokumentom, Dohoda o dozore a súde a Dohoda o EHP; ako aj

               2.

               uložil žalovanej strane náhradu trov konania.

         v súvislosti so žalobou o náhradu škody vydal predbežný rozsudok o zodpovednosti žalovanej strany a odložil na neskôr otázku vyčíslenia škôd, ktoré žalovaná strana spôsobila:

               1.

               konštatoval, že nečinnosť žalovanej strany od 7. septembra 2010 do akéhokoľvek neskoršieho dátumu, kedy sa žalovaná strana zákonom stanoveným postupom vyjadrila k žiadosti žalobcov o prístup k úplnému spisu vo veci ESA č. 34250 (Norway Post) z 3. augusta 2010 mala takú povahu, že žalovaná strana nesie zodpovednosť za škody vrátane úrokov z omeškania na základe čl. 46 ods. 2 Dohody o dozore a súde;

               2.

               do šiestich mesiacov po tom, ako žalovaná strana zákonom stanoveným postupom vymedzí svoj postoj k žiadosti žalobcu o prístup k úplnému spisu vo veci ESA č. 34250 (Norway Post) z 3. augusta 2010, žalobcovia informujú Súdny dvor o požadovanej výške odškodného a o tom, či obe strany s touto sumou súhlasia;

               3.

               pokiaľ sa strany na sume odškodného nedohodnú, predložia v rovnakej lehote súdnemu dvoru svoje výpočty výšky škôd, ktoré spôsobila nečinnosť žalovanej strany v súvislosti so žiadosťou žalobcov o prístup k úplnému spisu vo veci ESA č. 34250 (Norway Post) z 3. augusta 2010;

               4.

               uložil žalovanej strane náhradu trov konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobcami sú spoločnosti Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS, ktoré spoločne tvoria skupinu DB Schenker. Predmetom činnosti tejto skupiny je medzinárodná špedičná preprava a logistika a jej vlastníkom je spoločnosť Deutsche Bahn, AG. Spoločnosť Schenker North AB spolu s dcérskymi spoločnosťami Schenker Privpak AS a Schenker Privpak AB (spoločne označované „DB Schenker“) vykonávajú podnikateľské aktivity v oblasti cestnej, lodnej a železničnej dopravy v Nórsku, Švédsku a Dánsku.

               —

               Dozorný orgán EZVO prijal dňa 14. júla 2010 rozhodnutie vo veci č. 34250 (Norway Post/Privpak), o ktorom konštatoval, že spoločnosť Norway Post v období rokov 2005 – 2006 zneužila svoje dominantné postavenie na trhu doručovania balíkov od podnikateľských subjektov spotrebiteľom. Rozhodnutie bolo potvrdené Súdom EZVO vo veci E-15/10 Posten Norge AS/Kontrolný úrad EZVO. Žalobcovia podali na Norway Post žalobu o náhradu škôd, ktoré utrpeli v dôsledku protiprávneho konania tejto spoločnosti, a chcú, aby sa preskúmalo, akým spôsobom žalovaná strana viedla vyšetrovacie a správne konanie. Žalobcovia podali 3. augusta 2010 žiadosť o prístup k dokumentom patriacim k veci ESA č. 34250 podľa pravidiel prístupu k dokumentom, stanovených rozhodnutím Dozorného orgánu EZVO č. 407/08/COL z 27. júna 2008.

               —

               Žalobca 8. marca 2012 podali na žalovanú stranu oznámenie pred začatím súdneho konania podľa čl. 37 ods. 2 Dohody o dozore a súde na základe skutočnosti, že žalovaná strana neprijala konečné rozhodnutie o žiadosti žalobcov o prístup k dokumentom predloženej 3. augusta 2010. Žalobcovia tvrdia, že žalovaná strana nerozhodla o ich žiadosti o prístup k dokumentom, ani po uplynutí zákonom stanovenej lehoty pred začatím súdneho konania, čím im spôsobila ďalšiu škodu.

         Žalobcovia tvrdia, že Dozorný orgán EZVO:

               —

               porušil čl. 37 ods. 1 Dohody o dozore a súde tým, že nesplnil svoju zákonnú povinnosť rozhodnúť o žiadosti o prístup, ktorú žalobca podal 3. augusta 2010, ako aj

               —

               porušil čl. 46 ods. 2 Dohody o dozore a súde tým, že nesplnil svoju zákonnú povinnosť včas rozhodnúť o žiadosti o prístup, ktorú žalobcovia podali 3. augusta 2010, a vybaviť žiadosť v súlade s predpismi.


title: Vec T-681/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – Environmental Manufacturing/EUIPO – Société Elmar Wolf (vyobrazenie vlčej hlavy) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie predstavujúcej vlčiu hlavu — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka Outils WOLF — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – Environmental Manufacturing/EUIPO – Société Elmar Wolf (vyobrazenie vlčej hlavy)
   (Vec T-681/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie predstavujúcej vlčiu hlavu - Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka Outils WOLF - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 195/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, QC)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Francúzsko) (v zastúpení: N. Boespflug, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 3. septembra 2015 (vec R 1252/2015-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Société Elmar Wolf a Environmental Manufacturing

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Environmental Manufacturing LLP je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec T-107/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  18. januára 2006  – Regione Marche/Komisia ( Integrovaný stredozemný program (ISP) pre Regione Marche (Taliansko) — Ukončenie finančnej pomoci — Neuplatniteľné náklady — Žaloba o neplatnosť — Absencia právneho základu — Legitímna dôvera — Chýbajúce odôvodnenie )

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. januára 2006 – Regione Marche/Komisia
   (Vec T-107/03) (1)

   („Integrovaný stredozemný program (ISP) pre Regione Marche (Taliansko) - Ukončenie finančnej pomoci - Neuplatniteľné náklady - Žaloba o neplatnosť - Absencia právneho základu - Legitímna dôvera - Chýbajúce odôvodnenie“)
   (2006/C 74/30)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Regione Marche (v zastúpení: A. Pappalardo, M. Merola a D. Domenicucci, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. de March a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie vyplývajúceho z listu z 18. decembra 2002 adresovaného talianskej vláde a týkajúceho sa ukončenia finančnej pomoci Spoločenstva poskytnutej na základe integrovaného stredozemného programu (ISP) pre Regione Marche (Taliansko)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a trovy Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 124, 24.5.2003.


title: Vec T-223/13: Žaloba podaná 22. apríla 2013 — Cofresco Frischhalteprodukte/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/35

         Žaloba podaná 22. apríla 2013 — Cofresco Frischhalteprodukte/Komisia
   (Vec T-223/13)
   2013/C 171/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG (Minden, Nemecko) (v zastúpení: H. Weil, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú „rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál (napr. fólia, alobal, papier)“,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s prvými piatimi dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec T-94/16: Žaloba podaná 1. marca 2016 – Sheridan/Parlament

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/33

         Žaloba podaná 1. marca 2016 – Sheridan/Parlament
   (Vec T-94/16)
   (2016/C 145/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gavin Sheridan (Midleton, Írsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)13844 C zo 14. januára 2016, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akýchkoľvek vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia žalobcu sú v podstate zhodné alebo podobné ako tie, ktoré sú uvedené v rámci veci T-639/15, Psara/Parlament (Ú. v. EÚ C 48, 2016, s. 53).


title: Vec C-618/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 23. novembra 2015 – Concurrence Sàrl/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/37

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 23. novembra 2015 – Concurrence Sàrl/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
   (Vec C-618/15)
   (2016/C 038/51)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Concurrence Sàrl

      Odporkyne: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade údajného porušenia zákazov ďalšieho predaja mimo sieť selektívnej distribúcie a predaja prostredníctvom viacerých internetových stránok prevádzkovaných v rôznych členských štátoch, má schválený distribútor, ktorý sa cíti byť poškodený, možnosť podať žalobu o zdržanie sa nezákonného porušovania, ktoré z toho vyplýva, na súde, na území ktorého je alebo bol online obsah prístupný, alebo je potrebné, aby bola stanovená iná súvislosť?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1.


title: Veci T-40/12 a T-183/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. novembra 2014 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Europol ( „Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie počítačových služieb týkajúcich sa systému správy dokumentov a intranetového portálu podniku — Zamietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Transparentnosť — Proporcionalita — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. novembra 2014 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Europol
   (Veci T-40/12 a T-183/12) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie počítačových služieb týkajúcich sa systému správy dokumentov a intranetového portálu podniku - Zamietnutie ponuky uchádzača - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Transparentnosť - Proporcionalita - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2015/C 007/30)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbruck, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaná: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: J. Teal a T. de Maignas, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Anestis, advokát, C. Kennedy-Loest, solicitor, N. Pourbaix a D. Vallindas, advokáti)

      Predmet veci

   Vo veci T-40/12 návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho policajného úradu z 22. novembra 2011, ktorým sa zamieta ponuka predložená žalobcami v rámci verejného obstarávania D/C3/1104 týkajúceho sa dodania systému správy podniku (správa dokumentov, spisov a pracovného postupu) a intranetového portálu podniku (Ú. v. EÚ 2011/S 134-222044) a vo veci T-183/12 na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho policajného úradu, ktoré prideľuje zákazku týkajúcu sa verejného obstarávania uvedenú vyššie inému obstarávateľovi a na druhej strane návrh na náhradu škody, ktorá vyplýva zo straty príležitostí žalobcov získať túto zákazku

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-40/12 a T-183/12 sú spojené na účely konečného rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               European Dynamics Luxembourg SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskeho policajného úradu (Europol).

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec C-70/11: Uznesenie predsedníčky ôsmej komory Súdneho dvora z  5. júla 2012 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/27

         Uznesenie predsedníčky ôsmej komory Súdneho dvora z 5. júla 2012 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-70/11) (1)

   2012/C 366/49
   Jazyk konania: švédčina
   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 120, 16.4.2011.


title: Vec T-195/08: Žaloba podaná 30. mája 2008 – Antwerpse Bouwwerken/Komisia

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/28

         Žaloba podaná 30. mája 2008 – Antwerpse Bouwwerken/Komisia
   (Vec T-195/08)
   (2008/C 183/52)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Antwerpse Bouwwerken NV (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: J. Verbist a D. de Keuster, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 29. apríla 2008, ktoré bolo oznámené listom z 29. apríla 2008, doručeným žalobkyni 5. mája 2008 a ktorým Európska komisia žalobkyňu informovala, že jej ako záujemkyni nebola zadaná verejná zákazka, a následne upresnené listom Európskej komisie zo 6. mája 2008, doručeným žalobkyni 8. mája 2008, v ktorom Európska komisia uvádza dôvody pre zamietnutie rozhodnutia, ako aj zrušiť rozhodnutie o zadaní verejnej zákazky z 23. apríla 2008, oznámené listom Európskej komisie z 15. mája 2008, doručeným žalobkyni 16. mája 2008,

               —

               konštatovať mimozmluvnú zodpovednosť Komisie za škodu spôsobenú žalobkyni, ktorá bude vyčíslená neskôr,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V nadväznosti na vyhlásenie zadávacieho konania Komisiou na výstavbu výrobnej haly na referenčné materiály (1) predložila žalobkyňa svoju ponuku. Táto ponuka nakoniec nebola úspešná a Komisia žalobkyni zákazku nezadala.
   Žalobkyňa sa vo svojej žalobe odvoláva na porušenie článku 91 nariadenia Rady č. 1605/2002 (2) ako aj článkov 122, 138 a 148 nariadenia č. 2342/2002 (3) v spojení s článkami 2 a 28 smernice 2004/18/ES (4).
   Z protokolu o zadaní verejnej zákazky vyplýva, že úspešná ponuka nespĺňala podstatné požiadavky zákazky a keďže teda nesplnila vymedzené podmienky opisu stavby, musela byť zamietnutá. Pokiaľ ide o zásah záujemcu s úspešnou ponukou, nešlo len o objasnenie ponuky, ale o doplnenie, ktoré bolo v tomto okamihu konania neprípustné.
   Navyše rozhodnutie o zadaní zákazky nie je v súlade so zásadou transparentnosti, keďže protokol o hodnotení, tak ako bol oznámený žalobkyni, bol v podstatných bodoch nečitateľný.

      (1)  B-Geel: Výstavba výrobnej haly na referenčné materiály (2006/S 102-108785).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. ES L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-217/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio/Compañía Española de Petróleos SA (Hospodárska súťaž — Kartely — Dohody medzi podnikmi — Článok 85 Zmluvy EHS (zmenený na článok 85 Zmluvy ES, teraz článok 81 ES) — Články 10 až 13 nariadenia (EHS) č. 1984/83 — Zmluvy o výhradnom nákupe pohonných hmôt označené ako komisionárske zmluvy o predaji v záruke a  zmluvy o obchodnom zastúpení medzi prevádzkovateľmi čerpacích staníc a petrolejárskymi podnikmi)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio/Compañía Española de Petróleos SA
   (Vec C-217/05) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Dohody medzi podnikmi - Článok 85 Zmluvy EHS (zmenený na článok 85 Zmluvy ES, teraz článok 81 ES) - Články 10 až 13 nariadenia (EHS) č. 1984/83 - Zmluvy o výhradnom nákupe pohonných hmôt označené ako „komisionárske zmluvy o predaji v záruke“ a „zmluvy o obchodnom zastúpení“ medzi prevádzkovateľmi čerpacích staníc a petrolejárskymi podnikmi)
   (2006/C 331/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio

      Žalovaný: Compañía Española de Petróleos SA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal Supremo – Výklad článkov 10 až 13 nariadenia Komisie (EHS) č. 1984/83 z 22. júna 1983 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 Zmluvy na kategórie dohôd o výhradnom nákupe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 173, s. 5, a korigendum Ú. v. ES L 79, s. 38) – Zmluvy o výhradnej distribúcii pohonných hmôt a palív formálne nazvané ako zmluvy o obchodnom zastúpení alebo komisionárske zmluvy, avšak obsahujúce určité osobitné ustanovenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 85 Zmluvy EHS (zmenený na článok 85 Zmluvy ES, teraz článok 81 ES) sa uplatňuje na zmluvu o výhradnej distribúcii pohonných hmôt a palív, akou je zmluva v konaní vo veci samej, uzavretú medzi dodávateľom a prevádzkovateľom čerpacej stanice, ak predmetný prevádzkovateľ preberá v nie zanedbateľnom rozsahu jedno alebo viac finančných a obchodných rizík spojených s predajom tretím osobám.

               2.

               Články 10 až 13 nariadenia Komisie (EHS) č. 1984/83 z 22. júna 1983 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 Zmluvy na kategórie dohôd o výhradnom nákupe sa majú vykladať v tom zmysle, že na takúto dohodu sa nevzťahuje predmetné nariadenie v rozsahu, v akom toto nariadenie stanovuje pre predmetného prevádzkovateľa povinnosť rešpektovať konečnú predajnú cenu pre spotrebiteľa určenú dodávateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005.


title: Vec C-137/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. decembra 2007 – Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie (Nariadenie (ES) č. 2252/2004 — Pasy a cestovné doklady vydané členskými štátmi — Normy pre bezpečnostné znaky a biometrické identifikátory — Platnosť)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. decembra 2007 – Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie
   (Vec C-137/05) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 2252/2004 - Pasy a cestovné doklady vydané členskými štátmi - Normy pre bezpečnostné znaky a biometrické identifikátory - Platnosť)
   (2008/C 51/10)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Jackson a C. Gibbs, splnomocnení zástupcovia, A. Dashwood, Barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Írsko (v zastúpení: D. O'Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Collins, SC, a P. McGarry, BL), Slovenská republika (v zastúpení: R. Procházka, J. Čorba a B. Ricziová, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Sevenster, splnomocnená zástupkyňa), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. O'Reilly, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Rady (ES) č. 2252/2004 z 13. decembra 2004 o normách pre bezpečnostné znaky a biometriu v pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi (Ú. v. EÚ L 385, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo, Írsko, Holandské kráľovstvo, Slovenská republika a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec T-289/06: Žaloba podaná 11. októbra 2006 – CESD-Communautaire/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/20

         Žaloba podaná 11. októbra 2006 – CESD-Communautaire/Komisia
   (Vec T-289/06)
   (2006/C 310/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: CESD-Communautaire (Luxemburg, Luxemburské veľkovojvodstvo) (v zastúpení: D. Grisay a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               prijať túto žalobu o neplatnosť založenú na článku 230 ES podanú proti rozhodnutiu Komisie z 11. augusta 2006,

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               predovšetkým, vyhlásiť žalobu za dôvodnú a rozhodnúť, že rozhodnutie Komisie z 11. augusta 2006 je neplatné v rozsahu v akom je výsledkom zneužitia právomoci a/alebo v rozsahu v akom je postihnuté nedostatkom odôvodnenia ako aj zjavne nesprávnym posúdením,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím z 11. augusta 2006, Komisia podľa článku 93 ods. 1 písm. f) finančného nariadenia (1) konštatovala, že žalobca závažne porušil tri zmluvy uzavreté s Eurostat-om a týkajúce sa technickej spolupráce v oblasti štatistiky (program PHARE), pretože odmietol dať Komisii k dispozícii informácie umožňujúce uskutočniť audit výkonu dotknutých zmlúv. Okrem toho, napadnuté rozhodnutie upresňuje, že Komisia si vyhradzuje právo vyžadovať uplatnenie porušených zmluvných ustanovení všetkými dostupnými spôsobmi vrátane súdnych prostriedkov a prípadne pristúpiť k vymáhaniu dlžných súm.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia sa žalobca dovoláva troch žalobných dôvodov.
   Prvý žalobný dôvod je založený na údajnom zneužití právomoci analyzovaného z hľadiska zneužitia konania, v rozsahu v akom sporné rozhodnutie obchádza osobitné postupy riešenia sporov stanovených každou zmluvou uzavretou medzi žalobcom a Komisiou, ktoré vychádzajú z článku 57 finančného nariadenia č. 1605/2002, tým, že ich nahrádza jednostranným spôsobom rozhodnutia založenom na článku 93 ods. 1 písm. f) tohto nariadenia. Žalobca tvrdí, že Komisia používa postup stanovený v článku 93 ods. 1 písm. f) neoprávneným spôsobom vo vzťahu k jeho prvému cieľu, ktorým je podľa žalobcu vylúčiť uchádzača, pri ktorom bolo zistené vážne porušenie pri plnení prvej zmluvy, z účasti v konaní o uzavretí neskoršej zmluvy, za účelom zrušenia zmlúv, z ktorých každá upravuje iné spôsoby riešenia sporov tým, že určuje príslušný súd a právo, ktoré sa uplatní.
   Druhý žalobný dôvod, ktorý uvádza žalobca je založený na nedostatku odôvodnenia. Žalobca tvrdí, že sporné rozhodnutie nie je správne odôvodnené ani z právneho hľadiska, keďže obsahuje nedostatočné odôvodnenie v rozsahu v akom v zmluvnej sfére uplatňuje ustanovenie týkajúce sa riadnej správy verejného obstarávania v rámci Spoločenstva ani zo skutkového hľadiska, keďže skutočnosti vytýkané Komisiou v súvislosti so žalobcom sú nedôvodné, pretože žalobca zjavne prejavil vôľu spolupracovať so službami auditu Komisie.
   Svojim tretím žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v rozsahu v akom sporné rozhodnutie kvalifikuje skutočnosti vytýkané žalobcovi bez toho, aby ich pred tým kvalifikovala ako vážne porušenie zmluvy podľa zmluvných postupov vyplývajúcich z článku 57 ods. 2 nariadenia č. 1605/2002.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) c. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec C-279/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Spojené kráľovstvo) 4. júna 2012 — Fish Legal, Emily Shirley/The Information Commissioner, United Utilities, Yorkshire Water a Southern Water

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Spojené kráľovstvo) 4. júna 2012 — Fish Legal, Emily Shirley/The Information Commissioner, United Utilities, Yorkshire Water a Southern Water
   (Vec C-279/12)
   2012/C 250/17
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Fish Legal, Emily Shirley

      Odporcovia: The Information Commissioner, United Utilities, Yorkshire Water a Southern Water

      Prejudiciálne otázky

      Článok 2 ods. 2 písm. b) smernice 2003/4/ES
       (1)

               1.

               Uplatňuje sa pri posudzovaní toho, či fyzická alebo právnická osoba „vykonáva funkcie verejnej správy podľa národného práva“, výlučne vnútroštátna právna úprava a jej analýza?

               2.

               Ak nie, ktoré kritériá práva EÚ sa môžu alebo nesmú použiť pri rozhodovaní o tom, či:

                           i)

                           predmetná funkcia je v podstate funkciou „verejnej správy“;

                           ii)

                           vnútroštátna právna úprava v podstate zverila takúto funkciu tejto osobe?

      Článok 2 ods. 2 písm. c) smernice 2003/4/ES

               3.

               Čo sa myslí pod slovným spojením osoba „pod kontrolou orgánu alebo osoby uvedenej pod písmenom a) alebo b)“? Predovšetkým, aká povaha, forma a miera kontroly je potrebná a ktoré kritériá sa môžu alebo nesmú použiť pri identifikácii takejto kontroly?

               4.

               Je „zosobnením štátu“ [v zmysle bodu 20 rozsudku z 12. júla 1990, Foster a i./British Gas (C-188/89, Zb. s. I-3313)] nevyhnutne osoba, na ktorú sa vzťahuje článok 2 ods. 2 písm. c)?

      Článok 2 ods. 2 písm. b) a c)

               5.

               V prípade, že sa na osobu vzťahuje niektoré z týchto ustanovení, pokiaľ ide o niektoré jej funkcie, zodpovednosť alebo služby, obmedzuje sa jej povinnosť poskytnúť informácie o životnom prostredí na poskytnutie informácií, ktoré sú vo vzťahu k týmto funkciám, zodpovednosti a službám relevantné, alebo je povinná poskytnúť všetky informácie o životnom prostredí, ktoré má k dispozícii na akýkoľvek účel?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. ES L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júna 2004 vo veci T-267/02, Rewe-Zentral AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka spoločenstva — Čiastočné zamietnutie zápisu — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/39

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. júna 2004
   vo veci T-267/02, Rewe-Zentral AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Čiastočné zamietnutie zápisu - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   (2004/C 228/89)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-267/02, REWE-ZENTRAL AG, so sídlom v Kolíne (Nemecko), v zastúpení: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenroder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner a B. Ertle, advokáti, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: J. Weberndorfer a G. Schneider), za účasti vedľajšieho účastníka Fritidsresor AB, so sídlom v Štokholme, v zastúpení: U. Sander, advokát, predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo dňa 1. júla 2002 (vec R 888/2000-1), týkajúceho sa zápisu označenia Atlasreisen ako ochrannej známky spoločenstva, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánová, tajomník: H. Jung, vydal dňa 14. júna 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289 z 23.11.2002


title: Vec T-319/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  1. júna 2006  – Port Support Customs Rotterdam/Komisia

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/40

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. júna 2006 – Port Support Customs Rotterdam/Komisia
   (Vec T-319/04) (1)

   (2006/C 178/73)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Výmaz veci C-81/04

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/32

         Výmaz veci C-81/04 (1)

   (2005/C 217/64)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 8. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-81/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Arbeitsgericht Berlin): Veronika Richter proti VK GmbH Service Gesellschaft für Vermögenszuordnung und Kommunalisierung mbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004