title: Vec T-375/04: Žaloba podaná dňa 17. septembra 2004: Grandits GmbH a ďalších päť žalobcov proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/45

         Žaloba podaná dňa 17. septembra 2004: Grandits GmbH a ďalších päť žalobcov proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-375/04)
   (2004/C 300/89)
   Jazyk konania: nemčina
   Grandits GmbH, so sídlom Kirchschlag (Rakúsko), Scheucher-Fleisch GmbH, so sídlom Ungerdorf (Rakúsko), Tauernfleisch Vertriebs GmbH, so sídlom Flattach (Rakúsko), Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, so sídlom Glanegg (Rakúsko), Wech-Geflügel GmbH, so sídlom St. Andrä (Rakúsko) a Johann Zsifkovics, so sídlom Wien (Rakúsko) v zastúpení: J. Hofer a T. Humer, podali 17. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 30.06.2004 (C(2004) 2037 fin), týkajúce sa Štátnych príspevkov NN 34A 2000/Rakúsko „Programy kvality a bioznačka AMA a značka kvality AMA“;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia kritizovali najprv porušenie procesných predpisov. Komisia považovala opatrenia, ktoré sú predmetom napadnutého rozhodnutia za oznámenú pomoc, hoci Rakúsko vôbec nepodalo oznámenie. Komisia porušila článok 4 ods. 4 nariadenia 659/1999, pretože nedisponuje úvahou a mala začať formálne zisťovanie. Komisia porušila povinnosť odôvodnenia, pretože nepreskúmala starostlivo a nepredpojato všetky právne a faktické uhly pohľadu, ktoré jej sťažovateľ dal na vedomie. Obdobie 52 mesiacov je v rámci konania o predbežnom zisťovaní neprimerané a predstavuje porušenie všeobecného princípu primeranej doby konania.
   Žalobcovia ďalej kritizovali porušenie článku 87 ods. 3 písm. c) ES. Komisia sa na základe nedostatočných preskúmaní a zistení skutkových stavov domnievala, že sú splnené predpoklady výnimočnej skutkovej podstaty článku 87 ods. 3 písm. c) ES.
   Žalobcovia nakoniec kritizovali porušenie zákazu výkonu podľa článku 88 ods. 3 vety 3 ES a článku 3 nariadenia č. 659/99. Pre neoznámené podpory existuje zákaz výkonu. Spätná náprava prostredníctvom konečného rozhodnutia nie je prípustná.


title: Vec C-360/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)/Netlog NV (Informačná spoločnosť — Autorské právo — Internet — Poskytovateľ hostingových služieb — Spracovanie informácií uložených na internetovej platforme sociálnej siete — Zavedenie systému filtrovania týchto informácií s cieľom zabrániť sprístupneniu súborov porušujúcich autorské práva — Neexistencia všeobecnej povinnosti monitorovať prenášané informácie)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)/Netlog NV
   (Vec C-360/10) (1)

   (Informačná spoločnosť - Autorské právo - Internet - Poskytovateľ hostingových služieb - Spracovanie informácií uložených na internetovej platforme sociálnej siete - Zavedenie systému filtrovania týchto informácií s cieľom zabrániť sprístupneniu súborov porušujúcich autorské práva - Neexistencia všeobecnej povinnosti monitorovať prenášané informácie)
   2012/C 98/07
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)

      Žalovaná: Netlog NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32), smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355), smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514) — Spracovanie údajov prenášaných prostredníctvom internetu — Zavedenie in abstracto a preventívne zo strany poskytovateľa hostingových služieb na internete systému filtrovania elektronickej komunikácie s cieľom identifikovať zákazníkov, v prípade ktorých možno predpokladať, že využívajú súbory zasahujúce do autorských práv a s nimi súvisiacich práv — Uplatňovanie ex offo zásady proporcionality vnútroštátnym súdom — Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Právo na ochranu súkromia– Právo na slobodu prejavu

      Výrok rozsudku

   Smernice:

               —

               smernica 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode),

               —

               smernica 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti a

               —

               smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva,

         posudzované vo vzájomnej súvislosti a vykladané vzhľadom na požiadavky vyplývajúce z ochrany uplatniteľných základných práv, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vydaniu súdneho príkazu vnútroštátnym súdom, ktorý by poskytovateľovi hostingových služieb ukladal povinnosť zaviesť systém filtrovania:

               —

               informácií uložených na jeho serveroch používateľmi jeho služieb,

               —

               ktorý sa bude uplatňovať bez rozdielu na všetkých jeho používateľov,

               —

               preventívne,

               —

               výlučne na jeho náklady a

               —

               bez časového obmedzenia,

         spôsobilý identifikovať elektronické súbory obsahujúce hudobné, kinematografické alebo audiovizuálne diela, o ktorých navrhovateľ tvrdí, že k nim má práva duševného vlastníctva, s cieľom blokovať sprístupnenie uvedených súborov, ktorých výmena porušuje autorské právo, verejnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-622/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. októbra 2012 — Cervelli/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Príspevok na expatriáciu — Žiadosť o preskúmanie — Nové skutočnosti — Zjavne nedôvodné odvolanie“ )

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/34

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. októbra 2012 — Cervelli/Komisia
   (Vec T-622/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Príspevok na expatriáciu - Žiadosť o preskúmanie - Nové skutočnosti - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   2012/C 366/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Francesca Cervelli (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. García-Gallardo Gil-Fournier, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 12. septembra 2011, Cervelli/Komisia (F-98/10, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Francesca Cervelli znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie vzniknuté v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. januára 2006  vo veci C-37/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS zmenená a doplnená smernicou 97/11/ES — Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie — Povolenia udelené bez posudzovania)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 12. januára 2006
   vo veci C-37/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS zmenená a doplnená smernicou 97/11/ES - Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie - Povolenia udelené bez posudzovania)
   (2006/C 60/17)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-37/05, ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 31. januára 2005, Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci F. Louis a A. Capobianco, advokáti) proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. White, splnomocnená zástupkyňa), Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory J. Makarczyk (spravodajca), sudcovia R. Silva de Lapuerta a P. Kūris, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Nesprávnym prebratím ustanovení článku 2 ods. 1 a článku 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie v znení zmenenom a doplnenom smernicou Rady 97/11/EHS z 3. marca 1997, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-210/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 3. mája 2012 — Sumitomo Chemical Co. Ltd

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 3. mája 2012 — Sumitomo Chemical Co. Ltd
   (Vec C-210/12)
   2012/C 209/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žiadateľka a odvolateľka: Sumitomo Chemical Co. Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1610/96 Európskeho parlamentu a Rady z 23. júla 1996 o vytvorení doplnkového ochranného certifikátu pre výrobky na ochranu rastlín (1) vykladať v tom zmysle, že vydaniu doplnkového ochranného certifikátu pre prípravky na ochranu rastlín nebráni skutočnosť, že bolo udelené platné povolenie podľa článku 8 ods. 4 smernice 91/414/EHS?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Je podľa článku 3 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1610/96 potrebné, aby bolo povolenie v čase podania žiadosti o certifikát ešte platné?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1610/96 vykladať v tom zmysle, že žiadosť o certifikát možno podať už pred začiatkom lehoty, ktorá je v ňom uvedená?

      (1)  Ú. v. ES L 198, s. 30; Mim. vyd. 03/019, s. 335.


title: Vec T-171/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2014 – Peri/ÚHVT (Tvar napínacej skrutky) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar napínacej skrutky — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/36

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2014 – Peri/ÚHVT (Tvar napínacej skrutky)
      (Vec T-171/12) (1)

      ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar napínacej skrutky - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2014/C 395/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemecko) (v zastúpení: J. Dönch, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. januára 2012 (vec R 1209/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia, ktoré predstavuje tvar napínacej skrutky, ako ochrannej známky Spoločenstva

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Peri GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 184, 23.6.2012.


title: Vec T-575/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. apríla 2014 – Inaporc/Komisia ( „Štátna pomoc — Úkony uskutočnené vnútroštátnou medziodvetvovou komisiou pre bravčovú výrobu — Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stali povinnými — Rozhodnutie, ktorým sa režim pomoci vyhlasuje za zlučiteľný so spoločným trhom — Zrušenie rozhodnutia — Zastavenie konania“ )

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. apríla 2014 – Inaporc/Komisia
   (Vec T-575/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Úkony uskutočnené vnútroštátnou medziodvetvovou komisiou pre bravčovú výrobu - Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stali povinnými - Rozhodnutie, ktorým sa režim pomoci vyhlasuje za zlučiteľný so spoločným trhom - Zrušenie rozhodnutia - Zastavenie konania“))
   2014/C 184/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: H. Calvet, Y. Trifounovitch a C. Rexha, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Stromsky a S. Thomas, neskôr B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 4376 v konečnom znení z 29. júna 2011, týkajúceho sa štátnej pomoci NN 10/2010 – Francúzsko – Poplatok určený na financovanie vnútroštátnej medziodvetvovej komisie pre bravčovú výrobu

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


               29.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/30

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO z 9. júla 2015, ktorú predložil Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Liechtenstein, vo veci Franz-Josef Hagedorn/Vienna-Life Lebensversicherung AG
   (Vec E-15/15)
   (2016/C 357/10)
   Listom z 9. júla 2015, ktorý bol doručený do podateľne Súdu EZVO 9. júla 2015, Fürstliches Obergericht, Liechtenstein (Najvyšší súd, Lichtenštajnsko), požiadal Súd EZVO vo veci Franz-Josef Hagedorn/Vienna-Life Lebensversicherung AG o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Má sa článok 36 ods. 2 smernice 2002/83/ES Európskeho parlamentu a Rady z 5. novembra 2002 o životnom poistení vykladať v tom zmysle, že povinnosti poskytovať informácie uvedené v článku 36 ods. 2 a v prílohe III A a)11 a a)12 a B b)2 v prípade poistiek životného poistenia vzťahujúcich sa na podielové fondy sa musia splniť aj vtedy, ak osoba nadobudne poistku životného poistenia vzťahujúcu sa na podielové fondy od inej osoby so súhlasom poisťovateľa v dôsledku právneho úkonu vo forme prevodu zmluvy („poistenie z druhej ruky“)?

         V prípade, že Súd EZVO odpovie na prvú otázku kladne, kladú sa tieto dodatočné otázky:

               2. a)

               Má sa článok 36 ods. 2 smernice 2002/83/ES o životnom poistení vykladať v tom zmysle, že ak sa poistka životného poistenia vzťahujúca sa na podielový fond nadobudne právnym úkonom, musia sa novému poistníkovi poskytnúť len všeobecné informácie alebo poisťovňa musí poskytnúť novému poistníkovi informácie, ktoré sa konkrétne týkajú poistného produktu, ktorý má nadobudnúť, najmä pokiaľ ide o rozdiely medzi investorskými alebo rizikovými profilmi súčasného poistníka a nadobúdateľa?

         V prípade, že odpoveď na otázku č. 2 a) je záporná, kladie sa táto otázka:

               2. b)

               Majú sa nadobúdateľovi zmluvy poskytnúť osobitné informácie týkajúce sa poistného produktu, ktorý má nadobudnúť, v prípade, ak je súčasný poistník právnickou osobou, zatiaľ čo nadobúdateľ zmluvy je fyzickou osobou alebo spotrebiteľom?

         V prípade, že odpoveď na otázku č. 2 b) je záporná, kladie sa táto otázka:

               2. c)

               Majú sa nadobúdateľovi zmluvy poskytnúť osobitné informácie týkajúce sa poistného produktu, ktorý má nadobudnúť, ak sa prevodca poistky zaobišiel bez informácií týkajúcich sa predmetného produktu, napríklad preto, že poisťovni neoznámil informácie nevyhnutné na posúdenie jeho vlastného rizikového alebo investorského profilu?

               3.

               Sú ustanovenia týkajúce sa povinností poisťovateľa podľa prílohy III B b2) smernice 2002/83/ES o životnom poistení účinne transponované do vnútroštátneho práva aj vtedy, ak vnútroštátne právo stanovuje v prílohe 4 (II) (2) Versicherungsaufsichtsgesetz (zákon o dohľade nad poisťovníctvom), že v prípade poistiek životného poistenia vzťahujúcich sa na podielové fondy sa počas trvania poistnej zmluvy musia poskytovať informácie o podieloch, s ktorými je poistka spojená, a o povahe aktív v týchto podieloch len v prípade, ak zmeny v poskytovaných informáciách vyplývajú zo „zmeny alebo doplnenia práva“, ale nie aj „v prípade zmeny zmluvných podmienok“ (príloha III B b)2 smernice 2002/83/ES)?


title: Vec T-722/13: Žaloba podaná 31. decembra 2013 – The Directv Group/ÚHVT – Bolloré (DIRECTV)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/39

         Žaloba podaná 31. decembra 2013 – The Directv Group/ÚHVT – Bolloré (DIRECTV)
   (Vec T-722/13)
   2014/C 112/52
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Valentin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. októbra 2013 vo veci R 1960/2012-2.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „DIRECTV“ pre tovary a služby tried 9, 38 a 41 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 100750.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: čiastočný výmaz ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a výmaz ochrannej známky Spoločenstva v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec F-143/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. júla 2016 – Dietrich/Parlament (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Predčasné ukončenie zmluvy — Dátum uplynutia výpovednej lehoty — Prerušenie plynutia výpovednej lehoty — Nový dátum uplynutia výpovednej lehoty — Akt nespôsobujúci ujmu — Oneskorená sťažnosť — Námietka neprípustnosti — Zjavná neprípustnosť — Článok 83 rokovacieho poriadku)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/57

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. júla 2016 – Dietrich/Parlament
      (Vec F-143/15) (1)

      ((Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Predčasné ukončenie zmluvy - Dátum uplynutia výpovednej lehoty - Prerušenie plynutia výpovednej lehoty - Nový dátum uplynutia výpovednej lehoty - Akt nespôsobujúci ujmu - Oneskorená sťažnosť - Námietka neprípustnosti - Zjavná neprípustnosť - Článok 83 rokovacieho poriadku))
      (2016/C 364/74)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Constant Dietrich (Pfulgriesheim, Francúzsko) (v zastúpení: A. Fombaron, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Deneys a E. Taneva, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti žalobcu, ktorou sa domáhal zrušenia rozhodnutia o predčasnom ukončení svojej pracovnej zmluvy s Európskym parlamentom

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  Constant Dietrich znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 22.2.2016, s. 45.


title: Vec C-235/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona – Španielsko) – Safe Interenvios, SA/Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Predchádzanie využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu — Smernica 2005/60/ES — Opatrenia povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi — Smernica 2007/64/ES — Platobné služby na vnútornom trhu)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona – Španielsko) – Safe Interenvios, SA/Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Vec C-235/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Predchádzanie využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu - Smernica 2005/60/ES - Opatrenia povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi - Smernica 2007/64/ES - Platobné služby na vnútornom trhu))
   (2016/C 156/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Safe Interenvios, SA

      Žalované: Liberbank, SA, Banco de Sabadell, SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 5, 7 a článok 11 ods. 1 a článok 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/78/EÚ z 24. novembra 2010, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá na jednej strane dovoľuje uplatniť opatrenia štandardnej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi, ak ide o finančné inštitúcie, u ktorých dodržiavanie opatrení povinnej starostlivosti podlieha dohľadu, ak existuje podozrenie z prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu v zmysle článku 7 písm. c) tejto smernice, a na druhej strane inštitúciám a osobám, na ktoré sa vzťahuje uvedená smernica, ukladá povinnosť uplatniť na základe ich posúdenia rizika opatrenia zvýšenej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi v situáciách, ktoré svojou povahou môžu predstavovať vyššie riziko prania špinavých peňazí a financovania terorizmu v zmysle článku 13 ods. 1 tej istej smernice, ako je to v prípade prevodu finančných prostriedkov.
               Okrem toho aj v prípade neexistencie takéhoto podozrenia alebo takéhoto rizika článok 5 smernice 2005/60, zmenenej a doplnenej smernicou 2010/78, umožňuje členským štátom prijať alebo ponechať v platnosti prísnejšie ustanovenia, ak cieľom týchto ustanovení je posilnenie boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu.

               2.

               Smernica 2005/60, zmenená a doplnená smernicou 2010/78, sa má vykladať v tom zmysle, že inštitúcie a osoby, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, nemôžu mať vplyv na úlohy v oblasti dohľadu nad platobnými inštitúciami, ktoré v súlade s článkom 21 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/111/ES zo 16. septembra 2009, vykonávajú príslušné orgány a nemôžu tieto orgány nahradiť. Smernica 2005/60, zmenená a doplnená smernicou 2010/78, sa má vykladať v tom zmysle, že hoci finančná inštitúcia môže v rámci výkonu dohľadu, ktorý jej prislúcha vo vzťahu ku klientovi, prihliadať na opatrenia povinnej starostlivosti, ktoré uplatňuje platobná inštitúcia vo vzťahu k svojim klientom, všetky opatrenia povinnej starostlivosti, ktoré prijme, musia byť prispôsobené riziku prania špinavých peňazí a financovania terorizmu.

               3.

               Články 5 a 13 smernice 2005/60, zmenenej a doplnenej smernicou 2010/78, sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, prijatá buď na základe miery voľnej úvahy, ktorú článok 13 tejto smernice priznáva členským štátom, alebo na základe právomoci stanovenej v článku 5 uvedenej smernice, musí byť v súlade s právom Únie, najmä so základnými slobodami zaručenými Zmluvami. Ak takáto vnútroštátna právna úprava, ktorá sa zakladá na boji proti praniu špinavých peňazí alebo financovaniu terorizmu, sleduje legitímny cieľ, ktorý môže odôvodniť obmedzenie základných slobôd, a skutočnosť, že predpokladá, že prevod finančných prostriedkov inštitúciou, na ktorú sa vzťahuje uvedená smernica, do iných členských štátov, než je štát, v ktorom má sídlo, vždy predstavuje vysoké riziko prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, sama osebe zaručuje dosiahnutie uvedeného cieľa, ide táto právna úprava nad rámec toho, čo je potrebné na účely dosiahnutia cieľa, ktorý sleduje, lebo domnienka, ktorú stanovuje, sa uplatňuje na všetky prevody finančných prostriedkov, pričom nestanovuje možnosť túto domnienku vyvrátiť v prípade prevodov finančných prostriedkov, ktoré z objektívneho hľadiska nepredstavujú takéto riziko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Rozsudok súdu z 2. augusta 2016 vo veci E-33/15 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie povinnosti štátom EZVO, ktorý je členom EHP – Nevykonanie transpozície Smernica 2012/26/EÚ, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, pokiaľ ide o dohľad nad liekmi)

text:
               13.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/22

         ROZSUDOK SÚDU
   z 2. augusta 2016
   vo veci E-33/15
   Dozorný úrad EZVO/Island
   (Nesplnenie povinnosti štátom EZVO, ktorý je členom EHP – Nevykonanie transpozície Smernica 2012/26/EÚ, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, pokiaľ ide o dohľad nad liekmi)
   (2017/C 120/10)
   Vo veci E-33/15 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z aktu uvedeného v kapitole XIII bode 15q prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/26/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, pokiaľ ide o dohľad nad liekmi) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a podľa článku 7 dohody tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, alebo v každom prípade tým, že neinformoval Dozorný úrad EZVO, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 2. augusta 2016 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Island si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z aktu uvedeného v kapitole XIII bode 15q prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/26/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, pokiaľ ide o dohľad nad liekmi) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a podľa článku 7 dohody tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote;

               2.

               nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-626/16: Žaloba podaná dňa 30. novembra 2016 – Európska komisia/Slovenská republika

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/9

         Žaloba podaná dňa 30. novembra 2016 – Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-626/16)
   (2017/C 078/13)
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Sanfrutos Cano a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhy

   Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že tým, že neprijala opatrenia potrebné na to, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11, Komisia/Slovensko, v ktorom Súdny dvor určil, že Slovenská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. a), b) a c) smernice Rady 1999/31/ES (1) z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, Slovenská republika nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z článku 260 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               2.

               uložil Slovenskej republike povinnosť zaplatiť Európskej komisii na účet „vlastné zdroje Európskej únie“:

                           a)

                           penále vo výške 6 793,80 eura za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na to, aby Slovenská republika vyhovela rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11, Komisia/Slovenská republika, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku v predkladanej veci do dňa prijatia opatrení potrebných na to, aby Slovenská republika vyhovela rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11, Komisia/Slovenská republika,

                           b)

                           paušálnu pokutu vo výške 743,60 eur za deň, pri zachovaní minimálnej celkovej výšky 939 000 eur, za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na to, aby Slovenská republika vyhovela rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11, Komisia/Slovenská republika, a to odo dňa vyhlásenia uvedeného rozsudku 25. apríla 2013:

                                       —

                                       do dňa vyhlásenia rozsudku v predkladanej veci, alebo

                                       —

                                       do dňa prijatia opatrení potrebných na to, aby Slovenská republika vyhovela rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11, Komisia/Slovenská republika, ak by takýto deň predchádzal dňu vyhlásenia rozsudku v predkladanej veci, a

               3.

               zaviazal Slovenskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Dňa 25. apríla 2013 vyhlásil Súdny dvor rozsudok vo veci C-331/11, Komisia/Slovensko, v ktorom rozhodol, že Slovenská republika si tým, že povolila prevádzkovanie skládky odpadov Žilina – Považský Chlmec bez plánu úpravy skládky a bez toho, aby bolo prijaté konečné rozhodnutie o tom, či táto skládka môže pokračovať vo svojej prevádzke na základe schváleného plánu úpravy, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. a) až c) smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov.
   Počas konania pred podaním žaloby Slovenská republika uviedla, že rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11 plánuje vyhovieť uzavretím skládky odpadov Žilina – Považský Chlmec, a v tomto smere už boli podniknuté určité kroky.
   Európska komisia však dospela k presvedčeniu, že napriek tvrdeniam Slovenskej republiky, doposiaľ neboli prijaté opatrenia, ktoré vyplývajú z rozsudku Súdneho dvora vo veci C-331/11. Európska komisia preto rozhodla o podaní žaloby podľa článku 260 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

      (1)  Ú. v. ES L 182, 1999, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.


title: Vec C-241/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht (Nemecko) 30. mája 2006 – Lämmerzahl GmbH/Freie Hansestadt Bremen

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht (Nemecko) 30. mája 2006 – Lämmerzahl GmbH/Freie Hansestadt Bremen
   (Vec C-241/06)
   (2006/C 212/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hanseatisches Oberlandesgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lämmerzahl GmbH

      Žalovaný: Freie Hansestadt Bremen
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zlučiteľné so smernicou Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác zmenenou a doplnenou smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (1), obzvlášť s článkom 1 ods. 1 a ods. 3, keď je uchádzačovi všeobecne zamietnutý prístup k preskúmaniu rozhodnutia obstarávateľa, pretože uchádzač zavinene v lehote stanovenej vo vnútroštátnom práve neuplatnil námietku porušenia verejného obstarávania, ktoré sa vzťahuje:

                           a)

                           na zvolenú formu verejného obstarávania
                           alebo

                           b)

                           na správnosť určenia hodnoty zákazky (očividne chybný odhad alebo nedostatočná transparentnosť určenia),
                           a podľa správne určenej alebo správne určovanej hodnoty zákazky by bolo možné preskúmanie ďalších a – oddelene videné – neprekludovaných porušení verejného obstarávania?

               2.

               Treba v prípade potreby v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania klásť špeciálne požiadavky na údaje rozhodujúce pre určenie hodnoty zákazky, aby bolo možné z porušení verejného obstarávania, týkajúcich sa odhadu hodnoty zákazky, vyvodiť všeobecné vylúčenie primárnej právnej ochrany, aj keď správne odhadnutá hodnota zákazky alebo hodnota zákazky, ktorú treba odhadnúť, prekračuje smerodajnú prahovú hodnotu?

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 1.


title: Vec T-27/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júla 2016 – EMA/Christov („Odvolanie — Verejná služba — Vymenovanie — Výberové konanie a vymenovanie výkonného riaditeľa regulačnej agentúry — EMA — Predbežný výber komisiou pre predbežný výber — Vymenovanie správnou radou EMA — Zloženie komisie pre predbežný výber — Kumulácia funkcií člena komisie pre predbežný výber a člena správnej rady EMA — Nestrannosť“)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júla 2016 – EMA/Christov
   (Vec T-27/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Vymenovanie - Výberové konanie a vymenovanie výkonného riaditeľa regulačnej agentúry - EMA - Predbežný výber komisiou pre predbežný výber - Vymenovanie správnou radou EMA - Zloženie komisie pre predbežný výber - Kumulácia funkcií člena komisie pre predbežný výber a člena správnej rady EMA - Nestrannosť“))
   (2016/C 314/29)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska agentúra pre lieky (v zastúpení: pôvodne J. Currall, N. Nikolova a S. Petrova, neskôr N. Nikolova a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Emil Christov (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: M. Ekimdžiev, K. Bončeva a G. Černičerska, advokáti) (žalobca v prvostupňovom konaní) a Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall, N. Nikolova a S. Petrova, neskôr N. Nikolova a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia) (žalovaná v prvostupňovom konaní)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 13. novembra 2014, Christov/Komisia a EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), a smerujúce k čiastočnému zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 13. novembra 2014, Christov/Komisia a EMA (F-2/12), sa zrušuje v časti, v ktorej zrušil rozhodnutie správnej rady Európskej agentúry pre lieky (EMA) zo 6. októbra 2011 o vymenovaní výkonného riaditeľa EMA.

               2)

               Konanie o návrhu na zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 13. novembra 2014, Christov/Komisia a EMA (F-2/12), v časti, v ktorej zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 20. apríla 2011, ktorým navrhla správnej rade EMA zoznam štyroch uchádzačov, ktorých odporučila komisia pre predbežný výber a potvrdil poradný výbor pre menovania, sa zastavuje.

               3)

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu na účely rozhodnutia o návrhoch na zrušenie rozhodnutia správnej rady EMA zo 6. októbra 2011 o vymenovaní výkonného riaditeľa EMA, s prihliadnutím na výhrady a dôvody, ktoré uviedol Emilo Christov a o ktorých Súd pre verejnú službu nerozhodol.

               4)

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec C-174/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Steglitz/Ines Zimmermann (Šiesta smernica o DPH — Oslobodenia od dane — Článok 13 A ods. 1 písm. g) a článok 13 A ods. 2 — Služby úzko spojené so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením poskytované organizáciami, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo inými organizáciami, ktoré boli uznané za charitatívne — Uznanie — Podmienky neuplatniteľné na organizácie iné, ako sú organizácie, ktoré sa spravujú verejným právom — Voľná úvaha členských štátov — Hranice — Zásada daňovej neutrality)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Steglitz/Ines Zimmermann
   (Vec C-174/11) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Oslobodenia od dane - Článok 13 A ods. 1 písm. g) a článok 13 A ods. 2 - Služby úzko spojené so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením poskytované organizáciami, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo inými organizáciami, ktoré boli uznané za charitatívne - Uznanie - Podmienky neuplatniteľné na organizácie iné, ako sú organizácie, ktoré sa spravujú verejným právom - Voľná úvaha členských štátov - Hranice - Zásada daňovej neutrality)
   2013/C 9/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Finanzamt Steglitz

      Žalovaná: Ines Zimmermann

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 13 časti A ods. 1 písm. g) a článku 13 časti A ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Oslobodenie služieb úzko spojených so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením poskytovaných organizáciami, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo inými organizáciami, ktoré boli uznané za charitatívne od dane — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje určité podmienky oslobodenia služieb ambulantnej starostlivosti od dane, ktoré sa však neuplatnia, ak ide o služby poskytované združeniami uznanými štátom alebo ich členmi

      Výrok rozsudku

   Článok 13 A ods. 1 písm. g) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia vykladaný vo svetle zásady daňovej neutrality bráni tomu, aby oslobodenie od DPH ambulantnej starostlivosti poskytovanej obchodnými poskytovateľmi podliehalo podmienke, aká je vo veci samej, podľa ktorej museli minimálne dve tretiny nákladov na túto starostlivosť znášať celkom alebo v prevažnej miere v predchádzajúcom kalendárnom roku zákonní poskytovatelia sociálneho zabezpečenia alebo sociálnej pomoci, ak táto podmienka nie je spôsobilá zaručiť rovnosť zaobchádzania v rámci uznania na účely tohto ustanovenia charitatívnosti organizácií iných, ako sú organizácie, ktoré sa spravujú verejným právom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec F-112/13: Žaloba podaná 27. novembra 2013 — ZZ/ENISA

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/26

         Žaloba podaná 27. novembra 2013 — ZZ/ENISA
   (Vec F-112/13)
   2014/C 85/45
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Agence européenne chargée de la sécurité des réseaux et de l’information (Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií, ENISA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výkonného riaditeľa ENISA ukončiť so žalobcom pracovnú zmluvu na dobu neurčitú

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí jeho administratívnej sťažnosti ako aj každý skorší nelegálny akt, vrátane aktu, ktorým ENISA prepustila žalobcu,

               —

               nariadiť zaplatiť v prospech žalobcu sumu 50 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel,

               —

               zaviazať ENISA na náhradu trov konania.


title: Vec T-352/16: Žaloba podaná 29. júna 2016 – Ville de Bruxelles/Komisia

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/30

         Žaloba podaná 29. júna 2016 – Ville de Bruxelles/Komisia
   (Vec T-352/16)
   (2016/C 314/41)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ville de Bruxelles (mesto Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Uyttendaele a S. Kaisergruber, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         a preto:

               —

               zrušil nariadenie Komisie (EÚ) 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6),

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 37 a 53 Charty základných práv Európskej únie, odôvodnení 5 a 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (Ú. v. ES L 171, 2007, s. 1), prílohy I tohto nariadenia, ako aj na prekročení a zneužití právomoci, ktorého sa dopustila Európska komisia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 5a ods. 3 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, 1999, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124), odôvodnenia 3 rozhodnutia Rady 2006/512/ES zo 17. júla 2006, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 1999/468/ES, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. EÚ L 200, 2006 s. 11), odôvodnenia 25 nariadenia č. 715/2007/ES, článku 5 ods. 3 posledného uvedeného nariadenia, ako aj na nedostatku právomoci Komisie prijať napadnuté nariadenie a na prekročení právomoci, ktorého sa Komisia dopustila.


title: Vec T-155/09: Žaloba podaná 15. apríla 2009 — Maxcom/ÚHVT — Maxdata Computer (maxcom)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/42

         Žaloba podaná 15. apríla 2009 — Maxcom/ÚHVT — Maxdata Computer (maxcom)
   (Vec T-155/09)
   2009/C 153/83
   Jazyk žaloby: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Maxcom sp. z o.o. (Tychy, Poľsko) (v zastúpení: P. Kral, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Marl, Nemecko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. januára 2009 vo veci R 1019/2009-2 oznámené žalobcovi 16. februára 2009,

               —

               zaviazať ÚHVT a ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „maxcom“ pre tovary v triedach 9 a 11.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Maxdata Computer GmbH & Co. KG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná národná ochranná známka „max“ zapísaná v Nemecku pre služby v triedach 38 a 42, ako aj pre niektoré tovary v triede 9.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre tovary v triede 9.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania žalobcu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1)].

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-275/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Taliansko/Komisia („Jazykový režim — Oznámenie o všeobecnom výberovom konaní na miesto administrátor — Výber druhého jazyka spomedzi troch jazykov — Jazyk komunikácie s uchádzačmi výberového konania — Nariadenie č. 1 — Článok 1d ods. 1, článok 27 prvý pododsek a článok 28 písm. f) služobného poriadku — Zásada zákazu diskriminácie — Proporcionalita“)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/13

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-275/13) (1)

   ((„Jazykový režim - Oznámenie o všeobecnom výberovom konaní na miesto administrátor - Výber druhého jazyka spomedzi troch jazykov - Jazyk komunikácie s uchádzačmi výberového konania - Nariadenie č. 1 - Článok 1d ods. 1, článok 27 prvý pododsek a článok 28 písm. f) služobného poriadku - Zásada zákazu diskriminácie - Proporcionalita“))
   (2016/C 059/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnení zástupca, za právnej pomoci P. Gentili a S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, B. Eggers a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a B. Beutler, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia o vyhlásení všeobecného výberového konania EPSO/AD/249/13 na vytvorenie dvoch rezervných zoznamov s cieľom prijať do služobného pomeru administrátorov na voľné pracovné miesta v oblastiach makroekonómia a finančná ekonómia (Ú. v. EÚ C 2013, C 75 A, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Oznámenie o vyhlásení všeobecného výberového konania EPSO/AD/249/13 na vytvorenie dvoch rezervných zoznamov s cieľom prijať do služobného pomeru administrátorov na voľné pracovné miesta v oblastiach makroekonómia a finančná ekonómia sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Talianskej republiky.

               3.

               Španielske kráľovstvo a Spolková republika Nemecko znášajú vlastné trovy konania súvisiace s ich vdľajším účastníctvom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-517/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. októbra – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Európska komisia, Holandské kráľovstvo, Nederlandse Zuivelorganisatie (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (ES) č. 510/2006 — Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení — Zápis názvu „Edam Holland“ — Výrobcovia používajúci označenie „edam“ — Nedostatok záujmu na konaní)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/14

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. októbra – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Európska komisia, Holandské kráľovstvo, Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Vec C-517/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (ES) č. 510/2006 - Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení - Zápis názvu „Edam Holland“ - Výrobcovia používajúci označenie „edam“ - Nedostatok záujmu na konaní))
   (2016/C 038/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (v zastúpení: M. Loschelder a V. Schoene, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Schima, J. Guillem Carrau a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: B. Koopman a M. Bulterman, splnomocnení zástupcovia), Nederlandse Zuivelorganisatie (v zastúpení: P. van Ginneken a G. Béquet, advocaten)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Holandské kráľovstvo a Nederlandse Zuivelorganisatie znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec T-390/16: Žaloba podaná 22. júla 2016 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/15

      Žaloba podaná 22. júla 2016 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)
      (Vec T-390/16)
      (2016/C 364/11)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko) (v zastúpení: J. Iglesias Monravá, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Daniel Ostermann (Leipzig, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník v konaní pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „DONTORO dog friendship“ – prihláška ochrannej známky Európskej únie č. 11 112 381.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. apríla 2016 vo veci R 2002/2015-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým sa zapisuje ochranná známka Európskej únie č. 11 112 381„DONTORO dog friendship“ pre triedy 18, 20 a 35,

                  —

                  zamietol zápis ochrannej známky Európskej únie č. 11 112 381„DONTORO dog friendship“ pre triedu 35 „Veľkoobchodný a maloobchodný predaj vrátane predaja cez internet, odevy, obuv a textilné výrobky“, a preto zamietol jej zápis pre triedy 25 a 35, pokiaľ ide o uvedené služby,

                  —

                  uložil každému, kto namieta voči tejto žalobe, povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-76/11 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  29. novembra 2011 — Tresplain Investments Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Hoo Hing Holdings Ltd [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 4 a článok 52 ods. 1 písm. c) — Obrazová ochranná známka Spoločenstva Golden Elephant Brand — Návrh na neplatnosť založený na nezapísanej národnej obrazovej ochrannej známke GOLDEN ELEPHANT — Odkaz na vnútroštátne právo upravujúce skoršiu ochrannú známku — Režim žaloby podľa „common law“ týkajúcej sa neoprávneného používania označenia ( „action for passing off“ )]

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/4

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 29. novembra 2011 — Tresplain Investments Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Hoo Hing Holdings Ltd
   (Vec C-76/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 4 a článok 52 ods. 1 písm. c) - Obrazová ochranná známka Spoločenstva Golden Elephant Brand - Návrh na neplatnosť založený na nezapísanej národnej obrazovej ochrannej známke GOLDEN ELEPHANT - Odkaz na vnútroštátne právo upravujúce skoršiu ochrannú známku - Režim žaloby podľa „common law“ týkajúcej sa neoprávneného používania označenia („action for passing off“))
   2012/C 109/06
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tresplain Investments Ltd (v zastúpení: B. Brandreth, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca), Hoo Hing Holdings Ltd (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2010, Tresplain Investments/ÚHVT — Hoo Hing (T-303/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „Golden Elephant Brand“ pre tovary zaradené do triedy 30, proti rozhodnutiu R 889/2007-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. mája 2008 zrušujúcemu rozhodnutie výmazového oddelenia, ktoré zamietlo návrh na neplatnosť uvedenej ochrannej známky podaný majiteľom nezapísanej národnej obrazovej ochrannej známky „GOLDEN ELEPHANT“ pre tovary zaradené do triedy 30 — Výklad a uplatnenie článku 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Tresplain Investments Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 120, 16.4.2011.


title: Vec C-501/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Taliansko) 19. októbra 2010 — trestné konanie proti Raffaelovi Russovi

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Taliansko) 19. októbra 2010 — trestné konanie proti Raffaelovi Russovi
   (Vec C-501/10)
   ()
   2010/C 346/60
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Raffaele Russo

      Prejudiciálna otázka

   Môžu byť zásady slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb obmedzené vnútroštátnym právnym systémom založeným na vydávaní obmedzeného počtu koncesií a súvisiacich licencií verejnej bezpečnosti, čo predpokladá, okrem iného:

               1.

               existenciu všeobecného pravidla ochrany držiteľov koncesií vydaných v predchádzajúcom období, keď sa uskutočnila súťaž, ktorá neoprávnene vylúčila časť podnikateľov;

               2.

               pôsobnosť ustanovení, ktoré v podstate zaručujú udržanie dosiahnutého obchodného postavenia (zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť od už existujúcich prevádzok);

               3.

               možnosť uplynutia platnosti koncesie okrem iného v prípade, ak koncesionár vykonáva, aj keď nepriamo, činnosť prevádzkovania cezhraničných hier obdobných predmetu koncesie s dôsledkom prepadnutia kaucie značnej výšky?


title: Vec T-74/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie Únie — Služby týkajúce sa vývoja, výskumu a podpory informačných systémov (ESP DESIS III) — Žiadosti o poskytnutie služieb vydané v rámci rovnakej časti — Mechanizmus opätovného vyhlásenia súťaže — Zamietnutie ponúk — Kritériá hodnotenia ponúk — Povinnosť odôvodnenia — Ponuka s neobvykle nízkou cenou — Návrh na náhradu škody)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-74/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie Únie - Služby týkajúce sa vývoja, výskumu a podpory informačných systémov (ESP DESIS III) - Žiadosti o poskytnutie služieb vydané v rámci rovnakej časti - Mechanizmus opätovného vyhlásenia súťaže - Zamietnutie ponúk - Kritériá hodnotenia ponúk - Povinnosť odôvodnenia - Ponuka s neobvykle nízkou cenou - Návrh na náhradu škody))
   (2017/C 078/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: pôvodne I. Ampazis a M. Sfyri, neskôr M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Cappelletti a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti, neskôr F. Moro, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti, a nakoniec F. Moro a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Predmet veci

   Jednak návrh na základe článku 263 ZFEÚ na vyhlásenie neplatnosti rozhodnutí Komisie o odmietnutí ponúk predložených žalobkyňami v odpovedi na žiadosť o cenovú ponuku s referenciou DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 na zhotovenie prototypu nástroja na interaktívne profilovanie a žiadosti o cenovú ponuku s referenciou DESIS III-000485-600049078-REQ-01 na zhotovenie modulu pre register EuroGroups v rámci časti č. 4 verejného obstarávania DIGIT/R2/PO/2013/029 (Ú. v. EÚ 2013/S 219-380314), a jednak návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody za stratu príležitosti plniť druhú dotknutú zmluvu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie obsiahnuté v liste z 8. decembra 2014, ktorým bola odmietnutá ponuka žalobkýň predložená v odpovedi na žiadosť o cenovú ponuku s referenciou DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 týkajúcou sa zhotovenia prototypu nástroja na interaktívne profilovanie, sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec F-98/09: Žaloba podaná 20. novembra 2009 — Whitehead/Európska centrálna banka

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/82

         Žaloba podaná 20. novembra 2009 — Whitehead/Európska centrálna banka
   (Vec F-98/09)
   2010/C 24/157
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sarah Whitehead (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Predmet a opis sporu

   Žaloba proti rozhodnutiu z 8. januára 2009, ktorým bol zvýšený plat žalobkyne o dva body na účely Annual Salary and Bonus Review (ASBR) za rok 2008, ktoré jej bolo doručené 15. januára 2009, ako aj proti výplatnej páske z 15. januára 2009, ktorou sa toto rozhodnutie vykonalo

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa tvrdí, že Súd pre verejnú službu by mal:

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej centrálnej banky z 8. januára 2009 o ASBR žalobkyne za rok 2008, ktoré jej bolo doručené 13. alebo 14. januára 2009 (počas jej neprítomnosti),

               —

               zrušiť výplatnú pásku žalobkyne z 15. januára 2009, ktorou sa toto rozhodnutie vykonalo,

               —

               v dôsledku toho nariadiť zaplatenie sumy jej platu, ktorá predstavuje rozdiel medzi napadnutým ASBR za rok 2008 a ASBR, ktoré sa jej malo priznať, od 15. januára 2009 až do úplného zaplatenia spolu s úrokmi z omeškania, ktoré zodpovedajú úrokovej miere Európskej centrálnej banky pre refinancovanie počas doby omeškania, zvýšenej o tri percentné body,

               —

               v prípade, že pri organizácii nového ASBR za rok 2008 by boli zistené závažné ťažkosti, nariadiť udelenie troch platových bodov ako náhradu hmotnej škody,

               —

               v každom prípade nariadiť náhradu spôsobenej nehmotnej škody vyčíslenej ex aequo et bono v sume 10 000 eur,

               —

               zaviazať Európsku centrálnu banku na náhradu trov konania.


title: Vec C-303/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Arbitragehof (Belgicko) z 13. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: v.z.w. Advocaten voor de wereld proti Ministerraad

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Arbitragehof (Belgicko) z 13. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: v.z.w. Advocaten voor de wereld proti Ministerraad
   (Vec C-303/05)
   (2005/C 271/26)
   Jazyk konania: holandčina
   Arbitragehof (Belgicko) podal rozsudkom z 13. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: v.z.w. Advocaten voor de wereld proti Ministerraad, a bol doručený do kancelárie Súdneho dvora 29. júla 2005.
   Arbitragehof (Belgicko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je rámcové rozhodnutie Rady Európskej únie 2002/584/SVV (1) z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi zlučiteľné s článkom 34 ods. 2 písm. b) Zmluvy o Európskej únii, podľa ktorého sa rámcové rozhodnutia môžu prijímať iba na účely aproximácie zákonov a iných právnych predpisov členských štátov?

               2.

               Je článok 2 ods. 2 rámcového rozhodnutia Rady Európskej únie 2002/584/SVV z 13.júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi v rozsahu, v akom odstraňuje overenie požiadavky dvojitej trestnosti činov v ňom vymenovaných zlučiteľný s článkom 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a konkrétnejšie so zásadou zákonnosti trestného konania zaručenou týmto ustanovením a so zásadami rovnosti a zákazu diskriminácie?

      (1)  Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1.


title: Vec C-349/10 P: Odvolanie podané 9. júla 2010 : Claro, S.A., proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  28. apríla 2010 vo veci T-225/09, Claro, S.A./ÚHVT a Telefónica, S.A.

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/29

         Odvolanie podané 9. júla 2010: Claro, S.A., proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 28. apríla 2010 vo veci T-225/09, Claro, S.A./ÚHVT a Telefónica, S.A.
   (Vec C-349/10 P)
   ()
   2010/C 234/48
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Claro, S.A. (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Telefónica, S.A.

      Návrhy odvolateľky

   Vziať na vedomie podané odvolanie vrátane príloh, určiť, že odvolanie proti rozsudku piatej komory Všeobecného súdu z 28. apríla 2010 vo veci T-225/09 bolo podané v riadnej lehote a predpísanej forme a po príslušnom konaní vydať rozsudok, ktorým bude zrušený napadnutý rozsudok a vyhovie sa návrhom spoločnosti Claro, S.A.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd sa dopustil omylu pri výklade článku 59 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva. Žaloba vychádza z toho, že na rozdiel od argumentácie Všeobecného súdu (a predtým odvolacieho senátu) predloženie písomného odôvodnenia odvolania nepredstavuje podmienku prípustnosti žaloby, ale podmienku jej prejednania. Tento omyl vo výklade, ktorého sa dopustil Všeobecný súd (a predtým odvolací senát), viedol k porušeniu zásady funkčnej kontinuity medzi jednotlivými stupňami ÚHVT zakotvenej v článku 62 ods. 1 nariadenia č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec T-176/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. júna 2016 – Golparvar/Rada

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/35

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. júna 2016 – Golparvar/Rada
   (Vec T-176/15) (1)

   (2016/C 314/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 6.7.2015.


title: Vec F-92/08: Žaloba podaná 4. novembra 2008 – Bertolete a i./Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/75

         Žaloba podaná 4. novembra 2008 – Bertolete a i./Komisia
   (Vec F-92/08)
   (2009/C 44/133)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert, Belgicko) a iní (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia, ktoré stanovuje nový výpočet odmien žalobcov v rámci vykonania rozsudku vyhláseného Súdom pre verejnú službu 5. júla 2007 vo veciach F-24/06, F-25/06 a F-26/06
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté OOUZ 18. júla 2008, ktorým boli zamietnuté sťažnosti predlžené žalobcami, ktorí kritizovali rozhodnutie prijaté 23. januára 2008, ktoré stanovovalo nový výpočet odmien žalobcov v rámci vykonania rozsudkov Súdu pre verejnú službu z 5. júla 2007 vydaných na základe žaloby žalobcov, a ktorí tiež kritizovali množstvo opráv, ku ktorým potom došlo, ako aj výplatné listiny vydané žalobcom v rámci uplatnenia uvedeného rozhodnutia z 23. januára 2008 za február, marec a apríl 2008,

               —

               v nevyhnutnom rozsahu tiež zrušiť uvedené rozhodnutia, proti ktorým boli podané sťažnosti žalobcov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec F-134/11: Žaloba podaná 15. decembra 2011 — ZZ a ZZ/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/23

         Žaloba podaná 15. decembra 2011 — ZZ a ZZ/Komisia
   (Vec F-134/11)
   2012/C 65/44
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcov o pomoc podľa článku 24 služobného poriadku, v dôsledku stiahnutia návrhu týkajúceho sa prevodu práv na dôchodok, s ktorým pred týmto stiahnutím žalobcovia súhlasili, pričom už uplynula primeraná lehota na prevod ich práv na dôchodok

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie z 9. marca 2011, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcov o pomoc, ktorou sa snažili dosiahnuť, aby im boli poskytnuté všetky relevantné informácie na účely prípadného rozhodnutia pre prevod ich práv na dôchodok,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie 500 eur za každý mesiac omeškania s riadnym predložením návrhu na prevod práv na dôchodok žalobcov, a to od momentu, keď úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) rozhodol o stiahnutí návrhu, s ktorým pred týmto stiahnutím žalobcovia a penzijné fondy súhlasili, t. j. od 25. januára v prípade prvého žalobcu a od 5. februára v prípade druhého žalobcu, alebo prinajmenšom od zamietnutia 9. marca 2011 ich žiadosti o pomoc,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-573/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Liège – Belgicko) – État belge/Oxycure Belgium SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 98 ods. 2 — Príloha III body 3 a 4 — Zásada daňovej neutrality — Liečba kyslíkom — Znížená sadzba DPH — Fľaše s kyslíkom — Štandardná sadzba DPH — Kyslíkové koncentrátory)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Liège – Belgicko) – État belge/Oxycure Belgium SA
   (Vec C-573/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 98 ods. 2 - Príloha III body 3 a 4 - Zásada daňovej neutrality - Liečba kyslíkom - Znížená sadzba DPH - Fľaše s kyslíkom - Štandardná sadzba DPH - Kyslíkové koncentrátory))
   (2017/C 144/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: État belge

      Žalovaná: Oxycure Belgium SA

      Výrok rozsudku

   Článok 98 ods. 1 a 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a príloha III body 3 a 4 tejto smernice z hľadiska zásady daňovej neutrality nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava v spore vo veci samej, ktorá stanovuje, že štandardná sadzba dane z pridanej hodnoty sa uplatňuje na dodanie alebo prenájom kyslíkových koncentrátorov, zatiaľ čo táto právna úprava stanovuje uplatnenie zníženej sadzby dane z pridanej hodnoty na dodanie kyslíkových fliaš.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec C-141/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Södertörns Tingsrätt (Švédsko) 21. marca 2011 — Torsten Hörnfeldt/Posten Meddelande AB

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Södertörns Tingsrätt (Švédsko) 21. marca 2011 — Torsten Hörnfeldt/Posten Meddelande AB
   (Vec C-141/11)
   2011/C 152/29
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Södertörns Tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Karl Torsten Hörnfeldt

      Žalovaný: Posten Meddelande AB

      Prejudiciálne otázky

   Tingsrätt podáva Súdnemu dvoru Európskej únie návrh na začatie prejudiciálneho konania obsahujúci tieto otázky týkajúce sa výkladu všeobecnej zásady práva zákazu diskriminácie na základe veku a článku 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1):

               1.

               Môže byť vnútroštátna právna úprava, akou je pravidlo 67 rokov, ktorá vedie k rozdielnemu zaobchádzaniu na základe veku, odôvodnená napriek tomu, že nie je možné jednoznačne na základe súvislostí jej prijatia ani iných informácií zistiť, na aké ciele bola táto právna úprava prijatá?

               2.

               Nejde vnútroštátna právna úprava týkajúca sa odchodu do dôchodku, akou je pravidlo 67 rokov, z ktorej neexistuje žiadna výnimka a ktorá nezohľadňuje, aká bude výška starobného dôchodku, ktorý sa bude vyplácať dotknutej osobe, nad rámec toho, čo je na dosiahnutie sledovaného cieľa primerané a nevyhnutné?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


               11.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/20

         Určenie sudcu zastupujúceho predsedu Súdu pre verejnú službu na účely nariadenia predbežných opatrení
   2009/C 270/08
   Dňa 7. októbra 2009 v súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku Súd pre verejnú službu rozhodol, že v období od 1. októbra 2009 až do 30. septembra 2010, sudca S. GERVASONI, predseda prvej komory, zastúpi predsedu Súdu pre verejnú službu na účely nariadenia predbežných opatrení v prípade neprítomnosti alebo prekážky vo výkone funkcie.


title: Vec T-69/15: Žaloba podaná 12. februára 2015 – NK Rosneft a i./Rada

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/15

         Žaloba podaná 12. februára 2015 – NK Rosneft a i./Rada
   (Vec T-69/15)
   (2015/C 228/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: NK Rosneft OAO (Moskva, Rusko), RN-Shelf-Arctic OOO (Moskva), RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Južno-Sachalinsk, Rusko), RN-Exploration OOO (Moskva) a Tagulskoe OOO (Krasnojarsk, Rusko) (v zastúpení: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/872/SZBP zo 4. decembra 2014 („druhé pozmeňovacie rozhodnutie“), ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine, a rozhodnutie 2014/659/SZBP, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP (1),

               —

               zrušil článok 1 ods. 3 až 8 nariadenia Rady (EÚ) č. 1290/2014 zo 4. decembra 2014 („druhé pozmeňovacie nariadenie“), ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 833/2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine, a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 960/2014, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 833/2014 (2),

               —

               okrem toho alebo subsidiárne zrušil rozhodnutie Rady 2014/872/SZBP a nariadenie Rady (EÚ) č. 1290/2014 v rozsahu, v akom sa uplatňujú na žalobcov, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú deväť žalobných dôvodov. V týchto žalobných dôvodoch tvrdia, že Rada nemala právomoc prijať nové pozmeňovacie opatrenia a pokiaľ takúto právomoc mala, nemohla ich právoplatne prijať.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nové pozmeňovacie opatrenia nie sú dostatočne odôvodnené na to, aby umožňovali preskúmanie zákonnosti a porušujú právo žalobcov na obhajobu, ako aj ich právo na účinnú súdnu ochranu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že cieľ sledovaný novými pozmeňovacími opatreniami nepredstavuje legitímny cieľ SZBP.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nové pozmeňovacie opatrenia sú v rozpore s povinnosťami, ktoré Únii ukladá medzinárodné právo podľa Dohody o partnerstve a spolupráci s Ruskom a/alebo Všeobecná dohoda o clách a obchode (GATT).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že druhé pozmeňovacie nariadenie neukazuje racionálnu súvislosť medzi cieľmi rozhodnutia a prostriedkami na jeho vykonanie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že druhé pozmeňovacie nariadenie z vecného hľadiska nevykonáva vhodným spôsobom ustanovenia rozhodnutia.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nové pozmeňovacie opatrenia sú v rozpore zo zásadou rovnosti zaobchádzania a zákazu svojvoľného vykonávania moci.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nové pozmeňovacie opatrenia sú neprimerané vo vzťahu k rozhodnutiu a v dôsledku toho neoprávnene zasahujú do zákonodarnej moci Únie a vedú k neprimeranému zásahu do základných práv žalobcov.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nové pozmeňovacie opatrenia sú poznačené zneužitím moci.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nové pozmeňovacie opatrenia sú v rozpore so zásadou právnej istoty v dôsledku nejasnosti základných pojmov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 349, 5.12.2014, s. 58.

      (2)  Ú. v. EÚ L 349, 5.12.2014, s. 20.


title: Vec T-727/15: Žaloba podaná 14. decembra 2015 – Justice & Environment/Komisia

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/41

         Žaloba podaná 14. decembra 2015 – Justice & Environment/Komisia
   (Vec T-727/15)
   (2016/C 059/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Česká republika) (v zastúpení: S. Podskalská, advokátka)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil za neplatné rozhodnutie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre životné prostredie, z 19. augusta 2015 č. Ref GestDem No 2015/4284, ktorým sa zamietla žiadosť o sprístupnenie dokumentov, ako aj rozhodnutie generálneho sekretára v mene Európskej komisie z 15. októbra 2015 č. Ares(2015)4311297, ktorým sa zamietla opakovaná žiadosť, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutia sú nezákonné, lebo sú v rozpore s: (i) článkom 15 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým článok 255 ZES); (ii) článkom 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1); (iii) článkom 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 (2); a (iv) Dohovorom Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Aaurhuský dohovor) v spojení s rozhodnutím Rady zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (2005/370/ES) (3)

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v EÚ L 264, s. 13)

      (3)  Ú. v. EÚ L 124, s. 1


               23.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/72

         Žaloba podaná 1. septembra 2004 Nórskym kráľovstvom voči Dozornému orgánu EZVO
   (Prípad E-7/04)
   (2004/C 319/14)
   Žaloba voči Dozornému orgánu EZVO bola podaná na Dvor EZVO 1. septembra 2004 Nórskym kráľovstvom v zastúpení Ketil Bøe Moen, pomocný advokát, Generálna prokuratúra (občianskoprávne záležitosti), a Ingeborg Djupvik, radca, Ministerstvo zahraničných vecí, konajúcich ako splnomocnenci Generálnej prokuratúry (občianskoprávne záležitosti) v Osle.
   Navrhovateľ požaduje, aby dvor:

               1.

               anuloval rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO 148/04/COL z 30. júna 2004; a

               2.

               nariadil zaplatiť Dozornému orgánu EZVO súdne trovy.

         Právna a skutková podstata a právne tvrdenia priložené na podporu:

               —

               Rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO 148/04/COL z 30. júna 2004 („rozhodnutie“) týkajúce sa opatrení o environmentálnej dani v Nórsku.

               —

               V rozhodnutí prišiel Dozorný orgán EZVO, okrem iného, na to, že štyri nórske daňové opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               V rozhodnutí Dozorný orgán EZVO nariadil navrátenie pomoci, ktorá vyplynula z dvoch z týchto daňových opatrení na základe predpokladu, že sa uvedené režimy pomoci k 1. januáru 2002 stali novou pomocou.

               —

               Dozorný orgán EZVO porušil článok 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               Príslušné daňové opatrenia nie sú novou pomocou.

               —

               Neexistuje právny základ pre navrátenie uvedenej pomoci od navrhovateľov.


title: Vec T-47/10: Žaloba podaná 27. januára 2010 — Akzo Nobel a i./Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/54

         Žaloba podaná 27. januára 2010 — Akzo Nobel a i./Komisia
   (Vec T-47/10)
   2010/C 100/80
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Holandsko), Akzo Nobel Chemicals GmbH (Düren, Nemecko), Akzo Nobel Chemicals B.V. (Amersfoort, Holandsko), Akcros Chemicals Ltd (Stratford-upon-Avon, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Swaak a Marc van der Woude, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť článok 1 ods. 1 a článok 2 napadnutého rozhodnutia v celom rozsahu alebo čiastočne a/alebo,

               —

               znížiť výšku pokút uložených článkom 2 ods. 1 a článkom 2 napadnutého rozhodnutia a/alebo,

               —

               určiť, že Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. nemôžu niesť zodpovednosť za porušenia právnych noriem, ku ktorým došlo pred rokom 1993, že Akzo Nobel NV nemôže niesť zodpovednosť za porušenia právnych noriem, ku ktorým došlo v období od roku 1987 do roku 1998 a to ani individuálne ani spoločne spolu s úlohami patriacimi do skupiny Elementis,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie z 11. novembra 2009 (Vec č. COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) z toho dôvodu, že Komisia rozhodla, že žalobkyne sú zodpovedné za porušenie článku 81 ES (teraz článok 101 ZFEÚ) a článku 53 Zmluvy o EHP tým, že dohodli stanovené ceny, rozdelili si trhy prostredníctvom predajných kvót, rozdelili si spotrebiteľov a vymenili si navzájom citlivé obchodné informácie, ktoré sa týkajú najmä spotrebiteľov, výroby a predaja v oblasti cínových stabilizátorov. Alternatívne sa žalobkyne domáhajú podstatného zníženia uloženej pokuty.
   Žalobkyne tvrdia, že Komisia tým, že vyvodzuje voči ním zodpovednosť sa dopustila viacerých právnych a skutkových omylov a uvádza tri dôvody na podporu svojich návrhov.
   V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyne uvádzajú, že Komisia porušila zásady administratívnej náležitej starostlivosti, konania bez prieťahov a práv na obranu v súvislosti s vyšetrovaním údajných porušení právnych noriem v oblasti cínových stabilizátorov a ESBO/esterov. Odklad vo vyšetrovaní Komisie nie je pozastavením plynutia premlčacej lehoty podľa článku 25 ods. 6 nariadenia č. 1/2003 (1). Naviac žalobkyne tvrdia, že Komisia porušila ich právo na obranu, keďže im neumožnila prístup ku všetkým vyviňujúcim a obviňujúcim dokumentom v ich spisovom materiále.
   V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyne tvrdia, že Komisia nepreukázala existenciu porušení právnych noriem a zodpovednosť žalobkýň za ich celkové uvádzané trvanie. Subsidiárne žalobkyne uvádzajú, že Komisia nepreukázala existenciu porušenia právnej normy počas časti uvádzaného obdobia, ktoré malo mať klesajúci účinok na výpočet pokuty. Komisia porušila pravidlo o desaťročnej premlčacej lehote, ktoré zakotvuje článok 25 nariadenia č. 1/2003 a pravidlo podľa ktorého uplynutie času bráni uloženiu akejkoľvek pokuty žalobkyniam.
   Podľa tretieho žalobného dôvodu, ktorý je subsidiárny v podstate a iba vtedy, keď sa bude Súdny dvor domnievať, že neuplynul čas, ktorý bráni Komisii, aby konala proti žalobkiniam a/alebo že porušenia vymedzené v prvom žalobnom dôvode by nemali viesť k zrušeniu celého rozhodnutia. Po prvé, Komisia nesprávne vyvodila zodpovednosť voči Pure Chemicals Ltd a Akzo Nobel NV za konanie Akcos J.V. keďže posledne uvádzaná spoločnosť je iba sama zodpovedná za svoje protikonkurenčné správanie. Po druhé, uplynutie času bráni Komisii, aby konala proti Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. pre obdobie, ktoré predchádza Akcos J.V. Žalobkyne tvrdia, že Komisia mala vyvodiť samostatne zodpovednosť voči žalobkyniam a (spoločnostiam) skupiny Elemntis pre obdobie Akcos JV. Naviac Komisia nesprávne dvakrát započítala obrat spoločnosti Akcos JV pri výpočte pokuty.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. marca 2005 vo veci T-192/98, Výbor pre bavlnu a príbuzné textilné odvetvia Európskej únie (Eurocoton) proti Rade Európskej únie (Dumping — Neprijatie Radou návrhu nariadenia Komisie, ktorým sa zavádzajú konečné antidumpingové clá — Nedostatok jednoduchej väčšiny na prijatie nariadenia — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/22

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 17. marca 2005
   vo veci T-192/98, Výbor pre bavlnu a príbuzné textilné odvetvia Európskej únie (Eurocoton) proti Rade Európskej únie (1)

   (Dumping - Neprijatie Radou návrhu nariadenia Komisie, ktorým sa zavádzajú konečné antidumpingové clá - Nedostatok jednoduchej väčšiny na prijatie nariadenia - Povinnosť odôvodnenia)
   (2005/C 132/40)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-192/98, Výbor pre bavlnu a príbuzné textilné odvetvia Európskej únie (Eurocoton), so sídlom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: C. Stanbrook, QC a A. Dashwood, barrister, proti Rade Európskej únie (splnomocnený zástupca: S. Marquardt, za právnej pomoci G. M. Berrisch, advokát), ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnení zástupcovia: pôvodne M. Ewing, neskôr K. Manji), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia Rady z 5. októbra 1998, ktorým bol zamietnutý návrh nariadenia Rady (ES) predložený Komisiou Európskych spoločenstiev 21. septembra 1998 [dokument COM(1998) 540 final], ktorým sa zavádza konečné antidumpingové clo na dovoz neupravených bavlnených tkanín s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Indii, Indonézii a Pakistane, s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené nariadením Komisie (ES) č. 773/98 zo 7. apríla 1998 (Ú. v. ES L 111, s. 19) a ukončuje konanie o dovoze takýchto tkanín s pôvodom v Turecku, Súd prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Lindh, P. Mengozzi, I. Wiszniewska-Białecka a V. Vadapalas, tajomník: H. Jung, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Rady z 5. októbra 1998, ktorým bol zamietnutý návrh nariadenia Rady (ES) predložený Komisiou Európskych spoločenstiev 21. septembra 1998 [dokument KOM(1998) 540 v konečnom znení], ktorým sa zavádza konečné antidumpingové clo na dovoz neupravených bavlnených tkanín s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Indii, Indonézii a Pakistane, s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené nariadením Komisie (ES) č. 773/98 zo 7. apríla 1998 (Ú. v. ES L 111, s. 19) a ukončuje konanie o dovoze takýchto tkanín s pôvodom v Turecku je zrušené.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. ES C 160, 5.6.1999


title: Vec C-422/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Bundesverwaltungsgericht zo dňa 7. júla 2004 vo veci ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/13

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Bundesverwaltungsgericht zo dňa 7. júla 2004 vo veci ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-422/04)
   (2004/C 284/25)
   Bundesverwaltungsgericht uznesením zo 7. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 4. októbra 2004.
   Bundesverwaltungsgericht navrhuje Súdnemu dvoru, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Treba článok 11 odsek 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES (1) zo dňa 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre všeobecné oprávnenia a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb vykladať v tom zmysle, že tento článok bráni uloženiu poplatku za licencie, ak sa pri výpočte vychádzalo z vopred stanovených všeobecných administratívnych výdavkov vnútroštátneho úradu pre reguláciu na obdobie 30 rokov?
               V prípade, že Súdny dvor odpovie na prvú otázku kladne:

               2)

               Treba články 10 ES a 11 licenčnej smernice vykladať v tom zmysle, že nariaďujú rozhodnutie o vyrubení poplatku, ktorým boli poplatky v zmysle prvej otázky stanovené a nebolo napadnuté, zrušiť, napriek tomu, že to vnútroštátne právo umožňuje, ale nežiada?

      (1)  Ú. v. ES L 117, s. 15


title: Vec C-16/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords – Spojené kráľovstvo) – The Queen, Veli Tum, Mehmet Dari/Secretary of State for the Home Department (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu — Klauzula standstill — Rozsah — Právne predpisy členského štátu, ktorý po nadobudnutí platnosti dodatkového protokolu zaviedol nové obmedzenia, pokiaľ ide o prijatie tureckých štátnych príslušníkov na jeho územie na účely výkonu slobody usadiť sa)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords – Spojené kráľovstvo) – The Queen, Veli Tum, Mehmet Dari/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-16/05) (1)

   (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu - Klauzula „standstill“ - Rozsah - Právne predpisy členského štátu, ktorý po nadobudnutí platnosti dodatkového protokolu zaviedol nové obmedzenia, pokiaľ ide o prijatie tureckých štátnych príslušníkov na jeho územie na účely výkonu slobody usadiť sa)
   (2007/C 269/09)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   House of Lords
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: The Queen, Veli Tum, Mehmet Dari

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – House of Lords – Výklad článku 41 ods. 1 Dodatkového protokolu z 23. novembra 1970 pripojeného k Dohode o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom a o opatreniach, ktoré treba prijať na to, aby nadobudla účinnosť (Ú. v. ES L 293, s. 4; Mim. vyd. 11/011, s. 41) – Oprávnenie členského štátu zaviesť nové obmedzenia pre vstup tureckých občanov, ktorí chcú začať podnikať na jeho území
   Výrok rozsudku
   Článok 41 ods. 1 Dodatkového protokolu podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli a v mene Spoločenstva uzatvoreného, schváleného a potvrdeného nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972 sa má vykladať v tom zmysle, že od nadobudnutia platnosti uvedeného protokolu v dotknutom členskom štáte zakazuje zavádzanie zo strany členského štátu akýchkoľvek nových obmedzení týkajúcich sa výkonu slobody usadiť sa, a to vrátane obmedzení týkajúcich sa materiálnych a/alebo procesných podmienok v oblasti prvého vstupu tureckých štátnych príslušníkov na územie tohto štátu, ktorí chcú na ňom vykonávať zárobkovú činnosť ako samostatne zárobkovo činné osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec F-78/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. novembra 2014 – de Loecker/ESVČ (Verejná služba — Zamestnanci ESVČ — Dočasný zamestnanec — Vedúci delegácie v tretej krajine — Predčasné skončenie funkcie vedúceho delegácie — Preloženie do sídla ESVČ — Právo na obranu — Záujem služby — Odôvodnenie)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. novembra 2014 – de Loecker/ESVČ
   (Vec F-78/13) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci ESVČ - Dočasný zamestnanec - Vedúci delegácie v tretej krajine - Predčasné skončenie funkcie vedúceho delegácie - Preloženie do sídla ESVČ - Právo na obranu - Záujem služby - Odôvodnenie))
   (2015/C 007/53)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Stéphane de Loecker (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne J.-N. Louis, A. Coolen a É. Marchal, advokáti, neskôr J.-N. Louis, advokát)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a M. Silva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o preložení žalobcu z delegácie v Burundi do sídla ESVČ v Bruseli

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               S. de Loecker znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska služba pre vonkajšiu činnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 291, 5.10.2013, s. 7.