title: Vec T-194/08: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2009 — Cattin/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — ERF — Zoznam vývozcov, ktorí sú oprávnení získať náhradu svojich pohľadávok voči Stredoafrickej republike — Nezahrnutie do zoznamu — Premlčanie — Neprípustnosť )

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/37

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2009 — Cattin/Komisia
   (Vec T-194/08) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - ERF - Zoznam vývozcov, ktorí sú oprávnení získať náhradu svojich pohľadávok voči Stredoafrickej republike - Nezahrnutie do zoznamu - Premlčanie - Neprípustnosť“)
   2010/C 37/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: R. Cattin & Cie (Bimbo, Stredoafrická republika) a Yves Cattin (Cádiz, Španielsko) (v zastúpení: B. Wägenbaur, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody, ktorú žalobcovia údajne utrpeli v dôsledku uplatňovaného rozhodnutia Komisie o ich nezahrnutí do zoznamu vývozcov, ktorí sú oprávnení získať náhradu svojich pohľadávok voči štátnej organizácii Stredoafrickej republiky prostredníctvom prostriedkov z Európskeho rozvojového fondu (ERF)

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               R. Cattin & Cie a Yves Cattin znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-480/04: Žaloba podaná dňa 14. decembra 2004: Chr. Muller Touw B. V. a A & C Braid and Rope Co. Pvt. Ltd proti Rade Európskej Únie

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/29

         Žaloba podaná dňa 14. decembra 2004: Chr. Muller Touw B. V. a A & C Braid and Rope Co. Pvt. Ltd proti Rade Európskej Únie
   (Vec T-480/04)
   (2005/C 57/50)
   Jazyk konania: holandčina
   Chr. Muller Touw B. V., so sídlom v Elst (Holandsko) a A&C Braid and Rope Co. Pvt. Ltd, so sídlom v Rania (India), v zastúpení: John Wolfs, advokát, podali 14. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej Únie.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               1)

               zrušil nariadenie Rady (ES) č. 1736/2004 v časti, ktorá sa týka dodávok A&C s pôvodom v Indii,

               2)

               zaviazal Radu Európskej Únie nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Chr. Muller Touw B.V., so sídlom v Holandsku, dodáva suroviny spoločnosti A&C Braid and Rope Co. Pvt. Ltd., so sídlom v Indii, ktorá ich spracováva na laná, ktoré následne vyváža do ES. Žalobcovia navrhujú zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 1736/2004 o zavedení konečného antidumpingového cla (1) v časti, ktorá sa na nich vzťahuje.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že tu nemožno hovoriť o značnej ujme, ako to požadujú články 1 a 3 nariadenia (ES) č. 384/96 (2). Uvádzajú, že vyrábajú laná na súkromnú potrebu, ktoré nie sú vhodné na využitie v priemysle alebo v námorníctve, ako to stanovuje napadnuté nariadenie, a že ich podiel na trhu je nepatrný.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1736/2004 zo 4. októbra 2004 o zavedení konečného antidumpingového cla na dovozy lán zo syntetických vlákien s pôvodom v Indii (Ú. v. EÚ L 311, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1).


title: Vec C-428/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. októbra 2009 — Union Syndicale Solidaires Isère /Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. októbra 2009 — Union Syndicale „Solidaires Isère“/Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports
   (Vec C-428/09)
   2010/C 24/40
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Union Syndicale „Solidaires Isère“

      Žalovaní: Premier ministre, Ministre du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministre de la santé et des sports

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa smernica zo 4. novembra 2003 (1) na príležitostných a sezónnych pracovníkov, ktorí ročne odpracujú maximálne 80 pracovných dní v prázdninových táboroch a centrách voľného času?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku:

                           a)

                           vzhľadom na cieľ smernice, ktorým je podľa jej článku 1 stanoviť minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pre organizáciu pracovného času, má sa článok 17 vykladať v tom zmysle, že umožňuje:

                                       —

                                       podľa svojho odseku 1, aby sa príležitostné alebo sezónne činnosti osôb, s ktorými bola uzavretá pracovná zmluva o účasti na výchovnom procese, považovali za činnosti „v prípade ktorých sa vzhľadom na osobitnú povahu týchto činností trvanie pracovného času nemeria a/alebo nie je vopred určené alebo si ho môžu určiť sami pracovníci“, alebo

                                       —

                                       podľa svojho odseku 3 písm. b) považovať za „bezpečnostné a dozorné činnosti, ktoré si vyžadujú trvalú prítomnosť s cieľom ochrany majetku a osôb“?

                           b)

                           v tomto poslednom prípade, sa majú podmienky, ktoré sú stanovené v odseku 2 a podľa ktorých „rovnocenný náhradný čas odpočinku“ alebo „primeraná ochrana“, ktoré boli poskytnuté príslušným pracovníkom chápať tak, že môžu byť splnené na základe predpisu, ktorý obmedzuje činnosti osôb, s ktorými boli uzavreté predmetné zmluvy vykonávané v prázdninových táboroch a strediskách voľného času na 80 pracovných dní ročne?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-66/05: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 22. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/24

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 22. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-66/05) (1)

   (2006/C 331/43)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda piatej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec T-289/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. marca 2006  – Lantzoni/Súdny dvor ( Úradníci — Služobný postup — Pridelenie bodov potrebných na povýšenie — Súvislosť s povýšením )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. marca 2006 – Lantzoni/Súdny dvor
   (Vec T-289/04) (1)

   („Úradníci - Služobný postup - Pridelenie bodov potrebných na povýšenie - Súvislosť s povýšením“)
   (2006/C 108/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dimitra Lantzoni (v zastúpení: pôvodne C. Marhuenda, neskôr M. Bouché, advokáti)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Schauss, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu Súdneho dvora zo 7. októbra 2003 týkajúceho sa bodov potrebných na povýšenie pridelených žalobkyni za rok 1999 – 2000 a za rok 2001
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta z dôvodu jej neprípustnosti, v časti smerujúcej proti prideleniu bodov za rok 1999 – 2000.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta ako nedôvodná.

               3.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-222/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2015 – Deluxe Laboratories/ÚHVT (deluxe) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva deluxe — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok opisného charakteru — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2015 – Deluxe Laboratories/ÚHVT (deluxe)
   (Vec T-222/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva deluxe - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 236/53)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deluxe Laboratories, Inc. (Burbank, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Serrat Viñas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. januára 2014 (vec R 1250/2013-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia deluxe ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 22. januára 2014 (vec R 1250/2013-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. apríla 2005 vo veci C-376/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/58/ES — Elektronické komunikácie — Spracovávanie osobných údajov — Ochrana súkromia — Ochrana fyzických osôb — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/14

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 28. apríla 2005
   vo veci C-376/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/58/ES - Elektronické komunikácie - Spracovávanie osobných údajov - Ochrana súkromia - Ochrana fyzických osôb - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 143/20)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-376/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: M. Shotter) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: E. Dominkovits), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 2. septembra 2004, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet, sudcovia U. Lõhmus (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 28. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo v stanovenej lehote všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/58 Európskeho parlamentu a Rady z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004


title: Vec T-137/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. júna 2006 – Mayer a i./Komisia ( Smernica Rady 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Rozhodnutia Komisie 2004/69/ES — Zoznam lokalít spoločenstva pre alpský biogeografický región — Žaloba o neplatnosť — Neprípustnosť )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. júna 2006 – Mayer a i./Komisia
   (Vec T-137/04) (1)

   („Smernica Rady 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Rozhodnutia Komisie 2004/69/ES - Zoznam lokalít spoločenstva pre alpský biogeografický región - Žaloba o neplatnosť - Neprípustnosť“)
   (2006/C 224/94)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Kurt Martin Mayer (Eisentratten, Rakúsko), Tilly Forstbetriebe GmbH (Treibach, Rakúsko), Anton Volpini de Maestri (Spittal/Drau, Rakúsko) a Johannes Volpini de Maestri (Seeboden, Rakúsko) (v zastúpení: M. Schaffgotsch, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Fínska republika (v zastúpení: T. Pynnä a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/69/ES z 22. decembra 2003, ktorým sa prijíma podľa smernice 92/43/EHS zoznam lokalít spoločenstva pre alpský biogeografický región (Ú. v. EÚ L 14, 2004, s. 21; Mim. vyd. 15/008, s. 10)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy a sú povinní nahradiť trovy Komisie.

               3.

               Fínska republika znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004.


title: Vec C-325/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. decembra 2007  – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-325/07) (1)

   (2008/C 171/52)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-279/09: Žaloba podaná 9. júla 2009 — Aiello/ÚHVT — Cantoni ITC (100 % Capri)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/39

         Žaloba podaná 9. júla 2009 — Aiello/ÚHVT — Cantoni ITC (100 % Capri)
   (Vec T-279/09)
   2009/C 220/83
   Jazyk žaloby: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Antonino Aiello (Vico Equense, Taliansko) (v zastúpení: M. Coccia, advokát, L. Pardo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Cantoni ITC SpA (Miláno, Taliansko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 2. apríla 2009, doručené faxom 14. mája 2009, vyhlásené v konaní R 1148/2008-1 medzi pánom Antonino Aiello a spoločnosťou Cantoni ITC S.p.A, a v tejto súvislosti zamietnuť námietku B 856 163 proti zápisu ochrannej známky „100 % CAPRI“ pre výrobky v triedach 3, 18 a 25 (prihláška č. 003563848),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné a písomné označenie „100 % CAPRI“ (prihláška č. 3 563 848) pre výrobky v triedach 3, 18 a 25.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: CANTONI I.T.C S.p.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva (prihláška č. 2 689 891) a národná ochranná známka obsahujúca slovnú zložku „CAPRI“ pre výrobky v triedach 3, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky a zamietnutie prihlášky pre všetky sporné výrobky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva, ako aj článku 50 ods. 1 a článku 20 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (nahradené nariadením č. 207/2009).


title: Vec T-399/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2017 – Morgan & Morgan/EUIPO – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Morgan & Morgan — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2017 – Morgan & Morgan/EUIPO – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (Vec T-399/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Morgan & Morgan - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie MMG TRUST MIEMBRO DEL GRUPO MORGAN & MORGAN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 063/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers (Conegliano, Taliansko) (v zastúpení: F. Caricato a F. Gatti, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a C. Martini, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Grupo Morgan & Morgan (Panama, Panama)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. mája 2015 (vec R 1657/2014-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Grupo Morgan & Morgan a Morgan & Morgan International Insurance Brokers

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Morgan & Morgan Srl International Insurance Brokers je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec C-2/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Taliansko) 4. januára 2010 — Azienda Agro-Zootecnica Franchini s.a.r.l. a Eolica di Altamura s.r.l./Regione Puglia

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Taliansko) 4. januára 2010 — Azienda Agro-Zootecnica Franchini s.a.r.l. a Eolica di Altamura s.r.l./Regione Puglia
   (Vec C-2/10)
   2010/C 63/54
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Azienda Agro-Zootecnica Franchini s.a.r.l. a Eolica di Altamura s.r.l.

      Žalovaný: Regione Puglia

      Prejudiciálna otázka

   Je ustanovenie článku 1 ods. 1226 zákona č. 296 z 27. decembra 2006 v spojení s ustanovením článku 5 ods. 1 vyhlášky ministerstva životného prostredia a ochrany územia a mora zo 17. októbra 2007 a s ustanovením článku 2 ods. 6 regionálneho zákona regiónu Puglia č. 31 z 21. októbra 2008 zlučiteľné s právom Spoločenstva a najmä so zásadami vyplývajúcimi zo smerníc 2001/77/ES (1) a 2009/28/ES (2) (týkajúcich sa obnoviteľných zdrojov energie) a zo smerníc 1979/409/ES (3) a 1992/43/ES (4) (týkajúcich sa ochrany vtáctva a prirodzených biotopov) v rozsahu, v akom namiesto vykonania osobitného hodnotenia dosahov na životné prostredie, ktoré by analyzovalo vplyv samostatného projektu na konkrétne miesto dotknuté daným projektom, absolútne a bez rozdielu zakazujú umiestňovať v rámci LEV a OCHÚ tvoriacich ekologickú sústavu ‚NATURA 2000‘ veterné elektrárne, ktoré nie sú určené pre vlastnú spotrebu?

      (1)  Ú. v. ES L 283, s. 33; Mim vyd. 12/002, s. 121.

      (2)  Ú. v. EÚ L 140, s. 16.

      (3)  Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim vyd. 15/001, s. 98.

      (4)  Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec T-411/04: Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: Jean-Paul Keppenne proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/51

         Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: Jean-Paul Keppenne proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-411/04)
   (2004/C 300/100)
   Jazyk konania: francúzština
   Jean-Paul Keppenne, bytom v Etterbeek (Belgicko), v zastúpení: Paul-Emmanuel Ghislain, advokát, podal 6. októbra 2004 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutia Komisie o nezvýšení počtu prioritných bodov GR pridelených žalobcovi v rámci hodnoteného obdobia 2003 a o nepovýšení žalobcu do platovej triedy A5 na základe hodnoteného obdobia na povyšovanie za rok 2003, ako aj rozhodnutie orgánu povereného menovaním (OPM), ktoré sa týkalo odpovede na sťažnosti žalobcu (R/673/03 a R/716/03),

               —

               zaviazal Komisiu zaplatiť žalobcovi čiastku 3000 euro z titulu náhrady spôsobenej nemajetkovej ujmy

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba je podaná v nadväznosti na žalobu vo veci T-272/04, v ktorej boli napadnuté implicitné rozhodnutia o zamietnutí sťažností podaných tým istým žalobcom. Keďže OPM napokon prijal explicitné rozhodnutia o zamietnutí, v tejto žalobe sa žiada práve o zrušenie týchto rozhodnutí.
   Na podporu svojich nárokov žalobca v podstate uvádza, že predmetné rozhodnutia predstavujú skrytú sankciu voči jeho osobe z dôvodu jeho pridelenia v záujme služby na Súdny dvor a že v nich neboli riadne zohľadnené jeho zásluhy.
   Dôvody uvádzané v žalobe sa zakladajú na porušení pravidiel upravujúcich hodnotenie a povyšovanie úradníkov, zásad nediskriminácie a proporcionality, ako aj na údajnom zneužití právomoci.


title: Vec T-189/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Arkema France/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Peroxid vodíka a perboritan sodný — Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy vecí verejných — Pokuty — Oznámenie o spolupráci“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Arkema France/Komisia
   (Vec T-189/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Peroxid vodíka a perboritan sodný - Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy vecí verejných - Pokuty - Oznámenie o spolupráci)
   2011/C 269/87
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arkema France SA (Colombes, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne A. Winckler, S. Sorinas Jimeno a P. Geffriaud, neskôr S. Sorinas Jimeno a E. Jégou, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Arbault a O. Beynet, neskôr V. Bottka, P. J. Van Nuffel a B. Gencarelli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006, týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — Peroxid vodíka a perboritan sodný) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu a subsidiárne návrh na zrušenie pokuty alebo zníženie sumy pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Arkema France SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-369/16 P: Odvolanie podané 5. júla 2016: Írsko proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora, rozšírené zloženie) z 22. apríla 2016 v spojených veciach T-50/06 RENV II a T-69/06 RENV II, Aughinish Alumina Ltd/Európska komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/2

         Odvolanie podané 5. júla 2016: Írsko proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora, rozšírené zloženie) z 22. apríla 2016 v spojených veciach T-50/06 RENV II a T-69/06 RENV II, Aughinish Alumina Ltd/Európska komisia
   (Vec C-369/16 P)
   (2016/C 371/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Írsko (v zastúpení: E. Creedon, T. Joyce, splnomocnení zástupcovia, P. McGarry, Senior Counsel)

      Ďalší účastníci konania: Aughinish Alumina Ltd, Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok,

               —

               zrušil rozhodnutie (1),

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Írsko uvádza štyri odvolacie dôvody:

               a)

               Rozsudok Všeobecného súdu je z právneho hľadiska nesprávny, v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo, že zásada právnej istoty sa neuplatnila a/alebo ju Írsko a Aughinish Alumina nevyužili, bez ohľadu na neospravedlniteľné omeškanie Komisie v súvislosti s prijatím napadnutého rozhodnutia.

               b)

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že zásada rešpektovania legitímnych očakávaní nebola porušená, napriek konštatovaniu, že omeškanie Komisie pri vyšetrovaní bolo bezdôvodné a neospravedlniteľné.

               c)

               Všeobecný súd prijal nesprávny záver, keď konštatoval, že dotknutá pomoc „bola v súlade so schémou pomoci“ ako je definovaná v článku 1 písm. d) nariadenia Rady 659/1999 (2); okrem toho prijal nesprávny záver, keď rozhodol, že vymedzené obdobie podľa článku 15 nariadenia 659/1999 plynulo odo dňa každého dovozu minerálnych olejov, ktorý uskutočnila Aughinish Alumina Ltd.

               d)

               Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď odmietol vyjadriť súhlas so žiadosťou na základe toho, že pomoc sa mohla považovať za existujúcu predvstupovú pomoc.

      (1)  2006/323/ES: Rozhodnutie Komisie zo 7. decembra 2005 o oslobodení od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo na výrobu oxidu hlinitého v Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii, implementovanom Francúzskom, Írskom a Talianskom v uvedenom poradí [oznámené pod číslom K(2005) 4436] (Ú. v. EÚ L 119, s. 12).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. októbra 2004 vo veci C-425/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Milazzo): Provvidenza Regio proti AXA Assicurazioni SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Neprípustnosť)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/3

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 19. októbra 2004
   vo veci C-425/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Milazzo): Provvidenza Regio proti AXA Assicurazioni SpA (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Neprípustnosť)
   (2005/C 69/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-425/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Giudice di pace di Milazzo (Taliansko) z 18. apríla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 6. októbra 2003, vo vzťahu ku konaniu medzi Provvidenza Regio proti AXA Assicurazioni SpA, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts (spravodajca), sudcovia N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vydal dňa 19. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania predložený uznesením Giudice di pace di Milazzo z 18. apríla 2003 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003


title: Vec C-74/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  23. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nógrád Megyei Bíróság — Maďarská republika) — PARAT Automotive Cabrio Textiltetöket Gyártó Kft./Adó- és Pénzügyi Ellenörzési Hivata Hatósági Föosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály (Šiesta smernica o DPH — Pristúpenie nového členského štátu — Daň týkajúca sa nákupu zariadení financovaného dotáciami — Právo na odpočet — Vylúčenia stanovené vnútroštátnou právnou úpravou v čase nadobudnutia účinnosti smernice — Možnosť členských štátov zachovať vylúčenia)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/16

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nógrád Megyei Bíróság — Maďarská republika) — PARAT Automotive Cabrio Textiltetöket Gyártó Kft./Adó- és Pénzügyi Ellenörzési Hivata Hatósági Föosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Vec C-74/08) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Pristúpenie nového členského štátu - Daň týkajúca sa nákupu zariadení financovaného dotáciami - Právo na odpočet - Vylúčenia stanovené vnútroštátnou právnou úpravou v čase nadobudnutia účinnosti smernice - Možnosť členských štátov zachovať vylúčenia)
   2009/C 141/26
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nógrád Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: PARAT Automotive Cabrio Textiltetöket Gyártó Kft.

      Žalovaný: Adó- és Pénzügyi Ellenörzési Hivata Hatósági Föosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nógrád Megyei Bíróság — Výklad článku 17 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca právo na odpočet dane z nákupu investičných zariadení financovaného dotáciami len na nedotovanú časť tohto nákupu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 ods. 2 a 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade nadobudnutia tovaru financovaného dotáciami z verejných fondov umožňuje odpočítať daň z pridanej hodnoty, ktorá sa naň vzťahuje, len z nedotovanej časti tohto nadobudnutia.

               2.

               Článok 17 ods. 2 šiestej smernice 77/388 priznáva platiteľom dane práva, ktoré môžu uplatniť pred vnútroštátnymi súdmi proti vnútroštátnej právnej úprave, ktorá je nezlučiteľná s týmto ustanovením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec C-127/12: Žaloba podaná 7. marca 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/9

         Žaloba podaná 7. marca 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-127/12)
   2012/C 126/18
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že zaviedlo rozdiely v daňovom zaobchádzaní s darovaním a dedením medzi dedičmi a obdarovanými, ktorí sú španielskymi rezidentmi, a tými, ktorí nie sú, ďalej medzi poručiteľmi, ktorí sú španielskymi rezidentmi, a tými, ktorí nie sú, a tiež v daňovom zaobchádzaní s darovaním a podobným nakladaním s nehnuteľným majetkom nachádzajúcim sa na území Španielska a s majetkom mimo jeho územia, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 21 a 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a z článkov 28 a 40 Dohody o európskom hospodárskom priestore (EHP),

               —

               zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Daň z dedičstva a z darovania je v Španielsku daňou, ktorú vyberá štát a je upravená v zákone č. 29/87 z 18. decembra 1987 a v právnej úprave prijatej kráľovským nariadením č. 1629/1991 z 8. novembra 1991. Správa dane bola prenesená a výnosy z nej boli prevedené na autonómne oblasti, pričom celoštátna úprava sa použije v prípadoch, keď je to v nej stanovené, najmä v prípadoch, keď neexistuje osobná väzba na určitú autonómnu oblasť.

               2.

               Vo všetkých autonómnych oblastiach, ktoré využili svoje normotvorné právomoci v oblasti dane z dedičstva a z darovania, je daňové zaťaženie poplatníkov menšie než podľa celoštátnej právnej úpravy, čo vedie k rozdielnemu daňovému zaobchádzaniu s darovaním a dedením medzi dedičmi a obdarovanými, ktorí sú španielskymi rezidentmi, a tými, ktorí nie sú, ďalej medzi poručiteľmi, ktorí sú španielskymi rezidentmi, a tými, ktorí nie sú, a tiež v daňovom zaobchádzaní s darovaním a podobným nakladaním s nehnuteľným majetkom nachádzajúcim sa na území Španielska a s majetkom mimo jeho územia.

               3.

               Uvedená vnútroštátna úprava je v rozpore s článkami 21 a 63 ZFEÚ a s článkami 28 a 40 Dohody o EHP.


title: Vec T-633/14: Žaloba podaná 18. augusta 2014 – Monster Energy/ÚHVT (Znázornenie symbolu mieru)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/28

         Žaloba podaná 18. augusta 2014 – Monster Energy/ÚHVT (Znázornenie symbolu mieru)
   (Vec T-633/14)
   (2015/C 127/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva (znázornenie symbolu mieru) – prihláška č. 1 1 3 63  611.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. decembra 2013 vo veci R 1285/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-228/08: Žaloba podaná 18. júna 2008 – Szomborg/Komisia

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/57

         Žaloba podaná 18. júna 2008 – Szomborg/Komisia
   (Vec T-228/08)
   (2008/C 209/103)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobca: Grzegorz Szomborg (Jastarnia, Poľsko) (v zastúpení: R. Nowosielski, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že Komisia opomenula konať tým, že si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 27 nariadenia Rady (ES) č. 2187/2005 z 21. decembra 2005 (1), keď nevydala vedecké posúdenie vplyvu, ktorý má používanie žiabrových sietí, viacstenných žiabrových sietí a zamotávajúcich sietí na veľrybotvaré cicavce a nepredložila výsledky posúdenia Európskemu parlamentu a Rade,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               žalobcovi nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 27 nariadenia Rady č. 2187/2005 bola Komisia do 1. januára 2008 povinná uskutočniť vedecké posúdenie vplyvu, ktorý má používanie žiabrových sietí, viacstenných žiabrových sietí a zamotávajúcich sietí na veľrybotvaré cicavce a predložiť výsledky posúdenia Európskemu parlamentu a Rade. Z dôvodu, že Komisia takéto posúdenie v stanovenej lehote nepredložila, listom z 25. januára 2008 žalobca vyzval Komisiu, aby v danej veci konala. V odpovedi na výzvu žalobcu Komisia uviedla, že takéto vedecké posúdenie ešte nie je vypracované z dôvodu, že iné subjekty dostatočne nespolupracujú.
   Vzhľadom na skutočnosť, že je nepochybné, že Komisia si nesplnila povinnosť vyplývajúcu z článku 27 nariadenia Rady č. 2187/2005, podal žalobca žalobu na nečinnosť podľa článku 232 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2187/2005 z 21. decembra 2005 na ochranu zdrojov rybolovu vo vodách Baltského mora, Beltov a Øresundu prostredníctvom technických opatrení, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1434/98 a zrušuje nariadenie (ES) č. 88/98 (Ú. v. EÚ L 349, s. 1).


title: Vec T-190/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. marca 2011 — Longevity Health Products/ÚHVT — Performing Science (5 HTP) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva 5 HTP — Absolútny dôvod zamietnutia — Označenia alebo údaje, ktoré sa stali obvyklými — Článok 7 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Článok 52 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2011 — Longevity Health Products/ÚHVT — Performing Science (5 HTP)
   (Vec T-190/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva 5 HTP - Absolútny dôvod zamietnutia - Označenia alebo údaje, ktoré sa stali obvyklými - Článok 7 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Článok 52 ods. 2 nariadenia č. 207/2009)
   2011/C 120/28
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamy) (v zastúpení: J. E. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Performing Science LLC (Las Vegas, Nevada, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Plasser, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. apríla 2009 (vec R 595/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Performing Science LLC a Longevity Health Products, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Longevity Health Products, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec F-45/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  3. decembra 2012 — BT/Komisia (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy — Nedostatočne odôvodnená žaloba — Zjavne neprípustná žaloba)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/32

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 3. decembra 2012 — BT/Komisia
   (Vec F-45/12) (1)

   (Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy - Nedostatočne odôvodnená žaloba - Zjavne neprípustná žaloba)
   2013/C 46/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: BT (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: N. Visan, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie neobnoviť zmluvu žalobcu — zmluvného zamestnanca

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               BT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vzniknuté Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012, s. 21.


title: Vec T-41/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. apríla 2016 – Cyprus Turkish Chamber of Industry a i./Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Postup zápisu do registra chráneného označenia pôvodu — ‚Halloumi‘ alebo ‚Hellim‘ — Zamietnutie námietky — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/33

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. apríla 2016 – Cyprus Turkish Chamber of Industry a i./Komisia
   (Vec T-41/16 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Postup zápisu do registra chráneného označenia pôvodu - ‚Halloumi‘ alebo ‚Hellim‘ - Zamietnutie námietky - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2016/C 191/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nikózia, Cyprus), Animal Breeders Association (Nikózia), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd (Nikózia), Süt Ürünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nikózia) a Fatma Garanti (Güzelyurt, Cyprus) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor, S. Gubel a E. Bertolotto, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis, J. Guillem Carrau a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ a požadujúci prijatie predbežných opatrení týkajúcich sa postupu zápisu do registra syra nazývaného „halloumi/hellim“ ako chráneného označenia pôvodu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ, L 343, 2012, s. 1)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-444/09: Žaloba podaná 29. októbra 2009 — La City/ÚHVT — Bücheler a Ewert (citydogs)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/34

         Žaloba podaná 29. októbra 2009 — La City/ÚHVT — Bücheler a Ewert (citydogs)
   (Vec T-444/09)
   2010/C 11/63
   Jazyk žaloby: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La City (La Courneuve, Francúzsko) (v zastúpení: S. Bénoliel-Claux, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Andreas Bücheler a Konstanze Ewert (Engelskirchen, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 5. augusta 2009 vo veci R 233/2008-1,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Andreas Bücheler a Konstanze Ewert.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „citydogs“ pre tovary zaradené do tried 16, 18 a 25 (prihláška č. 4 692 381).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: francúzska slovná ochranná známka „CITY“ pre tovary zaradené do tried 9, 14, 18 a 25, pričom námietka smerovala proti zápisu pre triedy 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009], keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-45/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Spolkovej krajiny Brandenbursko  30. januára 2006  – Campina GmbH & Co., predtým TUFFI Campina emzett GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Spolkovej krajiny Brandenbursko 30. januára 2006 – Campina GmbH & Co., predtým TUFFI Campina emzett GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Vec C-45/06)
   (2006/C 154/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Spolkovej krajiny Brandenbursko
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Campina GmbH & Co., predtým TUFFI Campina emzett GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   Prejudiciálna otázka
   Je ustanovenie upravujúce výšku pokút v článku 3 ods. 2 druhého pododseku nariadenia Komisie (EHS) č. 536/93 z 9. marca 1993 (1), v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1001/98 z 13. marca 1998 (2), v prípadoch, v ktorých ide iba o minimálne prekročenie lehoty, ktoré navyše nemalo zjavný následok, v rozpore so zásadou proporcionality?

      (1)  Ú. v. ES L 57, s. 12.

      (2)  Ú. v. ES L 142, s. 22.


title: Vec T-325/07: Žaloba podaná 3. septembra 2007 – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/ÚHVT (SURFCARD)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/52

         Žaloba podaná 3. septembra 2007 – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/ÚHVT (SURFCARD)
   (Vec T-325/07)
   (2007/C 269/94)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: P. Greffe a J. Schouman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. júna 2007, vec R 1130/2006-1 v rozsahu, v akom zamietlo zapísať ochrannú známku Spoločenstva „SURFCARD“, prihláška č. 3 837 564, pre časť tovarov a služieb uvedených v triedach 9, 36 a 38,

               —

               zapísať ochrannú známku Spoločenstva „SURFCARD“, prihláška č. 3 837 564, pre všetky navrhované tovary a služby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „SURFCARD“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 36 a 38 (prihláška č. 3 837 564).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1) tým, že podľa žalobcu, a na rozdiel od odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, pojem „SURFCARD“ je nezávislý a má rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k uvádzaným tovarom a službám.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-191/06: Žaloba podaná 18. júla 2006 – FMC Foret/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/41

         Žaloba podaná 18. júla 2006 – FMC Foret/Komisia
   (Vec T-191/06)
   (2006/C 212/71)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: FMC Foret S.A. (Sant Cugat del Vallés, Španielsko) (v zastúpení: M. Seimetz, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a perboritan) v časti, v ktorej žalobkyni ukladá pokutu,

               —

               subsidiárne znížiť pokutu uloženú žalobkyni,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 vo veci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a perboritan v časti, v ktorej sa týka žalobkyne. V tomto rozhodnutí Komisia konštatovala, že dotknuté podniky porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o EHP tým, tým, že boli súčasťou kartelu, ktorý pozostával najmä z výmeny informácií o cenách a predajných obratoch medzi konkurentmi, dohôd o cenách, dohôd o znížení výrobnej kapacity v EHP a monitorovaní opatrení porušujúcich pravidlá hospodárskej súťaže.
   Na podporu svojich tvrdení sa odvoláva predovšetkým na podmienky dokazovania, ktoré jej určila Komisia, a v druhom rade vytýka porušenie svojich práv na obhajobu.
   Žalobkyňa najprv uvádza, že Komisia si nesplnila svoju povinnosť vykonať dokazovanie a nepreukázala primeraným spôsobom existenciu kartelovej dohody. Žalobkyňa vytýka, že Komisia sa napriek pochybnostiam povereného konzultanta spoľahla na neurčité a nepotvrdené výpovede uvedené v návrhoch podaných ostatnými podnikmi.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že jej výpovede a dôkazy, ktoré predložila v rozličných štádiách konania s cieľom dokázať, že obvinenia, ktoré voči nej smerujú, sú neopodstatnené, neboli spochybnené, avšak nakoniec ich Komisia bez odôvodnenia aj tak zamietla.
   Po druhé, žalobkyňa Komisii vytýka, že jej neprávom odoprela dôkazy. Bolo zabránené výkonu jej práva na obhajobu tým, že jej nebol umožnený prístup k vyjadreniam k oznámeniu o námietkach Komisie, pričom vo svojom vlastnom vyjadrení preukázala, že sa nezúčastňovala na činnostiach kartelu.
   Nakoniec žalobkyňa považuje pokutu, ktorú jej uložila Komisia, za prehnane vysokú a neprimeranú, a to vzhľadom na jej obrat a absolútne pasívnu úlohu, ktorú v údajnom karteli zohrávala.


title: Vec C-132/08: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  30. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarsko) — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt/Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (Voľný pohyb tovaru — Rádiové zariadenia a koncové telekomunikačné zariadenia — Vzájomné uznávanie zhody — Neuznanie vyhlásenia o zhode vydaného výrobcom usadeným v inom členskom štáte)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/12

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarsko) — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt/Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Vec C-132/08) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Rádiové zariadenia a koncové telekomunikačné zariadenia - Vzájomné uznávanie zhody - Neuznanie vyhlásenia o zhode vydaného výrobcom usadeným v inom členskom štáte)
   2009/C 153/23
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lidl Magyarország Kereskedelmi bt

      Žalovaný: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Fővárosi Bíróság — Výklad článku 30 ES, článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/5/ES z 9. marca 1999 o rádiovom zariadení a koncových telekomunikačných zariadeniach a o vzájomnom uznávaní ich zhody (Ú. v. ES L 91, s. 10; Mim. vyd. 13/023, s. 254), ako aj článku 2 písm. e) a f), článku 6 ods. 1 a článku 8 ods. 2 smernice 2001/95/ES Európskeho parlamentu a Rady z 3. decembra 2001 o všeobecnej bezpečnosti výrobkov (Ú. v. ES L 11, s. 4; Mim. vyd. 15/006, s. 447) — Vnútroštátny právny predpis požadujúci, aby dovozca rádiových zariadení, ktoré využívajú pásmo frekvencií neharmonizované v celej Európskej únii a ktoré sú označené značkou CE, vystavil prehlásenie o zhode v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, napriek tomu, že predmetné zariadenie má prehlásenie o zhode vydané výrobcom, ktorý má sídlo v inom členskom štáte

      Výrok rozsudku

               1.

               Členské štáty nemôžu podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/5/ES z 9. marca 1999 o rádiovom zariadení a koncových telekomunikačných zariadeniach a o vzájomnom uznávaní ich zhody vyžadovať od osoby, ktorá uvádza rádiové zariadenie na trh, aby predložila vyhlásenie o zhode, ak výrobca tohto zariadenia so sídlom v inom členskom štáte pre toto zariadenie získal označenie „CE“ a vydal vyhlásenie o zhode tohto výrobku.

               2.

               Smernica 2001/95/ES Európskeho parlamentu a Rady z 3. decembra 2001 o všeobecnej bezpečnosti výrobkov sa neuplatňuje na posúdenie otázok, ktoré sa vzťahujú na povinnosť osoby predložiť vyhlásenie o zhode rádiového zariadenia. Pokiaľ ide o právomoc členských štátov ukladať podľa smernice 2001/95 v súvislosti s uvádzaním rádiových zariadení na trh iné povinnosti, ako je povinnosť predložiť vyhlásenie o zhode, možno osobu uvádzajúcu výrobok na trh považovať jednak za výrobcu iba za podmienok uvedených v článku 2 písm. e) tejto smernice a jednak za distributéra iba za podmienok uvedených v článku 2 písm. f) uvedenej smernice. Výrobcovi a distributérovi možno uložiť iba povinnosti, ktoré každému z nich stanovuje smernica 2001/95.

               3.

               Akékoľvek vnútroštátne opatrenie v oblasti, ktorá je predmetom úplnej harmonizácie na úrovni Spoločenstva, sa má posudzovať vo vzťahu k ustanoveniam tohto harmonizačného právneho predpisu, a nie vo vzťahu k ustanoveniam článkov 28 ES a 30 ES. V oblastiach spadajúcich do pôsobnosti smernice 1999/5/ES musia členské štáty dosiahnuť úplný súlad s ustanoveniami tejto smernice a nesmú uplatňovať vnútroštátne právne predpisy, ktoré im odporujú. Ak sa členský štát domnieva, že zhoda s harmonizovanou normou nezaručuje dodržiavanie základných požiadaviek stanovených smernicou 1999/5, ktoré má táto smernica zahŕňať, tento členský štát je povinný uplatniť postup upravený v článku 5 tejto smernice. Naproti tomu členský štát môže na podporu obmedzenia uvádzať dôvody, ktoré nepatria do oblasti harmonizovanej smernicou 1999/5. V takomto prípade sa môže odvolávať iba na dôvody uvedené v článku 30 ES alebo na kogentné požiadavky verejného záujmu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-69/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Roma — Taliansko) — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Príspevok na nákup alebo nájom digitálnych dekodérov — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Vymáhanie — Vyčíslenie sumy, ktorá sa má vymáhať — Úloha vnútroštátneho súdu — Zohľadnenie stanovísk, ktoré Komisia zaujala v rámci výkonu jej rozhodnutia, vnútroštátnym súdom — Zásada lojálnej spolupráce)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/17

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Roma — Taliansko) — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Vec C-69/13) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Príspevok na nákup alebo nájom digitálnych dekodérov - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Vymáhanie - Vyčíslenie sumy, ktorá sa má vymáhať - Úloha vnútroštátneho súdu - Zohľadnenie stanovísk, ktoré Komisia zaujala v rámci výkonu jej rozhodnutia, vnútroštátnym súdom - Zásada lojálnej spolupráce)
   2014/C 93/27
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mediaset SpA

      Žalovaný: Ministero dello Sviluppo Economico

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale civile di Roma — Vymáhanie nezákonnej štátnej pomoci — Kvantifikácia vymáhanej sumy — Rozhodnutie Komisie stanovujúce kritériá na určenie tejto sumy — Rozsudok Súdneho dvora priznávajúci vnútroštátnemu súdu možnosť posúdiť vhodnosť kritérií stanovených Komisiou — Rozsah voľnej úvahy vnútroštátneho súdu

      Výrok rozsudku

               1.

               Aj keď je na účely zabezpečenia vykonania rozhodnutia Európskej komisie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ktorým sa ukladá povinnosť vymáhať predmetnú pomoc, ale ktoré neoznačuje jednotlivých príjemcov tejto pomoci a nestanovuje presné sumy, ktoré sa majú vrátiť, vnútroštátny súd viazaný týmto rozhodnutím, nie je naopak viazaný stanoviskami, ktoré táto inštitúcia uviedla v rámci výkonu uvedeného rozhodnutia. Vnútroštátny súd je však s ohľadom na zásadu lojálnej spolupráce v zmysle článku 4 ods. 3 ZEÚ povinný tieto stanoviská zohľadniť ako posudzované skutočnosti v rámci sporu, o ktorom koná.

               2.

               Vnútroštátny súd môže pri stanovení konkrétnej sumy pomoci, ktorá sa má vymôcť, a ak Európska komisia vo svojom rozhodnutí, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom, neoznačila jednotlivých príjemcov predmetnej pomoci, ani nestanovila presnú sumu, ktorá sa má vrátiť, rozhodnúť, že suma pomoci, ktorá sa má vrátiť, sa rovná nule, bez toho, aby bola spochybnená platnosť rozhodnutia Európskej komisie alebo povinnosť vrátenia predmetnej pomoci, ak to vyplýva z výpočtov vykonaných na základe všetkých relevantných skutočností, ktoré sú mu známe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-354/09: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  15. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Gaston Schul BV/Staatssecretaris van Financiën (Colný kódex Spoločenstva — Článok 33 — Colná hodnota tovarov — Zahrnutie cla — Dodacia podmienka „Delivered Duty Paid“ )

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/11

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Gaston Schul BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-354/09) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Článok 33 - Colná hodnota tovarov - Zahrnutie cla - Dodacia podmienka „Delivered Duty Paid“)
   2010/C 246/17
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gaston Schul BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Výklad článku 33 prvého pododseku písm. f) a článku 220 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Colná hodnota — Zmluva obsahujúca dodaciu podmienku „Delivered Duty Paid“ dohodnutú v prípade oslobodenia od cla — Neuvedená výška cla — Vylúčenie alebo zahrnutie colnej hodnoty

      Výrok rozsudku

   Podmienka stanovená v článku 33 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, podľa ktorej musí byť dovozné clo „odlíšené“ od skutočne zaplatenej ceny alebo od ceny, ktorá sa má za dovážaný tovar zaplatiť, je splnená, ak sa zmluvné strany dohodli, že tento tovar bude dodaný s DDP („Delivered Duty Paid“) a tento údaj uviedli v colnom vyhlásení, ale v dôsledku omylu v súvislosti s preferenčným pôvodom tohto tovaru neuviedli výšku dovozného cla.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Vec T-375/17: Žaloba podaná 5. júna 2017 – Fenyves/EUIPO (Blue)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/38

         Žaloba podaná 5. júna 2017 – Fenyves/EUIPO (Blue)
   (Vec T-375/17)
   (2017/C 256/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Klaudia Patricia Fenyves (Hevesvezekény, Maďarsko) (v zastúpení: I. Monteiro Alves, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „BLUE“ – prihláška č. 15 287 907.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. marca 2017 vo veci R 1974/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vrátil prihlášku Úradu na účely pokračovania konania o zápise,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-509/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH [Duševné a priemyselné vlastníctvo — Režim ochrany odrôd rastlín v rámci Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 2100/94 — Výsada poľnohospodára — Pojem „primerané odškodnenie“ — Náhrada spôsobenej škody — Porušenie]

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck/Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
   (Vec C-509/10) (1)

   (Duševné a priemyselné vlastníctvo - Režim ochrany odrôd rastlín v rámci Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 2100/94 - Výsada poľnohospodára - Pojem „primerané odškodnenie“ - Náhrada spôsobenej škody - Porušenie)
   2012/C 287/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck

      Žalovaná: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 14 ods. 3 a článku 94 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach Spoločenstva k odrodám rastlín (Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390), ako aj článkov 5 a 8 nariadenia Komisie č. 1768/95 z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 (Ú. v. ES L 173, s. 14; Mim. vyd. 03/018, s. 63) — Práva Spoločenstva k odrodám rastlín — Porušenie — Povinnosť zaplatiť majiteľovi takého práva primerané odškodnenie a nahradiť mu spôsobenú škodu — Kritériá na určenie primeraného odškodnenia a výšky škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Na účely určenia „primeraného odškodnenia“, ktoré podľa článku 94 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín dlží poľnohospodár, ktorý použil množiteľský materiál chránenej odrody získaný pestovaním a nesplnil si povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 14 ods. 3 tohto nariadenia v spojení s článkom 8 nariadenia Komisie č. 1768/95 z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2605/98 z 3. decembra 1998, je potrebné považovať za základ výpočtu sumu, ktorá sa rovná poplatku dlžného za licencovanú produkciu množiteľského materiálu chránených odrôd dotknutých druhov rastlín na tom istom území.

               2.

               Zaplatenie náhrady škody za náklady na kontrolu rešpektovania práv majiteľa k odrodám rastlín sa nemôže zahrnúť do výpočtu „primeraného odškodnenia“ upraveného v článku 94 ods. 1 nariadenia č. 2100/94.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-602/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. septembra 2014 – Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd/Rada Európskej únie, Európska komisia, Európsky inštitút pre priemyselný spojovací materiál (European Industrial Fastener Institute, EIFI) (Odvolanie — Dumping — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 7 písm. c) prvá zarážka — Nariadenie (ES) č. 2026/97 — Nariadenie (ES) č. 91/2009 — Dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve — Náklady na hlavné vstupy podstatným spôsobom odrážajúce trhové hodnoty — Štátna dotácia pre oceliarske odvetvie vo všeobecnosti — Účinok)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/6

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. septembra 2014 – Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd/Rada Európskej únie, Európska komisia, Európsky inštitút pre priemyselný spojovací materiál (European Industrial Fastener Institute, EIFI)
   (Vec C-602/12 P) (1)

   ((Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 7 písm. c) prvá zarážka - Nariadenie (ES) č. 2026/97 - Nariadenie (ES) č. 91/2009 - Dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve - Náklady na hlavné vstupy podstatným spôsobom odrážajúce trhové hodnoty - Štátna dotácia pre oceliarske odvetvie vo všeobecnosti - Účinok))
   2014/C 409/07
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (v zastúpení: Y. Melin a V. Akritidis, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, Rechtsanwalt), Európska komisia (v zastúpení: M. França a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia), Európsky inštitút pre priemyselný spojovací materiál (European Industrial Fastener Institute, EIFI) (v zastúpení: J. Bourgeois, avocat)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Gem-Year Industrial Co. Ltd a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd sa zaväzujú na náhradu trov konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie a Európsky inštitút pre priemyselný spojovací materiál (European Industrial Fastener Institute, EIFI) v rámci tohto konania.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec C-572/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/59

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-572/12) (1)

   2013/C 225/128
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec T-83/07: Žaloba podaná 14. marca 2007 – Kliq Reïntegratie (v konkurze)/Komisia

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/25

         Žaloba podaná 14. marca 2007 – Kliq Reïntegratie (v konkurze)/Komisia
   (Vec T-83/07)
   (2007/C 117/39)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Jean Leon Marcel Groenewegen, správca konkurznej podstaty Kliq Reintegratie B.V., spoločnosti s ručením obmedzeným (Amersfoort, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 19. júla 2006 vo veci C-30/2005,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie 2006/939/ES z 19. júla 2006 o opatreniach pomoci v prospech KG Holding NV, ktoré notifikovalo Holandsko (1).
   Uvedené opatrenie pomoci sa týkalo reštrukturalizačnej pomoci, ktorú chcelo Holandsko poskytnúť KG Holding NV tým, že by sa zmenil predtým schválený úver na záchranu a príslušné dlžné úroky na majetkovú účasť. V napadnutom rozhodnutí Komisia vyhlasuje, že opatrenie pomoci vo forme reštrukturalizačnej pomoci nie je zlučiteľné so spoločným trhom.
   Komisia takisto rozhodla, že Holandsko má vymáhať od KG Holding NV a jeho dcérskej spoločnosti Kliq BV tú časť pomoci, ktorú KG Holding NV previedol Kliq BV ako úver na záchranu, ktorý bol zmenený na majetkovú účasť a že Holandsko si má uplatniť u správcu konkurznej podstaty svoj nárok voči KG Holding NV a/alebo Kliq Reїntegratie ako veriteľ v konkurznom konaní.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza po prvé, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, v dôsledku čoho nie je napadnuté rozhodnutie primerane odôvodnené a je v rozpore s článkom 87 ods. 1 ES. Žalobca najmä uvádza, že Komisia nesprávne rozhodla, že Holandsko si má uplatniť u správcu konkurznej podstaty svoj nárok vo výške 35,75 miliónov EUR proti KG Holding a Kliq Reїntegratie ako veriteľ v konkurznom konaní.
   Žalobca uvádza v tejto súvislosti, že členský štát Holandsko nemá žiadny nárok proti Kliq Reїntegratie. Ďalej, Kliq Reїntegratie nie je tým podnikateľom, ktorý by bol príjemcom štátnej pomoci a za takého ho nepovažuje ani napadnuté rozhodnutie Komisie. Tvrdí, že preto neexistuje žiadny základ pre akékoľvek vymáhanie zo strany členského štátu proti Kliq Reїntegratie alebo na to, aby sa na Kliq Reїntegratie uplatnil najmä bod 23 písm. d) Usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (2).
   Žalobca taktiež uvádza, že je nejasné, či Komisia dospela k záveru v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o KG Holding, že existuje protiprávna pomoc vo výške 35,75 milónov EUR, ktorú má Holandsko vymáhať alebo či ide o pomoc na záchranu, ktorú Komisia schválila v napadnutom rozhodnutí na základe bodu 23 písm. d) Usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (3) Ďalej uvádza, že Komisia vo svojom rozhodnutí zo 16. decembra 2003 (4) súhlasila s tým, že táto suma sa má použiť na financovanie prepúšťanie zamestnancov a na prevzatie nadbytočných zmlúv Kliq Reїntegratie a že Kliq Reїntegratie potom vstúpi do konkurzu.
   Žalobca po druhé uvádza, že Komisia nesprávne opomenula skonštatovať, že údajná pomoc môže narušiť hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi a závery Komisie v tejto súvislosti sú v každom prípade nedostatočne odôvodnené.
   Po tretie, žalobca uvádza, že Komisia sa takisto nesprávne domnievala, že údajná pomoc vo výške 35,75 miliónov EUR musí byť vymáhaná od KG Holding a/alebo Kliq Reїntegratie tak, že sa tieto nároky uplatnia v konkurznom konaní. Z dôvodu konkurzu v prípade KG Holding, Kliq Reїntegratie a Kliq BV je vymáhanie súm údajnej pomoci podľa žalobcu trvalo nemožné a v každom prípade sa stalo bezvýznamné, keďže vymáhanie prostredníctvom uplatnenia nároku v konkurznom konaní týchto spoločností nie je potrebné a v skutočnosti sa stalo nadbytočným vo vzťahu k cieľu skončenia narušenia hospodárskej súťaže.
   Po štvrté, žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila skutkové a právne okolnosti týkajúce sa kontokorentného úveru vo výške 17 miliónov EUR poskytnutého Holandskom KG Holding už pri jeho založení v súlade s pravidlami týkajúcimi sa štátnej pomoci, pričom tento úver nebol súčasťou opatrení skúmaných v napadnutom rozhodnutí.

      (1)  Ú. v. EÚ L 366, 2006, s. 40.

      (2)  Ú. v. ES C 288, 1999, s. 2; Mim. vyd. 08/001, s. 322.

      (3)  Ú. v. ES C 288, 1999, s. 2; Mim. vyd. 08/001, s. 322.

      (4)  Opatrenie pomoci N 510/2003 – Pomoc na záchranu Kliq Holding NV (Ú. v. EÚ C 33, 2004, s. 8).


title: Vec C-324/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. mája 2017 – trestné konanie proti Gavanozovovi

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. mája 2017 – trestné konanie proti Gavanozovovi
   (Vec C-324/17)
   (2017/C 256/14)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Specializiran nakazatelen săd

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Ivan Gavanozov

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú vnútroštátne právo a vnútroštátna judikatúra zlučiteľné s článkom 14 smernice 2014/41/EÚ o európskom vyšetrovacom príkaze v trestných veciach (1), keď podľa nich hmotnoprávne dôvody pre vydanie európskeho vyšetrovacieho príkazu, predmetom ktorého je vykonanie prehliadky v byte alebo v obchodných priestoroch, ako aj zaistenie určitých predmetov, resp. povolenie výsluchu svedka, nemožno napadnúť ani priamo opravným prostriedkom proti súdnemu rozhodnutiu, ani samostatnou žalobou o náhradu škody?

               2.

               Priznáva článok 14 ods. 2 uvedenej smernice dotknutej strane priamo právo napadnúť súdne rozhodnutie o európskom vyšetrovacom príkaze, hoci vnútroštátne právo nestanovuje žiadnu takú procesnú možnosť?

               3.

               Ide v prípade osoby, voči ktorej bola vznesená obžaloba, s ohľadom na článok 14 ods. 2 v spojení s článkom 6 ods. 1 písm. a) a s článkom 1 ods. 4 uvedenej smernice, o dotknutú stranu v zmysle článku 14 ods. 4 tejto smernice, keď opatrenie na získavanie dôkazov smeruje voči tretej osobe?

               4.

               Ide v prípade osoby, ktorá obýva alebo používa priestory, v ktorých sa má uskutočniť prehliadka alebo zaistenie veci, resp. v prípade osoby, ktorú treba vypočuť ako svedka, o dotknutú stranu v zmysle článku 14 ods. 4 uvedenej smernice v spojení s odsekom 2 tohto článku?

      (1)  Ú. v. EÚ L 130, 2014, s. 1.


title: Vec T-237/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. júla 2008 – CityLine Hungary/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/58

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008 – CityLine Hungary/Komisia
   (Vec T-237/07) (1)

   (2008/C 223/104)

      Jazyk konania: maďarčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec C-379/10: Žaloba podaná 29. júla 2010 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/6

         Žaloba podaná 29. júla 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-379/10)
   ()
   2010/C 301/08
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro a M. Nolin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že vylúčila akúkoľvek zodpovednosť Talianskeho štátu za škody spôsobené jednotlivcom porušením práva Európskej únie, ktoré je pričítateľné vnútroštátnemu súdu rozhodujúcemu na poslednom stupni, pričom toto porušenie je výsledkom výkladu ustanovení práva alebo posúdenia skutkových okolností alebo dôkazov, ktoré urobil uvedený súd, a tým že obmedzil zodpovednosť na prípady úmyselného zavinenia a hrubej nedbanlivosti, v súlade s článkom 2 ods. 1 a ods. 2 zákona č. 117 z 13. apríla 1988, si nesplnila povinnosti, ktoré vyplývajú zo všeobecnej zásady zodpovednosti členských štátov, ktorú zakotvil Súdny dvor vo svojej judikatúre za porušenie práva Európskej únie jedným z jeho súdov rozhodujúcich v poslednom stupni, čo je zásada stanovená Súdnym dvorom Európskej únie,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Zákon č. 117 z 13. apríla 1988 o náhrade za škody spôsobené pri výkone súdnych funkcií a občianskoprávnej zodpovednosti sudcov vylučuje akúkoľvek zodpovednosť Talianskeho štátu za škody spôsobené jednotlivcom porušením práva Európskej únie pričítateľného vnútroštátnemu súdu, ktorý rozhodol na poslednom stupni pričom toto porušenie je výsledkom výkladu ustanovení práva alebo posúdenia skutkových okolností alebo dôkazov, ktoré urobil uvedený súd. Naviac zákon obmedzuje zodpovednosť na prípady úmyselného zavinenia a hrubej nedbanlivosti.
   Vo svojom rozsudku vo veci C-173/03 Traghtetti del Mediterraneo/Taliansko (1) Súdny dvor rozhodol takto:

      „Právo Spoločenstva bráni vnútroštátnej právne úprave, ktorá vylučuje, vo všeobecnosti, zodpovednosť štátu za škody spôsobené jednotlivcom porušením práva Spoločenstva pričítateľného vnútroštátnemu súdu, ktorý rozhodol na poslednom stupni, pričom toto porušenie je výsledkom výkladu ustanovení práva alebo posúdenia skutkových okolností alebo dôkazov, ktoré urobil uvedený súd.
      Právo Spoločenstva tiež bráni vnútroštátnej právne úprave, ktorá obmedzuje takúto zodpovednosť iba na úmyselné zavinenie a hrubú nedbanlivosť, ktorého sa dopustil súd, ak by takéto obmedzenie mohlo viesť k vylúčeniu zodpovednosti dotknutého členského štátu v iných prípadoch, keď došlo k zjavnému porušeniu uplatniteľného práva tak ako to vyplýva z bodov 53 až 56 [Vec C-224/01 Köbler/Rakúsko].“ (2)

   Súdny dvor preto rozhodol, že zákon č. 117 je v rozpore s jeho judikatúrou. Judikatúra zostáva účinná a je uplatniteľná. Preto pretrváva rozpor s judikatúrou Súdneho dvora.

      (1)  Rozsudok z 13. júna 2006, Traghetti del Mediterraneo, C-173/03, Zb. s. I-5177.

      (2)  Rozsudok z 30. septembra 2003, Köbler, C-224/01, Zb. s. I-10239.


title: Vec C-311/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Nienburg (Nemecko) 27. júna 2012 — Heinz Kassner/Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Nienburg (Nemecko) 27. júna 2012 — Heinz Kassner/Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG
   (Vec C-311/12)
   2012/C 287/36
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Nienburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Heinz Kassner

      Žalovaná: Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej môže byť v určitých odvetviach minimálna ročná dovolenka v trvaní štyroch týždňov skrátená na základe kolektívnej zmluvy?

               2.

               Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej môže byť v kolektívnych zmluvách stanovené, že zníženie zárobku, ku ktorému dôjde počas referenčného obdobia v dôsledku skrátenej pracovnej doby, prerušenia práce alebo nezavinenej neprítomnosti, ovplyvní výpočet náhrady mzdy za dovolenku, čo spôsobí, že zamestnanec za dobu minimálnej ročnej dovolenky v trvaní štyroch týždňov nedostane nijakú náhradu mzdy za dovolenku, resp. po ukončení pracovného pomeru mu nevyčerpaná dovolenka nebude preplatená?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej môže byť v kolektívnych zmluvách stanovené, že zníženie zárobku, ku ktorému dôjde počas referenčného obdobia v dôsledku skrátenej pracovnej doby, prerušenia práce alebo nezavinenej neprítomnosti, ovplyvní výpočet náhrady mzdy za dovolenku, čo spôsobí, že zamestnanec za dobu minimálnej ročnej dovolenky v trvaní štyroch týždňov získa nižšiu náhradu mzdy za dovolenku, resp. po ukončení pracovného pomeru získa nižšiu náhradu za nevyčerpanú dovolenku, ako je náhrada, ktorú by dostal, keby sa pri výpočte vychádzalo z priemerného zárobku, ktorý zamestnanec dosiahol počas referenčného obdobia, ak by k takým zníženiam zárobku nedošlo? V prípade kladnej odpovede: aký percentuálny rozsah, posudzovaný na základe nezníženého priemerného zárobku zamestnanca, by mohlo maximálne predstavovať tarifné zníženie náhrady mzdy za dovolenku, prípustné na základe vnútroštátnej právnej úpravy, v dôsledku skrátenej pracovnej doby, prerušenia práce alebo nezavinenej neprítomnosti počas referenčného obdobia, aby bolo možné vychádzať z výkladu danej vnútroštátnej úpravy v súlade s právom Únie?

               4.

               Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bránia takým vnútroštátnym ustanoveniam kolektívnych zmlúv, podľa ktorých nevzniká nárok na ročnú dovolenku za tie obdobia roka, v ktorých chorý práceneschopný zamestnanec nedostával ani mzdu, ani peňažné dávky z nemocenského alebo úrazového poistenia, pokiaľ to má za následok, že zamestnanec má nárok na menej ako štyri týždne dovolenky ročne?

               5.

               Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym ustanoveniam kolektívnych zmlúv, podľa ktorých nárok na náhradu mzdy za dovolenku, resp. po ukončení pracovného pomeru nárok na preplatenie nevyčerpanej dovolenky nevzniká počas rokov, kedy sa v dôsledku prerušenia práce alebo nezavinenej neprítomnosti, najmä z dôvodu choroby, skutočne nedosahuje hrubá mzda?

               6.

               Majú sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie a článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bránia takým vnútroštátnym ustanoveniam kolektívnych zmlúv, podľa ktorých nároky na dovolenku a nároky na preplatenie nevyčerpanej dovolenky zaniknú uplynutím kalendárneho roka, ktorý nasleduje po roku, v ktorom vznikli nároky na dovolenku, čím sa obmedzí možnosť kumulovania nárokov na platenú ročnú dovolenku zamestnanca, ktorý je práceneschopný počas niekoľkých po sebe nasledujúcich referenčných období? V prípade kladnej odpovede: Uplatní sa právo Únie vo vnútroštátnom právnom poriadku lepšie a účinnejšie, ak sa taká norma kolektívnej zmluvy nebude vôbec uplatňovať, alebo ak sa táto norma ďalej v súlade s právom Únie upraví v tom zmysle, že namiesto ročnej lehoty bude platiť určitá dlhšia lehota?

               7.

               V prípade kladnej odpovede na jednu alebo viacero otázok 1 až 5: Vyžadujú všeobecné zásady právnej istoty a zákazu retroaktivity, zakotvené v práve Únie, aby bola možnosť odvolávať sa na výklad, ktorý Súdny dvor v rozhodnutí v prejudiciálnom konaní, ktoré má byť vydané v predmetnej veci, poskytuje k ustanoveniam článku 31 Charty základných práv Európskej únie a článku 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, s účinnosťou voči všetkým dotknutým osobám časovo obmedzená, keďže sa vo vnútroštátnej judikatúre najvyšších súdov predtým rozhodlo, že relevantné vnútroštátne ustanovenia a normy kolektívnych zmlúv nemožno vykladať v súlade s právom Únie? V prípade zápornej odpovede Súdneho dvora: Je s právom Únie zlučiteľné, ak vnútroštátne súdy na základe vnútroštátneho práva poskytnú zamestnávateľom, ktorí sa spoliehali na vnútroštátnu judikatúru najvyšších súdov, ochranu legitímnej dôvery, alebo je poskytnutie ochrany legitímnej dôvery vyhradené Súdnemu dvoru Európskej únie?

      (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec T-471/04: Žaloba podaná dňa 6. decembra 2004: Georgios Karatzoglou proti Európskej agentúre pre obnovu

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/28

         Žaloba podaná dňa 6. decembra 2004: Georgios Karatzoglou proti Európskej agentúre pre obnovu
   (Vec T-471/04)
   (2005/C 57/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Georgios Karatzoglou, bydliskom Ioannina, Grécko, v zastúpení: S. A. Pappas, lawyer, podal 6. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskej agentúre pre obnovu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil konkludentné zamietnutie sťažnosti žalobcu a následné ukončenie jeho zmluvy;

               —

               zaviazal Európsku agentúru pre obnovu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca bol v súlade s článkom 2 písm. a) Pracovného poriadku ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev zamestnaný žalovanou ako dočasný zamestnanec. Dňa 7. mája 2003 bola jeho zmluva obnovená na dobu neurčitú. Žalobca napadá následné zrušenie jeho zmluvy na základe použitia článku 47 ods. 2 Pracovného poriadku.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že ukončenie zmluvy nebolo odôvodnené. Podľa žalobcu sa žalovaná zaviazala ukončiť jeho zmluvu len v prípade potreby znižovania alebo skončenia jej prevádzok. Žalobca tvrdí, že to nebol jeho prípad a ani na neho nebolo odkázané. Žalobca sa ďalej dovoláva porušenia svojej legitímnej dôvery, porušenia článku 47 pracovného poriadku a zneužitia právomoci. Nakoniec sa žalobca dovoláva porušenia zásady správneho úradného postupu, pretože podľa žalobcu bola údajná potreba zníženia počtu zamestnancov spôsobená nesprávnym riadením.


title: Vec T-110/17: Žaloba podaná 18. februára 2017 – Jiangsu Seraphim Solar System/Komisia

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/43

         Žaloba podaná 18. februára 2017 – Jiangsu Seraphim Solar System/Komisia
   (Vec T-110/17)
   (2017/C 121/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (Changzhou, Čína) (v zastúpení: Y. Melin, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2016/2146 zo 7. decembra 2016, ktorým sa v prípade dvoch vyvážajúcich výrobcov odvoláva prijatie záväzku podľa vykonávacieho rozhodnutia 2013/707/EÚ, ktorým sa potvrdzuje prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním a antisubvenčným konaním, ktoré sa týkajú dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky na obdobie uplatňovania konečných opatrení (Ú. v. EÚ L 333, 2016, s. 4), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, a

               —

               uložil Komisii a akémukoľvek vedľajšiemu účastníkovi konania, ktorému sa môže povoliť vstup do konania na podporu návrhov Komisie, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod.
   Podľa žalobkyne Komisia porušila článok 8 ods. 1, 9 a 10 a článok 10 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/1036 (1) a článok 13 ods. 1, 9 a 10 a článok 16 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/1037 (2), keď vyhlásila za neplatné faktúry súvisiace so záväzkom a potom uplatnila clo na všetky platby, akoby neboli vydané a colnému úradu zaslané žiadne faktúry súvisiace so záväzkom, v čase, keď bol tovar prepustený do voľného obehu.
   Tento žalobný dôvod je založený na nezákonnosti článku 3 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1238/2013 (3) a článku 2 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1239/2013 (4), ktoré priznávajú Komisii právomoc vyhlásiť faktúry súvisiace so záväzkom za neplatné.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 55).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1238/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, 2013, s. 1).

      (4)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1239/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, 2013, s. 66).


title: Vec T-437/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  2. februára 2011 — Oyster Cosmetics/ÚHVT — Kadabell (Oyster cosmetics) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Oyster cosmetics — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2011 — Oyster Cosmetics/ÚHVT — Kadabell (Oyster cosmetics)
   (Vec T-437/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Oyster cosmetics - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 80/34
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Taliansko) (v zastúpení: A. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kadabell GmbH Co. KG (Darmstadt, Nemecko) (v zastúpení: K. Sandberg, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. augusta 2009 (vec R 1367/2008-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Kadabell GmbH Co. KG a Oyster Cosmetics SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Oyster Cosmetics SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-64/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 8. februára 2012 — A. Schlecker, ktorý koná pod menom „Firma Anton Schlecker“ /M. J. Boedeker

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 8. februára 2012 — A. Schlecker, ktorý koná pod menom „Firma Anton Schlecker“/M. J. Boedeker
   (Vec C-64/12)
   2012/C 126/09
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: A. Schlecker, ktorý koná pod menom „Firma Anton Schlecker“

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: M. J. Boedeker

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 ods. 2 Rímskeho dohovoru (1) vykladať v tom zmysle, že pokiaľ zamestnanec vykonáva v rámci plnenia pracovnej zmluvy prácu nielen zvyčajne, ale aj trvale a nepretržite v jednej a tej istej krajine, treba bez výnimky použiť právnu úpravu tejto krajiny, hoci všetky ostatné okolnosti svedčia o úzkom vzťahu pracovnej zmluvy k inej krajine?

               2.

               Vyžaduje si kladná odpoveď na prvú otázku, aby zamestnávateľ a zamestnanec pri uzatváraní pracovnej zmluvy alebo aspoň pri začiatku výkonu pracovnej činnosti predpokladali, resp. si prinajmenšom boli vedomí, že práca bude trvale a nepretržite vykonávaná v rovnakej krajine?

      (1)  Dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, otvorený na podpis v Ríme 19. júna 1980 (Ú. v. EÚ C 169, 2005, s. 10).


title: Vec T-12/09: Žaloba podaná 13. januára 2009 – Gruber/ÚHVT (Run the globe)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/46

         Žaloba podaná 13. januára 2009 – Gruber/ÚHVT (Run the globe)
   (Vec T-12/09)
   (2009/C 69/102)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alexander Gruber (Ulm, Nemecko) (v zastúpení: T. Kienle a M. Krinke, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. novembra 2008 (vec R 1779/2007-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Run the globe“ pre služby patriace do triedy 41 (prihláška č. 5 154 521).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 146).


title: Vec C-102/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Firenze — Taliansko) — Camar Srl/Presidente del Consiglio dei Ministri (Medzinárodné dohody — Dohovor z Yaoundé — Štvrtý dohovor AKT-EHS z Lomé — Klauzula „standstill“ — Vnútroštátne zdanenie — Banány)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Firenze — Taliansko) — Camar Srl/Presidente del Consiglio dei Ministri
      (Vec C-102/09) (1)

      (Medzinárodné dohody - Dohovor z Yaoundé - Štvrtý dohovor AKT-EHS z Lomé - Klauzula „standstill“ - Vnútroštátne zdanenie - Banány)
      (2010/C 161/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Firenze

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Camar Srl

         Žalovaný: Presidente del Consiglio dei Ministri

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Firenze — Spoločná organizácia trhov — Banány — Súlad vnútroštátneho zákona zavádzajúceho spotrebnú daň na banány pochádzajúce zo Somálska s článkom 14 prvého dohovoru z Yaoundé a s režimom dovozov stanoveným v dohovore AKT-EHS z Lomé

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 14 asociačného dohovoru medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a africkými štátmi a Madagaskarom, ktoré sú k tomuto Spoločenstvu pridružené, podpísaného 20. júla 1963 v Yaoundé, nebránil takému zdaneniu banánov pochádzajúcich zo Somálska, aké bolo zavedené zákonom č. 986/1964 z 9. októbra 1964.

                  2.

                  Vnútroštátny súd nemá povinnosť skúmať konkrétne účinky zvýšení takej dane z dovozu banánov pochádzajúcich zo Somálska, ktorá bola zavedená právnou úpravou, o ktorú ide v konaní vo veci samej vo vzťahu k situácii pred 1. aprílom 1976, na účely skúmania zlučiteľnosti týchto zvýšení s klauzulou „standstill“ nachádzajúcou sa v článku 1 protokolu č. 5 týkajúceho sa banánov, ktorý tvorí prílohu štvrtého dohovoru AKT-EHS podpísaného 15. decembra 1989 v Lomé. Zvýšenia takej dane, ktoré sa obmedzujú na jej prispôsobenie inflácii, však nie sú v rozpore s touto klauzulou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.