title: Vec C-528/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 17. októbra 2016 – Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès/Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 17. októbra 2016 – Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès/Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt
   (Vec C-528/16)
   (2017/C 014/29)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

      Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú organizmy získané mutagenézou geneticky modifikovanými organizmami v zmysle článku 2 smernice 2001/18/ES z 12. marca 2001 (1), aj keď sú podľa článku 3 a prílohy I B smernice vyňaté z povinností stanovených pri uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a ich uvádzaní na trh? Konkrétne, môžu sa techniky mutagenézy, najmä nové techniky riadenej mutagenézy s použitím postupov génového inžinierstva, považovať za techniky uvedené v prílohe I A, na ktorú odkazuje článok 2? Majú sa v dôsledku toho články 2 a 3 a prílohy I A a I B smernice 2001/18 z 12. marca 2001 vykladať v tom zmysle, že z preventívnych opatrení, posúdenia vplyvov a vysledovateľnosti vyníma všetky geneticky modifikované organizmy a semená získané mutagenézou, alebo len organizmy získané konvenčnými metódami náhodnej mutagenézy pomocou ionizujúceho žiarenia alebo vystavenia účinkom chemických mutagénov, ktoré existovali ešte pred prijatím uvedených ustanovení?

               2.

               Sú odrody získané mutagenézou geneticky modifikovanými odrodami v zmysle článku 4 smernice 2002/53/ES z 13. júna 2002 o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov (2), ktoré nie sú vyňaté z povinností stanovených touto smernicou? Je pôsobnosť tejto smernice naopak rovnaká ako pôsobnosť vyplývajúca z článkov 2 a 3 a z prílohy I B smernice z 12. marca 2001 a odrody získané mutagenézou sú takisto vyňaté z povinností pri zápise geneticky modifikovaných odrôd do spoločného katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov stanovených smernicou z 13. júna 2002?

               3.

               Predstavujú články 2 a 3 a príloha I B smernice 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia, keďže vynímajú mutagenézu z rozsahu povinností stanovených smernicou, opatrenie úplnej harmonizácie zakazujúce členským štátom stanoviť, že sa na organizmy získané mutagenézou budú vzťahovať všetky alebo niektoré povinnosti stanovené uvedenou smernicou alebo akákoľvek iná povinnosť, alebo členské štáty pri ich preberaní disponujú mierou voľnej úvahy, pokiaľ ide o stanovenie pravidiel, ktoré sa budú uplatňovať na organizmy získané mutagenézou?

               4.

               Môže byť platnosť článkov 2 a 3 a príloh I A a I B smernice 2001/18/ES z 12. marca 2001 z hľadiska zásady prevencie zaručenej článkom 191 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, keďže tieto ustanovenia nepodriaďujú geneticky modifikované organizmy získané mutagenézou preventívnym opatreniam, posúdeniu vplyvov a vysledovateľnosti, spochybnená vzhľadom na vývoj postupov génového inžinierstva, výskyt nových odrôd rastlín získaných vďaka týmto technikám a súčasnú vedeckú neistotu, pokiaľ ide o ich vplyv a možné riziká, ktoré z toho vyplývajú pre životné prostredie a zdravie ľudí a zvierat?

      (1)  Smernica 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, 2001, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).

      (2)  Smernica Rady 2002/53/ES z 13. júna 2002 o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov (Ú. v. ES L 193, 2002, s. 1; Mim. vyd. 03/036, s. 281).


title: Vec T-526/15: Žaloba podaná 7. septembra 2015 – HK Intertrade/Rada

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/36

         Žaloba podaná 7. septembra 2015 – HK Intertrade/Rada
   (Vec T-526/15)
   (2015/C 371/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hongkong) (v zastúpení: J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey, a D. Rovetta, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1008 z 25. júna 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 161, s. 19), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/1001 z 25. júna 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 161, s. 1), v rozsahu, v akom tieto akty uvádzajú žalobkyňu medzi osobami a subjektmi, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady obsiahnuté v liste z 26. júna 2015 zaslanom advokátom žalobkyne, ktoré sa týka preskúmania zoznamu osôb a subjektov uvedených v prílohe II rozhodnutia 2010/413/SZBP a prílohe IX nariadenia (EÚ) č. 267/2012, v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím odmieta výmaz žalobkyne zo zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia

                           —

                           Rozhodnutie z 26. júna 2015 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie o preskúmaní“) tiež slúžilo ako oznámenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/1008 a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/1001 (ďalej len „napadnuté akty“), ale v tomto oznámení sa nenachádza nijaké odôvodnenie prijatia napadnutých aktov. Okrem toho, odôvodnenie poskytnuté Radou nespĺňa štandard definovaný judikatúrou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení

                           —

                           Aj keď je žalobkyňa vo vlastníctve NIOC, predstavuje samostatný právny subjekt, ktorý je usadený v Hongkongu a pôsobí na samostatnom trhu v Ázii, pričom činnosť žalobkyne nepodlieha nijakej údajnej kontrole zo strany NIOC.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu

                           —

                           Rada tým, že jednému nemenovanému členskému štátu umožnila, aby jej v skutočnosti nariadil prijať rozhodnutie bez posúdenia akýchkoľvek relevantných dokumentov alebo podporných dôkazov, jednostranne zaviedla nový rozhodovací postup, ktorý nemá právny základ v článku 215 ZFEÚ alebo inde v Zmluvách. Tento postup narúša rovnováhu medzi vyšetrovacími a rozhodovacími právomocami Rady a porušuje právo na súdnu ochranu žalobkyne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení základného práva vlastniť majetok

                           —

                           Rada neuviedla nijaké podstatné dôvody na obmedzenia uložené žalobkyni. Zaradenie žalobkyne, ktorá je spoločnosťou so sídlom v Hongkongu, pôsobiacou na ázijskom trhu, na zoznam nemôže žiadnym spôsobom prispieť k zachovaniu medzinárodného mieru a bezpečnosti, a Rada nemôže poskytnúť nijaké dôkazy o opaku.


title: Vec C-162/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethimnis (Grécko) 17. apríla 2008 – Georgios Lagoudakis/Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Rethimnis (Grécko) 17. apríla 2008 – Georgios Lagoudakis/Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis
   (Vec C-162/08)
   (2008/C 171/32)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Monomeles Protodikeio Rethimnis
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Georgios Lagoudakis

      Žalovaný: Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa doložka 5 a doložka 8 body 1 a 3 rámcovej dohody ETUC, UNICE a CEEP o práci na dobu určitú, ktorá je súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nepovoľuje prijatie opatrení zo strany členského štátu (v rámci výkonu tejto rámcovej dohody): a) ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, a b) ak opatreniami prijatými pri výkone rámcovej dohody bude vo vnútroštátnom právnom poriadku znížená všeobecná úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je zníženie ochrany stanovenej pre pracovníkov na dobu určitú, v prípade nie opakovane uzavretých a následných pracovných zmlúv na dobu určitú, ale iba jednej zmluvy, ktorej predmetom je však v skutočnosti ponuka služieb zo strany pracovníka na pokrytie nie dočasných, mimoriadnych alebo naliehavých potrieb, ale „trvalých a dlhodobých“ potrieb, spojené s výkonom uvedenej rámcovej dohody a danej smernice, a na základe toho, je toto zníženie ochrany z hľadiska práva Spoločenstva zakázané alebo povolené?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existuje už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, ktorý je prejednávaný vo veci samej, zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody:

                           a)

                           ak sú do pôsobnosti predmetného zákonného opatrenia pri výkone rámcovej dohody zahrnuté výlučne prípady opakovane uzavretých zmlúv alebo založených pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú a nespadajú doň prípady pracovníkov, ktorí uzatvorili (nie viaceré a následné) iba jednu pracovnú zmluvu na dobu určitú na pokrytie „trvalých a dlhodobých“ potrieb zamestnávateľa, zatiaľ čo predchádzajúce rovnocenné zákonné opatrenie sa vzťahovalo na všetky prípady pracovných zmlúv na dobu určitú, vrátane prípadov, kedy pracovník uzatvoril (nie viaceré a následné) iba jednu pracovnú zmluvu na dobu určitú, ktorej predmetom je ponuka služieb zo strany pracovníka na pokrytie nie dočasných, mimoriadnych alebo naliehavých potrieb, ale „trvalých a dlhodobých“ potrieb;

                           b)

                           ak predmetné zákonné opatrenie stanovuje pri výkone rámcovej dohody, ako právny následok ochrany pracovníkov na dobu určitú a predchádzania zneužívaniu v zmysle rámcovej dohody o práci na dobu určitú, vyhlásenie pracovnej zmluvy uzavretej na dobu určitú za zmluvu na dobu neurčitú s účinkom do budúcnosti (ex nunc), zatiaľ čo predchádzajúce rovnocenné zákonné opatrenia stanovujú vyhlásenie pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú s účinkom od okamihu ich prvotného uzatvorenia (ex tunc)?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existuje už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá je súčasťou smernice, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je predmetom sporu vo veci samej, predstavuje zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany, poskytovanej vo vnútroštátnom právnom poriadku pracovníkom na dobu určitú, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody, voľba gréckeho zákonodarcu, v rámci prebratia smernice do gréckeho právneho poriadku, na jednej strane ponechať mimo rámca ochrany vyššie uvedeného prezidentského dekrétu č. 164/2004 prípady zneužívania, v ktorých pracovník uzatvoril jednu pracovnú zmluvu na dobu určitú, ktorej predmetom je však v skutočnosti ponuka služieb pracovníka na pokrytie nie dočasných, mimoriadnych alebo naliehavých potrieb, ale potrieb „trvalých a dlhodobých“, a na druhej strane opomenutie gréckeho zákonodarcu prijať analogické opatrenie so zodpovedajúcim právnym účinkom, účinné a osobitné pre takýto konkrétny prípad, ktoré by dalo právny účinok ochrane pracovníkov vo vzťahu k tomuto konkrétnemu prípadu zneužívania popri všeobecnej ochrane stanovenej bežným pracovným právom gréckeho právneho poriadku pre každý prípad vykonávania práce na základe neplatnej pracovnej zmluvy, nezávisle na existencii zneužívania v zmysle rámcovej dohody, ktorá zahŕňa nárok pracovníka na vyplatenie odmeny za prácu a odstupné pri prepustení, bez ohľadu na skutočnosť, či pracoval na základe platnej alebo neplatnej pracovnej zmluvy, pri zohľadnení skutočnosti, že

                           a)

                           povinnosť vyplatiť odmenu za prácu a odstupné pri prepustení je vnútroštátnym právom stanovená pre každý prípad pracovnoprávneho vzťahu a nie je zameraná najmä na predchádzanie zneužívania v zmysle rámcovej dohody, a

                           b)

                           uplatnenie už existujúceho rovnocenného zákonného opatrenia má za právny následok definíciu (jednej) pracovnej zmluvy na dobu určitú za pracovnú zmluvu na dobu neurčitú?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, nesmie vnútroštátny súd pri výklade svojho vnútroštátneho práva v súlade so smernicou 1999/70/ES uplatniť ustanovenia právnych predpisov, prijatých pre vykonanie rámcovej dohody, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou a ktoré znižujú všeobecnú úroveň ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, akými sú ustanovenia prezidentského dekrétu č. 164/2004, ktoré konkludentne a nepriamo, ale jasne vylučujú osobitnú ochranu v prípadoch zneužívania, keď pracovník uzatvoril jednu pracovnú zmluvu na dobu určitú, ktorej predmetom je však v skutočnosti ponuka služieb pracovníkom na pokrytie nie dočasných, mimoriadnych alebo naliehavých potrieb, ale potrieb „trvalých a dlhodobých“, a má namiesto nich uplatniť rovnocenné vnútroštátne zákonné opatrenie, existujúce pred nadobudnutím účinnosti smernice, akými sú ustanovenia článku 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920?

               6.

               V prípade, že by vnútroštátny súd v konaní, ktoré sa týka práce na dobu určitú, považoval hneď od začiatku za uplatniteľné ustanovenie (v danej veci článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920), ktoré predstavuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí súčasť smernice 1999/70/ES, a na základe tohto ustanovenia by rozhodol, že tvrdenie, podľa ktorého uzatvoreniu pracovnej zmluvy – hoci aj jednej – na dobu určitú chýbal objektívny dôvodu spojený s povahou, typom alebo charakteristikami vykonávanej činnosti, má za následok vyhlásenie, že táto zmluva je zmluvou na dobu neurčitú: potom

                           a)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého objektívnym dôvodom uzavretia pracovných zmlúv na dobu určitú je v každom prípade skutočnosť, že ako právny základ ich uzatvorenia bol použitý právny predpis o prijatí do zamestnania na základe pracovných zmlúv na dobu určitú pre pokrytie sociálnych potrieb sezónnych, občasných, nečakaných, mimoriadnych alebo doplnkových (v danej veci ustanovenia zákona č. 3250/2004, FEK A' 124/7-7-2004), aj keď v skutočnosti sú pokryté potreby „trvalé a dlhodobé“;

                           b)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú vo verejnom sektore na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, sa má vykladať v tom zmysle, že vo verejnom sektore je absolútne a v každom prípade zakázaná zmena zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu dohodnutého na dobu určitú na zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú, aj keď boli zneužívajúco uzatvorené na dobu určitú, to znamená, že v skutočnosti pokrývali potreby trvalé a dlhodobé, a vnútroštátny súd nemal možnosť vyhlásiť skutočnú povahu sporného pracovnoprávneho vzťahu a opraviť definíciu zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú; alebo má byť tento zákaz obmedzený iba na pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli skutočne uzatvorené pre pokrytie potrieb dočasných, nečakaných, mimoriadnych, naliehavých alebo podobných, a nie aj na prípad, kedy boli v skutočnosti uzatvorené pre pokrytie potrieb „trvalých a dlhodobých“?


title: Vec T-302/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. júla 2008 – Hartmann/ÚHVT (E) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Nesprávne právne posúdenie — Neexistencia konkrétneho posúdenia — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/48

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008 – Hartmann/ÚHVT (E)
   (Vec T-302/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Nesprávne právne posúdenie - Neexistencia konkrétneho posúdenia - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 209/83)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Nemecko) (v zastúpení: K. Gründig-Schnelle, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. septembra 2006 (vo veci R 805/2006-4), ktoré sa týkalo prihlášky slovnej ochrannej známky E ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 5. septembra 2006 (vo veci R 805/2006-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Paul Hartmann AG.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec T-70/15: Žaloba podaná 12. februára 2015 – Trajektna luka Split/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/37

         Žaloba podaná 12. februára 2015 – Trajektna luka Split/Komisia
   (Vec T-70/15)
   (2015/C 118/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trajektna luka Split d.d. (Split, Chorvátsko) (v zastúpení: M. Bauer, H. Freund a S. Hankiewicz, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2014) 9236 final z 28. novembra 2014 vo veci AT.40199 Prístav Split,

               —

               rozhodol, že Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobkyne,

               —

               vrátil vec Európskej komisii na ďalšie preskúmanie a nové rozhodnutie, a

               —

               nariadil akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré by sa ukázali ako primerané.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia tým, že porušila svoju povinnosť vybaviť sťažnosť, lebo nesprávne posúdila záujem Európskej únie, pokiaľ ide o všetky tri dôvody uvedené Komisiou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia tým, že porušila svoju povinnosť vybaviť sťažnosť a osobitne nezohľadnila všetky relevantné skutkové a právne okolnosti.


title: Vec C-586/15: Odvolanie podané 12. novembra 2015: Lotte Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. septembra 2015 vo veci T-483/12, Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/2

         Odvolanie podané 12. novembra 2015: Lotte Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. septembra 2015 vo veci T-483/12, Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-586/15)
   (2016/C 059/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lotte Co. Ltd (v zastúpení: M. Knitter, advokátka)

      Ďalší účastníci konania: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (druhej komory) z 15. septembra 2015 (T-483/12) a zamietol žalobu proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 3. septembra 2012 vo veci R 2103/2010-4,

               —

               subsidiárne zrušil napadnutý rozsudok a vrátil vec Všeobecnému súdu,

               —

               uložil žalobkyni (Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH) povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka vytýka Všeobecnému súdu, že porušil článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (ďalej len „nariadenie č. 207/2009“). Konkrétne uplatňuje nesprávne právne posúdenie v troch prípadoch:

               1.

               Odvolateľka vytýka Všeobecnému súdu, že použil nesprávne kritériá pri posúdení rozsahu, v ktorom článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 umožňuje, aby sa ochranná známka uplatnená na podporu námietok tak, ako je konkrétne používaná, líšila od ochrannej známky tak, ako je zapísaná. V tomto ohľade uvádza, že Všeobecný súd z právneho hľadiska nesprávne určil rozlišovacie prvky ochrannej známky uplatnenej na podporu námietok na základe kritérií používaných na preukázanie nebezpečenstva zámeny. Otázka, či sú niektoré prvky charakteristické alebo dominantné v rámci ochrannej známky, ktorá je rozhodujúca na preukázania nebezpečenstva zámeny, nemôže byť zohľadnená rovnakým spôsobom pri posúdení týkajúceho sa rozsahu, v ktorom ochranná známka môže byť riadne používaná v odlišnej podobe. V tomto prípade sa nejedná o konštatovanie nebezpečenstva zámeny. Naopak je dôležité vedieť, či podoba, v ktorej je ochranná známka používaná, sa líši od ochrannej známky tak, ako je zapísaná, len tak nepatrne, že obe označenia môžu byť považované za všeobecne rovnocenné.

               2.

               Okrem toho, podľa odvolateľky Všeobecný súd nezohľadnil všetky relevantné skutočnosti za účelom určenia rozlišovacích prvkov ochrannej známky uplatnenej na podporu námietok. Podľa nej sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že prevzal kritériá odvolacieho senátu, bez toho, aby sám preskúmal niektoré iné prvky, z ktorých je zložená komplexná ochranná známka uplatnená na podporu námietok.

               3.

               Podľa názoru odvolateľky si odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu protirečí a obsahuje logické omyly, pokiaľ ide o stanovenie podoby, v ktorej je ochranná známka používaná. Všeobecný súd uvádza, že používané označenie sa môže odlišovať od podoby, v ktorej bolo zapísané, len „zanedbateľnými prvkami“ a používané označenie a zapísaná ochranná známka musia byť považované za „všeobecne rovnocenné“, aby sa mohlo jednať o oprávnené používanie. Podľa navrhovateľky si Všeobecný súd protirečil a dopustil sa logických omylov pri použití týchto kritérií posudzovania. Všeobecný súd okrem toho vykonáva rigidný prieskum, či sa podoba, v ktorej je ochranná známka používaná, skladá z troch prvkov, ktoré považuje za rozlišovacie. Na základe týchto kritérií má Všeobecný súd za to, že ochranná známka je používaná oprávnene, pričom nezohľadňuje, že do podoby, v ktorej je ochranná známka používaná, bolo pridaných niekoľko prvkov, čo podľa odvolateľky vedie k tomu, že používané označenie a zapísanú ochrannú známku nie je možné považovať za „všeobecne rovnocenné“.


title: Vec T-247/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. septembra 2010 — C-Content/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávania Spoločenstvom — Elektronické publikačné služby — Nezrovnalosti a porušenia práva Spoločenstva, ktorých sa údajne dopustil Úrad pre publikácie — Premlčacie lehoty — Príčinná súvislosť )

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2010 — C-Content/Komisia
   (Vec T-247/08) (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávania Spoločenstvom - Elektronické publikačné služby - Nezrovnalosti a porušenia práva Spoločenstva, ktorých sa údajne dopustil Úrad pre publikácie - Premlčacie lehoty - Príčinná súvislosť)
   2010/C 317/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: C-Content BV (’s-Hertogenbosch, Holandsko) (v zastúpení: M. Meulenbelt, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Manhaeve a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci O. Soudry, poradca, a A. Nucara, advokát, neskôr E. Manhaeve a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci O. Soudry, poradca, a E. Petritsi, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody smerujúca k získaniu náhrady škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni v dôsledku nezrovnalostí a porušení práva Spoločenstva, ktorých sa mal dopustiť Úrad pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev pri viacerých verejných obstarávaniach Spoločenstvom týkajúcich sa elektronických publikačných služieb

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne neprípustná a čiastočne nedôvodná.

               2.

               C-Content BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec C-472/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 24. augusta 2016 – Jorge Luís Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid a IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 24. augusta 2016 – Jorge Luís Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid a IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa
      (Vec C-472/16)
      (2016/C 441/10)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Jorge Luís Colino Sigüenza

         Odporcovia v odvolacom konaní: Ayuntamiento de Valladolid a IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa vychádzať z toho, že ide o prevod na účely smernice 2001/23/ES (1), ak subjekt, ktorý získal od mestského úradu zákazku na prevádzkovanie hudobnej školy a ktorý dostal od tohto mestského úradu všetky materiálne prostriedky (priestory, nástroje, triedy, nábytok), zamestnáva vlastných zamestnancov a poskytuje služby počas školského roka a ukončí činnosť 1. apríla 2013, dva mesiace pred koncom školského roka, pričom vráti všetky materiálne prostriedky mestskému úradu, ktorý neobnoví túto činnosť na obdobie do konca školského roka 2012/13, ale zadá zákazku ďalšiemu dodávateľovi, ktorý obnoví túto činnosť až v septembri 2013, na začiatku nového školského roka 2013/14, pričom mestský úrad na tento účel odovzdá tomuto ďalšiemu dodávateľovi materiálne prostriedky, ktoré mal predtým k dispozícii predchádzajúci dodávateľ (priestory, nástroje, triedy, nábytok)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, má sa za vyššie uvedených podmienok, keď je prvý dodávateľ v dôsledku porušenia povinností zadávateľa (mestského úradu) nútený ukončiť svoju činnosť a prepustiť všetkých svojich zamestnancov a následne tento zadávateľ odovzdá materiálne prostriedky druhému dodávateľovi, ktorý ďalej vykonáva tú istú činnosť, na účely článku 4 ods. 1 smernice 2001/23/ES vychádzať z toho, že k prepusteniu zamestnancov prvého dodávateľa došlo z „hospodárskych, technických alebo organizačných dôvodov zahŕňajúcich zmeny týkajúce sa pracovníkov“, alebo dôvodom ich prepustenia bol „prevod podniku, závodu alebo časti podniku alebo závodu“, čo je dôvod, ktorý tento článok zakazuje?

                  3.

                  Ak z odpovede na predchádzajúcu otázku vyplynie, že dôvodom prepustenia bol prevod, a teda dôvod prepustenia odporuje smernici 2001/23/ES, má sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava zakazovala súdu rozhodnúť o vecnej stránke tvrdení zamestnanca, ktorý samostatnou žalobou napadol svoje prepustenie, ku ktorému došlo v rámci hromadného prepúšťania, s cieľom brániť práva, ktoré vyplývajú z uplatňovania smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov a smernice Rady 98/59/ES (2) z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania, z dôvodu, že v konaní, ktorého účastníkom nemohol byť zamestnanec, aj keď jeho účastníkmi boli alebo mohli byť odborové organizácie pôsobiace v podniku a/alebo kolektívni zástupcovia zamestnancov na základe zákona, bol vydaný skorší právoplatný rozsudok týkajúci sa hromadného prepúšťania?

         (1)  Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, 2001, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98).

         (2)  Ú. v. ES L 225, 1998, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.


title: Vec C-549/09: Žaloba podaná 23. decembra 2009 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/11

         Žaloba podaná 23. decembra 2009 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-549/09)
   2010/C 80/18
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že nevykonala rozhodnutie Komisie zo 14. júla 2004 o niektorých podporných opatreniach zavedených Francúzskom v prospech chovateľov vodných živočíchov a rybárov (1), keď mala získať pomoc vyhlásenú článkami 2 a 3 uvedeného rozhodnutia za nezákonnú a nezlúčiteľnú so spoločným trhom späť od jej príjemcov a neinformovala Komisiu o opatreniach prijatých na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 288 štvrtého odseku ZFEU a článkov 4 a 5 uvedeného ustanovenia,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia svojou žalobou žalovanej vytýka, že stále neprijala opatrenia potrebné na vrátenie poskytnutej pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezákonnú a nezlúčiteľnú so spoločným trhom, od ich príjemcov, alebo v každom prípade o nich neinformovala Komisiu.
   Francúzsko malo totiž v lehote dvoch mesiacov od doručenia rozhodnutia informovať Komisiu o opatreniach prijatých na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Od prijatia uvedeného rozhodnutia francúzskymi orgánmi však uplynulo päť rokov, pričom žiadna poskytnutá pomoc nebola vrátená.
   Žalobkyňa okrem toho pripomína, že podľa ustálenej judikatúry jediným dôvodom, ktorý môže členský štát uviesť proti žalobe o nesplnení povinnosti podanej Komisiou na základe článku 108 ods. 2, je dôvod založený na absolútnej nemožnosti vykonania. Francúzske orgány sa pritom nikdy neodvolávali na mimoriadne a nepredvídateľné ťažkosti znemožňujúce výkon rozhodnutia. Len uviedli, že mali v úmysle prijať príslušné opatrenia na vrátenie pomoci spolu s ďalšou vecou týkajúcou sa vrátenia inej nezlúčiteľnej pomoci.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2005/239/ES zo 14. júla 2004 o niektorých podporných opatreniach zavedených Francúzskom v prospech chovateľov vodných živočíchov a rybárov (Ú. v. EÚ L 74, 2005, s. 49).


title: Vec T-404/05: Žaloba podaná  9. novembra 2005  – Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/17

         Žaloba podaná 9. novembra 2005 – Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-404/05)
   (2006/C 22/32)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: Nikolaos Koroyiannakis, Nikolaos Keramidas, advokáti, za právnej pomoci Maria Tassopoulou)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie č. C(2005) 3243 z 1. septembra 2005, ktorým sa znižuje podpora poskytnutá kohéznym fondom na projekt č. 95/09/65/040 (nové aténske medzinárodné letisko v Spata) rozhodnutím Komisie č. C(96) 1356 z 24. mája 1996,

               —

               zaviazať Komisiu na vrátenie podľa zákonnej úrokovej sadzby sumy vyplatenej Helénskou republikou zodpovedajúcej zníženiu pomoci,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím žiada Komisia vrátenie neprávom vyplatenej sumy vo výške 12 781 410 eur s poukázaním na nezrovnalosti, pokiaľ ide o finančnú podporu vyplatenú kohéznym fondom na projekt „nové aténske medzinárodné letisko v Spata“.
   Helénska republika navrhuje zrušenie tohto rozhodnutia s poukázaním v prvom rade na skutočnosť, že napadnuté rozhodnutie nebolo prijaté v lehotách stanovených v článku 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1386/2002 a v článku H prílohy II nariadenia (ES) č. 1164/94.
   Helénska republika subsidiárne popiera posúdenie Komisie, podľa ktorého sa nezohľadnila suma vo výške 48 000 000 eur zodpovedajúca zariadeniu leteckej navigácie. Okrem toho sa domnieva, že Komisia tým, že uplatnila opravu vo výške 2 % z dôvodu údajného nedodržania stanovených reklamných opatrení, neprávom retroaktívne uplatnila svoje rozhodnutie č. 455/96 na vyššie uvedený projekt, ktorý tým, že časovo nasledoval po tomto rozhodnutí, nespadal do jeho pôsobnosti. Napokon sa Helénska republika domnieva, že predmetná oprava porušuje zásadu proporcionality a že je protiprávna a neodôvodnená.


title: Vec T-71/15: Žaloba podaná 12. februára 2015 – Jaguar Land Rover/ÚHVT – Nissan Jidosha (Land Glider)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/38

         Žaloba podaná 12. februára 2015 – Jaguar Land Rover/ÚHVT – Nissan Jidosha (Land Glider)
   (Vec T-71/15)
   (2015/C 118/48)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Ingerl, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nissan Jidosha KK (Jokohama, Kanagawa-ken, Japonsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Land Glider“ – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 3 24  196.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. decembra 2014 vo veci R 1415/2013-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-490/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  19. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hajdú-Bihar Megyei Bíróság — Maďarsko) — IBIS Srl/PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hajdú-Bihar Megyei Bíróság — Maďarsko) — IBIS Srl/PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt
   (Vec C-490/11) (1)

   2012/C 235/27
   Jazyk konania: maďarčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 370, 17.12.2011.


title: Vec T-630/11 P: Odvolanie podané 6. decembra 2011 : Peter Strobl proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  29. septembra 2011 vo veci F-56/05, Strobl/Komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/28

         Odvolanie podané 6. decembra 2011: Peter Strobl proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 vo veci F-56/05, Strobl/Komisia
   (Vec T-630/11 P)
   2012/C 49/51
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Peter Strobl (Besozzo, Taliansko) (v zastúpení: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje:

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 vo veci Strobl/Komisia,

               —

               určiť, že rozhodnutie žalovanej o zaradení žalobcu do platovej triedy pri jeho vymenovaní 7. októbra 2004 je nesprávne a zrušiť toto rozhodnutie,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť odstrániť diskrimináciu žalobcu a poskytnúť mu náhradu za znevýhodnenie, ktoré mu bolo spôsobené,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ toto nesprávne právne posúdenie:

               1.

               Nesprávne zistenie skutkových okolností Súdom pre verejnú službu, pokiaľ ide o odborné skúsenosti vyžadované na pracovné miesto odvolateľa.

               2.

               Nesprávne zistenie skutkových okolností Súdom pre verejnú službu a rozporuplná interpretácia dôkazov vzhľadom na zaradenie odvolateľa do platovej triedy a do tej miery porušenie povinnosti odôvodnenia.

               3.

               Porušenie povinnosti odôvodnenia Súdom pre verejnú službu pri zamietnutí jednotlivých výhrad odvolateľa.

               4.

               Porušenie povinnosti odôvodnenia Súdom pre verejnú službu, pokiaľ ide o preskúmanie platového stupňa odvolateľa.

               5.

               Chýbajúce odôvodnenie Súdu pre verejnú službu, pokiaľ ide o uplatniteľnosť relevantnej judikatúry.


title: Vec C-487/06 P: Odvolanie podané 27. novembra 2006 : British Aggregates Association proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z  13. septembra 2006 vo veci T-210/02, British Aggregates Association/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/8

         Odvolanie podané 27. novembra 2006: British Aggregates Association proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z 13. septembra 2006 vo veci T-210/02, British Aggregates Association/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-487/06 P)
   (2007/C 42/14)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: British Aggregates Association (v zastúpení: C. Pouncey, solicitor, L. Van den Hende, advocaat)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Návrhy odvolateľky
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2006 vo veci T-210/02,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K (2002) 1478, konečné znenie, z 24. apríla 2002„Štátna pomoc N863/01 – Spojené kráľovstvo/Daň z kameniva“, s výnimkou časti týkajúcej sa výnimky udelenej Severnému Írsku, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania odvolateľky vynaložených v rámci tohto konania o odvolaní a v rámci konania pred Súdom prvého stupňa vo veci T-210/01.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok by sa mal zrušiť z nasledujúcich dôvodov:

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia existencie štátnej pomoci, pretože ju posúdil neobjektívne,

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že odlišoval situáciu posúdenia selektívnosti dane z kameniva od situácie, ktorá bola predmetom sporu vo veci Adria-Wien Pipeline (1),

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že uznal, že environmentálna daň nie je selektívna, pretože sa uplatňuje na osobitnú oblasť, bez toho, aby požadovala alebo poskytovala jasné vymedzenie tejto oblasti,

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nesprávne uskutočnil „bežné preskúmanie“ rozhodnutia Komisie,

               —

               Súd prvého stupňa nesprávne posúdil „povahu a všeobecnú štruktúru“ dane z kameniva a v tejto súvislosti nesprávne posúdil aj oslobodenie vývozu od tejto dane,

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že potvrdil, že Komisia nebola povinná začať formálne prešetrovanie,

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospel k záveru, že napadnuté rozhodnutie je dostatočne odôvodnené.

      (1)  Zb. 2001, s. I-8365.


title: Vec T-78/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Benediktinerabtei St. Bonifaz/ÚHVT – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455 — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SEIT 1908 ANDECHSER NATUR a skoršia národná obrazová ochranná známka ANDECHSER NATUR — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Benediktinerabtei St. Bonifaz/ÚHVT – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (Vec T-78/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455 - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SEIT 1908 ANDECHSER NATUR a skoršia národná obrazová ochranná známka ANDECHSER NATUR - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 398/53)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch a S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Nemecko) (v zastúpení: S. Jackermeier, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. novembra 2013 (vec R 1272/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Andechser Molkerei Scheitz GmbH a Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec T-283/11: Žaloba podaná 23. mája 2011 — Fon Wireless/ÚHVT — nfon (nfon)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/26

         Žaloba podaná 23. mája 2011 — Fon Wireless/ÚHVT — nfon (nfon)
   (Vec T-283/11)
   2012/C 32/54
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fon Wireless Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Brandolini Kujman, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: nfon AG (Mníchov, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu, vrátane všetkých dokumentov a príslušných kópií, za prípustnú,

               —

               súhlasil s vykonaním navrhnutých dôkazov,

               —

               vyhovel žalobe a súčasne zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. marca 2011 vo veci R 1017/2009-4 a v dôsledku toho zamietol prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 6206321 „nfon“,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: nfon AG.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „nfon“ pre výrobky a služby tried 9, 35 a 38.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka Spoločenstva a slovná národná ochranná známka „fon“ pre výrobky a služby tried 9, 38 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009, keďže kolidujúce ochranné známky sú podobné, a porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009, keďže spoločnosť nfon AG sa snaží využívať dobré meno skorších ochranných známok.


title: Vec C-80/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 14. februára 2014 – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd (v likvidácii), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 14. februára 2014 – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson/WW Realisation 1 Ltd (v likvidácii), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills
   (Vec C-80/14)
   2014/C 151/13
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson

      Žalovaní: WW Realisation 1 Ltd (v likvidácii), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Odkazuje spojenie „aspoň 20“ uvedené v článku 1 ods. 1 písm. a) bode ii) smernice 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1) (ďalej len „smernica“) na počet prepustení vo všetkých zariadeniach zamestnávateľa, v ktorých sa uskutoční prepúšťanie počas obdobia 90 dní, alebo odkazuje na počet prepustení v každom jednotlivom zariadení?

                           b)

                           Ak článok 1 ods. 1 písm. a) bod ii) odkazuje na počet prepustení v každom jednotlivom zariadení, čo znamená „zariadenie“? Má sa konkrétne pojem „zariadenie“ chápať ako celý príslušný maloobchodný podnik, ktorý je jedinou ekonomickou podnikateľskou jednotkou, alebo ako tá časť tohto podniku, ktorá zamýšľa uskutočniť prepúšťanie pre nadbytočnosť, a nie ako jednotka, ku ktorej je zamestnanec pridelený na účely vykonávania svojich pracovných úloh, ako napríklad každá jednotlivá predajňa?

               2.

               Môže sa členský štát za okolností, keď sa zamestnanec domáha ochrannej náhrady od súkromného zamestnávateľa, odvolávať na skutočnosť, že smernica nezakladá priamo účinné práva voči zamestnávateľovi, alebo namietať túto skutočnosť, pokiaľ:

                           i)

                           súkromný zamestnávateľ by bol v prípade, ak by členský štát prebral smernicu správne, povinný vyplatiť zamestnancovi ochrannú náhradu, lebo tento zamestnávateľ si nesplnil svoju poradnú povinnosť podľa smernice, a

                           ii)

                           v prípade, že tento zamestnávateľ by bol platobne neschopný a súkromnému zamestnávateľovi by sa uložila povinnosť vyplatiť ochrannú náhradu, ktorú by tento zamestnávateľ nevyplatil, a členskému štátu by sa predložila žiadosť, tento členský štát by bol sám povinný vyplatiť zamestnancovi takú ochrannú náhradu podľa vnútroštátnych predpisov, ktorými sa preberá smernica 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (2), s výhradou prípadného obmedzenia zodpovednosti záručnej inštitúcie členského štátu podľa článku 4 tejto smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.

      (2)  Ú. v. EÚ L 283, s. 36.


title: Vec T-597/10: Žaloba podaná 27. decembra 2010 — Biodes/ÚHVT — Manasul International (BIESUL)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/21

         Žaloba podaná 27. decembra 2010 — Biodes/ÚHVT — Manasul International (BIESUL)
   (Vec T-597/10)
   2011/C 80/40
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Biodes, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Manasul International, SL (Ponferrada, Španielsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. septembra 2010 vo veci R 1519/2009-1 a

               —

               zaviazať žalovaného a prípadne vedľajších účastníkov konania podporujúcich žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „BIESUL“ pre tovary, ktoré patria do tried 5, 30 a 31.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Manasul International, SL.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné obrazové ochranné známky, ktoré obsahujú slovné prvky „MANASUL“ a „MANASUL ORO“ pre tovary, ktoré patria do tried 5, 30 a 31.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie prihlasovanej ochrannej známky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) z dôvodu, že medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje žiadna podobnosť, a z dôvodu, že odvolací senát opomenul skúmať dôkazy o používaní skorších ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-68/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2016 – Post Bank Iran/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Námietka nezákonnosti — Článok 46 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 267/2012 — Článok 215 ZFEÚ — Článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia 2010/413/SZBP, zmenený a doplnený článkom 1 bodom 7 rozhodnutia 2012/35/SZBP — Článok 23 ods. 2 písm. d) nariadenia č. 267/2012 — Základné práva — Články 2, 21 a 23 ZEÚ — Články 17 a 52 Charty základných práv — Nesprávne posúdenie — Rovnosť zaobchádzania — Zákaz diskriminácie — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť odôvodnenia — Zneužitie právomoci — Legitímna dôvera — Proporcionalita“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2016 – Post Bank Iran/Rada
   (Vec T-68/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Námietka nezákonnosti - Článok 46 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 267/2012 - Článok 215 ZFEÚ - Článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia 2010/413/SZBP, zmenený a doplnený článkom 1 bodom 7 rozhodnutia 2012/35/SZBP - Článok 23 ods. 2 písm. d) nariadenia č. 267/2012 - Základné práva - Články 2, 21 a 23 ZEÚ - Články 17 a 52 Charty základných práv - Nesprávne posúdenie - Rovnosť zaobchádzania - Zákaz diskriminácie - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia - Zneužitie právomoci - Legitímna dôvera - Proporcionalita“))
   (2016/C 222/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Post Bank Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: I. Rodios a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a D. Gauci, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh podľa článkov 263 a 275 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 18), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 3), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, a na druhej strane návrh podľa článku 277 ZFEÚ na určenie, že na žalobkyňu sa nevzťahuje článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, 2010, s. 39), zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012 (Ú. v. EÚ L 19, 2012, s. 22), ako aj článok 23 ods. 2 písm. d) a článok 46 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, 2012, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Post Bank Iran je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec T-238/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. októbra 2011 — Scatizza/ÚHVT — Jacinto (Horse Couture) [Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Horse Couture — Skoršia národná obrazová ochranná známka HORSE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b, nariadenia (ES) č 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]]

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2011 — Scatizza/ÚHVT — Jacinto (Horse Couture)
   (Vec T-238/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Horse Couture - Skoršia národná obrazová ochranná známka HORSE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b, nariadenia (ES) č 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 355/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stephanie Scatizza (Breganzona, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Manuel Jacinto, Lda (São Paio de Oleiros, Portugalsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. marca 2010 (vec R 723/2009-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Manuelom Jancitom, Lda a Stephaniou Scatizzovou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Stephanie Scatizza je povinná nahradiť trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec C-414/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  28. novembra 2006 – Európsky parlament/Rada Európskej únie (Nariadenie (ES) č. 1228/2003 — Podmienky prístupu do siete pre cezhraničné výmeny elektrickej energie — Nariadenie (ES) č. 1223/2004 — Prechodné výnimky poskytnuté Slovinsku — Právny základ)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. novembra 2006 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-414/04) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 1228/2003 - Podmienky prístupu do siete pre cezhraničné výmeny elektrickej energie - Nariadenie (ES) č. 1223/2004 - Prechodné výnimky poskytnuté Slovinsku - Právny základ)
   (2006/C 331/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: A. Baas a U. Rösslein, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Sack a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Lopes Sabino a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Estónska republika (v zastúpení: L. Uibo, splnomocnený zástupca), Poľská republika (v zastúpení: M. Węglarz, T. Nowakowski a T. Krawczyk, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1223/2004 z 28. júna 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) 1228/2003, pokiaľ ide o dátum uplatňovania určitých ustanovení na Slovinsko (Ú. v. EÚ L 233, s. 3) – Právny základ
   Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 1223/2004 z 28. júna 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003, pokiaľ ide o dátum uplatňovania určitých ustanovení na Slovinsko, sa zrušuje.

               2.

               Účinky nariadenia č. 1223/2004 sa zachovajú v primeranej lehote až do prijatia nového nariadenia založeného na správnom právnom základe, nesmú však pretrvávať po 1. júli 2007.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Poľská republika, Estónska republika a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-109/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. decembra 2013 – Európska komisia/Fínska republika, za účasti: Švédske kráľovstvo, Česká republika, Spolková republika Nemecko, Poľská republika, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Estónska republika

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2013 – Európska komisia/Fínska republika, za účasti: Švédske kráľovstvo, Česká republika, Spolková republika Nemecko, Poľská republika, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Estónska republika
   (Vec C-109/13) (1)

   2014/C 102/41
   Jazyk konania: fínčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-160/07: Žaloba podaná 22. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/6

         Žaloba podaná 22. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-160/07)
   (2007/C 129/09)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a P. Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika tým, že neprebrala ustanovenia článku 7b v spojení s časťou B bodom 3 prílohy XI, článku 9 ods. 2 a článku 12 ods. 1 v spojení s prílohou VII smernice 95/21/ES (1) v znení zmien a doplnení (najmä v znení smernice 2001/106/ES (2)) do vnútroštátneho právneho poriadku, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice 95/21/ES v znení smernice 2002/84/ES (3),

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 95/21/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 30. júna 1996. Lehota na prebratie smernice 2001/106/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 22. júla 2003. Lehota na prebratie smernice 2002/84/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 23. novembra 2003.

      (1)  Smernica Rady 95/21/ES z 19. júna 1995 týkajúca sa presadzovania medzinárodných štandardov pre bezpečnosť lodí, ochranu proti znečisteniu a životné a pracovné podmienky na lodiach (prístavná štátna kontrola) vzhľadom k lodnej preprave, ktorá využíva prístavy spoločenstva a plaví sa vo vodách pod jurisdikciou členských štátov (Ú. v. L 157, s. 1; Mim. vyd. 07/002, s. 263).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/106/ES z 19. decembra 2001 (Ú. v. L 19, s. 17; Mim. vyd. 07/006, s. 47).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2002/84/ES z 5. novembra 2002, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice o námornej bezpečnosti a o zabránení znečisťovaniu z lodí (Ú. v. L 324, s. 53; Mim. vyd. 07/007, s. 173).


title: Vec C-517/15 P: Odvolanie podané 25. septembra 2015: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 15. júla 2015 vo veci T-465/12: AGC Glass Europe a iní/Európska komisia

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/20

         Odvolanie podané 25. septembra 2015: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 15. júla 2015 vo veci T-465/12: AGC Glass Europe a iní/Európska komisia
   (Vec C-517/15 P)
   (2015/C 398/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH (v zastúpení: L. Garzaniti, A. Burckett St Laurent, a F. Hoseinian, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 vo veci T-465/12, AGC Glass Europe SA a iní/Európska komisia,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2012) 5719 final zo 6. augusta 2012 (napadnuté rozhodnutie), ktorým bola zamietnutá žiadosť AGC o dôverné zaobchádzanie s niektorými informáciami uvedenými v rozhodnutí vo veci COMP/39.125 – Automobilové sklo, a subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, a

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú tieto tri odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia:

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia tým, že určil, že právomoc vyšetrovateľa podľa rozhodnutia predsedu Európskej Komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (1) nezahŕňa posúdenie zásad ochrany legitímnych očakávaní a rovnakého zaobchádzania. Okrem toho sa v rozsudku skresľuje skutkový stav, keďže sa v ňom uvádza, že vyšetrovateľ analyzoval tvrdenia uvádzané odvolateľkami v súvislosti so zásadami ochrany legitímnych očakávaní a rovnakého zaobchádzania.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia tým, že dospel k záveru, že napadnuté rozhodnutie nie je v rozpore so zásadami ochrany legitímnych očakávaní a rovnakého zaobchádzania. Vzhľadom na to, že o zhovievavosť požiadali len odvolateľky, majú právo na to, aby ich dôverné informácie neboli zverejnené, keďže takéto zverejnenie by tretím osobám umožnilo zistiť zdroj sebaobviňujúcich vyhlásení predložených Komisii v kontexte programu zhovievavosti.

               3.

               V prípade rozsudku došlo k nedostatočnému odôvodneniu v súvislosti s právomocou vyšetrovateľa a v súvislosti s uplatniteľnosťou zásad ochrany legitímnych očakávaní a rovnakého zaobchádzania. Všeobecný súd si tak nesplnil svoju povinnosť podľa článku 296 ZFEÚ a článkov 36 a 53 štatútu Súdneho dvora. Všeobecný súd konkrétne neuviedol dôvody, pre ktoré sa odchýlil od ustálenej judikatúry, na ktorú sa odvolávali odvolateľky.

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, s. 29.


title: Vec T-538/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. januára 2014 — Optilingua/ÚHVT — Esposito (ALPHATRAD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka ALPHATRAD — Riadne používanie ochrannej známky — Význam používania — Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. januára 2014 — Optilingua/ÚHVT — Esposito (ALPHATRAD)
   (Vec T-538/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka ALPHATRAD - Riadne používanie ochrannej známky - Význam používania - Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 52/69
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Optilingua Holding SA (Épalinges, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Pétrequin a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Michele Esposito (Cava de’ Tirreni, Taliansko) (v zastúpení: R. Stella, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2012 (vec R 444/2011-1), ktoré sa týka konania vo veci zrušenia medzi pánom Michele Esposito a Optilingua Holding SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Optilingua Holding SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec C-149/12 P: Odvolanie podané 27. marca 2012 : Xeda International SA, Pace International LLC proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  19. januára 2012 vo veci T-71/10, Xeda International SA, Pace International LLC/Európska komisia

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/13

         Odvolanie podané 27. marca 2012: Xeda International SA, Pace International LLC proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 19. januára 2012 vo veci T-71/10, Xeda International SA, Pace International LLC/Európska komisia
   (Vec C-149/12 P)
   2012/C 165/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Xeda International SA, Pace International LLC (v zastúpení: K. Van Maldegem, C. Mereu, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľkýň

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-71/10, a

               —

               zrušil rozhodnutie nezaradiť difenylamín do prílohy I smernice Rady 91/414/EHS (1) a určenie, že členské štáty musia do 30. mája 2010 odvolať povolenia, pokiaľ ide o prípravky na ochranu rastlín obsahujúce difenylamín, alebo

               —

               subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe o neplatnosť, ktorú podali odvolateľky,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu všetkých trov konania (vrátane trov konania pred Všeobecným súdom).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd tým, že zamietol ich návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie nezaradiť difenylamín do prílohy I smernice Rady 91/414/EHS a určil, že členské štáty musia do 30. mája 2010 odvolať povolenia, pokiaľ ide o prípravky na ochranu rastlín obsahujúce difenylamín, porušil právo Únie. Odvolateľky osobitne tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil veľkého počtu nesprávnych posúdení vo svojom výklade skutočností a právneho rámca, ktoré sa dotýkajú postavenia odvolateliek. V dôsledku toho sa dopustil veľkého počtu nesprávnych právnych posúdení, a to najmä tým, že

               —

               zastával názor, že záležitosť týkajúca sa možnej tvorby nitrozamínov nebola hlavným dôvodom pre prijatie rozhodnutia Komisia, aj keby dôvody poskytnuté Všeobecným súdom podporovali opačný názor,

               —

               zamenil dve fázy konania o preskúmaní týkajúceho sa difenylamínu podľa nariadenia č. 1490/2002 (2), zmeneného a doplneného nariadením č. 10/95/2007 (3), čo viedlo k nesprávnemu rozhodnutiu Všeobecného súdu, že práva odvolateliek na obhajobu neboli porušené,

               —

               určil, že otázka možnej tvorby nitrozamínov nebola vznesená v januári 2008, ale v júni 2008, ako jasne preukazovali listinné dôkazy, čím bolo vyvrátené konštatovanie Všeobecného súdu, že prieťahy v konaní pred Európskym úradom pre bezpečnosť potravín nijako neodopreli odvolateľkám ich právo odvolať podporovanie zaradenia difenylamínu do prílohy I smernice Rady č. 91/414/EHS.

         Z týchto dôvodov sa odvolateľky domáhajú zrušenia rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-71/10 a zrušenia rozhodnutia Komisie nezaradiť difenylamín do prílohy I smernice Rady 91/414/EHS, ako aj určenia, že členské štáty musia do 30. mája 2010 odvolať povolenie, pokiaľ ide o prípravky na ochranu rastlín obsahujúce difenylamín.

      (1)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011 s. 332).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1490/2002 zo 14. augusta 2002 stanovujúce ďalšie podrobné pravidlá na vykonanie tretej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 451/2000 (Ú. v. ES L 224, s. 23; Mim. vyd. 03/036 s. 524).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1095/2007 z 20. septembra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1490/2002 stanovujúce ďalšie podrobné pravidlá na vykonanie tretej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS a nariadenie (ES) č. 2229/2004, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na vykonanie štvrtej etapy pracovného programu, na ktorý sa vzťahuje článok 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 246, s. 19).


title: Vec T-216/05: Žaloba podaná 31. mája 2005: Mebrom NV proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/44

         Žaloba podaná 31. mája 2005: Mebrom NV proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-216/05)
   (2005/C 182/81)
   Jazyk konania: angličtina
   Mebrom NV, so sídlom v Rieme-Ertvelde (Belgicko), v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, lawyers, podala 31. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. apríla 2005 A(05)4338 – D/6176,

               —

               uložil Komisii, aby v súlade s článkom 7 nariadenia 2037/2000 pridelila žalobkyni kvótu na obdobie dvanástich mesiacov,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa dováža metylbromid do EÚ. Methylbromid je kontrolovanou látkou v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu (1). Prostredníctvom tejto žaloby sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o pridelenie kvóty na dovoz metylbromidu do Európskej únie na kritické použitie na rok 2005.
   Na podporu svojich žalobných tvrdení žalobkyňa uvádza, že Komisia jej odňala jej právo na získanie 12-mesačnej kvóty na dovoz metylbromidu do Európskej únie na rok 2005. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia zjavne nesprávne použila príslušnú právnu úpravu. Podľa názoru žalobkyne Komisia okrem toho porušila článok 7 nariadenia 2037/2000, ktorý žalobkyni priznáva osobitné právo na získanie 12-mesačnej kvóty na dovoz metylbromidu na rok 2005. Žalobkyňa taktiež uvádza, že Komisia prekročila svoje právomoci, ktoré jej priznáva článok 7 nariadenia 2037/2000. Nakoniec žalobkyňa poukazuje na porušenie zásady právnej istoty, pretože Komisia nevytvorila predvídateľný systém dovozných kvót pre subjekty, na ktoré sa systém vzťahuje, a zmarila legitímne očakávania žalobkyne ohľadom získania dovoznej kvóty na základe článku 7 nariadenia 2037/2000, oznamu Komisie pre dovozcov z júla 2004 (2) a emailovej správy, ktorú žalovaná zaslala 10. decembra 2004 žalobkyni a v ktorej potvrdzuje, že jej dovozná kvóta na rok 2005 je v štádiu oznámenia žalobkyni.

      (1)  Ú. v. ES L 224, s.1.

      (2)  Oznam pre dovozcov kontrolovaných látok do Európskej únie v roku 2005, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu, týkajúci sa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu (Ú. v. ES C 187, s.11).


title: Vec T-260/08: Žaloba podaná 3. júla 2008 – Indo Internacional/ÚHVT – Visual (VISUAL MAP)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/54

         Žaloba podaná 3. júla 2008 – Indo Internacional/ÚHVT – Visual (VISUAL MAP)
   (Vec T-260/08)
   (2008/C 223/96)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallès, Španielsko) (v zastúpení: X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, právnici)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Visual SA (Saint Apollinaire, Francúzsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. apríla 2008 vo veci R 700/2007-1, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „VISUAL MAP“ pre služby v triede 44 – prihláška č. 393 2936.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: francúzska slovná ochranná známka č. 043 303 854 „VISUAL“ pre služby v triede 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.


title: Vec C-253/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-253/06) (1)

   (2007/C 96/55)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 30.9.2006.


title: Vec C-52/11 P: Odvolanie podané 4. februára 2011 : Fernando Marcelino Victoria Sánchez proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 17. novembra 2010 vo veci T-61/10

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/17

         Odvolanie podané 4. februára 2011: Fernando Marcelino Victoria Sánchez proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 17. novembra 2010 vo veci T-61/10
   (Vec C-52/11 P)
   2011/C 103/31
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (v zastúpení: P. Suarez Plácido, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament a Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie zo 17. novembra 2010 vydané štvrtým senátom Všeobecného súdu a vyhlásiť, že žaloba na nečinnosť, ktorú podal pán Victoria Sánchez je prípustná, že nie je zjavne neodôvodnená, a zrušiť tiež uloženie náhrady nákladov konania,

               —

               v súlade s vyššie uvedeným rozhodnúť o žalobe… vo veci samej, alternatívne vrátiť vec, po uznaní jej prípustnosti a odôvodnenosti, na rozhodnutie Všeobecnému súdu, a uložiť žalovaným inštitúciám náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza tieto odvolacie dôvody:

               1.

               Porušenie článku 44 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, keďže návrh na začatie konania obsahuje predmet sporu a stručný popis žalobných dôvodov, a napokon žalobné návrhy sledované podaním žaloby sa celkom jasne odrážajú v petite žaloby, ktorý znie: „určiť, že tým, že Európsky parlament a Európska komisia neodpovedali na žiadosť podanú listom zo 6. októbra 2009, porušili právo Spoločenstva, a uložiť týmto orgánom povinnosť odstrániť toto porušenie“.

               2.

               Porušenie článku 20 ods. 2 písm. d) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým článok 17 ES), článku 24 ZFEÚ (predtým článok 21 ES), článku 227 ZFEÚ (predtým článok 194 ES) v spojení s článkom 58 Štatútu Súdneho dvora. K porušeniu všetkých uvedených ustanovení došlo v súvislosti so žiadosťou, ktorú pán Victoria Sánchez zaslal Európskemu parlamentu v roku 2008 a v ktorej snemovňu upozorňoval na nebezpečenstvo, ktorému sú vystavení španielski občania, ktorí sa odvážia poukázať na politickú korupciu a podvody s finančnými prostriedkami štátneho rozpočtu v tomto členskom štáte. K žiadosti adresovanej Parlamentu bola pripojená zmluva podpísaná príslušnými osobnosťami jeho krajiny (vrátane jedného advokáta, podľa ktorého je nazvaná významná advokátska kancelária pôsobiaca v Španielsku a v Portugalsku), v ktorej je popísané, ako všetci rozkrádajú štátnu pokladnicu a podvádzajú občanov prostredníctvom fiktívnych a netransparentných štátnych spoločností. Žiadosť bola odložená ad acta a žiadny zo španielskych europoslancov neodpovedal na následné žiadosti žalobcu o pomoc podané prostredníctvom desiatich e-mailov, v ktorých svojich zástupcov žiadal o spoluprácu pri zabezpečení svojej integrity pred vyhrážkami, ktorým čelil.

               3.

               Porušenie základných práv stanovených v článku 6 ZEÚ a v článkoch 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie zo strany žalovaných inštitúcií. Žalobca sa domnieva, že nečinnosť Európskej komisie po zaslaní listu zo 6. októbra 2009 predstavuje závažné porušenie článku 6 ZEÚ, keďže uvedená inštitúcia musí presadzovať demokratický priestor pre vzájomné spolunažívanie všetkých Európanov, rešpektovať rovnaký prístup občanov k inštitúciám Únie a zabezpečovať účinnú súdnu ochranu, keďže finančné podvody nie sú skutkovou okolnosťou, ktorou sa má zaoberať Európsky súd pre ľudské práva, ktorý považuje daňového poplatníka za nepriameho poškodeného. Žalobca tiež upozorňuje na právnu neistotu v práve Spoločenstva, ktorú navodzuje rad španielskych súdnych rozhodnutí, ktoré ignorujú upozornenia právnych zástupcov žalobcu, že treba dodržiavať európsku právnu úpravu, konkrétne rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-570/07 a C-571/07 (1), týkajúci sa slobody usadiť sa pre lekárne v Španielsku.

               4.

               Porušenie článkov 265 ZFEÚ a 266 ZFEÚ keďže žaloba, na základe ktorej sa začalo konanie pred Všeobecným súdom, smeruje k určeniu, že neposkytnutie odpovede zo strany Parlamentu a Komisie na žiadosť podanú listom zo 6. októbra 2009 je porušením práva Spoločenstva, a uloženiu povinnosti týmto inštitúciám, aby odstránili uvedený protiprávny stav, k čomu má dôjsť ex lege uplatnením ustanovenia článku 266 ZFEÚ, podľa ktorého inštitúcia, ktorej akt bol vyhlásený za neplatný alebo ktorej nečinnosť bola vyhlásená za odporujúcu zmluvám, je povinná urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, v tomto prípade napraviť svoju nečinnosť vyhotovením odpovede na žiadosť vyjadrenú v liste zo 6. októbra 2009.

      (1)  Rozsudok z 1. júna 2010, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec C-329/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-329/07) (1)

   (2008/C 79/44)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec C-159/08 P: Odvolanie podané 15. apríla 2008 : Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 16. januára 2008 vo veci T-306/05, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/18

         Odvolanie podané 15. apríla 2008: Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 16. januára 2008 vo veci T-306/05, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-159/08 P)
   (2008/C 171/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľky: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (v zastúpení: B. Lombart, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateliek:
   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-306/05, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis/Komisia Európskych spoločenstiev doručené odvolateľkám 6. februára 2008, ktorým bola zamietnutá ich žaloba, v ktorej navrhovali zrušenie rozhodnutia Komisie z 2. mája 2005 prijatého na základe článku 7 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 (1) zo 7. apríla 2004, ktorým bolo zamietnuté začatie podrobného vyšetrovania vo veci neprimeraných poplatkov účtovanými novým medzinárodným letiskom Atény (Athens International Airport, ďalej len „AIA“) v Spate, majúcim dominantné postavenie, pokiaľ ide o:

                           a)

                           bezpečnostné poplatky cestujúcich;

                           b)

                           poplatky cestujúcich za použitie terminálu;

                           c)

                           poplatky za parkovacie služby;

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania a konania na Súde prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľky tvrdia, že Súd prvého stupňa mal konštatovať, že Komisia tým, že odmietla preskúmať bezpečnostné poplatky, poplatky za použitie terminálu a poplatky za parkovacie služby, účtované zo strany AIA vo vzťahu k nákladom na ne a vykonala nepresvedčivé porovnania poplatkov AIA s tými, ktoré sa uplatňujú na iných európskych letiskách, ktoré neposkytujú konkurenčné služby podľa článku 82 ES, porušila právo Spoločenstva, uvedené v rozsudku vo veci 27/76, United Brands/Komisia a že Súd prvého stupňa tým, že nekonštatoval, že Komisia po prvé, nezohľadnila všetky podstatné skutkové okolnosti, ktoré existovali v čase vydania napadnutého rozhodnutia, ako to bolo stanovené v rozsudku C-119/97, Ufex a i./Komisia a po druhé, založila napadnuté rozhodnutie na vecne nesprávnych skutkových okolnostiach, čím došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu a zneužitiu právomoci, porušila právo Spoločenstva.
   Odvolateľky tvrdia, že Súd prvého stupňa vykonal nesprávne právne posúdenie tým, že nekonštatoval, že Komisia vykonala nesprávne posúdenie, keď uznala, že bezpečnostná kontrola nie je hospodárskou činnosťou a že parkovacie služby nepredstavujú relevantný trh na účely článku 82 ES.
   Odvolateľky tvrdia, že pokiaľ ide o vytýkané nesprávne právne posúdenie uplatňovania poplatkov cestujúcich za použitie terminálu na lety vo vnútri Spoločenstva a medzinárodné lety, ktoré sú vyššie ako takéto poplatky na domáce lety a poplatkov cestujúcich za použitie terminálu a bezpečnostných poplatkov na pravidelných linkách, ktoré sa však neuplatňujú na cestujúcich charterových letov, Súd prvého stupňa mal konštatovať, že Komisia sa nepostarala o zabezpečenie toho, aby zásada nediskriminácie nebola narušená praktikami AIA.
   Nakoniec odvolateľky tvrdia, že Súd prvého stupňa mal konštatovať, že Komisia sa odklonila od stanovených práv a konaní, po prvé nezohľadnením údajov získaných odvolateľkami z oficiálnych zdrojov poukazujúcich na neprimerané poplatky zavedené AIA, po druhé vykonaním porovnania poplatkov medzi poplatkami v Spate a tými, ktoré sú zavedené na iných európskych letiskách, ktoré nie sú relevantné na účely článku 82 ES a po tretie, zaslaním AIA žiadosti o informácie, v ktorej však okrem iného neboli skúmané náklady na výstavbu letiska a náklady na založenie a zriadenie AIA.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Vec T-204/13 P: Odvolanie podané 8. apríla 2013 : Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  28. januára 2013 vo veci F-95/12, Marcuccio/Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/52

         Odvolanie podané 8. apríla 2013: Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 28. januára 2013 vo veci F-95/12, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-204/13 P)
   2013/C 156/96
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu a bez akejkoľvek výnimky napadnuté uznesenie,

               —

               vrátil vec Súdu pre verejnú službu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-203/13 P, Marcuccio/Komisia.


title: Vec C-679/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 30. decembra 2016 – A

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 30. decembra 2016 – A
   (Vec C-679/16)
   (2017/C 086/20)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: A

      Ďalší účastník konania: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje plnenie ako osobná asistencia podľa zákona o službách pre osoby so zdravotným postihnutím nemocenské dávky v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia č. 883/2004? (1)

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Ide o obmedzenie práva občana Únie podľa článkov 20 a 21 ZFEÚ na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov, keď poskytovanie takej dávky, ako je osobná asistencia podľa zákona o službách pre osoby so zdravotným postihnutím, v zahraničí nie je osobitne upravené a podmienky jej poskytovania sa vykladajú v tom zmysle, že osobná asistencia sa neposkytuje v inom členskom štáte, v ktorom príslušná osoba absolvuje svoje trojročné štúdium vedúce k získaniu diplomu?

                           —

                           Je pre posúdenie veci relevantné, že osobe je možné poskytovať takú dávku, ako je osobná asistencia vo Fínsku, v inej obci ako je obec bydliska, napríklad ak študuje v inej fínskej obci?

                           —

                           Sú pre posúdenie veci s ohľadom na právo Únie relevantné práva, ktoré vyplývajú z článku 19 Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím?

               3.

               Pre prípad, že Súdny dvor pri odpovedi na druhú prejudiciálnu otázku skonštatuje, že výklad vnútroštátneho práva, ako sa uskutočnil v prejednávanej veci, predstavuje obmedzenie voľného pohybu: Možno také obmedzenie napriek tomu odôvodniť naliehavými dôvodmi verejného záujmu, ktoré vyplývajú z povinnosti obce vykonávať dohľad nad poskytovaním osobnej asistencie, možnosti obce zvoliť si primerané spôsoby poskytovania asistencie a zachovania koherentnosti a účinnosti systému osobnej asistencie podľa zákona o službách pre osoby so zdravotným postihnutím?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.


title: Vec T-246/12: Žaloba podaná 4. júna 2012 — Cat Media Pty/ÚHVT — Avon Products (RETANEW)

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/25

         Žaloba podaná 4. júna 2012 — Cat Media Pty/ÚHVT — Avon Products (RETANEW)
   (Vec T-246/12)
   2012/C 243/44
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Cat Media Pty Ltd (Warriewood, Austrália) (v zastúpení: I. De Freitas, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Avon Products, Inc. (New York, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. marca 2012 vo veci R 740/2011-1,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „RETANEW“ pre tovary zaradené do triedy 3 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. W00884450.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranná známka Spoločenstva č. 3531051 — slovná ochranná známka „ANEW“ zapísaná pre tovary zaradené do tried 3 a 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie prihlášky v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-462/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Rozhodnutie označujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie, ako aj zrušenie zostávajúcich platieb — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/15

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi/Komisia
   (Vec T-462/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Rozhodnutie označujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie, ako aj zrušenie zostávajúcich platieb - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2013/C 359/29
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi, SA (Zamudio, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan a N. Ruiz García, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad vykonania článkov 3 a 4 rozhodnutia Komisie C(2013) 3204 final z 19. júna 2013 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009) poskytnutej Španielskom na podporu digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených oblastiach a v menej obývaných oblastiach (s výnimkou Castilla — La Manacha)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.