title: Vec T-26/12: Žaloba podaná 20. januára 2012 — PT Musim Mas/Rada

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/22

         Žaloba podaná 20. januára 2012 — PT Musim Mas/Rada
   (Vec T-26/12)
   2012/C 80/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonézia) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil články 1 a 2 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1138/2011 z 8. novembra 2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii (Ú. v. EÚ L 293, 11.11.2011, s. 1) (ďalej len „napadnuté nariadenie“), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           Všeobecný súd má právomoc preskúmať články 1 a 2 napadnutého nariadenia a ich súlad s nariadením Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné nariadenie“) a so všeobecnými zásadami práva Únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           Rada porušila článok 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia, keďže:

                                       a)

                                       vychádzala zo zjavne nesprávneho skutkového posúdenia a zneužila svoje právomoci tým, že odmietla uznať, že žalobkyňa a jej dcérske spoločnosti zaoberajúce sa predajom v Singapure tvoria „jeden hospodársky subjekt“. Komisia počas šetrenia úmyselne nezohľadnila skutočnosti, na ktoré poukázala žalobkyňa a ktoré sa týkajú prepojených spoločností;

                                       b)

                                       dostatočne nepreukázala, že podmienky článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia boli splnené. Rada tiež zneužila svoje právomoci a vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri uplatnení článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia, keďže vychádzala z nesprávnych a nesprávne vyložených skutočností s cieľom preukázať splnenie podmienok uplatniteľnosti článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia. Rada nezohľadnila skutočnosti, ktoré žalobkyňa predložila Komisii, ktorá ich overila a v priebehu celého šetrenia ich nevyvrátila.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           Rada porušila prvý pododsek článku 2 ods. 10 základného nariadenia, keďže:

                                       a)

                                       nevykonala spravodlivé porovnanie vývoznej ceny a normálnej hodnoty. Dostatočne nepreukázala rozdiely vo faktoroch ovplyvňujúcich ceny a cenové porovnanie. V rozpore s existujúcou judikatúrou nepreukázala, že v prípade nevykonania úpravy zaplatenej provízie existuje asymetria medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou. Rada nezohľadnila údaje a dôkazy, ktoré žalobkyňa uviedla v dotazníku a počas kontrolných návštev a ktoré preukazujú, že ICOF S sa zaoberá tiež domácim predajom. Rada ďalej nedostatočne odôvodnila, prečo tieto údaje a dôkazy nezohľadnila. Rada tak vychádzala zo zjavne nesprávneho skutkového posúdenia a dopustila sa zneužitia právomoci. Rada tiež dostatočne neodôvodnila potrebu úpravy, pričom táto úprava má voči žalobkyni diskriminačnú povahu;

                                       b)

                                       Rada sa nevyhla duplicite odpočtu ziskov z vývoznej ceny. Rada najskôr odpočítala hypotetické rozpätie 5 % pre zisky ICOF E na základe článku 2 ods. 9 základného nariadenia a potom hypotetické rozpätie 5 % pre zisky ICOF S, a tak odpočítala neprimerané celkové hypotetické rozpätie 10 % pre predaje, ktoré sa uskutočnili v rámci skupiny. To je samozrejme v rozpore so skutkovými okolnosťami a praxou týkajúcou sa týchto druhov obchodov. Komisia ako vyšetrovací orgán to mala vedieť. Rada tak vychádzala zo zjavne nesprávneho skutkového posúdenia v súvislosti so ziskom v rámci skupiny a nesprávne, diskriminačne a neprimerane uplatnila článok 2 ods. 10 základného nariadenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           Rada pri posudzovaní situácie žalobkyne porušila zásadu riadnej správy vecí verejných. Nezohľadnila tiež údaje, dôkazy a tvrdenia, ktoré boli Komisii poskytnuté počas šetrenia. Namiesto toho vychádzala z formálnych faktúr, zaplatených provízií a zmlúv vytrhnutých z kontextu, aby umelo zvýšila dumpingové rozpätie žalobkyne. Komisia a Rada mali pri prijímaní svojich záverov venovať prípadu väčšiu pozornosť a vykonať jeho riadnu analýzu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore so zásadou rovnosti a zásadou zákazu diskriminácie. Rada tým, že upravila vývoznú cenu žalobkyne, vytvorila asymetriu medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou, keďže vychádzala iba z korporatívnej a daňovej štruktúry žalobkyne. Žalobkyni bola navyše z dôvodu tejto štruktúry spôsobená ujma dvojitým odpočtom hypotetického ziskového rozpätia. Obe situácie sú v porovnaní s ďalšími prešetrovanými spoločnosťami voči žalobkyni diskriminačné, keďže tieto spoločnosti majú podobné náklady, ktoré neboli predmetom úpravy.

      (1)  Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51.


title: Vec C-33/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 26. januára 2009 – Oracle Nederland BV/Inspecteur der Belastingdienst Utrecht – Gooi/kantoor Utrecht

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 26. januára 2009 – Oracle Nederland BV/Inspecteur der Belastingdienst Utrecht – Gooi/kantoor Utrecht
   (Vec C-33/09)
   2009/C 90/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Oracle Nederland BV

      Žalovaný: Inspecteur der Belastingdienst Utrecht – Gooi/kantoor Utrecht

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 11 ods. 4 druhej smernice (1) a článok 17 ods. 6 šiestej smernice (2) vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý chce využiť v týchto článkoch stanovenú možnosť (ponechania) vylúčenia odpočtu dane z pridanej hodnoty vo vzťahu k druhom výdavkov opísaným ako výdavky:

                           —

                           „na poskytnutie jedál a nápojov zamestnancom podnikateľa“,

                           —

                           „na poskytnutie reklamných darčekov alebo iných darov tým subjektom, u ktorých neprichádza alebo by neprichádzal do úvahy úplný alebo podstatný odpočet dane zaplatenej na vstupe, ak im bude alebo má byť zaúčtovaná príslušná daň z obratu“,

                           —

                           „poskytnutie ubytovania… pre zamestnancov podnikateľa“,

                           —

                           „športových alebo zábavných aktivít… pre zamestnancov podnikateľa“,

                     splnil podmienku uvedenia druhu dostatočne určitých tovarov a služieb?

               2.

               Pokiaľ bude odpoveď na prvú otázku, pokiaľ ide o jeden z druhov citovaných výdavkov, kladná: je podľa článku 6 ods. 2 a článku 17 ods. 2 a 6 šiestej smernice prípustné, aby vnútroštátne ustanovenie, o aké ide v prejednávanej veci, ktoré bolo prijaté pred nadobudnutím účinnosti smernice, stanovovalo, že zdaniteľná osoba nemôže úplne odpočítať daň z obratu, ktorá bola zaplatená v okamihu nadobudnutia určitých tovarov a služieb, pretože za ne bola vyfakturovaná odmena vrátane dane z obratu, ale môže si odpočítať len daň zaplatenú za toto plnenie?

               3.

               Pokiaľ je v súvislosti s „poskytovaním jedál a nápojov“ splnená požiadavka uvedenia druhu dostatočne určitých tovarov a služieb: je s článkom 17 ods. 6 šiestej smernice v rozpore zmena vylúčenia odpočtu dane, ak pri tejto zmene možno predpokladať, že v zásade obmedzuje rozsah vylúčenia, avšak nemožno vylúčiť, že v konkrétnom prípade sa v konkrétnom roku predovšetkým vďaka paušálnemu charakteru zmenenej úpravy rozšíri rozsah pôsobnosti tohto obmedzenia odpočtu?

      (1)  Druhá smernica Rady 67/228/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu – štruktúra a spôsoby uplatňovania spoločného systému dane z pridanej hodnoty [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 71, s. 1303).

      (2)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec F-113/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 15. októbra 2015 – DI/EASO (Verejná služba — Zamestnanci EASO — Zmluvný zamestnanec — Skúšobná doba — Prepustenie z dôvodu zjavne nedostatočnej práce — Žaloba o neplatnosť — Zhoda medzi žalobou a sťažnosťou — Neexistencia — Zjavná neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/66

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 15. októbra 2015 – DI/EASO
   (Vec F-113/13)
   ((Verejná služba - Zamestnanci EASO - Zmluvný zamestnanec - Skúšobná doba - Prepustenie z dôvodu zjavne nedostatočnej práce - Žaloba o neplatnosť - Zhoda medzi žalobou a sťažnosťou - Neexistencia - Zjavná neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody))
   (2015/C 389/75)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: DI (v zastúpení: I. Vlaic, avocat)

      Žalovaný: Európsky podporný úrad pre azyl (v zastúpení: L. Cerdán Ortiz-Quintana, splnomocnený zástupca, D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho podporného úradu pre azyl (EASO) vypovedať pracovnú zmluvu žalobcu po skúšobnej dobe, ktorá bola predĺžená o tri mesiace

      Výrok

               1.

               Zamietnutie žaloby ako zjavne neprípustnej.

               2.

               DI znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky podporný úrad pre azyl.


title: Vec T-687/13: Žaloba podaná 13. decembra 2013 — Unibail Management/ÚHVT (Zobrazenie dvoch čiar a piatich hviezd)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/42

         Žaloba podaná 13. decembra 2013 — Unibail Management/ÚHVT (Zobrazenie dvoch čiar a piatich hviezd)
   (Vec T-687/13)
   2014/C 52/81
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unibail Management (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: L. Bénard, A. Rudoni, O. Klimis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. septembra 2013 vo veci R 299/2013-2 v rozsahu, v akom odvolací senát zamietol zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 10 939 981 pre tovary a služby zaradené do tried 16, 35, 36, 38, 41 a 42,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka zložená z piatich hviezd nad piatimi hrotmi, ktorým predchádza a ktoré uzatvára horizontálna čiara, pre tovary a služby zaradené do tried 16, 35, 36, 38, 39, 41, 42 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 939 981.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 75 prvou vetou nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-345/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/61

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-345/04) (1)

   (2008/C 301/102)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-84/17: Žaloba podaná 8. februára 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisia

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/24

         Žaloba podaná 8. februára 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisia
   (Vec T-84/17)
   (2017/C 095/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Consorzio IB Innovation (Bentivoglio, Taliansko) (v zastúpení: A. Masutti a P. Manzini, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie v celom rozsahu alebo čiastočne na základe uplatnených žalobných dôvodov,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba bola podaná proti rozhodnutiu Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre výskum a inováciu z 30. novembra 2016 (ref. Ares 2016-6711369), ktorým Komisia schválila konečnú správu spoločnosti Lubbock Fine č. 14-BA259-027 z 21. novembra 2016 a následne rozhodla, že Consorzio IB Innovation (ďalej len „združenie“ alebo „IBI“) malo povinnosť vrátiť sumu 294 925,43 eura v súvislosti so zmluvou číslo 261679-CONTAIN a sumu 155 482,91 eura v súvislosti so zmluvou č. 288383-ICARGO a ďalej malo povinnosť overiť, či došlo k systémovým chybám v súvislosti s ďalšími zmluvami.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom a kontradiktórnom výklade pojmu „príjemca“ a „tretia strana“ v rozpore so všeobecnou zmluvou (General Agreement; ďalej len „GA“) a všeobecnými podmienkami (General Conditions) obsiahnutými v prílohe II GA.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že vzhľadom na charakteristické črty združenia, kolektívny subjekt, ktorý treba považovať za príjemcu vo vzťahu k všeobecnej zmluve, pozostáva zo všetkých členov združenia. Členovia združenia totiž nie sú vo vzťahu k príjemcom tretími stranami, ale súčasťou samotného príjemcu. Pracovníci poskytnutí tými členmi združenia na úlohy uvedené vo všeobecnej zmluve by mali byť považovaní za pracovníkov príjemcu a nesmú byť uvedení v prílohe I, ako je uvedené v napadnutom rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie nemá právny základ, obsahuje kontradiktórne odôvodnenie a porušuje zásadu správy vecí verejných.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie musí byť nevyhnutne založené na výslovnej právnej norme a nie – ako v tejto veci – na Príručke k finančným záležitostiam (Guide on Financial issues), ktorú vydali útvary Komisie a ktorá nie je právne záväzná. Toto rozhodnutie tiež porušuje zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá Komisii bráni, aby prijímala opatrenia, ktoré sú pre príjemcu záväzné a vychádzajú z neúplnej a kontradiktórnej správy audítora mimo Komisie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a nesprávnom uplatnení článku II. 15 ods. 2 písm. c) prílohy II všeobecných zmlúv CONTAIN a ICARGO.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že poradcovia združenia IBI, ktorým sa zamietlo preplatenie nepriamych nákladov, sú odborníci bez záväzkov k inému orgánu, t. j. ide o samostatne zárobkovo činné osoby. Nevzťahuje sa na nich ani jedna zo situácií, v ktorých odsek 2 písm. c) dotknutého ustanovenia bráni náhrade nákladov. Pokiaľ sa poradcovia združení, ktorí pracujú z domu, nenachádzajú v žiadnej z dvoch výnimočných situácií, nevyhnutne sa na nich vzťahuje všeobecné pravidlo, t. j. na nepriame náklady sa uplatňuje paušálna náhrada vo výške 60 %.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení jazykového režimu uplatniteľného v Európskej únii.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že audítorské práva a rozhodnutie žalovanej o prijatí tejto správy boli v angličtine, teda v inom než štátnom jazyku združenia IBI. Bol teda porušený článok 3 nariadenia Rady (EHS) č. 1 z 15. apríla 1958 o používaní jazykov v Európskom spoločenstve pre atómovú energiu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných z dôvodu nedostatku náležitej starostlivosti pri preskúmavaní starostlivosti.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že v situácii, keď Komisia poverí externého audítora úlohou preveriť presnosť projektového účtovníctva, prechádza povinnosť riadnej správy vecí verejných na tohto audítora. Navyše po tom, ako Komisia získa audítorskú správu, zásada riadnej správy vecí verejných vyžaduje, aby ju Komisia obzvlášť starostlivo preverila a dáva Komisii právomoc v prípade nutnosti zasiahnuť a opraviť jej obsah. Komisia túto povinnosť riadnej starostlivosti porušila.


title: Vec T-191/07: Žaloba podaná 31. mája 2007 – Anheuser-Busch/ÚHVT – Budějovický Budvar (BUDWEISER)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/34

         Žaloba podaná 31. mája 2007 – Anheuser-Busch/ÚHVT – Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Vec T-191/07)
   (2007/C 183/67)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anheuser-Busch, Inc. (St. Louis, Spojené štáty) (v zastúpení: V. von Bomhard, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Budějovický Budvar, národní podnik
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) R 299/2006-2 z 20. marca 2007,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) R 299/2006-2 z 20. marca 2007 v rozsahu, v ktorom sa týka výrobkov „nealkoholické nápoje“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania a rovnako aj ďalšieho účastníka konania pred Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu, ak do konania vstúpi ako vedľajší účastník.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „BUDWEISER“ pre výrobky triedy 32 (prihláška č. 24 646).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Budějovický Budvar, národní podnik.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: medzinárodná slovná ochranná známka „BUDWEISER“ pre výrobky triedy 32, medzinárodná obrazová ochranná známka „Budweiser Budvar“ pre výrobky tried 31 a 32 ako aj medzinárodná obrazová ochranná známka „Budweiser Budvar“ pre výrobky triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie práva byť riadne vypočutý, nesprávne uplatnenie článku 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 (1) ako aj porušenie článku 43 ods. 2 tohto nariadenia; subsidiárne, porušenie článku 73 tohto nariadenia spočívajúce v nesplnení povinnosti odôvodnenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-170/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Benelli Q. J./ÚHVT – Demharter (MOTOBI) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Spoločenstva MOTOBI — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Benelli Q. J./ÚHVT – Demharter (MOTOBI)
   (Vec T-170/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Spoločenstva MOTOBI - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 098/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Benelli Q. J. Srl (Pesaro, Taliansko) (v zastúpení: P. Lukácsi a B. Bozóki, advokáti)

      Žalovaný: Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne F. Mattina, neskôr P. Bullock, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Demharter GmbH (Dillingen, Nemecko) (v zastúpení: A. Kohn, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 16. januára 2013 (vec R 2080/2011-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Demharter GmbH a Benelli Q. J. Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Benelli Q. J. Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec F-59/08: Žaloba podaná 30. júna 2008 – Klug/Európska agentúra pre lieky

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/62

         Žaloba podaná 30. júna 2008 – Klug/Európska agentúra pre lieky
   (Vec F-59/08)
   (2008/C 223/119)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bettina Klug (Wiesbaden, Nemecko) (v zastúpení: S. Zickgraf, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie správy o hodnotení služobného postupu žalobkyne za obdobie od 31. decembra 2004 do 31. decembra 2006, ktorú vypracovala žalovaná, a uloženie žalovanej nahradiť škodu a nemajetkovú ujmu
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť správu o hodnotení služobného postupu žalobkyne za obdobie od 31. decembra 2004 do 31. decembra 2006, ktorú vypracovala žalovaná,

               —

               zrušiť rozhodnutie o nepredĺženie platnosti pracovnej zmluvy uzatvorenej so žalobkyňou,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť škodu vo výške 200 000 eur,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu vo výške 35 000 eur.


title: Vec C-285/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Belgicko) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Smernica 2004/83/ES — Minimálne ustanovenia pre priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu — Osoba oprávnená na doplnkovú ochranu — Článok 15 písm. c) — Vážne a individuálne ohrozenia života alebo osoby civilistu z dôvodu neselektívneho násilia v prípade ozbrojeného konfliktu — Pojem „vnútroštátny ozbrojený konflikt“ — Výklad, ktorý je nezávislý od výkladu medzinárodného humanitárneho práva — Kritériá posúdenia)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Belgicko) — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Vec C-285/12) (1)

   (Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia pre priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu - Osoba oprávnená na doplnkovú ochranu - Článok 15 písm. c) - Vážne a individuálne ohrozenia života alebo osoby civilistu z dôvodu neselektívneho násilia v prípade ozbrojeného konfliktu - Pojem „vnútroštátny ozbrojený konflikt“ - Výklad, ktorý je nezávislý od výkladu medzinárodného humanitárneho práva - Kritériá posúdenia)
   2014/C 93/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Aboubacar Diakite

      Žalovaný: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Belgicko) — Výklad článku 15 písm. c) smernice Rady Európskej únie 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96) — Odmietnutie priznania postavenia utečenca a doplnkovej ochrany — Osoba, ktorá môže získať doplnkovú ochranu — Pojem „vnútroštátny ozbrojený konflikt“ — Osobitný autonómny výklad alebo prípustnosť výkladu v súlade s výkladom medzinárodného humanitárneho práva — Kritériá posúdenia

      Výrok rozsudku

   Článok 15 písm. c) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, sa má vykladať v tom zmysle, že existenciu vnútroštátneho ozbrojeného konfliktu treba na účely uplatnenia tohto ustanovenia pripustiť, pokiaľ ozbrojené sily štátu čelia jednej alebo viacerým ozbrojeným skupinám alebo pokiaľ sa stretnú proti sebe dve alebo viaceré ozbrojené skupiny, pričom nie je potrebné, aby sa tento konflikt mohol kvalifikovať ako ozbrojený konflikt, ktorý nemá medzinárodný charakter v zmysle medzinárodného humanitárneho práva, ani aby intenzita ozbrojených stretov, úroveň organizácie prítomných ozbrojených síl alebo doba trvania konfliktu boli posúdené inak ako úroveň násilia na dotknutom území.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 4.8.2012.


title: Vec C-221/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel – Belgicko) – trestné konanie proti Etablissements Fr. Colruyt NV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2011/64/EÚ — Článok 15 ods. 1 — Slobodné stanovenie maximálnych maloobchodných cien tabakových výrobkov výrobcami a dovozcami — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca predaj takýchto výrobkov maloobchodníkmi za nižšie ceny než sú uvedené na kontrolnej známke — Voľný pohyb tovaru — Článok 34 ZFEÚ — Spôsoby predaja — Článok 101 ZFEÚ vykladaný v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/19

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel – Belgicko) – trestné konanie proti Etablissements Fr. Colruyt NV
   (Vec C-221/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2011/64/EÚ - Článok 15 ods. 1 - Slobodné stanovenie maximálnych maloobchodných cien tabakových výrobkov výrobcami a dovozcami - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca predaj takýchto výrobkov maloobchodníkmi za nižšie ceny než sú uvedené na kontrolnej známke - Voľný pohyb tovaru - Článok 34 ZFEÚ - Spôsoby predaja - Článok 101 ZFEÚ vykladaný v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ))
   (2016/C 419/23)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Etablissements Fr. Colruyt NV

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 ods. 1 smernice Rady 2011/64/EÚ z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je sporná vo veci samej, ktorá zakazuje maloobchodníkom predávať tabakové výrobky za nižšiu jednotkovú cenu než je cena, ktorú výrobca alebo dovozca uviedol na kontrolnej známke umiestnenej na týchto výrobkoch, pod podmienkou, že táto cena bola slobodne stanovená výrobcom alebo dovozcom.

               2.

               Článok 34 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je sporná vo veci samej, ktorá zakazuje maloobchodníkom predávať tabakové výrobky za nižšiu jednotkovú cenu než je cena, ktorú výrobca alebo dovozca uviedol na kontrolnej známke umiestnenej na týchto výrobkoch, pod podmienkou, že táto cena bola slobodne stanovená dovozcom.

               3.

               Článok 101 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je sporná vo veci samej, ktorá zakazuje maloobchodníkom predávať tabakové výrobky za nižšiu jednotkovú cenu než je cena, ktorú výrobca alebo dovozca uviedol na kontrolnej známke umiestnenej na týchto výrobkoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Spojené veci F-27/06 a F-75/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 24. mája – Lofaro/Komisia (Úradníci — Dočasný zamestnanec — Predĺženie skúšobnej doby — Prepustenie na konci skúšobnej doby — Akty spôsobujúce ujmu — Lehota na podanie sťažnosti — Neprípustnosť)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/44

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 24. mája – Lofaro/Komisia
   (Spojené veci F-27/06 a F-75/06) (1)

   (Úradníci - Dočasný zamestnanec - Predĺženie skúšobnej doby - Prepustenie na konci skúšobnej doby - Akty spôsobujúce ujmu - Lehota na podanie sťažnosti - Neprípustnosť)
   (2007/C 155/81)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Lofaro (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Laffineur, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci vo veci F-27/06 F. Longfils, advokátka)
   Predmet spojených vecí
   Vo veci F-27/06:
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými sa predlžuje skúšobná doba žalobcu a zároveň sa po uplynutí tohto obdobia končí jeho pracovná zmluva, a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Vo veci F-75/06:
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie z 28. septembra 2005 o prepustení žalobcu po uplynutí jeho skúšobnej doby a hodnotenia, na ktorom je toto rozhodnutie založené, a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloby sa zamietajú ako neprípustné.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  F-27/06: Ú. v. EÚ C 208, 6.5.2006, s. 35, a F-75/06: Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006, s. 48.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  27. októbra 2005  vo veci C-166/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva a jeho biotopov — Osobitne chránené územia — Lagúna Messolongi)

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 27. októbra 2005
   vo veci C-166/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva a jeho biotopov - Osobitne chránené územia - Lagúna Messolongi)
   (2005/C 330/09)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-166/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: M. Patakia a M. van Beek) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: E. Skandalou), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 2. apríla 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: R. Silva de Lapuerta, vo funkcii predsedníčky piatej komory, sudcovia P. Kūris (spravodajca) a J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 27. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na zavedenie a vykonanie súdržného, osobitného a úplného právneho režimu spôsobilého zabezpečiť trvalú správu a účinnú ochranu osobitne chráneného územia lagúny Messolongi so zreteľom na ciele zachovania stanovené smernicou Rady z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 12.6.2004.


title: Vec C-516/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 27. septembra 2013 — Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca/Knoll International S.p.A.

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 27. septembra 2013 — Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca/Knoll International S.p.A.
   (Vec C-516/13)
   2013/C 367/42
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne a navrhovateľky v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Dimensione Direct Sales s.r.l., Michele Labianca

      Žalovaná a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Knoll International S.p.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa právo šírenia podľa článku 4 ods. 1 smernice 2001/29/ES (1) právo ponúkať verejnosti originál alebo rozmnoženiny diela na kúpu?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Zahŕňa právo ponúkať verejnosti originál alebo rozmnoženiny diela na kúpu nielen ponuky zmluvy, ale aj reklamné činnosti?

               3.

               Ide o porušenie práva šírenia aj vtedy, keď na základe ponuky na kúpu originálu alebo rozmnoženín diela nedôjde?

      (1)  Smernica 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).


title: Vec T-48/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Sigma Orionis/Komisia

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/59

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Sigma Orionis/Komisia
   (Vec T-48/16)
   (2016/C 098/75)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francúzsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaný: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že Európska komisia tým, že na základe protiprávne vypracovanej vyšetrovacej správy OLAF zastavila všetky platby, ktoré dlžila žalobkyni, porušila svoje zmluvné povinnosti vyplývajúce z grantových zmlúv FP7 a H2020,

               —

               rozhodol, že Európska komisia tým, že na základe protiprávne vypracovanej vyšetrovacej správy OLAF vypovedala grantové zmluvy FP7 a H2020, porušila svoje zmluvné povinnosti vyplývajúce z týchto grantových zmlúv,

               —

               subsidiárne, ustanovil znalca, ktorý určí čiastky, ktoré žalobkyni nesporne patria na základe sporných grantových zmlúv

         V dôsledku toho uložil žalovanej:

               —

               povinnosť zaplatiť protiprávne pozastavené čiastky na základe grantovej zmluvy FP7, konkrétne 607 404,49 eura, spolu s úrokmi z omeškania podľa článku II.5.5, počítanými odo dňa splatnosti dlžných čiastok, v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné operácie refinancovania, zvýšenej o 3,5 percentného bodu,

               —

               povinnosť zaplatiť protiprávne pozastavené čiastky na základe grantovej zmluvy H2020, konkrétne 226 688,68 eura, spolu s úrokmi z omeškania podľa článku 21.11.1, počítanými odo dňa splatnosti dlžných čiastok, v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné operácie refinancovania, zvýšenej o 3,5 percentného bodu,

               —

               povinnosť nahradiť žalobkyni ďalšiu škodu, ktorú utrpela a ktorá bola v tomto štádiu vyčíslená na 1 500 000 eur s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania.

               —

               povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia svoje rozhodnutie o zastavení dlžných platieb nemôže opierať v plnom rozsahu o vyšetrovaciu správu vypracovanú na základe protiprávne získaných dôkazov. Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že vzhľadom na to, že Komisia vychádzala z protiprávne získaných dôkazov, je zastavenie platieb, ako aj vypovedanie zmlúv, protiprávne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, keďže v rôznych správach o technických auditoch sa bez rozdielu konštatovalo, že žalobkyňa použila prostriedky v súlade so zásadami hospodárnosti, efektívnosti a riadnej finančnej správy. Z toho vyplýva, že Komisia nemôže tvrdiť, že s určitosťou zistila, že žalobkyňa sa v rámci iných podpôr dopustila nezrovnalostí, ktoré môžu odôvodňovať vypovedanie zmlúv alebo zastavenie všetkých platieb v rámci sporných grantových zmlúv. Okrem toho účasť na grantových zmluvách predstavuje jediný zdroj financovania žalobkyne a neexistencia nových európskych projektov by viedla nevyhnutne k bankrotu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený tom, že Komisia zjavne a závažne porušila rozsah svojej právomoci posúdenia a toto porušenie by mohlo viesť k vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Únie. Bolo poškodené dobré meno žalobkyne a jej zákazky, čo značne oslabuje alebo dokonca vylučuje akékoľvek vyhliadky na jej účasť na nových európskych projektoch v budúcnosti. Účasť na grantových zmluvách okrem toho predstavuje jediný zdroj financovania žalobkyne a neexistencia nových európskych projektov by viedla nevyhnutne k bankrotu.


title: Vec C-208/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Navarra, Sección Tercera – Španielsko) – Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia SA

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/24

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Navarra, Sección Tercera – Španielsko) – Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia SA
      (Vec C-208/14) (1)

      (2015/C 016/38)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-314/99: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Weghorst-Oliko/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Weghorst-Oliko/Komisia
   (Vec T-314/99) (1)

   (2006/C 310/62)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 63, 4.3.2000.


title: Vec T-243/14: Žaloba podaná 17. apríla 2014 – The Smiley Company/ÚHVT (Silueta tváre)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/38

         Žaloba podaná 17. apríla 2014 – The Smiley Company/ÚHVT (Silueta tváre)
   (Vec T-243/14)
   2014/C 282/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Freitag, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. januára 2014 vo veci R 837/2013-1,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka predstavujúca siluetu tváre pre tovary zaradené do tried 29 a 30 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 1 68  861.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zápisná nespôsobilosť prihlasovanej ochrannej známky podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-317/06: Žaloba podaná 23. novembra 2006 – Panrico/ÚHVT – HDN Development ( Krispy Kreme DOUGHNUTS )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/69

         Žaloba podaná 23. novembra 2006 – Panrico/ÚHVT – HDN Development („Krispy Kreme DOUGHNUTS“)
   (Vec T-317/06)
   (2006/C 326/144)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Panrico S.L. (Unipersonal) (Santa Perpètua de Mogola, Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: D. Pellisé Irquiza, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: HDN Development Corp.
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. augusta 2006 vydané v rámci odvolacieho konania R 0194/2005-1 týkajúce sa námietkového konania č. B 303 992 proti prihláške ochrannej známky 1.298.785,

               —

               zaviazať ÚHVT a prihlasovateľa ochrannej známky Spoločenstva 1.298.785, ktorým je HDN Development Corporation, na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: HDN Development Corporation.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová a slovná ochranná známka „KRISPY KREME DOUGHNUTS“ (prihláška č. 1.298.785) pre výrobky v triedach 25 a 30 a služby v triede 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielske slovné ochranné známky „DOGHNUTS“ (č. 1.288.926) a „DONUT“ (č. 399.563) pre výrobky v triede 30 a obrazová ochranná známka „donuts“ pre výrobky v triede 25 a služby v triede 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 5 nariadenia (ES) č. 49/94 o ochrannej známke Spoločenstva. Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že hlavným prvkom ochrannej známky Spoločenstva, ktorá je predmetom tohto konania, je slovo „DOUGHNUTS“, čím dochádza k zámene s ochrannou známkou skupiny DONUT-DONUTS-DOGHNUTS žalobcu, pričom tieto ochranné známky sa vzťahujú na rovnaké výrobky a služby, takže vzniká značná pravdepodobnosť zámeny zo strany španielskej verejnosti.


title: Vec C-148/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. marca 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko, ktorú v konaní podporuje Francúzska republika, Rumunsko, Holandské kráľovstvo, Slovenská republika

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. marca 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko, ktorú v konaní podporuje Francúzska republika, Rumunsko, Holandské kráľovstvo, Slovenská republika
   (Vec C-148/12) (1)

   2013/C 156/42
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec C-214/12 P: Odvolanie podané 8. mája 2012 : Spolková krajina Burgenland proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08, Spolková krajina Burgenland a Rakúska republika/Európska komisia

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/16

         Odvolanie podané 8. mája 2012: Spolková krajina Burgenland proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08, Spolková krajina Burgenland a Rakúska republika/Európska komisia
   (Vec C-214/12 P)
   2012/C 194/25
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spolková krajina Burgenland (v zastúpení: U. Soltész a P. Melcher, Rechtsanwälte, za právnej pomoci A. Egger, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rakúska republika

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08,

               —

               vydal vo veci konečné rozhodnutie a zrušil rozhodnutie Európskej komisie 2008/719/ES z 30. apríla 2008 o štátnej pomoci C 56/06 (ex NN 77/06) Rakúska na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland (Ú. v. EÚ L 239, s. 32) a zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom,

               —

               subsidiárne k návrhu v druhej zarážke vrátil vec na rozhodnutie Všeobecnému súdu, a uložil mu povinnosť rozhodnúť v súlade s právnym posúdením uvedeným v rozsudku Súdneho dvora a rozhodnutie o trovách konania ponechal na neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka týmto odvolaním napáda rozsudok Všeobecného súdu (šiesta komora) z 28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08, ktorými Všeobecný súd zamietol žalobu odvolateľky proti rozhodnutiu Komisie 2008/719/ES z 30. apríla 2008 o štátnej pomoci Rakúska na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland.
   Odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody:
   1.   Všeobecný súd porušil právo byť vypočutý pred súdom, pretože neposúdil podstatnú časť ôsmeho žalobného dôvodu

   Odvolateľka tvrdením, ktoré Všeobecný súd neposúdil, namietala, že Komisia v napadnutom rozhodnutí zohľadnila iba výhodu spojenú s „dodatočnými pôžičkami“ vo výške 380 miliónov eur a nezohľadnila pritom výhodu, ktorá bola spojená s pôžičkami vo výške 320 miliónov eur, a ktorá viedla k zániku akéhokoľvek „prvku podpory“ pri predaji Bank Burgenland spoločnosti Grazer Wechselseitige Versicherung.
   Toto tvrdenie Všeobecný súd neposúdil, hoci odvolateľka na toto tvrdenie ešte raz výslovne poukázala v pripomienkach k správe z pojednávania, pretože už táto správa z pojednávania toto posúdenie neobsahovala.
   2.   Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ konštatovaním, že Komisia pri posúdení ponúk správne nezohľadnila riziká vyplývajúce pre spolkovú krajinu Burgenland z režimu záruky splnenia určeného verejným úverovým inštitúciám (Ausfallhaftung)

   Všeobecný súd sa v tejto súvislosti nesprávne odvoláva na judikatúru, ktorá v prejednávanej veci nie je uplatniteľná, resp. pokiaľ je uplatniteľná aspoň vo svojej podstate, odporuje úvahám Všeobecného súdu.
   Všeobecný súd okrem toho nezohľadnil ďalšiu protikladnú judikatúru k jeho úvahám.
   Všeobecný súd napokon nesprávne považoval riziká vyplývajúce z Ausfallhaftung za riziká, ktoré treba zohľadniť, napriek tomu, že Ausfallhaftung predstavuje existujúcu a zároveň oprávnenú pomoc.
   3.   Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ konštatovaním, že Komisia pri určení trhovej hodnoty Bank Burgenland správne vychádzala z ponuky konzorcia

   Všeobecný súd pochybil, keď vo výbere a uplatnení metódy určenia trhovej hodnoty Bank Burgenland Komisiou nevidel zjavne nesprávne posúdenie.
   Všeobecný súd okrem toho považoval verejnú súťaž, ktorá sa uskutočnila pri predaji Bank Burgenland, napriek jednoznačným záverom Komisie, za súťaž neviazanú na ďalšie podmienky a bez preskúmania vychádzal z nesprávneho konštatovania Komisie, podľa ktorého „nedostatky“ v podmienkach nemali vplyv na výšku ponúk.
   Navyše podľa Všeobecného súdu Komisia správne vychádzala z ponuky konzorcia napriek jej zjavne neprimeranej výške, hoci sa určenie zjavne neprimeranej výšky v podstatnej miere zakladalo na tej skutočnosti, že sa Ausfallhaftung neuplatní a riziká ktoré z Ausfallhaftung vyplývajú, nemožno zohľadniť.
   4.   Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ konštatovaním, že Komisia správne určila, že ani výsledok, ani doba konania pred Finanzmarktaufsichtsbehörde (úrad dohľadu nad finančným trhom) (FMA), neodôvodnili predaj Bank Burgenland spoločnosti Grazer Wechelseitige Versicherung

   Všeobecný súd považoval za správne konštatovanie Komisie, že neexistovali žiadne okolnosti, ktoré by nasvedčovali, že FMA zakáže predaj konzorciu, pritom však nesprávne vychádzal z predpokladu, že skutočnosti uvedené odvolateľkou neboli pre povoľovacie konanie pred FMA relevantné a FMA ich nezohľadnil.
   Všeobecný súd navyše pri konštatovaní, že neexistovali žiadne skutočnosti, ktoré by naznačovali, že dĺžka konania pred FMA významne ohrozila šance na privatizáciu Bank Burgenland, neprihliadol na konkrétne dôkazy predložené odvolateľkou.
   Všeobecný súd napokon uplatnil nesprávne kritérium preskúmania a kontroly.


title: Vec T-72/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — Travel Service/ÚHVT — Eurowings Luftverkehrs (smartWings) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva smartWings — Skoršie vnútroštátne a medzinárodné, slovné a obrazové ochranné známky EUROWINGS a EuroWings — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b)nariadenia (ES) č. 207/2009] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009] — Článok 79 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 83 nariadenia č. 207/2009]“ ]

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — Travel Service/ÚHVT — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)
   (Vec T-72/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva smartWings - Skoršie vnútroštátne a medzinárodné, slovné a obrazové ochranné známky EUROWINGS a EuroWings - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b)nariadenia (ES) č. 207/2009] - Povinnosť odôvodnenia - Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009] - Článok 79 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 83 nariadenia č. 207/2009])
   2010/C 301/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Travel Service a.s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: S. Hejdová a R. Charvát, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Eurowings Luftverkehrs AG (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: J. Schmidt, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. novembra 2007 (vec R 1515/2006-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Eurowings Luftverkehrs AG a Travel Service a.s.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Travel Service a.s. znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Eurowings Luftverkehrs AG.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Výmaz veci C-17/04

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/27

         Výmaz veci C-17/04 (1)

   (2004/C 273/54)
   Uznesením z 29. júla 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-17/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59 zo 6.3.2004


title: Vec T-409/13: Žaloba podaná 2. augusta 2013 — Companhia Previdente a Socitrel/Komisia

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/30

         Žaloba podaná 2. augusta 2013 — Companhia Previdente a Socitrel/Komisia
   (Vec T-409/13)
   2013/C 367/53
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: COMPANHIA PREVIDENTE — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabon, Portugalsko) a SOCITREL — Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Trofa, Portugalsko) (v zastúpení: D. Proença de Carvalho, J. Caimoto Duarte, F. Proença de Carvalho a T. Luísa Faria, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre hospodársku súťaž z 24. mája 2013 (D/2013/048425), ktorým sa odmietlo zníženie, pre platobnú neschopnosť, pokuty uloženej SOCITREL v konaní podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP a ktorým bola COMPANHIA PREVIDENTE solidárne zaviazaná na zaplatenie tejto pokuty,

               —

               uplatnil na žalobkyne zníženie pokuty vzhľadom na ich platobnú neschopnosť.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia uvedenej v článku 296 ZFEÚ zo strany Komisie, keďže Komisia nezohľadnila údaje predložené skupinou COMPANHIAS PREVIDENTE týkajúce sa jej platobnej neschopnosti

                           —

                           Žalobkyne zastávajú názor, že Komisia porušila článok 296 ZFEÚ, keďže riadne neodôvodnila odmietnutie zníženia pokuty pre platobnú neschopnosť, pretože neboli špecificky analyzované podmienky, ktoré podľa rozhodovacej praxe Európskej komisie [najmä v zmysle bodu 35 usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (1), ďalej len „usmernenia“] a podľa judikatúry súdov Európskej únie týkajúcej sa platobnej neschopnosti musia byť splnené, aby bolo povolené zníženie pokuty v tomto rámci a tiež sa riadne neposúdili tvrdenia, ktoré uvádzala CP počas predmetného konania pred Európskou komisiou, pokiaľ ide o splnenie uvedených podmienok zo strany skupiny COMPANHIA PREVIDENTE.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu, zjavne nesprávnom posúdení a porušení zásady proporcionality, keďže Komisia neprikročila k zníženiu pokuty vzhľadom na platobnú neschopnosť skupiny COMPANHIA PREVIDENTE

                           —

                           Žalobkyne zastávajú názor, že došlo k nesprávnemu posúdeniu skutkového stavu, zjavne nesprávnemu posúdeniu a porušeniu zásady proporcionality, pretože sa riadne nezohľadnili všetky relevantné skutočnosti a pretože neboli adekvátnym spôsobom preskúmané dôkazy, ktoré predložila COMPANHIA PREVIDENTE v priebehu uvedeného konania o preskúmaní pokuty pre platobnú neschopnosť podľa bodu 35 usmernení, nakoľko pokuta prevyšuje finančné možnosti skupiny COMPANHIA PREVIDENTE.

         Žalobkyne okrem toho žiadajú podľa článku 261 ZFEÚ o zníženie pokuty uloženej spoločnosti SOCITREL na zaplatenie ktorej je spoločnosť COMPANHIA PREVIDENTE solidárne zaviazaná, pre platobnú neschopnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2.


title: Vec F-87/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  30. júna 2006 – Ott a i./Komisia (Úradníci — Hodnotené obdobie 2004 — Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov — Článok 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa — Žaloba sčasti zjavne neprípustná a sčasti zjavne nedôvodná)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/34

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. júna 2006 – Ott a i./Komisia
   (Vec F-87/05) (1)

   (Úradníci - Hodnotené obdobie 2004 - Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov - Článok 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa - Žaloba sčasti zjavne neprípustná a sčasti zjavne nedôvodná)
   (2006/C 190/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Martial Ott (Oberanven, Luxembursko), Fernando Lopez Tola (Luxemburg, Luxembursko) a Francis Weiler (Itzig, Luxembursko) (v zastúpení: G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia z 30. novembra 2004 uverejneného v Administratívnych informáciách č. 130 2004 z 30. novembra 2004, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev vydala zoznam úradníkov povýšených za hodnotené obdobie 2004, v rozsahu, v akom tento zoznam neuvádza mená žalobcov, a jednak, subsidiárne, zrušenie pridelenia bodov na účely povýšenia za hodnotené obdobie 2004
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta sčasti ako zjavne neprípustná a sčasti ako zjavne nedôvodná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-349/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-261/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Ieper – Belgicko) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey (Železničná preprava — Nariadenie (ES) č. 1371/2007 — Práva a povinnosti cestujúcich — Chýbajúci prepravný doklad — Neuskutočnenie nápravy v lehote — Priestupok)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/20

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Ieper – Belgicko) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey
   (Vec C-261/15) (1)

   ((Železničná preprava - Nariadenie (ES) č. 1371/2007 - Práva a povinnosti cestujúcich - Chýbajúci prepravný doklad - Neuskutočnenie nápravy v lehote - Priestupok))
   (2016/C 419/25)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vredegerecht te Ieper

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV

      Žalovaný: Gregory Demey

      Výrok

   Článok 6 ods. 2 posledná veta dodatku A k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980, zmeneného a doplneného Protokolom o zmene Dohovoru z 3. júna 1999 nachádzajúceho sa v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 z 23. októbra 2007 o právach a povinnostiach cestujúcich v železničnej preprave sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporujú vnútroštátne ustanovenia, ktoré upravujú, že osoba, ktorá cestuje vlakom bez prepravného dokladu na tento účel a ktorá nenapraví túto situáciu v lehote stanovenej týmito ustanoveniami, nemá uzatvorený zmluvný vzťah so železničnou spoločnosťou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec T-512/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. novembra 2013 — Rusal Armenal/Rada [ „Dumping — Dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Arménsku, Brazílii a Číne — Pristúpenie Arménska k WTO — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve — Článok 2 ods. 7 nariadenia (ES) č. 384/96 — Zlučiteľnosť s antidumpingovou dohodou — Článok 277 ZFEÚ“ ]

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. novembra 2013 — Rusal Armenal/Rada
   (Vec T-512/09) (1)

   (Dumping - Dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Arménsku, Brazílii a Číne - Pristúpenie Arménska k WTO - Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve - Článok 2 ods. 7 nariadenia (ES) č. 384/96 - Zlučiteľnosť s antidumpingovou dohodou - Článok 277 ZFEÚ)
   2013/C 367/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rusal Armenal ZAO (Jerevan, Arménsko) (v zastúpení: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch a G. Wolf, advokáti, neskôr J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, a napokon J.-P. Hix a B. Driessen)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. França a C. Clyne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 925/2009 z 24. septembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Arménsku, Brazílii a Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 262, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 925/2009 z 24. septembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Arménsku, Brazílii a Čínskej ľudovej republike, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Rusal Armenal ZAO.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti Rusal Armenal.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-580/14: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Sandra Bitter, ako správkyňa konkurznej podstaty spoločnosti Ziegelwerk Höxter GmbH/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Pokuta za prekročenie emisií — Proporcionalita)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/19

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Sandra Bitter, ako správkyňa konkurznej podstaty spoločnosti Ziegelwerk Höxter GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-580/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Pokuta za prekročenie emisií - Proporcionalita))
   (2016/C 068/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sandra Bitter, ako správkyňa konkurznej podstaty spoločnosti Ziegelwerk Höxter GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Výrok

   Z preskúmania položenej otázky nevyplynulo nič, čo by so zreteľom na zásadu proporcionality ovplyvnilo platnosť článku 16 ods. 3 druhej vety smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009, v rozsahu, v akom stanovuje pokutu za prekročenie emisií vo výške 100 EUR za každú tonu ekvivalentu oxidu uhličitého emitovaného zariadením, ktorého prevádzkovateľ neodovzdal kvóty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015.


title: Vec C-340/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  9. decembra 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/22/ES — Článok 4 ods. 2 až 5 — Chov voľne žijúcich živočíchov — Zoologické záhrady)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. decembra 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-340/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/22/ES - Článok 4 ods. 2 až 5 - Chov voľne žijúcich živočíchov - Zoologické záhrady)
   2011/C 55/20
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: B. Plaza Cruz a N. Díaz Abad, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 4 ods. 2, 3, 4 a 5 smernice Rady 1999/22/ES z 29. marca 1999 o chove voľne žijúcich živočíchov v zoologických záhradách (Ú. v. ES L 94, s. 24; Mim. vyd. 15/004, s. 140)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky potrebné opatrenia vo vzťahu k zoologickým záhradám, ktoré sú predmetom tejto žaloby a ktoré sa nachádzajú v Aragónsku, Astúrii, na Baleárskych ostrovoch, Kanárskych ostrovoch, v Kantábrii, Kastílii-Leóne, v Estremadure a v Galícii, v oblasti inšpekcie, udeľovania licencií a prípadne uzavretia týchto zariadení v súlade s článkom 4 ods. 2 až 5 smernice Rady 1999/22/ES z 29. marca 1999 o chove voľne žijúcich živočíchov v zoologických záhradách, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-308/13 P: Odvolanie podané 5. júna 2013 : Società Italiana Calzature SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  9. apríla 2013 vo veci T-336/11, Società Italiana Calzature SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/2

         Odvolanie podané 5. júna 2013: Società Italiana Calzature SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. apríla 2013 vo veci T-336/11, Società Italiana Calzature SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-308/13 P)
   2013/C 233/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Società Italiana Calzature SpA (v zastúpení: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), VICINI SpA

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok č. 564397, ktorý vyhlásil Všeobecný súd Európskej únie 9. apríla 2013 vo veci T-336/11, doručený v ten istý deň, vyhovieť návrhom, ktoré Società Italiana Calzature SpA (ďalej len „SIC“) formulovala v žalobe na prvom stupni, zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 8. apríla 2011 týkajúce sa veci R 634/2010-2 a v súlade s rozhodnutím námietkového oddelenia z 5. marca 2010 týkajúcim sa námietky B 1 350 711 vyhlásiť, že sa musí zamietnuť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 6513386, ktorú prihlasuje VICINI, pre chýbajúcu novosť, keďže je podobná až zameniteľná so skorším slovným označením „ZANOTTI“ zapísaným ako ochranná známka Spoločenstva pod č. 244 277 a talianska ochranná známka pod č. 452 869, ktorých majiteľom je SIC,

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania a poplatky obidvoch stupňov konania,

               —

               uložiť VICINI SpA povinnosť nahradiť SIC celé trovy konania na predchádzajúcich stupňoch pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozsudok Všeobecného súdu obsahuje nedostatočné a protirečivé odôvodnenie. Vizuálna nadradenosť grafického prvku v porovnaní so slovným prvkom prihlasovanej ochrannej známky a pridanie slov „Giuseppe“ a „Design“ k výrazu „ZANOTTI“ nepostačujú na vylúčenie existencie pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami vzhľadom na vnútorné vlastnosti predmetných prvkov a osobitne na skutočnosť, že nemajú rozlišovaciu spôsobilosť.
   Všeobecný súd dospel k chybnému záveru, že slovo „ZANOTTI“, ktoré predstavuje slovný prvok prihlasovanej ochrannej známky, nemá samostatné rozlišovacie postavenie, čím aj z tohto uhla pohľadu vylúčil existenciu pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.


title: Vec T-464/16 P: Odvolanie podané 22. augusta 2016: HI proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 10. júna 2016 vo veci F-133/15, HI/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/24

         Odvolanie podané 22. augusta 2016: HI proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 10. júna 2016 vo veci F-133/15, HI/Komisia
   (Vec T-464/16 P)
   (2016/C 371/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: HI (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok z 10. júna 2016 vyhlásený vo veci F-133/15 a sám rozhodol vo veci,

               —

               alternatívne vrátil vec Súdu pre verejnú službu,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Hlavné dôvody a tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby odvolateľ uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení práva Európskej únie týkajúci sa povinnosti odôvodnenia a práv na obhajobu v rozsahu, v akom menovací orgán Európskej komisie podrobne nespresnil dôvody podopierajúce jeho rozhodnutie o uložení disciplinárnej sankcie odvolateľovi, konkrétne zaradenie odvolateľa o dve platové triedy nižšie v rámci rovnakej funkčnej skupiny.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušeniach práva Európskej únie, ktorých sa Súd pre verejnú službu (ďalej len „SVS“) dopustil v súvislosti s dodržiavaním primeranej lehoty, práv na obhajobu, ako aj povinnosti odôvodnenia. SVS navyše skreslil skutkové okolnosti a dôkazy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov, ako aj na porušenia práva Európskej únie a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, ktorých sa dopustil SVS.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení zásady proporcionality, ktorého sa dopustil SVS.


title: Vec C-390/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  30. apríla 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (predtým Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) – Rakúsko] – konania začaté na návrh Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner (Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Charta základných práv Európskej únie — Články 15 až 17, 47 a 50 — Slobodná voľba povolania a právo na prácu, sloboda podnikania, právo vlastniť majetok, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, zásada ne bis in idem — Článok 51 — Pôsobnosť — Vykonanie práva Únie — Hazardné hry — Obmedzujúca právna úprava členského štátu — Správne a trestné sankcie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 30. apríla 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (predtým Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) – Rakúsko] – konania začaté na návrh Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner
   (Vec C-390/12) (1)

   ((Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Charta základných práv Európskej únie - Články 15 až 17, 47 a 50 - Slobodná voľba povolania a právo na prácu, sloboda podnikania, právo vlastniť majetok, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, zásada ne bis in idem - Článok 51 - Pôsobnosť - Vykonanie práva Únie - Hazardné hry - Obmedzujúca právna úprava členského štátu - Správne a trestné sankcie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   2014/C 194/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (predtým Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich – Výklad článku 56 ZFEÚ a článkov 15 až 17, 47 a 50 Charty základných práv Európskej únie – Hazardné hry – Právna úprava členského štátu zakazujúca pod hrozbou trestných sankcií prevádzkovať herné automaty („kleines Glücksspiel“) bez povolenia vydaného príslušným orgánom – Zásada proporcionality

      Výrok rozsudku

   Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je úprava dotknutá vo veci samej, pokiaľ skutočným cieľom tejto úpravy nie je ochrana hráčov ani boj proti trestnej činnosti a táto úprava v skutočnosti nezodpovedá snahe koherentne a systematicky obmedziť príležitosti na hru alebo potlačiť trestnú činnosť spojenú s týmito hrami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


title: Vec T-249/06: Žaloba podaná 8. septembra 2006 – Niko Tube a Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant/Rada

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/28

         Žaloba podaná 8. septembra 2006 – Niko Tube a Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant/Rada
   (Vec T-249/06)
   (2006/C 261/53)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Nikopol Seamless Tubes Plant Closed Joint Stock Company (Niko Tube) (Nikopol, Ukrajina) a Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant Open Joint Stock Company (Dnipropetrovsk, Ukrajina) (v zastúpení: H.-G. Kamann a P. Vander Schueren, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté nariadenie v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, ukrajinskí výrobcovia bezšvových rúr a rúrok, navrhujú zrušenie nariadenia Rady č. 954/2006 (1), ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok s pôvodom okrem iného na Ukrajine.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia tvrdia, že Rada:

               —

               stanovila normálnu hodnotu na základe zjavnej chyby v posúdení a v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie tým, že zohľadnila výrobky, ktoré žalobcovia nevyrobili,

               —

               uskutočnila vymedzenie značnej ujmy v rozpore s článkom 3 základného nariadenia (2), keďže výrobcovia v Spoločenstve plne nespolupracovali,

               —

               konala v rozpore s článkom 5 ods. 4 základného nariadenia tým, že neukončila konanie vzhľadom na nespoluprácu priemyselných podnikov v Spoločenstve,

               —

               sa dopustila zjavnej chyby v posúdení podľa článku 2 ods. 10 základného nariadenia tým, že z vývoznej ceny obchodnej spoločnosti Sepco odpočítala prevzatú províziu,

               —

               porušila zásadu zákazu diskriminácie tým, že posúdila a napokon odmietla žalobcami ponúkaný záväzok, a

               —

               porušila právo na obranu žalobcov a článok 253 ES tým, že neuviedla primerané odôvodnenie svojho rozhodnutia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 954/2006 z 27. júna 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Chorvátsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajine, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, ktorým sa ukončujú predbežné preskúmania a preskúmania uplynutia platnosti antidumpingového cla na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo nelegovanej ocele s pôvodom, okrem iného, v Rusku a Rumunsku, a ktorým sa ukončujú predbežné preskúmania antidumpingového cla na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo nelegovanej ocele s pôvodom, okrem iného, v Rusku a Rumunsku a v Chorvátsku a na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 175, 2006, s. 4).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).


title: Vec C-523/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 12. októbra 2016 – MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 12. októbra 2016 – MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA
   (Vec C-523/16)
   (2017/C 022/07)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: MA.T.I. SUD SpA

      Žalovaná: Società Centostazioni SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Únie, napriek skutočnosti, že stanovenie odplatného charakteru inštitútu pomoci a poučenia na účel odstránenia vád dokumentácie predloženej vo verejnom obstarávaní je právom členských štátov, článku 38 ods. 2a legislatívneho dekrétu č. 163/2006 v znení platnom ku dňu uverejnenia predmetného oznámenia o vyhlásení výberového konania… v časti, kde sa stanovuje zaplatenie „finančnej sankcie“ vo výške, ktorú má určiť verejný obstarávateľ („nie nižšej ako jedno promile a nie vyššej ako jedno percento z hodnoty obstarávania a v každom prípade nie vyššej ako 50 000 eur, pričom jej zaplatenie sa zabezpečuje prostredníctvom predbežnej zábezpeky“), a to s ohľadom na nadmernú výšku predmetnej sumy a vopred stanovený druh sankcie, ktorú nie je možné odstupňovať vo vzťahu ku konkrétnej stíhanej situácii, čiže podľa závažnosti odstrániteľnej vady?

               2.

               Bráni naopak právo Únie uvedenému článku 38 ods. 2a legislatívneho dekrétu č. 163/2006 (rovnako v znení platnom ku dňu uverejnenia predmetného oznámenia o vyhlásení výberového konania) z dôvodu, že samotný odplatný charakter inštitútu pomoci a poučenia možno považovať za odporujúci zásadám maximálneho otvorenia trhu hospodárskej súťaži, ktorým predmetný inštitút zodpovedá, pričom činnosť, ktorá sa v tejto súvislosti ukladá komisii na vyhodnotenie ponúk, podlieha povinnostiam, ktoré tejto komisii ukladá zákon, a to vo verejnom záujme na účely dosiahnutia vyššie uvedeného cieľa?


title: Vec C-341/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 16. júna 2016 – Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 16. júna 2016 – Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping
   (Vec C-341/16)
   (2016/C 326/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hanssen Beleggingen BV

      Žalovaná: Tanja Prast-Knipping

      Prejudiciálna otázka

   Zahŕňa pojem konanie v zmysle článku 22 bodu 4 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), ktorý sa týka „registrácie alebo platnosti ochranných známok“, aj žalobu proti formálnej majiteľke ochrannej známky Beneluxu zapísanej v registri ochranných známok Beneluxu, ktorou žiada vyhlásenie voči Úradu pre ochranné známky Beneluxu, že pokiaľ ide o príslušnú ochrannú známku, žalovaná nie je oprávnená osoba a vzdáva sa zápisu ako majiteľka ochrannej známky?

      (1)  Ú. v. ES 2001, L 12, s. 1; Mim. vyd.19/004, s. 42.


               19.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/35

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 21. januára 2015 proti Islandskej republike
   (Vec E-1/15)
   (2015/C 92/09)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Øyvind Bø, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 21. januára 2015 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Islandská republika tým, že bezodkladne neprijala a/alebo Dozornému úradu EZVO neoznámila opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole XXIV siedmej zarážke bode 1a prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Komisie 2010/26/EÚ z 31. marca 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z článku 3 uvedeného aktu a článku 7 dohody;

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Táto žaloba sa týka skutočnosti, že Islandská republika neprijala do 18. februára 2014 opatrenia v súlade s odôvodneným stanoviskom, ktoré vydal Dozorný úrad EZVO dňa 18. decembra 2013 a ktoré sa týka skutočnosti, že Islandská republika netransponovala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Komisie 2010/26/EÚ z 31. marca 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch, uvedenú v kapitole XXIV siedmej zarážke bode 1a prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k dohode (ďalej len „akt“).

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, a/alebo Dozornému úradu EZVO takéto opatrenia neoznámila, si nesplnila svoje záväzky podľa článku 3 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. februára 2005 vo veci C-480/04: trestné konanie proti Antonello D'Antonio (Konanie o prejudiciálnej otázke — Neprípustnosť)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/21

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 22. februára 2005
   vo veci C-480/04: trestné konanie proti Antonello D'Antonio (1)

   (Konanie o prejudiciálnej otázke - Neprípustnosť)
   (2005/C 182/40)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-480/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný Tribunale di Viterbo (Taliansko), rozhodnutím z 2. novembra 2004 a doručeným Súdnemu dvoru 17. novembra 2004, v trestnom konaní proti Antonello D'Antonio, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric a K. Schiemann (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vydal 22. februára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale di Viterbo rozhodnutím z 2. novembra 2004 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-486/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) 27. novembra 2006 – BVBA Van Landeghem/Belgické kráľovstvo

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) 27. novembra 2006 – BVBA Van Landeghem/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-486/06)
   (2007/C 20/17)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: BVBA Van Landeghem

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Prejudiciálna otázka

      Pikapy – t. j. motorové vozidlá pozostávajúce na jednej strane z uzatvorenej kabíny, ktorá slúži ako priestor pre pasažierov, v ktorej sa za sedadlom alebo lavicou pre vodiča nachádzajú sklápacie alebo odnímateľné sedadlá s trojbodovým upevnením a na druhej strane z nákladného priestoru oddeleného od kabíny, ktorý nepresahuje výšku 50 cm, otvára sa len vzadu a nemá zariadenia na upevnenie nákladu – s veľmi luxusným vnútorným vybavením so všetkými možnosťami (vrátane elektricky nastaviteľných sedadiel, kožených sedadiel, elektricky nastaviteľných zrkadiel, elektricky sťahujúcich okien, zabudovaného sterea s CD-prehrávačom), s ABS brzdným systémom, automatickým benzínovým motorom od 4 do 8 litrov s veľmi vysokou spotrebou, pohonom všetkých kolies a luxusnými (športovými) diskami deklarované do režimu voľného obehu a na konečné použitie v čase od 10. apríla 1995 do 4. decembra 1997 musia byť zaradené do položky 8703 vtedy platnej kombinovanej nomenklatúry [pôvodne prijatej nariadením Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1)] ako osobné automobily a ostatné motorové vozidlá konštruované hlavne na prepravu osôb (iných vozidiel, ako sú uvedené v položke 8702), vrátane osobných dodávkových a pretekárskych automobilov alebo ako motorové vozidlá na nákladnú dopravu do položky 8704 vtedy platnej kombinovanej nomenklatúry alebo do inej položky ako položky 8703 alebo položky 8704 vtedy platnej kombinovanej nomenklatúry?

      (1)  Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.


title: Vec C-144/08: Žaloba podaná 8. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/14

         Žaloba podaná 8. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-144/08)
   (2008/C 171/24)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Koskinen a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Fínska republika tým, že uplatnila na účely možných daňových oslobodení v súvislosti s dočasným dovozom určitých dopravných prostriedkov neúplnú definíciu bydliska, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 smernice Rady 83/182/EHS z 28. marca 1983 o oslobodení od daní, ktoré platia v rámci spoločenstva pre dočasný dovoz určitých dopravných prostriedkov (1),

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Z hľadiska možného oslobodenia od dane obsahuje článok 7 ods. 1 smernice 83/182/EHS ustanovenie o zvyčajnom bydlisku, podľa ktorého sa určuje členský štát, ktorého právna úprava o dočasnom dovoze sa vzťahuje na dopravný prostriedok, ako aj členský štát, ktorý je oprávnený vyrubiť dane na predmetný dopravný prostriedok. Článok 7 ods. 1 smernice 83/182/EHS upravuje niekoľko výnimiek z pravidla, na základe ktorých je bydliskom miesto, kde určitá osoba žije aspoň 185 dní v kalendárnom roku. Na základe článku 7 ods. 1 druhého pododseku sa za bydlisko osoby, ktorú pracovné väzby pútajú k inému miestu ako osobné väzby, a ktorá preto žije striedavo na rôznych miestach nachádzajúcich sa v dvoch alebo viacerých členských štátoch, však považuje miesto, ku ktorému má osobné väzby, ak sa tam táto osoba pravidelne vracia. Výslovne jednoznačne je však stanovené, že posledná podmienka nemusí byť splnená, ak dotknutá osoba v určitom členskom štáte žije preto, aby vykonala úlohu, ktorá trvá určitú dobu.
   Fínske právne predpisy však upravili takúto podmienku pravidelného návratu aj v prípade, že sa osoba zdržiava vo Fínsku na účely výkonu úlohy, ktorá trvá určitú dobu. Týmto spôsobom Fínsko neprebralo riadne do svojich právnych predpisov článok 7 ods. 1 smernice 83/182/EHS.

      (1)  Ú. v. ES L 105, s. 59; Mim. vyd. 09/001, s. 112.


title: Vec C-165/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno
      (Vec C-165/10)
      (2010/C 161/39)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Cosima Barberio

         Žalovaný: Ministero dell’Interno

         Prejudiciálna otázka

      Je vnútroštátna právna úprava (zavedená tzv. Bersaniho dekrétom, zákonný dekrét č. 223 zo 4. júla 2006 zmenený na zákon č. 248 zo 4. augusta 2006) týkajúca sa „vnútroštátneho systému … ktorý stanovuje okrem iného:

                  a)

                  existenciu všeobecnej metodiky ochrany držiteľov koncesií vydaných pred skončením súťaže, v ktorej boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia;

                  b)

                  existenciu ustanovení, ktoré fakticky zaručujú zachovanie nadobudnutých obchodných pozícií na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia (ako napríklad zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť, od už existujúcich);

                  c)

                  určenie prípadov uplynutia lehoty koncesie v prípade, keď koncesionár priamo alebo nepriamo prevádzkuje činnosť cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie“;
                  zlučiteľná s článkami 43 a 49 Zmluvy ES?


title: Vec T-36/12: Žaloba podaná 20. januára 2012 — Athens Resort Casino/Komisia

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/25

         Žaloba podaná 20. januára 2012 — Athens Resort Casino/Komisia
   (Vec T-36/12)
   2012/C 80/42
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grécko) (v zastúpení: N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis a K. Spyropoulos, advokáti, a F. Carlin, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) poskytnutej Helénskou republikou niektorým gréckym kasínam (Ú. v. EÚ L 285, 1.11.2011, s. 25) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), alebo

               —

               subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa uplatňuje na žalobkyňu, alebo

               —

               ďalej subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom nariaďuje vymáhanie pomoci od žalobkyne, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu vlastných trov konania a trov konania vynaložených žalobkyňou v súvislosti s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že

                           —

                           žalovaná porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že dospela k záveru, že napadnuté rozhodnutie predstavovalo štátnu pomoc z dôvodu, že:

                                       a)

                                       konštatovala, že žalobkyňa mala prospech z ekonomickej výhody vo forme „daňovej diskriminácie“ vo výške 7,20 eura za vstupenku;

                                       b)

                                       konštatovala, že predmetné opatrenie predstavovalo stratu príjmov pre štát;

                                       c)

                                       bola toho názoru, že išlo o selektívne opatrenie v prospech žalobkyne, a

                                       d)

                                       dospela k záveru, že opatrenie narušovalo hospodársku súťaž a ovplyvňovalo obchod medzi členskými štátmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že

                           —

                           žalovaná porušila článok 296 ZFEÚ tým, že svoje rozhodnutie neodôvodnila dostatočne na to, aby umožnila žalobkyni porozumieť mu a aby Všeobecný súd mohol preskúmať dôvody, na základe ktorých Komisia konštatovala, že žalobkyňa mala prospech zo selektívnej výhody, že táto selektívna výhoda predstavovala stratu príjmov pre štát a že narušovala hospodársku súťaž a ovplyvňovala obchod medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že

                           —

                           ak Všeobecný súd zistí, že žalobkyni bola poskytnutá nezlučiteľná pomoc, zruší napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom nariaďuje žalobkyni vrátenie pomoci, keďže vrátenie pomoci by porušovalo:

                                       a)

                                       článok 14 ods. 1 prvú vetu nariadenia 659/1999 (1), podľa ktorého sa vymáhanie musí vzťahovať na pomoc poskytnutú príjemcovi, lebo žalovaná nesprávne v napadnutom rozhodnutí vypočítala výšku pomoci, z ktorej mala žalobkyňa prípadne prospech;

                                       b)

                                       článok 14 ods. 1 druhú vetu nariadenia 659/1999, lebo v predmetnej veci je vymáhanie v rozpore so všeobecnými zásadami práva Európskej únie, konkrétne so zásadou ochrany legitímnej dôvery, zásadou právnej istoty a zásadou proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-396/15 (Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017)

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/23

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-396/15
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 283 z 28. augusta 2017
      )
   (2017/C 338/26)
   Oznámenie v Úradnom vestníku vo veci T-396/15, Herm. Sprenger/EUIPO – web2get (Tvar strmeňa) má znieť takto:

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. mája 2017 – Herm. Sprenger/EUIPO – web2get (Tvar strmeňa)
      (Vec T-396/15) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
      (2017/C 283/74)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemecko) (v zastúpení: V. Schiller, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 22. apríla 2015 (vec R 520/2014-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami web2get GmbH & Co. KG a Herm. Sprenger GmbH & Co. KG

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Herm. Sprenger GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.