title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. júna 2005 vo veci T-386/04, Eridania SpA a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (Spoločná organizácia trhov v odvetví cukru — Režim cien — Regionalizácia — Deficitné oblasti — Zatriedenie Talianska — Obchodná kampaň 2004/2005 — Nariadenie (ES) č. 1216/2004 — Žaloba o neplatnosť — Fyzické a právnické osoby — Neprípustnosť)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/43

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. júna 2005
   vo veci T-386/04, Eridania SpA a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Spoločná organizácia trhov v odvetví cukru - Režim cien - Regionalizácia - Deficitné oblasti - Zatriedenie Talianska - Obchodná kampaň 2004/2005 - Nariadenie (ES) č. 1216/2004 - Žaloba o neplatnosť - Fyzické a právnické osoby - Neprípustnosť)
   (2005/C 217/94)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci T-386/04, Eridania Sadam SpA, so sídlom v Bologne (Taliansko), Italia Zuccheri SpA, so sídlom v Bologne, Zuccherificio del Molise SpA, so sídlom v Termoli (Taliansko), CO.PRO. B – Cooperativa produttori bieticoli Soc. coop. rl, so sídlom v Minerbio (Taliansko), SFIR – Società fondiaria industriale romagnola SpA, so sídlom v Cesena (Taliansko), v zastúpení: G. Pittalis, I. Vigliotti, G. M. Roberti, P. Ziotti a A. Franchi, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: C. Cattabriga a L. Visaggio, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporuje Rada Európskej únie, (splnomocnený zástupca: F. Ruggeri Laderchi), ktorej predmetom je návrh na zrušenie článku 1 písm. d) nariadenia Komisie (ES) č. 1216/2004 z 30. júna 2004, ktorým sa stanovujú odvodené intervenčné ceny pre biely cukor na hospodársky rok 2004/2005 (Ú. v. ES L 232, s. 25), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudkyne M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimae, tajomník: H. Jung, vydal 28. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná

               2.

               Nie je dôvod rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania podanými Associazione nazionale bieticoltori, Consorzio nazionale bieticoltori a Associazione bieticoltori italiani.

               3.

               Žalobcovia znášajú vlastné trovy konania a sú povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

               4.

               Rada znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004


title: Vec C-328/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/35/ES — Environmentálna zodpovednosť — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/22

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-328/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/35/ES - Environmentálna zodpovednosť - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2009/C 44/37)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a I. Koskinen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd v stanovenej lehote (Ú. v. EÚ L 143, s. 56; Mim. vyd. 15/008, s. 357)
   Výrok rozsudku

               1.

               Fínska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008.


title: Vec C-258/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 9. mája 2016 – Finnair Oyj/Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 9. mája 2016 – Finnair Oyj/Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia
   (Vec C-258/16)
   (2016/C 260/37)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Finnair Oyj

      Odporkyňa: Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 31 ods. 4 Montrealského dohovoru vykladať v tom zmysle, že pre zachovanie práva na podanie žaloby sa popri vznesení reklamácie v rámci stanovenej lehoty vyžaduje, aby reklamácia bola v rámci lehoty na jej podanie vznesená v písomnej forme v zmysle článku 31 ods. 3?

               2.

               Ak sa na zachovanie práva na podanie žaloby vyžaduje, aby reklamácia podaná v lehote mala písomnú formu, má sa článok 31 ods. 3 Montrealského dohovoru vykladať v tom zmysle, že požiadavka písomnej formy bola dodržaná elektronickým podaním a aj registráciou oznámenej škody v informačnom systéme leteckého dopravcu?

               3.

               Odporuje Montrealskému dohovoru výklad, podľa ktorého požiadavka písomnej formy sa považuje za dodržanú, ak zástupca leteckého dopravcu, s vedomím cestujúceho, písomne zaznamenal oznámenie o škode/reklamáciu do systému leteckého dopravcu, buď na papier alebo elektronicky?

               4.

               Kladie článok 31 Montrealského dohovoru ďalšie obsahové požiadavky na reklamáciu ako je tá, že spôsobená škoda musí byť oznámená leteckému dopravcovi?


title: Vec T-405/14: Žaloba podaná 31. mája 2014 – Javorskaja/Rada a i.

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/41

         Žaloba podaná 31. mája 2014 – Javorskaja/Rada a i.
   (Vec T-405/14)
   2014/C 261/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elena Javorskaja (Moskva, Rusko) (v zastúpení: D. Grisay, C. Hartman a Y. G. Georgiades, advokáti)

      Žalovaní: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka (ECB) a Eurogroup, v zastúpení Radou Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu o mimozmluvnej zodpovednosti, ktorá je založená na článku 340 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, za prípustnú,

               —

               vyhlásil žalobu za dôvodnú vzhľadom na to, že opatrenia, ktoré rôzne inštitúcie Únie uložili Cyperskej republike, pokiaľ ide o zablokovanie bankových účtov, dostatočne podstatným spôsobom porušujú základné zásady práva Európskej únie, ktoré jednotlivcom priznávajú práva, čo predstavuje porušenie povinnosti z hľadiska článku 340 ZFEÚ,

               —

               rozhodol, že konanie Európskej únie predstavuje závažné a kvalifikované porušenie povinnosti, v dôsledku ktorého vznikla žalobkyni odhadovaná škoda so všetkými výhradami vo výške 3 2 99  855,45 EUR, s tým, že táto suma sa môže v priebehu konania zvýšiť alebo znížiť, predovšetkým pokiaľ ide o prípadne dlhované úroky a poplatky,

               —

               zaviazal Európsku úniu na zaplatenie vyššie uvedených súm,

               —

               zaviazal Európsku úniu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení mimozmluvnej povinnosti Európskej únie a najmä na porušení vlastníckeho práva a zásady zákazu diskriminácie.
   Opatrenia, ktoré Európska únia uložila Cyperskej republike, totiž viedli k zablokovaniu účtov žalobkyne v Laïki Bank, bez toho, aby jej bolo vopred zaplatené primerané odškodnenie.
   Európska únia tak zjavným a neprimeraných spôsobom porušila vlastnícke právo žalobkyne a – vzhľadom na to, že podľa európskych opatrení uložených cyperským orgánom boli v Laïki Bank garantované len vklady menšie ako 1 00  000 EUR – zásadu zákazu diskriminácie.


title: Vec C-322/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Belgicko) — Belgické kráľovstvo/GIMLE SA (Štvrtá smernica 78/660/EHS — Článok 2 ods. 3 — Zásada verného a pravdivého obrazu — Článok 2 ods. 5 — Povinnosť uplatnenia výnimky — Článok 32 — Metóda oceňovania na základe obstarávacej ceny — Obstarávacia cena zjavne nižšia než skutočná hodnota)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/34

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Belgicko) — Belgické kráľovstvo/GIMLE SA
   (Vec C-322/12) (1)

   (Štvrtá smernica 78/660/EHS - Článok 2 ods. 3 - Zásada verného a pravdivého obrazu - Článok 2 ods. 5 - Povinnosť uplatnenia výnimky - Článok 32 - Metóda oceňovania na základe obstarávacej ceny - Obstarávacia cena zjavne nižšia než skutočná hodnota)
   2013/C 344/58
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgické kráľovstvo

      Žalovaná: GIMLE SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Belgicko) — Výklad článku 2 ods. 3, 4 a 5 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21) — Ročné účtovné závierky niektorých typov spoločností — Zásada verného a pravdivého obrazu — Nákupná cena tovarov, ktorá nezodpovedá ich skutočnej hodnote a podáva skreslený obraz o majetku spoločnosti — Povinnosť odchýlenia sa od zásady účtovania aktív v ich obstarávacej cene a ich bezprostredného účtovania v hodnote dosiahnutej pri ďalšom predaji

      Výrok rozsudku

   Zásada verného a pravdivého obrazu upravená v článku 2 ods. 3 až 5 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku [44 ods. 2 písm. g) ES] neumožňuje uplatniť výnimku z oceňovania aktív na základe ich obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov stanoveného v článku 32 tejto smernice v prospech oceňovania na základe ich skutočnej hodnoty, pokiaľ sú obstarávacia cena alebo výrobné náklady týchto aktív zjavne nižšie než ich skutočná hodnota.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-523/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. júna 2012 — Interkobo/ÚHVT — XXXLutz Marken (my baby) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky my baby — Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka MYBABY a skoršia národná obrazová ochranná známka mybaby — Relatívny dôvod zamietnutia — Nepredloženie dôkazov v jazyku námietkového konania — Legitímna dôvera — Pravidlo 19 ods. 3, pravidlo 20 ods. 1 a pravidlo 98 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95“ ]

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2012 — Interkobo/ÚHVT — XXXLutz Marken (my baby)
   (Vec T-523/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky my baby - Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka MYBABY a skoršia národná obrazová ochranná známka mybaby - Relatívny dôvod zamietnutia - Nepredloženie dôkazov v jazyku námietkového konania - Legitímna dôvera - Pravidlo 19 ods. 3, pravidlo 20 ods. 1 a pravidlo 98 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2012/C 243/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Interkobo sp. z o.o. (Łódź, Poľsko) (v zastúpení: R. Skubisz a K. Ziemski, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Rakúsko) (v zastúpení: H. Pannen, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2010 (vec R 88/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Interkobo sp. z o.o. a XXXLutz Marken GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Interkobo sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Vec T-95/05: Žaloba podaná dňa 14. februára 2005: Jean Dehon proti Európskemu parlamentu

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/40

         Žaloba podaná dňa 14. februára 2005: Jean Dehon proti Európskemu parlamentu
   (Vec T-95/05)
   (2005/C 106/81)
   Jazyk konania: francúzština
   Jean Dehon, bydliskom v Hagen (Luxembursko), v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin M., Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 14. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 29. apríla 2004 o menovaní inej osoby na pracovné miesto zástupcu vedúceho francúzskej prekladateľskej sekcie,

               —

               zaviazal Európsky parlament nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tejto veci napáda zamietnutie jeho kandidatúry na pracovné miesto zástupcu vedúceho francúzskej prekladateľskej sekcie orgánom povereným menovaním. Iný kandidát bol menovaný po vyhlásení oznámenia o vnútornom výberovom konaní LA/113 (oznámenie o voľnom mieste č. 9192).
   Žalobca na podporu svojich tvrdení sa dovoláva porušenia článku 233 Zmluvy o ES, porušenia článku 29 ods. 1 Služobného poriadku, porušenia zásady služobného postupu ako aj porušenie povinnosti odôvodnenia.
   Žalobca z tohto hľadiska konkrétne uplatňuje:

               —

               K spornému menovaniu došlo bez toho, aby bola preskúmaná kandidatúra žalobcu.

               —

               Nebolo dodržané prednostné poradie medzi rôznymi postupmi na obsadenie pracovných miest, ako sú stanovené v článku 29 služobného poriadku.

               —

               Nevydanie rozhodnutia o kandidatúre žalobcu podľa konania o povýšení/preložení je o to závažnejšie, že postup obsadenia uvedeného pracovného miesta už bol predmetom zrušujúceho rozsudku z 15. novembra 2000 (Dehon/Parlament, T-261/99). Výkon tohto rozsudku pritom obsahoval navrátenie do stavu, aký bol predtým, ako sa nastali okolnosti preskúmané súdom.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. októbra 2004 vo veci C-173/02: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (Nariadenie (EHS) č. 3950/02 — Spoločná organizácia trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami — Rozhodnutie Komisie zakazujúce pomoc pri získaní mliečnych kvót)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 14. októbra 2004
   vo veci C-173/02: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 3950/02 - Spoločná organizácia trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami - Rozhodnutie Komisie zakazujúce pomoc pri získaní mliečnych kvót)
   (2004/C 300/12)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-173/02, Španielske kráľovstvo, (splnomocnený zástupca: S. Ortiz Vaamonde) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. L. Buendía Sierra), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 13. mája 2002, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda P. Jann (spravodajca), sudcovia: A. Rosas, S. von Bahr, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Španielske kráľovstvo sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 169 z 13.7.2002


title: Vec C-140/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Odvolanie — Kohézny fond — Zníženie finančnej pomoci — Postup prijatia rozhodnutia Európskou komisiou — Existencia lehoty — Nedodržanie stanovenej lehoty — Dôsledky)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/17

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-140/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kohézny fond - Zníženie finančnej pomoci - Postup prijatia rozhodnutia Európskou komisiou - Existencia lehoty - Nedodržanie stanovenej lehoty - Dôsledky))
   (2016/C 419/21)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalobca v prvostupňovom konaní: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Španielske kráľovstvo: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: B. Koopman a M. Bulterman, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec C-267/11 P: Odvolanie podané 30. mája 2011 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  22. marca 2011 vo veci T-369/07, Lotyšská republika/Európska komisia

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/17

         Odvolanie podané 30. mája 2011: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 22. marca 2011 vo veci T-369/07, Lotyšská republika/Európska komisia
   (Vec C-267/11 P)
   2011/C 226/32
   Jazyk konania: lotyština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: E. White a I. Rubene)

      Ďalší účastníci konania: Lotyšská republika, Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok, proti ktorému sa podáva toto odvolanie, a

               —

               nariadiť, aby Lotyšská republika nahradila trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Jediný dôvod odvolania vychádza z nedodržania trojmesačnej lehoty stanovenej v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES (1).
   Komisia sa domnieva, že Všeobecný súd v rámci posúdenia spojil prvú a druhú vetu článku 9 ods. 3, v dôsledku čoho je výklad v rozpore s cieľmi stanovenými uvedeným odsekom.
   Takýto výklad článku 9 ods. 3 smernice je v rozpore s výkladom, ktorý samotný Všeobecný súd vykonal v inej veci, v ktorej správne dospel k záveru, že článok 9 ods. 3 druhá veta predstavuje samostatný právny základ.
   Komisia pri výklade článku 9 ods. 3 smernice vychádzala z doslovného znenia uvedeného ustanovenia, ktoré je taktiež v plnej miere v súlade s cieľom tohto ustanovenia. Preto v prípade, keď Komisia odmietne národný alokačný plán oznámený členským štátom, musí členský štát tento plán zmeniť a zohľadniť pritom námietky Komisie, a nemôže tento plán vykonať, kým Komisia neschváli navrhnuté zmeny. Na vydanie kladného rozhodnutia o schválení nie je stanovená žiadna lehota.
   Komisia poznamenáva, že napadnuté rozhodnutie je rozhodnutím týkajúcim sa zmien národného alokačného plánu, a nie samotného oznámeného národného alokačného plánu.
   Všeobecný súd však vzhľadom na to, že nekonštatoval, že článok 9 ods. 3 druhá veta smernice zavádza odlišný postup, dospel k nesprávnemu záveru, že oznámené zmeny je treba považovať za oznámenie nového národného alokačného plánu, a je teda potrebné uplatniť trojmesačnú lehotu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/07, s. 631.


title: Vec C-87/15 P: Odvolanie podané 20. februára 2015: Alfa Acciai SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-85/10, Alfa Acciai/Komisia

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/21

         Odvolanie podané 20. februára 2015: Alfa Acciai SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-85/10, Alfa Acciai/Komisia
   (Vec C-87/15 P)
   (2015/C 146/29)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Alfa Acciai SpA (v zastúpení: D. Fosselard, advokát, D. Slater, solicitor, A. Duron, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu z nižšie uvedených dôvodov,

               —

               vydal konečné rozhodnutie podľa článku 61 štatútu Súdneho dvora, zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky,

               —

               subsidiárne v prípade, keď Súdny dvor rozhodne, že neexistuje žiadny dôvod na zrušenie rozhodnutia v plnom rozsahu, znížil pokutu uloženú odvolateľke z vyššie uvedených dôvodov,

               —

               prípadne pokiaľ Súdny dvor nevydá konečné rozhodnutie vo veci, určil, že o trovách konaniach sa rozhodne neskôr a vrátil vec Všeobecnému súdu na nové konanie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               v zmysle článku 69 rokovacieho poriadku uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj v konaní pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka nasledovné dôvody:
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 10 nariadenia č. 773/2004 (1). Konkrétne Všeobecný súd rozhodol, že Komisia bola oprávnená opätovne prijať napadnuté rozhodnutie v rámci prvostupňového konania (ďalej len „rozhodnutie“), pričom nebolo potrebné predtým poslať nové vyhlásenie o námietkach.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil porušenia článku 14 nariadenia č. 773/2004. K porušeniu došlo tým, že Všeobecný súd určil, že Komisia mohla opätovne prijať rozhodnutie na základe ustanovení nariadenia č. 1/2003 (2), pričom predstavitelia členských štátov nemali možnosť priamo vypočuť podniky.
   Vo svojom treťom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil zásadu kolegiality. Všeobecný súd zastával názor, že Komisia bola oprávnená prijať rozhodnutie podľa postupu, na základe ktorého kolégium neprijalo celé rozhodnutie v jednom okamihu, ale ho prijalo v dvoch častiach v dvoch rôznych okamihoch za predpokladu, že tieto dve časti by mohli spolu tvoriť úplné rozhodnutie.
   Vo svojom štvrtom odvolacom dôvode odvolateľka namieta porušenie článku 47 Charty základných práv vykladaného z hľadiska článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach. Toto porušenie konkrétne spočíva v tom, že Všeobecný súd porušil právo odvolateľky, aby bola jej vec prejednaná v primeranej lehote. Konkrétne tvrdí, že medzi ukončením písomnej časti konania a rozhodnutím Všeobecného súdu o začatí ústnej časti konania uplynuli približne tri roky. Takéto prieťahy konania predstavujú porušenie práva stanoveného v článku 47 Charty na účinný opravný prostriedok a práva byť vypočutý v primeranej lehote. Porušenie článku 47 je v prejednávanej veci obzvlášť závažné vzhľadom na skutočnosť, že odvolateľka musela čakať viac ako 14 rokov, aby súd (Všeobecný súd) rozhodol spor vo veci samej, pričom prvé rozhodnutie Komisie bolo zrušené z procesných dôvodov po konaní, ktoré trvalo približne sedem rokov.
   Vo svojom piatom odvolacom dôvode odvolateľka namieta porušenie článku 65 Zmluvy o ESUO. Odvolateľka konkrétne tvrdí, že Všeobecný súd neprihliadol na všeobecný kontext Zmluvy o ESUO a povinnosti zverejnenia a zákazu diskriminácie, ktoré boli uložené podnikom v kontexte zmluvy, čo viedlo k nesprávnemu uplatneniu judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa kartelových dohôd. Odvolateľka tvrdí, že okrem iného opakované zverejnenie cenníkov, ktoré nezodpovedajú cenám navrhnutým v rámci kartelovej dohody, malo za následok prerušenie kartelovej dohody, ktorej predmetom bolo podľa Všeobecného súdu stanovenie minimálnych cien. Všeobecný súd sa naopak domnieval, že bolo potrebné ďalšie zverejnenie s odstupom času.
   Vo svojom šiestom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 47 Charty základných práv vykladaného z hľadiska článku 6 Dohovoru o ľudských právach tým, že zastával názor, že dĺžka trvania správneho konania (vtedy pred Európskou komisiou) nebola neprimeraná v zmysle vyššie uvedených ustanovení. V prejednávanom prípade trvalo správne konanie celkom takmer 54 mesiacov, pri spojení pôvodného konania s následným konaním o opätovnom prijatí. Navyše, Komisia potrebovala viac ako dva roky na opätovné prijatie rozhodnutia, čo sa javí byť neprimerané. Okrem toho, že je odôvodnenie Všeobecného súdu týkajúce sa dĺžky trvania konania o opätovnom prijatí v zjavnom rozpore s predchádzajúcou judikatúrou Všeobecného súdu, je tiež nedostatočné a rozporné.
   Vo svojom siedmom odvolacom dôvode odvolateľka namieta porušenie článku 23 nariadenia č. 1/2003 a zásady rovnosti zaobchádzania. Konkrétne tvrdí, že Komisia v prejednávanom prípade rozdelila podniky na skupiny na účely stanovenia základnej pokuty, ktorá sa mala uplatniť na každý podnik, čím sa podľa rozhodnutia snažila zachovať rovnaký pomer medzi priemerným podielom každej skupiny na trhu a základnou pokutou uloženou jednotlivým podnikom, ktoré patria do každej skupiny. Aj keď Všeobecný súd neskôr uznal, že Komisia podcenila priemerný podiel na trhu jednej z týchto skupín, čo malo za následok, že nebol zachovaný vzťah proporcionality, ktorý mala Komisia v úmysle zachovať, nerozhodol, že bolo potrebné takýto vzťah obnoviť.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, s. 4; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-132/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – IR/EUIPO – Pirelli Tyre (popchrono) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Európskej únie popchrono — Neexistencia riadneho používania ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – IR/EUIPO – Pirelli Tyre (popchrono)
   (Vec T-132/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie popchrono - Neexistencia riadneho používania ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 144/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: IR (v zastúpení: C. de Marguerye, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne S. Palmero Cabezas, neskôr D. Gája, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Pirelli Tyre SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: T. Malte Müller a F. Togo, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. februára 2015 (vec R 217/2014-5), týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Pirelli Tyre a IR

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               IR je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec T-207/96: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Van Rossum/Rada a Komisia

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/29

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Van Rossum/Rada a Komisia
   (Vec T-207/96) (1)

   2011/C 204/52
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 74, 8.3.1997.


title: Vec T-695/16 P: Odvolanie podané 29. septembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-104/15, U (*)/Komisia

text:
                  28.11.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 441/28

         Odvolanie podané 29. septembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-104/15,  U (*1)/Komisia
         (Vec T-695/16 P)
         (2016/C 441/33)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A.-C. Simon, F. Simonetti a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

            Ďalší účastníci konania: U (*1) a Európsky parlament

            Návrhy

         Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

                     —

                     zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-104/15,  U (*1)/Komisia,

                     —

                     pokiaľ ide o konanie v prvom stupni – ak by Všeobecný súd usúdil, že vo veci možno rozhodnúť – zamietol žalobu ako nedôvodnú a uložil žalobkyni v prvom stupni povinnosť nahradiť trovy konania,

                     —

                     pokiaľ ide o konanie v druhom stupni, rozhodol, že každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy tohto konania.

            Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

         Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.

                     1.

                     Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, na porušení povinnosti odôvodnenia, ako aj na porušení zákazu rozhodnúť ultra petita, pokiaľ ide o body 53 až 56, 60, 75 až 78 napadnutého rozsudku.

                     2.

                     Druhý odvolací dôvod založený na viacerých nesprávnych právnych posúdeniach pri výklade článku 20 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov, pokiaľ ide o body 31, 57 až 60, 61 až 65 prvú vetu napadnutého rozsudku.

                     3.

                     Tretí odvolací dôvod založený na viacerých nesprávnych právnych posúdeniach a na porušení povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o body 65, 67 až 79 napadnutého rozsudku.

            (*1)  Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.


title: Vec C-507/04: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Smernica 79/409/EHS — Opatrenia na prebratie)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-507/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Smernica 79/409/EHS - Opatrenia na prebratie)
   (2007/C 211/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, B. Schima a M. Lang, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: H. Dossi, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neúplné a nesprávne prebratie smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98)
   Výrok rozsudku

               1.

               Nesprávnym prebratím

                           —

                           článku 1 odsekov 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva v Burgenlande, v Korutánsku, v Dolnom Rakúsku, v Hornom Rakúsku a v Štajersku,

                           —

                           článku 5 smernice 79/409 v Burgenlande, v Korutánsku, v Dolnom Rakúsku, v Hornom Rakúsku a v Štajersku,

                           —

                           článku 6 ods. 1 smernice 79/409 v Hornom Rakúsku,

                           —

                           článku 7 ods. 1 smernice 79/409 v Korutánsku, v Dolnom Rakúsku a v Hornom Rakúsku,

                           —

                           článku 7 ods. 4 smernice 79/409 v nasledujúcich spolkových krajinách a pokiaľ ide o tieto druhy:

                                       —

                                       v Korutánsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka, lysku čiernu, sluku lesnú, holuba hrivnáka a hrdličku záhradnú,

                                       —

                                       v Dolnom Rakúsku, pokiaľ ide o holuba hrivnáka, tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,

                                       —

                                       v Hornom Rakúsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,

                                       —

                                       v spolkovej krajine Salzbursko, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,

                                       —

                                       v Štajersku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa, tetrova hoľniaka a sluku lesnú,

                                       —

                                       v Tirolsku, pokiaľ ide o tetrova hlucháňa a tetrova hoľniaka,

                                       —

                                       vo Vorarlbersku, pokiaľ ide o tetrova hoľniaka, a

                                       —

                                       v spolkovej krajine Viedeň, pokiaľ ide o sluku lesnú,

                           —

                           článku 8 smernice 79/409 v Dolnom Rakúsku,

                           —

                           článku 9 odseky 1 a 2 smernice 79/409 v Burgenlande, v Dolnom Rakúsku, pokiaľ ide o paragraf 20 ods. 4 zákon Dolného Rakúska o ochrane prírody (Niederösterreichisches Naturschutzgesetz), v Hornom Rakúsku, v spolkovej krajine Salzbursko, v Tirolsku a v Štajersku,

                           —

                           článku 11 smernice 79/409 v Dolnom Rakúsku,

                     si Rakúska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 10 ES, 249 ES a článku 18 smernice 79/409.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005.


title: Vec C-124/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 3. apríla 2009 — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 3. apríla 2009 — Smit Reizen BV/Minister van Verkeer en Waterstaat
   (vec C-124/09)
   2009/C 129/18
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Smit Reizen BV

      Žalovaný: Minister van Verkeer en Waterstaat

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má v súvislosti s článkom 1 bodom 5 nariadenia Rady (EHS) č. 3820/85 (1) z 20. decembra 1985 o zosúlaďovaní niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a článkom 15 nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 (2) z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave vykladať pojem „hlavné operačné centrum“, tak ako je použitý v bodoch 21 a nasl. rozsudku Súdneho dvora z 18. januára 2001, C-297/99 (3), Skills Motor Coaches a iní?

               2.

               Je pre posúdenie otázky, či ide o odpočinok v zmysle článku 1 bodu 5 nariadenia Rady (EHS) č. 3820/85 z 20. decembra 1985 o zosúlaďovaní niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, relevantné, či do miesta prevzatia vozidla vybaveného záznamovým zariadením riadi vodič sám, alebo či je tam dovezený niekým iným?

      (1)  Ú. v. ES L 370, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 319.

      (2)  Ú. v. ES L 370, s. 8; Mim. vyd. 07/001, s. 227.

      (3)  Judikatúra, Zb. s. I-573.


title: Vec C-480/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. októbra 2014 – Società Sogno di Tolosa Limited a i./Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. októbra 2014 – Società Sogno di Tolosa Limited a i./Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
   (Vec C-480/14)
   (2015/C 007/23)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro e Stellini Roberto Snc

      Žalovaní: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      Ďalší účastníci konania: Carmelo Sisino a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil vo svojom rozsudku zo 16. februára 2012, Costa a Cifone (spojené veci C-72/10 a C-77/10) vykladať v tom zmysle, že bránia vypísaniu ponukového konania na udelenie koncesií s kratším obdobím platnosti ako skôr vydané koncesie, v prípade, že účelom vypísania tohto ponukového konania je náprava dôsledkov vyplývajúcich z nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov z predchádzajúcich súťaží?

               2.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil v rovnakom rozsudku zo 16. februára 2012, Costa a Cifone, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby potreba reorganizácie systému prostredníctvom časového zjednotenia platnosti koncesií predstavovala primerané kauzálne odôvodnenie pre obmedzenie dĺžky platnosti koncesií, ktoré sú predmetom súťaže, vzhľadom na trvanie zmluvných vzťahov založených na koncesiách udelených v minulosti?


title: Vec C-335/16: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Velikoj Gorici – Chorvátsko) – VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Odpad — Smernica 2008/98/ES — Získanie nákladov určených na nakladanie s odpadom — Zásada znečisťovateľ platí — Pojem „držitelia odpadu“ — Cena požadovaná za nakladanie s odpadom — Osobitný poplatok určený na financovanie kapitálových investícií)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/5

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Velikoj Gorici – Chorvátsko) – VG Čistoća d.o.o./Đuro Vladika, Ljubica Vladika
   (Vec C-335/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Odpad - Smernica 2008/98/ES - Získanie nákladov určených na nakladanie s odpadom - Zásada znečisťovateľ platí - Pojem „držitelia odpadu“ - Cena požadovaná za nakladanie s odpadom - Osobitný poplatok určený na financovanie kapitálových investícií))
   (2017/C 161/06)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VG Čistoća d.o.o.

      Žalovaní: Đuro Vladika, Ljubica Vladika

      Výrok rozsudku

   Článok 14 a článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc sa majú vykladať v tom zmysle, že za súčasného stavu práva Únie nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá vo veci samej, ktorá na účely financovania služby nakladania s komunálnym odpadom a jeho zneškodňovania jednak stanovuje cenu vypočítanú na základe odhadu objemu odpadu vyprodukovaného užívateľmi tejto služby, a nie na základe množstva odpadu, ktorí títo užívatelia skutočne vyprodukovali a odovzdali na zber, a jednak vyžaduje dodatočný poplatok zo strany užívateľov ako držiteľov odpadu, prostredníctvom ktorého sa majú financovať kapitálové investície nevyhnutné na spracovanie odpadu, vrátane jeho recyklácie. Vnútroštátny súd však musí na základe skutkových a právnych okolností, ktoré mu boli predložené, overiť, či to nevedie k tomu, že niektorým „držiteľom“ sa uložia zjavne neprimerané náklady v pomere k objemu alebo povahe odpadu, ktorý môžu vyprodukovať. S týmto cieľom môže vnútroštátny súd najmä zohľadniť kritériá týkajúce sa druhu nehnuteľností, ktoré užívatelia užívajú, rozlohy a účelu týchto nehnuteľností, rozsahu, v akom „držitelia“ produkujú odpad, objemu kontajnerov, ktoré majú užívatelia k dispozícii, ako aj frekvencie zberu odpadu, keďže uvedené parametre môžu priamo ovplyvniť výšku nákladov určených na nakladanie s odpadom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-519/10: Žaloba podaná 8. novembra 2010 — Seikoh Giken/ÚHVT — Seiko (SG SEIKOH GIKEN)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/32

         Žaloba podaná 8. novembra 2010 — Seikoh Giken/ÚHVT — Seiko (SG SEIKOH GIKEN)
   (Vec T-519/10)
   ()
   2011/C 13/61
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kabushiki Kaisha Seikoh Giken (Matsudo-shi, Japonsko) (v zastúpení: G. Marín Raigal, P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Seiko Kabushiki Kaisha (Chuo-ku, Japonsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. augusta 2010 vo veci R 1553/2009-1,

               —

               zamietnuť v celom rozsahu námietku proti zápisu ochrannej známky prihlásenej pre výrobky patriace do triedy 25,

               —

               zaviazať žalovaného na zapísanie prihlásenej ochrannej známky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov tohto konania, a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov tohto konania, ak sa stane vedľajším účastníkom tohto konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „SG SEIKOH GIKEN“ pre výrobky patriace do tried 3, 7 a 9 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 908461.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „SEIKO“ č. 2390953 pre výrobky a služby patriace do tried 1 až 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa sa domnieva, že napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu porušuje ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 (ďalej len „NROZ“) zavádzajúcim a nesprávnym výkladom a neprimeraným vynucovaním článku 8 ods. 1 písm. b) NROZ a príslušnej judikatúry.


title: Vec C-489/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) 10. septembra 2013 — Ronny Verest, Gaby Gerards/Belgické kráľovstvo

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) 10. septembra 2013 — Ronny Verest, Gaby Gerards/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-489/13)
   2013/C 352/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Ronny Verest, Gaby Gerards

      Odporca: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 56 Zmluvy o ES tomu, aby členský štát zdanil neprenajaté nehnuteľnosti v inom členskom štáte na inom základe než ich miestnom katastrálnom príjme, predovšetkým za predpokladu, že miestny katastrálny príjem sa stanovuje podobným spôsobom ako belgický katastrálny príjem z belgických nehnuteľností?


title: Vec T-175/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. marca 2011 — Milux/ÚHVT (FERTILITYINVIVO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Zastupovanie žalobkyne advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby — Neprípustnosť“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2011 — Milux/ÚHVT (FERTILITYINVIVO)
   (Vec T-175/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zastupovanie žalobkyne advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby - Neprípustnosť)
   2011/C 145/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. februára 2010 (vec R 1116/2009-4), ktoré sa týka prihlášky slovnej ochrannej známky FERTILITYINVIVO ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Milux Holding SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 26. mája 2004 vo veci T-165/02, Enrique José Lloris Maeso proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Nečinnosť žalobcu — Zastavenie konania)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/39

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 26. mája 2004
   vo veci T-165/02, Enrique José Lloris Maeso proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nečinnosť žalobcu - Zastavenie konania)
   (2004/C 228/88)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci T-165/02, Enrique José Lloris Maeso, bydliskom vo Valencii (Španielsko), v zastúpení: Julian Bosch Abaraca proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: Julian Currall, za právnej pomoci José Rivas Andrés a Juan José Gutiérrez Gisber, ktorí si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia komisie výberového konania COM/A/10/01 prideliť žalobcovi v etape predbežného výberu počet bodov, ktorý mu neumožnil, aby bol prijatý na skúšky vyššie uvedeného výberového konania, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a N. J. Forwood, tajomník: H. Jung, vydal dňa 26. mája 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobca znáša svoje trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. ES C 261 z 26.10.2002


title: Vec T-472/08: Žaloba podaná 22. októbra 2008 – Companhia Muller de Bebidas/ÚHVT – Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/38

         Žaloba podaná 22. októbra 2008 – Companhia Muller de Bebidas/ÚHVT – Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)
   (Vec T-472/08)
   (2009/C 6/75)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Companhia Muller de Bebidas (Pirassununga, Brazília) (v zastúpení: G. Da Cunha Ferreira a I. Bairrão, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Missiato Industria e Comercia Lda (Santa Rita do Passa Quatro, Brazília)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. júla 2008 vo veci R 1687/2007-1 v rozsahu, v akom potvrdilo rozhodnutie povoľujúce zápis predmetnej ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               vyhlásiť zápis predmetnej ochrannej známky Spoločenstva za neplatný pre všetky výrobky, ktoré sú predmetom ochrany, z dôvodu, že existuje pravdepodobnosť zámeny s ochrannými známkami uvedenými v konaní o námietkach, a

               —

               zaviazať žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „61 A NOSSA ALEGRIA“ pre výrobky zaradené do triedy 33.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: portugalská obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33 (zapísaná pod číslom 273 105); portugalská obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33 (zapísaná pod číslom 331 952); obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ zapísaná v Beneluxe pre výrobky zaradené do tried 32 a 33 (číslo 576 901); dánska obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33 (zapísaná pod číslom VR 1998 03649); séria obrazových ochranných známok zapísaných v Spojenom kráľovstve „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33 (zapísaná pod číslom 2 248 316); španielska obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33 (zapísaná pod číslom 2 354 943); nemecká obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ (zapísaná pod číslom 30 071 545); rakúska obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33 (zapísaná pod číslom 161 564); portugalská všeobecne známa obrazová ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33; portugalská všeobecne známa slovná ochranná známka „CACHAÇA 51“ pre výrobky zaradené do triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny; porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že dôkaz predložený žalobkyňou nebol dostatočný na to, aby preukázal, že skoršie ochranné známky majú v Portugalsku charakter všeobecne známych ochranných známok alebo prinajmenšom zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť ako celok.


title: Vec F-126/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  9. apríla 2013 — de Brito Sequeira Carvalho/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/41

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 9. apríla 2013 — de Brito Sequeira Carvalho/Komisia
   (Vec F-126/12) (1)

   2013/C 171/86
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013, s. 29.


title: Vec T-136/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Tilda Riceland Private/ÚHVT – Siam Grains (BASmALI) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BASmALI — Skoršia nezapísaná ochranná známka alebo skoršie označenie BASMATI — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Tilda Riceland Private/ÚHVT – Siam Grains (BASmALI)
   (Vec T-136/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BASmALI - Skoršia nezapísaná ochranná známka alebo skoršie označenie BASMATI - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tilda Riceland Private Ltd (Gurgaon, India) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, N. Urwin a D. Sills, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos a P. Bullock, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Siam Grains Co. Ltd (Bangkok, Thajsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. decembra 2013 (vec R 1086/2012-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Tilda Riceland Private Ltd a Siam Grains Co. Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 18. decembra 2013 (vec R 1086/2012-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Tilda Riceland Private Ltd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-159/13 P: Odvolanie podané 28. marca 2013 : Fercal — Consultadoria e Serviços, Ld a proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  24. januára 2013 vo veci T-474/09, Fercal/ÚHVT — Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/18

         Odvolanie podané 28. marca 2013: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 24. januára 2013 vo veci T-474/09, Fercal/ÚHVT — Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes)
   (Vec C-159/13 P)
   2013/C 171/36
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (v zastúpení: A. J. Rodrigues, abogado)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok piatej komory Všeobecného súdu vydaný 24. januára 2013 a zaslaný 25. januára 2013 vo veci T-474/09 a následne aj zrušiť podľa uplatniteľných predpisov práva Spoločenstva rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory, ďalej len: „ÚHVT“) z 18. augusta 2009 R 1253/2008-2 doručené odvolateľke 30. septembra 2009 v konaní o neplatnosť č. 2004 C (prihláška ochrannej známky č. 1 077 858, JACKSON SHOES),

               —

               zachovať tým v platnosti ochrannú známku odvolateľky,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Síce existujú grafické a zvukové podobnosti medzi menom JACKSON a JACSON, pri porovnaní sporných označení by však tieto museli byť navzájom porovnávané ako celok. JACKSON SHOES a JACSON OF SCANDINAVIA AB.
   Z článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Rady 89/104/EHS (1) z 21. decembra 1988 vyplýva, že pri rozsiahlom posúdení pravdepodobnosti zámeny je rozhodujúce vnímanie ochranných známok priemerným spotrebiteľom.
   Priemerný spotrebiteľ, ktorý v celku posudzuje sporné označenia, ľahko spozoruje, že ide o rozlišujúce označenia rozličných druhov: ochrannú známku a obchodné meno; toto sa dosahuje v prejednávanom prípade pripojením skratky „AB“, ktorá prispieva k tomu, aby sa vylúčila možnosť, že by zo strany priemerného spotrebiteľa mohlo dôjsť k zámene s ochrannou známkou „JACKSON SHOES“.
   Toto stanovisko je pre odvolateľku relevantné, pretože článok 4 ods. 1 písm. b) smernice 89/104/EHS stanovuje, že pri rozsiahlom posúdení pravdepodobnosti zámeny je určujúce
         vnímanie
       ochranných známok priemerným spotrebiteľom.
   Ide o označenie s podrobne definovanými a veľmi odlišnými funkciami: ochranná známka je označenie, ktoré je spôsobilé odlíšiť tovary alebo služby podniku od tovarov a služieb iných podnikov (článok 4 in fine nariadenia č. 207/2009,) zatiaľ čo obchodné meno slúži na označenie podniku a rozlíšenie tohto podniku od iných podnikov.
   Použitie podobných, v iných krajinách bežne používaných mien nevytvára žiadnu pravdepodobnosť zámeny, keď sú tieto mená kombinované s inými prvkami takým spôsobom, že si ich priemerný spotrebiteľ nezamení a že nedôjde k nekalej súťaži, ktorá by viedla k zámenám tovarov odvolateľky s tovarmi JACSON OF SCANDINAVIA AB.
   Nie je možné uznať (na základe samotného obchodného mena vo Švédsku) výlučné právo používať (vo všetkých členských krajinách Európskej únie!) pre jedno meno, ktoré v mnohých iných krajinách EÚ používajú tisíce ľudí a aj iné podniky ako bežné meno.
   Spoločnosti JACSON OF SCANDINAVIA AB nie je možné priznať ani právo zabrániť odvolateľke, aby dala zapísať obchodnú známku JACKSON SHOES do triedy 25, pokiaľ už boli de facto pod týmto menom do triedy 25 zapísané iné ochranné známky Spoločenstva.
   Spoločnosť JACSON OF SCANDINAVIA AB okrem toho uznala, že rôzne ochranné známky, ktoré odvolateľka vymenovala a opísala existujú vedľa seba na trhu a tieto nespochybnila a ani netvrdila, že by zo strany priemerného spotrebiteľa mohlo dôjsť k zámene alebo že by stáli proti sebe.
   Kto si zvolí ako rozlišujúce označenie prvok s nízkou rozlišovacou spôsobilosťou, ktoré sa nachádza v mnohých iných rozlišovacích označeniach tretích subjektov, nemôže zabrániť, aby sa toto (alebo podobné) označenie opätovne používalo v kombinácii s inými prvkami tretích.
   Nič nebráni tomu, aby rozlišujúce označenia s podobným bežným menom stáli vedľa seba, k čomu už vlastne došlo, pokiaľ sa celkovo od seba odlišujú.
   Odvolateľka uviedla voči tvrdeniam spoločnosti JACSON OF SCANDINAVIA AB viac než dostatočné dôkazy o obchodnej existencii a činnosti nielen v celkom hospodárskom priestore ale aj v krajinách Severnej Ameriky a Severnej Afriky, nie — ako JACSON OF SCANDINAVIA AB — v katalógoch, keďže tieto sú výlučne vydávané v materinskom jazyku a tým sú zemepisne obmedzené, ale vo viacjazyčnej forme s prezentáciami na najdôležitejších svetových veľtrhoch s obuvou.
   Obchodnú známku Spoločenstva JACSON SHOES nie je možné zameniť s obchodným menom JACSON OF SCANDINAVIA AB, pretože už existuje nejakú dobu a žiaden z účastníkov konania nepoukázal na škodu v dôsledku takejto spoluexistencie označení a nedošlo k narušeniu hospodárskej súťaže medzi tovarmi. Spotrebiteľ pri vnímaní sporných označení ľahko spozoruje, že v prípade týchto označení ide o ochrannú známku a obchodné meno, to znamená bezpochybne o dve rozlišujúce označenia odlišnej povahy.
   Ako bolo uvedené v rozsudku Všeobecného súdu a prijaté účastníkmi konania, ak priemerný spotrebiteľ má pred sebou túto ochrannú známku a toto obchodné meno, neexistuje žiadna pravdepodobnosť zámeny medzi týmito dvomi označeniami Ináč, „… skúmanie podobnosti ochranných známok musí zohľadňovať celkový dojem, ktorý tieto ochranné známky vyvolávajú“ (pozri rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2009, Spa Monopole/ÚHVT — de Francesco Import (SpagO), T-438/07, Zb. s. II-4115, bod 23 a tam uvedenú judikatúru).
   Okrem toho má pre vecné rozhodnutie prejednávanej právnej veci veľký význam, že ÚHVT pripustil zápis viacerých ochranných známok s výrazom „JAKSON“ na označenie obuvi. Táto skutočnosť sa nemôže pri rozhodnutí o zápise novej ochrannej známky Spoločenstva s tým istým (bežným) menom „JAKSON“ úplne ignorovať.
   Inak by išlo o svojvoľné konanie a spochybnila by sa zásada rovnosti.
   Napadnutý rozsudok porušuje článok 8 ods. 4 a článok 53 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 (2) z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva.

      (1)  Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92)

      (2)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec C-1/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  20. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Siegen – Nemecko) – Trestné konanie proti Frankovi Weberovi (Smernica 91/439/EHS — Vzájomné uznávanie vodičských preukazov — Dočasné pozastavenie vodičského preukazu — Odobratie vodičského oprávnenia — Platnosť druhého vodičského preukazu získaného v inom členskom štáte počas obdobia dočasného pozastavenia)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Siegen – Nemecko) – Trestné konanie proti Frankovi Weberovi
   (Vec C-1/07) (1)

   (Smernica 91/439/EHS - Vzájomné uznávanie vodičských preukazov - Dočasné pozastavenie vodičského preukazu - Odobratie vodičského oprávnenia - Platnosť druhého vodičského preukazu získaného v inom členskom štáte počas obdobia dočasného pozastavenia)
   (2009/C 6/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Siegen
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Frank Weber
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landgericht Siegen – Výklad článku 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317) – Neuznanie členským štátom bydliska na svojom území vodičského preukazu získaného v inom členskom štáte počas trvania zákazu viesť motorové vozidlo pred administratívnym odobratím oprávnenia viesť motorové vozidlo v členskom štáte bydliska
   Výrok rozsudku
   Článok 1 ods. 2 a článok 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát odmietal uznať na svojom území vodičské oprávnenie vyplývajúce z vodičského preukazu vydaného iným členským štátom osobe, ktorej bolo na území prvého členského štátu odobraté vodičské oprávnenie, hoci k tomuto odobratiu došlo až po vydaní uvedeného vodičského preukazu, pretože daný preukaz bol získaný počas platnosti opatrenia, ktorým bol preukaz vydaný v prvom členskom štáte pozastavený, a dôvody na toto opatrenie, ako aj na uvedené odobratie existovali v čase vydania druhého vodičského preukazu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec T-41/17: Žaloba podaná 24. januára 2017 – Lotte/EUIPO – Nestlé Schöller (Vyobrazenie koaly)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/16

         Žaloba podaná 24. januára 2017 – Lotte/EUIPO – Nestlé Schöller (Vyobrazenie koaly)
   (Vec T-41/17)
   (2017/C 095/25)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: M. Knitter, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nestlé Schöller GmbH & Co. KG (Norimberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Vyobrazenie koaly) – prihláška č. 6 158 463.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2016 vo veci R 250/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol námietku v celom rozsahu,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a ods. 3 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 22 ods. 3 nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-503/08: Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/17

         Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-503/08)
   (2009/C 6/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek a E. Adsera Ribera, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/56/ES (1) z 26. októbra 2005 o cezhraničných zlúčeniach alebo splynutiach kapitálových spoločností, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/56/ES do vnútroštátneho práva uplynula 15. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 310, s. 1.


title: Vec T-825/14: Žaloba podaná 18. decembra 2014 – IREPA/Komisia a Dvor audítorov

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/45

         Žaloba podaná 18. decembra 2014 – IREPA/Komisia a Dvor audítorov
   (Vec T-825/14)
   (2015/C 065/62)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus (Salerno, Taliansko) (v zastúpení: F. Tedeschini, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia a Dvor audítorov Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o dlhu č. 3  24 1 4 11  395 z 30. septembra 2014 vydané Európskou komisiou, ktorou bol IREPA požiadaný o úhradu sumy vo výške 4 58  347,35 eura na bankový účet Európskej komisie do 7. novembra 2014,

               —

               zrušil oznámenie Európskej komisie Ares (2013) 2 6 44  562 z 12. júla 2013 a priloženú správu od Európskeho dvora audítorov z 27. februára 2013 obsahujúci predbežný informačný list predchádzajúci príkazu na vymáhanie v súvislosti s talianskym programom na zhromažďovanie údajov za rok 2010,

               —

               zrušil oznámenie Európskej komisie Ares (2014) zo 6. augusta 2014 obsahujúce druhý predbežný informačný list predchádzajúci príkazu na vymáhanie v súvislosti s Talianskym programom na zhromažďovanie údajov na rok 2010.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba bola podaná proti námietkam Komisie založeným na záveroch Európskeho dvora audítorov, týkajúcich sa zákonnosti nákladov vynaložených žalobcom na zamestnancov a vonkajšiu podporu v súvislosti s Talianskym programom zhromažďovania údajov o rybnom hospodárstve (2010), na základe ktorých bola podaná žiadosť o úhradu tak podielu Spoločenstva, ako aj národného podielu
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod týkajúci sa námietky v súvislosti s „nákladmi na zamestnancov“ založený na nesprávnom uplatnení prílohy 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1078/08 z 3. novembra 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 861/2006, pokiaľ ide o výdavky, ktoré členské štáty vynaložili pri zhromažďovaní a správe základných údajov o rybnom hospodárstve a článku 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, ako aj na porušení a nesprávnom uplatnení zásady oprávnených očakávaní.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že žiadosť o vrátenie súm týkajúcich sa nákladov na zamestnancov [„Staff Costs“] je nezákonná pretože všeobecný a abstraktný obsah prílohy I nariadenia (ES) č. 1078/2008 sa má vykladať s ohľadom na osobitné pravidlá implementovania národného programu.

                           —

                           Tiež uvádza, že Európska komisia schválila v rámci rozpočtu na rok 2009 osobitné pravidlá stanovené v národnom programe, čo viedlo k vzniku oprávnených očakávaní týkajúcich sa zákonnosti týchto pravidiel aj na rok 2010.

                           —

                           Podľa žalobcu námietka týkajúca sa nevyhlásenia verejného obstarávania na zadanie služby zhromažďovania údajov za použitia dotazníkov je tiež nezákonná, keďže článok 16 písm. e) smernice 2004/18/ES vylučuje služby týkajúce sa „pracovných zmlúv“ z pôsobnosti ustanovení o postupoch verejného obstarávania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod týkajúci sa „nákladov na vonkajšiu pomoc“ založený na porušení a nesprávnom uplatnení nariadenia (ES) č. 1078/2008, článku 16 smernice 2004/18/ES a článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 199/2008 z 25. februára 2008 o vytvorení rámca Spoločenstva pre zber, správu a využívanie údajov v odvetví rybného hospodárstva a pre podporu vedeckého poradenstva súvisiaceho so spoločnou politikou v oblasti rybného hospodárstva, ako aj na porušení a na nesprávnom uplatnení zásady oprávnených očakávaní.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobca uvádza, že sťažnosť týkajúca sa nevyhlásenia verejného obstarávania na zadanie služby spoločnosti Studio Nouvelle S.r.l. je v rozpore s článkom 16 písm. f) smernice 2004/18/ES, ktorý vylučuje predmetné služby z pôsobnosti právnych predpisov o verejnom obstarávaní. V každom prípade, IREPA vytvorila konkurenčné prostredie tým, že pozvala do súťaže ďalších päť hospodárskych subjektov v súlade so zásadami uplatňujúcimi sa na verejné obstarávanie.

                           —

                           Žalobca tiež uvádza, že námietka týkajúca sa nedostatku údajov o kontrolách vykonávaných v súvislosti so službami, ktoré poskytovala spoločnosť Studio Nouvelle S.r.l. je protiprávna, keďže porušuje článok 14 nariadenia (ES) č. 199/2008, ktoré neobsahuje žiadne osobitné podmienky kontrol, namiesto toho sú tieto podmienky uvedené v národnom pláne schválenom Európskou komisiou, z čoho vyplývajú oprávnené očakávania týkajúce sa platnosti týchto pravidiel.

                           —

                           Podľa žalobcu, je námietka týkajúca sa zahrnutia nákladov, ktoré ešte štátu v skutočnosti nevznikli, do žiadosti o vrátenie sumy protiprávne, keďže vykázané sumy boli zahrnuté do Národného programu 2009/2010 v súlade s článkami 7, 10 a 11 nariadenia (ES) č. 1078/2008 a sama Komisia schválila tento druh vykazovania v súvislosti s dokumentmi týkajúcimi sa programu 2008, z čoho vyplývajú oprávnené očakávania týkajúce sa platby.


title: Vec T-501/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. februára 2007 – Bodegas Franco-Españolas/ÚHVT – Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ROYAL — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ROYAL FEITORIA — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. februára 2007 – Bodegas Franco-Españolas/ÚHVT – Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL)
   (Vec T-501/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ROYAL - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ROYAL FEITORIA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 82/78)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bodegas Franco-Españolas, SA (Logroño, Španielsko) (v zastúpení: E. López Camba, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. García Murillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) (Vila Nova de Gaia, Portugalsko) (v zastúpení: D. Martins Pereira, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. októbra 2004 (vec R 513/2002-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) a Bodegas Franco-Españolas, SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 25. októbra 2004 (vec R 513/2002-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005.


title: Vec C-270/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 – Belgické kráľovstvo/Európska komisia (Odvolanie — Pomoc poskytnutá belgickými orgánmi na financovanie skríningových testov na prenosné spongiformné encefalopatie hovädzieho dobytka — Selektívna výhoda — Rozhodnutie, ktorým sa táto pomoc vyhlasuje za čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/22

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 – Belgické kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-270/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Pomoc poskytnutá belgickými orgánmi na financovanie skríningových testov na prenosné spongiformné encefalopatie hovädzieho dobytka - Selektívna výhoda - Rozhodnutie, ktorým sa táto pomoc vyhlasuje za čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom))
   (2016/C 335/29)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci L. Van den Hende, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Belgické kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 254, 3.8.2015.


title: Vec C-133/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Intercontainer Interfrigo SC (ICF)/Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV (Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky — Rozhodné právo pri absencii voľby — Zmluva o prevádzke dopravného prostriedku — Hraničné ukazovatele — Oddeliteľnosť)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Intercontainer Interfrigo SC (ICF)/Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV
   (Vec C-133/08) (1)

   (Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky - Rozhodné právo pri absencii voľby - Zmluva o prevádzke dopravného prostriedku - Hraničné ukazovatele - Oddeliteľnosť)
   2009/C 282/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Intercontainer Interfrigo SC (ICF)

      Žalované: Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 4 Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980 — Pojem zmluva o preprave tovaru — Podrobnosti — Zmluva o prevádzke dopravného prostriedku na určitú cestu — Rozhodné právo pri absencii voľby — Kolízne kritériá

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 4 posledná veta dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980 sa má vykladať v tom zmysle, že hraničný ukazovateľ uvedený v tomto článku 4 ods. 4 druhej vete sa uplatní na iné zmluvy o prevádzke dopravného prostriedku než zmluvu na jednu cestu len v prípade, keď hlavným predmetom zmluvy nie je len samotné poskytnutie dopravného prostriedku k dispozícii, ale aj preprava tovaru ako taká.

               2.

               Článok 4 ods. 1 druhá veta tohto dohovoru sa má vykladať v tom zmysle, že časť zmluvy sa môže spravovať iným právom než je právo, ktoré sa uplatňuje na zvyšok zmluvy len v prípade, keď jej predmet má autonómny charakter.
               Ak je hraničným ukazovateľom, ktorý sa uplatňuje na zmluvu o prevádzke dopravného prostriedku, ukazovateľ uvedený v článku 4 ods. 4 tohto dohovoru, musí sa tento ukazovateľ uplatniť na celú zmluvu, ibaže by časť zmluvy týkajúca sa prepravy mala vo vzťahu k zvyšku zmluvy autonómny charakter.

               3.

               Článok 4 ods. 5 tohto dohovoru sa má vykladať v tom zmysle, že ak z celkových okolností jasne vyplýva, že zmluva má užšiu väzbu s iným štátom než je štát určený podľa domnienok uvedených v tomto článku 4 ods. 2 až 4 dohovoru, prislúcha súdu neuplatniť tieto ukazovatele a uplatniť právo štátu, s ktorým má táto zmluva najužšiu väzbu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec T-347/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. júna 2017 – Inox Mare/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Colná únia — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje, že vrátenie dovozného cla nie je v určitom prípade dôvodné — Žaloba iného subjektu — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. júna 2017 – Inox Mare/Komisia
   (Vec T-347/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Colná únia - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje, že vrátenie dovozného cla nie je v určitom prípade dôvodné - Žaloba iného subjektu - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2017/C 269/31)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inox Mare Srl (Rimini, Taliansko) (v zastúpení: R. Holzeisen, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros, J. Baquero Cruz a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ týkajúci sa zrušenia rozhodnutia Komisie C(2015) 9672 final zo 6. januára 2016, v ktorom sa konštatuje, že vrátenie dovozného cla nie je v určitom prípade dôvodné (REM 02/14)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Inox Mare Srl znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-246/99: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  20. júna 2007 – Tirrenia di Navigazione a i./Komisia ( Štátna pomoc — Námorná doprava — Rozhodnutie začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES — Nová pomoc — Existujúca pomoc )

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 20. júna 2007 – Tirrenia di Navigazione a i./Komisia
   (Vec T-246/99) (1)

   („Štátna pomoc - Námorná doprava - Rozhodnutie začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES - Nová pomoc - Existujúca pomoc“)
   (2007/C 183/60)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Tirrenia di Navigazione SpA, predtým Tirrenia di Navigazione SpA a Adriatica di Navigazione SpA (Neapol, Taliansko); Caremar SpA (Neapol); Toremar SpA (Livourne, Taliansko); Siremar SpA (Palermo, Taliansko) a Saremar SpA (Cagliari, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne A. Tizzano a G. Roberti, neskôr G. Roberti, A. Franchi a G. Bellitti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou, V. Di Bucci a E. De Persio, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Navigazione Libera del Golfo SpA (Neapol) (v zastúpení: S. Ravenna a A. Abate, advokáti); Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità SpA (Aliscafi SNAV) (Messine, Taliansko) (v zastúpení B. Castaldo a C. Forte, advokáti); Traghetti Pozzuoli Srl (Neapol); Alilauro SpA (Neapol) a Linee Lauro Srl (Pozzuoli, Taliansko), (v zastúpení: E. Amato, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 6. augusta 1999 začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES, týkajúce sa štátnej pomoci poskytnutej Talianskou republikou podnikom Gruppo Tirrenia di Navigazione (Ú. v. ES C 306, s. 2)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť okrem toho trovy konania Komisie a vedľajších účastníkov konania Navigazione Libera del Golfo SpA, Linee Lauro Srl, Traghetti Pozzuoli Srl a Alilauro SpA.

               3.

               Vedľajší účastník konania Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità (Aliscafi SNAV) SpA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 20, 22.1.2000.


title: Vec F-16/12: Žaloba podaná 10. februára 2012 — ZZ/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/33

         Žaloba podaná 10. februára 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-16/12)
   2012/C 138/76
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o svojvoľnej zmene pridelenia žalobcu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 1. februára 2012, ktorým bol žalobca z pracovného miesta na sekcii A4 pridelený na pracovné miesto na sekcii D5,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie 3 000 eur ako nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-404/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2008 – Grécko/Komisia ( Kohézny fond — Aténske medzinárodné letisko — Zníženie finančnej pomoci — Zásada proporcionality )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2008 – Grécko/Komisia
   (Vec T-404/05) (1)

   („Kohézny fond - Aténske medzinárodné letisko - Zníženie finančnej pomoci - Zásada proporcionality“)
   (2009/C 6/42)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: M. Tassopoulou, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Weimar, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 3243 v konečnom znení z 1. septembra 2005, ktorým sa znižuje pomoc pôvodne poskytnutá Kohéznym fondom na projekt č. 95/09/65/040 (nové aténske medzinárodné letisko v Spata) rozhodnutím Komisie K(96) 1356 v konečnom znení z 24. mája 1996
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.


title: Vec T-16/07: Žaloba podaná 17. januára 2007 – Torres/ÚHVT – Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENITEZ)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/38

         Žaloba podaná 17. januára 2007 – Torres/ÚHVT – Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENITEZ)
   (Vec T-16/07)
   (2007/C 82/86)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Torres, S.A. (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. novembra 2006 vo veci č. R 0036/2006-2 a zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés.

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „TORRE DE BENITEZ “pre výrobky triedy 33 (prihláška č. 2.438.018).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné a medzinárodné ochranné slovné známky „Torres “pre výrobky triedy 33, ako aj mnohé iné ochranné známky Spoločenstva, národné a medzinárodné ochranné známky.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Žalobné dôvody: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES)č. 40/94 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-249/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Saale Kareda/Stefan Benkö (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Článok 7 bod 1 — Pojmy „zmluvné veci“ a „zmluva o poskytnutí služieb“ — Regresná žaloba medzi solidárnymi dlžníkmi úverovej zmluvy — Určenie miesta plnenia úverovej zmluvy)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/16

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Saale Kareda/Stefan Benkö
   (Vec C-249/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 7 bod 1 - Pojmy „zmluvné veci“ a „zmluva o poskytnutí služieb“ - Regresná žaloba medzi solidárnymi dlžníkmi úverovej zmluvy - Určenie miesta plnenia úverovej zmluvy))
   (2017/C 277/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saale Kareda

      Žalovaný: Stefan Benkö

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 bod 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že regresná žaloba podaná medzi solidárnymi dlžníkmi na základe zmluvy o úvere predstavuje „zmluvné veci“ v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 7 bod 1 písm. b) druhá zarážka nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že zmluva o úvere, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá bola uzavretá medzi úverovou inštitúciou a dvoma solidárnymi dlžníkmi, sa musí kvalifikovať ako „zmluva o poskytnutí služieb“ v zmysle tohto ustanovenia.

               3.

               Článok 7 bod 1 písm. b) druhá zarážka nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ úverová inštitúcia poskytne úver dvom solidárnym dlžníkom, „miestom v členskom štáte, kde sa podľa zmluvy služby poskytli alebo mali poskytnúť“ v zmysle tohto ustanovenia je sídlo tejto inštitúcie, pokiaľ sa nerozhodlo inak, a to aj na účely určenia miestnej príslušnosti súdu, ktorý má rozhodovať o regresnej žalobe medzi týmito dvoma spoludlžníkmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 305, 22.8.2016.


title: Vec T-104/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  12. januára 2007 – SPM/Komisia ( Spoločná organizácia trhov — Banány — Režim dovozu banánov pochádzajúcich z krajín AKT na územie Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 219/2006 — Žaloba o neplatnosť — Aktívna legitimácia — Neprípustnosť )

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. januára 2007 – SPM/Komisia
   (Vec T-104/06) (1)

   („Spoločná organizácia trhov - Banány - Režim dovozu banánov pochádzajúcich z krajín AKT na územie Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 219/2006 - Žaloba o neplatnosť - Aktívna legitimácia - Neprípustnosť“)
   (2007/C 56/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Société des plantations de Mbanga SA (Douala, Kamerun) (v zastúpení: B. Doré, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a L. Visaggio, splnomocnený zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 219/2006 z 8. februára 2006, ktorým sa otvára colná kvóta na dovoz banánov kódu KN 0803 00 19 pochádzajúcich z krajín AKT a ktorým sa stanovuje spôsob jej spravovania na obdobie od 1. marca do 31. decembra 2006 (Ú. v. EÚ L 38, s. 22)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Société des plantations de Mbanga SA (SPM) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec C-304/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 30. mája 2016 – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 30. mája 2016 – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (Vec C-304/16)
   (2016/C 270/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: American Express Co.

      Žalovaní: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury, Diners Club International Limited, MasterCard Europe S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatňuje sa požiadavka podľa článku 1 ods. 5 a článku 2 ods. 18 nariadenia (EÚ) č. 2015/751 (1) (ďalej len „nariadenie“), v zmysle ktorej sa má trojstranná kartová schéma vydávajúca platobné nástroje viazané na kartu s partnerom v rámci spoločného označovania považovať za štvorstrannú kartovú schému, len pokiaľ partner v rámci spoločného označovania alebo agent koná ako „vydavateľ“ v zmysle článku 2 ods. 2 a odôvodnenia 29 nariadenia (konkrétne, keď takýto partner alebo agent má s platiteľom zmluvný vzťah, predmetom ktorého je uzatváranie zmlúv, na základe ktorých platiteľovi poskytne platobný nástroj s cieľom iniciovať a spracovať platobné transakcie platiteľa viazané na kartu)?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, sú článok 1 ods. 5 a článok 2 ods. 18 nariadenia neplatné v rozsahu, v akom stanovujú, že takéto systémy sa považujú za štvorstranné kartové schémy, a to z dôvodu:

                           a)

                           neuvedenia dôvodov v súlade s článkom 296 ZFEÚ;

                           b)

                           zjavne nesprávneho posúdenia; a/alebo

                           c)

                           porušenia zásady proporcionality?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2015/751 z 29. apríla 2015 o výmenných poplatkoch za platobné transakcie viazané na kartu (Ú. v. EÚ L 123, 2015, s. 1).


title: Vec T-45/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006 – Micronas/ÚHVT (3D-Panorama)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/31

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006 – Micronas/ÚHVT (3D-Panorama)
   (Vec T-45/05) (1)

   (2006/C 261/64)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-369/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) 2. augusta 2012 — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, ktorý zastupuje žalobcov Chițea Constantin a i./Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) 2. augusta 2012 — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, ktorý zastupuje žalobcov Chițea Constantin a i./Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
   (Vec C-369/12)
   2012/C 343/04
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Brașov

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, ktorý zastupuje žalobcov Chițea Constantin a i.

      Žalovaní: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa ustanovenie článku 51 ods. 1 druhej vety vzhľadom na článok 20 Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že zamestnanci vyplácaní z verejných prostriedkov majú rovnaké práva ako zamestnanci obchodných spoločností s majetkovou účasťou štátu alebo subvencovaných zo štátneho rozpočtu?

               2.

               Má sa ustanovenie článku 51 ods. 1 druhej vety vzhľadom na článok 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že bráni diskriminácii medzi zamestnancami vyplácanými z verejných prostriedkov a zamestnancami obchodných spoločností s majetkovou účasťou štátu alebo subvencovaných zo štátneho rozpočtu?

               3.

               Má sa výraz „[jeho] majetku“ obsiahnutý v článku 17 ods. 1 druhej vete Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že zahŕňa aj mzdové nároky?

               4.

               Má sa výraz „[s výnimkou] verejného záujmu“ obsiahnutý v článku 17 ods. 1 druhej vete Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že zahŕňa „hospodársku krízu“?

               5.

               Má sa výraz „užívanie majetku... v nevyhnutnej miere v súlade so všeobecným záujmom“ obsiahnutý v článku 17 ods. 1 tretej vete Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že zahŕňa „zníženie platov zamestnancov verejného sektora o 25 %“?

               6.

               Má sa ustanovenie článku 17 ods. 1 druhej vety Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že ak rumunský štát zníži platy zamestnancov vyplácaných z verejných prostriedkov o 25 % z dôvodu hospodárskej krízy a potreby vyrovnania štátneho rozpočtu uplatneného v súlade s týmto ustanovením, je potom povinný vyplatiť včas uvedeným zamestnancom spravodlivú náhradu?