title: Vec C-530/18: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Ilfov — Rumunsko) — EP/FO (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Právomoc vo veciach rodičovských práv a povinností — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Článok 15 — Postúpenie veci súdu iného členského štátu, ktorý je vhodnejší na prejednanie veci — Výnimka z pravidla všeobecnej právomoci súdu miesta obvyklého pobytu dieťa — Osobitná väzba s iným členským štátom — Skutočnosti umožňujúce určiť súd, ktorý je vhodnejší — Existencia rôznych právnych pravidiel — Najlepší záujem dieťaťa)

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/21

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Ilfov — Rumunsko) — EP/FO
      (Vec C-530/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc vo veciach rodičovských práv a povinností - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Článok 15 - Postúpenie veci súdu iného členského štátu, ktorý je vhodnejší na prejednanie veci - Výnimka z pravidla všeobecnej právomoci súdu miesta obvyklého pobytu dieťa - Osobitná väzba s iným členským štátom - Skutočnosti umožňujúce určiť súd, ktorý je vhodnejší - Existencia rôznych právnych pravidiel - Najlepší záujem dieťaťa)
      (2019/C 319/23)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Ilfov

         Účastníci konania

         Žalobca: EP

         Žalovaná: FO

         Výrok

                  1.

                  Článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že zavádza výnimku z pravidla všeobecnej právomoci stanoveného v článku 8 tohto nariadenia č. 2201/2003, podľa ktorého je právomoc súdov členských štátov určená podľa miesta obvyklého pobytu dieťaťa v čase začatia konania.

                  2.

                  Článok 15 nariadenia č. 2201/2003 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ je splnené jedno alebo viacero z piatich taxatívne uvedených alternatívnych kritérií pre posúdenie existencie osobitnej väzby dieťaťa k inému členskému štátu, než je štát jeho obvyklého pobytu, má súd, ktorý má právomoc podľa článku 8 tohto nariadenia možnosť postúpiť vec súdu, o ktorom sa domnieva, že je vhodnejší na prejednanie veci, ktorá mu bola predložená, avšak nie je povinný tak urobiť. Pokiaľ príslušný súd dospeje k záveru, že väzby, ktoré spájajú dotknuté dieťa s členským štátom jeho obvyklého pobytu, sú silnejšie ako väzby, ktoré ho spájajú s iným členským štátom, stačí tento záver na vylúčenie uplatnenia článku 15 uvedeného nariadenia.

                  3.

                  Článok 15 nariadenia č. 2201/2003 sa má vykladať v tom zmysle, že rozdiely medzi právnymi pravidlami, najmä procesnými pravidlami, členského štátu, ktorého súd má právomoc rozhodovať vo veci samej a takýmito pravidlami iného členského štátu, ku ktorému má dotknuté dieťa osobitnú väzbu, akým je konanie na neverejnom pojednávaní pred špecializovanými súdmi, nemôžu byť všeobecne a abstraktne s ohľadom na najlepší záujem dieťaťa relevantné pre posúdenie toho, či súdy tohto iného členského štátu sú vhodnejšie na prejednanie tejto veci. Príslušný súd môže zohľadniť tieto rozdiely len vtedy, ak môžu priniesť skutočnú a konkrétnu pridanú hodnotu vo vzťahu k prijatiu rozhodnutia o tomto dieťati, v porovnaní so situáciou, že uvedená vec zostane na tomto súde.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec C-103/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid (Španielsko) 11. februára 2019 — Sindicato Único de Sanidad e Higiene de la Comunidad de Madrid a Sindicato de Sanidad de Madrid de la CGT/Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid (Španielsko) 11. februára 2019 — Sindicato Único de Sanidad e Higiene de la Comunidad de Madrid a Sindicato de Sanidad de Madrid de la CGT/Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid
      (Vec C-103/19)
      (2019/C 319/24)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Sindicato Único de Sanidad e Higiene de la Comunidad de Madrid a Sindicato de Sanidad de Madrid de la C.G.T.

         Žalovaný: Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je právna úprava, ktorá je predmetom žaloby — vyhláška regionálneho ministra zdravotníctva č. 406/2017 z 8. mája —, ktorá po obnovení opätovných vymenovaní na dobu určitú v odvetví verejného zdravia, založených na vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré dovoľovali obnovovanie vymenovaní na pokrytie a zabezpečenie služieb dočasnej, prechodnej alebo mimoriadnej povahy, hoci tieto vymenovania v skutočnosti pokrývali trvalé a dlhodobé potreby, pričom z tejto vyhlášky vyplýva zmena povahy 9 126 pracovných miest, v dôsledku ktorej sa príležitostní zamestnanci zmenia na zastupujúcich zamestnancov, a výsledkom tohto postupu je, že tieto pracovné miesta sa zaradia do verejnej ponuky voľných pracovných miest a dôjde k prepusteniu dočasných zamestnancov, v súlade s rámcovou dohodou pripojenou k smernici 1999/70/ES (1), konkrétne s jej doložkou 5, s bodmi 6 a 8 [jej všeobecných hľadísk] a so samotnými kritériami, ktoré stanovuje [rozsudok Súdneho dvora zo 14. septembra 2016, Pérez López (C-16/15, EU:C:2016:679)]?

                  2.

                  Je správny výklad, ktorý podáva tento súd, ak sa domnieva, že opísaný a uskutočňovaný spôsob uplatňovania článku 9 ods. 3 rámcového služobného poriadku prostredníctvom vyhlášky regionálneho ministra zdravotníctva č. 406/2017 z 8. mája nie je v súlade s doložkou 5 [rámcovej dohody], s bodmi 6 a 8 [jej všeobecných hľadísk] ani so samotnými kritériami, ktoré stanovuje [rozsudok Súdneho dvora zo 14. septembra 2016, Pérez López (C-16/15, EU:C:2016:679)], keďže po zneužívaní pri uzatváraní zmlúv na dobu určitú na pokrytie trvalých potrieb a uznaní systémovej chyby dovoľuje, aby toto zneužívanie nikdy nebolo sankcionované, čo je v rozpore s cieľmi smernice a má za následok ďalšie trvanie nepriaznivej situácie dočasných zamestnancov vo verejnej službe?

                  3.

                  Je správny výklad doložky 5 [rámcovej dohody], bodov 6 a 8 [jej všeobecných hľadísk] a samotných kritérií, ktoré stanovuje [rozsudok Súdneho dvora zo 14. septembra 2016, Pérez López (C-16/15, EU:C:2016:679)], uvedených v tomto uznesení, ktorý podáva tento súd, ak z neho vyplýva záver, že vyhláška regionálneho ministra zdravotníctva č. 406/2017 z 8. mája nie je v súlade s článkom 2 prvým odsekom smernice 1999/70 v rozsahu, v akom španielsky štát nezaručuje výsledky stanovené v smernici, lebo spôsobuje, že v prípade, ak dôjde k zneužívaniu pri uzatváraní zmlúv na dobu určitú, neexistujú účinné a rovnocenné záruky ochrany pracovníkov, aby došlo k riadnemu sankcionovaniu tohto zneužívania a odstráneniu následkov porušenia práva Únie, nesankcionuje toto zneužívanie, a preto dovoľuje, aby sa v zdravotníckom odvetví neuplatňovala citovaná smernica Spoločenstva?

                  4.

                  Keďže vnútroštátna právna úprava vo verejnom sektore bezpodmienečne zakazuje premeniť na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú opätovne uzatvárané zmluvy na dobu určitú alebo umožniť zamestnancovi, ktorý je obeťou nezákonného konania, stať sa stálym zamestnancom, a keďže v tejto vnútroštátnej právnej úprave neexistuje iné účinné opatrenie na zamedzenie a prípadne sankcionovanie zneužívajúceho používania opätovne uzatváraných zmlúv o práci na dobu určitú, je správne domnievať sa — ako sa domnieva tento súd —, že vyhláška regionálneho ministra zdravotníctva č. 406/2017 z 8. mája (ktorým sa oneskorene uplatňuje článok 9 ods. 3 [rámcového služobného poriadku]) a neskoršie otvorené výberové konanie nemožno považovať za účinné opatrenia na zamedzenie a prípadne sankcionovanie zneužívajúceho používania opätovne uzatváraných zmlúv o práci na dobu určitú, keďže to predstavuje — ako sa tento súd domnieva a opakuje — vyhýbanie sa uplatňovaniu a splneniu cieľov, ktoré vyžaduje samotná smernica Spoločenstva?

                  5.

                  Keďže vyhláška regionálneho ministra zdravotníctva č. 406/2017 z 8. mája obmedzuje svoju pôsobnosť výlučne na príležitostných zamestnancov, a pokiaľ ide o ostatných dočasných zamestnancov, ktorých služobný pomer trvá príliš dlho, správny orgán nevykoná v termínoch, ktoré stanovuje vnútroštátny predpis, preskúmanie dôvodov trvania tohto služobného pomeru, aby mohol prípadne posúdiť, či je potrebné vytvoriť stále pracovné miesto v štruktúre pracovných miest, takže neistá situácia pracovníkov v skutočnosti pretrváva, nesankcionuje toto zneužívanie a neuplatňuje voči nim nijaké opatrenie, ktoré by poskytovalo účinné a rovnocenné záruky ochrany, aby došlo k riadnemu sankcionovaniu tohto zneužívania a odstráneniu následkov porušenia práva Únie. Treba to chápať tak, že ak vznikne vyššie opísaná situácia, ide o porušenie požiadaviek vyplývajúcich z [rozsudku Súdneho dvora zo 14. septembra 2016, Pérez López (C-16/15, EU:C:2016:679)], a teda aj o porušenie predpisu Spoločenstva?

         (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec C-396/19 P: Odvolanie podané 22. mája 2019: Európska centrálna banka proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. marca 2019 vo veci T-730/16, Espírito Santo Financial Group/ECB

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/24

      Odvolanie podané 22. mája 2019: Európska centrálna banka proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. marca 2019 vo veci T-730/16, Espírito Santo Financial Group/ECB
      (Vec C-396/19 P)
      (2019/C 319/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Malfrère, M. Ioannidis, splnomocnení zástupcovia, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Konkurzná podstata Espírito Santo Financial Group SA

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu z 13. marca 2019, Konkurzná podstata Espírito Santo Financial Group proti Európskej centrálnej banke (T-730/16),

                  —

                  odmietol žalobu aj v tom rozsahu, v akom ECB zamieta prístup k výške úveru uvedenej v zhrnutí zápisnice, v ktorej je zaznamenané rozhodnutie Rady guvernérov ECB z 28. júla 2014,

                  —

                  podporne vrátil vec Všeobecnému súdu Európskej únie na rozhodnutie,

                  —

                  uložil žalobkyni na prvom stupni a žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vo výške dvoch tretín (2/3) a ECB vo výške jednej tretiny (1/3).

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý a jediný odvolací dôvod: porušenie článku 10.4 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len „štatút“) a článku 4 ods. 1 písm. a) prvej zarážky rozhodnutia 2004/258 (1).
      ECB tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 10.4 štatútu a článok 4 ods. 1 písm. a) prvej zarážky rozhodnutia 2004/258, keď v napadnutom rozsudku, najmä v bodoch 39, 53 — 63 ako aj v bodoch 111 a 138, rozhodol, že rozhodnutie Rady guvernérov, pokiaľ ide o prístup k jej zápisnici, sa musí prijať s prihliadnutím na podmienky stanovené v rozhodnutí 2004/258 (bod 60), čo v konkrétnom prípade znamená, že ECB je povinná odôvodniť, ako by prístup k informáciám uvedeným v zápisnici z rokovaní Rady guvernérov o rozhodnutiach Rady guvernérov mohol konkrétne a skutočne ohroziť verejný záujem, pokiaľ ide o dôvernosť rokovaní orgánov ECB s rozhodovacími právomocami (bod 61).
      Článok 10.4 štatútu zavádza všeobecnú zásadu, že informácia, ktorá je súčasťou rokovaní Rady guvernérov, musí na účely ochrany nezávislosti a účinnosti ECB ostať dôverná. Toto pravidlo primárneho práva, od ktorého sa nemožno odkloniť prostredníctvom sekundárneho práva, sa uplatní aj na časti zápisníc, v ktorých sú zaznamenané rozhodnutia Rady guvernérov. Zásada je zopakovaná v článku 4 ods. 1 písm. a) prvej zarážke rozhodnutia 2004/258, ktorý preto vždy treba vykladať v spojení s článkom 10.4 štatútu. Zo všeobecnej zásady dôvernosti rokovaní Rady guvernérov, vrátane rozhodnutí, ako je stanovená v článku 10.4 štatútu, vyplýva, že ECB na svoje rozhodnutie zverejniť výsledok svojich rokovaní nemusí uplatniť rovnaké hmotnoprávne a procesnoprávne štandardy, ako sú stanovené v rozhodnutí 2004/258. Konkrétne nemusí svoje rozhodnutie zdôvodniť v tom ohľade, prečo by prístup k takým zápisniciam Rady guvernérov konkrétne a skutočne ohrozil verejný záujem, pokiaľ ide o dôvernosť rokovaní Rady guvernérov.

         (1)  Rozhodnutie 2004/258 Európskej centrálnej banky zo 4. marca 2004 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskej centrálnej banky (Ú. v. EÚ L 80, 2004, s. 42).


title: Vec C-506/19 P: Odvolanie podané 2. júla 2019: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd and IRISL Europe GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. mája 2019 vo veci T-434/15, Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/25

      Odvolanie podané 2. júla 2019: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd and IRISL Europe GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. mája 2019 vo veci T-434/15, Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada
      (Vec C-506/19 P)
      (2019/C 319/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd and IRISL Europe GmbH (v zastúpení: M. Taher, Solicitor, R. Blakeley, Barrister)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

                  —

                  rozhodol, že Rada sa označením odvolateliek dopustila dostatočne závažného porušenia právneho pravidla, ktorého predmetom je priznanie práv jednotlivcom,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o možnom použití vyšetrovacích opatrení uvedených v žalobe, a následne rozhodol o otázkach príčinnej súvislosti a výšky, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania vynaložených odvolateľkami v odvolacom konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd sa dopustil piatich nesprávnych právnych posúdení, na základe ktorých by rozsudok mal byť zrušený:

                  1.

                  nesprávne uplatnenie záveru, že Rada nemá diskrečnú právomoc,

                  2.

                  nesprávne uplatnenie odôvodnenia zrušujúceho rozsudku vo veci IRISL [2013] na účely kritéria dostatočne závažného porušenia,

                  3.

                  neexistencia právneho základu na rozlíšenie „neexistencia dôkazov“/„nedostatočný dôkaz“, ktoré sa v každom prípade neuplatňovali,

                  4.

                  nesprávne právne posúdenie pri odkazovaní na dôkazy, ktoré neboli predložené Všeobecnému súdu, a

                  5.

                  nesprávne právne posúdenie pri použití rozsudku HTTS, ako zásady estoppel alebo res judicata.


title: Vec C-511/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos (Grécko) 4. júla 2019 — AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon — Spyros Louis

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos (Grécko) 4. júla 2019 — AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon — Spyros Louis
      (Vec C-511/19)
      (2019/C 319/28)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Areios Pagos

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: AB

         Žalovaný: Olympiako Athlitiko Kentro Athinon — Spyros Louis

         Prejudiciálne otázky

                  A)

                  Predstavuje nepriamu diskrimináciu na základe veku podľa článku 2 ods. 1 a 2 písm. b) a článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2000/78 prijatie právnej úpravy členským štátom, vzťahujúcej sa na štát, orgány miestnej samosprávy a právnické osoby podľa verejného práva, a všeobecne na všetky subjekty verejného sektora v širšom zmysle (súkromnoprávne subjekty) v postavení zamestnávateľov, akou je právna úprava uvedená v § 34 ods. 1 písm. c), ods. 3 prvom pododseku, a v ods. 4 zákona č. 4024/2011, na základe ktorej zamestnanci vyššie uvedených subjektov pracujúci na základe súkromnoprávneho pracovného vzťahu podliehajú na obdobie najviac dvadsaťštyri (24) mesiacov režimu pracovných rezerv, pričom jediným podstatným kritériom je čas ostávajúci do splnenia podmienok na priznanie nároku na starobný dôchodok, zodpovedajúci tridsiatim piatim (35) rokom dôchodkového poistenia v období medzi 1. januárom 2012 a 31. decembrom 2013, a to aj so zreteľom na skutočnosť, že podľa príslušných právnych predpisov týkajúcich sa sociálneho poistenia platných v danom čase sa na získanie nároku na starobný dôchodok v rámci pracovného pomeru vyžadovalo, okrem iných prípadov, ktoré nie sú v prejednávanej veci relevantné, najmenej 10 500 pracovných dní (35 rokov) poistenia v IKA (Sociálna poisťovňa) alebo v inej inštitúcii poisťujúcej zamestnancov a dovŕšenie (najmenej) 58 rokov veku zamestnanca, samozrejme s tým, že, v závislosti od konkrétneho prípadu, sa nevylučovala možnosť splniť podmienku poistného obdobia (35 rokov) v odlišnom veku?

                  B)

                  V prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v písmene A, možno prijatie režimu pracovných rezerv objektívne a primerane odôvodniť podľa článku 2 ods. 2 písm. b) bodu i) a článku 6 ods. 1 písm. a) smernice vzhľadom na okamžitú potrebu zabezpečiť organizačné, prevádzkové a rozpočtové výsledky a najmä naliehavú potrebu znížiť verejné výdavky s cieľom dosiahnuť do konca roku 2011 konkrétne kvantitatívne ciele uvedené v dôvodovej správe k predmetnému zákonu, v súlade so špecifikáciou v strednodobom rozpočtovom rámci, a to na účely dodržania záväzkov štátu voči veriteľským partnerom pri riešení akútnej a dlhodobej hospodárskej a finančnej krízy, ktorou krajina prechádza, a zároveň na účely racionalizácie verejného sektora a obmedzenia jeho rozširovania?

                  C)

                  V prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v písmene B,

                              1.

                              je na dosiahnutie vyššie uvedených cieľov podľa článku 2 ods. písm. b) bodu i) a článku 6 ods. 1 písm. a) smernice primerané a nevyhnutné prijať opatrenie, akým je opatrenie uvedené v § 34 ods. 1 písm. c) zákona č. 4024/2011, ktorým sa stanovuje prudké zníženie odmeňovania zamestnancov podliehajúcich režimu pracovných rezerv, a to o 60 % ich základného platu poberaného v čase zaradenia do predmetného režimu, s tým, že uvedení zamestnanci nie sú povinní pracovať pre dotknutý verejný orgán, a ktoré (de facto) vedie ku strate možnosti akéhokoľvek zvýšenia platu a kariérneho postupu, pokiaľ ide o obdobie od ich zaradenia do režimu pracovných rezerv po skončenie pracovného pomeru z dôvodu získania nároku na starobný dôchodok, a to v situácii, v ktorej kumulatívne platia tieto podmienky:

                                          a)

                                          tomuto zamestnancovi sa zachováva možnosť nájsť si iné zamestnanie (v súkromnom sektore), alebo môže počas uplatňovania režimu pracovných rezerv vykonávať slobodné povolanie alebo podnikať na základe živnostenského oprávnenia bez toho, aby stratil právo na získanie vyššie uvedenej sumy zo základného platu, ak odmena alebo príjem z nového povolania alebo zamestnania nepresiahne sumu vo výške platu poberaného pred začiatkom plynutia režimu pracovných rezerv, pričom v takom prípade sa vyššie uvedený základný plat zníži o daný rozdiel — § 34 ods. 1 písm. f);

                                          b)

                                          orgán verejnej správy v postavení zamestnávateľa, a v prípade jeho zrušenia OAED (Úrad práce), preberá povinnosť platiť príslušnej poisťovni až do času odchodu zamestnanca do dôchodku odvody na sociálne zabezpečenie za zamestnávateľa aj zamestnanca, t. j. príspevky na dôchodkové zabezpečenie, na doplnkové dôchodkové sporenie, na nemocenskú a zdravotnú starostlivosť, a to na základe platu, ktorý zamestnanec poberal pred zaradením do režimu pracovných rezerv — § 34 ods. 1 písm. d);

                                          c)

                                          výnimky z uplatňovania režimu pracovných rezerv sa stanovujú pre zraniteľné sociálne skupiny vyžadujúce ochranu (manželský partner osoby, ktorá je zaradená do režimu pracovných rezerv, manželský partner alebo dieťa s mierou invalidity najmenej 67 %, ktoré so zamestnancom žijú v spoločnej domácnosti a sú od neho závislé, zamestnanec s mierou invalidity najmenej 67 %, mnohopočetné rodiny, osamelí rodičia žijúci v spoločnej domácnosti a závislí od dotknutého zamestnanca) — § 34 ods. 1 písm. b);

                                          d)

                                          prednostne sa ponúka možnosť preradenia takéhoto zamestnanca na iné voľné pracovné miesto v orgánoch verejnej správy na základe objektívnych kritérií zohľadňujúcich zásluhy, a to prostredníctvom zaradenia do poradia ASEP — § 34 ods. 1 písm. a) — pričom táto možnosť je de facto obmedzená prudkým znížením prijímania zamestnancov rôznymi subjektmi vo verejnej sfére z dôvodu potreby znižovania výdavkov;

                                          e)

                                          zabezpečí sa prijatie opatrení na účely splácania pôžičiek, ktoré zamestnancom zaradeným do režimu pracovných rezerv poskytla Štátna úverová banka, ako aj na účely uzavretia dohody medzi Gréckou republikou a Združením gréckych bánk s cieľom uľahčiť splácanie pôžičiek, ktoré dotknutým zamestnancom poskytli iné banky, a to pomerne k ich celkovým rodinným príjmom a ich finančnej situácii — § 34 ods. 10 a 11;

                                          f)

                                          nedávno prijaté ustanovenie (§ 1 ods. 15 zákona č. 4038/2012 — Zbierka zákonov, séria A', č. 14) stanovuje s absolútnou prioritou prijatie nariadenia o dôchodkoch a platobnom výmere pre zamestnancov podľa písmen b) a c) a v každom prípade najneskôr do štyroch mesiacov od skončenia pracovného pomeru a od predloženia príslušnej dokumentácie na účely priznania nároku na dôchodok;

                                          g)

                                          k vyššie uvedenej strate možnosti kariérneho postupu a zvýšenia platu za obdobie, v ktorom sú zamestnanci s pracovnoprávnymi zmluvami podľa súkromného práva zaradení do režimu pracovných rezerv, a to až do skončenia ich pracovného pomeru z dôvodu vzniku nároku na starobný dôchodok, vo väčšine prípadov, vrátane prejednávanej veci, nedôjde, pretože zamestnanec v dôsledku svojho dlhodobého zamestnania v orgáne verejnej správy vyčerpal možnosti rastu v rámci platových tried a/alebo kariérneho postupu podľa príslušných právnych predpisov?

                              2.

                              Je na dosiahnutie vyššie uvedeného cieľa podľa článku 2 ods. 2 písm. b) bodu i) a článku 6 ods. 1 písm. a) smernice primerané a nevyhnutné prijať opatrenie, akým je opatrenie uvedené v § 34 ods. 1 písm. e) zákona č. 4024/2011, ktoré vedie k úplnej (alebo obdobnej) strate nároku na odchodné podľa § 8 písm. b) zákona č. 3198/1955, čiže dávku vyplácanú v prípade prepustenia zamestnanca alebo skončenia jeho pracovného pomeru z dôvodu splnenia podmienok na priznanie nároku na starobný dôchodok vo výške 40 % odchodného poskytovaného pri prepustení zamestnancov s doplnkovým poistením (a ktoré pri verejnoprospešných orgánoch verejnej správy alebo verejných subjektoch dotovaných štátom, akým je odporca — právnická osoba podľa súkromného práva, nemôže prekročiť maximálnu sumu 15 000,00 eur), a to v dôsledku započítania zníženej odmeny poberanej v priebehu zaradenia do režimu pracovných rezerv do predmetnej sumy odchodného, pričom je potrebné vziať do úvahy, že v súlade s vyššie uvedenými platnými pracovnoprávnymi predpismi by dotknutý zamestnanec v každom prípade získal takto znížené odchodné, a to v prípade podania výpovede, ako aj pri prepustený zo strany inštitúcie, v ktorej pracoval?


title: Vec T-545/19: Žaloba podaná 5. augusta 2019 — Global Steel Wire a i./Komisia

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/30

      Žaloba podaná 5. augusta 2019 — Global Steel Wire a i./Komisia
      (Vec T-545/19)
      (2019/C 319/31)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španielsko), Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španielsko), Global Special Steel Products, SA (Corrales de Buelna, Španielsko) (v zastúpení: F. González Díaz, J. Blanco Carol a B. Martos Stevenson, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil predmetnú žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 24. mája 2019 a

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetná žaloba, ktorá vychádza zo žiadosti o uznanie platobnej neschopnosti podanej vo februári 2000 v rámci konania COMP/38.344 — Predpínacia oceľ, smeruje proti rozhodnutiu Európskej komisii, ktorým sa zamieta žiadosť o odklad platby s ohľadom na finančnú situáciu žalobkýň z 20. decembra 2018.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu, keďže napadnuté rozhodnutie bolo prijaté bez toho, aby bolo žalobkyniam v tomto smere umožnené vyjadriť svoj postoj.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na chýbajúcom odôvodnení zamietnutia žiadosti podanej žalobkyňami.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený je na tom, že Komisia sa dopustila skutkových a právnych pochybení pri hodnotení finančnej situácii žalobkýň a ich schopnosti platiť pokutu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím napadnutého rozhodnutia Komisia porušila všeobecnú zásadu kolegiality, pričom je toto rozhodnutie postihnuté nedostatkom právomoci.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.


title: Vec T-554/19: Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Španielsko/Komisia

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/31

      Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Španielsko/Komisia
      (Vec T-554/19)
      (2019/C 319/32)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnený zástupca)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie o verejnom výberovom konaní a

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetná žaloba smeruje proti oznámeniu o verejnom výberovom konaní pre administrátorov (AD 7) EPSO/AD/374/19 v týchto odboroch: 1. Právo hospodárskej súťaže, 2. Finančné právo, 3. Právo hospodárskej a menovej únie, 4. Rozpočtové pravidlá, ktoré sa vzťahujú na rozpočet EÚ, 5. Ochrana euromincí proti falšovaniu (1).
      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Porušenie článkov 1 a 2 nariadenia 1/58 (2), článku 22 Charty základných práv Európskej únie a článku 1d služobného poriadku úradníkov Európskej únie, keďže režim komunikácie medzi EPSO a uchádzačom bol obmedzený výlučne na komunikáciu v angličtine, francúzštine, nemčine alebo taliančine, a keďže boli obmedzené jazyky, ktoré možno používať pri vyplnení „talent screener“ prihlášky.

                  2.

                  Porušenie článkov 1 a 6 nariadenia č. 1/58, článku 22 Charty základných práv Európskej únie a článkov 1d ods. 1 a 6, článkov 27 a 28 písm. f) služobného poriadku úradníkov Európskej únie, keďže bol neoprávnene obmedzený výber druhého jazyka výlučne na štyri jazyky (angličtina, francúzština, nemčina a taliančina) s vylúčením ostatných úradných jazykov Európskej únie.

                  3.

                  Výber angličtiny, francúzštiny, nemčiny a taliančiny predstavuje svojvoľný výber, ktorý predstavuje diskrimináciu z dôvodu jazyka porušujúcu články 1d ods. 1 a 6 a články 27 a 28 písm. f) služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

                  4.

                  Skutočnosť, že oznámenie o verejnom výberovom konaní výslovne nešpecifikuje, že jazykom 1 má byť jazyk, v ktorom majú uchádzači minimálnu úroveň C1, spôsobuje dvojakú diskrimináciu, a to z dôvodu štátnej príslušnosti a z dôvodu „hovoreného“ jazyka, čím sú porušené články 1d ods. 1 a 6 a články 27 a 28 písm. f) služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191 A, 2019, s. 1.

         (2)  Nariadenie č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. 1958, 17, s. 358).


title: Vec T-558/19: Žaloba podaná 13. augusta 2019 — Luz Saúde/EUIPO — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH TRAINING, RESEARCH & INNOVATION CENTER)

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/32

      Žaloba podaná 13. augusta 2019 — Luz Saúde/EUIPO — Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH TRAINING, RESEARCH & INNOVATION CENTER)
      (Vec T-558/19)
      (2019/C 319/33)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Luz Saúde, S.A. (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: G. Moreira Rato, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Clínica La Luz, S.L. (Madrid)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH TRAINING, RESEARCH & INNOVATION CENTER“ — prihláška č. 16 433 823

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2019 vo veci R 2239/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-8/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Toshiba Samsung Storage Technology a Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s optickými diskovými mechanikami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Kartelové dohody týkajúce sa verejných súťaží, ktoré organizovali dvaja výrobcovia počítačov — Porušenie podstatných formálnych náležitostí a práva na obhajobu — Právomoci Komisie — Geografický rozsah porušenia — Jediné a pokračujúce porušenie — Zásada riadnej správy vecí verejných — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Toshiba Samsung Storage Technology a Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisia
      (Vec T-8/16) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s optickými diskovými mechanikami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Kartelové dohody týkajúce sa verejných súťaží, ktoré organizovali dvaja výrobcovia počítačov - Porušenie podstatných formálnych náležitostí a práva na obhajobu - Právomoci Komisie - Geografický rozsah porušenia - Jediné a pokračujúce porušenie - Zásada riadnej správy vecí verejných - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006“)
      (2019/C 328/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Toshiba Samsung Storage Technology (Tokio, Japonsko) a Toshiba Samsung Storage Technology Korea (Suwon-si, Južná Kórea) (v zastúpení: pôvodne M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu a A. Scordamaglia-Tousis, neskôr M. Bay, J. Ruiz Calzado a A. Aresu, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne N. Khan, A. Biolan a M. Farley, neskôr A. Biolan, M. Farley a A. Cleenewerck de Crayencour, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ v prvom rade na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 7135 final z 21. októbra 2015 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39639 — Optické diskové mechaniky) a subsidiárne na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Toshiba Samsung Storage Technology Corp. a Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec T-552/19: Žaloba podaná 7. augusta 2019 — Malacalza Investimenti/ECB

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/68

      Žaloba podaná 7. augusta 2019 — Malacalza Investimenti/ECB
      (Vec T-552/19)
      (2019/C 328/76)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Malacalza Investimenti Srl (Janov, Taliansko) (v zastúpení:. Ghiglione, E. De Giorgi a L. Amicarelli, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v rámci opatrení na zabezpečenie dôkazov v zmysle článku 91 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu nariadil predloženie rozhodnutia prijatého ECB 2. januára 2019 voči banke Banca Carige S.p.A., ako aj ďalších dokumentov, ktoré sú predmetom opakovanej žiadosti,

                  —

                  zrušil napadnutý akt, ako bol identifikovaný v úvodnej časti žaloby a

                  —

                  uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu ECB z 12. júna 2019 č. LS/LdG/19/185, ktorú doručila ECB elektronickou poštou toho istého dňa podľa článku 8 rozhodnutia ECB/2004/3, ktorej predmetom je zamietnutie opakovanej žiadosti v celom rozsahu, ktorú predložila Malacalza Investimenti S.r.l na získanie prístupu k rozhodnutiu z 2. januára 2019, v ktorom ECB vymenovala mimoriadnych komisárov banky Banca Carige S.p.A., ako aj k viacerým dokumentom súvisiacim s týmto rozhodnutím.
      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti rozhodnutia, ktorým sa odmieta poskytnutie prístupu k rozhodnutiu ECB z 2. januára 2019, konkrétne:

                              —

                              nesprávne uplatnenie článku 4 ods. 1 písm. c) rozhodnutia ECB/2004/3; neexistencia všeobecnej domnienky o nesprístupnení rozhodnutí ECB, keďže ide o záväzné akty a nie o opatrenia čisto procesnej povahy,

                              —

                              podmienky uplatnenia článku 4 ods. 1 písm. c) rozhodnutia ECB/2004/3 nie sú splnené; informácie týkajúce sa banky Banca Carige S.p.A. už boli uverejnené, aj v rámci splnenia informačných povinností stanovených odvetvovými právnymi predpismi,

                              —

                              porušenie zásad proporcionality a nestrannosti vyplývajúcich z neoznámenia rozhodnutia ECB z 2. januára 2019 v znení, ktoré nemalo dôvernú povahu,

                              —

                              porušenie článku 296 druhého odseku ZFEÚ z dôvodu nedostatku odôvodnenia rozhodnutia, ktorým sa zamieta prístup,

                              —

                              porušenie práva žalobkyne na obhajobu a jej práva na súdne preskúmanie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na nezákonnosti zamietnutia poskytnutia prístupu k dokumentom, ktoré sú predmetom opakovanej žiadosti, iným ako je rozhodnutie ECB z 2. januára 2019, konkrétne:

                              —

                              porušenie a nesprávne uplatnenie ustanovení článku 4 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 4 ods. 2 prvou zarážkou rozhodnutia ECB/2004/3 z dôvodu neexistencie podmienok uplatnenia, nedostatku odôvodnenia a porušenia práva na obhajobu;

                              —

                              nesprávne uplatnenie článku 27 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 (1), článku 53 a nasl. smernice 2013/36/EÚ (2), ako aj článku 32 nariadenia ECB č. 468/2014 (3) a následne nemožnosť uplatnenia výnimky dôvernosti informácií, ktoré sú prípadne obsiahnuté v dokumentoch odlišných od rozhodnutia ECB z 2. januára 2019, na spoločnosť Malacalza Investimenti S.r.l.

         (1)  1Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 27. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v EÚ L 176, 2013, s. 338).

         (3)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1).


title: Vec T-556/19: Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Cyperská republika/EUIPO — Fontana Food (GRILLOUMI)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/71

      Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Cyperská republika/EUIPO — Fontana Food (GRILLOUMI)
      (Vec T-556/19)
      (2019/C 328/78)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister and V. Marsland, Solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fontana Food AB (Tyresö, Švédsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie GRILLOUMI — prihláška č. 15 963 291.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. mája 2019 vo veci R 1284/2018-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

                  —

                  porušenie 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-557/19: Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Seven/EUIPO — (7Seven)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/72

      Žaloba podaná 9. augusta 2019 — Seven/EUIPO — (7Seven)
      (Vec T-557/19)
      (2019/C 328/79)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Seven SpA (Leinì, Taliansko) (v zastúpení: L. Trevisan, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie 7Seven — ochranná známka č. 8 252 223.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2019 vo veci R 2076/2018-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  priznal prihláške podanej spoločnosťou Seven SpA o uvedenie do predchádzajúceho stavu a zapísal prihlášku č. 14 602 687 ochrannej známky EÚ č. 8 252 223.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 53 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 104 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-559/19: Žaloba podaná 12. augusta 2019 — Julius Sämann/EUIPO — Maharishi Vedic University (Vyobrazenie stromu)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/72

      Žaloba podaná 12. augusta 2019 — Julius Sämann/EUIPO — Maharishi Vedic University (Vyobrazenie stromu)
      (Vec T-559/19)
      (2019/C 328/80)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Julius Sämann Ltd (Thayngen, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Parrish, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maharishi Vedic University Ltd (Mgarr, Malta)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie v bielej, hnedej a žltej farbe a v odtieňoch modrej (Vyobrazenie stromu) — prihláška č. 15 666 639.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. mája 2019 vo veci R 1743/2018-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel žalobe žalobkyne,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v tomto konaní a v konaní pred Úradom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-561/19: Žaloba podaná 13. augusta 2019 — Lípidos Santiga/Komisia

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/73

      Žaloba podaná 13. augusta 2019 — Lípidos Santiga/Komisia
      (Vec T-561/19)
      (2019/C 328/81)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lípidos Santiga, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španielsko) (v zastúpení: P. Muñiz Fernández, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2019/807 z 13. marca 2019, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001, pokiaľ ide o určenie surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy, pri ktorých sa pozoruje významné rozšírenie produkčnej plochy na pôdu s vysokými zásobami uhlíka, a o certifikáciu biopalív, biokvapalín a palív z biomasy s nízkym rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy a jeho prílohy,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že globálny prístup žalovanej, v dôsledku ktorého sa palmový olej kvalifikuje ako surovina s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy, je neprimeraný.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že palmový olej je bez ohľadu na svoj pôvod surovinou s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že kritériá pre klasifikáciu palmového oleja ako suroviny s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy sú diskriminačné.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia pred prijatím napadnutého nariadenia nevykonala nevyhnutné posúdenie dopadu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia neuviedla dôvody, na ktorých je založený návrh vzorca použitého pre prijatie rozhodnutie, že palmový olej je surovinou s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy.


title: Vec T-570/19: Žaloba podaná 16. augusta 2019 — Muratbey Gida/EUIPO (syr korbáčovitého tvaru)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/74

      Žaloba podaná 16. augusta 2019 — Muratbey Gida/EUIPO (syr korbáčovitého tvaru)
      (Vec T-570/19)
      (2019/C 328/82)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Muratbey Gida Sanayi Ve Ticaret AȘ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: M. Schork, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie v čiernej a bielej farbe (syr korbáčovitého tvaru) — prihláška č. 17 909 082

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. júna 2019 vo veci R 106/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-572/19: Žaloba podaná 16. augusta 2019 — Muratbey Gida/EUIPO (syr korbáčovitého tvaru)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/75

      Žaloba podaná 16. augusta 2019 — Muratbey Gida/EUIPO (syr korbáčovitého tvaru)
      (Vec T-572/19)
      (2019/C 328/84)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Muratbey Gida Sanayi Ve Ticaret AȘ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: M. Schork, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie v čiernej a bielej farbe (syr korbáčovitého tvaru) — prihláška č. 17 912 292

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. júna 2019 vo veci R 108/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-577/19: Žaloba podaná 19. augusta 2019 — Leinfelder Uhren München/EUIPO — Schafft (Leinfelder)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/76

      Žaloba podaná 19. augusta 2019 — Leinfelder Uhren München/EUIPO — Schafft (Leinfelder)
      (Vec T-577/19)
      (2019/C 328/85)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Lüft, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Thomas Schafft (Mníchov, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Leinfelder — ochranná známka Európskej únie č. 13 975 461.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. mája 2019 v spojených veciach R 1930/2018-2 a R 1937/2018-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ním napadnutá ochranná známka zrušuje aj pre tovary triedy 14 (náramkové hodinky) a triedy 18 (remienky na náramkové hodinky),

                  —

                  zamietol odvolanie navrhovateľa zrušenia vo veci R 1930/2018-2,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  v prípade, že sa ďalší účastník konania zúčastní na konaní ako vedľajší účastník konania, uložil mu povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-305/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2019 — Red Bull/EUIPO (Zobrazenie rovnobežníka v dvoch farbách)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/77

      Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2019 — Red Bull/EUIPO (Zobrazenie rovnobežníka v dvoch farbách)
      (Vec T-305/17) (1)

      (2019/C 328/86)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-227/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Microsemi Europe a Microsemi/Komisia

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/77

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Microsemi Europe a Microsemi/Komisia
      (Vec T-227/18) (1)

      (2019/C 328/87)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec C-668/19: Žaloba podaná 15. júla 2019 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/10

      Žaloba podaná 15. júla 2019 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-668/19)
      (2019/C 363/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, L. Cimaglia, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika tým, že neprijala:

                  —

                  opatrenia na zabezpečenie toho, aby 166 aglomerácií s populačným koeficientom vyšším ako 2 000 bolo vybavených zbernými sústavami komunálnych odpadových vôd v súlade s článkom 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1);

                  —

                  opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby u 610 aglomerácií s populačným ekvivalentom vyšším ako 10 000 alebo s populačným koeficientom medzi 2 000 až 10 000, ktorých odpadové vody sú vypúšťané do sladkých vôd a do ústí riek, prešli komunálne odpadové vody odvádzané zbernými sústavami pred vypustením sekundárnym čistením alebo iným rovnocenným čistením v súlade s článkom 4 smernice 91/271/EHS;

                  —

                  opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby u 10 aglomerácií s populačným koeficientom 10 000, ktorých odpadové vody sú vypúšťané do recipientov považovaných za „citlivé oblasti“ v zmysle smernice 91/271/EHS, boli komunálne odpadové vody odvádzané zbernými sústavami pred vypustením čistené podľa náročnejších požiadaviek, než sú požiadavky pre sekundárne čistenie alebo iné rovnocenné čistenie, v súlade s článkom 5 tejto smernice;

                  —

                  opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby v 5 „citlivých oblastiach“ v zmysle smernice 91/271/EHS dosahovalo minimálne zníženie celkového zaťaženia vstupujúceho do všetkých čističiek komunálnych odpadových vôd najmenej 75 % pre celkový obsah fosforu a najmenej 75 % pre celkový obsah dusíka, v súlade s článkom 5 ods. 4 tejto smernice;

                  —

                  opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby u 617 aglomerácií boli čističky komunálnych odpadových, stavaných spôsobom vyhovujúcim požiadavkám článkov 4, 5, 6 a 7, navrhnuté, skonštruované, prevádzkované a udržiavané tak, aby bola zaručená ich dostatočnú výkonnosť pri všetkých normálnych miestnych klimatických podmienkach, a aby pri navrhnutí týchto čističiek boli zohľadnené sezónne rozdiely zaťaženia, v súlade s článkom 10 tejto smernice;

                  —

                  nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3, 4, 5 a 10 smernice 91/271/EHS,

                  —

                  zaviazal Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia svojou žalobou vytýka Talianskej republike, že v rôznych častiach štátneho územia neprebrala správne smernicu Rady 91/271/EHS z 21. mája 19991 o čistení komunálnych odpadových vôd.
      Komisia predovšetkým poukazuje na rôzne porušenia článku 3 smernice, ktorý v odseku 1 druhej zarážke a v odseku 2 stanovuje, že najneskôr do 31. decembra 2005 museli členské štáty zabezpečiť, že všetky aglomerácie s populačným koeficientom viac ako 2 000 budú vybavené zbernými systémami pre komunálnu odpadovú vodu, ktoré musia vyhovovať požiadavkám uvedeným v prílohe I A. V mnohých aglomeráciách nachádzajúcich sa v regiónoch Abruzzo, Kalábria, Kampánia, Furlánsko-Julské Benátsko, Lombardia, Apúlia, Sicília, Valle d’Aosta a Benátsko neboli tieto povinnosti riadne splnené.
      Článok 4 smernice 91/271/EHS okrem toho v odsekoch 1 a 3 stanovuje, že najneskôr do 31. decembra 2005 mali členské štáty, pokiaľ ide o vypustenie z aglomerácií s populačným koeficientom viac než 10 000 alebo z aglomerácií s populačným koeficientom medzi 2 000 až 10 000 zabezpečiť, aby komunálne odpadové vody odvádzané zbernými sústavami pred vypustením prešli sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením, v súlade s požiadavkami uvedenými v prílohe I B. Komisia zistila nedodržanie týchto ustanovení v mnohých aglomeráciách nachádzajúcich sa v regiónoch Abruzzo, Basilicata, Kalábria, Kampánia, Furlánsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligúria, Lombardia, Marky, Apúlia, Piemont, Sardínia, Sicília, Toskánsko, Umbria, Valle d’Aosta a Benátsko.
      Článok 5 smernice v odsekoch 2 a 3 stanovuje, že najneskôr do 31. decembra 1998 mali členské štáty zabezpečiť, aby u všetkých vypustení z aglomerácií s populačným koeficientom vyšším ako 10 000 komunálne odpadové vody odvádzané zbernými sústavami pred vypustením do citlivých oblastí prešli náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4. Komisia zistila nedodržanie týchto ustanovení u niekoľkých aglomerácií nachádzajúcich sa v regiónoch Basilicata, Furlánsko-Julské Benátsko, Lazio, Marky, Apúlie, Sardínia a Benátsko.
      Pokiaľ ide o citlivé oblasti, článok 5 ods. 4 smernice ďalej stanovuje, že požiadavky na jednotlivé zariadenia stanovené v odsekoch 2 a 3 tohto článku sa nemusia použiť v citlivých oblastiach, kde sa dá preukázať, že minimálne percento zníženia celkovej záťaže vstupujúcej do všetkých čističiek komunálnych odpadových vôd v tejto oblasti je aspoň 75 % pre celkový obsah fosforu a aspoň 75 % pre celkový obsah dusíka. To nebolo preukázané, pokiaľ ide o rôzne citlivé oblasti nachádzajúce sa na talianskom území.
      Napokon nedodržanie článkov 4 a 5 smernice 91/271/EHS vedie aj k porušeniu článku 10 tejto smernice, podľa ktorého mali byť čističky komunálnych odpadových vôd navrhnuté, skonštruované, prevádzkované a udržiavané tak, aby zabezpečili dostatočnú výkonnosť pri všetkých normálnych miestnych klimatických podmienkach.

         (1)  Ú. v. ES L 135, 1991, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec T-597/19: Žaloba podaná 6. septembra 2019 – Helsingin Kaupunki/Komisia

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/27

      Žaloba podaná 6. septembra 2019 – Helsingin Kaupunki/Komisia
      (Vec T-597/19)
      (2019/C 363/36)
      Jazyk konania: fínčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Helsingin Kaupunki (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: I. Aalto-Setälä, Rechtsanwalt/advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  úplne alebo čiastočne zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 28. júna 2019 o štátnej pomoci SA.33846 – (2015/C) (ex 2011/CP) a

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania mesta vrátane úrokov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza nasledujúce žalobné dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ v napadnutom rozhodnutí.

                              —

                              Komisia zjavne nesprávne uplatnila zásadu hospodárskeho subjektu v trhovom hospodárstve. V rámci svojho posúdenia Komisia ani náležite nezohľadnila všetky informácie a objasnenia zistené počas vyšetrovacieho konania, ktoré preukazujú, že sporné úvery boli poskytnuté za podmienok zodpovedajúcich situácii na trhu a v súlade s postupmi, ktorými by sa za daných hospodárskych podmienok riadil obozretný investor v trhovej ekonomike.

                              —

                              Posúdenie sporných opatrení je v rozpore s rozhodovacou praxou Komisie a judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie. Komisia použila metódy výpočtu, ktoré nie sú vhodné pre posúdenie osobitných aspektov prevádzkových úverov.

                              —

                              Okrem toho Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že konštatovala, že sporný úver na obstaranie vybavenia nemožno považovať za existujúcu pomoc.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na odôvodnení napadnutého rozhodnutia, ktoré nespĺňa požiadavky článku 296 ZFEÚ a relevantnej judikatúry

                              —

                              Odôvodnenie napadnutého rozhodnutia je nedostatočné, najmä v súvislosti s posúdením kúpnej ceny obvyklej na trhu zaplatenej za obchodnú činnosť Helsingin Bussiliikenne (HelB), v súvislosti s ktorou Komisia bezdôvodne spochybnila správnosť znaleckého posudku predloženého Fínskom, pričom Komisia jasne a jednoznačne nevyjadrila svoje stanovisko k trhovej cene.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie, najmä so zásadami ochrany legitímnej dôvery a proporcionality, a porušuje práva na obranu.

                              —

                              Komisia v napadnutom rozhodnutí nesprávne a v rozpore so zásadou ochrany legitímnej dôvery konštatovala, že úver na obstaranie vybavenia poskytnutý HKL-Bussiliikenne predstavoval pomoc, pričom pojem existujúcej pomoci vykladala reštriktívne v porovnaní so stanoviskom predtým oznámeným Fínsku.

                              —

                              V napadnutom rozhodnutí uvedený príkaz Komisie na vymáhanie pomoci zjavne ide nad rámec toho, čo je potrebné na zabránenie neoprávnenej konkurenčnej výhode, ktorú spôsobila štátna pomoc. Konečná kúpna cena zaplatená za obchodnú činnosť HelB bola obvyklou cenou na trhu. Nadobúdateľ obchodnej činnosti nezískal neoprávnenú výhodu, pretože pomoc bola zohľadnená v kúpnej cene. Rozšírenie príkazu na vymáhanie pomoci aj na nadobúdateľa obchodnej činnosti teda je v rozpore so zásadou proporcionality.


title: Vec T-601/19: Žaloba podaná 7. septembra 2019 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/28

      Žaloba podaná 7. septembra 2019 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)
      (Vec T-601/19)
      (2019/C 363/37)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Osório & Gonçalves, SA (Galamares, Portugalsko) (v zastúpení: D. Araújo e Sá Serras Pereira, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie in.fi.ni.tu.de – prihláška č. 15 982 994

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. júla 2019 vo veci R 1579/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 2 a ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 97 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-602/19: Žaloba podaná 3. septembra 2019 – Eugene Perma France/EUIPO – SPI Investments Group (NATURANOVE)

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/29

      Žaloba podaná 3. septembra 2019 – Eugene Perma France/EUIPO – SPI Investments Group (NATURANOVE)
      (Vec T-602/19)
      (2019/C 363/38)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Eugene Perma France (Saint-Denis, Francúzsko) (v zastúpení: S. Havard Duclos, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SPI Investments Group, SL (Sant Just Desvern, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie NATURANOVE – prihláška č. 17 007 949

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2019 vo veci R 2161/2018-4.

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia založeného na článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a ukladá žalobcovi povinnosť nahradiť trovy námietkového a odvolacieho konania vo výške 1 170 eur,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-623/19: Žaloba podaná 16. septembra 2019 – ArcelorMittal Bremen/Komisia

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/35

      Žaloba podaná 16. septembra 2019 – ArcelorMittal Bremen/Komisia
      (Vec T-623/19)
      (2019/C 363/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ArcelorMittal Bremen GmbH (Bremen, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a L. Buschmann, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 265 ZFEÚ určil, že Komisia porušila článok 19 ods. 4 druhý pododsek rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ (1) tým, že opomenula rozhodnúť o bezodplatne prideľovaných emisných kvótach, ktorých celkové ročné množstvo jej 12. apríla 2019 oznámila Spolková republika Nemecko na účely značného zvýšenia kapacity podzariadenia spojeného s referenčným produktom pre horúci kov zariadenia s inštaláciou ID 60 v Brémach,

                  —

                  subsidiárne zrušil rozhodnutie Komisie z 19. júla 2019 o zaslaní výzvy žalobkyni,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúci žalobný dôvod:

                  Žalobkyňa tvrdí, že Komisia je povinná podľa článku 19 ods. 4 druhého pododseku rozhodnutia 2011/278/EÚ prijať rozhodnutie a neodmietnuť celkové ročné množstvo bezodplatne prideľovaných emisných kvót, ktoré jej 12. apríla 2019 oznámila Spolková republika Nemecko na účely značného zvýšenia kapacity, pretože sú splnené požiadavky značného zvýšenia kapacity v zmysle článku 20 ods. 1 rozhodnutia 2011/278/EÚ.

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, 2011, s. 1).


title: Vec C-604/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poľsko) 9. augusta 2019 – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/42

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poľsko) 9. augusta 2019 – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
      (Vec C-604/19)
      (2019/C 383/50)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Gmina Wrocław

         Žalovaný: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Predstavuje zmena doživotného užívacieho práva k nehnuteľnosti na vlastnícke právo uskutočnená na základe zákona, za okolností prejednávanej veci, dodanie tovaru v zmysle článku 14 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ktoré podlieha dani z pridanej hodnoty?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, predstavuje zmena doživotného užívacieho práva k nehnuteľnosti na vlastnícke právo uskutočnená na základe zákona dodanie tovaru v zmysle článku 14 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) smernice 2006/112, ktoré podlieha dani z pridanej hodnoty?

                  3.

                  Koná obec, ktorá prijme odplatu za zmenu doživotného užívacieho práva k nehnuteľnosti na vlastnícke právo uskutočnenú na základe zákona, v prípade, o aký ide v prejednávanej veci, ako zdaniteľná osoba v zmysle článku 9 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) smernice 2006/112, alebo ako subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom, v zmysle článku 13 smernice 2006/112?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-544/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal - Spojené kráľovstvo) – The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Henrika Dakneviciute (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 49 ZFEÚ – Sloboda usadiť sa – Samostatná zárobková činnosť – Štátna príslušníčka členského štátu, ktorá ukončila svoju samostatnú zárobkovú činnosť z dôvodu telesných obmedzení súvisiacich s pokročilým štádiom tehotenstva a stavom po pôrode – Zachovanie postavenia osoby vykonávajúcej samostatnú zárobkovú činnosť)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/16

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal - Spojené kráľovstvo) – The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Henrika Dakneviciute
      (Vec C-544/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Samostatná zárobková činnosť - Štátna príslušníčka členského štátu, ktorá ukončila svoju samostatnú zárobkovú činnosť z dôvodu telesných obmedzení súvisiacich s pokročilým štádiom tehotenstva a stavom po pôrode - Zachovanie postavenia osoby vykonávajúcej samostatnú zárobkovú činnosť)
      (2019/C 399/18)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Upper Tribunal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

         Žalovaná: Henrika Dakneviciute

         Výrok rozsudku

      Článok 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že žena, ktorá prestala vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť z dôvodu telesných obmedzení súvisiacich s jej pokročilým štádiom tehotenstva a stavom po pôrode, si zachová postavenie osoby vykonávajúcej samostatnú zárobkovú činnosť, ak sa po narodení dieťaťa v primeranom čase vráti k tejto činnosti alebo si nájde inú samostatnú zárobkovú činnosť alebo zamestnanie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.


title: Vec C-684/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 17. septembra 2019 – mk advokaten GbR/MBK Rechtsanwälte GbR

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 17. septembra 2019 – mk advokaten GbR/MBK Rechtsanwälte GbR
      (Vec C-684/19)
      (2019/C 413/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: mk advokaten GbR

         Odporkyňa v odvolacom konaní: MBK Rechtsanwälte GbR

         Prejudiciálna otázka

      Používa tretia osoba, ktorá je spomenutá v zázname zverejnenom na webovej stránke, ktorý obsahuje označenie identické s ochrannou známkou, túto známku v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2008/95/ES (1), ak záznam nie je umiestnený touto treťou osobou, ale je prevzatý prevádzkovateľom webovej stránky z iného záznamu, ktorý umiestnila tretia osoba spôsobom porušujúcim ochrannú známku?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, 2008, s. 25).


title: Vec T-788/19: Žaloba podaná 14. novembra 2019 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/48

      Žaloba podaná 14. novembra 2019 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO – Sakkari (Sakkattack)
      (Vec T-788/19)
      (2020/C 10/59)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Labesius, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maria Sakkari (Nikózia, Cyprus)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Sakkattack v čiernej, červenej, žltej a bielej farbe – prihláška č. 16 603 318

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 26. augusta 2019 vo veci R 2562/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 37 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-790/19: Žaloba podaná 13. novembra 2019 – Novolipeck Steel/Komisia

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/49

      Žaloba podaná 13. novembra 2019 – Novolipeck Steel/Komisia
      (Vec T-790/19)
      (2020/C 10/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Novolipeck Steel PAO (Lipeck, Rusko) (v zastúpení: P. Vander Schueren a E. Guerdonet, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2019/1382 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  zachoval účinky napadnutého nariadenia, až kým žalovaná neprijme opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Všeobecného súdu v súlade s článkom 264 druhým odsekom ZFEÚ,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci žalovanej a na porušení článku 1 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/477 („nariadenie o kombinovaných účinkoch“) (2) a článku 9 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/1036 (ďalej len „základné nariadenie o AD“) (3) zavedením rôznych úrovní antidumpingových ciel v závislosti od toho, či sú vyčerpané kvóty v rámci ochranných opatrení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila článok 1 ods. 1 nariadenia o kombinovaných účinkoch a článok 9 ods. 5 základného nariadenia o AD tým, že po vyčerpaní kvót v rámci ochranných opatrení iba upravila antidumpingové opatrenia.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/1382 z 2. septembra 2019, ktorým sa menia určité nariadenia, ktorými sa ukladajú antidumpingové alebo antisubvenčné opatrenia na určité výrobky z ocele, na ktoré sa vzťahujú ochranné opatrenia (Ú. v. EÚ L 227, 2019, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/477 z 11. marca 2015 o opatreniach, ktoré Únia môže prijať vo vzťahu k účinnosti antidampingových a vyrovnávacích opatrení kombinovaných s ochrannými opatreniami (Ú. v. EÚ L 83, 2015, s. 1).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec C-363/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l’Économie et des Finances (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EÚ) č. 1169/2011 – Informácie o potravinách poskytované spotrebiteľom – Povinné označenie krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu potraviny, ak by ich neuvedenie mohlo uviesť spotrebiteľa do omylu – Povinnosť, pokiaľ ide o potraviny pochádzajúce z územia okupovaného štátom Izrael, uvádzať označenie tohto územia pôvodu, a v prípade, že pochádzajú z izraelskej osady nachádzajúcej sa v rámci tohto územia, aj údaj o tomto pôvode)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/13

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l’Économie et des Finances
      (Vec C-363/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 1169/2011 - Informácie o potravinách poskytované spotrebiteľom - Povinné označenie krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu potraviny, ak by ich neuvedenie mohlo uviesť spotrebiteľa do omylu - Povinnosť, pokiaľ ide o potraviny pochádzajúce z územia okupovaného štátom Izrael, uvádzať označenie tohto územia pôvodu, a v prípade, že pochádzajú z izraelskej osady nachádzajúcej sa v rámci tohto územia, aj údaj o tomto pôvode)
      (2020/C 10/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

         Žalovaný: Ministre de l’Économie et des Finances

         Výrok rozsudku

      Článok 9 ods. 1 písm. i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004, v spojení s článkom 26 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že potraviny s pôvodom z územia okupovaného štátom Izrael musia uvádzať nielen označenie tohto územia, ale v prípade, že takéto potraviny pochádzajú z oblasti alebo zo skupiny oblastí predstavujúcich izraelskú osadu v rámci uvedeného územia, aj údaj o tomto pôvode.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec T-669/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2019 – Neoperl/EUIPO (Zobrazenie štyroch vyplnených otvorov na ploche s pravidelne rozmiestnenými otvormi) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej štyri vyplnené otvory na ploche s pravidelne rozmiestnenými otvormi – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001“)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/32

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2019 – Neoperl/EUIPO (Zobrazenie štyroch vyplnených otvorov na ploche s pravidelne rozmiestnenými otvormi)
      (Vec T-669/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej štyri vyplnené otvory na ploche s pravidelne rozmiestnenými otvormi - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001“)
      (2020/C 10/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Neoperl AG (Reinach, Švajčiarsko) (v zastúpení: H. Börjes-Pestalozza a G. Schultz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf a M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. septembra 2018 (vec R 2059/2017-5) týkajúcemu sa prihlášky označenia zobrazujúceho štyri vyplnené otvory na ploche s pravidelne rozmiestnenými otvormi ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Neoperl AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.


title: Vec C-659/19 P: Odvolanie podané 2. septembra 2019: Klaus Nonnemacher proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 20. júna 2019 vo veci T-389/18, Klaus Nonnemacher/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/22

      Odvolanie podané 2. septembra 2019: Klaus Nonnemacher proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 20. júna 2019 vo veci T-389/18, Klaus Nonnemacher/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-659/19 P)
      (2020/C 10/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Klaus Nonnemacher (v zastúpení: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Paul Ingram
      Uznesením z 19. novembra 2019 Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a uložil odvolateľovi povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-792/19: Žaloba podaná 11. novembra 2019 – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/50

      Žaloba podaná 11. novembra 2019 – Agepha Pharma/EUIPO – Apogepha Arzneimittel (AGEPHA)
      (Vec T-792/19)
      (2020/C 10/61)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Agepha Pharma s.r.o. (Senec, Slovensko) (v zastúpení: D. Göbel, Rechsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Apogepha Arzneimittel GmbH (Drážďany, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška slovnej ochrannej známky EÚ AGEPHA - prihláška ochrannej známky EÚ č. 7 007 909

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. augusta 2019 vo veci R 386/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a zamietol námietku,

                  —

                  subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania v konaní pred druhým odvolacím senátom a v tomto konaní.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 42 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-101/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. novembra 2019 – Rezon/EUIPO (imot.bg) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie imot.bg – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním – Článok 7 ods. písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Povinnosť odôvodnenia – Článok 94 ods. 1 prvá veta nariadenia 2017/1001“)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. novembra 2019 – Rezon/EUIPO (imot.bg)
      (Vec T-101/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie imot.bg - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 94 ods. 1 prvá veta nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 10/44)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rezon OOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: M. Yordanova Harizanova, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: I. Stoycheva a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. novembra 2018 (vec R 999/2018) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia imot.bg ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Rezon OOD je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec T-793/19: Žaloba podaná 15. novembra 2019 – Tirreno Power/Komisia

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/51

      Žaloba podaná 15. novembra 2019 – Tirreno Power/Komisia
      (Vec T-793/19)
      (2020/C 10/62)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tirreno Power SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Clarizia, T. Ferrario, M. Vasari, P. Ziotti a M. Pagliarulo, avvocati)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým Komisia rozhodla o nevznesení námietok proti „Zmene mechanizmu odmeňovania dostupnosti zdrojov na účely zaistenia primeranosti systému. Zavedenie požiadaviek na životné prostredie“ štátna pomoc SA.53821 (2019/N),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia C(2019) 4509 zo 14. júna 2019, ktorým Európska komisia, potom, ako ju Talianska republika informovala o zmene mechanizmu odmeňovania dostupnej výrobnej kapacity elektrickej energie („kapacitný trh“), ktorý bol povolený rozhodnutím C(2018) 617 zo 7. februára 2018 a ešte nebol uskutočnený, rozhodla o nevznesení námietok proti novému oznámenému opatreniu a konštatovala, že je zlučiteľné s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, bez toho, aby vykonala primerané posúdenie zmien opatrenia, ktoré bolo predtým povolené.
      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení svojich procesných práv vyplývajúcich z článku 108 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu, že nebola vyzvaná – v rámci formálneho vyšetrovacieho konania, ktoré nebolo v danej veci uskutočnené – na predloženie svojich pripomienok týkajúcich sa zámeru rozšíriť okruh účastníkov kapacitného trhu zahrnutím do pojmu „nová kapacita“ popri nových výrobných jednotkách, pre ktoré už boli vydané všetky oprávnenia na výstavbu a prevádzkovanie zariadení, aj nové výrobné jednotky, ktoré iba začali administratívne postupy pre vydanie príslušných oprávnení.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že v rozhodnutí prišlo k zjavne nedostatočnému prešetreniu a porušuje zásadu proporcionality, pretože Komisia dostatočným spôsobom neposúdila účinky vyplývajúce z tejto zmeny režimu schváleného v roku 2018 na činnosť existujúcich zariadení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom prešetrení a neodôvodnení aktu.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že Komisia neuskutočnila žiadne posúdenie ďalších aspektov oznámenej právnej úpravy, ktoré zmenili skôr povolený režim, pričom ide o aspekty, ktoré majú významný vplyv na systém a ktoré môžu mať významný vplyv na činnosť prevádzkovateľov, ktorí sa zúčastňujú na kapacitnom trhu.


title: spojené veci C-419/18 a C-483/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Poľsko) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska a i. (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľov – Smernica 93/13/EHS – Článok 3 ods. 1 – Článok 6 ods. 1 – Článok 7 ods. 1 – Smernica 2008/48/ES – Článok 10 ods. 2 – Zmluvy o spotrebiteľskom úvere – Zákonnosť zabezpečenia pohľadávky zo zmluvy vlastnou bianko zmenkou – Návrh na zaplatenie zmenkového dlhu – Rozsah povinnosti súdu konať aj bez návrhu)

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/14

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy – Poľsko) – Profi Credit Polska S.A./Bogumiła Włostowska a i. (C-419/18), Profi Credit Polska S.A./OH (C-483/18)
      (spojené veci C-419/18 a C-483/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľov - Smernica 93/13/EHS - Článok 3 ods. 1 - Článok 6 ods. 1 - Článok 7 ods. 1 - Smernica 2008/48/ES - Článok 10 ods. 2 - Zmluvy o spotrebiteľskom úvere - Zákonnosť zabezpečenia pohľadávky zo zmluvy vlastnou bianko zmenkou - Návrh na zaplatenie zmenkového dlhu - Rozsah povinnosti súdu konať aj bez návrhu)
      (2020/C 10/16)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie, Sąd Okręgowy w Opolu, II Wydział Cywilny Odwoławczy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Profi Credit Polska S.A. (C-419/18 a C-483/19)

         Žalovaní: Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń, Włodzimierz Lisowski (C-419/18), OH (C-483/19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 1, článok 3 ods. 1, článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá s cieľom zabezpečiť zaplatenie pohľadávky vyplývajúcej zo zmluvy o spotrebiteľskom úvere uzatvorenej medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom umožňuje v tejto zmluve stanoviť povinnosť, aby dlžník vystavil vlastnú bianko zmenku, a ktorá podmieňuje zákonnosť vystavenia takejto zmenky predchádzajúcim uzavretím zmenkovej dohody ustanovujúcej spôsoby, akým má byť zmenka vyplnená, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či toto ustanovenie a táto dohoda sú v súlade s článkami 3 a 5 tejto smernice, ako aj s článkom 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS.

                  2.

                  Článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice 93/13, ako aj článok 10 ods. 2 smernice 2008/48 sa majú vykladať v tom zmysle, že ak za takých okolností, o aké ide vo veci samej, má vnútroštátny súd vážne pochybnosti o dôvodnosti návrhu založeného na vlastnej zmenke, ktorej cieľom je zabezpečiť pohľadávku vyplývajúcu zo zmluvy o spotrebiteľskom úvere, a vystaviteľ túto zmenku vystavil ako bianko zmenku, pričom príjemca ju následne vyplnil, tento súd musí z úradnej moci skúmať, či dojednania dohodnuté medzi stranami majú nekalú povahu, a v tejto súvislosti môže od predajcu alebo dodávateľa vyžadovať, aby zabezpečil dodržiavanie práv, ktoré spotrebiteľom vyplývajú z týchto smerníc.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-794/19: Žaloba podaná 15. novembra 2019 – Set/Komisia

text:
               13.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/52

      Žaloba podaná 15. novembra 2019 – Set/Komisia
      (Vec T-794/19)
      (2020/C 10/63)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Set SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: N. Aicardi, T. Ferrario, a M. Vasari, avvocati)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým Komisia rozhodla o nevznesení námietok proti „Zmene mechanizmu odmeňovania dostupnosti zdrojov na účely zaistenia primeranosti systému. Zavedenie požiadaviek na životné prostredie“ štátna pomoc SA.53821 (2019/N),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod, založený na porušení článku 108 ods. 2 ZFEÚ vzhľadom na články 4 a 6 nariadenia (EÚ) 2015/1589 (1), ktorými sa stanovujú vykonávacie pravidlá k formálnemu vyšetrovaciemu konaniu v rámci overovania zlučiteľnosti oznámeného opatrenia s vnútorným trhom, ktoré prislúcha Komisii.

                  —

                  V tejto súvislosti poukazuje žalobkyňa na aspekty a účinky vyplývajúce z otvorenia kapacitného trhu novým výrobným jednotkám, ktoré nemajú oprávnenie a vo vzťahu ku ktorým Komisia neurobila primerané posúdenie, a uvádza, že Komisia v každom prípade nespravila žiadne preskúmanie ďalších aspektov právnej úpravy, ktoré boli zmenené, alebo sa dopustila nesprávneho posúdenia.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).