title: Vec C-138/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad — Varna (Bulharsko) 15. marca 2012 — Rusedespred OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno Upravlenie na Nacionalna Agencia za Prihodite

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad — Varna (Bulharsko) 15. marca 2012 — Rusedespred OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno Upravlenie na Nacionalna Agencia za Prihodite
   (Vec C-138/12)
   2012/C 151/38
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Rusedespred OOD

      Žalovaný: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno Upravlenie na Nacionalna Agencia za Prihodite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má zdaniteľná osoba v súlade so zásadou daňovej neutrality počas stanovenej premlčacej lehoty právo požiadať o vrátenie dane z pridanej hodnoty, ktorá bola vyfakturovaná nesprávne a nebola dlžná, ak je podľa vnútroštátneho práva plnenie, za ktoré bola daň vypočítaná, oslobodené od dane, odstránilo sa riziko daňového podvodu a nemožno uplatniť úpravu stanovenú podľa vnútroštátneho zákona na opravu faktúr?

               2.

               Bránia spoločný systém dane z pridanej hodnoty, ako aj zásady neutrality, efektivity a rovnosti zaobchádzania odmietnutiu zo strany orgánu zodpovedného za príjmy, ktoré sa opiera o vnútroštátne ustanovenie určené na prebratie článku 203 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), pokiaľ ide o vrátenie dane z pridanej hodnoty zdaniteľnej osobe, ktorú vyúčtovala vo faktúre, ak táto daň nie je dlžná z dôvodu, že ide o plnenie oslobodené od dane, ale napriek tomu bola nesprávne vyfakturovaná, vypočítaná a zaplatená, pokiaľ sa už nadobúdateľovi plnenia alebo príjemcovi služby na základe právoplatného opravného daňového výmeru nepriznalo právo na odpočet dane z toho istého plnenia s odôvodnením, že dodávateľ alebo poskytovateľ služby neoprávnene vypočítal daň?

               3.

               Môže sa zdaniteľná osoba priamo odvolať na zásady platné pre spoločný systém dane z pridanej hodnoty, konkrétne na zásady daňovej neutrality a efektivity, aby sa nimi bránila voči vnútroštátnej právnej úprave alebo jej uplatňovaniu zo strany daňových orgánov alebo súdov, na základe ktorej dochádza k porušeniu uvedených zásad, resp. aby nimi napadla skutočnosť, že absenciou vnútroštátnej právnej úpravy dochádza k porušeniu uvedených zásad?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec F-53/09: Žaloba podaná 20. mája 2009 — J/Komisia

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/64

         Žaloba podaná 20. mája 2009 — J/Komisia
   (Vec F-53/09)
   2009/C 180/119
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: J (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu uznať chorobu, ktorou je postihnutý, za chorobu z povolania, ako aj rozhodnutia, že má zaplatiť odmenu a výdavky určeného lekára, ako aj polovicu odmeny a vedľajších výdavkov tretieho lekára v lekárskej komisii

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zamietajúce žiadosť žalobcu uznať za chorobu z povolania podľa článku 73 služobného poriadku chorobu, ktorou je postihnutý a ktorá mu bráni v plnení jeho služobných povinností,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, že má zaplatiť odmenu a výdavky určeného lekára, ako aj polovicu odmeny a vedľajších výdavkov tretieho lekára v lekárskej komisii,

               —

               nariadiť Komisii, aby zaplatila žalobcovi symbolické jedno euro ako odškodnenie za utrpenú nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-268/11 P: Odvolanie podané 26. mája 2011 : Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  15. marca 2011 vo veci F-120/07, Strack/Komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/31

         Odvolanie podané 26. mája 2011: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 15. marca 2011 vo veci F-120/07, Strack/Komisia
   (Vec T-268/11 P)
   2011/C 232/56
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Guido Strack (Kolín, Nemecko)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje:

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 15. marca 2011 vo veci F-120/07, Strack/Komisia,

               —

               zaviazať oboch účastníkov konania znášať vlastné trovy prvostupňového aj tohto odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod: Porušenie práva Únie pri výklade článku 4 prílohy V Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“).

                           —

                           Po prvé Súd pre verejnú službu vyložil v rozpore s právom Únie a ustálenou judikatúrou článok 4 ods. 1 služobného poriadku tak, akoby neupravoval nárok na prenos nevyčerpanej dovolenky v prípade dlhotrvajúcej choroby.

               2.

               Druhý odvolací dôvod: Porušenie práva Únie nesprávnym právnym posúdením rozsahu pôsobnosti a právnych účinkov článku 1 písm. e) ods. 2 služobného poriadku.

                           —

                           Po druhé Súd pre verejnú službu v rozpore s právom Únie a s nedostatočným odôvodnením nesprávne vyložil rozsah pôsobnosti článku 1 písm. e) ods. 2 služobného poriadku tak, že pokiaľ ide o pracovné podmienky týkajúce sa ochrany zdravia, majú inštitúcie všeobecnú povinnosť poskytnúť zamestnancom minimálne štandardy ustanovené smernicami prijatými na základe článku 153 ZFEÚ. Cieľom článku 1 písm. e) ods. 2, ktorý bol zavedený v rámci reformy služobného poriadku v roku 2004, však je len odstránenie medzery v služobnom poriadku spočívajúcej v chýbajúcich technických predpisoch na zabezpečenie ochrany zdravia a bezpečnosti zamestnancov v sídle inštitúcií (napr. požiarna ochrana, škodlivé látky, ventilácia, ergonómia atď.) V súčasnosti teda služobný poriadok umožňuje, aby sa minimálne technické štandardy uplatnili v smerniciach resp. pri ich prebratí prostredníctvom vnútroštátneho práva. Tento predpis sa však nemôže a nesmie týkať pracovných podmienok, ktoré boli normotvorcom služobného poriadku vyčerpávajúco ustanovené v súvislosti s prenesením dovolenky a náhradou za nevyčerpanú dovolenku. Tým, že Súd pre verejnú službu dospel k takémuto záveru, porušil nielen ustanovenia služobného poriadku a judikatúru Všeobecného súdu, ale aj požiadavku právnej istoty.

               3.

               Tretí odvolací dôvod: Porušenie procesných pravidiel

                           —

                           Po tretie Súd pre verejnú službu porušil procesné pravidlá, pretože ako prvý žalobný dôvod skúmal ex offo porušenie článku 1 písm. e) ods. 2 služobného poriadku a de facto zrušil platnosť ustanovenia služobného poriadku bez toho, aby bola vznesená námietka nezákonnosti a Rada alebo Parlament Európskej únie mali možnosť vstúpiť do konania.


title: Vec T-80/09 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2011 — Komisia/Q ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Vzájomné odvolanie — Morálne obťažovanie — Článok 12a služobného poriadku — Oznámenie o politike v oblasti morálneho obťažovania na Komisii — Povinnosť administratívy poskytnúť pomoc — Článok 24 služobného poriadku — Pôsobnosť — Žiadosť o pomoc — Dočasné opatrenia o preložení — Povinnosť starostlivosti — Zodpovednosť — Návrh na náhradu škody — Neobmedzená právomoc — Podmienky vykonania — Hodnotiaca správa — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní“ )

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2011 — Komisia/Q
   (Vec T-80/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Vzájomné odvolanie - Morálne obťažovanie - Článok 12a služobného poriadku - Oznámenie o politike v oblasti morálneho obťažovania na Komisii - Povinnosť administratívy poskytnúť pomoc - Článok 24 služobného poriadku - Pôsobnosť - Žiadosť o pomoc - Dočasné opatrenia o preložení - Povinnosť starostlivosti - Zodpovednosť - Návrh na náhradu škody - Neobmedzená právomoc - Podmienky vykonania - Hodnotiaca správa - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní)
   2011/C 252/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Joris, D. Martin a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Q (Domsjö, Švédsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 9. decembra 2008, Q/Komisia (F-52/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktoré smeruje k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 9. decembra 2008, Q/Komisia (F-52/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje v rozsahu, v akom v bode 2 výroku ukladá Komisii Európskych spoločenstiev povinnosť zaplatiť odškodnenie vo výške 500 eur, ako aj sumu 15 000 eur ako odškodnenie nemajetkovej ujmy spôsobenej Q z dôvodu údajného omeškania v začatí administratívneho vyšetrovania, a na účely zamietnutia prvostupňovej žaloby vo zvyšnej časti podľa bodu 3 výroku v bodoch 147 až 189 odôvodnenia rozhodol o „výhrade morálneho obťažovania uplatnenej Q“ a v bode 230 odôvodnenia zastavil konanie o návrhoch smerujúcich k zrušeniu hodnotiacich správ, ktoré sa jej týkali, vyhotovených za obdobia od 1. januára do 31. októbra a od 1. novembra do 31. decembra 2003.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa hlavné odvolanie a vzájomné odvolanie zamietajú.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu, aby rozhodol o návrhoch smerujúcich k zrušeniu uvedených hodnotiacich správ, ako aj o sume, ktorú je Komisia povinná zaplatiť Q z dôvodu jedinej nemajetkovej ujmy vyplývajúcej zo skutočnosti, že Komisia odmietla prijať prechodné opatrenie o preložení.

               4.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-445/13 P: Odvolanie podané 6. augusta 2013 : Voss of Norway ASA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  28. mája 2013 vo veci T-178/11, Voss of Norway ASA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/40

         Odvolanie podané 6. augusta 2013: Voss of Norway ASA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 28. mája 2013 vo veci T-178/11, Voss of Norway ASA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-445/13 P)
   2013/C 344/70
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Voss of Norway ASA (v zastúpení: F. Jacobacci, B. La Tella, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2013 (T-178/11),

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojím odvolaním sa spoločnosť Voss of Norway ASA (ďalej len „Voss“) domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie (ďalej len „Všeobecný súd“) z 28. mája 2013 vo veci T-178/11 (ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu spoločnosti Voss na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 12. januára 2011 vo veci R-785/2010-1 (ďalej len „sporné rozhodnutie“), ktorým sa vyhovelo návrhu spoločnosti Nordic Spirit na vyhlásenie ochrannej známky Spoločenstva prihlásenej 3. decembra 2004 spoločnosťou Voss za neplatnú.
   Odvolanie je založené na nasledujúcich odvolacích dôvodoch:

                     Prvý odvolací dôvod: v napadnutom rozsudku sa nezohľadňuje druhý žalobný dôvod spoločnosti Voss, ktorý uplatnila pred Všeobecným súdom, a to, že pred odvolacím senátom došlo k obráteniu dôkazného bremena

               Všeobecný súd neposúdil, či sa odvolací senát dopustil nesprávneho posúdenia v súvislosti s procesnou otázkou dôkazného bremena. Tento žalobný dôvod má v práve ochranných známok Spoločenstva sám osebe všeobecný význam. Tento prípad obráteného dôkazného bremena — ktorý porušuje všeobecné právne zásady — by sa mohol stať súčasťou príslušnej judikatúry. Už z tohto dôvodu sa malo rozhodnutie odvolacieho senátu rovnako ako napadnutý rozsudok zrušiť.

                     Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd tiež chybne presunul dôkazné bremeno

               Všeobecný súd tiež presunul dôkazné bremeno, ktoré ležalo výlučne na strane spoločnosti Nordic Spirit AB ako účastníkovi konania o zrušení ochrannej známky spochybňujúcemu platnosť zapísanej ochrannej známky Spoločenstva, na spoločnosť Voss, pokiaľ išlo o predloženie konkrétnych dôkazov, že trojrozmerná ochranná známka spoločnosti Voss má rozlišovaciu spôsobilosť. Všeobecný súd na tento účel citoval judikatúru týkajúcu sa prihlášok ochranných známok a nezapísaných ochranných známok, na ktoré sa na rozdiel od trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva, ktorej majiteľkou je spoločnosť Voss, nevzťahuje domnienka platnosti. To predstavuje zreteľné porušenie pravidiel zaručujúcich spravodlivý proces, článku 99 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) a pravidla 37 písm. b) bodu iv) vykonávacieho nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (2), ktoré samo osobe na zrušenie sporného rozhodnutia nepostačuje.

                     Tretí odvolací dôvod: nesprávne vymedzenie pravidiel a zvyklostí v danom odvetví, čo predstavuje porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva

               Všeobecný súd v bode 45 správne uviedol, že je nevyhnutné určiť, či sa sporná ochranná známka Spoločenstva podstatným spôsobom odchyľuje od pravidiel a zvyklostí v príslušnom odvetví. Pri zisťovaní, či má trojrozmerná ochranná známka rozlišovaciu spôsobilosť, sa teda musia najprv preskúmať „pravidlá v danom odvetví“, aby bolo následne možné určiť, či je spotrebiteľ schopný odlíšiť konkrétnu trojrozmernú známku od iných podnikov.
               Toto určenie zo strany Všeobecného súdu však zďaleka nemožno považovať za náležite odôvodnené vymedzenie „pravidiel“ v odvetví nápojov. Indície určené Všeobecným súdom v súvislosti s pravidlami v danom odvetví, sú v prvom rade nesprávne (odkaz na neexistujúce „valcovité časti“) a natoľko vágne a všeobecné, že ak by sa mali uplatniť, nijaká nápojová fľaša by kritériá rozlišovacej spôsobilosti nikdy nesplnila (ani známa fľaša Coca-Cola, ak by bola predmetom návrhu na zrušenie). Naopak zrušovacie oddelenie pravidlá v danom odvetví definovalo správne.
               Odvolací senát ďalej v bode 36 rozhodnutia R-2465/2011-2 z 1. februára 2012 (Freixenet/ÚHVT) určil, že „ani prieskumový pracovník ani senát predtým nepredložili dokumenty, ktoré by obsahovali údaje o situácii na trhu ku dňu podania prihlášky, a
                     nezisťovali ani neuviedli konkrétne príklady totožných či podobných fliaš, ktoré sa v danom odvetví obvykle používali pred uvedeným dátumom. Toto opomenutie je dostatočným dôvodom na to, aby sa odvolaniu vyhovelo
                  “. Všeobecný súd, ktorý opomenul uviesť konkrétne príklady noriem v danom odvetví, tak jasne porušil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

                     Štvrtý odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky spoločnosti Voss v tvare fľaše — porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva

               Z uplatniteľnej judikatúry týkajúcej sa rozlišovacej spôsobilosti vyplýva, že ochranná známka sa musí chápať a posudzovať ako celok a že posúdenie jednotlivých prvkov prispieva k celkovému posúdeniu, ale nemôže ho nahradzovať. V napadnutom rozsudku Všeobecný súd len vyhodnotil jednotlivé prvky samostatne a ochrannú známku neposúdil ako celok.
               Všeobecný súd sa tak pri zisťovaní rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky dopustil nesprávneho právneho posúdenia, lebo nezohľadnil — ako sa od neho vyžadovalo — celkový dojem, aký ochranná známka vyvoláva, ale postupoval nesprávne, keď ochrannú známku rozdelil na jednotlivé prvky, pričom každý z nich mal podľa neho určitú originálnu povahu.

                     Piaty odvolací dôvod: závažné skreslenie dôkazov pri porovnávaní trojrozmernej ochrannej známky s dvojrozmerným prvkom a pri určovaní pravidiel a zvyklostí v danom odvetví

               Tvrdenia, že „prevažná väčšina fliaš na trhu má valcovitú časť“ a že „fľaše sú k dispozícií vo všetkých tvaroch a veľkostiach“ sú veľmi skreslené a Všeobecný súd ich napriek tomu výslovne alebo nepriamo zopakoval, na základe čoho potom žalobu na zrušenie rozhodnutia odvolacieho senátu zamietol, čo predstavuje závažné skreslenie skutkového stavu či dôkazov, a teda nesprávne právne posúdenie.

                     Šiesty odvolací dôvod: rozhodnutie Všeobecného súdu v podstatnej miere bráni zápisu trojrozmerných ochranných známok Spoločenstva, čo predstavuje porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s jeho článkom 4

               Výsledkom úvah Všeobecného súdu je, že je v zásade nemožné, aby mal obal výrobku rozlišovaciu spôsobilosť ako celok a tiež ako súbor jednotlivých prvkov. Praktickým výsledkom je, že žiaden obal výrobku nemôže nikdy splniť kritéria rozlišovacej spôsobilosti, ktoré sú stanovené v napadnutom rozsudku, čo je v rozpore s účelom nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), nahradené nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec F-75/11: Žaloba podaná 28. júla 2011 — ZZ/Rada

text:
               15.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/11

         Žaloba podaná 28. júla 2011 — ZZ/Rada
   (Vec F-75/11)
   2011/C 305/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AST 7 v rámci povyšovania za rok 2007

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 18. apríla 2011 o zamietnutí sťažnosti žalobcu, ktorá smeruje proti rozhodnutiu o jeho nepovýšení do platovej triedy AST 7 v rámci povyšovania za rok 2007,

               —

               pokiaľ je to potrebné, zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AST 7 v rámci povyšovania za rok 2007,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.


title: Vec F-135/14: Žaloba podaná 25. novembra 2014 – ZZ/EMA

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/50

      Žaloba podaná 25. novembra 2014 – ZZ/EMA
      (Vec F-135/14)
      (2015/C 016/75)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA)

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie rozhodnutia priznať žalobcovi postavenie mimo činnej služby

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie EMA z 31. januára 2014 priznať žalobcovi postavenie mimo činnej služby od 1. februára 2014 až do údajného uplynutia jeho zmluvy ku dňu 15. marca 2014 spolu s listom zo 14. marca 2014, ktorý mal údajne „objasniť“ dôvod jeho postavenia mimo činnej služby,

                  —

                  zrušiť v prípade potreby rozhodnutie EMA z 15. augusta 2014, ktorým sa zamieta žalobcova sťažnosť z 24. apríla 2014 proti vyššie uvedeným rozhodnutiam,

                  —

                  nahradiť žalobcovi nemajetkovú ujmu, ktorej výšku odhaduje na 20 000 eur,

                  —

                  uložiť EMA povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi v rámci konania o tejto žalobe.


title: vec C-71/09 P: Odvolanie podané 17. februára 2009 : Comitato Venezia vuole vivere proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta rozšírená komora) z  28. novembra 2008 v spojených veciach T-254/00, T-270/00 a T-277/00, Hotel Cipriani SpA a i./Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/20

         Odvolanie podané 17. februára 2009: Comitato „Venezia vuole vivere“ proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta rozšírená komora) z 28. novembra 2008 v spojených veciach T-254/00, T-270/00 a T-277/00, Hotel Cipriani SpA a i./Komisia
   (vec C-71/09 P)
   2009/C 113/41
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Comitato „Venezia vuole vivere“ (v zastúpení: A. Vianello, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Hotel Cipriani SpA, Società Italiana per il gas SpA (Italgas), Talianska republika, Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

               —

               prijať toto odvolanie,

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (šiesta rozšírená komora) z 28. novembra 2008 v spojených veciach T-254/00, T-270/00 a T-277/00, Comitato Venezia vuole vivere/Komisia Európskych spoločenstiev, uverejnený 3. decembra 2008, ako aj zrušiť rozhodnutie Komisie 2000/394/ES (1) z 25. novembra 1999 a subsidiárne zrušiť článok 5 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom stanovuje povinnosť vymáhať sumu predmetných úľav na sociálnych odvodoch, a v rozsahu, v akom sa v ňom stanovuje zvýšenie tejto sumy o úroky za obdobie posudzované v napadnutom rozhodnutí,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Comitato Venezia vuole vivere uvádza na podporu svojho odvolania šesť dôvodov.
   V prvom odvolacom dôvode odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, čím porušil článok 87 ods. 1 ES, a nesplnil si povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 ES. Napadnutý rozsudok najmä dostatočne nepreskúmava ani neodôvodňuje kompenzačnú povahu pomoci, ktorá je predmetom Rozhodnutia, ani jej vplyv na trh, a porušuje zásadu zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania pri posudzovaní postavenia mestských podnikov s ohľadom na žalované podniky.
   Predmetom druhého odvolacieho dôvodu je porušenie článku 86 ods. 2 ES a osobitne nedostatok posúdenia uplatniteľnosti výnimky pre podniky poverené správou služieb všeobecného hospodárskeho záujmu na prejednávanú vec.
   Tretí odvolací dôvod, ktorý vychádza z porušenia článku 87 ods. 3 písm. c) ES, spochybňuje tvrdenie napadnutého rozsudku o absolútnej diskrečnej právomoci Komisie pri uplatniteľnosti výnimky týkajúcej sa regionálnych ťažkostí a odkazuje na nedostatok primeraného posúdenia skutkového stavu prejednávanej veci.
   Vo svojom štvrtom odvolacom dôvode odvolateľ uplatňuje porušenie článku 87 ods. 3 písm. d) ES, a najmä pripustenie výnimky týkajúcej sa podpory „kultúry“ pre Consorzio Venezia Nuova a nedostatok posúdenia iných podnikov.
   Piatym odvolacím dôvodom odvolateľ uplatňuje nedodržanie posúdenia kontinuity medzi vytýkanými úľavami (po júni 1994) a predchádzajúcim režimom (z roku 1973), čím boli porušené články 1 a 15 nariadenia Rady č. 659/1999 (2) z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88] ES.
   Predmetom šiesteho odvolacieho dôvodu je automatickosť príkazu na vymáhanie, ktorý porušuje článok 14 nariadenia č. 659/1999.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 o opatreniach pomoci v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie ustanovených zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995, ktorými sa zavádzajú úľavy na sociálnych odvodoch [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 2000, L 150, s. 50).

      (2)  Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec C-42/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 28. januára 2013 — Cartiera dell’Adda S.p.A., Cartiera di Cologno S.p.A/CEM Ambiente S.p.A.

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 28. januára 2013 — Cartiera dell’Adda S.p.A., Cartiera di Cologno S.p.A/CEM Ambiente S.p.A.
   (Vec C-42/13)
   2013/C 101/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Cartiera dell’Adda S.p.A., Cartiera di Cologno S.p.A

      Žalovaná: CEM Ambiente S.p.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Spoločenstva výkladu, podľa ktorého v prípade, že podnik, ktorý sa zúčastňuje na súťaži v rámci verejného obstarávania, nepredložil pri podaní prihlášky do súťaže vyhlásenie týkajúce sa neexistencie konaní a odsúdení voči jeho technickému riaditeľovi uvedených v článku 38 ods. 1 písm. b) a c) legislatívneho dekrétu č. 163/2006, obstarávateľ musí nariadiť vylúčenie tohto podniku zo súťaže aj vtedy, keď tento podnik náležitým spôsobom preukáže, že uvedenie funkcie technický riaditeľ je iba dôsledkom formálnej chyby?

               2.

               Bráni právo Spoločenstva výkladu, podľa ktorého v prípade, že podnik, ktorý sa zúčastňuje na súťaži v rámci verejného obstarávania, predložil platný a náležitý dôkaz o neexistencii konaní a odsúdení uvedených v článku 38 ods. 1 písm. b) a c) voči subjektom, na ktoré sa vzťahuje ohlasovacia povinnosť podľa tohto ustanovenia, obstarávateľ musí nariadiť vylúčenie tohto podniku zo súťaže v dôsledku nedodržania ustanovenia lex specialis, na základe ktorého sa verejná súťaž vyhlásila?


title: Vec C-354/10: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  1. marca 2012 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Rezervný fond oslobodený od dane — Nezlučiteľnosť so spoločným trhom — Vymáhanie — Nevykonanie)

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/2

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 1. marca 2012 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-354/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Rezervný fond oslobodený od dane - Nezlučiteľnosť so spoločným trhom - Vymáhanie - Nevykonanie)
   2012/C 118/03
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote opatrení nevyhnutných na vrátenie pomoci, o ktorej bolo rozhodnuté, že je nezákonná a nezlučiteľná so spoločným trhom na základe článku 1 ods. 1 (s výnimkou pomoci uvedenej v článku 1 ods. 2 a v článkoch 2 a 3) rozhodnutia Komisie z 18. júla 2007 [K(2007) 3251] o rezervnom fonde, ktorý je oslobodený od dane (štátna pomoc C 37/05)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky nevyhnutné opatrenia na účely vrátenia pomoci, o ktorej bolo rozhodnuté, že je nezákonná a nezlučiteľná so spoločným trhom na základe článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2008/723/ES z 18. júla 2007 o štátne pomoci C 37/05 (ex NN 11/04) implementovanej Gréckom — rezervný fond oslobodený od dane rozhodnutia Komisie, s výnimkou pomoci uvedenej v článku 1 ods. 2 a v článkoch 2 a 3 tohto rozhodnutia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 až 6 uvedeného rozhodnutia.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec C-56/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Roma — Taliansko) — Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2 (Slobodné poskytovanie služieb — Občianstvo Únie — Články 18 ES a 49 ES — Vnútroštátna právna úprava v oblasti dane z príjmov — Právo na odpočet celkových poplatkov na vzdelanie od hrubej dane vo výške pevného percenta — Univerzitný kurz absolvovaný v inom členskom štáte — Uloženie množstevného obmedzenia — Odpočet nepresahujúci maximálnu sumu, ktorá je stanovená pre dane a poplatky zaplatené za podobné plnenia poskytnuté vnútroštátnymi verejnými univerzitami — Uloženie územného obmedzenia — Odpočet nepresahujúci maximálnu sumu, ktorá je stanovená pre dane a poplatky zaplatené za podobné plnenia poskytnuté vnútroštátnou verejnou univerzitou, ktorá sa nachádza najbližšie k daňovému domicilu daňovníka)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Roma — Taliansko) — Emiliano Zanotti/Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2
   (Vec C-56/09) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Občianstvo Únie - Články 18 ES a 49 ES - Vnútroštátna právna úprava v oblasti dane z príjmov - Právo na odpočet celkových poplatkov na vzdelanie od hrubej dane vo výške pevného percenta - Univerzitný kurz absolvovaný v inom členskom štáte - Uloženie množstevného obmedzenia - Odpočet nepresahujúci maximálnu sumu, ktorá je stanovená pre dane a poplatky zaplatené za podobné plnenia poskytnuté vnútroštátnymi verejnými univerzitami - Uloženie územného obmedzenia - Odpočet nepresahujúci maximálnu sumu, ktorá je stanovená pre dane a poplatky zaplatené za podobné plnenia poskytnuté vnútroštátnou verejnou univerzitou, ktorá sa nachádza najbližšie k daňovému domicilu daňovníka)
   2010/C 179/14
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Emiliano Zanotti

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione tributaria provinciale di Roma — Výklad článkov 149 a 151 ES — Vnútroštátna právna úprava v oblasti dane z príjmov — Odpočet poplatkov na kurzy na stredoškolské alebo vysokoškolské vzdelanie, absolvované v zahraničí od hrubej dani zdaniteľného príjmu — Obmedzenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 49 ES sa má vykladať v tomto zmysle, že:

                           —

                           bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje možnosť daňovníkov odpočítať od hrubej dane poplatky na kurzy univerzitného vzdelávania organizované univerzitnými zariadeniami, ktoré sa nachádzajú na území tohto členského štátu, ale ktorá vylučuje všeobecne túto možnosť, pokiaľ ide o poplatky na univerzitné vzdelávanie vyrubené súkromným univerzitným zariadením, ktoré je usadené v inom členskom štáte,

                           —

                           nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje možnosť daňovníkov odpočítať od hrubej dane poplatky na kurzy univerzitného vzdelávania vyrubené súkromným univerzitným zariadením, ktoré je usadené v inom členskom štáte maximálne vo výške stanovenej pre zodpovedajúce poplatky, ktoré sú stanovené na absolvovanie podobných kurzov organizovaných na vnútroštátnej verejnej univerzite, ktorá je najbližšie k daňovému domicilu daňovníka.

               2.

               Článok 18 ES sa má vykladať v tomto zmysle, že:

                           —

                           bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje možnosť daňovníkov odpočítať od hrubej dane poplatky na kurzy univerzitného vzdelávania organizované vzdelávacími zariadeniami, ktoré sa nachádzajú na území tohto členského štátu, ale ktorá vylučuje všeobecne túto možnosť, pokiaľ ide o poplatky na univerzitné vzdelávanie vyrubené univerzitným zariadením, ktoré je usadené v inom členskom štáte,

                           —

                           nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje možnosť daňovníkov odpočítať od hrubej dane poplatky na kurzy univerzitného vzdelávania vyrubené univerzitným zariadením, ktoré je usadené v inom členskom štáte, maximálne vo výške stanovenej pre zodpovedajúce poplatky, ktoré sú stanovené na absolvovanie podobných kurzov organizovaných na vnútroštátnej verejnej univerzite, ktorá je najbližšie k daňovému domicilu daňovníka.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec C-269/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  10. apríla 2014 – Acino AG/Európska komisia (Odvolanie — Humánne lieky — Pozastavenie uvedenia na trh a stiahnutie určitých šarží liekov obsahujúcich účinnú látku klopidogrel — Zmena povolení na uvedenie na trh — Zákaz uvedenia na trh — Nariadenie (ES) č. 726/2004 a smernica 2001/83/ES — Zásada obozretnosti — Proporcionalita — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2014 – Acino AG/Európska komisia
   (Vec C-269/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Humánne lieky - Pozastavenie uvedenia na trh a stiahnutie určitých šarží liekov obsahujúcich účinnú látku klopidogrel - Zmena povolení na uvedenie na trh - Zákaz uvedenia na trh - Nariadenie (ES) č. 726/2004 a smernica 2001/83/ES - Zásada obozretnosti - Proporcionalita - Povinnosť odôvodnenia))
   2014/C 175/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Acino AG (v zastúpení: R. Buchner a E. Burk, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 7. marca 2013, Acino/Komisia (T-539/10) v rozsahu, v akom uvedený súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie K(2010) 2203, K(2010) 2205, K(2010) 2210 a K(2010) 2218 z 29. marca 2010, ako aj rozhodnutí Komisie K(2010) 6430, K(2010) 6432, K(2010) 6434 a K(2010) 6435 zo 16. septembra 2010 týkajúcich sa pozastavenia uvedenia liekov na humánne použitie, obsahujúcich účinnú látku klopidogrel vyrábanú na určitom mieste, na trh, stiahnutia šarží liekov z trhu, zmeny povolení uvedenie na trh, ako aj zákazu uvádzať uvedené lieky na trh – Zásada obozretnosti – Proporcionalita – Povinnosť odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Acino AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 13. apríla 2015 predložil Héraðsdómur Reykjavíkur vo veci De Nederlandsche Bank NV/The Depositors‘ and Investors‘ Guarantee Fund (TIF) (Vec E-9/15)

text:
               5.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/11

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 13. apríla 2015 predložil Héraðsdómur Reykjavíkur vo veci De Nederlandsche Bank NV/The Depositors' and Investors' Guarantee Fund (TIF)
   (Vec E-9/15)
   (2015/C 366/08)
   Listom z 13. apríla 2015, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 17. apríla 2015, Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku, Island) požiadal Súd EZVO vo veci De Nederlandsche Bank NV/The Depositors' and Investors' Guarantee Fund (TIF) o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Je zlučiteľné s ustanoveniami Dohody o EHP, konkrétne s článkom 7 ods. 1 smernice 94/19/ES o systémoch ochrany vkladov, že sa v prípade systémovej krízy rozsah povinností vopred financovaného systému zaručujúceho ochranu vkladov obmedzí na aktíva v čase, keď sa vklady stanú nedostupnými v zmysle článku 1 ods. 3 smernice a aktíva nepostačujú na plnenie nárokov všetkých vkladateľov do výšky 20 000 EUR?

               2.

               Je zlučiteľné s ustanoveniami smernice 94/19/ES o systéme ochrany vkladov, že po systémovej kríze prijme členský štát právne predpisy alebo vydá regulačné akty, ktorými povolí, aby vopred financovaný systém zaručujúci ochranu vkladov zriadil nové oddelenie či účet na vyberanie prémií a aby rozhodol, že tieto prémie budú presmerované na nové oddelenie či účet s cieľom zriadiť fond výlučne pre prípad budúcich výkyvov, ktorým by nebolo možné splácať predchádzajúce záväzky?

               3.

               Je zlučiteľné s článkom 11 smernice 94/19/ES o systémoch ochrany vkladov, že vnútroštátny systém ochrany vkladov (t. j. TIF), ktorý uskutočňuje výplaty v rámci ochrany, nadobudne právo presahujúce jeho právo subrogácie v súvislosti s právami vkladateľov pri likvidačnom konaní, v hodnote rovnajúcej sa ich výplatám z fondu?


title: Vec C-318/07: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  27. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hein Persche/Finanzamt Lüdenscheid (Voľný pohyb kapitálu — Daň z príjmov — Odpočítateľnosť darov poskytnutých uznaným všeobecne prospešným zariadeniam — Obmedzenie odpočítateľnosti na dary poskytnuté tuzemským zariadeniam — Vecné dary — Smernica 77/799/EHS — Vzájomná pomoc príslušných orgánov členských štátov v oblasti priamych daní)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hein Persche/Finanzamt Lüdenscheid
   (Vec C-318/07) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Daň z príjmov - Odpočítateľnosť darov poskytnutých uznaným všeobecne prospešným zariadeniam - Obmedzenie odpočítateľnosti na dary poskytnuté tuzemským zariadeniam - Vecné dary - Smernica 77/799/EHS - Vzájomná pomoc príslušných orgánov členských štátov v oblasti priamych daní)
   (2009/C 69/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hein Persche

      Žalovaný: Finanzamt Lüdenscheid
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 5 tretieho odseku ES, článku 56 ES a smernice Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní (Ú. v. ES L 336, s. 15; Mim. vyd. 09/001, s. 63) – Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca priznanie daňovej výhody stanovenej pre dary zariadeniam sledujúcim všeobecne prospešné ciele tým, že obdarovaný je usadený v tuzemsku – Uplatniteľnosť pravidiel Zmluvy o ES týkajúcich sa voľného pohybu kapitálu na vecné dary vo forme predmetov každodennej potreby, ktoré daroval štátny príslušník členského štátu zariadeniam sledujúcim všeobecne prospešné ciele so sídlom v inom členskom štáte
   Výrok rozsudku

               1.

               Ak sa daňovník domáha v jednom členskom štáte daňovej odpočítateľnosti darov poskytnutých uznaným všeobecne prospešným zariadeniam usadeným v inom členskom štáte, na také dary sa vzťahujú ustanovenia Zmluvy o ES týkajúce sa voľného pohybu kapitálu, aj keď boli poskytnuté vo forme vecných darov predmetov bežnej spotreby.

               2.

               Článok 56 ES bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej pri daroch poskytnutých uznaným všeobecne prospešným zariadeniam možno odpočítať od dane iba dary poskytnuté všeobecne prospešným zariadeniam usadeným v tuzemsku bez toho, aby mal daňovník akúkoľvek možnosť preukázať, že dar poskytnutý zariadeniu usadenému v inom členskom štáte zodpovedá podmienkam, ktoré uvedená právna úprava ukladá pre poskytnutie takej výhody.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-431/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 17. júla 2017 – Monachos Eirinaios (brat Ireneos), občianskym menom Antonios Iakumakis/Advokátska komora v Aténach

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 17. júla 2017 – Monachos Eirinaios (brat Ireneos), občianskym menom Antonios Iakumakis/Advokátska komora v Aténach
   (Vec C-431/17)
   (2017/C 309/40)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias (Štátna rada, Grécko)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Monachos Eirinaios (brat Ireneos), občianskym menom Antonios Iakumakis di Emmanuel

      Žalovaná: Advokátska komora v Aténach

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 3 smernice 98/5/ES (1) vykladať v tom zmysle, že registráciu rehoľníka Cirkvi Grécka ako advokáta v zozname príslušného orgánu členského štátu, iného ako je ten, v ktorom nadobudol svoj profesijný titul, a to na účely vykonávania jeho povolania v hostiteľskom štáte na základe profesijného titulu domovskej krajiny, môže vnútroštátny zákonodarca zakázať z dôvodu, že vnútroštátne právo neumožňuje zaregistrovať rehoľníkov Cirkvi Grécka v zoznamoch advokátskych komôr, keďže tieto osoby vzhľadom na ich postavenie nespĺňajú záruky, ktoré sa považujú za nevyhnutné na výkon povolania advokáta?

      (1)  Smernica 98/5/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uľahčení trvalého výkonu právnického povolania v inom členskom štáte ako v tom, kde bola získaná kvalifikácia (Ú. v. ES L 77, 1998, s. 36; Mim.vyd. 06/003, s. 83).


title: Vec C-91/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Breda (Holandsko) 17. februára 2010 — VAV Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Breda (Holandsko) 17. februára 2010 — VAV Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal
   (Vec C-91/10)
   2010/C 113/41
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Breda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VAV Autovermietung GmbH

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Spoločenstva, najmä zásada voľného pohybu služieb v zmysle článkov 49 ES až 55 ES (teraz články 56 až 62 Zmluvy o fungovaní Európskej únie), vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je osoba, ktorá má bydlisko alebo sídlo v Holandsku, ktorá používa v Holandsku vozidlo zaregistrované alebo prenajaté v inom členskom štáte, povinná zaplatiť na začiatku používania holandských cestných komunikácií daň, pričom sa táto daň najprv vyberá v plnej výške, a neskôr, po skončení používania holandských cestných komunikácií, sa bez úrokov vráti nadmerne zaplatená časť, čím dlžná a zaplatená časť per saldo zodpovedá dĺžke používania v Holandsku?

               2.

               Je uvedená zákonná úprava, ak by ju bolo možné považovať za obmedzenie zásady voľného pohybu služieb v zmysle článkov 49 ES až 55 ES (teraz články 56 až 62 Zmluvy o fungovaní Európskej únie), odôvodnená rovnakým zaobchádzaním so všetkými vozidlami, ktoré sa nachádzajú na území Holandska, ako aj (s ním súvisiacim a z neho vyplývajúcim) zabránením zneužívaniu a/alebo opačnej diskriminácii domácich požičovní áut a ich zákazníkov, keďže aj v prípade tuzemského prenájmu treba daň zaplatiť v plnej výške vopred?


title: Vec C-333/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Škótsko) – Spojené kráľovstvo) – Scotch Whisky Association a i./The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami — Nariadenie (EU) č. 1308/2013 — Voľný pohyb tovaru — Článok 34 ZFEÚ — Množstevné obmedzenia — Opatrenia s rovnocenným účinkom — Minimálna cena alkoholických nápojov vypočítavaná na základe množstva alkoholu vo výrobku — Odôvodnenie — Článok 36 ZFEÚ — Ochrana zdravia a života ľudí — Posúdenie vnútroštátnym súdom)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Škótsko) – Spojené kráľovstvo) – Scotch Whisky Association a i./The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland
   (Vec C-333/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami - Nariadenie (EU) č. 1308/2013 - Voľný pohyb tovaru - Článok 34 ZFEÚ - Množstevné obmedzenia - Opatrenia s rovnocenným účinkom - Minimálna cena alkoholických nápojov vypočítavaná na základe množstva alkoholu vo výrobku - Odôvodnenie - Článok 36 ZFEÚ - Ochrana zdravia a života ľudí - Posúdenie vnútroštátnym súdom))
   (2016/C 068/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Session (Škótsko)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Scotch Whisky Association, spiritsEUROPE, Comité de la Communauté économique européenne des Industries et du Commerce des Vins, Vins aromatisés, Vins mousseux, Vins de liqueur et autres Produits de la Vigne (CEEV)

      Žalovaní: The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému vnútroštátnemu opatreniu, aké je sporné vo veci samej, ktoré pre maloobchodný predaj vín stanovuje minimálnu cenu jednotky alkoholu, pod podmienkou, že toto opatrenie je skutočne vhodné na zabezpečenie cieľa ochrany zdravia a života ľudí, a že s prihliadnutím na ciele spoločnej poľnohospodárskej politiky a na riadne fungovanie spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov nezachádza nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie uvedeného cieľa ochrany zdravia a života ľudí.

               2.

               Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby si členský štát pri sledovaní cieľa ochrany zdravia a života ľudí prostredníctvom zvýšenia ceny spotreby alkoholu zvolil takú právnu úpravu, aká je sporná vo veci samej, ktorá stanovuje minimálnu cenu jednotky alkoholu pre maloobchodný predaj alkoholických nápojov a vylučuje opatrenie, akým je zvýšenie spotrebných daní, ktoré môže menej obmedzovať obchod a hospodársku súťaž v rámci Európskej únie. To, či naozaj ide o taký prípad, prináleží preveriť vnútroštátnemu súdu, a to z hľadiska detailnej analýzy všetkých relevantných okolností veci, ktorú prejednáva. Samotná okolnosť, že posledné uvedené opatrenie môže priniesť dodatočné výhody a širšie spĺňať cieľ boja proti zneužívaniu alkoholu, nemôže odôvodniť vylúčenie tohto opatrenia.

               3.

               Článok 36 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd je pri skúmaní vnútroštátnej právnej úpravy z hľadiska odôvodnenia týkajúceho sa ochrany zdravia a života ľudí v zmysle tohto článku povinný objektívne skúmať, či dôkazné prostriedky poskytnuté dotknutým členským štátom rozumne umožňujú usúdiť, že zvolené prostriedky sú vhodné na uskutočnenie sledovaných cieľov, ako aj možnosť dosiahnuť tieto ciele opatreniami menej obmedzujúcimi voľný pohyb tovarov a spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov.

               4.

               Článok 36 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že preskúmanie proporcionality takého vnútroštátneho opatrenia, aké je sporné vo veci samej, sa neobmedzuje len na informácie, dôkazy alebo iný materiál, ktoré mal vnútroštátny zákonodarca k dispozícii pri prijímaní takéhoto opatrenia. Za takých okolností, aké sú vo veci samej, sa musí preskúmanie súladu uvedeného opatrenia s právom Únie vykonať na základe informácií, dôkazov alebo iného materiálu, ktoré má vnútroštátny súd k dispozícii k dátumu, ku ktorému rozhoduje, za podmienok upravených jeho vnútroštátnym právom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-66/05: Žaloba podaná dňa 14. februára 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/14

         Žaloba podaná dňa 14. februára 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu
   (Vec C-66/05)
   (2005/C 93/25)
   Jazyk konania: holandčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Denis Martin a Pieter van Nuffel, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 14. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Holandskému kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Holandské kráľovstvo si tým, že na účely do výpočtu príspevkov na zdravotné poistenie zohľadnilo aj dôchodky poskytnuté na základe právnych predpisov iného členského štátu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1),

               2)

               zaviazal Holandské kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten (holandský zákon o všeobecnom režime osobitnej zdravotnej starostlivosti) (ďalej len „AWBZ“) upravuje zásahy do poplatkov na liečbu, starostlivosť, asistenčné služby v prípade ochorení alebo závažných problémov dlhodobého charakteru. Poistení sú všetci rezidenti, čiže všetci tí, ktorí sa zdržiavajú v Holandsku. Ide teda o jedno zo „sociálnych poistení“. Wet Financiering Volksverzekeringen (holandský zákon o financovaní sociálnych poistení) ukladá všetkým poistencom povinnosť platby príspevku na poistenie. Tento príspevok sa vypočítava z ich celkových príjmov.
   Dôsledkom tohto systému je, že ten, kto sa zdržiava v Holandsku a poberá holandský dôchodok a zároveň dôchodok na základe právnych predpisov iného členského štátu, je poistený na základe AWBZ na účely osobitnej zdravotnej starostlivosti, no zároveň musí platiť príspevky. Pri výpočte týchto príspevkov sa zohľadňuje tak holandský, ako aj iný dôchodok.
   Podľa Komisie článok 33 ods. 1 nariadenia umožňuje pri tomto výpočte zohľadniť len holandský dôchodok. Holandsko zastáva názor, že zohľadniť možno všetky príjmy a to vrátane dôchodku, ktorý príjemca poberá na základe právnych predpisov iného členského štátu.

      (1)  Ú. v. ES L. 149, s. 2. Nariadenie zmenené a aktualizované nariadením (ES) č. 118/97 (Ú. v. ES L 28, s. 1) a naposledy zmenené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 (Ú. v. EÚ L 100 zo 6.4.2004, s. 1).


title: Vec C-197/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 8. apríla 2016 – Comune di Loro Piceno a i./Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 8. apríla 2016 – Comune di Loro Piceno a i./Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Vec C-197/16)
   (2016/C 251/07)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Comune di Loro Piceno a i.

      Žalovaní: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Prejudiciálna otázka

   Je s ohľadom na ustanovenia článku 191 ZFEÚ a článku 2 smernice 2011/92/EÚ (1) zlučiteľné s právom Únie, aby sa po realizácii projektu vykonal skríning týkajúci sa nutnosti posúdenia vplyvov na životné prostredie (a prípadne PVŽP), keď príslušné povolenie zrušil vnútroštátny súd z dôvodu, že daný projekt nebol predmetom skríningu o nutnosti posúdenia vplyvov na životné prostredie, keďže tento skríning sa vylúčil na základe vnútroštátneho predpisu, ktorý bol v rozpore s právom Únie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, s. 1)


title: Vec T-326/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. septembra 2012 — Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v svetlosivej, tmavosivej, béžovej, tmavočervenej a hnedej farbe) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v svetlosivej, tmavosivej, béžovej, tmavočervenej a hnedej farbe — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b), článok 75 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 — Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v svetlosivej, tmavosivej, béžovej, tmavočervenej a hnedej farbe)
      (Vec T-326/10) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v svetlosivej, tmavosivej, béžovej, tmavočervenej a hnedej farbe - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b), článok 75 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 331/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne B. Schmidt, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. júna 2010 (R 188/2010-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v svetlosivej, tmavosivej, béžovej, tmavočervenej a hnedej farbe

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  V. Fraas GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec C-318/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyší správní soud (Česká republika) 3. júna 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyší správní soud (Česká republika) 3. júna 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje
   (Vec C-318/14)
   2014/C 351/02
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s.

      Žalovaný: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 49 v spojení s článkom 52 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vyžaduje od dopravcu so sídlom v inom členskom štáte usadeného v Českej republike prostredníctvom organizačnej zložky, aby získal nad rámec licencií a koncesií oprávňujúcich dopravcu so sídlom v Českej republike prevádzkovať vnútroštátnu linkovú dopravu (mestskú hromadnú dopravu) na výkon rovnakej činnosti ešte osobitné povolenie, ktorého vydanie závisí na voľnej úvahe správneho orgánu?

               2.

               Je na účely posúdenia prvej otázky relevantná skutočnosť, že ide o mestskú hromadnú dopravu prevádzkovanú v režime služieb vo verejnom záujme na základe zmluvy o službách vo verejnom záujme za úhradu vyplácanú z verejných prostriedkov v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (1) z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70?

               3.

               Má sa článok 3 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 12/98 (2), ktorým sa stanovujú podmienky, za ktorých môžu dopravcovia, ktorí nemajú bydlisko/sídlo v určitom členskom štáte vykonávať vnútroštátnu cestnú osobnú dopravu v členskom štáte, v spojení s článkom 91 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že umožňuje, aby členský štát obmedzil prevádzkovanie MHD dopravcami so sídlom v inom členskom štáte spôsobom uvedeným v prvej otázke?

      (1)  Ú. v. EÚ L 315, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 4, s. 10; Mim. vyd. 07/003, s. 501.


title: Vec T-496/17: Žaloba podaná 28. júla 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/24

         Žaloba podaná 28. júla 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)
   (Vec T-496/17)
   (2017/C 318/31)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sedes Holding AŞ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: K. Ongena a C. Du Jardin, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „gratis“ – prihláška č. 15 950 603.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 30. mája 2017 vo veci R 506/2017-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               z dôvodu vzájomnej súvislosti spojil na účely spoločného pojednávania v súlade s článkom 68 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu predmetnú vec s vecou R 507/2017-2, v ktorej bola podaná žaloba proti rozhodnutiu EUIPO,

               —

               vyhlásil žalobu obsiahnutú v žalobných návrhoch za prípustnú a dôvodnú a v dôsledku toho

                           —

                           zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil EUIPO zapísať prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 15 950 603 pre obrazovú ochrannú známku GRATIS pre všetky výrobky uvedené v prihláške,

                           —

                           subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil EUIPO zapísať prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 15 950 603 pre obrazovú ochrannú známku GRATIS pre výrobky: „voňavky, kozmetické prípravky, parfumy a deodoranty pre osobné použitie“,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie všeobecných právny zásad Európskej únie.


title: Vec T-30/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. apríla 2007 – SID/Komisia ( Štátna pomoc — Rozhodnutie o nevznesení námietok — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Pojem dotknutá osoba — Zamestnanecké odbory )

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/22

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. apríla 2007 – SID/Komisia
   (Vec T-30/03) (1)

   („Štátna pomoc - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Pojem dotknutá osoba - Zamestnanecké odbory“)
   (2007/C 140/38)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: SID (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: P. Bentley, QC, A. Worsøe a F. Ragolle, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne H. van Vliet, neskôr N. Khan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca) a Nórske kráľovstvo (v zastúpení: I. Høyland, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2002) 4370, konečné znenie, z 13. novembra 2002 o nevznesení námietok vo vzťahu k dánskym daňovým opatreniam uplatniteľným na námorníkov, ktorí sú zamestnaní na lodiach zapísaných v medzinárodnom dánskom registri
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša svoja vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoja vlastné trovy konania súvisiace s vedľajším konaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.3.2003.


title: Vec T-225/05: Žaloba podaná 17. júna 2005: Guido Strack proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/28

         Žaloba podaná 17. júna 2005: Guido Strack proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-225/05)
   (2005/C 205/50)
   Jazyk konania: nemčina
   Guido Strack, bydliskom v Kolíne (Nemecko), v zastúpení: J. Mosar, Rechtsanwalt, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 17. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vzal na vedomie žalobu podanú žalobcom podľa článku 91 služobného poriadku,

               —

               určil, že žaloba je prípustná a dôvodná,

               —

               zrušil zamietavé rozhodnutie žalovanej z 22. marca 2005 o sťažnosti,

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej z 19. novembra 2003 o zamietnutí,

               —

               zrušil výberové konanie COM/A/057/04,

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobcovi náhradu škody vo výške 5 000 eur za morálnu ujmu, ktorú žalobca utrpel v dôsledku protiprávne vedeného výberového konania a v dôsledku toho, že rozhodnutie o zamietnutí bolo vydané oneskorene a až po viacnásobných žiadostiach,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť súdne a aj ostatné trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa zúčastnil na výberovom konaní COM/A/057/04. Žalovaná listom z 19. novembra 2004 žalobcovi oznámila, že jeho prihláška nebola zohľadnená. Sťažnosť, ktorú žalobca podal proti tomuto rozhodnutiu, bola rozhodnutím Európskej komisie z 18. marca 2005 zamietnutá. Predmetná žaloba smeruje ku zrušeniu rozhodnutia menovacieho orgánu z 19. novembra 2004 v podobe jeho rozhodnutia o sťažnosti z 18. marca 2005, ako aj ku zrušeniu výberového konania COM/A/057/04.
   Žalobca sa v odôvodnení svojej žaloby opiera o päť dôvodov. Po prvé tvrdí, že výberové konanie je v rozpore s uznesením Európskej komisie z 28. apríla 2004 o strednej riadiacej úrovni (C(2004)15997, VM 73-2004), keďže výberová komisia nebola obsadená jedným členom iného generálneho riaditeľstva. Okrem toho bol porušený článok 11 a článok 22a ods. 3 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev z dôvodu účasti dvoch členov výberovej komisie pre predbežný výber aj pri výbere uchádzačov. Po tretie žalobca vytýka porušenie článkov 2, 4, 5, 7 a 29 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, pretože menovací orgán podľa žalobcu nevybral najvhodnejšieho uchádzača. Navyše bol rozhodnutím z 19. novembra 2004 o zamietnutí porušený článok 25 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, pretože toto rozhodnutie neobsahovalo odôvodnenie. Napokon žalobca tvrdí, že bola porušená zásada dobrej správy podľa článku 41 Charty základných práv a zásada starostlivosti, pretože žalobca nebol riadne informovaný o obsadení miesta iným uchádzačom.


title: Vec C-400/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 19. októbra 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S v konkurze, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S/Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 19. októbra 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S v konkurze, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S/Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme
   (Vec C-400/09)
   2009/C 312/38
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S v konkurze, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S

      Odporkyne: Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa judikatúra Súdneho dvora, ako vyplýva z rozsudkov vo veci MPA Pharma, C-232/94 (1) a v spojených veciach Bristol-Myers Squibb a i., C-427/93, C-429/93 a C-436/93 (2), vykladať v tom zmysle, že súbežný dovozca, ktorý je držiteľom povolenia na uvádzanie výrobkov na trh týkajúceho sa lieku zo súbežného dovozu a disponuje informáciami, ktoré sa tohto lieku týkajú, a ktorý nezávislému podniku poskytne informácie a pokyny na nákup a úpravu balenia lieku, ako aj podrobné informácie týkajúce sa vonkajšieho vzhľadu balenia a o ďalších aspektoch týkajúcich sa tohto lieku, porušuje práva majiteľa ochrannej známky tým, že sám seba uviedol na vonkajšom obale súbežne dovezeného výrobku ako podnik, ktorý uskutočnil úpravu balenia, namiesto toho, aby uviedol názov nezávislého podniku, ktorý je držiteľom povolenia na úpravu balenia, a ktorý liek doviezol a uskutočnil fyzickú úpravu balenia, vrátane opätovného uvedenia ochrannej známky jej majiteľa?

               2.

               Má pre odpoveď na prvú otázku význam, že sa možno domnievať, že ak držiteľ povolenia na uvádzanie výrobkov na trh sám seba uvedie ako podnik uskutočňujúci úpravu balenia namiesto podniku, ktorý uskutočnil fyzickú úpravu balenia, neexistuje nebezpečenstvo, že by sa spotrebiteľ a/alebo konečný užívateľ mohol domnievať, že majiteľ ochrannej známky je zodpovedný za úpravu balenia?

               3.

               Má pre odpoveď na prvú otázku význam, že sa možno domnievať, že nebezpečenstvo uvedenia do omylu spotrebiteľa a/alebo konečného užívateľa tým, že majiteľ ochrannej známky je zodpovedný za úpravu balenia, je vylúčené v tom prípade, ak podnik, ktorý vykonal fyzickú úpravu balenia, je uvedený ako podnik uskutočňujúci úpravu balenia?

               4.

               Má pre odpoveď na prvú otázku význam len nebezpečenstvo, že by spotrebiteľ alebo konečný užívateľ bol uvedený do omylu tým, že majiteľ ochrannej známky je zodpovedný za úpravu balenia, alebo sú pre odpoveď na prvú otázku dôležité aj iné okolnosti týkajúce sa majiteľa ochrannej známky, napríklad a) či hospodársky subjekt, ktorý uskutočňuje dovoz a fyzickú úpravu balenia a opätovné uvádza ochrannú známku jej majiteľa na vonkajší obal výrobku, môže sám týmto konaním porušovať práva z ochrannej známky jej majiteľa a b) že faktory, za ktoré je zodpovedný hospodársky subjekt, ktorý uskutočnil fyzickú úpravu balenia, môžu spôsobiť, že úprava balenia poškodzuje pôvodný stav výrobku alebo vonkajší vzhľad balenia je taký, že je nutné domnievať sa, že dobré meno majiteľa ochrannej známky bolo poškodené (pozri okrem iného rozsudok v spojených veciach Bristol-Myers Squibb a i., C-427/93, C-429/93 a C-436/93)?

               5.

               Má pre odpoveď na prvú otázku význam, že držiteľ povolenia na uvádzanie výrobkov na trh, ktorý sa sám uviedol ako podnik uskutočňujúci úpravu balenia, patrí v okamihu oznámenia majiteľa ochrannej známky o zamýšľanom predaji súbežne dovážaných liekov po ich úprave balenia, do toho istého obchodného zoskupenia ako skutočný podnik uskutočňujúci úpravu balenia (sesterská spoločnosť)?

      (1)  Rozsudok z 11. júla 1996, Zb. s. I-3671.

      (2)  Rozsudok z 11. júla 1996, Zb. s. I-3457.


title: Vec T-292/10: Žaloba podaná 1. júla 2010 — Monty Program/Komisia

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/15

         Žaloba podaná 1. júla 2010 — Monty Program/Komisia
   (Vec T-292/10)
   ()
   2010/C 260/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Monty Program AB (Tuusula, Fínsko) (v zastúpení: H. Anttilainen-Mochnacz, advokát a C. Pouncey, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie K(2010) 142 v konečnom znení z 21. januára 2010 vo veci COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou sa žalobca domáha podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia článku 1 rozhodnutia Komisie K(2010) 142 v konečnom znení z 21. januára 2010 vo veci COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems, ktorým bolo vyhlásené nadobudnutie podnikom Oracle Corporation celkovej kontroly nad podnikom Sun Microsystems za zlučiteľné so spoločným trhom a s vykonávaním Dohody o EHP v súlade s nariadením Rady (ES) č. 139/2004 (1).
   Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila povahu prísľubov podniku Oracle, čím porušila článok 2 nariadenia o fúziách a oznámenie Komisie o nápravných opatreniach (2). Podľa žalobcu sa Komisia tým, že nesprávne vyhodnotila desať prísľubov podniku Oracle týkajúcich sa budúceho správania sa ako nové skutočnosti umožňujúce odstrániť všetky obavy z narušenia hospodárskej súťaže a rozhodla o bezpodmienečnej zlučiteľnosti, sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia.

               Po druhé žalobca tvrdí, že neuplatnením oznámenia Komisie o nápravných opatreniach a v dôsledku toho nevykonaním testu trhu s ohľadom na tieto prísľuby, Komisia porušila podstatné formálne náležitosti, ako aj legitímne očakávania žalobcu tým, že ho pripravila o možnosť formálne predložiť názor k prísľubom podniku Oracle.

               Navyše Komisia sa vyhodnotením prísľubov podniku Oracle ako nových skutočností, a nie ako záväzkov, dopustila zneužitia právomoci.

               Po tretie Komisia porušila článok 2 nariadenia o fúziách tým, že nesprávne posúdila účinky prísľubov podniku Oracle po fúzii, v dôsledku čoho porušila požiadavky platné v oblasti dokazovania, ktoré jej vyplývajú z práva Európskej únie, čím sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia. Komisia sa teda dopustila nesprávneho právneho posúdenia prijatím rozhodnutia o zlučiteľnosti podľa článku 2 nariadenia o fúziách.

               Napokon žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia pri zhodnotení konkurenčného tlaku, ktorý vyvíjajú ostatní súťažitelia pôsobiaci v oblasti „open source“ na podnik Oracle po fúzii. Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že aj keby Oracle po fúzii stiahol z trhu MySQL (hlavný databázový softvér podniku Sun Microsystems), ostatní súťažitelia poskytujúci „open source“ by nahradili konkurenčný tlak vyvíjaný softvérom MySQL.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).

      (2)  Oznámenie Komisie o nápravných opatreniach akceptovateľných v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 a nariadenia Komisie (ES) č. 802/2004 (Ú. v. EÚ C 267, s. 1).


title: Výmaz veci C-13/04

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/24

         Výmaz veci C-13/04 (1)

   (2005/C 57/40)

      (Jazyk konania: fínčina)

   Uznesením z 26. novembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-13/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.03.2004


title: Vec C-510/15 P: Odvolanie podané 24. septembra 2015: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA, proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. júla 2015 vo veci T-398/10, Fapricela/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/25

         Odvolanie podané 24. septembra 2015: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA, proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. júla 2015 vo veci T-398/10, Fapricela/Komisia
   (Vec C-510/15 P)
   (2015/C 381/27)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Fapricela – Indústria de Trefilaria, S.A. (v zastúpení: T. Caiado Guerreiro a R. Rodrigues Lopes, advogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               opraviť výšku obratu zohľadnenú pri výpočte pokuty,

               —

               čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa týka

                           —

                           obratu, ktorý treba zohľadniť,

                           —

                           dôkazného bremena vo vzťahu k trvaniu účasti na karteli,

                           —

                           stanovenia vyššieho stupňa závažnosti, než aký bol stanovený v prípade podniku Fundia,

                           —

                           uloženie dodatočnej čiastky v neprimeranej výške,

               —

               v dôsledku toho upraviť výšku pokuty, najmä tým, že sa opraví

                           —

                           výška obratu,

                           —

                           doba trvania porušenia,

                           —

                           rok zohľadnený na účely výpočtu pokuty,

                           —

                           stupeň závažnosti porušenia, a to tak, že bude stanovený na 16 % (teda rovnaký, aký sa stanovil v prípade podniku Fundia),

                           —

                           výška dodatočnej čiastky,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               a)

               Výška obratu, ktorú zohľadnila Komisia na účely výpočtu pokuty a od ktorej sa Všeobecný súd neodchýlil, je zjavne nesprávna a musí sa opraviť;

               b)

               Všeobecný súd rozdelil dôkazné bremeno v rozpore s právom a v dôsledku toho porušil pri posudzovaní skutkových okolností zásadu prezumpcie neviny;

               c)

               Všeobecný súd nesplnil svoju povinnosť odôvodnenia a pri výpočte pokuty porušil zásadu rovnosti zaobchádzania, čo viedlo k stanoveniu neprimerane vysokého stupňa závažnosti porušenia;

               d)

               Všeobecný súd porušil pri stanovení dodatočnej čiastky s odradzujúcim účinkom zásadu proporcionality, čo sa prejavilo najmä v neprimeranosti výšky pokuty.


title: Vec T-212/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. septembra 2013 — Madaus/ÚHVT — Indena (ECHINAMID)

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2013 — Madaus/ÚHVT — Indena (ECHINAMID)
   (Vec T-212/13) (1)

   2013/C 336/67
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vymenovanie prvého generálneho advokáta

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/4

         Vymenovanie prvého generálneho advokáta
   (2008/C 301/05)
   Súdny dvor na základe článku 10 ods. 1 tretieho pododseku rokovacieho poriadku vymenoval na obdobie jedného roka od 7. októbra 2008 do 6. októbra 2009 pani Sharpston za prvú generálnu advokátku.


title: Vec C-667/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 23. decembra 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dedičia pána M.N.F.M. Noorena/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 23. decembra 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dedičia pána M.N.F.M. Noorena/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Vec C-667/16)
   (2017/C 078/17)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, dedičia pána M.N.F.M. Noorena

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Stanovil normotvorca Únie v článkoch 70, 71 a 72 nariadenia Komisie (ES) č. 1122/2009 (1) z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva, možnosť, aby, ako sa uvádza v tomto prípade, v ktorom ide o viaceré prípady výskytu nesúladu v rovnakej oblasti krížového plnenia, sa sčítalo zníženie pomoci z dôvodu opakovaného porušenia tej istej povinnosti súvisiacej s krížovým plnením na jednej strane a úmyselného porušenia povinnosti súvisiacej s krížovým plnením na strane druhej?

               2.

               V prípade kladnej odpovede: Ktorý článok, resp. jeho časť pre to ponúka základ a ako znie pravidlo pre výpočet tohto sčítania?

               3.

               V prípade zápornej odpovede: Nachádza sa základ pre to niekde inde v práve Únie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 65.


title: Vec F-38/10: Žaloba podaná 31. mája 2010 — Vakalis/Komisia

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/54

         Žaloba podaná 31. mája 2010 — Vakalis/Komisia
   (Vec F-38/10)
   ()
   2010/C 209/86
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ioannis Vakalis (Luvinate, Taliansko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Úradu pre riadenie a výplatu individuálnych nárokov, ktorým bola stanovená výška dôchodkových nárokov žalobcu v rámci ich prevodu do režimu Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že rozhodnutie Komisie č. 60/2004 z 28. apríla 2004 je nezákonné,

               —

               zrušiť rozhodnutie PMO-4/TP D(2009)/434514716,

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo  6. októbra 2005  vo veci C-256/05 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Telekom-Control-Kommission): Telekom Austria AG, pôvodne Post & Telekom Austria AG (Prejudiciálne otázky — Právomoc Súdneho dvora — Podanie návrhu na Súdny dvor — Elektronické komunikácie — Siete a služby — Spoločný právny rámec — Trh pre tranzitné služby)

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/7

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 6. októbra 2005
   vo veci C-256/05 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Telekom-Control-Kommission): Telekom Austria AG, pôvodne Post & Telekom Austria AG (1)

   (Prejudiciálne otázky - Právomoc Súdneho dvora - Podanie návrhu na Súdny dvor - Elektronické komunikácie - Siete a služby - Spoločný právny rámec - Trh pre tranzitné služby)
   (2006/C 10/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-256/05, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Telekom-Control-Kommission (Rakúsko) z 13. júna 2005 a doručený Súdnemu dvoru 17. júna 2005, ktorý súvisí s konaním Telekom Austria AG, pôvodne Post & Telekom Austria AG, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedníčka piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia P. Kūris (spravodajca) a G. Arestis, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vydal 6. októbra 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Súdny dvor Európskych Spoločenstiev zjavne nemá právomoc odpovedať na otázku, ktorú položila Telekom-Control-Kommission vo svojom rozhodnutí z 13. júna 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.


title: Vec F-98/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  31. januára 2008 – Di Bucci/Komisia (Úradníci — Verejná služba — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2004 — Pridelenie prednostných bodov — Časová pôsobnosť ustanovení nového služobného poriadku)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/30

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 31. januára 2008 – Di Bucci/Komisia
   (Vec F-98/05) (1)

   (Úradníci - Verejná služba - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2004 - Pridelenie prednostných bodov - Časová pôsobnosť ustanovení nového služobného poriadku)
   (2008/C 116/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Vittorio Di Bucci (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. van der Woude a V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a V. Joris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Slater, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí o pridelení prednostných bodov žalobcovi pri povyšovaní za rok 2004 a na druhej strane zrušenie zoznamu zásluh úradníkov platovej triedy A*11 povýšených do platovej triedy A*12 pri povyšovaní za rok 2004
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie, ktorým sa určil celkový počet bodov pána Di Bucci na účely povyšovania za rok 2004, a rozhodnutie o jeho nepovýšení v rámci tohto povyšovania sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť celé trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006, s. 24 (najskôr zapísaná pod číslom T-381/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-175/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal — Spojené kráľovstvo) — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc (Šiesta smernica o DPH — Oslobodenie — Článok 13 B písm. d) bod 3 — Plnenia týkajúce sa platieb a prevodov — Vymáhanie dlhov — Platobné plány na poskytovanie zubnej starostlivosti — Služby výberu a spracovania platieb pre klientov poskytovateľa služieb)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal — Spojené kráľovstvo) — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc
   (Vec C-175/09) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Oslobodenie - Článok 13 B písm. d) bod 3 - Plnenia týkajúce sa platieb a prevodov - Vymáhanie dlhov - Platobné plány na poskytovanie zubnej starostlivosti - Služby výberu a spracovania platieb pre klientov poskytovateľa služieb)
   2010/C 346/21
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Žalovaná: Axa UK plc

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal — Výklad článku 13 B písm. d) bodu 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Oslobodenia — Rozsah — Pojem „služby, ktoré vedú k prevodu finančných prostriedkov a vyvolávajú zmeny právnej a finančnej situácie“ — Služby výberu, spracovania a vymáhania dlhov od klientov obchodníka — Platobné plány na poskytovanie zubnej starostlivosti

      Výrok rozsudku

   Článok 13 B písm. d) bod 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty uvedené v tomto ustanovení sa nevzťahuje na poskytovanie služieb, ktoré v podstate spočíva v tom, že banka tretej osoby je vyzvaná na prevod určitej sumy, ktorú táto osoba dlhuje klientovi poskytovateľa služieb, na účet poskytovateľa služieb prostredníctvom systému „príkaz na inkaso“, v zaslaní výpisov prijatých súm klientovi, v kontaktovaní sa s tretími osobami, od ktorých poskytovateľ služieb neinkasoval platby, a napokon v zadaní príkazu banke poskytovateľa služieb previesť prijaté platby znížené o jeho odmenu na bankový účet klienta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec T-254/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. mája 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Casale Fresco — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie FREZCO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. mája 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (Vec T-254/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Casale Fresco - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie FREZCO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 251/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. Kunz, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Dyado Liben OOD (Sofia, Bulharsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. marca 2015 (vec R 1138/2014-4) týkajúceho sa žiadosti o zápis slovného označenia Casale Fresco ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec C-69/05: Žaloba podaná dňa 11. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/15

         Žaloba podaná dňa 11. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-69/05)
   (2005/C 106/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Florence Clotuche-Duvieusart a Agnieszka Stobiecka-Kuik, splnomocnené zástupkyne, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 11. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 88 ods. 1 Zmluvy ES a z článku 21 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1) (teraz článku 88 Zmluvy ES) vykonaného usmerneniami o štátnej pomoci v poľnohospodárskom sektore (2000/C/28/02) tým, že do 1. júla 2001 a najneskôr do 30. júna 2002 nepredložilo výročné správy o všetkých schémach pomoci existujúcich v poľnohospodárskom sektore počas rokov 2000 a 2001;

               2)

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 21 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (teraz článku 88 Zmluvy ES) stanovuje, že „členské štáty predložia Komisii výročné správy o všetkých existujúcich schémach pomoci, v súvislosti s ktorými žiadne špecifické požiadavky na oznamovanie neboli uložené v podmienečnom rozhodnutí […]“. Predloženie týchto správ v poľnohospodárskom sektore sa riadi „Usmerneniami o štátnej pomoci v poľnohospodárskom sektore“ (2000/C/28/02), ktoré upresňujú, že „jednoduchú správu o všetkých schémach pomoci v poľnohospodárskom sektore v dotknutom členskom štáte sa Komisii prvýkrát predloží do 1. júla 2001 a potom najneskôr do 30. júna 2002 každého roka.“ Záväzný charakter usmernení vo veciach štátnej pomoci, s ktorými súhlasil členský štát ako s účelovými opatreniami, potvrdila judikatúra Súdneho dvora. Luxemburské veľkovojvodstvo súhlasilo s usmerneniami o štátnej pomoci v poľnohospodárskom sektore, pretože nikdy písomne neoznámilo, že má námietky proti účelovým opatreniam uvedeným v usmerneniach. V dôsledku toho si Luxemburské veľkovojvodstvo nepredložením predmetných správ za rok 2000 a ani za rok 2001 nesplnilo svoje povinnosti.

      (1)  Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1


title: Vec C-282/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  5. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/8

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-282/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2009/C 82/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Roels a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie právnych predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22), resp. ich neoznámenie v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec T-173/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2006 – Carius/Komisia ( Úradníci — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie 2001/2002 — Žaloba o neplatnosť — Námietka nezákonnosti — Právo na obranu — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie )

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/12

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2006 – Carius/Komisia
   (Vec T-173/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie 2001/2002 - Žaloba o neplatnosť - Námietka nezákonnosti - Právo na obranu - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie“)
   (2006/C 310/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jügen Carius (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia z 21. mája 2006 o konečnom hodnotení služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002, a pokiaľ je to potrebné, rozhodnutia z 23. decembra 2003 o zamietnutí sťažnosti žalobcu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-391/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 22. augusta 2012 — RLvS Verlagsgesellschaft mbH/Stuttgarter Wochenblatt GmbH

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 22. augusta 2012 — RLvS Verlagsgesellschaft mbH/Stuttgarter Wochenblatt GmbH
   (Vec C-391/12)
   2012/C 343/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaná a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 7 ods. 2 a bod 11 prílohy I v spojení s článkom 4 a článkom 3 ods. 5 smernice (1) uplatňovaniu vnútroštátneho predpisu (tu: § 10 Landespressegesetz Baden-Württemberg), ktorý okrem ochrany spotrebiteľov pred uvedením do omylu slúži aj ochrane nezávislosti tlače a na rozdiel od článku 7 ods. 2 a bodu 11 prílohy I smernice zakazuje akékoľvek uverejnenie za odmenu, a to bez ohľadu na účel, ktorý sa tým sleduje, pokiaľ nie je uverejnenie označené pojmom „inzercia“, s výnimkou prípadov, keď už na základe umiestnenia a úpravy uverejnenia možno rozpoznať, že ide o inzerciu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (smernica o nekalých obchodných praktikách) (Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 22).