title: Vec T-543/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – provima Warenhandels/ÚHVT – Renfro (HOT SOX) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka HOT SOX — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok odlišovacej spôsobilosti — Odlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. a) a c) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – provima Warenhandels/ÚHVT – Renfro (HOT SOX)
   (Vec T-543/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka HOT SOX - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok odlišovacej spôsobilosti - Odlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. a) a c) nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 118/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Nemecko) (v zastúpení: H. Prange a J. P. Croll, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Renfro Corp. (Mount Airy, Spojené štáty americké) (v zastúpení: C. Schenk, M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba o vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. mája 2014 (R 1859/2013-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi provima Warenhandels GmbH a Renfro Corp.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               provima Warenhandels GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-83/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbetsdomstolen (Švédsko) 19. februára 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet/Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbetsdomstolen (Švédsko) 19. februára 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet/Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Vec C-83/13)
   2013/C 114/42
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbetsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet

      Žalovaní: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Prejudiciálna otázka

   Je pravidlo uvedené v Dohode o EHP týkajúce sa voľného pohybu služieb, konkrétne námorných prepravných služieb, ktoré má ekvivalent v Zmluve ES, uplatniteľné na spoločnosť so sídlom v štáte EZVO, pokiaľ ide o jej činnosť v podobe prepravných služieb do členského štátu ES alebo štátu EZVO s použitím lode, ktorá je zaregistrovaná v inej krajine mimo ES/EHP a plaví sa pod vlajkou tejto inej krajiny?


title: Vec T-253/12: Žaloba podaná 8. júna 2012 — Hammar Nordic Plugg/Komisia

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/23

         Žaloba podaná 8. júna 2012 — Hammar Nordic Plugg/Komisia
   (Vec T-253/12)
   2012/C 258/42
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hammar Nordic Plugg AB (Trollhättan, Švédsko) (v zastúpení: I. Otken Eriksson a U. Öberg, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil, v celom rozsahu alebo čiastočne, rozhodnutie Európskej komisie z 8. februára 2012 o štátnej pomoci SA.28809 (C 29/2010, ex NN 42/2010 a ex CP 194/2009), ktorú Švédsko poskytlo Hammar Nordic Plugg,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ
               Žalobkyňa uvádza, že obec Vänersborg neposkytla žalobkyni nezákonnú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ predajom a prenájmom majetku vo verejnom vlastníctve pod jeho trhovú hodnotu. Podľa názoru žalobkyne sa Komisia dopustila niekoľkých nesprávnych posúdení pokiaľ ide o právnu klasifikáciu údajných opatrení štátnej pomoci tým, že:

                           —

                           Komisia neprihliadla na skutočnosť, že skorší nákup zariadenia za 17 miliónov SEK mohol predstavovať štátnu pomoc,

                           —

                           Komisia opomenula zohľadniť, že skutočná predajná cena 8 miliónov SEK bola v súlade s trhovou cenou zariadenia,

                           —

                           Komisia ignorovala zásadu súkromného investora v trhovej ekonomike, keď v neskoršej fáze stanovila hodnotu na odôvodnenie svojho rozhodnutia a posteriori a nevychádzala zo skutočného predaja súkromnému investorovi,

                           —

                           takzvaný „tretí odhad v správe PwC“ o hodnote z marca 2008 nepredstavuje spoľahlivý ukazovateľ skutočnej trhovej hodnoty zariadenia a

                           —

                           Komisia neprihliadala na skutočnosť, že zariadenie bolo neskôr v máji 2011 pomerne ľahko predané za 8 miliónov SEK v otvorenom ponukovom konaní v rámci konkurzného konania na majetok nového majiteľa.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že údajná štátna pomoc nenarušila hospodársku súťaž a neovplyvnila obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti Komisie vykonať vyšetrovanie a povinnosti uviesť dôvody, ako aj porušení práva žalobkyne na obranu.


title: Vec T-199/04: Žaloba podaná dňa 28. mája 2004: Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti Rade Európskej únie

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

         Žaloba podaná dňa 28. mája 2004: Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti Rade Európskej únie
   (Vec T-199/04)
   (2004/C 217/44)
   Jazyk konania: angličtina
   Gul Ahmed Textile Mills Ltd, so sídlom Karáčí, Pakistan, v zastúpení: L. Ruessmann, právnik, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 28. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil článok 1 nariadenia Rady ES č. 397/2004 z 2. marca 2004 uvaľujúceho konečné antidumpingové clo na dovoz bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Pakistanu (1) v rozsahu v akom je antidumpingové clo uvalené na výrobky žalobkyne,

               —

               zaviazal Radu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa je pakistanskou spoločnosťou vyrábajúcou posteľnú bielizeň vyvážanú do Európskej únie. Na jej výrobky je napadnutým nariadením uvalené antidumpingové clo. Na podporu svojej žaloby o zrušenie predmetného nariadenia, žalobkyňa uvádza nasledovné dôvody:

               —

               porušenie článku 5 odsekov 7 a 9 nariadenia (ES) 384/96 (2) a porušenie čl. 5.1 a 5.2 Antidumpingovej dohody Svetovej obchodnej organizácie (WTO), v rozsahu týkajúcom sa začatia prešetrovania. Žalobkyňa tvrdí, že podnet na základe ktorého bolo prešetrovanie začaté bol zjavne nedostatočný aj čo sa týka uvedenia skutočností aj čo sa týka dôvodov pre začatie prešetrovania,

               —

               zjavné pochybenie v posúdení, porušenie článku 2 odsekov 3 a 5 a článku 18 odseku 4 nariadenia (ES) 384/96 a porušenie Antidumpingovej dohody Svetovej obchodnej organizácie vo vzťahu k výpočtu normálnej hodnoty,

               —

               porušenie článku 2 odseku 10 nariadenia (ES) 384/96, Antidumpingovej dohody Svetovej obchodnej organizácie a povinnosti uviesť primerané odôvodnenie podľa článku 253 ES v súvislosti s uskutočnením porovnania medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou,

               —

               zjavné pochybenie v posúdení, porušenie článku 3 nariadenia (ES) 384/96 a porušenie Antidumpingovej dohody Svetovej obchodnej organizácie vo vzťahu k určeniu existencie značnej ujmy, ako aj určeniu príčinnej súvislosti medzi tvrdenými dumpingovými dovozmi a tvrdenou ujmou.

      (1)  Ú. v. ES L 66 4.3.2004, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 56, 06.03.1996, s. 1


title: Vec C-194/17 P: Odvolanie podané 14. apríla 2017: Georgios Pandalis proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. februára 2017 vo veci T-15/16, Georgios Pandalis/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/10

         Odvolanie podané 14. apríla 2017: Georgios Pandalis proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. februára 2017 vo veci T-15/16, Georgios Pandalis/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-194/17 P)
   (2017/C 300/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Georgios Pandalis (v zastúpení: A. Franke, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, LR Health & Beauty Systems GmbH

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               I.

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2017 vo veci T-15/16 týkajúcej sa konania vo veci zrušenia začatého proti ochrannej známke Európskej únie č. 001273119 „Cystus“,

               II.

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 30. októbra 2015 (vec R 2839/2014-1) týkajúce sa konania o zrušení ochrannej známky Európskej únie č. 001273119 „Cystus“,

               III.

               zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia z 12. septembra 2014 prijaté v rámci konania o vyhlásení neplatnosti 9374C v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím vyhlasuje, že majiteľ ochrannej známky Európskej únie č. 001273119 „Cystus“ porušil svoje práva v súvislosti s výrobkami zaradenými do triedy 30 „výživové doplnky nie na lekárske použitie“,

               IV.

               zamietol žiadosť o zrušenie, ktorú podala LR Health & Beauty Systems GmbH proti ochrannej známke Európskej únie č. 001273119 „Cystus“, v rozsahu, v akom sa uvedená žiadosť vzťahuje na výrobky zaradené do triedy 30 „výživové doplnky nie na lekárske použitie“,

               V.

               uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ poukazuje na tieto nesprávne právne posúdenia vo výklade a v uplatnení článku 51 ods. 1 písm. a) a ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Európskej únie (NOZÚ) (1):

               —

               po prvé nespresnenie požiadaviek ustanovenia, ktoré sú konkrétne predmetom individuálneho preskúmania, (používanie ochrannej známky, riadne používanie a existencia používania v prípade výrobkov a služieb chránených zápisom ochrannej známky) v odôvodnení rozsudku,

               —

               po druhé nepreskúmanie otázky, či sa na výrobky „Cystus“ vzťahuje definícia výživových doplnkov,

               —

               po tretie, neexistencia klasifikácie výrobkov „Cystus“, pre ktoré sa dotknutá ochranná známka používala,

               —

               po štvrté skreslenie skutkových okolností pri posúdení otázky, či výrobky „Cystus“ predstavujú výživové doplnky nie na lekárske použitie a záver, ktorý z toho vyplýva, podľa ktorého sa ochranná známka nepoužívala pre výživové doplnky nie na lekárske použitie,

               —

               po piate neexistuje odlišné preskúmanie otázky, či „pastilky na cmúľanie“ uvádzané na trh pod ochrannou známkou predstavujú výživové doplnky (nie na lekárske použitie).

         Okrem toho odvolateľ poukazuje na nedostatok odôvodnenia pri konštatovaní, podľa ktorého ochranná známka „Cystus“ nebola riadne používaná v prípade výživových doplnkov nie na lekárske použitie v súlade s článkom 51 ods. 1 písm. a) a ods. 2 NOZÚ:

               —

               po prvé dôvody rozsudku nedovoľujú porozumieť prečo skutočnosti a dôkazy predložené odvolateľom nepresvedčili Všeobecný súd o tom, že ochranná známka bola používaná pre výživové doplnky nie na lekárske použitie,

               —

               po druhé je nedostatočné odôvodniť rozhodnutie, podľa ktorého sa ochranná známka nepoužívala pre výživové doplnky nie na lekárske použitie, tvrdením, že niektoré dôkazy svedčia proti tejto klasifikácií bez spresnenia, pre ktoré výrobky sa inak mala ochranná známka používať,

               —

               po tretie neexistuje nijaké iné preskúmanie otázky, či „pastilky na cmúľanie“ uvádzané na trh pod ochrannou známkou sú výživové doplnky (nie na lekárske použitie) a nebolo vysvetlené, prečo nebolo urobené toto odlišné preskúmanie.

         Ďalej odvolateľ uvádza nesprávne právne posúdenia vo výklade a v uplatnení článku 51 ods. 1 písm. a) a ods. 2 NOZÚ:

               —

               po prvé, nesprávne preskúmanie článku 51 ods. a) a ods. 2 NOZÚ; nebolo preskúmané, či sa ochranná známka, v podobe, v akej bola zapísaná alebo v podobe z niektorých podôb odlišných od zapísanej podoby, ktorá nemá nijaký vplyv na rozlišovaciu spôsobilosť (článok 15 ods. 1 písm. a) NOZÚ, používala pre výživové doplnky nie na lekárske použitie,

               —

               po druhé klasifikácia ochrannej známky ako opisného údaju v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) NOZÚ, pretože odvolateľ si fakticky nezachoval nijakú možnosť používať ochrannú známku bez opisného charakteru ako ochrannej známky pre výrobky „Cystus“, ktoré spočívajú na rastline Cistus Incanus, hoci v rámci preskúmania podľa článku 51 ods. 1 písm. a) ods. 2 NOZÚ mal Všeobecný súd rozhodnúť, že ochranná známka mala aspoň priemernú rozlišovaciu spôsobilosť.

         Navyše odvolateľ poukazuje na odporujúce si a nedostatočné odôvodnenie pri konštatovaní o neexistencii riadneho používania pre výživové doplnky nie na lekárske použitie ochrannej známky Európskej únie č. 001273119 „Cystus“ v súlade s článkom 51 ods. 1 písm. a) ods. 2 NOZÚ:

               —

               na jednej strane ide o protirečenie, ak sa konštatuje, že pravopisnú chybu ochrannej známky spočívajúca v uvedení „y“ namiesto „i“ nepostačuje na preukázanie jej používania ako ochrannej známky Únie a zároveň sa tvrdí, nebol zistený nijaký absolútny dôvod zamietnutia zápisu v súlade s článkom 7 ods. 1 písm. c) NOZÚ,

               —

               na druhej strane ide o nedostatok odôvodnenia, lebo Všeobecný súd neodôvodňuje prečo určitá podoba používania ochrannej známky nespĺňa požiadavky článku 51 ods. 1 písm. a) a ods. 2 NOZÚ.

         Nakoniec odvolateľ vytýka Všeobecnému súdu nesprávne právne posúdenie vo výklade a v uplatnení článku 75 druhej vety NOZÚ: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne pripustil, že odvolací senát nemal nijakú pripomienku k údajnému absolútnemu dôvodu zamietnutia zápisu v súlade s článkom 7 ods. 1 písm. c) NOZÚ.

      (1)  Nariadenie (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).


title: Vec C-333/04: Žaloba podaná dňa 2. augusta 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/34

         Žaloba podaná dňa 2. augusta 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Vec C-333/04)
   (2004/C 228/70)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Denis Martin a Horstpeter Kreppel, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 2. augusta 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky potrebné zákony, predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 1999/92/ES zo 16. decembra 1999 o minimálnych požiadavkách na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov potenciálne ohrozených výbušným prostredím (15. samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               —

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 30. júna 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 23 z 28.1.2000, s. 57


title: Vec T-175/10: Žaloba podaná 15. apríla 2010 — Milux/ÚHVT (FERTILITYINVIVO)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/50

      Žaloba podaná 15. apríla 2010 — Milux/ÚHVT (FERTILITYINVIVO)
      (Vec T-175/10)
      (2010/C 161/79)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. februára 2010 vo veci R 1116/2009-4 a

                  —

                  zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „FERTILITYINVIVO“ pre tovary a služby v triedach 9, 10 a 44.

         Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát prijal nesprávny záver, že prihlasovaná ochranná známka nie je spôsobilá na zápis ako ochranná známka Spoločenstva, pretože nemá dostatočnú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec T-83/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/61

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-83/05) (1)

   (2008/C 301/106)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec C-641/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgerichts Wien (Rakúsko) 2. decembra 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgerichts Wien (Rakúsko) 2. decembra 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
   (Vec C-641/15)
   (2016/C 090/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgerichts Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Žalovaný: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

      Prejudiciálne otázky

   Je naplnená skutková podstata pojmu „oproti zaplateniu vstupného“ v článku 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (1), ak:

               —

               v jednotlivých izbách hotela sú k dispozícii televízne prijímače a prevádzkovateľ hotelového zariadenia tak sprístupňuje signál rôznych televíznych a rozhlasových programov (ďalej len „TV na hotelovej izbe“) a

               —

               prevádzkovateľ hotelového zariadenia za používanie izby (s „TV na hotelovej izbe“) požaduje odplatu za izbu za noc (ďalej len „cena za izbu“), ktorá zahŕňa aj používanie televízneho prijímača a tým sledovanie televíznych a rozhlasových programov vysielaných cez TV?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 28.


title: Vec C-308/05: Žaloba podaná 4. augusta 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/10

         Žaloba podaná 4. augusta 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu
   (Vec C-308/05)
   (2005/C 243/16)
   Jazyk konania: holandčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: A. Aresu a H. van Vliet splnomocnení zástupcovia, podala 4. augusta 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Holandskému kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyhlásil, že Holandské kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2001/95/ES Európskeho parlamentu a Rady z 3. decembra 2001 o všeobecnej bezpečnosti výrobkov alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2)

               zaviazal Holandské kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 21 uvedenej smernice ustanovuje, že členské štáty majú najneskôr do 15. januára 2004 prijať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou a bezodkladne o tom informovať Komisiu.
   Komisia uvádza, že Holandské kráľovstvo ešte stále neprijalo takéto opatrenia, resp. ju o nich neinformovalo.


title: Vec T-376/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Mamoli Robinetteria/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Právo na obhajobu — Oznámenie o spolupráci z roku 2002 — Námietka nezákonnosti — Pojem kartel — Výpočet sumy pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 — Závažnosť — Dodatočný koeficient sumy“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Mamoli Robinetteria/Komisia
   (Vec T-376/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Právo na obhajobu - Oznámenie o spolupráci z roku 2002 - Námietka nezákonnosti - Pojem kartel - Výpočet sumy pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 - Závažnosť - Dodatočný koeficient sumy)
   2013/C 325/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mamoli Robinetteria SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: F. Capelli a M. Valcada, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a L. Malferrari, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne F. Ruggeri Laderchi a A. De Matteis, neskôr F. Ruggeri Laderchi, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a subsidiárne zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mamoli Robinetteria SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-107/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. marca 2007 – Aluminium Silicon Mill Products/Rada ( Žaloba o neplatnosť — Dumping — Dovozy kremíka z Ruska — Ujma — Príčinná súvislosť )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. marca 2007 – Aluminium Silicon Mill Products/Rada
   (Vec T-107/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Dumping - Dovozy kremíka z Ruska - Ujma - Príčinná súvislosť“)
   (2007/C 95/74)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Willems a L. Ruessmann, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Scharf a K. Talabér Ricz, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 2229/2003 z 22. decembra 2003, ktorým sa uplatňuje konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uplatnené na dovozy kremíka z Ruska (Ú. v. EÚ L 339, s. 3; Mim. vyd. 11/048, s. 173)
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 2229/2003 z 22. decembra 2003, ktorým sa uplatňuje konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uplatnené na dovozy kremíka z Ruska, sa zrušuje v rozsahu, v akom ukladá žalobcovi antidumpingové clo.

               2.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-125/12: Žaloba podaná 14. marca 2012 — Viasat Broadcasting UK/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/19

         Žaloba podaná 14. marca 2012 — Viasat Broadcasting UK/Komisia
   (Vec T-125/12)
   2012/C 138/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 20. apríla 2011 vo veci C 2/03 o opatreniach Dánska v prospech TV2/Danmark (rozhodnutie 2011/839/EÚ) (Ú. v. EÚ L 340, s. 1),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že žalovaná sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď skúmala zlučiteľnosť podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ, čím nevyvodila nevyhnutné dôsledky zo zistenia, že poskytnutím kompenzácie za služby vo verejnom záujme v prospech TV2 došlo k porušeniu druhej a štvrtej podmienky vyplývajúcej z prípadu Altmark (rozsudok z 24. júla 2003, C-280/00, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, Zb. s. I-07747).

                           1.1.

                           Pokiaľ ide o vzájomnú súvislosť medzi druhou podmienkou prípadu Altmark a článkom 106 ods. 2 ZFEÚ, žalobkyňa tvrdí, že:

                                       —

                                       požiadavka transparentnosti stanovená v druhej podmienke prípadu Altmark platí tiež pre preskúmanie vykonané žalovanou podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ,

                                       —

                                       žalovaná požaduje dodržanie iných čisto formálnych požiadaviek pre dosiahnutie súladu s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ,

                                       —

                                       článok 106 ods. 2 ZFEÚ už obsahuje požiadavku transparentnosti a prítomnosť určitých štrukturálnych záruk,

                                       —

                                       druhá podmienka prípadu Altmark sa už odráža vo viacerých oznámeniach a rozhodnutiach Komisie týkajúcich sa uplatnenia článku 106 ods. 2 ZFEÚ — tiež v oblasti služieb verejnoprávneho vysielania, a

                                       —

                                       neexistuje presvedčivý dôvod, prečo by žalovaná nemala v prejednávanej veci zohľadniť svoj vlastný výklad článku 106 ods. 2 ZFEÚ uvedený vo viacerých jej oznámeniach a rozhodnutiach, najmä ak výklad Komisie vyplýva z judikatúry.

                           1.2.

                           Pokiaľ ide o vzájomnú súvislosť medzi štvrtou podmienkou prípadu Altmark a článkom 106 ods. 2 ZFEÚ, žalobkyňa uvádza, že:

                                       —

                                       nezohľadnenie efektívnosti služieb verejnoprávneho vysielania na účely uplatnenia článku 106 ods. 2 ZFEÚ bez vyhlásenia verejného obstarávania by mohlo mať škodlivé dôsledky na hospodársku súťaž na trhu,

                                       —

                                       narušenie hospodárskej súťaže by mohlo byť osobitne výrazné v odvetví televízneho vysielania, keďže všetky výdavky vynaložené verejnoprávnym operátorom možno charakterizovať ako dodatočné výdavky služieb vo verejnom záujme, ktoré môže členský štát kompenzovať, a kde neexistuje povinnosť zisťovať, či výdavky vyplývajú z neúčinného riadenia alebo zo záväzkov verejnoprávneho charakteru,

                                       —

                                       kompenzáciu za služby vo verejnom záujme možno de facto použiť ako záchrannú pomoc alebo prevádzkovú pomoc, ktorá sa poskytuje podniku v úpadku, aby mohol pokračovať vo svojej činnosti a aby sa predišlo jeho reštrukturalizácii alebo likvidácii,

                                       —

                                       preskúmanie efektívnosti nerobí článok 106 ods. 2 ZFEÚ „bezvýznamným“, keďže Komisia môže v závislosti od charakteristík prípadu schváliť kompenzáciu, ktorá presahuje priemerné výdavky dobre spravovaného podniku, a

                                       —

                                       cieľom článku 106 ods. 2 ZFEÚ tak, ako sa vykladá so zreteľom na Amsterdamský protokol, nie je chrániť konkrétneho verejnoprávneho televízneho vysielateľa pred pravidlami hospodárskej súťaže, ale ochraňovať slobodu členských štátov pri vymedzení úloh služieb vo verejnom záujme a zabezpečiť, aby sa obyvateľom poskytovali služby vo verejnom záujme za čo najnižšie výdavky pre spoločnosť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že žalovaná porušila článok 296 ZFEÚ, keďže neodôvodnila schválenie pomoci podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ, čím nebola dodržaná druhá a štvrtá podmienka prípadu Altmark.


title: Vec T-227/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2012 — Wall/ÚHVT — Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva bluepod MEDIA — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva blue spot a skoršie medzinárodné a národné slovné ochranné známky BlueSpot — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2012 — Wall/ÚHVT — Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA)
   (Vec T-227/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva bluepod MEDIA - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva blue spot a skoršie medzinárodné a národné slovné ochranné známky BlueSpot - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/34
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wall AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Nordemann a T. Boddien, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Bluepod Media Worldwide Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. februára 2011 (vec R 301/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Wall AG a Bluepod Media Worldwide Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wall AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec F-40/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  1. júla 2010 — Časta/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Nepripustenie k ústnej skúške — Žiadosť o preskúmanie — Povinnosť odôvodnenia — Požadovaná odborná prax — Oneskorené predloženie potvrdenia — Zásada rovnosti zaobchádzania — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody)

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/32

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 1. júla 2010 — Časta/Komisia
   (Vec F-40/09) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Nepripustenie k ústnej skúške - Žiadosť o preskúmanie - Povinnosť odôvodnenia - Požadovaná odborná prax - Oneskorené predloženie potvrdenia - Zásada rovnosti zaobchádzania - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody)
   2010/C 274/49
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobca: Radek Časta (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Tahotná, advokátka)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers a M. L. Jelínek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia EPSO nepripustiť žalobcu k ústnym skúškam verejného výberového konania EPSO/AD/107/07-LAW z dôvodu nedodržania podmienky týkajúcej sa praxe v dĺžke troch rokov vo vyššej riadiacej funkcii, a na druhej strane uloženie povinnosti žalovanej zaplatiť žalobcovi spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Radek Časta znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009, s. 51.


title: Vec C-353/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. júla 2012 — Európska komisia/Česká republika

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. júla 2012 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-353/11) (1)

   2012/C 303/37
   Jazyk konania: čeština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-266/07: Žaloba podaná 9. júla 2007 – Air One/Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/54

         Žaloba podaná 9. júla 2007 – Air One/Komisia
   (Vec T-266/07)
   (2007/C 211/101)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Air One SpA (v zastúpení: M. Merola a P. Ziotti, avvocati)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 1712 z 23. apríla 2007 o uložení záväzkov verejnej služby na niektoré trasy zo Sardínie a na Sardíniu, pokiaľ talianskej vláde ukladá uznať prístup k letovým trasám medzi Sardíniou a kontinentom všetkým leteckým dopravcom, ktorí sa zaviažu dodržiavať príslušné záväzky verejnej služby, bez ohľadu na to, či sa ich oznámenie o zámere poskytovať služby podá počas 30-dňovej lehoty ustanovenej vnútroštátnymi predpismi alebo po jej uplynutí [článok 1 písm. a) rozhodnutia],

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa na základe článku 230 štvrtého odseku ES žiada zrušenie článku 1 písm. a) rozhodnutia Komisie K(2007) 1712 z 23. apríla 2007 o uložení záväzkov verejnej služby na niektoré trasy zo Sardínie a na Sardíniu podľa článku 4 nariadenia (EHS) č. 2408/92 o prístupe leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva.
   Na podporu svojich žalobných návrhov uvádza tieto dôvody:

               —

               Nesprávne právne posúdenie a nelogický a protichodný charakter odôvodnení. Žalobkyňa predovšetkým tvrdí, že Komisia – tým, že talianskej vláde uložila uznať prístup všetkých leteckých dopravcov, ktorí sa zaviažu dodržiavať záväzky verejnej služby, k poskytovaniu služieb na predmetných trasách bez ohľadu na moment, kedy títo oznámia svoj zámer začať poskytovať služby, a na to, či sa oznámenie podá počas 30-dňovej lehoty ustanovenej vnútroštátnymi predpismi alebo po jej uplynutí – nesprávne posúdila režim zavedený uvedenou vládou v zmysle dôvodov a účelu príslušnej právnej úpravy Spoločenstva. Žalobkyňa najmä tvrdí, že článok 4 nariadenia č. 2408/92 zaväzuje členské štáty uskutočniť cieľ územnej plynulosti prostredníctvom záväzkov verejnej služby, ktoré síce predstavujú výnimku zo zásady voľného prístupu leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva, ale sú v súlade so zásadou proporcionality, a teda v čo najväčšej miere vylučujú prípady priznania výlučných práv a/alebo finančných náhrad. Podľa žalobkyne talianska vláda v plnom rozsahu uskutočnila zmysel právnej úpravy Spoločenstva, pričom stanovenie premlčacej lehoty v rámci „prvej fázy“ konania o uložení záväzkov verejnej služby:

                           —

                           podnecuje dopravcov na predloženie ich ponúk a členský štát na stanovenie príslušných záväzkov verejnej služby ešte počas tej istej „prvej fázy“ a

                           —

                           obmedzuje možnosť prejsť do „druhej fázy“, počas ktorej je vláda povinná, prostredníctvom výzvy na predloženie ponúk, priznať výlučné právo s možnosťou prevzatia zodpovednosti za prípadné finančné náhrady.

               —

               V rozpore s tým, čo implicitným spôsobom tvrdí Komisia, je okrem toho zrejmé, že súťaž medzi leteckými dopravcami na trasách zaťažených záväzkami verejnej služby nemôže prebiehať rovnako ako na trasách bez týchto záväzkov. Keďže režimy verejnej služby sú založené na predpoklade, že príslušné trasy budú mať problémy so ziskovosťou, a preto žiaden prepravca si nevyberie poskytovať na nich služby, spôsobom zlučiteľným s verejným záujmom za bežných podmienok na trhu, je nevyhnutné zaviesť ochranné mechanizmy v prospech poctivých a právo rešpektujúcich dopravcov.

               —

               Žalobkyňa ďalej tvrdí diskriminačný charakter normatívneho rámca stanoveného Komisiou, pretože zrušenie premlčacej lehoty na účely uznania záväzkov verejnej služby počas „prvej fázy“ zvýhodňuje hlavne dopravcov s významným postavením na trhu, čo týmto umožňuje ponúknuť záväzky verejnej služby po uplynutí lehoty, v rámci ktorej predložili ponuky ich konkurenti, s cieľom odobrať konkurentom podiely na trhu.

               —

               Nakoniec, podľa žalobkyne je odôvodnenie Komisie postihnuté právnymi vadami spojenými s vlastnosťami konania, v ktorom sa majú uložiť záväzky verejnej služby. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že uplatnenie nepremlčacej lehoty by malo za účinok faktického predĺženia „prvej fázy“ tohto konania, čo je nelogické a zároveň v rozpore s tvrdením samotnej Komisie, že konanie na účely uloženia záväzkov verejnej služby pozostáva, ako jednotný celok, z dvoch fáz.


title: Vec T-350/13: Žaloba podaná 2. júla 2013 — Jordi Nogues/ÚHVT — Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/38

         Žaloba podaná 2. júla 2013 — Jordi Nogues/ÚHVT — Grupo Osborne (BADTORO)
   (Vec T-350/13)
   2013/C 252/65
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jordi Nogues SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. R. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín a E. López Pares, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. apríla 2013 vo veci R 1446/2012-2,

               —

               zaviazal ÚHVT znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „BADTORO“ pre výrobky a služby tried 25, 34 a 35 — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 565 581.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Grupo Osborne, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „TORO“, národná slovná ochranná známka „EL TORO“ a slovná ochranná známka Spoločenstva „TORO“ pre výrobky a služby tried 25, 34 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie všeobecnej zásady porovnania celkového označenia bez existencie riadneho dôvodu.


title: Vec C-390/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Roma – Taliansko) – Nuova Agricast Srl/Ministero delle Attività Produttive (Štátna pomoc — Systém pomoci schválený na vymedzené obdobie — Oznámenie zmeneného systému pomoci na nové obdobie — Prechodné opatrenie medzi dvoma po sebe nasledujúcimi systémami — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok — Informácie, ktoré Komisia mohla mať k dispozícii — Platnosť rozhodnutia Komisie — Rovnosť zaobchádzania — Odôvodnenie)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Roma – Taliansko) – Nuova Agricast Srl/Ministero delle Attività Produttive
   (Vec C-390/06) (1)

   (Štátna pomoc - Systém pomoci schválený na vymedzené obdobie - Oznámenie zmeneného systému pomoci na nové obdobie - Prechodné opatrenie medzi dvoma po sebe nasledujúcimi systémami - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok - Informácie, ktoré Komisia mohla mať k dispozícii - Platnosť rozhodnutia Komisie - Rovnosť zaobchádzania - Odôvodnenie)
   (2008/C 142/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale ordinario di Roma
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nuova Agricast Srl

      Žalovaný: Ministero delle Attività Produttive
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale ordinario di Roma – Platnosť rozhodnutia Komisie z 12. júla 2000, ktorým bol za zlučiteľnú so Zmluvou vyhlásený systému pomoci stanovený talianskymi právnymi predpismi vo forme pomoci pri investovaní v menej rozvinutých regiónoch Talianska [SG(2000)D/105754]
   Výrok rozsudku
   Z preskúmania položenej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť rozhodnutia Komisie z 12. júla 2000, ktoré nevyvolalo námietky proti systému pomoci pri investovaní v menej rozvinutých regiónoch Talianska s účinnosťou do 31. decembra 2006 (štátna pomoc č. N 715/99 – Taliansko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec C-420/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 23. septembra 2008 – Yasar Erdil/Spolková krajina Berlín

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 23. septembra 2008 – Yasar Erdil/Spolková krajina Berlín
   (Vec C-420/08)
   (2008/C 327/20)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Berlin
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Yasar Erdil

      Žalovaná: Spolková krajina Berlín
   Prejudiciálna otázka
   Môže sa turecký štátny príslušník, ktorý má právne postavenie podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 EHS – Turecko a od svojho narodenia v roku 1989 žije na území Spolkovej republiky Nemecko, dovolávať špeciálnej ochrany pred vyhostením podľa článku 28 ods. 3 písm. a) smernice 2004/38/ES z 29. apríla 2004 (1)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS EHS (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005). Korigendum sa netýka slovenského znenia.


title: Vec C-154/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Grenada (Španielsko) 1. apríla 2015 – Francisco Gutiérrez Naranjo/BBK Bank Cajasur, S.A.U.

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Grenada (Španielsko) 1. apríla 2015 – Francisco Gutiérrez Naranjo/BBK Bank Cajasur, S.A.U.
   (Vec C-154/15)
   (2015/C 228/03)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Grenada

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Francisco Gutiérrez Naranjo

      Žalovaná: BBK Bank Cajasur, S.A.U.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je výklad týkajúci sa pojmu „nezáväznosť“ obsiahnutého v článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) v tomto prípade zlučiteľný s výkladom, z ktorého vyplýva, že rozhodnutie o určení neplatnosti uvedenej podmienky vyvoláva účinky až od vyhlásenia tejto podmienky za neplatnú, čiže aj keď sa určí jej neplatnosť, zostanú účinky, ktoré táto podmienka vyvolala počas svojej platnosti, platné a účinné?

               2.

               Je upustenie od používania určitej podmienky, ktoré možno nariadiť (v súlade s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1) v konaní o individuálnej žalobe podanej spotrebiteľom, ak sa určí jej neplatnosť, zlučiteľné s obmedzením účinkov uvedenej neplatnosti? Je možné, aby (súdy) zmiernili povinnosť predajcu alebo dodávateľa vrátiť sumy, ktoré zaplatil spotrebiteľ na základe podmienky, ktorá bola neskôr vyhlásená za neplatnú od počiatku pre nedostatok informácií, resp. transparentnosti?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-183/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Symvoulio tis Epikrateias zo dňa 3. marca 2004 vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/7

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Symvoulio tis Epikrateias zo dňa 3. marca 2004 vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Vec C-183/04)
   (2004/C 201/13)
   Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) uznesením z 3. marca 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 19. apríla 2004.
   Otázky položené v rámci tejto veci sú totožné s otázkami položenými vo veci C-181/04.


title: Vec T-634/16: Žaloba podaná 6. septembra 2016 – Montel/Parlament

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/28

         Žaloba podaná 6. septembra 2016 – Montel/Parlament
   (Vec T-634/16)
   (2016/C 383/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sophie Montel (Saint-Vit, Francúzsko) (v zastúpení: G. Sauveur, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 24. júna 2016 oznámené 6. júla 2016, podľa ktorého „suma 77 276,42 eura bola neoprávnene vyplatená v prospech pani Sophie MONTEL“ a ktoré nariaďuje príslušnému platiteľovi a účtovníkovi inštitúcie vymáhať túto sumu,

               —

               zrušil tiež oznámenie a vykonávacie opatrenia už citovaného rozhodnutia uvedené v listoch Generálneho riaditeľa pre financie z 5. a 6. júla 2016, ref. č. D 201922 a D 201851 a

               —

               zrušil oznámenie o dlhu č. 2016-897 podpísané tým istým Generálnym riaditeľom pre financie zo 4. júla 2016,

               —

               priznal žalobkyni sumu 30 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy vyplývajúcej z nedôvodných obvinení vyslovených pred skončením vyšetrovania, zásahu do jej dobej povesti a závažných ťažkostí spôsobených napadnutým rozhodnutím v jej súkromnom a politickom živote,

               —

               priznal žalobkyni tiež sumu 15 000 eur z titulu náhrady trov konania súvisiacich s odmenou pre svojich poradcov, prípravu tejto žaloby, nákladov na vyhotovenie kópií tejto žaloby a priložených príloh a uložil povinnosť zaplatiť túto sumu Európskemu parlamentu,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

               —

               subsidiárne pre prípad, ak by Všeobecný súd nebol presvedčený o relevantnosti a dôveryhodnosti právnych a skutkových dôvodov vznesených žalobkyňou v záujme riadneho výkonu spravodlivosti a s ohľadom na jednoznačnú súvislosť medzi údajnými skutkami, o ktoré sa opiera napadnuté rozhodnutie, a skutočnosťami, ktoré boli predmetom sankčného vyšetrovania začatého predsedom Európskeho parlamentu:

                           —

                           prerušil konanie do vydania konečného rozhodnutia francúzskeho súdu s právnou silou rozhodnutej veci, ktorý rozhoduje o podaní predsedu Európskeho parlamentu,

                           —

                           v dôsledku toho nariadil odklad výkonu napadnutého rozhodnutia až do skončenia konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jedenásť žalobných dôvodov, ktoré sú z prevažnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi vznesenými v rámci veci T-624/16, Gollnisch/Parlament.


title: Vec T-120/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  9. novembra 2011 — ClientEarth a i./Komisia [ „Prístup k dokumentom inštitúcií — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Implicitné zamietnutie prístupu — Záujem na konaní — Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby — Odmietnutie prispôsobenia návrhov — Zastavenie konania“ ]

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. novembra 2011 — ClientEarth a i./Komisia
   (Vec T-120/10) (1)

   (Prístup k dokumentom inštitúcií - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Implicitné zamietnutie prístupu - Záujem na konaní - Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby - Odmietnutie prispôsobenia návrhov - Zastavenie konania)
   2012/C 6/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo), European Federation for Transport and Environment (T&E) (Brusel, Belgicko), European Environmental Bureau (EEB) (Brusel) a BirdLife International (Brusel) (v zastúpení: S. Hockman, QC, a P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a C. ten Dam, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 9. februára 2010 zamietajúceho prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa modelovania dopadov biopalív

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania ClientEarth, European Federation for Transport and Environment (T&E), European Environmental Bureau (EEB) a BirdLife International.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec T-480/17: Žaloba podaná 3. augusta 2017 – Grécko/Komisia

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/18

         Žaloba podaná 3. augusta 2017 – Grécko/Komisia
   (Vec T-480/17)
   (2017/C 357/23)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos a A. Vassilopoulou)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté vykonávacie rozhodnutie Komisie z 26. júna 2017 v rozsahu, v akom sa v rámci overenia súladu vylučujú z financovania Európskej únie výdavky Helénskej republiky v celkovej výške 1 182 054,72 eura prostredníctvom uloženia jednorazových a paušálnych finančných opráv na základe nedostatkov vytýkaných pri uplatnení krížového plnenia v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozpočtových rokoch 2012, 2013 a 2014 v súlade s uvedenými skutočnosťami a dôvodmi na zrušenie, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               V rámci prvého žalobného dôvodu tvrdí, že oprava bola uložená v rozpore s pravidlami, vychádza z nesprávneho posúdenia skutkových okolností, je nedostatočne a nepresne odôvodnená a porušuje zásady riadnej správy vecí verejných a rovnosti, ako je podrobne uvedené v rámci prvej časti tohto žalobného dôvodu týkajúcej sa údajných nedostatkov v rámci rôznych aspektov kontroly požiadaviek na hospodárenie č. 1 (týkajúcich sa smernice 91/676/EHS o dusičnanoch) a konkrétnych aspektov kontroly minimálnych požiadaviek na hnojivá a používanie prípravkov na ochranu rastlín a v rámci druhej časti tohto žalobného dôvodu v súvislosti s údajne nedostatočnou analýzou rizík.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia, nesprávnom posúdení skutkových okolností a porušení zásady proporcionality v časti napadnutého rozhodnutia, v ktorej sa zamieta presný výpočet finančných vplyvov údajných nedostatkov, predložený gréckymi orgánmi, pri zohľadnení odporúčaní zmierovacieho orgánu pred Komisiou.


title: Vec C-613/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 24. decembra 2012 — Helm Düngemittel GmbH/Hauptzollamt Krefeld

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 24. decembra 2012 — Helm Düngemittel GmbH/Hauptzollamt Krefeld
   (Vec C-613/12)
   2013/C 101/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Helm Düngemittel GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Krefeld

      Prejudiciálna otázka

   Je pôvod tovaru nepreukázaný, ak sa pre tovar vystavilo čiastočné sprievodné osvedčenie o pohybe tovaru podľa článku 20 protokolu č. 4 týkajúceho sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce v znení rozhodnutia asociačnej rady EÚ — Egypt č. 1/2006 zo 17. februára 2006 (1), ktorým sa mení a dopĺňa protokol č. 4 k euro-stredomorskej dohode týkajúci sa vymedzenia pojmu pôvodné výrobky a metód administratívnej spolupráce (Ú. v. EÚ L 73, s. 1), hoci neboli splnené podmienky podľa tohto predpisu, pretože tovar sa v čase vystavenia čiastočného sprievodného osvedčenia nenachádzal pod dohľadom colného orgánu, ktorý ho vystavil?

      (1)  Ú. v. EÚ L 73, s. 1.


title: Vec T-482/17: Žaloba podaná 28. júla 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/13

         Žaloba podaná 28. júla 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-482/17)
   (2017/C 330/16)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comercial Vascongada Recalde, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Rivas Rodríguez, advokát)

      Žalované: Európska komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) v súvislosti s prijatím programu riešenia krízových situácií týkajúceho sa banky Banco Popular Español SA. a prijatím rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/1246 zo 7. júna 2017, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español SA.,

               —

               zaviazal žalované na náhradu škody spôsobenej znížením hodnoty, ktoré zaznamenali akcie Banco Popular Español S.A., ktorých majiteľom je Comercial Vascongada Recalde, SA, pričom pri výpočte náhrady škody sa za referenčnú hodnotu bude považovať rozdiel hodnoty akcií k 6. júnu 2017, konkrétne suma 133 385,04 eura zvýšená o príslušné úroky.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 ods. 1 písm. a) a článku 18 ods. 4 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (1), keďže Banco popular sa nenachádzala v situácii „zlyhania“ spomenutej v uvedených ustanoveniach.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 10 a ods. 11 a článku 21 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 806/2014, keďže existujú aj alternatívne prostriedky k riešeniu krízovej situácie Banco Popular.

      (1)  Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1.


title: Vec T-183/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. mája 2009 — Schuhpark Fascies/ÚHVT — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej a slovnej ochrannej známky Spoločenstva jello SCHUHPARK — Skoršia slovná národná ochranná známka Shuhpark — Relatívny dôvod zamietnutia — Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky — Článok 43 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 ]

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/38

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. mája 2009 — Schuhpark Fascies/ÚHVT — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
   (Vec T-183/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej a slovnej ochrannej známky Spoločenstva jello SCHUHPARK - Skoršia slovná národná ochranná známka Shuhpark - Relatívny dôvod zamietnutia - Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky - Článok 43 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   2009/C 153/73
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Peter a J. Braune, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Leder & Schuh AG (Graz, Rakúsko) (v zastúpení: W. Kellenter a A. Schlaffge, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. marca 2008 (vec R 1560/2006-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Schuhpark Fascies GmbH a Leder & Schuh AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Schuhpark Fascies GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Spojené veci C-302/11 až C-305/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. októbra 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Rosanna Valenza (C-302/11 a C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 4 — Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Vnútroštátny orgán na ochranu hospodárskej súťaže — Postup vymenovania do stálej služby — Prijatie pracovníkov zamestnaných na dobu určitú ako stálych úradníkov bez verejného výberového konania — Určenie počtu odpracovaných rokov — Úplné nezohľadnenie období služby odpracovaných na základe pracovných zmlúv na dobu určitú — Zásada nediskriminácie)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. októbra 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Rosanna Valenza (C-302/11 a C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Spojené veci C-302/11 až C-305/11) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Vnútroštátny orgán na ochranu hospodárskej súťaže - Postup vymenovania do stálej služby - Prijatie pracovníkov zamestnaných na dobu určitú ako stálych úradníkov bez verejného výberového konania - Určenie počtu odpracovaných rokov - Úplné nezohľadnenie období služby odpracovaných na základe pracovných zmlúv na dobu určitú - Zásada nediskriminácie)
   2012/C 379/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Rosanna Valenza (C-302/11 a C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Consiglio di Stato — Výklad doložiek 4 a 5 prílohy smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca štátnym orgánom uzatvárať pracovné zmluvy na dobu neurčitú s pracovníkmi, ktorí sú už u nich zamestnaní na základe zmlúv na dobu určitú, odchylne od pravidla verejného výberového konania — Nezohľadnenie odpracovaných rokov dosiahnutých v rámci predchádzajúcej zmluvy na dobu určitú aj v prípade nepretržitého pokračovania pracovnoprávneho vzťahu

      Výrok rozsudku

   Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je právna úprava vo veci samej, ktorá úplne vylučuje zohľadnenie období služby odpracovaných pracovníkom na dobu určitú zo strany orgánu verejnej moci pri určení počtu odpracovaných rokov tohto pracovníka pri jeho prijatí do služobného pomeru na dobu neurčitú týmto orgánom ako stáleho úradníka v rámci osobitného postupu na jeho vymenovanie do stálej služby, ak nie je toto vylúčenie opodstatnené vzhľadom na „objektívne dôvody“ v zmysle bodu 1 alebo 4 tejto doložky. Samotná skutočnosť, že pracovník na dobu určitú odpracoval uvedené obdobia služby na základe pracovnej zmluvy alebo pracovného pomeru na dobu určitú, nepredstavuje takýto objektívny dôvod.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec C-368/10: Žaloba podaná 22. júla 2010 — Európska Komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/10

         Žaloba podaná 22. júla 2010 — Európska Komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-368/10)
   ()
   2010/C 328/18
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska Komisia (v zastúpení: C. Zadra a F. Wilman, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z nižšie uvedených článkov smernice 2004/18/ES, tým, že verejný obstarávateľ v rámci zadávania verejnej zákazky na dodávku a údržbu kávových automatov, ktorá bola uverejnená pod číslom 2008/S 158-213630,

               —

               v rozpore s článkom 23 ods. 6 a 8 smernice 2004/18/ES (1) v technickej špecifikácii predpísal značky Max Havelaar a EKO alebo v každom prípade značky, ktoré zohľadňujú porovnateľné alebo zhodné kritériá,

               —

               v rozpore s článkom 48 ods. 1 a 2, článkom 44 ods. 2 alebo v každom prípade s článkom 2 tejto smernice pri overení schopnosti podnikateľov použil kritériá a dôkazy so zreteľom na trvalé nákupy a spoločensky zodpovedné správanie,

               —

               v rozpore s článkom 53 ods. 1 tejto smernice pri formulovaní kritérií pridelenia zákaziek použil odkaz na značky Max Havelaar a/alebo EKO alebo v každom prípade značky, ktoré zohľadňujú zhodné kritériá,

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa názoru Komisie si Holandsko v rámci zadávania verejnej zákazky na dodávku a údržbu kávových automatov nesplnilo svoje povinnosti podľa práva Únie so zreteľom na verejné zákazky, konkrétne podľa smernice 2004/18/ES. Pri zistených porušeniach ide o porušenia článku 23 ods. 6 a 8 týkajúceho sa technických špecifikácií, článku 48 ods. 1 a 2, článku 44 ods. 2 a v každom prípade článku 2 týkajúcich sa overenia schopnosti podnikateľov a článku 53 ods. 1 tejto smernice týkajúceho sa kritérií pridelenia zákaziek.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-215/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. októbra 2014 – MPM-Quality a Eutech/ÚHVT – Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) [Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva MANUFACTURE PRIM 1949 — Skoršie medzinárodné a národné ochranné známky PRIM — Zlá viera — Článok 165 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Články 41 a 56 nariadenia č. 207/2009 — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu]

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. októbra 2014 – MPM-Quality a Eutech/ÚHVT – Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
   (Vec T-215/12) (1)

   ([Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva MANUFACTURE PRIM 1949 - Skoršie medzinárodné a národné ochranné známky PRIM - Zlá viera - Článok 165 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Články 41 a 56 nariadenia č. 207/2009 - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu])
   2014/C 421/59
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: MPM-Quality v.o.s. (Frýdek-Místek, Česká republika) a Eutech a.s. (Šternberk, Česká republika) (v zastúpení: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Gája a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Elton hodinářská, a.s. (Nové Město nad Metují, Česká republika) (v zastúpení: T. Matoušek, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. marca 2012 (vec R 826/2014-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi MPM-Quality v.o.s. a Eutech a.s. na jednej strane a Elton hodinářská a.s. na druhej strane

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               MPM-Quality v.o.s. a Eutech a.s. sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 8.9.2012.


title: Vec F-88/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  30. apríla 2014 – Kolarova/REA (Verejná služba — Zamestnanci Výkonnej agentúry pre výskum — Prekážky konania — Námietka neprípustnosti — Právomoci orgánov oprávnených uzatvárať pracovné zmluvy — Prenesenie právomoci na Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) — Žaloba podaná proti rozhodnutiam PMO — Žaloba podaná proti delegujúcej inštitúcii — Zjavná neprípustnosť)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/39

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 30. apríla 2014 – Kolarova/REA
   (Vec F-88/13)
   ((Verejná služba - Zamestnanci Výkonnej agentúry pre výskum - Prekážky konania - Námietka neprípustnosti - Právomoci orgánov oprávnených uzatvárať pracovné zmluvy - Prenesenie právomoci na Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) - Žaloba podaná proti rozhodnutiam PMO - Žaloba podaná proti delegujúcej inštitúcii - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 184/64
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Desislava Kolarova (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre výskum (v zastúpení: S. Payan-Lagrou, splnomocnený zástupca za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie zamietnutia návrhu žalobkyne týkajúceho sa považovania jeho matky za nezaopatrené dieťa na základe článku 2 ods. 4 prílohy VII služobného poriadku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pani Kolarova znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Výkonnej agentúre pre výskum.


title: Vec T-489/17: Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Windspiel Manufactur/EUIPO (Vyobrazenie uzáveru fľaše)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/40

         Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Windspiel Manufactur/EUIPO (Vyobrazenie uzáveru fľaše)
   (Vec T-489/17)
   (2017/C 309/54)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Windspiel Manufactur GmbH (Daun, Nemecko) (v zastúpení: O. Löffel, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: pozičná ochranná známka EÚ (Vyobrazenie uzáveru fľaše) – prihláška č. 15 024 987.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júna 2017 vo veci R 1374/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-538/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. septembra 2014 – Verein Natura Havel a Vierhaus/Komisia ( „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Výzva v rámci prebiehajúceho konania o nesplnení povinnosti týkajúceho sa súladu nemeckého leteckého práva s právom Únie — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/14

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. septembra 2014 – Verein Natura Havel a Vierhaus/Komisia
   (Vec T-538/13) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Výzva v rámci prebiehajúceho konania o nesplnení povinnosti týkajúceho sa súladu nemeckého leteckého práva s právom Únie - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   2014/C 380/18
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Verein Natura Havel eV (Berlín, Nemecko) a Hans-Peter Vierhaus (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: O. Austilat, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Martenczuk a C. Zadra, neskôr B. Martenczuk a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 24. júna 2013, ktorým bola zamietnutá pôvodná žiadosť o prístup k výzve adresovanej Nemeckej spolkovej republike podľa článku 258 ZFEÚ, a rozhodnutia Komisie z 3. septembra 2013, ktorým bola zamietnutá opakovaná žiadosť o prístup k tejto výzve

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Verein Natura Havel eV a Hans-Peter Vierhaus znášajú trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec T-384/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. marca 2015 – Intermark/ÚHVT – Coca-Cola (RIENERGY Cola) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIENERGY Cola — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Coca-Cola a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva COCA-COLA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. marca 2015 – Intermark/ÚHVT – Coca-Cola (RIENERGY Cola)
   (Vec T-384/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIENERGY Cola - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Coca-Cola a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva COCA-COLA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 146/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Intermark Srl (Stei, Rumunsko) (v zastúpení: pôvodne Á. László, neskôr B. Bozóki, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Spojené štáty) (v zastúpení: L. Alonso Domingo, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. mája 2013 (vec R 1116/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi The Coca-Cola Company a Intermark Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Intermark Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-757/15: Žaloba podaná 22. decembra 2015 – Facebook/ÚHVT – Brand IP Licensing (lovebook)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/41

         Žaloba podaná 22. decembra 2015 – Facebook/ÚHVT – Brand IP Licensing (lovebook)
   (Vec T-757/15)
   (2016/C 068/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Facebook, Inc. (Menlo Park, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Granado Carpenter a M. Polo Carreño, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brand IP Licensing Ltd (Road Town, Britské Panenské ostrovy)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná ochranná známka Spoločenstva „lovebook“ – prihláška č. 9 926 577.

      Konanie pred ÚHVT: Námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. septembra 2015 vo veci R 2028/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu, v akom sa ním ruší rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré vyhovelo námietke proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 9 926 577 LOVEBOOK na základe pravdepodobnosti zámeny, založenom na jeho záveroch, že podobnosti označení sú vo vzťahu k ich odlišnostiam minimálne, a že celkový dojem z označení vo vnímaní príslušnej verejnosti je, že nie sú podobné, a že je to tak aj vtedy, keď skoršie ochranné známky majú vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť.

               —

               uložil povinnosť nahradiť jej trovy konania v tomto odvolaní pred Všeobecným súdom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-132/98: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2008 – Groupe Perry a Isibiris/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/50

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2008 – Groupe Perry a Isibiris/Komisia
   (Vec T-132/98) (1)

   (2009/C 55/90)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 10.10.1998.


title: Spojené veci C-692/15 až C-694/15: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 12. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell’Interno (C-692/15 a C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rokovací poriadok Súdneho dvora — článok 53 ods. 2 — Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb — Výlučne vnútorná situácia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/8

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 12. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell’Interno (C-692/15 a C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)
   (Spojené veci C-692/15 až C-694/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rokovací poriadok Súdneho dvora - článok 53 ods. 2 - Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb - Výlučne vnútorná situácia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2016/C 279/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)

      Žalovaní: Ministero dell’Interno (C-692/15 a C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky položené rozhodnutiami Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) z 12. novembra 2015.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec T-446/09: Žaloba podaná 9. novembra 2009 — Escola Superior Agrária de Coimbra/Komisia

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/39

         Žaloba podaná 9. novembra 2009 — Escola Superior Agrária de Coimbra/Komisia
   (Vec T-446/09)
   2010/C 37/54
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Escola Superior Agrária de Coimbra (Bencanta, Portugalsko) (v zastúpení: J. Pais do Amaral, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie D(2009) 224268 z 9. septembra 2009,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Nedostatok odôvodnenia, pokiaľ ide o požiadavku vrátenia sumy uvedenej v bode 8 listu z 12. augusta 2009.
   Porušenie bodov 21.2 a 22 administratívnych rámcových ustanovení, pokiaľ ide o ďalšie sumy, keďže existoval záznam o čase, ktorý jednotliví účastníci venovali projektu, s určením osoby, ktorá na projekte pracovala a s uvedením odpracovaného časového úseku, pričom takto zaznamenaný čas je skutočný.
   Nesprávne posúdenie skutkových okolností, pretože správne orgány môžu konať iba vtedy, keď sú skutočnosti pravdivé, pričom samotná pochybnosť správnych orgánov o tom, či čas zaznamenaný na timesheets bol alebo nebol naozaj odpracovaný, nepostačuje, keďže dôkazné bremeno prináleží Komisii.
   Nesprávne posúdenie podkladov, keďže neexistuje žiadna písomne stanovená povinnosť prijať určitý typ systému zaznamenávania odpracovaného času, ktorý by bol presnejší, ako zaznamenávanie na timesheets. Počas plnenia zmluvy a keď už nie je možné zmeniť pôvodný legitímny postup zaznamenávania času odpracovaného na projekte, konkrétne prostredníctvom timesheets, Komisia nemôže legitímne požadovať viac, ako to, čo bolo predtým dohodnuté v zmluve. Okrem toho požiadavka fotografického zaznamenávania času odpracovaného na projekte je neproporcionálna.
   Napadnutý akt porušuje zásady konania v dobrej viere, legitímnej dôvery, transparentnosti, proporcionality, rozumnej miery a riadnej správy vecí verejných., pretože pravidlá zaznamenávania času sú nové, čo taktiež potvrdzuje skutočnosť, že tieto normy boli explicitne a jasne stanovené v predchádzajúcich verziách predmetného programu.
   Nesprávne posúdenie skutkových okolností, pokiaľ ide o rozsah a obsah vrátenia súm, ktoré požaduje Komisia, pretože táto požiadavka je neprimeraná rozsahu a povahe údajných nezrovnalostí, pretože nebolo možné dosiahnuť výsledky, ktoré sa odrážajú v umiestnení na približne desiatom mieste zo skoro 200 projektov bez toho, aby bolo na projekte odpracované zjavne väčšie množstvo času, ako predstavuje suma, ktorá bola skutočne vyplatená (potom, ako bola odpočítaná suma, ktorej vrátenie sa požaduje).


title: Vec T-120/11: Žaloba podaná 2. marca 2011 — BFA/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/18

         Žaloba podaná 2. marca 2011 — BFA/Rada
   (Vec T-120/11)
   2011/C 130/32
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banque pour le financement de l’agriculture (BFA) (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny, a nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobkyňou sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-118/11, Attey/Rada.


title: Vec C-64/09: Žaloba podaná 13. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/16

         Žaloba podaná 13. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-64/09)
   2009/C 90/25
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na správne a úplné prebratie článku 2 ods. 13, článku 4 ods. 2 písm. a), článku 5 ods. 3 a 4, článku 6 ods. 3, článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia na podporu svojej žaloby uvádza sedem výhrad založených na nesprávnom prebratí niektorých ustanovení smernice 2000/53/ES do francúzskeho práva.
   Žalobkyňa v prvom rade uvádza, že prebratie definície uvedenej v článku 2 ods. 13 týkajúcej sa „informácií o rozobratí“ vozidiel po dobe životnosti nebolo vykonané dostatočne jasne a presne v rozsahu, pretože príslušné vnútroštátne ustanovenie má zjavne menší dosah ako ustanovenie smernice a nijakým spôsobom neodkazuje na súvislosť medzi cieľom stanoveným zákonodarcom Spoločenstva spočívajúcom v správnom a ekologicky vhodnom spracovaní vozidiel.
   Podľa žalobkyne neskoré prebratie článku 4 ods. 2 písm. a) malo za následok prítomnosť vozidiel, materiálov a súčiastok na trhu počas osemnástich mesiacov, ktoré obsahovali, okrem vyňatých prípadov, olovo, ortuť, kadmium a hexavalentný chróm, pretože príslušné vnútroštátne ustanovenia sa vzťahovali len na schválené typy vozidiel od 31. decembra 2004, zatiaľ čo článok 4 ods. 2 písm. a) smernice stanovuje dátum 1. júla 2003.
   Žalobkyňa zároveň uvádza, že postup stanovený v článku 5 ods. 3 týkajúci sa vystavenia osvedčenia o zničení vozidla po dobe životnosti, nebol správne prebratý do francúzskeho práva, čo môže viesť k omylu, a to najmä zo strany majiteľov vozidiel pochádzajúcich z iných členských štátov. Komisia v tejto súvislosti osobitne kritizuje skutočnosť, že osvedčenie o zničení vozidla sa nevydáva v okamihu odovzdania vozidla, ale až po jeho fyzickom zničení, a že uvedené osvedčenie sa neodovzdáva majiteľovi vozidla po dobe životnosti, ale prefektovi departmánu, kde bolo vozidlo registrované.
   Komisia po štvrté napáda prebratie článku 5 ods. 4, ktoré je v rozpore s potrebným účinkom uvedeného článku, pretože umožňuje niektorým autorizovaným zariadeniam – oprávnené zneškodňovacie zariadenia – odmietnuť prijatie vozidiel po dobe životnosti a nestanovuje mechanizmus kompenzácie v prospech týchto zneškodňovacích zariadení.
   Ďalej prebratie článku 6 ods. 3 nezohľadňuje pojem „rozdeľovania“, ktorým sa označuje prvá etapa spracovateľských úkonov vozidiel po dobe životnosti, t. j. úkony spočívajúce v oddelení ľahko odmontovateľných súčiastok pred odstránením znečistenia.
   Žalobkyňa zároveň kritizuje prebratie článku 7 ods. 1, pretože francúzske orgány podporujú recykláciu súčiastok vozidiel „ak to technické a finančné okolnosti umožňujú“, zatiaľ čo smernica na druhej strane stanovuje prísnejšiu povinnosť recyklácie „ak je možná z hľadiska životného prostredia“.
   Nakoniec Komisia nástojí na skutočnosti, že článok 8 ods. 3 zaväzuje členské štáty, aby prijali explicitné opatrenia na to, aby výrobcovia vozidiel alebo výrobcovia súčiastok poskytovali informácie o rozoberaní pre každý typ nového vozidla uvedeného na trh vo forme príručiek alebo prostredníctvom elektronických médií.

      (1)  Ú. v. ES L 269, s. 34; Mim. vyd. 15/005, s. 224.


title: Vec F-4/16: Žaloba podaná 15. augusta 2016 – OT/Komisia

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/31

         Žaloba podaná 15. augusta 2016 – OT/Komisia
   (Vec F-4/16)
   (2016/C 383/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: OT (v zastúpení: D. Sobor, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej o zamietnutí prijatia prihlášky žalobcu na miesto riaditeľa Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť, odmietnutí vyhovenia žiadosti žalobcu o asistenciu alebo začatie administratívneho zisťovania v súvislosti s údajnými nezrovnalosťami a nezákonnosťami v dotknutom výberovom konaní, a návrh na náhradu hmotnej škody a nehmotnej ujmy, ktorá bola údajne spôsobená žalobcovi

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie žalovanej z 26. septembra 2014 o zamietnutí prijatia prihlášky žalobcu na miesto riaditeľa Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť,

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 9. apríla 2015 o zamietnutí sťažnosti žalobcu a žiadosti žalobcu o asistenciu,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 22. októbra 2015 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 2 836 107 (slovom dva milióny osemstotridsaťsešťtisíc stosedem) eur ako hmotnej škody spôsobenej žalobcovi,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 100 000 (slovom stotisíc) eur ako nehmotnej ujmy spôsobenej žalobcovi, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec F-28/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  15. marca 2011 — Mioni/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Odmeňovanie — Príspevok na expatriáciu — Podmienky stanovené v článku 4 prílohy VII služobného poriadku — Obvyklý pobyt pred nástupom do služieb)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/23

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 15. marca 2011 — Mioni/Komisia
   (Vec F-28/10) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Odmeňovanie - Príspevok na expatriáciu - Podmienky stanovené v článku 4 prílohy VII služobného poriadku - Obvyklý pobyt pred nástupom do služieb)
   2012/C 138/45
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa ukončuje vyplácanie príspevku na expatriáciu predtým poskytovaného žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba G. Mioniho sa zamieta.

               2.

               G. Mioni je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010, s. 58.


title: Vec T-177/04: Žaloba podaná dňa 14. mája 2004: easyJet Airline Company Limited proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/17

         Žaloba podaná dňa 14. mája 2004: easyJet Airline Company Limited proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-177/04)
   (2004/C 201/37)
   Jazyk konania: angličtina
   EasyJet Airline Company Limited, so sídlom v Luton (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: J. Cook, S. Dolan a J. Parker, advokáti, podal dňa 14. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie Komisii zo dňa 11. februára 2004 vo veci COMP/M.3280 (Air France/KLM), vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom, s výhradou, v súlade s čl. 6 ods. 1 písm. b) a čl. 6 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 (1),

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že koncentrácia leteckých spoločností „Air France“ a „KLM“ má za následok vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia na dohromady 14 medzimestských leteckých linkách. Komisia však vyhlásila, že koncentrácia je v súlade so spoločným trhom, pod podmienkou splnenia záväzkov prevzatých účastníkmi koncentrácie.
   Žalobca, taktiež letecká spoločnosť, sa domáha zrušenia tohto rozhodnutia, odvolávajúc sa na niekoľko zjavných omylov súvisiacich s hodnotením, ktorých sa dopustila Komisia. Žalobca tvrdí, že Komisia riadne nepreskúmala predovšetkým nasledujúce skutočnosti:

               —

               posilnenie dominantného postavenia fúziou novovzniknutého subjektu na linkách, na ktorých sa Air France a KLM doposiaľ neprekrývali;

               —

               či koncentrácia vytvorila alebo posilnila dominantné postavenie na trhoch letiskových služieb;

               —

               účinky koncentracie na potenciálnu súťaž.

         Ďalej žalobca tvrdí, že Komisia dostatočne neodôvodnila svoje závery, že letisko „Charles de Gaulle“ a „Orly“ v Paríži sú zastupiteľné. Nakoniec má žalobca za to, že záväzky účastníkov konania sú zjavne neprimerané pre obnovenie účinnej súťaže na trhoch, na ktorých existujú obavy z dominantného postavenia, a že Komisia sa dopustila omylu súvisiaceho s hodnotením, keď tieto záväzky prijala.

      (1)  Ú.v. L 257/90, s. 13.


title: Vec C-140/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obersten Gerichtshofs (Rakúsko) 19. marca 2012 — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obersten Gerichtshofs (Rakúsko) 19. marca 2012 — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey
   (Vec C-140/12)
   2012/C 165/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pensionsversicherungsanstalt

      Žalovaný: Peter Brey

      Prejudiciálna otázka

   Má sa kompenzačný príspevok považovať za dávku „sociálnej pomoci“ v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 (1)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. ES L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).