title: Vec C-256/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 8. júna 2006 – Theodor Jäger proti Finanzamt Kusel-Landstuhl

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 8. júna 2006 – Theodor Jäger proti Finanzamt Kusel-Landstuhl
   (Vec C-256/06)
   (2006/C 224/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Theodor Jäger

      Žalovaný: Finanzamt Kusel-Landstuhl
   Prejudiciálna otázka
   Je s článkom 73b ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (teraz článok 56 ods. 1 ES) zlučiteľné, ak sa na účely dane z dedičstva

               a)

               má (zahraničný) poľnohospodársky a lesný majetok nachádzajúci sa v inom členskom štáte oceniť všeobecnou hodnotou (trhová hodnota), zatiaľ čo pre tuzemský poľnohospodársky a lesný majetok platí osobitný spôsob oceňovania, ktorého výsledky dosahujú v priemere len 10 % všeobecnej hodnoty, a

               b)

               pri nadobudnutí tuzemského poľnohospodárskeho a lesného majetku sa v určitej výške uplatní osobitná nezdaniteľná suma a zostávajúca hodnota sa má stanoviť len na 60 %;

         keď toto u dediča, ktorý zdedí pozostalosť pozostávajúcu z tuzemského majetku a zahraničného poľnohospodárskeho a lesného majetku, vedie k tomu, že z dôvodu, že poľnohospodársky a lesný majetok sa nachádza v cudzine, podlieha nadobudnutie tuzemského majetku vyššej dani z dedičstva, ako by tomu bolo v prípade, ak by sa poľnohospodársky a lesný majetok nachádzal takisto v tuzemsku?


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. februára 2005 vo veci T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) a Kurdistan National Congress (KNK) proti Rade Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Osobitné obmedzujúce opatrenia zamerané proti určitým osobám a subjektom za účelom boja proti terorizmu — Procesná legitimácia — Vecná legitimácia — Spolok — Prípustnosť)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/34

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 15. februára 2005
   vo veci T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) a Kurdistan National Congress (KNK) proti Rade Európskej únie (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Osobitné obmedzujúce opatrenia zamerané proti určitým osobám a subjektom za účelom boja proti terorizmu - Procesná legitimácia - Vecná legitimácia - Spolok - Prípustnosť)
   (2005/C 143/65)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-229/02, Kurdistan Workers' Party (PKK) a Kurdistan National Congress (KNK), so sídlom v Bruseli, v zastúpení: M. Muller, E. Grieves, barristers, J. Peirce, solicitor, proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Vitsentzatos a M. Bishop), ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnení zástupcovia: pôvodne J. Collins, neskôr R. Caudwell, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), a Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Brown a P. Kuijper, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť rozhodnutia Rady 2002/334/ES z 2. mája 2002 vykonávajúceho článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom za účelom boja proti terorizmu a zrušujúceho rozhodnutie 2001/927/ES (Ú. v. ES 2002 L 116, s. 33), a rozhodnutia Rady 2002/460/ES zo 17. júna 2002 vykonávajúceho článok 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001 a zrušujúceho rozhodnutie 2002/334 (Ú. v. ES L 160, s. 26), Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: H. Jung, vydal dňa 15. februára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade.

               3.

               Kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 233, 28.9.2002


title: Vec C-67/09 P: Odvolanie podané 17. februára 2009 : Nuova Agricast Srl a Cofra srl proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvej komory) z  2. decembra 2008 vo veciach T-362/05 a T-363/05, Nuova Agricast Srl a i./Komisia

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/17

         Odvolanie podané 17. februára 2009: Nuova Agricast Srl a Cofra srl proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvej komory) z 2. decembra 2008 vo veciach T-362/05 a T-363/05, Nuova Agricast Srl a i./Komisia
   (Vec C-67/09 P)
   2009/C 90/28
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Nuova Agricast Srl, Cofra srl (v zastúpení: M. A. Calabrese, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateliek

      Hlavný návrh

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok, tiež v časti, v ktorej uvádza, že v liste z 29. mája 2000 sa nenachádzala žiadna chyba, a v dôsledku toho zamietnuť tiež, čo sa týka veci samej, protinávrh Komisie,

               —

               pri rozhodnutí o otázkach obsiahnutých v opatreniach na zabezpečenie priebehu konania z 2. marca 2006, určiť, že prijatím správania uvedeného v prvostupňových žalobách Komisia vážne a zjavne porušila právo Spoločenstva a spôsobila majetkovú ujmu odvolateľkám,

               —

               vrátiť vec Súdu prvého stupňa na ďalšie konanie, aby rozhodol o otázkach neobsiahnutých v opatreniach na zabezpečenie priebehu konania z 2. marca 2006,

               —

               a čo sa týka trov konania:

                           i)

                           zaviazať Komisiu na náhradu trov konania v oboch konaniach;

                           ii)

                           alebo rozhodnúť o trovách konania neskôr,

         alebo v prípade, ak Súdny dvor nebude považovať vec za spôsobilú rozhodnutia, čo sa týka veci samej:

      subsidiárny návrh

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok, tiež v časti, v ktorej uvádza, že v liste z 29. mája 2000 sa nenachádzala žiadna chyba, a v dôsledku toho zamietnuť tiež, čo sa týka veci samej, protinávrh Komisie,

               —

               vrátiť vec Súdu prvého stupňa na ďalšie konanie,

               —

               rozhodnúť o trovách konania neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý žalobný dôvod nezákonnosti: nesprávne právne posúdenie z dôvodu, že Komisia považovala za prípustný režim, ktorý je v rozpore so zásadami právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery a zákazu diskriminácie medzi podnikmi zúčastňujúcimi sa režimu pomoci; v dôsledku toho porušenie článku 87 ES a judikatúry Spoločenstva, ktorá uvádza, že konanie upravené článkom 88 ES nemôže nikdy predstavovať nástroj na zneužitie pravidiel a zásad Spoločenstva a Komisia nemôže schváliť režimy, ktoré porušujú ďalšie pravidlá alebo zásady práva Spoločenstva.
   Žalobkyne uvádzajú, že Súd prvého stupňa tým, že vyložil rozhodnutie z roku 1997 tak, ako to urobil v bode 81 napadnutého rozhodnutia, vyložil súhrn režimu pomoci schválený týmto rozhodnutím tak, že sa jeho výklad stal nezlučiteľný so zásadami právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery a zákazu diskriminácie a to z dôvodu, že režim, takto vykladaný, hoci poskytoval podnikom, ktoré predložili prvýkrát žiadosť v rámci druhého oznámenia z roku 1999, presné záruky, čo sa týka skutočnosti, že tiež mohli prípadne preformulovať tieto žiadosti v rámci neskoršieho oznámenia, považoval túto reformuláciu logicky za nemožnú, pretože po 31. decembri 1999 toto oznámenie nikdy nebolo vydané, a to ani v prípade vyhradenia pre samotné reformulácie. Žalobkyne z toho vyvodzujú, že režim porušil, ak ho vykladáme týmto spôsobom, nielen zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ale tiež zákazu diskriminácie, pretože iba podniky, ktoré sa zúčastnili prvýkrát druhého oznámenia v roku 1999, nemohli urobiť to, čo podniky, ktoré sa zúčastnili predchádzajúcich oznámení.

      Druhý žalobný dôvod nezákonnosti: nesprávne právne posúdenie z dôvodu, že sa opomenulo preskúmať, či výklad, ktorý poskytuje rozhodnutie o schválení z roku 1997, mohol byť nahradený iným výkladom, ktorý dodržiava vyššie uvedené právne zásady. V dôsledku toho porušenie judikatúry, ktorá súdu ukladá povinnosť tohto preskúmania a tohto nahradenia.
   Žalobkyne uvádzajú, že všeobecným a abstraktným výkladom režimu tak, ako bol schválený rozhodnutím z roku 1997, Súd prvého stupňa opomenul preskúmať, či výklad, ktorý poskytol v rozhodnutí z roku 1997, bol nahraditeľný iným výkladom, ktorý by dodržiaval vyššie uvedené právne zásady a z tohto dôvodu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože porušil judikatúru, podľa ktorej ak je znenie sekundárneho práva Spoločenstva možné vykladať viac ako jedným spôsobom, treba uprednostniť výklad, ktorý umožňuje, aby bolo ustanovenie v súlade so Zmluvou ES, pred výkladom, ktorý vedie k tomu, že je so Zmluvou nezlučiteľné.

      Tretí žalobný dôvod nezákonnosti: žalobkyne sa domnievajú, že napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom (v bodoch 50 a 51) vylúčil prítomnosť chyby v liste z 29. mája 2000, obsahuje nesprávny výklad tohto listu, ako aj skreslenie skutočností a musí byť zrušený, a že je potrebné tiež zamietnuť, čo sa týka podstaty protinávrhu Komisie smerujúcemu k tomu, aby bolo vylúčené zo znenia žalôb obvinenie žalobkýň voči Komisii, že sa dopustila ideologickej chyby spísaním listu z 29. mája 2000 s takým významom, že sú to talianske orgány, ktoré neoznámili na stretnutí 16. mája 2000 existenciu podnikov patriacich do kategórie podnikov, ktoré sa zúčastnili tretieho oznámenia.


title: Vec T-157/06: Žaloba podaná 9. júna 2006 – Talianska republika/Komisia

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/24

         Žaloba podaná 9. júna 2006 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-157/06)
   (2006/C 190/44)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nótu z 31. marca 2006 č. 2984 Európskej komisie, ktorej predmetom je program POR Sicilia – žiadosť o úhradu č. 2005 0601 – ktorou sa žiada o „dodržanie podmienok uvedených v liste komisára Barniera z 29. júla 2003 o zohľadniteľnosti preddavkov zaplatených v rámci režimov pomoci“, ako aj všetky súvisiace a nasledujúce akty,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú obdobné tým, ktoré sú uvedené vo veci T-345/05, Talianska republika/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Vec C-224/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-224/06) (1)

   (2006/C 331/56)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec C-75/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Taliansko) — Agra Srl/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria [Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Colný kódex Spoločenstva — Článok 221 ods. 3 a 4 — Dodatočné vyberanie colného dlhu — Premlčanie — Trestne stíhateľný skutok]

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Taliansko) — Agra Srl/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Vec C-75/09) (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Colný kódex Spoločenstva - Článok 221 ods. 3 a 4 - Dodatočné vyberanie colného dlhu - Premlčanie - Trestne stíhateľný skutok)
   2010/C 221/17
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agra Srl

      Žalovaná: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Výklad článku 221 ods. 3 a 4 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. EÚ L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Vymáhanie sumy colného dlhu — Prekročenie lehoty na oznámenie výšky ciel, ktoré sa majú vymáhať v prípade dlhu vyplývajúceho z trestne stíhateľného skutku — Vnútroštátna právna úprava upravujúca prerušenie plynutia tejto lehoty až do nadobudnutia účinnosti rozhodnutia vydaného v nadväznosti na trestné konanie začaté z dôvodu skutku, ktorý spôsobil vznik colného dlhu

      Výrok rozsudku

   Článok 221 ods. 3 a 4 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 2700/2000 Európskeho parlamentu a Rady zo 16. novembra 2000, sa musí vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej úprave, podľa ktorej v prípade, že k nezaplateniu ciel došlo v dôsledku trestného činu, začína premlčacia doba plynúť odo dňa právoplatnosti rozhodnutia alebo rozsudku vyhláseného v trestnom konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-225/06: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  11. septembra 2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Ferrero Deutschland GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Podobnosť medzi dvoma ochrannými známkami — Pravdepodobnosť zámeny — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok FERRÓ — Námietka majiteľa národnej slovnej ochrannej známky FERRERO — Čiastočné zamietnutie zápisu)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/24

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. septembra 2007 – Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Ferrero Deutschland GmbH
   (Vec C-225/06) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Podobnosť medzi dvoma ochrannými známkami - Pravdepodobnosť zámeny - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok „FERRÓ“ - Námietka majiteľa národnej slovnej ochrannej známky FERRERO - Čiastočné zamietnutie zápisu)
   (2007/C 315/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (v zastúpení: A. Tsavdaridis, dikigoros)

      Žalovaní: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca), Ferrero Deutschland GmbH, právny nástupca Ferrero GmbH (v zastúpení: M. Schaeffer, Rechtsanwalt)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 15. marca 2006 Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVVE/ÚHVT (T-35/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť podanú prihlasovateľom obrazovej ochrannej známky „FERRÓ“ pre výrobky zaradené v triedach 29, 30 a 42 proti rozhodnutiu R 460/2002-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 1. decembra 2003, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktorým sa čiastočne zamieta zápis uvedenej ochrannej známky vzhľadom na námietku predloženú majiteľom národnej slovnej ochrannej známky „FERRERO“ pre výrobky zaradené v triedach 5, 29, 30, 32 a 33
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec F-23/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 2. mája 2007 – Giraudy/Komisia (Úradníci — Žaloba — Žaloba o náhradu škody — Vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) — Preloženie — Nariadenie (ES) č. 1073/1999 — Rozhodnutie 1999/396/ES, ESUO, Euratom — Chyba — Ujma — Choroba z povolania — Zohľadnenie dávok stanovených v článku 73 služobného poriadku)

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/25

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 2. mája 2007 – Giraudy/Komisia
   (Vec F-23/05) (1)

   (Úradníci - Žaloba - Žaloba o náhradu škody - Vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) - Preloženie - Nariadenie (ES) č. 1073/1999 - Rozhodnutie 1999/396/ES, ESUO, Euratom - Chyba - Ujma - Choroba z povolania - Zohľadnenie dávok stanovených v článku 73 služobného poriadku)
   (2007/C 129/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Louis Giraudy (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: D. Voillemot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta uznanie zodpovednosti za jej služby a ujmy údajne utrpenej žalobcom v rámci vyšetrovania vedeného OLAF-om na zastúpení Komisie vo Francúzsku a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná zaplatiť pánovi Giraudymu sumu 15 000 eur z titulu náhrady škody za ním utrpenú nemajetkovú ujmu spôsobenú zásahom do jeho povesti a jeho cti.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a dve tretiny trov konania pána Giraudyho.

               4.

               Pán Giraudy znáša jednu tretinu svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005, s. 29 (najskôr zapísaná pod číslom T-169/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-376/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. júla 2005 – Polyelectrolyte Producers Group/Rada a Komisia („Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Rady určujúce stanovisko Spoločenstva — Rozhodnutie spoločného výboru EHP — Námietka neprípustnosti — Napadnuteľný akt — Aktívna legitimácia — Neprípustnosť“)

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/11

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. júla 2005 – Polyelectrolyte Producers Group/Rada a Komisia
   (Vec T-376/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Rady určujúce stanovisko Spoločenstva - Rozhodnutie spoločného výboru EHP - Námietka neprípustnosti - Napadnuteľný akt - Aktívna legitimácia - Neprípustnosť“)
   (2005/C 257/22)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Polyelectrolyte Producers Group (Brusel, Belgicko) [v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti]

      Žalované: Rada Európskej únie [v zastúpení: J.-P. Hix a B. Hoff-Nielsen, splnomocnení zástupcovia] a Komisia Európskych spoločenstiev [v zastúpení: J. Forman a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia]
   Predmet veci
   Zrušenie aktov žalovaných, ktorým sa Nórskemu kráľovstvu umožnilo uplatnenie prísnejších limitov koncentrácie chemickej látky akrylamid než sú limity, ktoré platia v Európskom spoločenstve, zakotvené v rozhodnutí Spoločného výboru EHP č. 59/2004 z 26. apríla 2004, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II (technické smernice, normy, testovanie a certifikácia) k Dohode o EHP (Ú. v. EÚ L 277, s. 30) a zrušenie stanoviska Spoločenstva k prijatiu tohto rozhodnutia
   Výrok uznesenia

               1)

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2)

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii a Rade.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec C-207/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Panevėžio apygardos teismas (Litva) 20. mája 2008 – Trestné konanie proti Edgarovi Babanovovi

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Panevėžio apygardos teismas (Litva) 20. mája 2008 – Trestné konanie proti Edgarovi Babanovovi
   (Vec C-207/08)
   (2008/C 209/31)
   Jazyk konania: litovčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Panevėžio apygardos teismas
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Edgar Babanov
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 265 litovského trestného zákona v rozsahu, v akom bezpodmienečne trestá pestovanie akéhokoľvek druhu konope bez výnimky, bez ohľadu na jeho obsah účinnej látky, v rozpore s normatívnymi aktmi Európskej únie, a s ktorými konkrétne?

               2.

               Pokiaľ je odpoveď na uvedenú otázku kladná, môže litovský súd vydať rozhodnutie podľa vnútroštátneho zákona, a to článku 265 litovského trestného zákona, pokiaľ obsah účinnej látky vo vypestovanom konope neprekračuje 0,2 %?


title: Vec C-89/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. novembra 2012 — E.ON Energie AG/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť proti rozhodnutiu Komisie, ktorým sa ukladá pokuta za porušenie pečate — Dôkazné bremeno — Skreslenie dôkazov — Povinnosť odôvodnenia — Výška pokuty — Neobmedzená právomoc súdu — Zásada proporcionality)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. novembra 2012 — E.ON Energie AG/Európska komisia
   (Vec C-89/11 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť proti rozhodnutiu Komisie, ktorým sa ukladá pokuta za porušenie pečate - Dôkazné bremeno - Skreslenie dôkazov - Povinnosť odôvodnenia - Výška pokuty - Neobmedzená právomoc súdu - Zásada proporcionality)
   2013/C 26/06
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: E.ON Energie AG (v zastúpení: A. Röhling, F. Dietrich a R. Pfromm, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, V. Bottka a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 15. decembra 2010, E.ON Energie/Komisia, T-141/08, ktorým Všeobecný súd odmietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2008) 377 v konečnom znení z 30. januára 2008 ukladajúcom pokutu podľa článku 23 ods. 1 písm. e) nariadenia (ES) č. 1/2003 za porušenie pečate — Porušenie všeobecných právnych zásad, akými sú zásada prezumpcie neviny, zásada „in dubio pro reo“ a zásada proporcionality, ako aj pravidiel týkajúcich sa dôkazného bremena a zabezpečovania dôkazov — Porušenie povinnosti odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               E.ON Energie AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec T-348/16 OP: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA („Arbitrážna doložka — Návrh na zrušenie — Odklad výkonu rozsudku pre zmeškanie — Medzitýmny rozsudok“)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Vec T-348/16 OP) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Návrh na zrušenie - Odklad výkonu rozsudku pre zmeškanie - Medzitýmny rozsudok“))
   (2017/C 300/35)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA) (v zastúpení: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Kourakis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozsudku zo 6. apríla 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, neuverejnený, EU:C:2017:268)

      Výrok rozsudku

   Vykonateľnosť rozsudku Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA zo 6. apríla 2017 (T-348/16) sa odkladá až do rozhodnutia o návrhu na zrušenie, ktorý predložila Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA).

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/1

         2010/C 37/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010

      Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009

      Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009

      Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009

      Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009

      Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-103/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris  22. februára 2006  – Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris 22. februára 2006 – Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   (Vec C-103/06)
   (2006/C 108/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris
   Dátum podania: 22. február 2006
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Philippe Derouin

      Žalovaný: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   Prejudiciálna otázka
   Má sa nariadenie č. 1408/71 zo 14. júna 1971 (1) vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby dohoda, akou je Francúzsko-britská daňová dohoda z 22. mája 1968, stanovovala, že príjmy dosiahnuté v Spojenom kráľovstve pracovníkmi, ktorí majú bydlisko vo Francúzsku a sú poistencami systému sociálneho zabezpečenia tohto štátu, sú vylúčené z vymeriavacieho základu pre výpočet všeobecného sociálneho príspevku (C.S.G.) a príspevku na úhradu sociálneho dlhu (C.R.D.S.) vyberaného vo Francúzsku?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-106/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  18. apríla 2008 – CPEM/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Nový návrh — Nové skutočnosti — Neexistencia — Neprípustnosť — Článok 109 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa )

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/18

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 18. apríla 2008 – CPEM/Komisia
   (Vec T-106/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Nový návrh - Nové skutočnosti - Neexistencia - Neprípustnosť - Článok 109 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa“)
   (2008/C 158/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Centre de promotion de l'emploi par la micro-enterprise (CPEM) (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu ťarchopisu č. 3240912189 zo 17. decembra 2007 týkajúci sa rozhodnutia Komisie K(2007) 4645 zo 4. októbra 2007, ktorým sa zrušuje pomoc poskytnutá Európskym sociálnym fondom (ESF) v prospech CPEM na základe rozhodnutia K(1999) 2645 zo 17. augusta 1999
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-413/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 10. júla 2017 – UAB „Roche Lietuva“/VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 10. júla 2017 – UAB „Roche Lietuva“/VšĮ Kauno Dainavos poliklinika
   (Vec C-413/17)
   (2017/C 309/39)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: UAB „Roche Lietuva“

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: VšĮ Kauno Dainavos poliklinika

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia článkov 2 a 23, ako aj prílohy VI smernice 2004/18 (1) (či už spolu, alebo samostatne, pričom tento výklad nie je obmedzený na uvedené ustanovenia) vykladať a chápať v tom zmysle, že v prípade, keď si verejný obstarávateľ – zdravotnícke zariadenie – chce obstarať tovar (zdravotnícke diagnostické zariadenia a materiál) alebo osobitné práva k nemu prostredníctvom postupu verejného obstarávania, aby mohol sám vykonávať testy, v rámci svojej voľnej úvahy je oprávnený stanoviť v technických špecifikáciách len také požiadavky na tento tovar, v ktorých nie sú samostatne opísané jednotlivé prevádzkové (technické) vlastnosti týchto zariadení a/alebo materiálu a vlastnosti súvisiace s jeho používaním (funkčné vlastnosti), ale namiesto toho sú v nich vymedzené kvalitatívne parametre testov, ktoré sa majú vykonávať, ako aj činnosť testovacieho laboratória, ktorých obsah musí byť samostatne opísaný v špecifikáciách predmetného postupu verejného obstarávania?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-48/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  27. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-48/08) (1)

   (2009/C 69/64)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec T-595/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Othman/Rada

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/59

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Othman/Rada
   (Vec T-595/14) (1)

   (2015/C 381/77)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec T-124/05: Žaloba podaná dňa 2. marca 2005: David Tas proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/30

         Žaloba podaná dňa 2. marca 2005: David Tas proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-124/05)
   (2005/C 132/55)
   Jazyk konania: francúzština
   David Tas, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Luis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 2. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie komisie výberového konania EPSO/A/4/03, ktorým žalobca nebol pripustený k skúškam tohto výberového konania,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, ktorý je držiteľom vysokoškolského diplomu „M. SC. In Buisiness Administration“, si podal prihlášku na výberové konanie EPSO/A/4/03 na účely vytvorenia rezervného zoznamu pomocných úradníkov triedy A8 v oblasti auditu. Napáda rozhodnutie komisie, ktorým nebol pripustený do výberového konania z dôvodu, že jeho vysokoškolský diplom nezodpovedá požiadavkám uvedeným v oznámení o vypísaní výberového konania.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza porušenie podmienok pripustenia stanovených v oznámení o vyhlásení výberového konania, ako aj zjavný omyl v posúdení. Žalobca tiež uvádza, že prinajmenšom dvaja ďalší uchádzači, ktorí boli pripustení na skúšky, majú rovnaký diplom udelený rovnakou fakultou tej istej univerzity a z tohto dôvodu tvrdí, že došlo k porušeniu zásady rovnakého zaobchádzania.


title: Vec C-441/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  18. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Štátna pomoc — Povinnosť vymáhania — Povinnosť spolupráce)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/20

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-441/06) (1)

   (Štátna pomoc - Povinnosť vymáhania - Povinnosť spolupráce)
   (2007/C 315/33)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a S. Ramet, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nevykonanie rozhodnutia Komisie 2005/709/ES z 2. augusta 2004 o štátnej pomoci Francúzska v prospech France Télécom (Ú. v. EÚ L 269, 2005, s. 30) – Porušenie článku 2 a článku 3 uvedeného rozhodnutia, ako aj článku 10 a článku 249 štvrtého pododseku ES – Povinnosť vymáhania pomoci, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu – Neexistencia vplyvu praktických ťažkostí týkajúcich sa výpočtu presnej sumy vymáhanej pomoci na túto povinnosť a neexistencia žaloby podanej proti rozhodnutiu Komisie, ktorým bola pomoc vyhlásená za protiprávnu
   Výrok rozsudku

               1.

               Nevykonaním v stanovenej lehote rozhodnutia Komisie 2005/709/ES z 2. augusta 2004 o štátnej pomoci Francúzska v prospech France Télécom, si Francúzska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 a článku 3 uvedeného rozhodnutia, článku 249 štvrtého pododseku ES, ako aj článku 10 ES.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec T-365/08: Žaloba podaná 28. augusta 2008 – Hidalgo/ÚHVT – Bodegas Hidalgo – La Gitana (HIDALGO)

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/48

         Žaloba podaná 28. augusta 2008 – Hidalgo/ÚHVT – Bodegas Hidalgo – La Gitana (HIDALGO)
   (Vec T-365/08)
   (2008/C 272/93)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Emilio Hidalgo, SA (Jerez de la Frontera, Španielsko) (v zastúpení: M. Esteve Sanz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Bodegas Hidalgo – La Gitana, SA (Sanlucar de Barrameda, Cádiz, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. júna 2008 vydané vo veci R 1329/2007-4, ktoré bolo žalobcovi oznámené 18. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovaného a prípadne vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania pred Súdom prvého stupňa, ako aj trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HIDALGO“ (prihláška č. 4 032 108) pre výrobky zaradené v triede 33 „alkoholické nápoje (okrem piva)“.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Bodegas Hidalgo – La Gitana S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „HIDALGO“ pre výrobky zaradené v triede 33 („Vína všeobecne a najmä tie, ktoré sú chránené označeniami pôvodu Jerez a Manzanilla“).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 73 a článku 61 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva a práva žalobcu na obhajobu, keďže napadnuté rozhodnutie vychádzalo z dokumentu, ku ktorému sa žalobca nemal možnosť vyjadriť.
   Žalobca tiež tvrdí, že boli porušené:

               —

               článok 8 ods. 1 písm. a) nariadenia v tom, že napadnuté rozhodnutie považuje vína za rovnaké výrobky ako iné alkoholické nápoje zaradené v triede 33, ktoré nie sú vínami,

               —

               článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 smernice Rady (ES) 89/104 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok a zásada koexistencie a rovnocennosti národných ochranných známok a známok Spoločenstva.


title: Vec F-92/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júna 2011 — Dricot-Daniele a i./Komisia (Verejná služba — Každoročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov — Zastavenie konania)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/54

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júna 2011 — Dricot-Daniele a i./Komisia
   (Vec F-92/10) (1)

   (Verejná služba - Každoročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov - Zastavenie konania)
   2011/C 252/119
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgicko) a i. (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie výplatných pások o úprave mesačných platov žalobcov za obdobie od júla do decembra 2009 a výplatných pások vydaných od 1. januára 2010 v rámci každoročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov na základe nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe F-92/10, Dricot-Daniele a i./Komisia, sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011, s. 40.


title: Vec C-661/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Astellas Pharma Inc./Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Astellas Pharma Inc./Polpharma SA Pharmaceutical Works
   (Vec C-661/13) (1)

   2014/C 261/40
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec C-236/17 P: Odvolanie podané 8. mája 2017: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 28. februára 2017 vo veci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a i./Rada

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/27

         Odvolanie podané 8. mája 2017: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 28. februára 2017 vo veci T-162/14, Canadian Solar Emea GmbH a i./Rada
   (Vec C-236/17 P)
   (2017/C 239/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (v zastúpení: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-162/14,

               —

               vyhovel žalobe podanej v prvostupňovom konaní a zrušil napadnuté nariadenie v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek,

               —

               uložil odporcovi povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania odvolateliek v prvostupňovom aj odvolacom konaní,

               —

               uložil akýmkoľvek ďalším účastníkom konania povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania,

         alternatívne

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-162/14,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie a rozhodnutie,

               —

               rozhodol, že o trovách prvostupňového aj odvolacieho konania sa rozhodne v konečnom rozsudku Všeobecného súdu,

               —

               uložil akýmkoľvek ďalším účastníkom konania povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď vyžadoval, aby odvolateľky preukázali právny záujem v súvislosti s prvým a druhým žalobným dôvodom; v každom prípade Všeobecný súd pochybil pri kvalifikácii skutkového stavu, keďže odvolateľky mali takýto právny záujem.

               2.

               Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď vyžadoval, aby odvolateľky preukázali právny záujem v súvislosti s tretím žalobným dôvodom; Všeobecný súd pochybil pri výklade článku 2 ods. 7 písm. a) nariadenia č. 1225/2009 (ďalej len „základné nariadenie“) (1).

               3.

               Všeobecný súd pochybil, keď rozhodol, že na prejednávané antidumpingové vyšetrovanie (2) sa vzťahuje nariadenie č. 1168/2012; Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že skutočnosť, že Komisia nerozhodla o žiadosti odvolateliek o trhovohospodárke zaobchádzanie, nemá za následok neplatnosť napadnutého nariadenia.

               4.

               Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď umožnil inštitúciám, aby stanovili antidumpingové clo vo výške zodpovedajúcej ujme spôsobenej inými okolnosťami než dovozy poznačené dumpingom; Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď neoprávnene preniesol dôkazné bremeno.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51). Článok 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia bol nahradený v rovnakom znení článkom 2 ods. 7 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1168/2012 z 12. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 (Ú. v. EÚ L 344, 2012, s. 1).


title: Vec C-607/16 P: Odvolanie podané 24. novembra 2016: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. septembra 2016 vo veciach T-112/14 až T-116/14 a T-119/14, Molinos Río de la Plata a iní/Rada

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/36

         Odvolanie podané 24. novembra 2016: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. septembra 2016 vo veciach T-112/14 až T-116/14 a T-119/14, Molinos Río de la Plata a iní/Rada
   (Vec C-607/16 P)
   (2017/C 030/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile, splnomocnený zástupca, N. Tuominen, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA, Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio), Európska komisia, Európska rada pre bionaftu (EBB)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016, ktorý bol oznámený Rade 16. septembra 2016, vo veciach T-112/14 až T-116/14 a T-119/14, Molinos Río de la Plata SA a i./Rada Európskej únie,

               —

               zamietol žaloby, ktoré podali žalobkyne na prvom stupni a ktorými sa domáhali zrušenia napadnutého nariadenia a

               —

               zaviazal žalobkyne na prvom stupni na náhradu trov Rady na prvom stupni i v odvolacom konaní.

         Subsidiárne,

               —

               vrátil vec Všeobecného súdu na ďalšie konanie,

               —

               rozhodol, že o trovách prvostupňového a odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                  Po prvé Všeobecný súd uplatnil nesprávny právny test pri rozhodovaní, či Rada mala dôkazy, aby rozhodla, že ceny domácich surovín uvedené v záznamoch príslušných argentínskych vývozcov boli dostatočne skreslené, aby to odôvodňovalo ich nezohľadnenie a použitie metodológie uvedenej v článku 2 ods. 5 druhom pododseku základného nariadenia (1). Všeobecný súd tak stanovil inštitúcii dôkazné bremeno príliš vysoko.

               2.

                  Po druhé, konštatovanie Všeobecného súdu, že dôkazy, ktoré predložili inštitúcie, nie sú dostatočné na preukázanie významného skreslenia cien hlavných surovín v Argentíne v dôsledku použitia systému rozdielnej vývoznej dane, nie je riadne odôvodnené.

               3.

                  Po tretie, výrok napadnutého rozsudku, v ktorom boli zrušené antidumpingové clá v rozsahu, v akom sa týkali žalobkýň na prvom stupni, je neprimeraný vo vzťahu k jedinému dôvodu zrušenia, ktorý Všeobecný súd preskúmal a konštatovanej nezákonnosti priznáva neprimerané účinky.

               4.

               Rada preukáže, že napadnutý rozsudok je viackrát poznačený nesprávnym právnym posúdením, ktoré ovplyvňuje jeho platnosť. Okrem toho Rada tvrdí, že skutkové okolnosti uvedené v prvom žalobnom dôvode, ktorý žalobkyne uviedli na prvom stupni, sú dostatočne preukázané, aby Súdny dvor mohol o tomto dôvode rozhodnúť a žaloby zamietnuť.

               5.

               Rada preto navrhuje, aby bol napadnutý rozsudok zrušený a aby boli návrhy na zrušenie napadnutého nariadenia podané žalobkyňami na prvom stupni zamietnuté.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51) („základné nariadenie“).


title: Vec T-422/07: Žaloba podaná 16. novembra 2007 – DJEBEL/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/40

         Žaloba podaná 16. novembra 2007 – DJEBEL/Komisia
   (Vec T-422/07)
   (2008/C 64/65)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: DJEBEL, SGPS, SA (Funchal, Portugalsko) (v zastúpení: M. Andrade Neves a S. Castro Caldeira)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 10. mája 2007, uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 24. augusta 2007, o štátnej pomoci C 4/06 (ex N 180/05) – Portugalsko – Pomoc pre Djebel [oznámené pod číslom K(2007) 1959] (Ú. v. EÚ L 219, s. 30),

               —

               žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa určil, že:

                           —

                           žiadaná pomoc bola a je nevyhnutná pre uskutočnenie investičného projektu nadobudnutia kapitálu RASH a následne na nadobudnutie hotela Rio Atlàntico,

                           —

                           žiadosť o pomoc bola podaná ešte pred uskutočnením investície,

                           —

                           projekt Djebel je skutočne prvou skúsenosťou s internacionalizáciou v skupine Pestana,

                           —

                           vývoj tohto projektu nenarušil podmienky hospodárskej súťaže európskych podnikov, a to tak podnikov na území Spoločenstva ako ani podnikov pôsobiacich v zahraničí,

                           —

                           vývoj tohto projektu nepredstavuje pre skupinu Pestana žiadnu výhodu, ktorá by jej umožnila narušiť obchod medzi členskými štátmi

                           —

                           pomoc, o ktorú žiada Djebel, má tie isté črty ako pomoc, o ktorú žiadal Vila Galé a ktorú Komisia schválila v rozhodnutí z 15. októbra 2003,

               —

               určiť, že priznanie pomoci spoločnosti Djebel nie je za podmienok a na základe uvedených dôvodov nezlučiteľné so žiadnym ustanovením Zmluvy o ES ani žiadnym právnym predpisom, ktorý ju vykonáva,

               —

               nariadiť, aby rozhodnutie prijaté Komisiou 10. mája 2007 o pomoci pre Djebel bolo zmenené v tom zmysle, že toto rozhodnutie schváli priznanie tejto pomoci za podmienok navrhnutých spoločnosťou Djebel a portugalskými orgánmi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Štátna pomoc, o ktorú žiada žalobca, nie je nezlučiteľná s relevantnými ustanoveniami Zmluvy ES.
   Spoločnosť Djebel splnila zákonné podmienky na zaradenie svojej žiadosti do systému SIME a Komisia musí rešpektovať požiadavky pre prijatie žiadostí, ktoré sú stanovené v zákone Portugalskej republiky uplatniteľnom na tento prípad.
   Relevantná portugalská právna úprava stanovovala, že žiadosti podané do 31. januára 2001 môžu obsahovať ako oprávnené náklady investičné výdavky vynaložené do 1. júla 1999.
   Sporná štátna pomoc mala za cieľ stimulovať a podporiť internacionalizáciu skupiny Pestana a bolo o ňu požiadané pred začiatkom investície.
   Žalobca nemôže byť poškodený preto, že príslušné orgány projekt neposúdili včas.
   Pomoc žiadaná žalobkyňou sa nemôže posudzovať vo svetle súčasného hospodárskeho a finančného kontextu.
   Bez spornej pomoci by žalobkyňa neuskutočnila investíciu zodpovedajúcu predmetnému projektu.
   Prvú skúsenosť v oblasti internacionalizácie, ktorú podnikla skupina Pestana, prestavuje akvizícia, ktorú žalobkyňa uskutočnila v rámci tohto investičného projektu.
   V roku 1999 skupina Pestana nedisponovala finančnými prostriedkami na to, aby samostatne realizovala investíciu v Brazílii.
   Uskutočnenie tejto investície nemalo žiadny účinok na podmienky obchodu v EÚ.
   Medzi akvizíciou, ktorú žalobkyňa uskutočnila v Brazílii, a expanziou skupiny Pestana v Portugalsku neexistuje žiadna súvislosť.
   Investičný projekt predložený žalobkyňou a pomoc, ktorá jej bola priznaná, sú zlučiteľné s ustanoveniami Zmluvy ES, najmä s článkom 87 ES ods. 3 písm. c).
   Pomoc, ktorá bola udelená žalobkyni, podporila rozvoj hospodárskej činnosti, a preto spadá pod výnimku stanovenú v článku 87 ods. 3 písm. c) ES.
   Nedošlo k žiadnemu porušeniu ustanovení Zmluvy o ES, alebo sekundárnej legislatívy, ani k žiadnemu narušeniu hospodárskej súťaže na spoločnom trhu.
   Na základe zásady rovnosti zaobchádzania sa žalobkyňa nazdáva, že vzhľadom na to, že sporný investičný projekt obsahuje všetky črty projektu Vila Galé, ktorý bol predmetom rozhodnutia Komisie z 15. októbra 2003, rozhodnutie Komisie o štátnej pomoci C 4/2006 malo byť prijaté za tých istých podmienok ako toto druhé rozhodnutie.


title: Rozsudok Súdu z  28. júna 2011 vo veci E-18/10 – Dozorný orgán EZVO proti Nórsku (Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti členským štátom – Článok 33 SCA – Opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora)

text:
               17.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/19

         ROZSUDOK SÚDU
   z 28. júna 2011
   vo veci E-18/10
   Dozorný orgán EZVO proti Nórsku
   (Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti členským štátom – Článok 33 SCA – Opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora)
   2011/C 336/13
   Vo veci E-18/10, Dozorný orgán EZVO proti Nórsku – ŽIADOSŤ, aby Súdny dvor vyhlásil, že Nórske kráľovstvo si tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie súladu s rozsudkom Súdneho dvora EZVO vo veci E-2/07 Dozorný orgán EZVO proti nórsky štát, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení Dozorného úradu a Súdneho dvora, Súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson a Per Christiansen (sudca-spravodajca), sudcovia, vyniesol 28. júna 2011 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Konštatuje, že Nórske kráľovstvo neprijatím opatrení potrebných na vykonanie rozsudku vo veci E-2/07 – Dozorný orgán EZVO proti nórsky štát nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení Dozorného úradu a Súdneho dvora.

               2.

               Nariaďuje Nórskemu kráľovstvu uhradiť súdne trovy.


title: Vec C-459/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-459/05) (1)

   (2007/C 96/48)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec F-139/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  8. júla 2010 — Kurrer/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vymenovanie — Dočasní zamestnanci vymenovaní za úradníkov — Uchádzači zapísaní v zozname úspešných uchádzačov pred nadobudnutím účinnosti nového služobného poriadku — Prechodné ustanovenia upravujúce zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania — Zaradenie do platovej triedy podľa nevýhodnejších nových pravidiel — Článok 5 ods. 4 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/56

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 8. júla 2010 — Kurrer/Komisia
   (Vec F-139/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Vymenovanie - Dočasní zamestnanci vymenovaní za úradníkov - Uchádzači zapísaní v zozname úspešných uchádzačov pred nadobudnutím účinnosti nového služobného poriadku - Prechodné ustanovenia upravujúce zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania - Zaradenie do platovej triedy podľa nevýhodnejších nových pravidiel - Článok 5 ods. 4 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)
   2010/C 234/101
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a M. Simm, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktoré nadobudlo účinnosť1. apríla 2006 a ktorým bol žalobca, dočasný zamestnanec zaradený do platovej triedy A7 (teraz A*8) a úspešný uchádzač verejného výberového konania COM/A/3/03, vymenovaný na základe prílohy XIII služobného poriadku za úradníka zaradeného do platovej triedy A*6, platový stupeň 2, bez zachovania bodov tvoriacich súbor bodov pre povýšenie, ktoré nazbieral ako dočasný zamestnanec

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007, s. 39.


title: Vec T-13/07: Žaloba podaná 12. januára 2007 – Cemex UK Cement/Komisia

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/37

         Žaloba podaná 12. januára 2007 – Cemex UK Cement/Komisia
   (Vec T-13/07)
   (2007/C 56/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Cemex UK Cement Ltd (Thorpe, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Wyatt, QC, S. Taylor, solicitor, S. Tromans a C. Thomann, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 29. novembra 2006 týkajúce sa národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov oznámených Spojeným kráľovstvom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) v rozsahu, v ktorom:

                           —

                           toto rozhodnutie nenamietalo, resp. potvrdilo pridelenie kvót žalobcovi pre jeho továreň v Rugby, ktoré bolo neprimerane nízke a protiprávne, pokiaľ ide o 343 838 ton,

                           —

                           toto rozhodnutie nenamietalo, resp. potvrdilo pridelenie kvót výrobcom cementu, žalobcovým konkurentom, ktoré bolo neprimerane vysoké a protiprávne, pokiaľ ide o 343 838 ton, o ktoré bol ukrátený žalobca,

                           —

                           toto rozhodnutie nenamietalo, resp. potvrdilo metodiku prideľovania kvót obsiahnutú v bodoch 3.7 a 3.8 národného alokačného plánu Spojeného kráľovstva a v bodoch 28 a 30 prílohy C tohto národného alokačného plánu, ktorá zaobchádza s továrňou na výrobu cementu tak, ako keby táto bola začala s výrobou v roku, kedy bola uvedená do prevádzky, a považuje tento rok za prvý rok výroby takejto továrne a kvóty sa vypočítajú na základe priemerných emisií za základné obdobie rokov 2000 – 2003, bez toho, aby táto metodika vylúčila rok s najnižšími emisiami a zohľadnila skutočnú dobu výroby príslušnej továrne,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba navrhuje v súlade s článkom 230 ES čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie z 29. novembra 2006 týkajúce sa národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov oznámených Spojeným kráľovstvom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES.
   Žalobca uvádza na odôvodnenie svojej žaloby pre zrušenie hlavne to, že Komisia nenamietala, resp. potvrdila neprimerane nízke pridelenie kvót pre jeho továreň v Rugby, ktoré podľa žalobcovho názoru

               —

               túto továreň protiprávne znevýhodňuje tým, že v dostatočnom rozsahu nezohľadňuje dobu uvedenia tejto továrne do prevádzky a pridelenie kvót sa zakladá na období, o ktorom príslušné orgány Spojeného kráľovstva vedeli, že nie je reprezentatívne,

               —

               obmedzuje právo usadiť sa materinskej spoločnosti žalobcu, Cemex España, tým, že sťažuje a robí menej atraktívnym výkon základnej slobody, bez toho, aby to bolo odôvodnené naliehavými dôvodmi verejného záujmu, a

               —

               v spojitosti s neprimerane vysokým pridelením kvót žalobcovým konkurentom, sa rovná štátnej pomoci v rozpore s článkami 87 a 88 ES.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec T-435/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  26. novembra 2008 – New Look/ÚHVT (NEW LOOK) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NEW LOOK — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. novembra 2008 – New Look/ÚHVT (NEW LOOK)
   (Vec T-435/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NEW LOOK - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 19/54)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: New Look Ltd (Weymouth, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, M. Blair a K. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2007 (vec R 670/2007-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia NEW LOOK ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               New Look Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-72/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. marca 2017 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) – Spojené kráľovstvo)] – The Queen, na žiadosť: PJSC Rosneft Oil Company, predtým OJSC Rosneft Oil Company/Her Majesty’s Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills, The Financial Conduct Authority (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine — Ustanovenia rozhodnutia 2014/512/SZBP a nariadenia (EÚ) č. 833/2014 — Platnosť — Právomoc Súdneho dvora — Dohoda o partnerstve medzi EÚ a Ruskom — Povinnosť odôvodnenia — Zásady právnej istoty a určitosti uplatniteľných predpisov — Prístup na kapitálový trh — Finančná pomoc — Medzinárodné certifikáty, ktoré predstavujú cenné papiere (Global Depositary Receipts) — Ropné odvetvie — Žiadosť o výklad pojmov „bridlicový“ a „vody hlbšie ako 150 metrov“ — Neprípustnosť)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. marca 2017 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) – Spojené kráľovstvo)] – The Queen, na žiadosť: PJSC Rosneft Oil Company, predtým OJSC Rosneft Oil Company/Her Majesty’s Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills, The Financial Conduct Authority
   (Vec C-72/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine - Ustanovenia rozhodnutia 2014/512/SZBP a nariadenia (EÚ) č. 833/2014 - Platnosť - Právomoc Súdneho dvora - Dohoda o partnerstve medzi EÚ a Ruskom - Povinnosť odôvodnenia - Zásady právnej istoty a určitosti uplatniteľných predpisov - Prístup na kapitálový trh - Finančná pomoc - Medzinárodné certifikáty, ktoré predstavujú cenné papiere (Global Depositary Receipts) - Ropné odvetvie - Žiadosť o výklad pojmov „bridlicový“ a „vody hlbšie ako 150 metrov“ - Neprípustnosť))
   (2017/C 161/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: The Queen, na žiadosť: PJSC Rosneft Oil Company, predtým OJSC Rosneft Oil Company

      Žalovaní: Her Majesty’s Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills, The Financial Conduct Authority

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 19, 24 a 40 ZEÚ, článok 275 ZFEÚ, ako aj článok 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že Súdny dvor Európskej únie má právomoc rozhodnúť v prejudiciálnom konaní na základe článku 267 ZFEÚ o platnosti aktu prijatého na základe ustanovení týkajúcich sa spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP), ako je rozhodnutie Rady 2014/512/SZBP z 31. júla 2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine, zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2014/872/SZBP zo 4. decembra 2014, za predpokladu, že návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka buď dohľadu nad dodržiavaním článku 40 ZEÚ týmto rozhodnutím, alebo preskúmania zákonnosti reštriktívnych opatrení voči fyzickým alebo právnickým osobám.

               2.

               Preskúmanie druhej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 1 ods. 2 písm. b) až d), článku 1 ods. 3, článku 7 a prílohy III rozhodnutia 2014/512, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2014/872, alebo článkov 3 a 3a, článku 4 ods. 3 a 4, článku 5 ods. 2 písm. b) až d), článku 5 ods. 3 a článku 11, ako aj príloh II a VI nariadenia Rady (EÚ) č. 833/2014 z 31. júla 2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine, zmeneného a doplneného nariadením Rady (EÚ) č. 1290/2014 zo 4. decembra 2014.
               Zásady právnej istoty a určitosti uplatniteľných predpisov (nulla poena sine lege certa) sa majú vykladať v tom zmysle, že členskému štátu nebránia, aby uložil podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 833/2014, zmeneného a doplneného nariadením č. 1290/2014, trestnoprávne sankcie, ktoré sa majú uplatniť v prípade porušenia ustanovení uvedeného nariadenia predtým, než Súdny dvor dostatočne objasní rozsah uvedených ustanovení a súvisiacich trestnoprávnych sankcií.

               3.

               Výraz „finančná pomoc“ nachádzajúci sa v článku 4 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 833/2014, zmeneného a doplneného nariadením č. 1290/2014, treba vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa spracovanie platieb ako také bankou alebo inou finančnou inštitúciou.
               Článok 5 ods. 2 nariadenia č. 833/2014, zmeneného a doplneného nariadením č. 1290/2014, sa má vykladať v tom zmysle, že od 12. septembra 2014 zakazuje vydávanie globálnych vkladových potvrdeniek (Global Depositary Receipts) podľa zmluvy o vklade uzavretej s niektorým zo subjektov uvedených v prílohe VI nariadenia č. 833/2014, zmeneného a doplneného nariadením č. 1290/2014, vrátane prípadu, ak ide o akcie niektorého z týchto subjektov, ktoré boli vydané pred týmto dátumom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec T-742/15 P: Odvolanie podané 16. decembra 2015: DD proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 8. októbra 2015 vo veciach F-106/13 a F-25/14, DD/FRA

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/26

         Odvolanie podané 16. decembra 2015: DD proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 8. októbra 2015 vo veciach F-106/13 a F-25/14, DD/FRA
   (Vec T-742/15 P)
   (2016/C 111/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: DD (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozsudok v spojených veciach F-106/13 a F-25/14 z 8. októbra 2015,

               —

               a v dôsledku toho:

                           —

                           zrušil dve rozhodnutia FRA (o vyslovení pokarhania odvolateľovi a o ukončení jeho pracovnej zmluvy), a to nielen z procesných dôvodov, ale aj na základe ďalších dôvodov uvedených v prvostupňovom konaní,

                           —

                           priznal odvolateľovi primeranú náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej nezrovnalosťami a zjavnou protiprávnosťou administratívneho vyšetrovania, ako aj pokarhania. Nemajetková ujma sa ex aequo et bono odhaduje na 15 000 eur,

                           —

                           priznal odvolateľovi primeranú náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej protiprávnym konaním a rozhodnutím o ukončení pracovnej zmluvy. Nemajetková ujma sa ex aequo et bono odhaduje na 50 000 eur,

               —

               uložil FRA povinnosť nahradiť všetky trovy konania súvisiace s týmto odvolaním.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Súd pre verejnú službu tým, že preskúmal iba procesný žalobný dôvod týkajúci sa porušenia práva byť vypočutý, ktorý viedol k zrušeniu dvoch rozhodnutí, o vyslovení pokarhania a o ukončení zmluvy, a tým, že odmietol preskúmať ostatné dôvody vznesené v prvostupňovom konaní. Odvolateľ sa domnieva, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, nepreskúmal všetky skutočnosti, porušil článok 47 Charty základných práv a povinnosť uviesť odôvodnenie, zásadu riadneho výkonu spravodlivosti, zásadu ochrany legitímnej dôvery a dopustil sa zjavne nesprávneho posúdenia.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Súd pre verejnú službu tým, že nevyhovel návrhom odvolateľa týkajúcim sa náhrady nemajetkovej ujmy, pokiaľ ide o rozhodnutie o vyslovení pokarhania, ako aj o rozhodnutie o ukončení pracovnej zmluvy.

                           —

                           Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že zamietol žiadosť o náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej administratívnym vyšetrovaním, skreslil dôkazy, nepreskúmal všetky skutočnosti, dopustil sa zjavne nesprávneho posúdenia, porušil pojem dôkaz so zreteľom na existenciu škody, ako podmienky vzniku mimozmluvnej zodpovednosti, nesprávne uplatnil zásadu práva na obranu a článok 86 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, porušil povinnosť uviesť odôvodnenie, zásadu ochrany legitímnej dôvery a článok 15 smernice 2000/43/ES (1).

                           —

                           Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že zamietol žiadosť o náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej rozhodnutím o vyslovení pokarhania, skreslil dôkazy, dopustil sa zjavne nesprávneho posúdenia, nepreskúmal všetky skutočnosti, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia pri posudzovaní škody, porušil povinnosť uviesť odôvodnenie a článok 15 smernice 2000/43/ES.

                           —

                           Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že zamietol žiadosť o náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej rozhodnutím o ukončení pracovnej zmluvy, skreslil dôkazy, dopustil sa zjavne nesprávneho posúdenia, nepreskúmal všetky skutočnosti, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia pri posudzovaní škody, porušil povinnosť uviesť odôvodnenie, zásadu ochrany legitímnej dôvery a článok 15 smernice 2000/43/ES.

      (1)  Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23).


title: Vec T-346/12: Žaloba podaná 1. augusta 2012 — Maďarsko/Komisia

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/11

         Žaloba podaná 1. augusta 2012 — Maďarsko/Komisia
   (Vec T-346/12)
   2012/C 311/13
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: Miklós Zoltán Fehér a Katalin Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2012) 3324 final z 25. mája 2012, týkajúce sa vnútroštátnej finančnej pomoci poskytnutej organizáciám výrobcov,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia prekročila svoje právomoci, čím porušila relevantné ustanovenia práva Únie, keď určila čiastku vnútroštátnej finančnej pomoci poskytnutej v roku 2009 organizáciám výrobcov pôsobiacich v odvetví ovocia a zeleniny, ktorá bude Maďarsku čiastočne uhradená.
   Žalobca tvrdí, že právo Únie nestanovuje možnosť, aby Komisia vo svojom rozhodnutí o čiastočnom uhradení vnútroštátnej finančnej pomoci poskytnutej podľa článku 103e nariadenia (ES) č. 1234/2007 (1) organizáciám výrobcov pôsobiacich v odvetví ovocia a zeleniny rozhodla o uhradení iba tých čiastok, ktoré Maďarsko uviedlo vo svojej žiadosti o povolenie poskytnutia vnútroštátnej pomoci, pokiaľ ide o odhadované, predpokladané a dočasné čiastky.
   Žalobca zastáva názor, že podľa článku 103e nariadenia č. 1234/2007 sa povolenie vnútroštátnej pomoci zo strany Komisie vzťahuje na poskytnutie pomoci, a nie na stanovenie maximálnej výšky pomoci, ktorá môže byť poskytnutá. Táto maximálna výška je jednoznačne stanovená v nariadení č. 1234/2007, ktoré uvádza, že vnútroštátna finančná pomoc sa rovná najviac 80 % finančných príspevkov členov alebo samotných organizácií výrobcov do operačných fondov. Pravidlá týkajúce sa čiastočného uhradenia vnútroštátnej pomoci Spoločenstvom tiež neumožňujú, aby Komisia pri povoľovaní uvedeného uhradenia stanovila ako maximálnu čiastku tú čiastku, ktorú členský štát uviedol vo svojej žiadosti o povolenie, či už ako celkovú výšku pomoci alebo ako výšku pomoci určenú pre určité organizácie výrobcov, najmä keď uvedené oznámenie maďarskej vlády uvádzalo čiastky, ktoré boli iba odhadované a dočasné.
   Žalobca rovnako tvrdí, že Komisia má právo overiť, či pomoc, ktorá bola skutočne poskytnutá, neprekročila vyššie uvedenú hranicu 80 %, a že požadované uhradenie neprekročí 60 % poskytnutej pomoci, ale nie stanoviť ako maximálnu výšku úhrady tu čiastku, ktorá je uvedená v žiadosti o povolenie alebo v oznámení týkajúcom sa uvedenej žiadosti, najmä vtedy, pokiaľ táto žiadosť alebo oznámenie zdôrazňujú, že údaje v nich uvedené sú odhadované, predpokladané a dočasné. Pokiaľ sa v priebehu roka z určitých dôvodov zmení čiastka vnútroštátnej pomoci poskytnutá určitej organizácii výrobcov, čiastočná úhrada Spoločenstva sa prizná len na skutočne poskytnutú pomoc, pokiaľ budú splnené požiadavky, ktoré v tejto súvislosti stanovuje právo Únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec C-156/07: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Salvatore Aiello a i./Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov niektorých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Výstavba cesty v Miláne)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/11

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Salvatore Aiello a i./Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   (Vec C-156/07) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov niektorých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Výstavba cesty v Miláne)
   (2008/C 285/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Salvatore Aiello a i.

      Žalovaní: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Za účasti: Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad článkov 2 a 4 a prílohy III smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) – Výberové kritériá, ktoré sa majú zohľadniť pri posudzovaní projektu – Výstavba cesty („La strada Interquartiere Nord“) v Miláne
   Výrok uznesenia

               1.

               Článok 2 ods. 1 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11/ES Rady z 3. marca 1997, sa musí vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby každý projekt, ktorý môže mať významný vplyv na životné prostredie bol posudzovaný v rámci posudzovacieho konania, ktorý táto smernica stanovuje, ale, že to tak musí byť iba v prípade projektov, ktoré sú uvedené v prílohách I a II uvedenej smernice, za podmienok stanovených článkom 4 tejto smernice a s výhradou článku 1 ods. 4 a 5, ako aj článku 2 ods. 3 tejto smernice.

               2.

               Relevantné výberové kritériá uvedené v prílohe III smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, sú záväzné pre členské štáty, keď určujú, v prípade projektov, ktoré patria do prílohy II smernice, buď na základe skúmania v každom konkrétnom prípade, alebo na základe hraníc alebo kritérií, ktoré stanovujú, to, či dotknutý projekt sa musí posúdiť z hľadiska vplyvov na životné prostredie.

               3.

               Keď členský štát zvolí pre určenie v každom konkrétnom prípade tie z projektov, ktoré patria do prílohy II smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, ktoré musia byť posúdené z hľadiska ich vplyvov na životné prostredie, potom musí buď odkazom na vnútroštátne pravidlá uvedené v prílohe III tejto smernice, alebo tým, že preberie do svojich vnútroštátnych pravidiel kritériá, ktoré smernica vymenúva, urobiť tak, že súbor týchto kritérií musí byť zohľadnený, akonáhle jedno alebo druhé z nich je relevantné pre dotknutý projekt, bez toho, že by bolo možné výslovne alebo implicitne ich vylúčiť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-301/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. januára 2012 — Ben Ali/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Tunisku — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Neexistencia vyššej moci — Neexistencia ospravedlniteľného omylu — Návrh na zmenu napadnutého aktu — Návrh na náhradu škody — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               25.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 58/10

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. januára 2012 — Ben Ali/Rada
   (Vec T-301/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Tunisku - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Neexistencia vyššej moci - Neexistencia ospravedlniteľného omylu - Návrh na zmenu napadnutého aktu - Návrh na náhradu škody - Zjavná neprípustnosť)
   2012/C 58/18
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Tunis, Tunisko) (v zastúpení: A. de Saint Remy, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Vitro a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, neskôr R. Liudvinaviciute-Cordeiro a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 101/2011 zo 4. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 1), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, a jednak návrh, aby bola Rade uložená povinnosť prijať určité výnimky zo zmrazenia finančných prostriedkov uloženého týmto nariadením, ako aj návrh na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Konanie o návrhu Komisie na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec C-488/13: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okrăžen săd – Tărgovište – Bulharsko) – „Părva Investicionna Banka“ AD, „UniKredit Bulbank“ AD, „Sijk Faundejšăn“ LLS/„Eăr Propărti Developmănt – v nesăstojatelnost“ AD, Sindik na „Eăr Propărti Developmănt – v nesăstojatelnost“ AD (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 1896/2006 — Pojem „nepopreté peňažné pohľadávky“ — Konkurzné konanie — Mimosúdny vykonateľný titul týkajúci sa popretých pohľadávok — Návrh na výkon rozhodnutia z konkurznej podstaty na základe tohto titulu — Situácia, ktorá nepatrí do rozsahu pôsobnosti nariadenia č. 1896/2006 — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/5

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okrăžen săd – Tărgovište – Bulharsko) – „Părva Investicionna Banka“ AD, „UniKredit Bulbank“ AD, „Sijk Faundejšăn“ LLS/„Eăr Propărti Developmănt – v nesăstojatelnost“ AD, Sindik na „Eăr Propărti Developmănt – v nesăstojatelnost“ AD
   (Vec C-488/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1896/2006 - Pojem „nepopreté peňažné pohľadávky“ - Konkurzné konanie - Mimosúdny vykonateľný titul týkajúci sa popretých pohľadávok - Návrh na výkon rozhodnutia z konkurznej podstaty na základe tohto titulu - Situácia, ktorá nepatrí do rozsahu pôsobnosti nariadenia č. 1896/2006 - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2014/C 431/09)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okrăžen săd – Tărgovište

      Účastníci konania

      Žalobkyne:„Părva Investicionna Banka“ AD, „UniKredit Bulbank“ AD, „Sijk Faundejšăn“ LLS

      Žalovaní:„Eăr Propărti Developmănt – v nesăstojatelnost“ AD, Sindik na „Eăr Propărti Developmănt – v nesăstojatelnost“ AD

      za účasti: Nacionalna agencija za prichodite, „Aset Menidžmant“ EAD, „Ol Sijz Bălgarija“ OOD, „Si Dži Ef – akcionerna obšnost“ AD, „Silvăr Bijč“ EAD, „Rudersdal“ EOOD, „Kota Enerdži“ EAD, Čavdar Angelov Angelov

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázku, ktorú položil Okrăžen săd – Tărgovište (Bulharsko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec C-176/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Danilo Spina/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Danilo Spina/Ministero dell’Interno
      (Vec C-176/10)
      (2010/C 161/50)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Danilo Spina

         Žalovaný: Ministero dell’Interno

         Prejudiciálna otázka

      Je vnútroštátna právna úprava (zavedená tzv. Bersaniho dekrétom, zákonný dekrét č. 223 zo 4. júla 2006 zmenený na zákon č. 248 zo 4. augusta 2006) týkajúca sa „vnútroštátneho systému … ktorý stanovuje okrem iného:

                  a)

                  existenciu všeobecnej metodiky ochrany držiteľov koncesií vydaných pred skončením súťaže, v ktorej boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia;

                  b)

                  existenciu ustanovení, ktoré fakticky zaručujú zachovanie nadobudnutých obchodných pozícií na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia (ako napríklad zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť, od už existujúcich);

                  c)

                  určenie prípadov uplynutia lehoty koncesie v prípade, keď koncesionár priamo alebo nepriamo prevádzkuje činnosť cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie“;

            zlučiteľná s článkami 43 a 49 Zmluvy ES?


title: Vec T-365/04: Žaloba podaná dňa 10. septembra 2004: Dominique Cantoni proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/24

         Žaloba podaná dňa 10. septembra 2004: Dominique Cantoni proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-365/04)
   (2004/C 284/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Dominique Cantoni, bytom Marseille (Francúzsko), v zastúpení: Jean-François Péricaud, advokát, podal 10. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zaviazal spoločne Radu Európskej únie a Komisiu Európskych spoločenstiev, aby uhradili v prospech pána Cantoni čiastku 916 000 eur, a subsidiárne čiastku 862 010 eur, zvýšenú o zákonom stanovené úroky za obdobie od podania tejto žaloby ako náhradu škody;

               —

               zaviazal spoločne Radu Európskej únie a Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-440/03 Arizmendi a iní/Rada a Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 59 zo 6.3.2004, s. 31


title: Vec T-359/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/ÚHVT – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva COLOMBIANO COFFEE HOUSE — Skoršie chránené zemepisné označenie Café de Colombia — Články 13 a 14 nariadenia (ES) č. 510/2006 — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/ÚHVT – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
   (Vec T-359/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva COLOMBIANO COFFEE HOUSE - Skoršie chránené zemepisné označenie Café de Colombia - Články 13 a 14 nariadenia (ES) č. 510/2006 - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 371/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbia) (v zastúpení: A. Pomares Caballero a M. Pomares Caballero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Accelerate s.a.l. (Bejrút, Libanon)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 27. marca 2014 (vec R 1200/2013-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Federación Nacional de Cafeteros de Colombia a Accelerate s.a.l.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 27. marca 2014 (vec R 1200/2013-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom bol zamietnutý návrh na vyhlásenie neplatnosti.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Federación Nacional de Cafeteros de Colombia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-146/09: Žaloba podaná 9. apríla 2009 — Parker ITR a Parker-Hannifin/Komisia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/51

         Žaloba podaná 9. apríla 2009 — Parker ITR a Parker-Hannifin/Komisia
   (Vec T-146/09)
   2009/C 141/106
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Parker ITR Srl (Veniano, Taliansko) a Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Amory, F. Marchini Càmia a F. Amato, právnici)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom je spoločnosť Parker ITR za obdobie od 1. apríla 1986 až do 9. júna 2006 a spoločnosť Parker Hannifin za obdobie od 31. januára 2002 až do 9. júna 2006 považovaná za zodpovednú,

               —

               výrazne znížiť im uložené pokuty,

               —

               zaviazať Komisiu, aby znášala vlastné trovy konania a nahradila trovy konania, ktoré vznikli žalobkyniam.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 428 v konečnom znení z 28. januára 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP vo veci COMP/39406 — morské potrubie v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že sa zúčastnili na jedinom a pokračujúcom protiprávnom konaní v oblasti morského potrubia v EHP, ktoré spočívalo v rozdelení zákaziek, stanovení cien, stanovení kvót, stanovení predajných podmienok, geografickom rozdelení trhu a výmene obchodných citlivých informácií týkajúcich sa cien, objemov predaja a verejných zákaziek. Ďalej žiadajú o zníženie im uložených pokút.
   Žalobkyne svoju žalobu opierajú o deväť žalobných dôvodov.
   V rámci prvých troch žalobných dôvodov, ktoré sa týkajú otázok pripísania zodpovednosti, tvrdia nasledujúce:
   Po prvé napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu osobnej zodpovednosti tým, že spoločnosť Parker ITR je považovaná za zodpovednú za protiprávne konanie, ktoré pred 1. januárom 2002 spáchali právnické osoby, ktoré naďalej existujú, vykonávajú hospodársku činnosť a patria k inému podniku; ďalej sa tým zneužili oprávnenia, aby sa obišli ustanovenia týkajúce sa premlčania a porušil sa zákaz diskriminácie; naviac v tomto ohľade nie je uvedené odôvodnenie.
   Po druhé napadnuté rozhodnutie tým, že sa v ňom považujú žalobkyne za zodpovedné za protiprávne konanie zamestnanca spoločnosti Parker ITR, porušuje zásadu osobnej zodpovednosti, keďže i) sa zamestnanec na karteli podieľal, aby z neho pre seba získal osobnú výhodu; ii) nezávisle od žalobkýň viedol obchodné oddelenie s ropou a plynom na dosiahnutie protiprávnych ziskov; iii) spoločnosti Parker ITR na základe protiprávneho konania jej zamestnanca vznikla škoda.
   Po tretie je napadnuté rozhodnutie nesprávne v tom rozsahu, v akom je považovaná spoločnosť Parker Hannifin za zodpovednú za obdobie od 31. januára 2002 do 9. júna 2006, keďže žalobkyne v plnom rozsahu vyvrátili domnienku, podľa ktorej Parker Hannifin vykonával rozhodujúci vplyv na činnosť svojej stopercentnej dcérskej spoločnosti Parker ITR v oblasti morského ropného a plynového potrubia, a žiadny argument alebo dokument uvedený v rozhodnutí túto skutočnosť nevyvracia alebo neobsahuje dôkaz pre rozhodujúci vplyv spoločnosti Parker Hannifin na spoločnosť Parker ITR v tomto období.
   V rámci ostatných šiestich žalobných dôvodov, ktoré sa týkajú výšky pokuty, žalobkyne tvrdia nasledujúce:
   Po štvrté tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je zjavne nesprávne do tej miery, do akej sa protiprávne konanie od 1. apríla 1986 do 13. mája 1997 a protiprávne konanie od 11. júna 1999 do 2. mája 2007 kvalifikuje buď ako jediné a trvajúce porušenie alebo ako opakujúce porušenie v zmysle článku 25 ods. 2 druhej vety smernice č. 1/2003 (1). Z toho podľa názoru žalobkýň vyplýva, že je právo Komisie uložiť pokuty za porušenie od 1. apríla 1986 do 13. mája 1997 premlčané.
   Po piate žalobkyne tvrdia, že spoločnosť Parker ITR bola v rozhodnutí neprávom považovaná za vedúcu kartelu v dobe od 11. júna 1999 do 30. septembra 2001.
   Po šieste tvrdia, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu osobnej zodpovednosti a neobsahuje odôvodnenie, pokiaľ ide o zvýšenie pokuty uloženej spoločnosti Parker Hannifin z dôvodu údajného vedúceho postavenia spoločnosti Parker ITR.
   Po siedme tvrdia, že rozhodnutie porušuje zásadu legitímneho očakávania tým, že na účely výpočtu „agregovaných predajov v EHP“ v zmysle bodu 18 pokynov Komisie o ukladaní pokút (2) bol zohľadnený predaj tovaru fakturovaného spoločnostiam usadeným v EHP, pričom však tovar dodaný v rámci EHP nebol.
   Po ôsme tvrdia, že v rozhodnutí bol tým, že sa toto rozhodnutie zakladalo na konsolidovanom obrate spoločnosti Parker Hannifin na účely výpočtu 10 % stropu pre podiel na pokute, za ktorý je zodpovedná výlučne spoločnosť Parker ITR, nesprávne vyložený článok 23 nariadenia č. 1/2003 a bola porušená zásada osobnej zodpovednosti a ďalej v tejto súvislosti nebolo uvedené odôvodnenie.
   Po deviate tvrdia, že rozhodnutie porušilo zásadu legitímneho očakávania a povinnosť uviesť odôvodnenie tým, že odmietlo zníženie pokút uložených žalobkyniam za ich spoluprácu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Pokyny pre výpočet pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003, Ú. v. EÚ C 210, s. 2.