title: Vec T-75/19: Žaloba podaná 8. februára 2019 – Comune di Milano/Parlament a Rada

text:
               25.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/48

      Žaloba podaná 8. februára 2019 – Comune di Milano/Parlament a Rada
      (Vec T-75/19)
      (2019/C 112/59)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Comune di Milano (v zastúpení: F. Sciaudone, M. Condinanzi a A. Neri, advokáti)

         Žalovaní: Európsky parlament, Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1718 zo 14. novembra 2018, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 726/2004, pokiaľ ide o sídlo Európskej agentúry pre lieky (ďalej len „EMA“),

                  —

                  vyhlásil neúčinnosť rozhodnutia Rady z 20. novembra 2017 v zmysle bodu 6 rokovacieho poriadku z 22. júna 2017,

                  —

                  uložil Rade a Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý dôvod je založený na porušení zásad zastupiteľskej demokracie (článok 10 ZEÚ), inštitucionálnej rovnováhy a lojálnej spolupráce (článok 13 ZEÚ), ako aj porušení podstatných formálnych náležitostí a porušení článku 14 ZEÚ.

                              —

                              Žalobca namieta porušenie dotknutých zásad, pretože: (i) sídlo EMA bolo vybraté jedinou inštitúciou, Radou, na základe rozhodovacieho procesu vedúceho k rozhodnutiu z 20. novembra 2017, ktoré určilo obsah napadnutého nariadenia (t.j. umiestnenie sídla EMA v Amsterdame), mimo riadneho legislatívneho postupu a pred jeho začatím; (ii) v priebehu procesu výberu sídla EMA, ktorým sa de facto vyčerpal rozhodovací proces, Rada a Komisia – jediné dve inštitúcie zapojené do procesu výberu – nezapojili Parlament; (iii) v rámci riadneho legislatívneho postupu Rada a Komisia postavili Parlament pred hotovú vec (už uskutočnenej) voľby Amsterdamu ako sídla úradu; (iv) Rada a Komisia neponechali Parlamentu žiadny priestor na vyhodnotenie alebo spochybnenie tohto rozhodnutia, pričom ho navyše nútili uzavrieť legislatívny postup v čo najkratšom čase; (V) Parlament nebol v priebehu legislatívneho procesu schopný plniť svoje úlohy napriek tomu, že mu to ukladajú zmluvy, a proti svojej vôli bol donútený „ratifikovať“ rozhodnutie prijaté Radou.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci v prejednávanej veci a na porušení zásad transparentnosti, riadnej správy vecí verejných a spravodlivosti.

                              —

                              Podľa žalobcu bolo cieľom výberového konania určiť najlepšiu ponuku na premiestnenie sídla EMA na základe objektívnych výberových kritérií stanovených vo výzve na predkladanie ponúk. V tomto prípade však určenie sídla losovaním bez ďalšieho predchádzajúceho zisťovania neumožňovalo overiť chýbajúcu rovnocennosť dvoch kandidatúr Milána a Amsterdamu a neumožnilo vybrať najlepšiu ponuku. Navyše výsledok hlasovania z 20. novembra 2017 v prospech Amsterdamu vyplynul z toho, že Komisia nepristúpila k skutočnému zisťovaniu a holandská ponuka bola zavádzajúca (navyše vo viacerých podstatných bodoch). V dôsledku toho členské štáty hlasovali za kandidatúru Amsterdamu na základe mylného predpokladu, že spĺňa požiadavky podľa výzvy na predkladanie ponúk, ako aj osobitné potreby agentúry. Holandská ponuka bola navyše po hlasovaní 20. novembra 2017ex post pozmenená (k horšiemu). Zmeny v ponuke boli predmetom tajného dvojstranného rokovania. Vady rozhodnutia z 20. novembra 2017 spôsobujú nelegitímnosť napadnutého nariadenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných

                              —

                              V tejto súvislosti sa uvádza, že rozhodovací proces, ktorý viedol k určeniu nového sídla EMA, sa vyznačoval absenciou foriem a metód určených na zaručenie nevyhnutnej transparentnosti. Nedostatky týkajúce sa zisťovania a následné dvojstranné a tajné opätovné prerokovanie niektorých podstatných podmienok holandskej ponuky zvyšujú závažnosť porušenia zásady transparentnosti. Okrem toho neboli zohľadnené mnohé aspekty relevantné pre rozhodnutie. Skutočný nedostatok hodnotenia ponúk a skreslenie holandskej ponuky Komisiou z hľadiska troch podstatných aspektov (podlahová plocha dočasného sídla, finančné podmienky, neschopnosť zabezpečiť operačnú kontinuitu agentúry) zvyšujú závažnosť porušenia zásady riadnej správy vecí verejných.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa týka rozhodnutia Rady z 11. septembra 2009 o prijatí jej vnútorného rokovacieho poriadku, ako aj porušenia procesných pravidiel Rady z 31. októbra 2017

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že spôsob postupu a výsledky hlasovania sú poznačené porušením osobitných noriem, ktoré mala Rada dodržiavať, a spôsobujú nezákonnosť rozhodnutia z 20. novembra 2017, ako aj napadnutého nariadenia.


title: Vec C-665/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 23. októbra 2018 — Pólus Vegas Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               1.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 122/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 23. októbra 2018 — Pólus Vegas Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-665/18)
      (2019/C 122/03)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Pólus Vegas Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno body 39 až 42 rozsudku Súdneho dvora Európskej únie vo veci C-98/14 vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že vnútroštátnou právnou úpravou sa bez prechodného režimu späťnásobuje paušálna daň z hry a zároveň sa zavádza pomerná daň z hry predstavuje obmedzenie slobodného poskytovania služieb uvedené v článku 56 ZFEÚ?

                  2.

                  Možno pojmy „sťažiť“ alebo „urobiť menej atraktívnym“ uvedené v rozsudku vo veci C-98/14 — pri zohľadnení a uplatnení Dodatkového protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv (EDĽP) a článku 17 Charty základných práv Európskej únie — vykladať v tom zmysle, že neoprávnené a neprimerané zvýšenie dane z hry v členskom štáte zbavuje organizátorov hazardných hier v herniach ich ziskov neprimeraným a diskriminačným spôsobom, čím dochádza k narušeniu hospodárskej súťaže v prospech kasín a porušeniu uvedeného Dodatkového protokolu k EDĽP a článku 17 Charty základných práv?

                  3.

                  Môže sa obsah rozsudku vo veci C-98/14 vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že prevádzkovanie hracích automatov prestáva byť ziskové a môže sa vykonávať len so stratou v dôsledku neoprávneného a diskriminačného zvýšenia dane z hry umožňuje konštatovať, že takéto prevádzkovanie je „sťažené“ alebo „menej atraktívne“?

                  4.

                  Možno slobodné poskytovanie služieb pri uplatnení rozsudku vo veci C-98/14 v členskom štáte vykladať v tom zmysle, že v prípade herní a kasín prevádzkovaných v členskom štáte, treba v zásade predpokladať existenciu cezhraničného prvku Únie, to znamená skutočnosť, že občania Únie z iných členských štátov môžu rovnako využívať príležitosti na príslušnú hru?


title: Vec T-278/19: Žaloba podaná 26. apríla 2019 — Aurora/CPVO — SESVanderhave (M 02205)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/71

      Žaloba podaná 26. apríla 2019 — Aurora/CPVO — SESVanderhave (M 02205)
      (Vec T-278/19)
      (2019/C 213/69)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aurora Srl (Padova, Taliansko) (v zastúpení: L.-B. Buchman, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SESVanderhave NV (Tienen, Belgicko)

         Údaje týkajúce sa konania pred CPVO

         Majiteľ sporného práva Spoločenstva k odrodám rastlín: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknuté sporné právo Spoločenstva k odrodám rastlín: právo Spoločenstva k odrodám rastlín č. EU 15118, cukrová repa odroda M 02205

         Konanie pred CPVO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie odvolacieho senátu CPVO z 27. februára 2019 vo veci R A010/2013-RENV

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že v napadnutom rozhodnutí sa nesprávne uplatnil rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) z 23. novembra 2017 vo veci T-140/15,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie, zvrátil rozhodnutie CPVO NN010 z 23. septembra 2013 a vyhovel žalobe o neplatnosť CPVR č. EU 15118, o ktorom rozhodol žalovaný 28. augusta 2012,

            a v dôsledku toho aby

                  —

                  vyhlásil, že CPVR č. EU 15118 je ab initio neplatné,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne v súlade s článkom 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania vedľajších účastníkov konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie zásad právnej istoty a legitímnej dôvery,

                  —

                  zanedbanie povinnosti a odopretie spravodlivosti.


title: stanovisko 1/17: Stanovisko Súdneho dvora (plénum) z 30. apríla 2019 — Belgické kráľovstvo ((Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Komplexná hospodárska a obchodná dohoda medzi Kanadou na jednej strane a Európskou úniou a jej členskými štátmi na strane druhej (CETA) — Urovnávanie sporov medzi investormi a štátmi (ISDS) — Vytvorenie Tribunálu a Odvolacieho tribunálu — Zlučiteľnosť s primárnym právom Únie — Požiadavka dodržiavania autonómie právneho poriadku Únie — Úroveň ochrany verejných záujmov stanovená inštitúciami Únie v súlade s ústavným rámcom Únie — Rovnosť zaobchádzania s kanadskými investormi a investormi Únie — Charta základných práv Európskej únie — Článok 20 — Prístup k uvedeným tribunálom a ich nezávislosť — Článok 47 Charty — Finančná dostupnosť — Povinnosť jej zaručenia pre fyzické osoby a pre malé a stredné podniky — Vonkajšie a vnútorné aspekty požiadavky nezávislosti — Vymenovanie, odmeňovanie a etický kódex členov — Úloha Spoločného výboru CETA — Záväznosť výkladu dohody CETA poskytovaného týmto výborom))

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/2

      Stanovisko Súdneho dvora (plénum) z 30. apríla 2019 — Belgické kráľovstvo
      (stanovisko 1/17) Ú. v. EÚ C 369, 30.10.2017.
      ((Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Komplexná hospodárska a obchodná dohoda medzi Kanadou na jednej strane a Európskou úniou a jej členskými štátmi na strane druhej (CETA) - Urovnávanie sporov medzi investormi a štátmi (ISDS) - Vytvorenie Tribunálu a Odvolacieho tribunálu - Zlučiteľnosť s primárnym právom Únie - Požiadavka dodržiavania autonómie právneho poriadku Únie - Úroveň ochrany verejných záujmov stanovená inštitúciami Únie v súlade s ústavným rámcom Únie - Rovnosť zaobchádzania s kanadskými investormi a investormi Únie - Charta základných práv Európskej únie - Článok 20 - Prístup k uvedeným tribunálom a ich nezávislosť - Článok 47 Charty - Finančná dostupnosť - Povinnosť jej zaručenia pre fyzické osoby a pre malé a stredné podniky - Vonkajšie a vnútorné aspekty požiadavky nezávislosti - Vymenovanie, odmeňovanie a etický kódex členov - Úloha Spoločného výboru CETA - Záväznosť výkladu dohody CETA poskytovaného týmto výborom))
      (2019/C 220/02)
      Jazyk konania: všetky úradné jazyky

         Žiadateľ

      Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, L. Van den Broeck, M. Jacobs a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

      Ôsma kapitola oddiel F Komplexnej hospodárskej a obchodnej dohody medzi Kanadou na jednej strane a Európskou úniou a jej členskými štátmi na strane druhej, podpísanej 30. októbra 2016 v Bruseli, je v súlade s primárnym právom Európskej únie.


title: Vec C-598/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof 's-Hertogenbosch — Holandsko) — A-Fonds/Inspecteur van de Belastingdienst (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Existujúca pomoc a nová pomoc — Pojem nová pomoc — Vrátenie dane z dividend — Režim rozšírený na spoločnosti usadené mimo územia dotknutého členského štátu — Voľný pohyb kapitálu — Povinnosti vnútroštátnych súdov)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/2

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof 's-Hertogenbosch — Holandsko) — A-Fonds/Inspecteur van de Belastingdienst
      (Vec C-598/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Existujúca pomoc a nová pomoc - Pojem nová pomoc - Vrátenie dane z dividend - Režim rozšírený na spoločnosti usadené mimo územia dotknutého členského štátu - Voľný pohyb kapitálu - Povinnosti vnútroštátnych súdov)
      (2019/C 220/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof 's-Hertogenbosch

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: A-Fonds

         Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst

         Výrok rozsudku

      Články 107 a 108 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd nemôže posúdiť súlad takej podmienky sídla, o akú ide vo veci samej, s článkom 56 ods. 1 ES, teraz článok 63 ods. 1 ZFEÚ, v prípade, že dotknutý režim vrátenia dane z dividend predstavuje schému štátnej pomoci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec C-611/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. apríla 2019 — Talianska republika/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Spoločná rybárska politika — Zachovanie zdrojov — Medzinárodný dohovor o zachovaní atlantických tuniakov — Celkové povolené výlovy (TAC) stredomorského mečiara veľkého — Nariadenie (EÚ) 2017/1398 — Stanovenie rybolovných možností na rok 2017 — Výlučná právomoc Únie — Stanovenie referenčného obdobia — Spoľahlivosť základných údajov — Rozsah súdneho preskúmania — Článok 17 ZEÚ — Spravovanie záujmov Únie v rámci medzinárodných orgánov — Zásada relatívnej stability — Podmienky uplatňovania — Zásady zákazu retroaktivity, legitímnej dôvery a zákazu diskriminácie)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. apríla 2019 — Talianska republika/Rada Európskej únie
      (Vec C-611/17) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Spoločná rybárska politika - Zachovanie zdrojov - Medzinárodný dohovor o zachovaní atlantických tuniakov - Celkové povolené výlovy (TAC) stredomorského mečiara veľkého - Nariadenie (EÚ) 2017/1398 - Stanovenie rybolovných možností na rok 2017 - Výlučná právomoc Únie - Stanovenie referenčného obdobia - Spoľahlivosť základných údajov - Rozsah súdneho preskúmania - Článok 17 ZEÚ - Spravovanie záujmov Únie v rámci medzinárodných orgánov - Zásada relatívnej stability - Podmienky uplatňovania - Zásady zákazu retroaktivity, legitímnej dôvery a zákazu diskriminácie)
      (2019/C 220/04)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a E. Moro, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne V. Ester Casas, neskôr M. J. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnené zástupkyne), Európska komisia (v zastúpení: F. Moro a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnené zástupkyne)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 424, 11.12.2017.


title: Vec C-614/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego/Industrial Quesera Cuquerella SL, Juan Ramón Cuquerella Montagud (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (ES) č. 510/2006 — Článok 13 ods. 1 písm. b) — Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín — Syr manchego („queso manchego“) — Používanie označení, ktoré môžu vyvolávať predstavu o regióne, na ktorý sa viaže chránené označenie pôvodu (CHOP) — Pojem „riadne informovaný, primerane pozorný a obozretný priemerný spotrebiteľ“ — Európski spotrebitelia alebo spotrebitelia členského štátu, kde je výrobok, na ktorý sa vzťahuje CHOP, vyrobený a prevažne spotrebovaný)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/4

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego/Industrial Quesera Cuquerella SL, Juan Ramón Cuquerella Montagud
      (Vec C-614/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (ES) č. 510/2006 - Článok 13 ods. 1 písm. b) - Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Syr manchego („queso manchego“) - Používanie označení, ktoré môžu vyvolávať predstavu o regióne, na ktorý sa viaže chránené označenie pôvodu (CHOP) - Pojem „riadne informovaný, primerane pozorný a obozretný priemerný spotrebiteľ“ - Európski spotrebitelia alebo spotrebitelia členského štátu, kde je výrobok, na ktorý sa vzťahuje CHOP, vyrobený a prevažne spotrebovaný)
      (2019/C 220/05)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego

         Žalovaní: Industrial Quesera Cuquerella SL, Juan Ramón Cuquerella Montagud

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 13 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín sa má vykladať v tom zmysle, že k vyvolaniu mylnej predstavy o zapísanom názve môže dôjsť použitím obrazových označení.

                  2.

                  Článok 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 510/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že používanie obrazových označení, ktoré vyvolávajú mylnú predstavu o zemepisnej oblasti, na ktorú je viazané označenie pôvodu uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia, môže predstavovať vyvolanie mylnej predstavy tohto označenia pôvodu, a to aj v prípade, že uvedené obrazové označenia používa výrobca so sídlom v tomto regióne, ale na ktorého výrobky, ktoré sú podobné alebo porovnateľné výrobkom chráneným týmto označením pôvodu, sa toto označenie pôvodu nevzťahuje.

                  3.

                  Pojem riadne informovaný, primerane pozorný a obozretný priemerný spotrebiteľ, z ktorého vnímania musí vychádzať vnútroštátny súd pri posudzovaní toho, či ide o „vyvolávanie mylnej predstavy“ v zmysle článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 510/2006, sa má chápať tak, že odkazuje na európskych spotrebiteľov, vrátane spotrebiteľov členského štátu, v ktorom sa vyrába výrobok, ktorý vedie k mylnej predstave o chránenom názve alebo na ktorý sa tento názov zo zemepisného hľadiska viaže, a v ktorom sa tento výrobok prevažne spotrebúva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 5.2.2018.


title: Vec C-694/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembursko) — Pillar Securitisation Sàrl/Hildur Arnadottir (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach — Luganský dohovor II — Článok 15 — Spotrebiteľská zmluva — Vzťah k smernici 2008/48/ES — Zmluva o spotrebiteľskom úvere — Články 2 a 3 — Pojmy „spotrebiteľ“ a „transakcie, na ktoré sa vzťahuje táto smernica“ — Maximálna výška úveru — Chýbajúca relevantnosť vzhľadom na článok 15 Luganského dohovoru II)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/5

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembursko) — Pillar Securitisation Sàrl/Hildur Arnadottir
      (Vec C-694/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Luganský dohovor II - Článok 15 - Spotrebiteľská zmluva - Vzťah k smernici 2008/48/ES - Zmluva o spotrebiteľskom úvere - Články 2 a 3 - Pojmy „spotrebiteľ“ a „transakcie, na ktoré sa vzťahuje táto smernica“ - Maximálna výška úveru - Chýbajúca relevantnosť vzhľadom na článok 15 Luganského dohovoru II)
      (2019/C 220/06)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Pillar Securitisation Sàrl

         Žalovaná: Hildur Arnadottir

         Výrok rozsudku

      Článok 15 Dohovoru o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, podpísaného 30. októbra 2007, ktorý bol schválený v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 2009/430/ES z 27. novembra 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa určilo, či zmluva o úvere je „spotrebiteľskou“ zmluvou o úvere v zmysle článku 15, sa nemusí overiť, že patrí do pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS v tom zmysle, že celková výška príslušného úveru nepresahuje prahovú hodnotu stanovenú v článku 2 ods. 2 písm. c) tejto smernice a že je v tomto ohľade irelevantné, že vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa preberá uvedená smernica, nestanovujú vyššiu prahovú hodnotu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.


title: Vec C-133/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil — Francúzsko) — Sea Chefs Cruise Services GmbH/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Vrátenie DPH — Smernica 2008/9/ES — Článok 20 — Žiadosť o dodatočné informácie podaná členským štátom vrátenia dane — Informácie, ktoré sa majú poskytnúť v lehote jedného mesiaca od dátumu doručenia žiadosti adresátovi — Právna povaha tejto lehoty a následky jej nedodržania)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil — Francúzsko) — Sea Chefs Cruise Services GmbH/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Vec C-133/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Vrátenie DPH - Smernica 2008/9/ES - Článok 20 - Žiadosť o dodatočné informácie podaná členským štátom vrátenia dane - Informácie, ktoré sa majú poskytnúť v lehote jedného mesiaca od dátumu doručenia žiadosti adresátovi - Právna povaha tejto lehoty a následky jej nedodržania)
      (2019/C 220/08)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal administratif de Montreuil

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sea Chefs Cruise Services GmbH

         Žalovaný: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Výrok rozsudku

      Článok 20 ods. 2 smernice Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte, sa má vykladať v tom zmysle, že lehota jedného mesiaca upravená v tomto ustanovení na to, aby boli členskému štátu vrátenia dane poskytnuté dodatočné informácie, o ktoré tento členský štát žiada, nie je prekluzívnou lehotou, ktorá by v prípade jej prekročenia alebo neposkytnutia odpovede viedla k tomu, že zdaniteľná osoba stratí možnosť doplniť svoju žiadosť o vrátenie dane tým, že priamo pred vnútroštátnym súdom predloží dodatočné informácie určené na potvrdenie existencie jej práva na vrátenie dane z pridanej hodnoty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec C-225/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Grupa Lotos S.A./Minister Finansów (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zdaňovanie — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Šiesta smernica 77/388/EHS — Článok 17 ods. 2 a 6 — Smernica 2006/112/ES — Články 168 a 176 — Vylúčenie práva na odpočítanie — Nákup ubytovacích a gastronomických služieb — Klauzula standstill — Pristúpenie k Európskej únii)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/8

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Grupa Lotos S.A./Minister Finansów
      (Vec C-225/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zdaňovanie - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 17 ods. 2 a 6 - Smernica 2006/112/ES - Články 168 a 176 - Vylúčenie práva na odpočítanie - Nákup ubytovacích a gastronomických služieb - Klauzula standstill - Pristúpenie k Európskej únii)
      (2019/C 220/10)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Grupa Lotos S.A.

         Žalovaný: Minister Finansów

         Výrok rozsudku

      Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že:

                  —

                  bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje rozšírenie rozsahu vylúčenia z práva na odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH) po pristúpení dotknutého členského štátu k Európskej únii a ktorá znamená, že zdaniteľnej osobe poskytujúcej služby v oblasti cestovného ruchu nebude od okamihu, keď toto rozšírenie nadobudne účinnosť, vznikať právo na odpočítanie DPH, ktorej podlieha nákup ubytovacích a gastronomických služieb, ktoré táto zdaniteľná osoba ďalej fakturuje v rámci poskytovania služieb v oblasti cestovného ruchu iným zdaniteľným osobám a

                  —

                  nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje vylúčenie práva na odpočítanie DPH zaplatenej pri nákupe ubytovacích a gastronomických služieb, ktoré bolo zavedené pred pristúpením predmetného členského štátu k Únii a ktoré sa po tomto pristúpení zachovalo v súlade s článkom 176 druhým odsekom smernice 2006/112, a ktorá znamená, že zdaniteľná osoba, ktorá neposkytuje služby v oblasti cestovného ruchu, nebude mať právo na odpočítanie DPH, ktorej podlieha nákup týchto ubytovacích a gastronomických služieb, ktoré táto zdaniteľná osoba ďalej fakturuje iným zdaniteľným osobám.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec C-250/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. mája 2019 — Európska komisia/Chorvátska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2008/98/ES — Spracovanie odpadu — Článok 5 ods. 1 — Drvené kamenivo, ktoré nezodpovedá pojmu „vedľajší produkt“ — Článok 13 — Povinnosť členských štátov dohliadať na ochranu ľudského zdravia a životného prostredia — Článok 15 ods. 1 — Povinnosť zabezpečiť spracovanie odpadu jeho držiteľom alebo inou poverenou osobou)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/9

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. mája 2019 — Európska komisia/Chorvátska republika
      (Vec C-250/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2008/98/ES - Spracovanie odpadu - Článok 5 ods. 1 - Drvené kamenivo, ktoré nezodpovedá pojmu „vedľajší produkt“ - Článok 13 - Povinnosť členských štátov dohliadať na ochranu ľudského zdravia a životného prostredia - Článok 15 ods. 1 - Povinnosť zabezpečiť spracovanie odpadu jeho držiteľom alebo inou poverenou osobou)
      (2019/C 220/11)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Mataija, F. Thiran a E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Chorvátska republika (v zastúpení: T. Galli a M. Vidović, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Chorvátska republika tým, že neurčila, že drvené kamenivo ukladané na skládku Biljane Donje (Chorvátsko) je odpad, a nie vedľajší produkt, a že sa s ním musí nakladať ako s odpadom, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc.
                  Chorvátska republika tým, že neprijala všetky opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie nakladania s odpadmi uloženými na skládke Biljane Donje spôsobom, ktorý neohrozuje zdravie ľudí a nepoškodzuje životné prostredie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 smernice 2008/98.
                  Chorvátska republika tým, že neprijala všetky opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie, aby držiteľ odpadu ukladaného na skládku Biljane Donje vykonával spracovanie odpadov sám alebo aby zabezpečil jeho spracovanie obchodníkom, zariadením alebo podnikom, ktorí vykonávajú činnosti spracovania odpadu, alebo zabezpečil jeho spracovanie prostredníctvom verejného alebo súkromného zariadenia na zber odpadu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 15 ods. 1 smernice 2008/98.

                  2.

                  Chorvátska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 200, 11.6.2018.


title: Vec C-25/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okrăžen săd — Blagoevgrad — Bulharsko) — Brian Andrew Kerr/Pavlo Postnov, Natalia Postnova (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v občianskych veciach — Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Článok 7 bod 1 písm. a) — Osobitná právomoc v zmluvných veciach — Pojem „zmluvné veci“ — Rozhodnutie zhromaždenia vlastníkov bytov — Povinnosť vlastníkov bytov zaplatiť ročné finančné príspevky do rozpočtu spoločenstva vlastníkov bytov stanovené v tomto rozhodnutí — Žaloba na dosiahnutie vykonateľnosti tejto povinnosti — Právo uplatniteľné na zmluvné záväzky — Nariadenie (ES) č. 593/2008 — Článok 4 ods. 1 písm. b) a c) — Pojmy „zmluva o poskytovaní služieb“ a „zmluva, ktorej predmetom je vecné právo“ — Rozhodnutie zhromaždenia vlastníkov bytov v bytovom dome týkajúce sa výdavkov na údržbu spoločných priestorov tohto domu)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okrăžen săd — Blagoevgrad — Bulharsko) — Brian Andrew Kerr/Pavlo Postnov, Natalia Postnova
      (Vec C-25/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 7 bod 1 písm. a) - Osobitná právomoc v zmluvných veciach - Pojem „zmluvné veci“ - Rozhodnutie zhromaždenia vlastníkov bytov - Povinnosť vlastníkov bytov zaplatiť ročné finančné príspevky do rozpočtu spoločenstva vlastníkov bytov stanovené v tomto rozhodnutí - Žaloba na dosiahnutie vykonateľnosti tejto povinnosti - Právo uplatniteľné na zmluvné záväzky - Nariadenie (ES) č. 593/2008 - Článok 4 ods. 1 písm. b) a c) - Pojmy „zmluva o poskytovaní služieb“ a „zmluva, ktorej predmetom je vecné právo“ - Rozhodnutie zhromaždenia vlastníkov bytov v bytovom dome týkajúce sa výdavkov na údržbu spoločných priestorov tohto domu)
      (2019/C 230/12)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okrăžen săd — Blagoevgrad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Brian Andrew Kerr

         Žalovaný: Pavlo Postnov, Natalia Postnova

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 bod 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že spor týkajúci sa platobnej povinnosti vyplývajúcej z rozhodnutia zhromaždenia vlastníkov bytov v bytovom dome, ktoré nemá právnu subjektivitu a je špeciálne zriadené zákonom na výkon určitých práv, prijatého väčšinou členov zhromaždenia, ale zaväzujúceho všetkých jeho členov, sa má v zmysle tohto ustanovenia považovať za spor patriaci pod pojem „zmluvné veci“.

                  2.

                  Článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) sa má vykladať v tom zmysle, že spor, o ktorý ide vo veci samej, týkajúci sa platobnej povinnosti vyplývajúcej z rozhodnutia zhromaždenia vlastníkov bytov v bytovom dome, pokiaľ ide o výdavky na údržbu spoločných priestorov tohto domu, sa má v zmysle tohto ustanovenia považovať za spor týkajúci sa zmluvy o poskytovaní služieb.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-53/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Antonio Pasquale Mastromartino/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Trhy s finančnými nástrojmi — Smernica 2004/39/ES — Články 8, 23, 50 a 51 — Pôsobnosť — Finančný poradca oprávnený na „off site“ ponuku — Sprostredkovateľ, ktorý má postavenie obžalovaného v trestnom konaní — Vnútroštátne právne predpisy stanovujúce možnosť dočasného zákazu výkonu činnosti — Základné slobody — Výlučne vnútroštátna situácia — Neuplatniteľnosť)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/12

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Antonio Pasquale Mastromartino/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
      (Vec C-53/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Trhy s finančnými nástrojmi - Smernica 2004/39/ES - Články 8, 23, 50 a 51 - Pôsobnosť - Finančný poradca oprávnený na „off site“ ponuku - Sprostredkovateľ, ktorý má postavenie obžalovaného v trestnom konaní - Vnútroštátne právne predpisy stanovujúce možnosť dočasného zákazu výkonu činnosti - Základné slobody - Výlučne vnútroštátna situácia - Neuplatniteľnosť)
      (2019/C 230/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Antonio Pasquale Mastromartino

         Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS, zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/78/EÚ z 24. novembra 2010, najmä články 8, 23, 50 a 51 tejto smernice, články 49 a 56 ZFEÚ, ako aj zásady zákazu diskriminácie a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide vo veci samej, dočasný zákaz vykonávať činnosť finančného poradcu oprávneného na „off site“ ponuku nepatrí ani do pôsobnosti tejto smernice, ani do pôsobnosti článkov 49 a 56 ZFEÚ a ani do pôsobnosti zásad zákazu diskriminácie a proporcionality. V takejto situácii články 8, 23, 50 a 51 tejto smernice, články 49 a 56 ZFEÚ, ako aj zásady zákazu diskriminácie a proporcionality nebránia takémuto výkladu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-127/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — A-PACK CZ s.r.o./Odvolací finanční ředitelství (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Články 90 a 273 — Úplné alebo čiastočné nezaplatenie sumy, ktorú mal dlžník zaplatiť zdaniteľnej osobe z titulu transakcie, ktorá podlieha DPH — Základ dane — Zníženie — Zásady daňovej neutrality a proporcionality)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/12

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — A-PACK CZ s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
      (Vec C-127/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 90 a 273 - Úplné alebo čiastočné nezaplatenie sumy, ktorú mal dlžník zaplatiť zdaniteľnej osobe z titulu transakcie, ktorá podlieha DPH - Základ dane - Zníženie - Zásady daňovej neutrality a proporcionality)
      (2019/C 230/14)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: A-PACK CZ s.r.o.

         Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

         Výrok rozsudku

      Článok 90 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že platiteľ dane nemôže uskutočniť opravu základu dane pre daň z pridanej hodnoty (DPH) v prípade úplného alebo čiastočného nezaplatenia sumy, ktorú mal dlžník zaplatiť z titulu transakcie, ktorá podlieha tejto dani, ak tento dlžník už nie je platiteľom DPH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: Vec C-161/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León — Španielsko) — Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia — Smernica 79/7/EHS — Článok 4 — Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe pohlavia — Nepriama diskriminácia — Práca na kratší pracovný čas — Výpočet starobného dôchodku)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/13

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León — Španielsko) — Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Vec C-161/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia - Smernica 79/7/EHS - Článok 4 - Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe pohlavia - Nepriama diskriminácia - Práca na kratší pracovný čas - Výpočet starobného dôchodku)
      (2019/C 230/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Violeta Villar Láiz

         Žalovaný: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Výrok rozsudku

      Článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej výška starobného dôchodku príspevkového typu pracovníka na kratší pracovný čas sa vypočíta tak, že základná suma stanovená na základe skutočne prijatých odmien a skutočne zaplatených príspevkov sa vynásobí percentuálnou sadzbou, ktorá závisí od dĺžky poistenia, pričom toto obdobie sa upraví redukčným koeficientom, ktorý zodpovedá pomeru medzi skutočne odpracovanou dobou na kratší pracovný čas a dobou odpracovanou porovnateľným pracovníkom na plný pracovný úväzok, a zvýši sa o koeficient 1,5, keďže táto právna úprava znevýhodňuje najmä pracovníčky vo vzťahu k pracovníkom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec C-194/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Slovinsko) — Jadran Dodič/Banka Koper, Alta Invest (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Prevod podnikov — Smernica 2001/23/ES — Článok 1 ods. 1 — Pôsobnosť — Kritériá posúdenia prevodu — Prevod klientov — Prevod všetkých finančných služieb banky na spoločnosť pôsobiacu v oblasti sprostredkovania burzových obchodov, ktorý nezahŕňa presun zamestnancov)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/14

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Slovinsko) — Jadran Dodič/Banka Koper, Alta Invest
      (Vec C-194/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Prevod podnikov - Smernica 2001/23/ES - Článok 1 ods. 1 - Pôsobnosť - Kritériá posúdenia prevodu - Prevod klientov - Prevod všetkých finančných služieb banky na spoločnosť pôsobiacu v oblasti sprostredkovania burzových obchodov, ktorý nezahŕňa presun zamestnancov)
      (2019/C 230/16)
      Jazyk konania: slovinčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Jadran Dodič

         Žalovaní: Banka Koper, Alta Invest

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že druhý podnik prevezme na základe zmluvy, ktorej uzavretie ukladá vnútroštátna právna úprava, finančné nástroje a iné aktíva klientov prvého podniku po tom, čo tento prvý podnik ukončí svoju činnosť, hoci klienti prvého podniku sa môžu sami rozhodnúť, že nezveria správu svojich obchodovateľných cenných papierov druhému podniku, môže predstavovať prevod podniku alebo časti podniku, ak sa preukáže existencia prevodu klientov, čo musí posúdiť vnútroštátny súd. V tomto rámci samotný počet prevedených klientov, i keď je vysoký, nie je rozhodujúci, pokiaľ ide o kvalifikáciu „prevodu“, a v zásade nemá vplyv ani na skutočnosť, že prvý podnik spolupracuje ako závislá spoločnosť pôsobiaca v oblasti sprostredkovania burzových obchodov s druhým podnikom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec C-230/18: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Tirol — Rakúsko) — PI/Landespolizeidirektion Tirol (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 49 ZFEÚ — Článok 15 ods. 2 a článok 16 Charty základných práv Európskej únie — Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb — Obmedzenie — Rozhodnutie o okamžitom zatvorení podniku — Chýbajúce odôvodnenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Predchádzanie spáchania trestných činov osobami, ktoré sa uchyľujú k prostitúcii — Ochrana verejného zdravia — Primeraná povaha obmedzenia slobody usadiť sa — Články 47 a 48 Charty základných práv — Účinnosť súdneho preskúmania — Právo na obhajobu — Všeobecná právna zásada riadnej správy vecí verejných)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/15

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Tirol — Rakúsko) — PI/Landespolizeidirektion Tirol
      (Vec C-230/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Článok 15 ods. 2 a článok 16 Charty základných práv Európskej únie - Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb - Obmedzenie - Rozhodnutie o okamžitom zatvorení podniku - Chýbajúce odôvodnenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Predchádzanie spáchania trestných činov osobami, ktoré sa uchyľujú k prostitúcii - Ochrana verejného zdravia - Primeraná povaha obmedzenia slobody usadiť sa - Články 47 a 48 Charty základných práv - Účinnosť súdneho preskúmania - Právo na obhajobu - Všeobecná právna zásada riadnej správy vecí verejných)
      (2019/C 230/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Tirol

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: PI

         Žalovaný: Landespolizeidirektion Tirol

         Výrok rozsudku

      Článok 49 ZFEÚ, článok 15 ods. 2 a články 16, 47 a 52 Charty základných práv Európskej únie, ako aj všeobecná zásada práva na riadnu správu vecí verejných sa majú vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, aké sú v spore vo veci samej, bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že správny orgán môže rozhodnúť zatvoriť s okamžitou účinnosťou podnik z dôvodu, ak má podozrenie, že v tomto podniku sa prevádzkuje prostitúcia bez povolenia potrebného podľa tejto vnútroštátnej právnej úpravy, v rozsahu, v akom táto právna úprava na jednej strane nevyžaduje, aby takéto rozhodnutie bolo z právneho a skutkového hľadiska písomne odôvodnené a oznámené jeho adresátovi, a na druhej strane vyžaduje, aby návrh uvedeného adresáta na zrušenie toho istého rozhodnutia bol odôvodnený.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-253/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — Stadt Euskirchen/Rhenus Veniro GmbH & Co. KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Doprava — Služby vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave — Nariadenie (ES) č. 1370/2007 — Článok 5 ods. 1 a 2 — Priame zadanie — Zmluvy o službách vo verejnom záujme v autobusovej a električkovej osobnej doprave — Podmienky — Smernica 2014/24/EÚ — Článok 12 — Smernica 2014/25/EÚ — Článok 28)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/16

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — Stadt Euskirchen/Rhenus Veniro GmbH & Co. KG
      (Vec C-253/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Doprava - Služby vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave - Nariadenie (ES) č. 1370/2007 - Článok 5 ods. 1 a 2 - Priame zadanie - Zmluvy o službách vo verejnom záujme v autobusovej a električkovej osobnej doprave - Podmienky - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 12 - Smernica 2014/25/EÚ - Článok 28)
      (2019/C 230/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Stadt Euskirchen

         Žalovaná: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

         za účasti: SVE Stadtverkehr Euskirchen GmbH, RVK Regionalverkehr Köln GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70, sa má vykladať v tom zmysle, že nie je uplatniteľný na priame zadávanie zmlúv týkajúcich sa služieb vo verejnom záujme v autobusovej doprave, ktoré nemajú formu koncesných zmlúv v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-486/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — RE/Praxair MRC SAS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 96/34/ES — Rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke — Doložka 2 bod 6 — Pracovník zamestnaný na dobu neurčitú a na plný úväzok, ktorý čerpá čiastočnú rodičovskú dovolenku — Výpoveď — Odstupné a príspevok počas prípravného rekvalifikačného voľna — Pravidlá výpočtu — Článok 157 ZFEÚ — Rovnosť odmeňovania pracovníkov ženského a mužského pohlavia — Čiastočná rodičovská dovolenka, ktorú čerpajú hlavne pracovníci ženského pohlavia — Nepriama diskriminácia — Objektívne odôvodnené okolnosti, ktoré nesúvisia s diskrimináciou na základe pohlavia — Neexistencia)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/18

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — RE/Praxair MRC SAS
      (Vec C-486/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 96/34/ES - Rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke - Doložka 2 bod 6 - Pracovník zamestnaný na dobu neurčitú a na plný úväzok, ktorý čerpá čiastočnú rodičovskú dovolenku - Výpoveď - Odstupné a príspevok počas prípravného rekvalifikačného voľna - Pravidlá výpočtu - Článok 157 ZFEÚ - Rovnosť odmeňovania pracovníkov ženského a mužského pohlavia - Čiastočná rodičovská dovolenka, ktorú čerpajú hlavne pracovníci ženského pohlavia - Nepriama diskriminácia - Objektívne odôvodnené okolnosti, ktoré nesúvisia s diskrimináciou na základe pohlavia - Neexistencia)
      (2019/C 230/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: RE

         Žalovaná: Praxair MRC SAS

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Doložka 2 bod 6 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke uzavretej 14. decembra 1995, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej smernicou Rady 97/75/ES z 15. decembra 1997, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby v prípade, že pracovník zamestnaný na dobu neurčitú a na plný úväzok bol v čase čerpania čiastočnej rodičovskej dovolenky prepustený, boli odstupné a príspevok počas prípravného rekvalifikačného voľna, ktoré majú byť tomuto pracovníkovi vyplatené, určené aspoň sčasti na základe zníženej mzdy, ktorú tento pracovník poberal v čase svojho prepustenia.

                  2.

                  Článok 157 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že v prípade, že pracovník zamestnaný na dobu neurčitú a na plný úväzok bol v čase čerpania čiastočnej rodičovskej dovolenky prepustený, tomuto pracovníkovi sa vyplatia odstupné a príspevok počas prípravného rekvalifikačného voľna určené aspoň sčasti na základe zníženej odmeny, ktorú tento pracovník poberal v čase svojho prepustenia, a to v situácii, keď sa výrazne vyšší počet žien ako mužov rozhodne čerpať čiastočnú rodičovskú dovolenku, a pokiaľ rozdielne zaobchádzanie, ktoré z toho vyplýva, nemožno vysvetliť objektívne odôvodnenými okolnosťami, ktoré nesúvisia s diskrimináciou na základe pohlavia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec C-780/18: Odvolanie podané 10. decembra 2018: Cuervos y Sobrinos 1882, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 10. októbra 2018 vo veci T-374/17, Cuervos y Sobrinos 1882/EUIPO — A. Salgado Nespereira

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/19

      Odvolanie podané 10. decembra 2018: Cuervos y Sobrinos 1882, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 10. októbra 2018 vo veci T-374/17, Cuervos y Sobrinos 1882/EUIPO — A. Salgado Nespereira
      (Vec C-780/18)
      (2019/C 230/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Cuervos y Sobrinos 1882, S.L. (v zastúpení: S. Ferrandis a K. Gibbass, abogados)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo a A. Salgado Nespereira
      Uznesením z 22. mája 2019 Súdny dvor (ôsma komora) zamietol odvolanie ako z časti zjavne neprípustné a z časti zjavne nedôvodné a určil, že Cuervos y Sobrinos 1882, S.L. znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-264/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 29. marca 2019 — Constantin Film Verleih GmbH/YouTube LLC, Google Inc.

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 29. marca 2019 — Constantin Film Verleih GmbH/YouTube LLC, Google Inc.
      (Vec C-264/19)
      (2019/C 230/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Constantin Film Verleih GmbH

         Žalovaní: YouTube LLC, Google Inc.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zahŕňajú adresy producentov, výrobcov, distributérov, dodávateľov a iných predošlých vlastníkov tovarov alebo služieb, ako aj zamýšľaných veľko- a malopredajcov, uvedené v článku 8 ods. 2 písm. a) smernice 2004/48/ES (1), na ktoré sa eventuálne vzťahujú informácie podľa článku 8 ods. 1 smernice 2004/48/ES, aj

                              a)

                              emailové adresy užívateľov služieb a/alebo

                              b)

                              telefónne čísla užívateľov služieb a/alebo

                              c)

                              IP adresy užívateľov služieb, ktoré použili pri nahraní nelegálnych súborov spolu s presným časom uloženia?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku písm. c):
                  Zahŕňa informácia, ktorá sa má poskytnúť podľa článku 8 ods. 2 písm. a) smernice 2004/48/ES, aj IP adresu, ktorú užívateľ, ktorý predtým nelegálne nahral súbory, naposledy použil na prístup ku svojmu užívateľskému kontu Google-/YouTube, spolu s presným časom nahratia bez ohľadu na to, či pri tomto poslednom prístupe došlo k porušeniam práva?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, 2004, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32).


title: Vec C-266/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 29. marca 2019 — EIS GmbH/TO

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 29. marca 2019 — EIS GmbH/TO
      (Vec C-266/19)
      (2019/C 230/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: EIS GmbH

         Žalovaný: TO

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je telefónne číslo v zmysle pokynov na vyplnenie v rámci vzorových pokynov na odstúpenie od zmluvy podľa časti A prílohy I smernice 2011/83/EÚ (1)„prípadne“ doplnené [„k dispozícii“ — neoficiálny preklad], ak obchodník uvedie telefónne číslo v rámci tiráže alebo ho jasne a jednoznačne zobrazí na úvodnej stránke svojej internetovej stránky?

                  2.

                  Je telefónne číslo v zmysle pokynov na vyplnenie v rámci vzorových pokynov na odstúpenie od zmluvy podľa časti A prílohy I smernice 2011/83/EÚ „prípadne“ doplnené [„k dispozícii“ — neoficiálny preklad], ak obchodník síce používa telefónnu prípojku na obchodné účely, ale nie na uzatváranie zmlúv na diaľku, a preto ani na účely vrátenia plnenia zo zmlúv uzavretých na diaľku v podobe prevzatia vyhlásení o odstúpení od zmluvy?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64.


title: Vec C-279/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 3. apríla 2019 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/WR

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 3. apríla 2019 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/WR
      (Vec C-279/19)
      (2019/C 230/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Odporca: WR

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je osoba („O“), ktorá má vo fyzickej držbe tovar podliehajúci spotrebnej dani v momente vzniku povinnosti zaplatiť spotrebnú daň za takýto tovar v členskom štáte B, zodpovedná za túto spotrebnú daň podľa článku 33 ods. 3 smernice 2008/118/ES (1) (ďalej len „smernica“), za tých okolností, ak táto osoba:

                              a)

                              nemala žiadny právny alebo užívateľský záujem na tovare podliehajúcom spotrebnej dani;

                              b)

                              prepravovala tovar podliehajúci spotrebnej dani, a to za poplatok a v mene iných osôb medzi členským štátom A a členským štátom B; a

                              c)

                              vedela, že tovar, ktorý mala v držbe, bol tovar podliehajúci spotrebnej dani, ale nevedela a nemala ani dôvod sa domnievať, že za tovar vznikla povinnosť zaplatiť spotrebnú daň v členskom štáte B v čase vzniku takejto povinnosti alebo pred takýmto momentom?

                  2.

                  Bola by odpoveď na otázku 1 iná, ak by O nevedela, že tovar, ktorý mala v držbe, bol tovarom podliehajúcim spotrebnej dani?

         (1)  Smernica Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (Ú. v. EÚ L 9, 2009, s. 12).


title: Vec C-343/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Klagenfurt (Rakúsko) 30. apríla 2019 — Verein für Konsumenteninformation/Volkswagen AG

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Klagenfurt (Rakúsko) 30. apríla 2019 — Verein für Konsumenteninformation/Volkswagen AG
      (Vec C-343/19)
      (2019/C 230/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Klagenfurt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ alebo inak označený účastník konania: Verein für Konsumenteninformation

         Žalovaná: Volkswagen AG

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, možno za „miesto, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“, považovať miesto v členskom štáte, kde vznikla škoda, ak takáto škoda spočíva výlučne vo finančnej ujme, ktorá bezprostredne vyplynula z protiprávneho konania, ku ktorému došlo v inom členskom štáte?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-354/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švédsko) 3. mája 2019 — Novartis AG/Patent-och registreringsverket

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švédsko) 3. mája 2019 — Novartis AG/Patent-och registreringsverket
      (Vec C-354/19)
      (2019/C 230/28)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Novartis AG

         Žalovaný: Patent-och registreringsverket

         Prejudiciálna otázka

      Vzhľadom na základný účel, ktorý má plniť dodatkové ochranné osvedčenie pre liečivá, ktorým je najmä podporovanie farmaceutického výskumu v Európskej únii, vylučuje článok 3 písm. c) nariadenia č. 469/2009 (1), so zreteľom na článok 3 ods. 2 nariadenia č. 1610/96, aby žiadateľovi, ktorému bolo predtým udelené dodatkové ochranné osvedčenie na výrobok chránený platným základným patentom vo vzťahu k výrobku ako takému, bolo udelené dodatkové ochranné osvedčenie na nové použitie výrobku v takom prípade, o aký ide vo veci samej, keď nové použitie predstavuje novú terapeutickú indikáciu, ktorá je osobitne chránená novým základným patentom?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1).


title: Vec C-390/19 P: Odvolanie podané 17. mája 2019: Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 12. marca 2019 vo veci T-135/15, Taliansko/Komisia

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/24

      Odvolanie podané 17. mája 2019: Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 12. marca 2019 vo veci T-135/15, Taliansko/Komisia
      (Vec C-390/19 P)
      (2019/C 230/29)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, C. Colelli, avvocato dello Stato)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Francúzska republika, Maďarsko

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť v časti, ktorá je predmetom tohto odvolania, rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 12. marca 2019, vec T-135/15, Talianska republika/Komisia, oznámený 13. marca 2019, ktorým bola zamietnutá žaloba Talianskej republiky podaná podľa článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie proti vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2015) 53] (1).

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1)

                  PORUŠENIE NARIADENIA Č. 320/2006 A 968/2006. PORUŠENIE ROZSUDKU SÚDNEHO DVORA ZO 14. NOVEMBRA 2013, SPOJENÉ VECI C-187/12 AŽ 189/12, SFIR A I.
                  Vo prvom odvolacom dôvode odvolateľ vytýka Všeobecnému súdu, že v napadnutom rozsudku nesprávne určil okamih, keď sa malo overiť, či sily zachované v cukrovaroch, ktoré boli príjemcom podpory, musia byť považované za „výrobné zariadenia“, a teda, či je oprávnené ich zachovanie v prípade podania žiadostí o pomoc týkajúcich sa úplného ukončenia prevádzkovania zariadení.

                  2)

                  DRUHÝ ODVOLACÍ DÔVOD: PORUŠENIE USMERNENÍ KOMISIE UVEDENÝCH V DOKUMENTE Č. VI/5330/97
                  V druhom odvolacom dôvode odvolateľ vytýka Všeobecnému súdu, že napriek tomu, že zastával názor, že v prejednávanej veci sú splnené obe podmienky stanovené v prílohe 2 usmernení na určenie existencie „hraničných prípadov“, ktoré považoval normotvorca Únie za nevyhnutné na účely vylúčenia alebo zníženia finančnej opravy, dospel k záveru, že rozhodnutie Komisie neuplatniť „hraničný prípad“ je oprávnené.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2015, s. 33.


title: Vec T-604/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2019 — Ertico — ITS Europe/Komisia („Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných činností — Odporúčanie 2003/361/ES — Rozhodnutie pracovnej skupiny Komisie pre validáciu týkajúce sa kvalifikácie mikro, malých alebo stredných podnikov — Žiadosť o revíziu na základe bodov 1.2.6 a 1.2.7 prílohy rozhodnutia Komisie 2012/838/EÚ, Euratom — Nepodanie opravného prostriedku v správnom konaní v zmysle článku 22 nariadenia (EHS) č. 58/2003 — Právo na obranu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Právna istota — Legitímna dôvera — Právna sila rozhodnutej veci — Kritériá definície mikro, malých a stredných podnikov v politikách Únie — Pojem ‚podnik‘ — Pojem ‚hospodárska činnosť‘ — Kritérium nezávislosti — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2019 — Ertico — ITS Europe/Komisia
      (Vec T-604/15) (1)

      („Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných činností - Odporúčanie 2003/361/ES - Rozhodnutie pracovnej skupiny Komisie pre validáciu týkajúce sa kvalifikácie mikro, malých alebo stredných podnikov - Žiadosť o revíziu na základe bodov 1.2.6 a 1.2.7 prílohy rozhodnutia Komisie 2012/838/EÚ, Euratom - Nepodanie opravného prostriedku v správnom konaní v zmysle článku 22 nariadenia (EHS) č. 58/2003 - Právo na obranu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právna istota - Legitímna dôvera - Právna sila rozhodnutej veci - Kritériá definície mikro, malých a stredných podnikov v politikách Únie - Pojem ‚podnik‘ - Pojem ‚hospodárska činnosť‘ - Kritérium nezávislosti - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2019/C 230/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: Wellinger a K. T’Syen, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Lyal a M. Clausen, neskôr R. Lyal a A. Kyratsou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia pracovnej skupiny pre validáciu z 18. augusta 2015 stanovenej v bode 1.2.7 v prílohe rozhodnutia Komisie 2012/838/EÚ, Euratom z 18. decembra 2012 o prijatí pravidiel na zabezpečenie dôsledného overovania existencie a právneho postavenia účastníkov nepriamych akcií, ako aj ich prevádzkovej schopnosti a finančnej spôsobilosti, ktorí získavajú pomoc vo forme grantu v rámci siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností a siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Euratom) v oblasti jadrového výskumu a odbornej prípravy (Ú. v. EÚ L 359, 2012, s. 45), v rozsahu, v akom sa v tomto rozhodnutí dospelo k záveru, že žalobkyňu nemožno kvalifikovať ako mikro, malý alebo stredný podnik v zmysle odporúčania Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 o vymedzení mikro, malých a stredných podnikov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 124, 2003, s. 36)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Ertico — ITS Europe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


title: Vec T-197/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2019 — Andrea Incontri/EUIPO — Higicol (ANDREA INCONTRI) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ANDREA INCONTRI — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie ANDREIA — Relatívny dôvod zamietnutia zápisu — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EU) 2017/1001] — Rozlišovacia spôsobilosť mena a priezviska — Právomoc zmeniť rozhodnutie“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2019 — Andrea Incontri/EUIPO — Higicol (ANDREA INCONTRI)
      (Vec T-197/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ANDREA INCONTRI - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie ANDREIA - Relatívny dôvod zamietnutia zápisu - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EU) 2017/1001] - Rozlišovacia spôsobilosť mena a priezviska - Právomoc zmeniť rozhodnutie“)
      (2019/C 230/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Andrea Incontri Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: A. Perani a J. Graffer, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Higicol, SA (Baguim do monte, Portugalsko) (v zastúpení: Á. Pinho a J. M. Pimenta, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. februára 2016 (vec R 146/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Higicol a Andrea Incontri

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo z 25. februára 2016 (vec R 146/2015-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila Andrea Incontri Srl, vrátane nevyhnutných nákladov, ktoré tejto spoločnosti vznikli v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

                  3.

                  Higicol, SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila Andrea Incontri Srl, vrátane nevyhnutných nákladov, ktoré tejto spoločnosti vznikli v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec C-744/18 P: Odvolanie podané 29. novembra 2018: Volkswagen AG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 19. septembra 2018 vo veci T-623/16, Volkswagen AG/EUIPO

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/3

      Odvolanie podané 29. novembra 2018: Volkswagen AG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 19. septembra 2018 vo veci T-623/16, Volkswagen AG/EUIPO
      (Vec C-744/18 P)
      (2019/C 238/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Volkswagen AG (v zastúpení: F. Thiering a L. Steidle, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      Uznesením z 21. mája 2019 Súdny dvor Európskej únie (siedma komora) zamietol odvolanie ako sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne nedôvodné a uložil odvolateľke povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-653/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. mája 2019 — VM Vermögens-Management GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Nariadenie (EÚ) 2015/2424 — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Vermögensmanufaktur — Vyhlásenie neplatnosti — Právo na spravodlivé súdne konanie — Preskúmanie skutočností ex offo — Retroaktivita — Právomoc Všeobecného súdu — Odôvodnenie rozsudkov)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/5

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. mája 2019 — VM Vermögens-Management GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH
      (Vec C-653/17 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Nariadenie (EÚ) 2015/2424 - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Vermögensmanufaktur - Vyhlásenie neplatnosti - Právo na spravodlivé súdne konanie - Preskúmanie skutočností ex offo - Retroaktivita - Právomoc Všeobecného súdu - Odôvodnenie rozsudkov)
      (2019/C 255/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: VM Vermögens-Management GmbH (v zastúpení: T. Dolde a P. Homann, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca), DAT Vermögensmanagement GmbH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  VM Vermögens-Management GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


title: Vec C-204/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 16. mája 2019 — Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua)/Európska komisia (Odvolanie — Životné prostredie — Ochrana pred inváznymi cudzími druhmi — Prevencia a riadenie introdukcie a šírenia cudzích inváznych druhov — Nariadenie (EÚ) č. 1143/2014 — Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1141 — Prijatie zoznamu inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie — Zaradenie druhu Procambarus clarkii)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/12

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 16. mája 2019 — Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua)/Európska komisia
      (Vec C-204/18 P) (1)

      (Odvolanie - Životné prostredie - Ochrana pred inváznymi cudzími druhmi - Prevencia a riadenie introdukcie a šírenia cudzích inváznych druhov - Nariadenie (EÚ) č. 1143/2014 - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1141 - Prijatie zoznamu inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie - Zaradenie druhu Procambarus clarkii)
      (2019/C 255/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) (v zastúpení: A. J. Uceda Sosa, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková a C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec T-376/19: Žaloba podaná 24. júna 2019 — El Corte Inglés/EUIPO — Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/72

      Žaloba podaná 24. júna 2019 — El Corte Inglés/EUIPO — Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)
      (Vec T-376/19)
      (2019/C 263/77)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Big Bang, trgovina in storitve, d.o.o. (Ľubľana, Slovinsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY — prihláška č. 15 879 323

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. apríla 2019 vo veci R 1684/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel predmetnej žalobe o neplatnosť a potvrdil dôvody neplatnosti napadnutého rozhodnutia, ktorým bolo zamietnuté odvolanie prihlasovateľky a potvrdené rozhodnutie námietkového oddelenia (námietka B 2 840 414) o zamietnutí prihlášky ochrannej známky Európskej únie č. 15 879 323 iba pre výrobky a služby tried, proti ktorým bola podaná námietka (7, 9, 11, 16, 35 a 42) s výnimkou nasledujúcich výrobkov triedy 7, ktoré boli povolené: „spojovacie zariadenia a prevodovky (s výnimkou pozemných vozidiel), poľnohospodárske náradie s iným ako manuálnym pohonom, inkubátory na vajcia, automatické distribútory“ a

                  —

                  zaviazal na náhradu trov konania účastníka alebo účastníkov konania, ktorí sa budú brániť tejto žalobe.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-391/18: Uznesenie predsedníčky deviatej komory Súdneho dvora z 8. apríla 2019 — Európska komisia/Chorvátska republika

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/33

      Uznesenie predsedníčky deviatej komory Súdneho dvora z 8. apríla 2019 — Európska komisia/Chorvátska republika
      (Vec C-391/18) (1)

      (2019/C 280/46)
      Jazyk konania: chorvátčina
      Predsedníčka deviatej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec C-294/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanța (Rumunsko) 10. apríla 2019 — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea/SC Piscicola Tulcea SA

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanța (Rumunsko) 10. apríla 2019 — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea/SC Piscicola Tulcea SA
      (Vec C-294/19)
      (2019/C 288/16)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Constanța

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka — žalovaná v prvom stupni: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea

         Odporkyňa — žalobkyňa v prvom stupni: SC Piscicola Tulcea SA

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia článku 2 a článku 34 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (1), a tiež ustanovenia článku 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1120/2009 z 29. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie režimu jednotnej platby ustanoveného v hlave III nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (2), vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá za podmienok, aké nastali vo veci samej, vylučuje právo poľnohospodára na získanie príslušných príspevkov z dôvodu, že akvakultúrne zariadenia, ktoré využíva ako ornú pôdu, nepredstavujú „poľnohospodársku plochu“ podľa článku 2 nariadenia č. 1120/2009, keďže v súlade s článkom 34 ods. 2 nariadenia (ES) č. 73/2009 sa nepovažujú za pôdu, na ktorú možno poskytnúť príspevok?

         (1)  Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16.

         (2)  Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 1.


title: Vec T-466/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. júna 2019 — NRW. Bank/CRU („Žaloba o neplatnosť — Hospodárska a menová politika — Banková únia — Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (JMR) — Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) — Stanovenie príspevku ex ante na rok 2016 — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Článok 76 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Neprípustnosť“)

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/44

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. júna 2019 — NRW. Bank/CRU
      (Vec T-466/16) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska a menová politika - Banková únia - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (JMR) - Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) - Stanovenie príspevku ex ante na rok 2016 - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Článok 76 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Neprípustnosť“)
      (2019/C 288/56)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: NRW. Bank (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Behrens, J. Kraayvanger a J. Seitz, neskôr J. Seitz a D. Flore, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (v zastúpení: B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch a S. Ianc, advokáti)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Michoel a J. Bauerschmidt, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a K.-Ph. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) prijatého v rámci jej výkonného zasadnutia 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06), a jednak rozhodnutia SRB prijatého v rámci jej výkonného zasadnutia 20. mája 2016 o úprave príspevkov ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ktorým sa dopĺňa rozhodnutie SRB prijaté v rámci jej výkonného zasadnutia 15. apríla 2016 o príspevkoch ex ante na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií SRB/ES/SRF/2016/13), a to v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  NRW. Bank znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB).

                  3.

                  Rada Európskej únie a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec C-377/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. júla 2019 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Služby na vnútornom trhu — Smernica 2006/123/ES — Článok 15 — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Tarify architektov a inžinierov za plánovacie služby — Minimálne a maximálne tarify)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/2

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. júla 2019 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-377/17) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Služby na vnútornom trhu - Smernica 2006/123/ES - Článok 15 - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Tarify architektov a inžinierov za plánovacie služby - Minimálne a maximálne tarify)
      (2019/C 305/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls, L. Malferrari a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a D. Klebs, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, G. Koós a M. M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spolková republika Nemecko si tým, že ponechala v platnosti povinné tarify pre plánovacie služby architektov a inžinierov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 15 ods. 1, článku 15 ods. 2 písm. g) a článku 15 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu.

                  2.

                  Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

                  3.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: Vec C-622/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas — Litva) — Baltic Media Alliance Ltd./Lietuvos radijo ir televizijos komisija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Slobodné poskytovanie služieb — Smernica 2010/13/EÚ — Audiovizuálne mediálne služby — Televízne vysielanie — Článok 3 ods. 1 a 2 — Sloboda prijímania a vysielania — Podnecovanie nenávisti z dôvodu štátnej príslušnosti — Opatrenia prijaté prijímajúcim členským štátom — Dočasná povinnosť daná poskytovateľom mediálnych služieb a iným osobám, ktoré poskytujú služby vysielania televíznych kanálov alebo televíznych vysielaní cez internet, vysielať alebo vykonávať retransmisiu televízneho kanála na území tohto členského štátu výlučne v balíkoch televíznych programov dostupných za poplatok)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas — Litva) — Baltic Media Alliance Ltd./Lietuvos radijo ir televizijos komisija
      (Vec C-622/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Smernica 2010/13/EÚ - Audiovizuálne mediálne služby - Televízne vysielanie - Článok 3 ods. 1 a 2 - Sloboda prijímania a vysielania - Podnecovanie nenávisti z dôvodu štátnej príslušnosti - Opatrenia prijaté prijímajúcim členským štátom - Dočasná povinnosť daná poskytovateľom mediálnych služieb a iným osobám, ktoré poskytujú služby vysielania televíznych kanálov alebo televíznych vysielaní cez internet, vysielať alebo vykonávať retransmisiu televízneho kanála na území tohto členského štátu výlučne v balíkoch televíznych programov dostupných za poplatok)
      (2019/C 305/05)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Baltic Media Alliance Ltd.

         Žalovaná: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) sa má vykladať v tom zmysle, že opatrenie týkajúce sa verejného poriadku prijaté členským štátom, ktoré spočíva v povinnosti danej poskytovateľom mediálnych služieb, ktorých vysielanie je určené pre územie tohto členského štátu, a iným osobám, ktoré spotrebiteľom uvedeného členského štátu poskytujú službu vysielania televíznych kanálov alebo televíznych vysielaní cez internet, vysielať televízny kanál pochádzajúci z iného členského štátu alebo vykonávať jeho retransmisiu na území tohto členského štátu počas obdobia 12 mesiacov výlučne v balíkoch televíznych programov dostupných za poplatok, ale bez toho, aby bránilo retransmisii televízneho vysielania v pravom zmysle slova na území tohto členského štátu, nespadá do tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 12.2.2018.


title: Vec C-624/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Den Haag — Holandsko) — trestné konanie proti Tronex BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Odpad — Preprava — Nariadenie (ES) č. 1013/2006 — Článok 2 bod 1 — Smernica 2008/98/ES — Článok 3 bod 1 — Pojmy „preprava odpadu“ a „odpad“ — Dodávka tovaru, ktorý bol pôvodne určený na maloobchodný predaj a ktorý spotrebitelia vrátili alebo sa stal nadbytočný v sortimente predávajúceho)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Den Haag — Holandsko) — trestné konanie proti Tronex BV
      (Vec C-624/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Odpad - Preprava - Nariadenie (ES) č. 1013/2006 - Článok 2 bod 1 - Smernica 2008/98/ES - Článok 3 bod 1 - Pojmy „preprava odpadu“ a „odpad“ - Dodávka tovaru, ktorý bol pôvodne určený na maloobchodný predaj a ktorý spotrebitelia vrátili alebo sa stal nadbytočný v sortimente predávajúceho)
      (2019/C 305/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof Den Haag

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Tronex BV

         Výrok rozsudku

      Preprava do tretej krajiny dodávky elektrických a elektronických prístrojov, o aké ide vo veci samej, ktoré boli pôvodne určené na maloobchodný predaj, ale ktoré spotrebiteľ vrátil alebo ktoré z rôznych dôvodov obchodník vrátil svojmu dodávateľovi, treba považovať za „prepravu odpadu“ v zmysle článku 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu, v spojení s článkom 2 bodom 1 tohto nariadenia a článkom 3 bodom 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc, ak takáto dodávka obsahuje prístroje, v prípade ktorých sa predtým neoverilo, či správne fungujú, alebo ktoré nie sú správne chránené pred poškodením spojeným s prepravou. Naopak také veci, ktoré sa stali nadbytočné v sortimente predávajúceho a sú v pôvodnom neotvorenom balení, nemožno bez nepriamych dôkazov svedčiacich o opaku považovať za odpad.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 29.1.2018.


title: Vec C-644/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — konanie začaté na návrh spoločnosti Eurobolt BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 267 ZFEÚ — Právo na účinný prostriedok nápravy — Rozsah preskúmania aktu Európskej únie vnútroštátnym súdom — Nariadenie (ES) č. 1225/2009 — Článok 15 ods. 2 — Oznámenie všetkých príslušných informácií členským štátom najneskôr desať pracovných dní pred zasadnutím poradného výboru — Pojem „príslušné informácie“ — Podstatné formálne náležitosti — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 723/2011 — Rozšírenie antidumpingového cla uloženého na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne na dovozy zasielané z Malajzie — Platnosť)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — konanie začaté na návrh spoločnosti Eurobolt BV
      (Vec C-644/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 267 ZFEÚ - Právo na účinný prostriedok nápravy - Rozsah preskúmania aktu Európskej únie vnútroštátnym súdom - Nariadenie (ES) č. 1225/2009 - Článok 15 ods. 2 - Oznámenie všetkých príslušných informácií členským štátom najneskôr desať pracovných dní pred zasadnutím poradného výboru - Pojem „príslušné informácie“ - Podstatné formálne náležitosti - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 723/2011 - Rozšírenie antidumpingového cla uloženého na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne na dovozy zasielané z Malajzie - Platnosť)
      (2019/C 305/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      Eurobolt BV

         Za účasti: Staatssecretaris van Financiën

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 267 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na spochybnenie platnosti aktu sekundárneho práva Únie sa môže osoba podliehajúca súdnej právomoci obrátiť na vnútroštátny súd s výhradami, ktoré môžu byť predložené formou žaloby o neplatnosť podanej na základe článku 263 ZFEÚ, vrátane výhrad založených na nedodržaní podmienok pre prijatie takéhoto aktu.

                  2.

                  Článok 267 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd je oprávnený predtým, ako sa obráti na Súdny dvor, požadovať od inštitúcií Európskej únie, ktoré sa zúčastnili na príprave aktu sekundárneho práva Únie, ktorého platnosť je v konaní pred týmto vnútroštátnym súdom napadnutá, aby mu poskytli presné informácie a prvky, ktoré považujú za nevyhnutné na to, aby rozptýlili všetky pochybnosti vnútroštátneho súdu, pokiaľ ide o platnosť dotknutého aktu Únie, a predišlo sa tomu, aby sa tento súd obrátil na Súdny dvor s prejudiciálnou otázkou týkajúcou sa posúdenia platnosti tohto aktu.

                  3.

                  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 723/2011 z 18. júla 2011, ktorým sa rozširuje konečné antidumpingové clo uložené nariadením (ES) č. 91/2009 na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či sú deklarované ako výrobky s pôvodom v Malajzii, alebo nie, je neplatné v rozsahu, v akom bolo prijaté v rozpore s článkom 15 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 12.2.2018.