title: Vec C-176/19 P: Odvolanie podané 22. februára 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-691/14, Servier a i./Komisia

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/37

      Odvolanie podané 22. februára 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-691/14, Servier a i./Komisia
      (Vec C-176/19 P)
      (2019/C 139/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin, F. Casstilla Contreras, J. Norris, C. Volrath, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť body 1, 2 a 3 výroku rozsudku, ktorý zrušil i) článok 4 rozhodnutia Komisie C(2014) 4955 final z 9. júla 2014 týkajúceho sa konania podľa článkov 101 a 102 ZFEÚ [vec AT.39612 — Perindopril (Servier)] v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje účasť spoločnosti Servier na dohodách uzatvorených so spoločnosťou Krka, ii) článok 7 ods. 4 písm. b) rozhodnutia, ktorým sa stanovila pokuta uložená spoločnosti Servier za uzatvorenie týchto dohôd, iii) článok 6 rozhodnutia, ktorý konštatuje porušenie článku 102 ZFEÚ spoločnosťou Servier a iv) článok 7 ods. 6 rozhodnutia, ktorý určuje výšku pokuty uloženej spoločnosti Servier v súvislosti s týmto porušením,

                  —

                  zrušiť rozsudok v rozsahu, v ktorom určil, že prílohy A 286 a A 287 žaloby a príloha C 29 repliky sú prípustné (body 1461, 1462 a 1463 rozsudku),

                  —

                  rozhodnúť o žalobe o neplatnosť rozhodnutia predloženej spoločnosťou Servier bez možnosti odvolania a zamietnuť návrh spoločnosti Servier na zrušenie článku 4, článku 7 ods. 4 písm. b), článku 6 a článku 7 ods. 6 rozhodnutia a vyhovieť návrhu Komisie na neprípustnosť príloh A 286 a A 287 žaloby podanej na Všeobecný súd a prílohy C 29 repliky podanej na Všeobecný súd (body 1461 až 1463 rozsudku),

                  —

                  uložiť spoločnosti Servier povinnosť nahradiť všetky trovy konania tohto odvolania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania Komisia uvádza prvú sériu odvolacích dôvodov založených na porušení článku 101 ZFEÚ [zrušenie bodov 1 a 3 výroku rozsudku v rozsahu, v akom zrušujú článok 4 a článok 7 ods. 4 písm. b) rozhodnutia, v ktorom sa konštatuje, že tri dohody uzatvorené medzi spoločnosťami Servier a i. a spoločnosťou Krka predstavujú jediné porušenie článku 101 ZFEÚ a ukladá spoločnosti Servier pokuta].
      Prvý odvolací dôvod čiastočnej neplatnosti je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, ktorého sa dopustil tým, že zastával názor, že spoločnosť Krka nebola v čase dotknutých dohôd zdrojom konkurenčného tlaku na spoločnosť Servier.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, ktorého sa dopustil tým, že posúdil obsah a ciele licenčnej dohody ako návod na to, aby spoločnosť Krka prijala obmedzenia zmieru.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, ktorého sa dopustil tým, že uplatnil koncept obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska jej predmetu v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
      Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, ktorého sa dopustil pri posúdení zámeru strán na uplatnenie článku 101 ZFEÚ.
      Piaty odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, ktorého sa dopustil tým, že zohľadnil pre-súťažné účinky licencie na hospodársku súťaž, ktoré nespadajú do rozsahu nezlučiteľnosti s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ uvedenom v rozhodnutí.
      Šiesty odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, ktorého sa dopustil pri posúdení predmetu zmluvy o prevode.
      Siedmy odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení pri uplatnení konceptu obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska jej následku v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
      Komisia okrem toho uvádza druhú sériu odvolacích dôvodov založených na porušení článku 102 ZFEÚ (zrušenie bodov 2 a 3 výroku rozsudku v rozsahu, v akom zrušujú článok 6 a článok 7 ods. 6 rozhodnutia, ktoré konštatuje porušenie článku 102 ZFEÚ spoločnosťou Servier a ukladá spoločnosti Servier pokutu).
      Ôsmy odvolací dôvod neplatnosti je založený na nesprávnych právnych posúdeniach Všeobecného súdu, ktorých sa dopustil pri posúdení zohľadnenia kritéria ceny pri stanovení trhu s hotovými výrobkami.
      Deviaty odvolací dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach Všeobecného súdu, ktorých sa dopustil pri posúdení zohľadnenia liečebnej zastupiteľnosti pri stanovení trhu s hotovými výrobkami.
      Desiaty odvolací dôvod je založený na neprípustnosti niektorých príloh.
      Jedenásty odvolací dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach Všeobecného súdu, ktorých sa dopustil pri posúdení technologického trhu.


title: Vec C-201/19 P: Odvolanie podané 28. februára 2019: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-691/14, Servier a i./Komisia

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/39

      Odvolanie podané 28. februára 2019: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-691/14, Servier a i./Komisia
      (Vec C-201/19 P)
      (2019/C 139/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA (v zastúpení: M. Utges Manley, Solicitor, A. Robert, advocate, J. Killick, J. Jourdan, T. Reymond, O. de Juvigny, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

         Návrhy odvolateliek

      V prvom rade s ohľadom na odvolacie dôvody 1 až 5 spochybňujúce existenciu porušenia článku 101 ZFEÚ:

                  —

                  zrušiť body 4, 5 a 6 výroku rozsudku Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 vo veci T-691/14, Servier/Komisia,

                  —

                  zrušiť článok 1 písm. b), článok 2 písm. b), článok 3 písm. b), článok 5 písm. b) a v dôsledku toho článok 7 ods. 1 písm. b), článok 7 ods. 2 písm. b), článok 7 ods. 3 písm. b) a článok 7 ods. 5 písm. b) rozhodnutia Komisie C(2014) 4955 final z 9. júla 2014 [vec AT.39.612 — Perindopril (Servier)] alebo inak vec vrátiť Všeobecnému súdu, aby rozhodol o účinkoch predmetných dohôd,

            subsidiárne s ohľadom na odvolací dôvod 6:

                  —

                  zrušiť body 4 a 5 výroku rozsudku v rozsahu, v akom sa ním potvrdzujú závery rozhodnutia týkajúce sa existencie samostatných porušení a kumulatívnych pokút za dohody Niche a Matrix; v dôsledku toho zrušiť článok 1 písm. b), článok 2 písm. b), článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 písm. b) rozhodnutia,

            a subsidiárne:

                  —

                  zrušiť body 4 a 5 výroku rozsudku a článok 7 ods. 1 písm. b), článok 7 ods. 2 písm. b), článok 7 ods. 3 písm. b) a článok 7 ods. 5 písm. b) rozhodnutia s ohľadom na odvolacie dôvody 7.1 a 7.2 spochybňujúce podstatu a výšku všetkých pokút,

                  —

                  zrušiť bod 5 výroku rozsudku, článok 5 písm. b) a článok 7 ods. 5 písm. b) rozhodnutia s ohľadom na odvolací dôvod 5.4 týkajúci sa doby trvania údajného porušovania a výpočtu pokuty týkajúcej sa dohody uzatvorenej medzi spoločnosťami Servier a Lupin a v dôsledku toho stanoviť pokutu v rámci výkonu neobmedzenej právomoci,

            a v každom prípade:

                  —

                  uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      V rámci prvého odvolacieho dôvodu, ktorý sa vzťahuje na všetky sankcionované dohody, Servier tvrdí, že rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia v rozsahu, v akom je založený na extenzívnom chápaní pojmu porušenie z hľadiska cieľa, ktoré nie je v súlade s judikatúrou. Rozsudok prehliada neexistenciu skúsenosti a zjavného obmedzenia a vychádza z mechanického preskúmania, ktoré nezohľadňuje kontext a dvojaké účinky predmetných dohôd o urovnaní.
      V rámci druhého odvolacieho dôvodu, ktorý sa tiež vzťahuje na všetky dohody, Servier zastáva názor, že rozsudok vychádza z nesprávneho uplatnenia judikatúry týkajúcej sa pojmu potenciálna hospodárska súťaž a že spočíva na neoprávnenom obrátení dôkazného bremena.
      Tretí odvolací dôvod je založený na tom, že dohody uzatvorené v ten istý deň so spoločnosťou Matrix a jej distribútorom Niche nie sú protisúťažné z hľadiska cieľa. Podľa spoločnosti Servier sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď tieto podniky kvalifikoval ako potenciálnych konkurentov a keď platby považoval za škodlivé a nesúvisiace s urovnaním.
      V rámci svojho štvrtého odvolacieho dôvodu Servier uvádza nesprávne právne posúdenia týkajúce sa dohody uzatvorenej so spoločnosťou Teva, ktorá nie je ani protisúťažná z hľadiska cieľa vzhľadom na právny a hospodársky kontext, do ktorého patrí, jej dvojaké účinky a vzájomné dopĺňanie sa strán, keďže Teva je na rozdiel od spoločnosti Servier distribútorom generík v Spojenom kráľovstve.
      Piaty odvolací dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach týkajúcich sa dohody so spoločnosťou Lupin. Všeobecný súd mal preskúmať účinky dohody z dôvodu jej prinajmenšom dvojakého, ak nie pro-súťažného dosahu. Subsidiárne sa nesprávne posúdenie týka doby trvania porušenia, a teda výpočtu pokuty.
      Subsidiárne Servier v rámci šiesteho odvolacieho dôvodu uvádza, že Všeobecný súd mal rozhodnutie zrušiť v rozsahu, v akom sankcionuje dohodu uzatvorenú so spoločnosťou Matrix popri dohode podpísanej so spoločnosťou Niche, hoci nešlo o samostatné porušenia.
      Subsidiárnejšie sa siedmy odvolací dôvod venuje návrhu na zrušenie rozsudku v rozsahu, v akom sa ním potvrdzuje spôsob určenia pokuty.


title: Vec C-207/19 P: Odvolanie podané 28. februára 2019: Biogaran proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-677/14, Biogaran/Komisia

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/40

      Odvolanie podané 28. februára 2019: Biogaran proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-677/14, Biogaran/Komisia
      (Vec C-207/19 P)
      (2019/C 139/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Biogaran (v zastúpení: M. Utges Manley, Solicitor, A. Robert, advocate, O. de Juvigny, T. Reymond, J. Killick, J. Jourdan, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  v celom rozsahu zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 vo veci T-677/14,

                  —

                  zrušiť článok 1 písm. b) bod iv), článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 8 rozhodnutia Komisie C(2014) 4955 final [vec AT.39612 — Perindopril (Servier)] v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Biogaran,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      V rámci prvého odvolacieho dôvodu Biogaran tvrdí, že rozsudok vychádza z nesprávnych právnych posúdení v rozsahu, v akom sa ním konštatuje, že licencia má charakter porušenia z dôvodu, že urovnanie má protisúťažný cieľ. Podľa odvolateľky spočíva rozsudok na širokom chápaní pojmu porušenie z hľadiska cieľa a prehliada neexistenciu skúsenosti a zjavného obmedzenia. Rozsudok navyše vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, v rámci ktorého sa nezohľadňuje kontext urovnania uzavretého skupinou Servier a spoločnosťou Niche, ako ani skutočnosť, že tieto subjekty neboli potenciálnymi konkurentmi.
      V rámci druhého odvolacieho dôvodu Biogaran tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď svojím vlastným odôvodnením nahradil odôvodnenie Komisie. Všeobecný súd zastáva názor, že údajný stimul spoločnosti Biogaran bol „rozhodujúci“, keďže určil rozhodnutie spoločnosti Niche nevstúpiť na trh. Ani oznámenie o výhradách, ani rozhodnutie však nepotvrdzujú ani nepreukazujú to, že by tento stimul, ktorý je kvalifikovaný len ako „dodatočný“, bol „rozhodujúci“ v rámci akceptovania podmienok urovnania zo strany spoločnosti Niche.
      Biogaran v rámci tretieho odvolacieho dôvodu tvrdí, že Všeobecný súd porušil zásadu proporcionality a ciele článku 10 ZFEÚ, keď konštatoval jej zodpovednosť popri zodpovednosti jej materskej spoločnosti. Vzhľadom na skutočnosť, že Všeobecný súd rozhodol, že materská spoločnosť sa priamo zúčastnila na porušení a využila svoju právomoc vykonávať kontrolu tak, aby jej dcérska spoločnosť prispievala k jej vlastnému protiprávnemu správaniu, takže dcérska spoločnosť bola zbavená akejkoľvek samostatnosti, nemôže konštatovať, že dcérska spoločnosť je zodpovedná popri svojej materskej spoločnosti, ibaže by išiel nad rámec toho, čo je nevyhnutne potrebné na riadne uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže.
      V rámci štvrtého odvolacieho dôvodu Biogaran zastáva názor, že rozsudok je potrebné zrušiť v rozsahu, v akom potvrdzuje podstatu a spôsob výpočtu pokuty napriek zložitosti a novosti predmetnej veci a neexistencii akejkoľvek rozhodujúcej úlohy spoločnosti Biogaran.


title: Vec T-289/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2019 — Hamas/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu — Zmrazenie finančných prostriedkov — Možnosť kvalifikovať orgán tretieho štátu ako príslušný orgán v zmysle spoločnej pozície 2001/931/SZBP — Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie — Právo vlastniť majetok“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/42

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2019 — Hamas/Rada
      (Vec T-289/15) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu - Zmrazenie finančných prostriedkov - Možnosť kvalifikovať orgán tretieho štátu ako príslušný orgán v zmysle spoločnej pozície 2001/931/SZBP - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Právo vlastniť majetok“)
      (2019/C 139/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Hamas (Doha, Katar) (v zastúpení: L. Glock, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne B. Driessen a N. Rouam, neskôr B. Driessen a F. Naert, napokon B. Driessen, F. Naert a A. Sikora-Kalėda, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre a R. Tricot, neskôr F. Castillo de la Torre, L. Baumgart a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/521 z 26. marca 2015, ktorým sa aktualizuje a mení zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2014/483/SZBP (Ú. v. EÚ L 82, 2015, s. 107), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/513 z 26. marca 2015, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 790/2014 (Ú. v. EÚ L 82, 2015, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Hamas znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

                  3.

                     Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec T-69/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Ateknea Solutions Catalonia/Komisia („Rozhodcovská doložka — Zmluvy uzatvárané podľa šiesteho rámcového programu pre výskum a technologický rozvoj (2002 — 2006) — Náhrada výdavkov vynaložených žalobkyňou vrátane úrokov z omeškania — Oprávnené náklady — Zmluvná zodpovednosť“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/43

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Ateknea Solutions Catalonia/Komisia
      (Vec T-69/16) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Zmluvy uzatvárané podľa šiesteho rámcového programu pre výskum a technologický rozvoj (2002 - 2006) - Náhrada výdavkov vynaložených žalobkyňou vrátane úrokov z omeškania - Oprávnené náklady - Zmluvná zodpovednosť“)
      (2019/C 139/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ateknea Solutions Catalonia, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt a S. Moya Izquierdo, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Grønfeldt a M. Siekierzyńska, neskôr M. Siekierzyńska a R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh, založený na článku 272 ZFEÚ, uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu vo výške 1 258 533,89 eura alebo subsidiárne sumu vo výške 1 025 845,29 eura

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Ateknea Solutions Catalonia, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 165, 10.5.2016.


title: Vec T-414/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Drex Technologies/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie — Právo na zachovanie osobnej cti a dobrej povesti — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Proporcionalita“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/43

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Drex Technologies/Rada
      (Vec T-414/16) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Právo na zachovanie osobnej cti a dobrej povesti - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita“)
      (2019/C 139/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, neskôr S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125) spolu s nasledujúcimi aktmi prijatými na jeho vykonanie, ďalej rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62) a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Drex Technologies SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-415/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Almashreq Investment Fund/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie — Právo na zachovanie osobnej cti a dobrej povesti — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Proporcionalita“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/44

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Almashreq Investment Fund/Rada
      (Vec T-415/16) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Právo na zachovanie osobnej cti a dobrej povesti - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita“)
      (2019/C 139/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Almashreq Investment Fund (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, neskôr S. Kyriakopoulou, A. Vitro a napokon S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125) spolu s nasledujúcimi aktmi prijatými na jeho vykonanie, ďalej rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62) a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Almashreq Investment Fund znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-440/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Souruh/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie — Právo na zachovanie osobnej cti a dobrej povesti — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Proporcionalita“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/45

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Souruh/Rada
      (Vec T-440/16) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Právo na zachovanie osobnej cti a dobrej povesti - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita“)
      (2019/C 139/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Souruh SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, neskôr S. Kyriakopoulou, A. Vitro a napokon S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125) spolu s nasledujúcimi aktmi prijatými na jeho vykonanie, ďalej rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62) a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Souruh SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-865/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2019 — Fútbol Club Barcelona/Komisia („Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá španielskymi orgánmi v prospech určitých profesionálnych futbalových klubov — Preferenčná sadzba zdanenia na príjmy uplatnená na kluby, ktorým je umožnené využiť štatút neziskovej organizácie — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Sloboda usadiť sa — Výhoda“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/46

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2019 — Fútbol Club Barcelona/Komisia
      (Vec T-865/16) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá španielskymi orgánmi v prospech určitých profesionálnych futbalových klubov - Preferenčná sadzba zdanenia na príjmy uplatnená na kluby, ktorým je umožnené využiť štatút neziskovej organizácie - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Sloboda usadiť sa - Výhoda“)
      (2019/C 139/44)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco a C. Iglesias Megías, neskôr J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Luengo, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení pôvodne A. Gavela Llopis a J. García-Valdecasas Dorrego, neskôr A. Gavela Llopis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ a požadujúci zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/2391 zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ktoré implementovalo Španielsko v prospech niektorých futbalových klubov (Ú. v. EÚ L 357, 2016, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/2391 zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ktoré implementovalo Španielsko v prospech niektorých futbalových klubov, sa zrušuje.

                  2.

                     Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Fútbol Club Barcelona.

                  3.

                     Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-169/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Pethke/EUIPO („Verejná služba — Úradníci — Pridelenie — Preradenie vedúceho oddelenia na pracovné miesto hlavného administrátora — Článok 7 ods. 1 služobného poriadku — Záujem služby — Rovnocennosť pracovných miest — Diskriminácia na základe pohlavia — Proporcionalita — Žaloba o náhradu škody — Neprípustnosť — Nedodržanie konania pred podaním žaloby“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/46

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Pethke/EUIPO
      (Vec T-169/17) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Pridelenie - Preradenie vedúceho oddelenia na pracovné miesto hlavného administrátora - Článok 7 ods. 1 služobného poriadku - Záujem služby - Rovnocennosť pracovných miest - Diskriminácia na základe pohlavia - Proporcionalita - Žaloba o náhradu škody - Neprípustnosť - Nedodržanie konania pred podaním žaloby“)
      (2019/C 139/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ralph Pethke (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ po prvé na zrušenie rozhodnutia výkonného riaditeľa EUIPO zo 17. októbra 2016, ktorým sa mení pridelenie žalobcu na pracovné miesto riaditeľa „prevádzkového“ oddelenia na pridelenie na pracovné miesto v „monitorovacom“ centre EUIPO a po druhé na náhradu škody, ktorá žalobcovi údajne vznikla

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Ralph Pethke znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec T-439/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Yellow Window/EIGE („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie služieb na vykonanie štúdie o mrzačení ženských pohlavných orgánov — Zamietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia — Súlad medzi komentármi a číselným hodnotením — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Yellow Window/EIGE
      (Vec T-439/17) (1)

      („Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie služieb na vykonanie štúdie o mrzačení ženských pohlavných orgánov - Zamietnutie ponuky uchádzača - Povinnosť odôvodnenia - Súlad medzi komentármi a číselným hodnotením - Mimozmluvná zodpovednosť“)
      (2019/C 139/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Yellow Window (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

         Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (v zastúpení: V. Ost a M. Vanderstraeten, advokáti)

         Predmet veci

      Po prvé návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia EIGE z 8. mája 2017 o zamietnutí ponuky, ktorú žalobkyňa predložila v rámci verejného obstarávania EIGE/2017/OPER/04, ako aj rozhodnutí o posúdení ponuky predloženej spoločnosťou Y ako úspešnej a o zadaní tejto zákazky tejto spoločnosti, po druhé návrh založený na článku 268 ZFEÚ a smerujúci k dosiahnutiu náhrady škody spôsobenej v dôsledku týchto rozhodnutí a po tretie subsidiárne žiadosť o kompenzáciu z dôvodu nezrovnalostí spôsobených v rámci zadania tejto zákazky

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť (EIGE) z 8. mája 2017 o zamietnutí ponuky, ktorú predložila Yellow Window NV v rámci verejného obstarávania EIGE/2017/OPER/04, ako aj rozhodnutia z 8. mája 2017 o posúdení ponuky predloženej spoločnosťou Y v rámci tohto obstarávania ako úspešnej a o zadaní tejto zákazky tejto spoločnosti sa zrušujú.

                  2.

                     V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                     Yellow Window znáša 25 % svojich trov konania a EIGE znáša svoje vlastné trovy konania, pričom je povinný nahradiť 75 % trov konania, ktoré vynaložila Yellow Window.

         (1)  Ú. v. EÚ C 338, 9.10.2017.


title: Vec T-450/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Eurosupport — Fineurop support/EIGE („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie služieb na vykonanie štúdie o mrzačení ženských pohlavných orgánov — Zamietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia — Súlad medzi komentármi a číselným hodnotením — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Eurosupport — Fineurop support/EIGE
      (Vec T-450/17) (1)

      („Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie služieb na vykonanie štúdie o mrzačení ženských pohlavných orgánov - Zamietnutie ponuky uchádzača - Povinnosť odôvodnenia - Súlad medzi komentármi a číselným hodnotením - Mimozmluvná zodpovednosť“)
      (2019/C 139/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Eurosupport — Fineurop support Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

         Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (v zastúpení: V. Ost a M. Vanderstraeten, advokáti)

         Predmet veci

      Po prvé návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia EIGE z 8. mája 2017 o zamietnutí ponuky, ktorú žalobkyňa predložila v rámci verejného obstarávania EIGE/2017/OPER/04, ako aj rozhodnutí o posúdení ponuky predloženej spoločnosťou Y ako úspešnej a o zadaní tejto zákazky tejto spoločnosti, po druhé návrh založený na článku 268 ZFEÚ a smerujúci k dosiahnutiu náhrady škody spôsobenej v dôsledku týchto rozhodnutí a po tretie subsidiárne žiadosť o kompenzáciu z dôvodu nezrovnalostí spôsobených v rámci zadania tejto zákazky

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Konanie o rozhodnutiach Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť (EIGE) z 8. mája 2017 o posúdení ponuky predloženej spoločnosťou Y v rámci verejného obstarávania EIGE/2017/OPER/04 ako úspešnej a o zadaní tejto zákazky tejto spoločnosti sa zastavuje.

                  2.

                     Rozhodnutie EIGE z 8. mája 2017 o zamietnutí ponuky, ktorú predložila Eurosupport — Fineurop support Srl v rámci tohto verejného obstarávania sa zrušuje.

                  3.

                     V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                     Eurosupport — Fineurop support znáša 25 % svojich trov konania a EIGE znáša svoje vlastné trovy konania, pričom je povinný nahradiť 75 % trov konania, ktoré vynaložila Eurosupport — Fineurop support.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-107/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 27.februára 2019 — Aytekin/EUIPO — Dienne Salotti (Dienne) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dienne — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie ENNE — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27.februára 2019 — Aytekin/EUIPO — Dienne Salotti (Dienne)
      (Vec T-107/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dienne - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie ENNE - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 139/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Erkan Aytekin (Ankara, Turecko) (v zastúpení: V. Martín Santos, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a G. Sakalaite-Orlovskiene, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dienne Salotti SRL (Altamura, Taliansko) (v zastúpení: D. Russo, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 (vec R 1444/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom Aytekinom a spoločnosťou Dienne Salotti

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Erkan Aytekin znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli v tomto konaní Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Dienne Salotti Srl.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec T-216/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Pozza/Parlament („Verejná služba — Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku — Miesto hlavného výkonu práce — Medziinštitucionálne preloženie — Rozhodnutie viac nepriznať príspevok na expatriáciu — Právomoc — Legitímna dôvera“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/50

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Pozza/Parlament
      (Vec T-216/18) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku - Miesto hlavného výkonu práce - Medziinštitucionálne preloženie - Rozhodnutie viac nepriznať príspevok na expatriáciu - Právomoc - Legitímna dôvera“)
      (2019/C 139/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Geoffray Pozza (Waldbillig, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: J. Van Pottelberge a M. Windisch, splnomocnený zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia z 8. júna 2017, ktorým Parlament rozhodol viac nepriznať žalobcovi príspevok na expatriáciu od jeho nástupu do funkcie

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Pán Geoffray Pozza je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 18.6.2018.


title: Vec T-263/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Meblo Trade/EUIPO — Meblo Int (MEBLO) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Európskej únie MEBLO — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Dôkaz o riadnom používaní“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/50

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Meblo Trade/EUIPO — Meblo Int (MEBLO)
      (Vec T-263/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Európskej únie MEBLO - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Dôkaz o riadnom používaní“)
      (2019/C 139/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Meblo Trade d.o.o. (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: A. Ivanova, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovinsko) (v zastúpení: A. Plesničar, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. februára 2018 (vec R 883/2017-4) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Meblo Trade a Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zrušuje.

                  2.

                     Meblo Trade d.o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec T-321/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2019 — Serenity Pharmaceuticals/EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT) („Ochranná zámka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NOCUVANT — Skoršie slovné ochranné známky NOCUTIL — Dôkaz o riadnom používaní — Článok 47 ods. 2 nariadenie (EÚ) 2017/1001 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/51

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2019 — Serenity Pharmaceuticals/EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT)
      (Vec T-321/18) (1)

      („Ochranná zámka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NOCUVANT - Skoršie slovné ochranné známky NOCUTIL - Dôkaz o riadnom používaní - Článok 47 ods. 2 nariadenie (EÚ) 2017/1001 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)
      (2019/C 139/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pensylvánia, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Day, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Rakúsko) (v zastúpení: M. Konzett, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2018 (vec R 584/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Gebro Holding a Allergan, Inc.

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Serenity Pharmaceuticals LLC je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-459/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Lotte/EUIPO — Générale Biscuit Glico France (PEPERO original) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie PEPERO original — Staršia národná trojrozmerná ochranná známka — Tvar podlhovastej sušienky s časti pokrytej čokoládovou polevou — Vyhlásenie neplatnosti — Článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Riadne používanie staršej ochrannej známky — Staršia ochranná známka pozostávajúca z tvaru výrobku — Používanie ako ochrannej známky — Neexistencia zmeny v rozlišovacej spôsobilosti“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/52

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Lotte/EUIPO — Générale Biscuit Glico France (PEPERO original)
      (Vec T-459/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie PEPERO original - Staršia národná trojrozmerná ochranná známka - Tvar podlhovastej sušienky s časti pokrytej čokoládovou polevou - Vyhlásenie neplatnosti - Článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Riadne používanie staršej ochrannej známky - Staršia ochranná známka pozostávajúca z tvaru výrobku - Používanie ako ochrannej známky - Neexistencia zmeny v rozlišovacej spôsobilosti“)
      (2019/C 139/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lotte Corp. (Soul, Južná Kórea) (v zastúpení: G. Ringeisen, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Francúzsko) (v zastúpení: A. Lecomte, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. mája 2018 (vec R 913/2017-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Générale Biscuit Glico France a Lotte

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Lotte Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec T-870/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — Miserini Johansson/EIB („Verejná služba — Zamestnanci EIB — Predlžovaná alebo opakovaná neprítomnosť v práci z dôvodu choroby alebo úrazu, pričom nejde o chorobu z povolania ani o pracovný úraz — Zníženie odmeny po dvanástich mesiacoch neprítomnosti v práci — Článok 33 Poriadku zamestnancov EIB — Konanie o uznaní choroby za chorobu z povolania“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/53

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — Miserini Johansson/EIB
      (Vec T-870/16) (1)

      („Verejná služba - Zamestnanci EIB - Predlžovaná alebo opakovaná neprítomnosť v práci z dôvodu choroby alebo úrazu, pričom nejde o chorobu z povolania ani o pracovný úraz - Zníženie odmeny po dvanástich mesiacoch neprítomnosti v práci - Článok 33 Poriadku zamestnancov EIB - Konanie o uznaní choroby za chorobu z povolania“)
      (2019/C 139/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Virna Miserini Johansson (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Senes, avocat)

         Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: T. Gilliams, G. Faedo a K. Carr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Currall a B. Wägenbaur, avocats)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ a článku 50a Štatútu Súdneho dvora Európskej únie v prvom rade na zrušenie rozhodnutia EIB z 25. januára 2016 a na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy súvisiacej s týmto rozhodnutím, a subsidiárne len na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy požadovanú v prvom rade, ako aj na preplatenie výdavkov súvisiacich so zdravotnými problémami vzniknutými v dôsledku veľkého stresu, ktorému bola žalobkyňa vystavená, a ktoré nie sú preplácané zo zdravotného poistenia EIB

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Virna Miserini Johansson je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec T-25/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — PAN Europe/Komisia (Prístup k dokumentom — Naradenie (ES) č. 1049/2001 — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Dokumenty týkajúce sa endokrinných disruptorov — Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí prístupu — Zverejnenie po podaní žaloby — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/54

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — PAN Europe/Komisia
      (Vec T-25/18) (1)

      (Prístup k dokumentom - Naradenie (ES) č. 1049/2001 - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Dokumenty týkajúce sa endokrinných disruptorov - Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí prístupu - Zverejnenie po podaní žaloby - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania)
      (2019/C 139/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pesticide Action Network Europe (Pan Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Buchet, I. Naglis a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 7604 final z 9. novembra 2017, ktorým bol odopretý prístup týkajúci sa endokrinných disruptorov

         Výrok

                  1.

                     Konanie sa zastavuje.

                  2.

                     Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec T-836/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — Sports Group Denmark/EUIPO — K&L (WHISTLER) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky Zastavenie konania“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/53

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — Sports Group Denmark/EUIPO — K&L (WHISTLER)
      (Vec T-836/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky Zastavenie konania“)
      (2019/C 139/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sports Group Denmark A/S (Ikast, Dánsko) (v zastúpení: E. Skovbo, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: K&L GmbH & Co. Handels-KG (Weilheim, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 18. októbra 2017 (vec R 311/2017-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami K&L a Sports Group Denmark

         Výrok

                  1.

                     Konanie sa zastavuje.

                  2.

                     Sports Group Denmark A/S je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.


title: Vec T-178/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Région de Bruxelles-Capitale/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka glyfozát — Obnovenie zápisu do prílohy vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 540/2011 — Nedostatok priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/55

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Région de Bruxelles-Capitale/Komisia
      (Vec T-178/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka glyfozát - Obnovenie zápisu do prílohy vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 540/2011 - Nedostatok priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2019/C 139/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Région de Bruxelles-Capitale (v zastúpení: A. Bailleux a B. Magarinos Rey, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, A. Lewis, I. Naglis a G. Koleva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2324 z 12. decembra 2017, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh obnovuje schválenie účinnej látky glyfozát a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 333, 2017, s. 10)

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                     Konanie o návrhoch na vstup do konania ako vedľajší účastníci Justice Pesticides, Région wallonne, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK Ltd sa zastavuje.

                  3.

                     Région de Bruxelles-Capitale znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  4.

                     Région de Bruxelles-Capitale, Commission, Justice Pesticides, Région wallonne, PAN Europe, HEAL, Nature & Progrès, SomeOfUs, WeMove.EU, Monsanto Europe, Monsanto Company, Helm, Barclay Chemicals Manufacturing, Albaugh Europe, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK znášajú každý vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup do konania ako vedľajší účastníci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec T-375/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Gollnisch/Parlament („Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Inštitucionálne právo — Európsky parlament — Práce delegácie mimo územia Únie — Rozhodnutie predsedu delegácie pre vzťahy s Japonskom — Zoznam osôb oprávnených zúčastniť sa medziparlamentného stretnutia v Japonsku, na ktorom nie je uvedené meno žalobcu — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Nesplnenie formálnych požiadaviek — Neprípustnosť“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/56

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — Gollnisch/Parlament
      (Vec T-375/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Inštitucionálne právo - Európsky parlament - Práce delegácie mimo územia Únie - Rozhodnutie predsedu delegácie pre vzťahy s Japonskom - Zoznam osôb oprávnených zúčastniť sa medziparlamentného stretnutia v Japonsku, na ktorom nie je uvedené meno žalobcu - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Nesplnenie formálnych požiadaviek - Neprípustnosť“)
      (2019/C 139/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francúzsko) (v zastúpení: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: C. Burgos a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je hlavne zrušenie rozhodnutia predsedu delegácie pre vzťahy s Japonskom z 20. marca 2018, ktorým sa vytvára zoznam osôb oprávnených zúčastniť sa medziparlamentného stretnutia v Japonsku, a subsidiárne, zrušenie dvoch implicitných rozhodnutí o zamietnutí, a na druhej strane, návrh založený na článku 268 ZFEÚ, ktorého predmetom je získanie náhrady škody, ktorá žalobcovi údajne vznikla v dôsledku tohto aktu

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Bruno Gollnisch znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec T-401/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — SFIE-PE/Parlament („Žaloba o neplatnosť — Inštitucionálne právo — Štrajk tlmočníkov — Opatrenia prijaté Európskym parlamentom nariaďujúce tlmočníkom výkon pracovných povinností — Akt, proti ktoré nemožno podať žalobu — Nedostatok osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/57

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — SFIE-PE/Parlament
      (Vec T-401/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Inštitucionálne právo - Štrajk tlmočníkov - Opatrenia prijaté Európskym parlamentom nariaďujúce tlmočníkom výkon pracovných povinností - Akt, proti ktoré nemožno podať žalobu - Nedostatok osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2019/C 139/58)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: O. Caisou-Rousseau a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 263 a 268 ZFEÚ, jednak na zrušenie rozhodnutia generálneho riaditeľa Parlamentu pre personál z 2. júla 2018 o zabezpečení tlmočníkov na 3. júla 2018, ako aj na zrušenie nadväzujúcich rozhodnutí generálneho riaditeľa Parlamentu pre personál o zabezpečení tlmočníkov na 4., 5., 10. a 11. júla 2018, a jednak nato, aby bol Parlament zaviazaný na náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej týmito rozhodnutiami vyhodnotenú ex aequo et bono na sumu 10 000 eur

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                     O návrhu Rady Európskej únie na vstup vedľajšieho účastníka do konania netreba rozhodnúť.

                  3.

                     Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) sa ukladá povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadenie predbežného opatrenia, s výnimkou trov konania súvisiacich s návrhom Rady na vstup do konania ako vedľajší účastník.

                  4.

                     SFIE-PE, Európsky parlament a Rada znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom Rady na vstup do konania ako vedľajší účastník.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/57

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2019 — eSlovensko/Komisia
      (Vec T-460/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejné zákazky - Započítanie pohľadávok - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“)
      (2019/C 139/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: O. Verheecke, J. Estrada de Solà a F. van den Berghe, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia obsiahnutého v liste Komisie z 22. júna 2018, ktorým sa navrhuje vymáhanie sumy 229 711,16 eura formou započítania platby, ktorú mala poskytnúť Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA) žalobkyni, voči pohľadávke Komisie za spoločnosť eSlovensko

         Výrok

                  1.

                     Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                     Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 17.9.2018.


title: Vec T-581/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 — ND (*) a OE (*)/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Údajná diskriminácia medzi úradníkmi Európskej únie a inými vnútroštátnymi obyvateľmi, pokiaľ ide o spôsob výpočtu čistej odmeny, ktorá je rozhodujúca pre určenie sadzieb niektorých dávok sociálneho zabezpečenia — Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia — Odloženie sťažnosti — Nezačatie konania o nesplnení povinnosti — Neprípustnosť“)

text:
                  15.4.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 139/58

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2019 —  ND (*1) a  OE (*1)/Komisia
         (Vec T-581/18) (1)

         („Žaloba o neplatnosť - Údajná diskriminácia medzi úradníkmi Európskej únie a inými vnútroštátnymi obyvateľmi, pokiaľ ide o spôsob výpočtu čistej odmeny, ktorá je rozhodujúca pre určenie sadzieb niektorých dávok sociálneho zabezpečenia - Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia - Odloženie sťažnosti - Nezačatie konania o nesplnení povinnosti - Neprípustnosť“)
         (2019/C 139/60)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Žalobcovia: ND (*1) a  OE (*1) (v zastúpení: A. Bove, avocat)

            Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin, splnomocnený zástupca)

            Predmet veci

         Návrh na základe 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia, ktoré je súčasťou listu Komisie z 27. júla 2018 a ktoré bolo žalobcom oznámené 30. júla 2018, o odložení ich sťažnosti podanej proti mestu Luxemburg, Luxemburskému veľkovojvodstvu a Cour administrative de Luxembourg (Správny súd Luxemburg)

            Výrok

                     1.

                        Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                     2.

                         ND (*1) a  OE (*1) sú povinní nahradiť trovy konania.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.

            (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec T-675/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 5. februára 2019 — Trifolio-M a i./EFSA („Návrh na nariadenie predbežného opatrenia — Prípravky na ochranu rastlín — Preskúmanie schválenia účinnej látky azadirachtín — Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie — Neexistencia fumus boni iuris“)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/59

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 5. februára 2019 — Trifolio-M a i./EFSA
      (Vec T-675/18 R)
      („Návrh na nariadenie predbežného opatrenia - Prípravky na ochranu rastlín - Preskúmanie schválenia účinnej látky azadirachtín - Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie - Neexistencia fumus boni iuris“)
      (2019/C 139/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Nemecko), Oxon Italia SpA (Miláno, Taliansko), Mitsui AgriScience International SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Mereu a S. Englebert, advokáti)

         Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (v zastúpení: D. Detken a S. Gabbi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Raes, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia výkonného riaditeľa Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín z 11. septembra 2018 týkajúceho sa žiadostí o dôverné zaobchádzanie so závermi kolegiálneho preskúmania posúdenia rizík spojených s účinnou látkou azadirachtín používanej ako pesticíd (EFSA1LA1DEC/19777743/2018)

         Výrok

                  1.

                     Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                     Uznesenie z 20. novembra 2018, Trifolio-M a i./EFSA (T-675/18 R) sa zrušuje.

                  3.

                     Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.


title: Vec T-55/19: Žaloba podaná 30. januára 2019 — Cham Holding a Bena Properties/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/60

      Žaloba podaná 30. januára 2019 — Cham Holding a Bena Properties/Rada
      (Vec T-55/19)
      (2019/C 139/62)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Cham Holding Co. SA (Damask, Sýria) a Bena Properties Co. SA (Damask) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobkýň je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť ujmu, ktorá bola spôsobená žalobkyniam, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  subsidiárne nariadil vymenovanie znalca s cieľom zistiť celkový rozsah ujmy, ktorá bola spôsobená žalobkyniam,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobkyniam, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobkýň vlastniť majetok a právo na rešpektovanie ich dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bolo, že žalobkyniam bola spôsobená značná ujma, a to jednak nemajetková ujma spočívajúca v poškodení ich dobrej povesti a jednak majetková ujma spočívajúca v prerušení ich zmluvných vzťahov, strate materiálu a strate príjmov, pričom v prípade tejto značnej ujmy majú žalobkyne nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-56/19: Žaloba podaná 30. januára 2019 — Syriatel Mobile Telecom/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/61

      Žaloba podaná 30. januára 2019 — Syriatel Mobile Telecom/Rada
      (Vec T-56/19)
      (2019/C 139/63)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobkyne je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť ujmu, ktorá bola spôsobená žalobkyni, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  subsidiárne nariadil vymenovanie znalca s cieľom zistiť celkový rozsah ujmy, ktorá bola spôsobená žalobkyni,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobkyni, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobkyne vlastniť majetok a právo na rešpektovanie jej dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bolo, že žalobkyni bola spôsobená značná ujma, a to jednak nemajetková ujma spočívajúca v poškodení jej dobrej povesti a jednak majetková ujma spočívajúca v prerušení jej zmluvných vzťahov, strate materiálu a strate príjmov, pričom v prípade tejto značnej ujmy má žalobkyňa nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-57/19: Žaloba podaná 31. januára 2019 — Makhlouf/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/61

      Žaloba podaná 31. januára 2019 — Makhlouf/Rada
      (Vec T-57/19)
      (2019/C 139/64)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Rami Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobcu je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetku ujmu, ktorá bola spôsobená žalobcovi, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobcovi, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobcu vlastniť majetok a právo na rešpektovanie jeho dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bolo, že žalobcovi bola spôsobená značná ujma, a to jednak nemajetková ujma spočívajúca v poškodení jeho dobrej povesti a jednak majetková ujma spočívajúca v prerušení jeho zmluvných vzťahov, strate materiálu a strate príjmov, pričom v prípade tejto značnej ujmy má žalobca nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-58/19: Žaloba podaná 31. januára 2019 — Othman/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/62

      Žaloba podaná 31. januára 2019 — Othman/Rada
      (Vec T-58/19)
      (2019/C 139/65)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Razan Othman (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobkyne je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetku ujmu, ktorá bola spôsobená žalobkyni, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobkyni, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobkyne vlastniť majetok a právo na rešpektovanie jej dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bolo, že žalobkyni bola spôsobená značná ujma, a to jednak nemajetková ujma spočívajúca v poškodení jej dobrej povesti a jednak majetková ujma spočívajúca v prerušení jej zmluvných vzťahov, strate materiálu a strate príjmov, pričom v prípade tejto značnej ujmy má žalobkyňa nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-59/19: Žaloba podaná 31. januára 2019 — Makhlouf/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/63

      Žaloba podaná 31. januára 2019 — Makhlouf/Rada
      (Vec T-59/19)
      (2019/C 139/66)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Ehab Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobcu je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetku ujmu, ktorá bola spôsobená žalobcovi, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobcovi, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobcu vlastniť majetok a právo na rešpektovanie jeho dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bola značná nemajetková ujma spočívajúca v poškodení žalobcovej dobrej povesti, ktorá mu bola spôsobená v nadväznosti na zaradenie jeho mena na sankčné zoznamy a v prípade ktorej má nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-61/19: Žaloba podaná 3. februára 2019 — Drex Technologies/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/64

      Žaloba podaná 3. februára 2019 — Drex Technologies/Rada
      (Vec T-61/19)
      (2019/C 139/67)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobkyne je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť ujmu, ktorá bola spôsobená žalobkyni, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  subsidiárne nariadil vymenovanie znalca s cieľom zistiť celkový rozsah ujmy, ktorá bola spôsobená žalobkyni,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobkyni, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobkyne vlastniť majetok a právo na rešpektovanie jej dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bolo, že žalobkyni bola spôsobená značná ujma, a to jednak nemajetková ujma spočívajúca v poškodení jej dobrej povesti a jednak majetková ujma spočívajúca v prerušení jej zmluvných vzťahov, strate materiálu a strate príjmov, pričom v prípade tejto značnej ujmy má žalobkyňa nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-62/19: Žaloba podaná 3. februára 2019 — Almashreq Investment Fund/Rada

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/65

      Žaloba podaná 3. februára 2019 — Almashreq Investment Fund/Rada
      (Vec T-62/19)
      (2019/C 139/68)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Almashreq Investment Fund (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba žalobkyne je prípustná a dôvodná,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť ujmu, ktorá bola spôsobená žalobkyni, a to v sume, ktorú primerane stanoví Všeobecný súd,

                  —

                  subsidiárne nariadil vymenovanie znalca s cieľom zistiť celkový rozsah ujmy, ktorá bola spôsobená žalobkyni,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú založené na ujme spôsobenej žalobkyni, za ktorú nesie zodpovednosť Rada Európskej únie.
      Hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že sporné reštriktívne opatrenia, a to rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ďalšie akty na jeho vykonanie, sú protiprávne. Po prvé tieto akty porušujú povinnosť odôvodnenia, tak ako je stanovená v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a po druhé porušujú právo žalobkyne vlastniť majetok a právo na rešpektovanie jej dobrej povesti. Priamym dôsledkom tohto porušenia bolo, že žalobkyni bola spôsobená značná ujma, a to jednak nemajetková ujma spočívajúca v poškodení jej dobrej povesti a jednak majetková ujma spočívajúca v prerušení jej zmluvných vzťahov, strate materiálu a strate príjmov, pričom v prípade tejto značnej ujmy má žalobkyňa nárok na jej náhradu.
      Subsidiárny žalobný dôvod je založený na existencii režimu objektívnej zodpovednosti Európskej únie.


title: Vec T-72/19: Žaloba podaná 5. februára 2019 — CRIA a CCCMC/Komisia

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/66

      Žaloba podaná 5. februára 2019 — CRIA a CCCMC/Komisia
      (Vec T-72/19)
      (2019/C 139/69)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: China Rubber Industry Association (CRIA) (Peking, Čína) a China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1690 z 9. novembra 2018, ktorým sa ukladajú konečné vyrovnávacie clá na dovoz určitých pneumatík, nových alebo protektorovaných, z kaučuku, druhu používaného na autobusy alebo nákladné automobily, s indexom zaťaženia presahujúcim 121, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a ktorým sa mení vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1579, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitých pneumatík, nových alebo protektorovaných, z kaučuku, druhu používaného na autobusy alebo nákladné automobily, s indexom zaťaženia presahujúcim 121, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) 2018/163, v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň a ich príslušných členov, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že tým, že sa vykonala analýza spôsobenej ujmy na základe „vážených“ údajov vybraných spoločností, napadnuté nariadenie porušuje článok 2 písm. d), článok 8 ods. 1, 4 a 7 a článok 27 (v spojení s článkom 10 ods. 6) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 („základné antisubvenčné nariadenie“) (1). Aj keby sa pripustilo, že váženie je povolené, bolo vykonané spôsobom, ktorý porušuje článok 8 ods. 1, 2 a 4 a článok 15 ods. 1 základného antisubvenčného nariadenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že zahrnutie protektorovaných pneumatík neposkytuje Komisii základ pre logický posun v jej preskúmaní, a tým došlo k porušeniu článku 2 písm. d), článku 8 ods. 1, 4 a 5 a článku 9 ods. 1 základného antisubvenčného nariadenia. Analýza ujmy a príčinnej súvislosti, ktorá nezohľadňuje rozdelenie na nové a protektorované pneumatiky, nespočíva na pozitívnych dôkazoch a nepredstavuje objektívne preskúmanie, čím došlo k porušeniu článku 8 ods. 1, 4 a 5 základného antisubvenčného nariadenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že posúdenie účinkov na ceny (cenové podhodnotenie a predaj pod cenu) a určenie úrovne pre odstránenie ujmy porušujú článok 8 ods. 1 a 2 a článok 15 ods. 1 základného antisubvenčného nariadenia, keďže nezohľadňujú výrazne vyššie kilometrové náklady na nové pneumatiky v porovnaní s nákladmi na protektorované pneumatiky a zakladajú sa na výpočte vytvorených vývozných cien.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že nekonzistencia, nesúlad a neexistencia pozitívnych a/alebo objektívnych dôkazov na podporu analýzy príčinnej súvislosti porušujú článok 8 ods. 1 a 5 základného antisubvenčného nariadenia. Okrem toho napadnuté nariadenie neskúma iné známe faktory, aby sa zabezpečilo, že sa ujma spôsobená týmito inými faktormi nepripíše dumpingovým dovozom v rozpore s článkom 8 ods. 1 a 6 základného antisubvenčného nariadenia.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila právo žalobkýň na obranu, ako aj článok 11 ods. 7, článok 29 ods. 1 až 3 a článok 30 ods. 2 a 4 základného antisubvenčného nariadenia tým, že nezverejnila údaje relevantné pre určenie ujmy a dumpingu a nesprístupnila ich žalobkyniam.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že úroveň antidumpingových ciel porušuje príslušné ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 („základné antidumpingové nariadenie“) (2) a článok 2 ods. 10 písm. b) a článok 2 ods. 7 písm. a) základného antidumpingového nariadenia.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 55).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-84/19: Žaloba podaná 12. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/67

      Žaloba podaná 12. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World)
      (Vec T-84/19)
      (2019/C 139/70)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MasterCard International Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „We IntelliGence the World“ — prihláška č. 15 225 246

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2018 vo veci R 1062/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a MasterCard International Inc. povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie zásad rovnakého zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-87/19: Žaloba podaná 15. februára 2019 — Broughton/Eurojust

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/68

      Žaloba podaná 15. februára 2019 — Broughton/Eurojust
      (Vec T-87/19)
      (2019/C 139/71)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Jon Broughton (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: D.C. Coppens, advocaat)

         Žalovaný: Eurojust

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutia Eurojust 62/2018/AD z 20. novembra 2018, AD 2018-26 a AD 2018-27 zo 4. mája 2018, ako aj rozhodnutie zo 4. mája 2018, ktorým sa vymáha plnenie poskytnuté bez právneho dôvodu,

                  —

                  určil, že francúzštinu treba považovať za jeho druhý jazyk a holandčinu za jeho tretí jazyk,

                  —

                  určil, že vrátenie požadované od žalobcu je protiprávne, zrušil ho a nariadil, aby mu boli vyplatené sumy, ktoré Eurojust zadržal,

                  —

                  nariadil, aby Eurojust žalobcu uviedol opäť do právneho postavenia, v ktorom sa nachádzal pred prijatím napadnutých rozhodnutí,

                  —

                  uložil Eurojust povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, týkajúci sa všetkých napadnutých rozhodnutí, je založený na skutočnosti, že:

                              —

                              vyšetrovanie nebolo vedené objektívne, ani svedomito,

                              —

                              skutočnosti, na ktorých je rozhodnutie založené, neboli zistené na základe svedomitého a nezávislého vyšetrovania,

                              —

                              rozhodnutiu chýba skutkový základ,

                              —

                              sa dostatočne nezohľadnili záujmy žalobcu z dôvodu porušenia zásady rovnosti zbraní.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, týkajúci sa rozhodnutí AD 2018-26 a AD 2018-27, je založený na skutočnosti, že rozhodnutiam chýba skutkový základ:

                              —

                              skutočnosti, z ktorých rozhodnutie vychádza, nemôžu byť základom uvedených rozhodnutí,

                              —

                              skutočnosti boli zistené nepresne,

                              —

                              dôkazy boli posúdené nepresne.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, týkajúci sa rozhodnutia o vymáhaní, je založený na skutočnosti, že:

                              —

                              rozhodnutiu chýba skutkový základ,

                              —

                              rozhodnutie nebolo dostatočne odôvodnené.


title: Vec T-88/19: Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/69

      Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)
      (Vec T-88/19)
      (2019/C 139/72)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MasterCard International Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „currencymachineassistant“ — prihláška č. 15 225 071

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2018 vo veci R 1059/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a MasterCard International Inc. povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie zásad rovnakého zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-89/19: Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (robodealer)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/70

      Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (robodealer)
      (Vec T-89/19)
      (2019/C 139/73)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MasterCard International Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „robodealer“ — prihláška č. 15 225 212

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2018 vo veci R 1058/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a MasterCard International Inc. povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie zásad rovnakého zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-90/19: Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/72

      Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)
      (Vec T-90/19)
      (2019/C 139/74)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MasterCard International Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „currencyassistant“ — prihláška č. 15 224 876

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2018 vo veci R 1057/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a MasterCard International Inc. povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie zásad rovnakého zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-91/19: Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)

text:
               15.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/73

      Žaloba podaná 13. februára 2019 — Cinkciarz.pl/EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)
      (Vec T-91/19)
      (2019/C 139/75)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MasterCard International Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „tradingcurrencyassistant“ — prihláška č. 15 225 238

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2018 vo veci R 1056/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a MasterCard International Inc. povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, v spojení s článkom 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie zásad rovnakého zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.