title: Vec C-152/14: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Autorità per l'energia elettrica e il gas/Antonella Bertazzi a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 4 — Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Konanie o vymenovaní do stálej služby — Prijímanie pracovníkov zamestnaných na dobu určitú za úradníkov do stálej služby bez verejného výberového konania — Určenie počtu odpracovaných rokov — Úplné nezohľadnenie období služby odpracovaných v rámci pracovných zmlúv na dobu určitú — Zásada nediskriminácie)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/26

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Autorità per l'energia elettrica e il gas/Antonella Bertazzi a i.
   (Vec C-152/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Konanie o vymenovaní do stálej služby - Prijímanie pracovníkov zamestnaných na dobu určitú za úradníkov do stálej služby bez verejného výberového konania - Určenie počtu odpracovaných rokov - Úplné nezohľadnenie období služby odpracovaných v rámci pracovných zmlúv na dobu určitú - Zásada nediskriminácie))
   2014/C 409/38
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Žalovaní: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Výrok

               1.

               Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá vo veci samej, ktorá úplne vylučuje zohľadnenie období služby odpracovaných pracovníkom na dobu určitú zo strany orgánu verejnej moci na určenie počtu odpracovaných rokov tohto pracovníka pri jeho prijatí do služobného pomeru na dobu neurčitú týmto orgánom ako stáleho úradníka v rámci osobitného postupu na jeho vymenovanie do stálej služby, keď úlohy vykonávané na základe pracovných zmlúv na dobu určitú zodpovedajú úlohám, ktoré vykonáva stály úradník spadajúci do príslušnej kategórie v rámci tohto orgánu, s výnimkou, keď je toto vylúčenie opodstatnené vzhľadom na „objektívne dôvody“ v zmysle bodu 1 a/alebo 4 tejto doložky, pričom overenie tejto skutočnosti prislúcha vnútroštátnemu súdu. Samotná skutočnosť, že pracovník na dobu určitú odpracoval uvedené obdobia služby na základe pracovnej zmluvy alebo pracovného pomeru na dobu určitú, nepredstavuje takýto objektívny dôvod.

               2.

               Cieľ spočívajúci v zabránení výskytu obrátenej diskriminácie na úkor stálych úradníkov prijatých na základe výsledkov verejného výberového konania nepredstavuje „objektívne dôvody“ v zmysle doložky 4 bodu 1 a/alebo 4 rámcovej dohody, keď tak, ako vo veci samej, dotknutá vnútroštátna právna úprava v predmetnej veci úplne a za každých okolností vylučuje zohľadnenie všetkých období služby odpracovaných pracovníkmi na základe pracovných zmlúv na dobu určitú na účely určenia počtu ich odpracovaných rokov pri ich prijatí do zamestnania na dobu neurčitú a v dôsledku toho aj výšky ich odmeny.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Vec C-398/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) z  2. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: AGST Draht- und Biegetechnik GmbH proti Hauptzollamt Aachen

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) z 2. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: AGST Draht- und Biegetechnik GmbH proti Hauptzollamt Aachen
   (Vec C-398/05)
   (2006/C 22/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) podal uznesením z 2. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: AGST Draht- und Biegetechnik GmbH proti Hauptzollamt Aachen a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 15. novembra 2005.
   Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je nariadenie Rady (ES) č. 1599/1999 z 12. júla 1999 (1), ktorým sa uplatňuje konečné vyrovnávacie clo a konečné vyberané dočasné clo uložené na drôty z nehrdzavejúcej ocele s priemerom 1 mm alebo väčším s pôvodom v Indii, a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa dovozu drôtov z nehrdzavejúcej ocele s priemerom 1 mm alebo väčším s pôvodom v Kórejskej republike, neuplatniteľné v časti, ktorá sa týka potreby uložiť vyrovnávacie clo na drôt vyrobený spoločnosťou Venus Wire Industries Ltd, Mumbai (India), ktorý je zaradený do podpoložky 7223 00 19 kombinovanej nomenklatúry?

      (1)  Ú. v. ES L 189, 22.7.1999, s. 1; Mim. vyd. 11/032, s. 31.


title: Vec T-281/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Fels-Werke/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/32

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Fels-Werke/Komisia
   (Vec T-281/14)
   2014/C 223/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fels Werke GmbH (Goslar, Nemecko) (v zastúpení: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen a T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 108 ZFEÚ nesprávnym klasifikovaním osobitného systému náhrad

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, článok 108 ZFEÚ a článok 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1) z dôvodu, že príplatok EEG, ktorý je upravený v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“), nepredstavuje poskytnutie štátnych prostriedkov a znížený príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov nepredstavuje zrieknutie sa štátnych prostriedkov.

                           —

                           V tejto súvislosti uvádza, že Komisia vykonala svoje preskúmanie na základe nových vymedzujúcich parametrov, ktoré sú nezlučiteľné so zásadami doterajšej judikatúry. Komisia najmä vôbec nezohľadnila kritérium konkrétnej dispozičnej moci štátnych orgánov, ktoré je podľa ustálenej judikatúry nevyhnutné pre klasifikáciu ako štátny prostriedok, a považovala za dostatočné, že štátny zákonodarca vplýva na platobné toky medzi súkromnými osobami a že regulačné orgány dohliadajú na dodržanie zákonných požiadaviek súkromnými osobami.

                           —

                           Ďalej tvrdí, že Komisia je viazaná svojím rozhodnutím, ktorým nepovažovala EEG 2000 za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ z dôvodu, že sa neuskutočnil transfer štátnych prostriedkov, a preto z právneho hľadiska nesprávne klasifikovala EEG 2012 ako novozavedený protiprávny systém pomoci.

                           —

                           Okrem toho Komisia nedostatočne preskúmala, a preto si ani neuvedomila, že systém náhrad pre energeticky náročných odberateľov je odôvodnený cieľom, povahou, resp. vnútornou štruktúrou EEG 2012, a preto nepredstavuje selektívne zvýhodnenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a článkov 18 a 19 nariadenia č. 659/1999 z dôvodu nenavrhnutia vhodných opatrení

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že Komisia mala v každom prípade pri preskúmaní EEG 2012 uplatniť konanie pre existujúce pomoci podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ a článkov 17 – 19 nariadenia č. 659/1999 a Nemecku mala pred začatím konania vo veci formálneho zisťovania ponúknuť vhodné opatrenia namiesto vystavenia účastníkov trhu značným hospodárskym rizikám tým, že klasifikovala EEG 2012 ako novú, neoznámenú pomoc.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý

                           —

                           Žalobkyňa okrem toho namieta, že Komisia ju mala pred vydaním rozhodnutia s tak závažnými právnymi následkami jednoznačne vypočuť.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení

                           —

                           Napokon žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie o začatí konania je na dôležitých miestach nedostatočne odôvodnené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Výmaz veci T-122/03

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/40

         Výmaz veci T-122/03 (1)

   (2005/C 115/71)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 9. februára 2005 predseda druhej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-122/03: AGA AB proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 19.7.2003


title: Vec C-258/13: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z  28. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal 5 a Vara Cível de Lisboa – Portugalsko) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda/Instituto da Segurança Social, IP (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Charta základných práv Európskej únie — Právo na účinný opravný prostriedok — Právnické osoby založené na účely dosiahnutia zisku — Právna pomoc — Chýbajúca súvislosť s právom Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/12

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 28. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal 5
         a
       Vara Cível de Lisboa – Portugalsko) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda/Instituto da Segurança Social, IP
   (Vec C-258/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Právo na účinný opravný prostriedok - Právnické osoby založené na účely dosiahnutia zisku - Právna pomoc - Chýbajúca súvislosť s právom Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 102/15
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   5a Vara Cível de Lisboa

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda

      Žalovaný: Instituto da Segurança Social, IP

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Varas Cíveis de Lisboa – Výklad článkov 6 ZFEÚ a 267 ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 364, 2000, s. 1) – Právo na účinný opravný prostriedok – Vnútroštátna právna úprava vylučujúca prístup právnických osôb založených na účely dosiahnutia zisku k bezplatnej právnej pomoci – Oslobodenie od nákladov a poplatkov súvisiacich so súdnym konaním vzťahujúcich sa na uvedené právnické osoby v prípade ich platobnej neschopnosti alebo pokiaľ sa nachádzajú v procese reštrukturalizácie podniku

      Výrok

   Súdny dvor zjavne nie je príslušný odpovedať na prejudiciálne otázky, ktoré mu položil 5a Vara Cível de Lisboa (Portugalsko) svojím rozhodnutím z 13. marca 2013 (vec C-258/13).

      (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Vec C-567/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 3. decembra 2010 — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL/Vláda regiónu Brusel — hlavné mesto

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 3. decembra 2010 — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL/Vláda regiónu Brusel — hlavné mesto
   (Vec C-567/10)
   2011/C 63/39
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL

      Žalovaná: Vláda regiónu Brusel — hlavné mesto

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa definícia „plány a programy“ v článku 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (1) vykladať tak, že z pôsobnosti tejto smernice vylučuje konanie o úplnom alebo čiastočnom zrušení takého plánu, ako je osobitný plán využívania územia, ktoré upravujú články 58 až 63 Bruselského zákonníka o územnom plánovaní?

               2.

               Má sa slovo „vyžadujú“ uvedené v článku 2 písm. a) tejto istej smernice chápať tak, že z definície „plánov a programov“ vylučuje také plány, ktoré sú stanovené právnymi predpismi, ktorých prijatie však nie je obligatórne, ako sú osobitné plány využívania územia uvedené v článku 40 Bruselského zákonníka o územnom plánovaní?

      (1)  Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


title: Vec F-89/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  8. septembra 2011 — Bovagnet/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na vzdelanie — Školné — Pojem)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/25

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 8. septembra 2011 — Bovagnet/Komisia
   (Vec F-89/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na vzdelanie - Školné - Pojem)
   2012/C 138/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: François-Carlos Bovagnet (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M. Korving, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovanej nenahradiť v celom rozsahu školné detí žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie zo 17. decembra 2009 sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta nahradiť F.-C. Bovagnetovi časť ním vynaloženého školného, ktoré súvisí s účasťou v investičných a prevádzkových fondoch školského zariadenia, ktoré navštevujú jeho dve deti.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť F.-C. Bovagnetovi rozdiel medzi sumou poskytnutého školného a sumou vyplývajúcou z výpočtu uvedeného príspevku, vrátane nákladov vynaložených na účasť v investičných a prevádzkových fondoch školského zariadenia, ktoré jeho deti navštevujú, avšak maximálne do výšky stanovenej v článku 3 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010, s. 61.


title: Vec T-273/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Lithomex/ÚHVT – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/33

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Lithomex/ÚHVT – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)
   (Vec T-273/14)
   2014/C 253/48
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lithomex ApS (Langeskov, Dánsko) (v zastúpení: L. Ullmann, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Glaubrecht Stingel GmbH & Co.KG (Wendlingen, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie R 2280/2012-5 piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. februára 2014,

               —

               zmenil sporné rozhodnutie tak, aby preukazovalo, že odvolanie proti rozhodnutiu č. 5589 C zrušovacieho oddelenia sa zamieta,

               —

               zaviazal vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania, vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka LITHOFIX pre tovary zaradené do tried 19 a 31 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7 5 04  368.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: článok 53 ods.1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 – medzinárodná a národná slovná ochranná známka „LITHOFIN“ pre tovary zaradené do triedy 1.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie vyhlásenia neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva pre tovary zaradené do triedy 19.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-23/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 25. januára 2007 – Confcooperative Friuli Venezia Giulia, Luigi Soini, Azienda Agricola Vivai Pinat Mario e figlio/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 25. januára 2007 – Confcooperative Friuli Venezia Giulia, Luigi Soini, Azienda Agricola Vivai Pinat Mario e figlio/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   (Vec C-23/07)
   (2007/C 82/26)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Confcooperative Friuli Venezia Giulia, Luigi Soini, Azienda Agricola Vivai Pinat Mario e figlio

      Žalovaní: Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa Zmluva o pristúpení Maďarskej republiky k Európskej únii vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že pokiaľ ide o označenie vín vyrobených v Maďarsku a Európskom spoločenstve, uplatňujú sa po 1. máji 2004 len ustanovenia právnej úpravy Spoločenstva obsiahnutej v nariadení č. 1493/99 (1) a nariadení č. 753/2002 (2) zmenenom a doplnenom nariadením č. 1429/2004 (3)?

               2.

               Je článok 52 nariadenia č. 1493/99 dostatočným právnym základom oprávňujúcim Európsku komisiu zrušiť označenie vína (druhu „Tocai friulano“) odvodeného z odrody riadne zapísanej vo zvláštnych zoznamoch Talianskej republiky a uvedenej v príslušných nariadeniach Spoločenstva?

               3.

               Zahŕňa článok 34 ods. 2 druhý pododsek ES, zakazujúci diskrimináciu medzi výrobcami a spotrebiteľmi poľnohospodárskych výrobkov v rámci Európskeho spoločenstva, zákaz diskriminácie výrobkov a spotrebiteľov jediného označenia vína, vína „Tocai friulano“, zo 122 označení uvedených v prílohe I nariadenia č. 753/2002 (zmeneného a doplneného nariadením č. 1429/2004) v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa toto označenie mohlo používať po 31. marci 2007?

               4.

               Má sa článok 19 ods. 2 nariadenia č. 753/2002, ktorý je základom pre zákonné používanie názvov odrôd viniča vymenovaných v prílohe I tohto nariadenia (zmeneného a doplneného nariadením č. 1429/2004), vykladať v tom zmysle, že umožňuje a potvrdzuje zákonnosť existencie prípadov rovnako znejúceho označenia pre názov odrôd viniča a zemepisné označenia vín vyrábaných v Európskom spoločenstve?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, stanovuje článok 34 ods. 2 druhý pododsek ES, zakazujúci diskrimináciu medzi výrobcami a spotrebiteľmi poľnohospodárskych výrobkov v rámci Európskeho spoločenstva, zákaz pre Komisiu uplatniť vo vlastnom nariadení (753/2002) kritérium rovnako znejúceho označenia spôsobom, aký vyplýva z prílohy I k tomuto nariadeniu, v tom zmysle, že sa uzná zákonnosť používania početných názvov odrôd viniča obsahujúcich názvy sčasti a celkom zhodné so zemepisnými označeniami, pričom sa vylúči zákonnosť používania jediného názvu odrody viniča („Tocai friulano“) zákonne používaného po stáročia na európskom trhu?

               6.

               Pokiaľ ide o rovnako znejúce označenia vín, má sa článok 50 nariadenia č. 1493/99 vykladať v tom zmysle, že podľa ustanovení článkov 23 a 24 dohody TRIPs, najmä jej článku 24.6, Rada ministrov a členské štáty (a tým viac Európska komisia) nemôžu prijať alebo schváliť ustanovenia, akým je nariadenie č. 753/2002, ktoré v oblasti rovnako znejúcich označení stanovujú pre označenia vín s rovnakými vlastnosťami a zhodným názvom odlišné zaobchádzanie?

               7.

               Umožňuje výslovný odkaz na články 23 a 24 dohody TRIPs, obsiahnutý v odôvodnení č. 56 a článku 50 nariadenia č. 1493/99, priame uplatnenie, v zmysle judikatúry Súdneho dvora, v právnom poriadku Spoločenstva ustanovenia článku 24.6, ktoré stanovuje právo štátov, ktoré sú účastníkmi tejto dohody, chrániť rovnako znejúce označenia?

      (1)  Ú. v. L 179, s. 1.

      (2)  Ú. v. L 118, s. 1.

      (3)  Ú. v. L 263, s. 11.


title: Vec C-145/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di secondo grado di Trento  17. marca 2006  – Fendt Italiana Srl/Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di secondo grado di Trento 17. marca 2006 – Fendt Italiana Srl/Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento
   (Vec C-145/06)
   (2006/C 143/40)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria di secondo grado di Trento
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Fendt Italiana Srl

      Odporca: Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento
   Prejudiciálna otázka
   Je daňový režim podľa článku 62 legislatívneho dekrétu č. 504/95 zlučiteľný so smernicou 2003/96 (1) ES o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov, ak tieto výrobky nie sú určené na používanie ako motorové palivo alebo ako vykurovacie palivo?

      (1)  Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405.


title: Vec C-368/07: Žaloba podaná 2. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/8

         Žaloba podaná 2. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-368/07)
   (2007/C 223/10)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson, E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že nevypracovala a neprijala pre každý taliansky prístav plány pre zber a správu odpadov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 a článku 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES (1) z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 28. decembra 2002.

      (1)  Ú. v. EÚ L 332, s. 81; Mim. vyd. 07/005, s. 358.


title: Vec T-135/15: Žaloba podaná 26. marca 2015 – Taliansko/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/36

         Žaloba podaná 26. marca 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-135/15)
   (2015/C 155/43)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: C. Colelli, avvocato dello Stato, a G. Palmieri, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, [oznámené pod číslom C(2015) 53 final], ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), v častiach, proti ktorým smeruje táto žaloba,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa konkrétne napadla:

               (a)

               časť rozhodnutia, v ktorej po skončení vyšetrovania EX/2010/010, týkajúceho sa cukru, bola za rozpočtové roky 2007, 2008 a 2009 uskutočnená finančná oprava vo výške 9 0 4 98  735,16 eura údajne z dôvodu „nesprávneho výkladu výroby cukru“,

               (b)

               časť rozhodnutia, v ktorej po skončení vyšetrovania CEB/2011/090, týkajúceho sa opatrení v oblasti propagácie, bola za rozpočtový rok 2010 uskutočnená okrem iného finančná oprava vo výške 1 6 07  275,90 eura z dôvodu „oneskorených platieb“,

               (c)

               časť rozhodnutia, v ktorej po skončení vyšetrovania LA/2009/006, týkajúceho sa opatrenia „informačné akcie a propagácie poľnohospodárskych produktov na vnútornom trhu a v tretích krajinách“, bola okrem iného uskutočnená finančná oprava vo výške 1 1 98  831,03 eura z dôvodu „oneskorených platieb“.

         Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 31 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1), ako aj práva na obhajobu členského štátu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 11 nariadenia Komisie (ES) č. 885/2006 z 21. júna 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o akreditáciu platobných agentúr a iných orgánov a zúčtovania EPZF a EPFRV (Ú. v. EÚ L 171, s. 60), porušení nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 58, s. 42) a nariadenia Komisie (ES) č. 968/2006 z 27. júna 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 320/2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve (Ú. v. EÚ L 176, s. 32), a porušení rozsudku Súdneho dvora zo 14. novembra 2013, vydaného v spojených veciach C-187/12, C-188/12 a C-189/12, SFIR a i. (EU:C:2013:737).

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery, zásady ne bis in idem a povinnosti lojálnej spolupráce.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 31 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 1290/2005, porušení článku 11 ods. 3 druhého pododseku a kapitoly 3 nariadenia č. 885/2006, a porušení pokynov Komisie definovaných v dokumente č. VI/5330/97.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 9 ods. 3 nariadenia č. 883/2006, existencii nerovnosti zaobchádzania v prejednávanej veci a skreslenia skutočností.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článku 20 nariadenia č. 501/2008, legitímnej dôvery a zásady pripísateľnosti finančných oprav členským štátom.


title: Vec C-657/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 19. decembra 2016 – Bluebell Partners Limited/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 19. decembra 2016 – Bluebell Partners Limited/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Vec C-657/16)
   (2017/C 121/16)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bluebell Partners Limited

      Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prejudiciálna otázka

   Bráni správnemu uplatňovaniu článku 5 ods. 4 prvého a druhého pododseku smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie (1), v súvislosti so všeobecnými zásadami stanovenými v článku 3 ods. 1 tejto smernice, a tiež správnemu uplatňovaniu všeobecných zásad ochrany legitímnej dôvery, proporcionality, primeranosti, transparentnosti a nediskriminácie vnútroštátna právna úprava, akú predstavujú článok 106 ods. 3 písm. d) bod 2 legislatívneho dekrétu č. 58 z 24. februára 1998 (Kodifikované znenie právnych predpisov o finančnom sprostredkovaní podľa článkov 8 a 21 zákona č. 52 zo 6. februára 1996) v znení neskorších predpisov a článok 47 g uznesenia Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob č. 11971 zo 14. mája 1999 (vykonávacia vyhláška k legislatívnemu dekrétu č. 58 z 24. februára 1998 o regulácii emitentov) v znení neskorších predpisov, a to v časti, v ktorej sa citované vnútroštátne ustanovenia, v rámci stanovenia oprávnenia Consob zvýšiť cenu ponuky na prevzatie podľa uvedeného článku 106 v dôsledku preukázania kolúzie medzi navrhovateľom alebo osobami, ktoré s ním konajú v zhode, a jedným alebo viacerými predávajúcimi, obmedzujú na uvedenie odkazu na kritérium „preukázanej ceny“, bez špecifikácie parametrov a kritérií tohto preukazovania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 142, 2004, s. 12; Mim. vyd. 17/002, s. 20.


title: Vec T-123/13: Žaloba podaná 21. februára 2013 — Laboratoires Polive/ÚHVT — Arbora & Ausonia (dodie)

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/20

         Žaloba podaná 21. februára 2013 — Laboratoires Polive/ÚHVT — Arbora & Ausonia (dodie)
   (Vec T-123/13)
   2013/C 123/34
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Francúzsko) (v zastúpení: A. Sion, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil sporné rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 28. novembra 2012,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „dodie“ pre tovary zaradené do tried 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 18, 21, 25 a 28 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 037 821.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska a portugalská ochranná známka týkajúca sa slovnej ochrannej známky „DODOT“ pre tovary zaradené do tried 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia, vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky ochrannej známky podanej v súvislosti s niektorými tovarmi zaradenými do tried 3, 5, 8, 10, 11, 16, 18, 21, 25 a 28.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-213/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. júla 2017 – Európska komisia/Patrick Breyer, Fínska republika, Švédske kráľovstvo (Odvolanie — Prístup k dokumentom inštitúcií — Článok 15 ods. 3 ZFEÚ — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Pôsobnosť — Žiadosť o prístup k vyjadreniam predloženým Rakúskou republikou v rámci veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 29. júla 2010, Komisia/Rakúsko (C-189/09, neuverejnený, EU:C:2010:455) — Dokumenty v držbe Európskej komisie — Ochrana súdnych konaní)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. júla 2017 – Európska komisia/Patrick Breyer, Fínska republika, Švédske kráľovstvo
   (Vec C-213/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Prístup k dokumentom inštitúcií - Článok 15 ods. 3 ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Pôsobnosť - Žiadosť o prístup k vyjadreniam predloženým Rakúskou republikou v rámci veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 29. júla 2010, Komisia/Rakúsko (C-189/09, neuverejnený, EU:C:2010:455) - Dokumenty v držbe Európskej komisie - Ochrana súdnych konaní))
   (2017/C 300/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Patrick Breyer (v zastúpení: M. Starostik, Rechtsanwalt), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo, splnomocnená zástupkyňa), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer-Seitz, E. Karlsson a L. Swedenborg, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odvolateľku: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego a S. Centeno Huerta, splnomocnené zástupkyne), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme a F. Fize, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil pán Patrick Breyer.

               3.

               Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec F-21/16: Žaloba podaná 28. apríla 2016 – ZZ/Frontex

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/50

         Žaloba podaná 28. apríla 2016 – ZZ/Frontex
   (Vec F-21/16)
   (2016/C 251/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: Spyros A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Frontex

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o neobnovení zmluvy žalobcu a žiadosť o náhradu škody za stratu na zárobku, ako aj dôchodkových práv

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie agentúry Frontex z 26. júna 2015 o neobnovení zmluvy žalobcu,

               —

               uložiť agentúre Frontex povinnosť nahradiť stratu žalobcu na zárobku, ako aj jeho dôchodkových práv,

               —

               uložiť agentúre Frontex povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-315/15: Žaloba podaná 13. mája 2015 – Vince/ÚHVT (ELECTRIC HIGHWAY)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/31

         Žaloba podaná 13. mája 2015 – Vince/ÚHVT (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Vec T-315/15)
   (2015/C 406/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Dale Vince (Gloucestershire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Longstaff, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „ELECTRIC HIGHWAY“ – prihláška č. 010655819.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 3. marca 2015 vo veci R 1442/2014-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel prihláške ochrannej známky žalobcu s cieľom umožniť zápis tejto ochrannej známky v celom rozsahu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               Nesprávny výklad významu ochrannej známky, pokiaľ ide o článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               nesprávny výklad príslušných služieb patriacich do triedy 39,

               —

               význam ochrannej známky, ktorý uviedol odvolací senát, v nijakom prípade neopisuje služby,

               —

               nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-115/05: Žaloba podaná dňa 8. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/20

         Žaloba podaná dňa 8. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-115/05)
   (2005/C 106/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Braun, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 8. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyslovil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/65/ES z 27. septembra 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 78/660/EHS, 83/349/EHS a 86/635/EHS, pokiaľ ide o pravidlá oceňovania pre ročné a konsolidované účtovné závierky určitých typov spoločností, ako aj bánk a iných finančných inštitúcií (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               2)

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 1. januára 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 283, 27. 10.2001, s. 28.


title: Vec C-26/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Landesgericht Korneuburg z 13. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Plato Plastik Robert Frank GmbH proti CAROPACK Handels GmbH

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Landesgericht Korneuburg z 13. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Plato Plastik Robert Frank GmbH proti CAROPACK Handels GmbH
   (Vec C-26/05)
   (2005/C 82/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Landesgericht Korneuburg podal uznesením z 13. januára 2005 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Plato Plastik Robert Frank GmbH proti CAROPACK Handels GmbH a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 27. januára 2005.
   Landesgericht Korneuburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Hlavná otázka: „Je v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 výrobca spotrebiteľského, skupinového alebo prepravného obalu, teda výrobca obalov, vždy tou osobou, ktorá v rámci výkonu svojej zárobkovej činnosti priamo alebo nepriamo spája alebo umožňuje spojiť tovary s výrobkom určeným na obalenie, a týka sa to aj nákupných tašiek? Je teda výrobca (dodávateľ) výrobkov označených v článku 3 ods. 1 prvej vete, teda výrobkov, ktoré sú používané na obalenie, ochranu, nakladanie, dodávanie a uvádzanie tovarov, ako aj výrobkov na jednorazové použitie, ktoré sú používané na tie isté účely, výrobcom (dodávateľom) obalových materiálov (obalov) a nie výrobcom spotrebiteľského, skupinového alebo prepravného obalu (výrobcom obalov: porovnaj príslušné pojmy v článku 3 ods. 11 smernice)?“

               2.

               Prvá doplňujúca otázka pre prípad kladnej odpovede na hlavnú otázku: „Má sa preto výrobca nákupných tašiek považovať nie za výrobcu spotrebiteľského, skupinového alebo prepravného obalu, ale za výrobcu obalových materiálov (obalov)?“.

               3.

               Druhá doplňujúca otázka pre prípad kladnej odpovede na prvú doplňujúcu otázku: „Je v rozpore s právom Spoločenstva, najmä so zásadou rovnosti, zákazom vecne neodôvodneného obmedzenia slobody výkonu povolania a zákazom narušovania hospodárskej súťaže, keď právny poriadok členského štátu stanovuje pod hrozbou sankcie, že výrobca obalových materiálov, najmä nákupných tašiek, musí tieto buď spätne prijímať alebo musí byť účastníkom systému zberu a opätovného zhodnotenia takýchto tašiek, ibaže by tento záväzok prevzal subjekt na ďalšom stupni distribučného reťazca a výrobcovi obalových materiálov by o tom poslal záväzné vyhlásenie?“


title: Vec C-478/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Cagliari (Taliansko) 27. októbra 2014 – trestné konanie proti Robertovi Siddumu

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Cagliari (Taliansko) 27. októbra 2014 – trestné konanie proti Robertovi Siddumu
   (Vec C-478/14)
   (2015/C 007/22)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Roberto Siddu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil vo svojom rozsudku zo 16. februára 2012, Costa a Cifone (spojené veci C-72/10 a C-77/10) vykladať v tom zmysle, že bránia vypísaniu ponukového konania na udelenie koncesií s kratším obdobím platnosti ako skôr vydané koncesie, v prípade, že účelom vypísania tohto ponukového konania je náprava dôsledkov vyplývajúcich z nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov z predchádzajúcich súťaží?

               2.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil v rovnakom rozsudku zo 16. februára 2012, Costa a Cifone (spojené veci C-72/10 a C-77/10) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby potreba reorganizácie systému prostredníctvom časového zjednotenia platnosti koncesií predstavovala primerané kauzálne odôvodnenie pre obmedzenie dĺžky platnosti koncesií, ktoré sú predmetom súťaže, vzhľadom na trvanie zmluvných vzťahov založených na koncesiách udelených v minulosti?


title: Vec C-62/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. septembra 2015 – DTL Corporación, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Generia — Námietka majiteľa skoršej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Generalia generación renovable — Čiastočné zamietnutie zápisu — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 64 ods. 1 — Právomoc odvolacieho senátu — Článok 75 druhá veta — Právo byť vypočutý)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/10

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. septembra 2015 – DTL Corporación, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-62/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Generia - Námietka majiteľa skoršej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Generalia generación renovable - Čiastočné zamietnutie zápisu - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 64 ods. 1 - Právomoc odvolacieho senátu - Článok 75 druhá veta - Právo byť vypočutý))
   (2015/C 398/12)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: DTL Corporación, SL (v zastúpení: A. Zuazo Araluze, abogado)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               DTL Corporación, SL znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015.


title: Vec T-421/16: Žaloba podaná 29. júla 2016 – sheepworld/EUIPO (Beste Oma)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/45

         Žaloba podaná 29. júla 2016 – sheepworld/EUIPO (Beste Oma)
   (Vec T-421/16)
   (2016/C 343/60)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: sheepworld AG (Ursensollen, Nemecko) (v zastúpení: S. von Rüden, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná ochranná známka Európskej únie „Beste Oma“ – prihláška č. 14 169 478.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. mája 2016 vo veci R 91/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré boli vynaložené v priebehu odvolacieho konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-453/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Gießen (Nemecko) 4. októbra 2007 – Hakan Er/Wetteraukreis

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Gießen (Nemecko) 4. októbra 2007 – Hakan Er/Wetteraukreis
   (Vec C-453/07)
   (2007/C 297/45)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Gießen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hakan Er

      Žalovaný: Wetteraukreis
   Prejudiciálna otázka
   Stráca turecký štátny príslušník, ktorý dostal ako rodinný príslušník povolenie na to, aby sa prisťahoval ku svojmu otcovi žijúcemu v Nemecku, ktorý ako turecký pracovník patril do legálneho trhu práce v Spolkovej republike Nemecko, a ktorý získal na základe skoršieho päťročného riadneho spolužitia s týmto otcom právne postavenie podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky rozhodnutia Asociačnej rady EHS/Turecko č. 1/80 o rozvoji asociácie (rozhodnutie Asociačnej rady č. 1/80), toto právne postavenie z dôvodu, že po ukončení školskej dochádzky viac ako sedem rokov, až na jeden údajný jednodňový pokus pracovať, nevykonával žiadnu zárobkovú činnosť, okrem toho predčasne prerušil účasť na akýchkoľvek podporných opatreniach štátu zameraných na získanie zamestnania a sám sa vážne o získanie zamestnania neusiluje a namiesto toho žije striedavo z dávok sociálnej pomoci, príspevkov svojej v Nemecku žijúcej matky a prostriedkov neznámeho pôvodu?


title: Vec C-59/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Ochrana finančných záujmov Európskej únie — Článok 1 ods. 2 a článok 3 ods. 1 prvý pododsek — Vymáhanie vývoznej náhrady — Premlčacia doba — Začiatok plynutia (dies a quo) — Konanie alebo opomenutie hospodárskeho subjektu — Vznik škody — Pokračujúce porušenie — Jednorazové porušenie)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-59/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Ochrana finančných záujmov Európskej únie - Článok 1 ods. 2 a článok 3 ods. 1 prvý pododsek - Vymáhanie vývoznej náhrady - Premlčacia doba - Začiatok plynutia (dies a quo) - Konanie alebo opomenutie hospodárskeho subjektu - Vznik škody - Pokračujúce porušenie - Jednorazové porušenie))
   (2015/C 398/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 2 a článok 3 ods. 1 prvý pododsek nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa majú vykladať tak, že za okolností, ako sú okolnosti konania vo veci samej, keď bolo porušenie ustanovenia práva Únie zistené až po vzniku škody, začína premlčacia doba plynúť od momentu, keď došlo ku konaniu alebo opomenutiu hospodárskeho subjektu, ktoré porušuje právo Únie, ako aj ku vzniku škody pre rozpočet Únie alebo rozpočty ňou spravované.

               2.

               Článok 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, ako sú okolnosti konania vo veci samej, škoda vznikla, keď sa prijalo rozhodnutie priznať vývoznú náhradu dotknutému vývozcovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec C-31/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. februára 2014 — Maďarsko/Európska komisia, Slovenská republika [ „Odvolanie — Chránené zemepisné označenia — Nariadenie (ES) č. 1234/2007 — Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení vín — Databáza E-Bacchus — Tokaj“ ]

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/17

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. februára 2014 — Maďarsko/Európska komisia, Slovenská republika
   (Vec C-31/13 P) (1)

   (Odvolanie - Chránené zemepisné označenia - Nariadenie (ES) č. 1234/2007 - Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení vín - Databáza E-Bacchus - Tokaj)
   2014/C 93/26
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a K. Súd pre verejnú službu Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, B. Schima a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia), Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 8. novembra 2012 vo veci Maďarsko/Komisia (T-194/10), ktorým Všeobecný súd zamietol ako neprípustnú žalobu smerujúcu k zrušeniu zápisu chráneného označenia pôvodu „Vinohradnícka oblasť Tokaj“, ktoré sa s označením Slovenska ako krajiny pôvodu nachádza v elektronickom registri chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení vín (databáza E-Bacchus) — Právne účinky zápisu do databázy E-Bacchus –Povinnosť odôvodnenia — Zásady riadnej správy veci verejných, lojálnej spolupráce a právnej istoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Slovenská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013.


title: Vec C-147/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Hamburg (Nemecko) 10. apríla 2008 – Jürgen Römer/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Hamburg (Nemecko) 10. apríla 2008 – Jürgen Römer/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Vec C-147/08)
   (2008/C 171/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Arbeitsgericht Hamburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jürgen Römer

      Žalovaný: Freie und Hansestadt Hamburg
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno doplnkové dôchodky pre bývalých zamestnancov a pracovníkov Freie und Hansestadt Hamburg, ako aj pre ich pozostalých upravené v 1. Ruhegeldgesetz (zákon o starobnom dôchodku; ďalej len „zákon 1. RGG“), ktorý vydal Freie und Hansestadt Hamburg, považovať za „dávky poskytované štátnymi alebo podobnými systémami, vrátane štátneho systému sociálneho zabezpečenia alebo sociálnej ochrany“ v zmysle článku 3 ods. 3 smernice Rady 2000/78/ES (1), ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní a v dôsledku toho sa uvedená smernica (ďalej len „smernica“) neuplatní na oblasť úpravy zákona 1. RGG?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na vyššie uvedenú otázku:

                           2.1

                           Možno ustanovenia zákona 1. RGG rozlišujúce pri stanovení výšky dôchodkov medzi zosobášenými príjemcami dôchodkov na jednej strane a ostatnými príjemcami dôchodkov na strane druhej, a teda zvýhodňujúce zosobášených príjemcov dôchodkov a to aj voči osobám, ktoré vstúpili do partnerstva s osobou rovnakého pohlavia (ďalej len „uzatvorili registrované partnerstvo“) podľa Lebenspartnerschaftsgesetz Spolkovej republiky Nemecko (zákon o registrovanom partnerstve), považovať za „právne predpisy o rodinnom stave a na dávky na tom závislé [a s ním súvisiacich dávkach – neoficiálny preklad]“ v zmysle odôvodnenia č. 22 smernice?

                           2.2

                           V prípade kladnej odpovede na vyššie uvedenú otázku:
                           Má to za následok, že sa smernica na uvedené ustanovenia zákona 1. RGG neuplatní, aj keď samotná smernica neobsahuje žiadne obmedzenie pôsobnosti, ktoré by zodpovedalo odôvodneniu č. 22?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 2.1 alebo 2.2:
               Je § 10 ods. 6 zákona 1. RGG, podľa ktorého sa dôchodky zosobášených príjemcov dôchodkov, ktorí nie sú dlhodobo odlúčení, vypočítajú z fiktívneho základu (pre zvýhodnených daňovníkov) daňovej triedy III/0 a na druhej strane sa dôchodky všetkých ostatných príjemcov dôchodkov vypočítajú z fiktívneho základu (pre znevýhodnených daňovníkov) daňovej triedy I, a to aj pokiaľ ide o príjemcu dôchodkov, ktorý uzatvoril registrované partnerstvo s osobou rovnakého pohlavia a nie je od nej dlhodobo odlúčený, v rozpore s článkom 1 v spojení článkami 2 a 3 ods. 1 písm. c) smernice?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku alebo otázku 2.2 alebo zápornej odpovede na tretiu otázku:
               Je z dôvodu ustanovenia citovaného v bode 3 prípadne z dôvodu právneho účinku § 10 ods. 6 zákona 1. RGG v rozpore s článkom 141 ES alebo niektorou zo všeobecných zásad práva Spoločenstva?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu alebo štvrtú otázku:
               Má to za následok, že aj pokiaľ nie je zmenený § 10 ods. 6 zákona 1. RGG v záujme odstránenia namietaného rozdielneho zaobchádzania, môže príjemca dôchodkov, ktorý uzatvoril registrované partnerstvo a nie je dlhodobo odlúčený od partnera, žiadať, aby bol pri výpočte dôchodkov považovaný za zosobášeného príjemcu dôchodkov, ktorý nie je dlhodobo odlúčený? V prípade kladnej odpovede na túto otázku a za predpokladu uplatniteľnosti smernice a v prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, platí to aj pred uplynutím lehoty na prebratie smernice podľa článku 18 ods. 1 smernice?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na piatu otázku:
               Platí to vo veci samej v zmysle odôvodnení rozsudku Súdneho dvora vo veci Barber, C-262/88, s tým obmedzením, že rovnosť pri výpočte dôchodkov sa vzťahuje len na tie časti dôchodkov, ktoré príjemcovi dôchodkov prináležali od 17. mája 1990?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-211/04: Žaloba podaná dňa 9. júna 2004: vláda Gibraltáru proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/27

         Žaloba podaná dňa 9. júna 2004: vláda Gibraltáru proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-211/04)
   (2004/C 217/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Vláda Gibraltáru, v zastúpení: M. Llamas, právnik, J. Temple Lang, Solicitor, A. Petersen, právnik a K. Nordlander, právnik, podala 9. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie v celom jeho rozsahu

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie z 30. marca 2004 týkajúce sa systému pomoci, ktorý vláda Spojeného kráľovstva plánuje zaviesť v súvislosti s reformou dane pre spoločnosti (1) vlády Gibraltáru. V tomto rozhodnutí Komisia konštatuje, že navrhovaná daňová reforma predstavuje štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom.
   Žalobca uvádza, že Komisia považuje reformu za oblastne selektívnu v tom, že reforma priznáva daňové zvýhodnenie spoločnostiam v Gibraltáre v porovnaní so spoločnosťami v Spojenom kráľovstve a za vecne selektívnu v tom, že určité jej prvky priznávajú daňové zvýhodnenie niektorým spoločnostiam v Gibraltáre v porovnaní s inými spoločnosťami v Gibraltáre.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že, po prvé, Komisia nesprávne aplikovala právo a dopustila sa chýb v odôvodnení, keď došla k záveru, že Gibraltárom navrhovaná daňová reforma je oblastne selektívna.
   V tejto súvislosti žalobca uvádza, že domnienka, podľa ktorej je Gibraltár časťou Spojeného kráľovstva, je nesprávna. Podľa žalobcu je toto jasné podľa vnútroštátneho ústavného práva, medzinárodného verejného práva a aj podľa práva spoločenstva.
   Žalobca ďalej uvádza, že zásada Komisie, ktorá sa týka oblastnej selektívnosti sa nemôže uplatňovať v prípade Gibraltáru. Podľa žalobcu sa rozhodnutie týka dvoch rozdielnych daňových právomocí, ktoré sú úplne nezávislé a navzájom sa vylučujú, takže na daňové predpisy Gibraltáru nemožno hľadieť ako na výnimky z daňového práva Spojeného kráľovstva.
   Po druhé, žalobca uvádza, že Komisia nesprávne aplikovala právo a dopustila sa chýb v odôvodnení, keď došla k záveru, že daňová reforma je vecne selektívna. Podľa žalobcu má reforma všeobecný charakter a predstavuje rozumnú voľbu Gibraltáru v oblasti hospodárskej politiky.
   Podľa žalobcu sú ustanovenia, podľa ktorých spoločnosti, ktoré nedosahujú zisk, nie sú zdanené, a podľa ktorých sa od spoločností nevyžaduje zaplatenie vyššej, než určitej maximálnej sumy, určené výlučne na zamedzenie nadmerného zdanenia a neuplatňujú sa selektívne len na určitú skupinu alebo kategóriu.
   Žalobca takisto tvrdí, že Komisia sa mýli, ak v súvislosti s tým, že daň zo mzdy odvádzaná zamestnávateľom a majetková daň sa neuplatní pri spoločnostiach, ktoré nemajú obchodné budovy alebo zamestnancov v Gibraltáre, uvádza, že reforma vyníma zahraničný sektor a je vecne selektívna z tohto dôvodu. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia v tejto súvislosti porušila podstatné procesné podmienky, pretože ani Spojenému kráľovstvu, ani žalobcovi nebola poskytnutá príležitosť vyjadriť sa počas oficiálneho vyšetrovania k tejto veci.
   Nakoniec žalobca uvádza, že reformu nemožno považovať za selektívnu, pretože jej charakter, všeobecné zamerania a základné prvky sú vytvorené tak, aby vyhovovali zvláštnym charakteristikám hospodárstva Gibraltáru, ktorými sú predovšetkým jeho obmedzená veľkosť, nedostatok pracovných síl, hospodárstvo zamerané na poskytovanie služieb a prevádzková jednoduchosť pre malú správu.

      (1)  Štátna pomoc C 66/2002 – daňová reforma vlády Gibraltáru týkajúca sa spoločností


title: spojené veci C-39/08 a C-43/08: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  12. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht — Nemecko) — Bild digital GmbH & Co. KG, predtým Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C-43/08)/Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 89/104/EHS — Prihlášky ochrannej známky — Preskúmanie prípad od prípadu — Nezohľadnenie predchádzajúcich rozhodnutí — Zjavná neprípustnosť)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/15

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht — Nemecko) — Bild digital GmbH & Co. KG, predtým Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C-43/08)/Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts
   (spojené veci C-39/08 a C-43/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 89/104/EHS - Prihlášky ochrannej známky - Preskúmanie prípad od prípadu - Nezohľadnenie predchádzajúcich rozhodnutí - Zjavná neprípustnosť)
   2009/C 113/30
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Bild digital GmbH & Co. KG, predtým Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C-43/08)

      Žalovaný: Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundespatentgericht (Nemecko) — Výklad článku 3 prvej smernice Rady č. 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Preskúmanie prihlášok ochranných známok prípad od prípadu bez zohľadnenia predchádzajúcich rozhodnutí vydaných v podobných situáciách — Zamietnutie zápisu ochrannej známky napadnuté prihlasovateľom, ktorý je majiteľom série obdobných ochranných známok

      Výrok uznesenia

   Príslušný orgán členského štátu, ktorý má rozhodnúť o zápise ochrannej známky, nie je povinný nezohľadniť dôvody zamietnutia zápisu, ktoré sú uvedené v článku 3 ods. 1 písm. b) a c) smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, v znení zmenenom a doplnenom rozhodnutím Rady 92/10/EHS z 19. decembra 1991, a vyhovieť tejto žiadosti o zápis preto, že označenie, ktorého zápis ako ochrannej známky sa žiada, je vytvorené totožným alebo porovnateľným spôsobom ako označenie, ktorého zápis ako ochrannej známky tento orgán už schválil, a ktoré sa vzťahuje na totožné alebo podobné výrobky alebo služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-243/05 P: Odvolanie podané 6. júna 2005: Agraz, SA a i. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) zo 17. marca 2005 vo veci T-285/03, Agraz, SA a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/20

         Odvolanie podané 6. júna 2005: Agraz, SA a i. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) zo 17. marca 2005 vo veci T-285/03, Agraz, SA a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-243/05 P)
   (2005/C 193/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Agraz, SA a i. podali 6. júna 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) zo 17. marca 2005 vo veci T-285/03, Agraz, SA a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľov zastupujú José Luís da Cruz Vilaça a Dorothé Choussy, advokáti.
   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               1.

               čiastočne zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 7. marca 2005 v rozsahu, v akom určil, že škoda nie je určitá a zamietol žalobu, a nanovo rozhodol,

               2.

               určil, že podmienky pre založenie mimozmluvnej zodpovednosti Komisie sú v prejednávanej veci naplnené; zaviazal Komisiu vyplatiť každému odvolateľovi zostatok podpory pre výrobu (upresnený v prílohe A.27) spolu s úrokmi vo výške sadzby, ktorú stanoví Súd prvého stupňa od 12. júla 2000 (alebo subsidiárne od 13. júla 2000, prípadne od 16. júla 2000) až do úplného zaplatenia; a zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania na obidvoch stupňoch, vrátane trov odvolateľov.

               3.

               subsidiárne vrátil vec Súdu prvého stupňa, aby rozhodol o výške náhrad škôd, ktoré majú byť vyplatené odvolateľom po ich opätovnom vypočutí a zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania o odvolaní a konania pred Súdom prvého stupňa (vrátane trov konania odvolateľov).

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolatelia uvádzajú na podporu svojho odvolania tieto dôvody:
   Prvý dôvod odvolania: Právne pochybenie v tom, že Súd prvého stupňa určil, že škoda utrpená odvolateľmi nie je určitá a teda nezakladá ich právo na náhradu škody.
   Tento dôvod odvolania má dve časti:
   V prvej časti odvolatelia tvrdia, že Súd prvého stupňa neprihliadol na judikatúru súdov Spoločenstva a zásady uznané právnymi poriadkami členských štátov v oblasti mimozmluvnej zodpovednosti tým, že chybne vyložil pojem „určitá škoda“ a zamenil si vymedzenie druhu škody s výpočtom jej výšky.
   V druhej časti odvolatelia uvádzajú tvrdenia smerujúce k preukázaniu, že Súd prvého stupňa v rámci uznania práva odvolateľov na náhradu škody nevyvodil dôsledky zo svojich zistení týkajúcich sa protiprávnosti konania Komisie pre porušenie nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny (1) ako aj zásad starostlivosti a správneho úradného postupu.
   Druhý dôvod odvolania: Porušenie zásady kontradiktórnosti a práva odvolateľov byť vypočutý;
   Tretí dôvod odvolania: Nesprávne vyloženie záverov odvolateľov;
   Štvrtý dôvod odvolania: Porušenie Súdom prvého stupňa jeho neobmedzenej právomoci a povinnosti rozhodnúť; odoprenie práva v tom, že Súd prvého stupňa nevyvodil zo svojich zistení dôsledky pri stanovení výšky škody.

      (1)  Ú. v. ES L 297, s. 29.


title: Vec C-25/08 P: Odvolanie podané 24. januára 2008 : Guiseppe Gargani proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  21. novembra 2007 vo veci T-94/06, Guiseppe Gargani/Európsky parlament

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/20

         Odvolanie podané 24. januára 2008: Guiseppe Gargani proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 21. novembra 2007 vo veci T-94/06, Guiseppe Gargani/Európsky parlament
   (Vec C-25/08 P)
   (2008/C 79/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Guiseppe Gargani (v zastúpení: W. Rothley, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť v celom rozsahu uznesenie Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 21. novembra 2007,

               —

               vrátiť vec na nové rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa odoprel odvolateľovi právo byť vypočutý tým, že sa nezaoberal tvrdením odvolateľa, ale zamenil účastníkov konania a následne prehlásil žalobu za neprípustnú.
   Žaloba, ktorú podal predseda výboru pre právne veci Európskeho parlamentu, a nie – ako je uvedené v napadnutom uznesení – „jednotlivec“, totiž smeruje výslovne proti vtedajšiemu predsedovi Európskeho parlamentu, a nie proti samotnému Európskemu parlamentu alebo proti „fyzickej osobe“. Súd prvého stupňa považuje odvolateľa za akéhokoľvek talianskeho žalobcu, ktorý žiada, aby Súd určil protiprávnosť konania Európskeho parlamentu a vo vtedajšom predsedovi Európskeho parlamentu vidí akéhokoľvek španielskeho žalovaného, ktorý je zodpovedný za protiprávne konanie predsedu Európskeho parlamentu.
   Súd prvého stupňa nepreskúmal, či súdny systém upravuje právny prostriedok, ktorým by mohol predseda výboru požiadať o určenie protiprávnosti konania predsedu Európskeho parlamentu, pokiaľ predseda Európskeho parlamentu prekročí právomoci, ktoré mu priznáva rokovací poriadok, a poruší tým právo zúčastňovať sa na konaní, ktoré patrí predsedovi výboru alebo Parlamentu ako celku.


title: Vec T-86/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2008 – Deichmann-Schuhe/ÚHVT – Design for Woman (DEITECH) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DEITECH — Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky DEI-tex — Relatívny dôvod zamietnutia — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia ES č. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2008 – Deichmann-Schuhe/ÚHVT – Design for Woman (DEITECH)
   (Vec T-86/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DEITECH - Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky DEI-tex - Relatívny dôvod zamietnutia - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia ES č. 40/94“)
   (2009/C 32/55)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne O. Rauscher, neskôr O. Rauscher a A. Schulz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Design for Woman SA (Bogota, Kolumbia)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. januára 2007 (vec R 791/2006-2), ktoré sa týka námietkového konania medzi Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG a Design for Woman SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 22. januára 2007 (vec R 791/2006-2) sa čiastočne zrušuje v časti, v ktorej dospel k záveru, že nebolo unesené dôkazné bremeno o riadnom používaní skorších ochranných známok, pokiaľ ide o „obuv“, ktorá patrí do triedy 25 uvedenej v prihláške ochrannej známky Spoločenstva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec T-412/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Roca/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 — Závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Hospodárska kríza — Oznámenie o spolupráci z roku 2002 — Zníženie pokuty — Významná pridaná hodnota“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/30

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Roca/Komisia
   (Vec T-412/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 - Závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Hospodárska kríza - Oznámenie o spolupráci z roku 2002 - Zníženie pokuty - Významná pridaná hodnota)
   2013/C 325/50
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Roca (Saint-Ouen-l’Aumône, Francúzsko) (v zastúpení: P. Vidal Martínez, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a F. Castilla Contreras, neskôr F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) a návrh na zníženie pokuty, ktorá bola žalobkyni uložená v tomto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 4 písm. b) rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) sa zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia stanovila pokutu, ktorá bola spoločnosti Roca uložená spoločne a nerozdielne, bez toho, aby zohľadnila jej spoluprácu.

               2.

               Suma pokuty uloženej spoločnosti Roca v článku 2 ods. 4 písm. b) rozhodnutia K(2010) 4185 v konečnom znení je 6 298 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vynaložila spoločnosť Roca.

               5.

               Roca znáša dve tretiny vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-38/07 P: Odvolanie podané 1. februára 2007 : Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading proti rozsudku tretej komory Súdu prvého stupňa(tretia komora) z  30. novembra 2006 vo veci T-382/04, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/18

         Odvolanie podané 1. februára 2007: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading proti rozsudku tretej komory Súdu prvého stupňa(tretia komora) z 30. novembra 2006 vo veci T-382/04, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-38/07 P)
   (2007/C 82/32)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading (v zastúpení: H. de Bie, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 30. novembra 2006 vo veci T-382/04,

               —

               vyhlásiť rozhodnutie Európskej komisie zo 17. júna 2004 (REM 19/2002), ktorým Komisia konštatuje, že v uvedenom prípade nie je odpustenie dovozného cla odôvodnené, za neplatné,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Účastník konania podáva mimoriadny opravný prostriedok proti napadnutému rozsudku na základe týchto dôvodov:

               Porušenie článku 239 colného kódexu (1) v spojení s porušením článkov 899 až 909 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 (2) (vykonávacie nariadenie) a nedostatočné odôvodnenie záverov, v každom prípade odôvodnenie, ktoré nemôže tvoriť základ záverov.

               Preskúmanie druhu omylu, profesijných skúseností a rozsahu vynaloženej riadnej starostlivosti by muselo v týchto súvislostiach viesť k názoru, že je nutné clo odpustiť. Súd vo svojom rozsudku nesprávne vychádza zo skutočnosti, že v prejednávanom prípade uplatniteľná úprava, týkajúca sa zaradenia tzv. ryžového papiera do colnej a štatistickej nomenklatúry a colného kódexu Spoločenstva, a nariadenie Rady č. 2658/87 (3) z 23. júla 1987, nie je komplikovaná. Účastník konania podávajúci mimoriadny opravný prostriedok popiera zaradenie nepečeného ryžového papiera, tak ako bolo stanovené Súdom, Komisiou a holandskou colnou správou. Súd neprávom vychádza z toho, že Heuschen & Schrouff má vo vzťahu k dovozu a vývozu veľké profesijné skúsenosti. Tým ho neprávom považuje za skúsený subjekt na trhu a tým za odborníka v oblasti dovozných a vývozných formalít. Súd kladie v napadnutom rozsudku príliš vysoké požiadavky na povinnosť riadnej starostlivosti, ktorá je jej uložená, a to i v prípade, že by bola skúseným subjektom na trhu. Okrem toho ju Súd neprávom stavia na roveň priamemu zástupcovi, ktorého si najala.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

      (2)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).


title: Vec T-381/15: Žaloba podaná 14. júla 2015 – IMG/Komisia

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/20

         Žaloba podaná 14. júla 2015 – IMG/Komisia
   (Vec T-381/15)
   (2015/C 337/22)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: International Management Group (IMG) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 8. mája 201, o pristúpení k prísnejšiemu auditu a monitoringu na základe rozhodnutia Komisie z 13. novembra 2014 o systéme včasného varovania, ktorý majú požívať povoľujúci úradníci Komisie a výkonné agentúry a o odmietnutí priznať IMG štatút medzinárodnej organizácie podľa finančného nariadenia,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť majetkovú a nemajetkovú ujmu,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov, ktoré sa týkajú rôznych aspektov rozhodnutia.

               —

               Pokiaľ ide o celé rozhodnutie

                           1.

                           Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 41 Charty a práva byť vypočutý.

                           2.

                           Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality.

               —

               Pokiaľ ide o rozhodnutie odmietnuť priznať žalobcovi štatút medzinárodnej organizácie v zmysle finančných nariadení

                           3.

                           Tretí žalobný dôvod založený na porušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (1) a delegovaného nariadenia (EÚ) č. 1268/2012 (2), ako aj na zjavne nesprávnom posúdení, pretože Komisia rozhodla, že žalobca už nemá postavenie medzinárodnej organizácie v zmysle nariadení uvedených vyššie.

                           4.

                           Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                           5.

                           Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty, pretože Komisia nevysvetlila, prečo sa domnieva, že žalobca už nespĺňa kritériá definície medzinárodnej organizácie, a navyše nevysvetlila podstatnú zmenu, ktorú uskutočnila pri výklade a uplatnení finančných predpisov vo vzťahu k faktickej a právnej situácii (žalobcu), ktorá sa nezmenila.

                           6.

                           Šiesty žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímneho očakávania, lebo vylúčenie žalobcu z postavenia medzinárodnej organizácie bolo uskutočnené náhle a bez prechodného obdobia.

               —

               Pokiaľ ide o rozhodnutie pristúpiť k oznámeniu v rámci systému včasného varovania (SVV)

                           7.

                           Siedmy žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2014/792/EÚ (3), pretože neexistoval právny základ pre jeho prijatie.

                           8.

                           Ôsmy žalobný dôvod, uplatnený subsidiárne, založený na porušení článku 41 Charty, práva byť vypočutý a povinnosti odôvodnenia, ako aj zjavne nesprávnom posúdení.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, s. 1).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 2014/792/EÚ z 13. novembra 2014 o systéme včasného varovania, ktorý majú požívať povoľujúci úradníci Komisie a výkonné agentúry (Ú. v. EÚ L 329, s. 68).


title: Vec T-236/04: Žaloba podaná dňa 9. júna 2004: Európsky úrad pre životné prostredie a Stichting Natuur en Millieu proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/29

         Žaloba podaná dňa 9. júna 2004: Európsky úrad pre životné prostredie a Stichting Natuur en Millieu proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-236/04)
   (2004/C 217/52)
   Jazyk konania: angličtina
   Európsky úrad pre životné prostredie, so sídlom Brusel, Belgicko a Stichting Natuur en Millieu, so sídlom Utrecht, Holandsko, v zastúpení: P. van den Biesen a B. Arentz, advokáti, podali 9. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie 2004/248/ES (1) v rozsahu týkajúcom sa článku 2, odseku 3 a článku 3, písmena b);

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia:
   Napadnutým rozhodnutím Komisia rozhodla nedoplniť prílohu I k smernici 91/414 (2) a nezahrnúť „Atrazine“ medzi účinné látky tam uvedené. Článok 4 smernice 91/414 ustanovuje, že členskými štátmi môžu byť povolené iba prípravky na ochranu rastlín obsahujúce látky uvedené v prílohe I. Odmietnutím zahrnutia látky Atrazine do prílohy I Komisia rozhodla nepovoliť ďalšie užívanie prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich túto látku.
   Žalobcovia nenapádajú tento aspekt rozhodnutia ale skôr určité prechodné ustanovenia, ktoré dovoľujú do 30. júna 2007 za podmienok smerujúcich k minimalizovaniu rizika určité obmedzené užívanie prípravkov obsahujúcich Atrazine. V preambule svojho rozhodnutia Komisia odôvodňovala tieto prechodné opatrenia doterajšou absenciou efektívnych alternatív a potrebou vytvorenia časového obdobia pre ich vývoj.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že napadnuté ustanovenia porušujú smernicu 91/414. Článok 5 tejto smernice ustanovuje, že členský štát môže obnoviť povolenie na obdobie 12 rokov pre látky, ktoré boli uvedené na trh viac ako dva roky pred zverejnením smernice. Atrazine je takouto látkou. Pretože však medzičasom takéto látky neboli zahrnuté do prílohy I, podľa názoru žalobcov v smernici 91/414 neexistuje právny základ pre povolenie ich pokračujúceho používania po uplynutí 12-ročného prechodného obdobia. Žalobcovia týmto tvrdia, že napadnutými ustanoveniami Komisia vytvorila nový základ pre obnovenie povolenia Atrazine, hoci podľa smernice 91/414 nemala právomoc tak konať.
   Žalobcovia tiež namietajú, že Komisia porušila smernicu 92/43 (3) a to tým, že do napadnutého rozhodnutia nezahrnula ďalšie obmedzenia týkajúce sa osobitných chránených území, bližšie špecifikovaných v Európskej ekologickej sústave osobitných chránených území Natura 2000, uvedenej v článku 3 smernice 92/43.

      (1)  Ú. v. ES L 78 16.3.2004, s. 53.

      (2)  Smernica Rady 91/414/EHS zo dňa 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, Úradný vestník L 230, 19/08/1991 s. 1-32

      (3)  Smernica Rady 92/43/EHS zo dňa 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, Úradný vestník L 206, 22/07/1992 s. 7-50


title: Vec T-622/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Lauritzen Holding/EUIPO – DK Company (IWEAR) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie IWEAR — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie INWEAR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/15

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Lauritzen Holding/EUIPO – DK Company (IWEAR)
   (Vec T-622/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie IWEAR - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie INWEAR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 129/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Nórsko) (v zastúpení: P. Walsh a S. Dunstan, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne P. Bullock, neskôr D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania: DK Company A/S (Ikast, Dánsko), ktorej bolo umožnené nahradiť ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom EUIPO (v zastúpení: pôvodne M. Nielsen a E. Skovbo, neskôr E. Skovbo, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. júna 2014 (vec R 1935/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi IC Company A/S a Lauritzen Holding

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lauritzen Holding AS je povinná nahradiť trovy konania vrátane nevyhnutných nákladov vynaložených spoločnosťou IC Companys A/S na účely konania pred odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec F-48/15: Žaloba podaná 27. marca 2015 – ZZ/ÚHVT

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/36

         Žaloba podaná 27. marca 2015 – ZZ/ÚHVT
   (Vec F-48/15)
   (2015/C 190/42)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobkyne v rámci hodnotenia za rok 2013, ako aj plán na zlepšenie výkonov prijatý na základe tejto správy, a žiadosť o náhradu škody za údajne utrpenú nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť hodnotiacu správu vypracovanú pre žalobkyňu za rok 2013,

               —

               zrušiť plán na zlepšenie výkonov prijatý na základe hodnotiacej správy,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpela žalobkyňa, vyčíslenej na 10  000 eur s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec F-80/08: Žaloba podaná 13. októbra 2008 – Wenig/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/59

         Žaloba podaná 13. októbra 2008 – Wenig/Komisia
   (Vec F-80/08)
   (2008/C 313/107)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Fritz Harald Wenig (Woluwe Saint-Pierre, Belgicko) (v zastúpení: G.-A. Dal, D. Voillemot, D. Bosquet, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Komisie o pozastavení výkonu funkcie žalobcu a o nariadení zrážky vo výške 1 000 eur mesačne z jeho odmeny
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 18. septembra 2008 o pozastavení výkonu funkcie žalobcu a o nariadení zrážky vo výške 1 000 eur mesačne z jeho odmeny, a to na základe článkov 23 a 24 prílohy IX Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-226/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Taliansko/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 316/2004 — Spoločná organizácia trhu v sektore vína — Ochrana tradičných pojmov — Zmena v zatriedení určitých doplňujúcich tradičných pojmov — Používanie pri označovaní vín pochádzajúcich z tretích krajín — Procesné vady — Zásada proporcionality — Dohoda ADPIC )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-226/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 316/2004 - Spoločná organizácia trhu v sektore vína - Ochrana tradičných pojmov - Zmena v zatriedení určitých doplňujúcich tradičných pojmov - Používanie pri označovaní vín pochádzajúcich z tretích krajín - Procesné vady - Zásada proporcionality - Dohoda ADPIC“)
   (2006/C 108/36)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Nolin a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 316/2004 z 20. februára 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 753/2002 ustanovujúce určité pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999, pokiaľ ide o opis, označovanie, prezentáciu a ochranu určitých výrobkov v sektore vína (Ú. v. ES L 55, s. 16), keďže mení články 24, 36 a 37 nariadenie Komisie (ES) č. 753/2002 z 29. apríla 2002 (Ú. v. ES L 118, s. 1), ktorým sa stanovujú určité pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999, pokiaľ ide o ochranu tradičných pojmov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-305/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova 2. júla 2007 – Radiotelevisione italiana SpA (RAI)/PTV Programmazioni Televisive SpA

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova 2. júla 2007 – Radiotelevisione italiana SpA (RAI)/PTV Programmazioni Televisive SpA
   (Vec C-305/07)
   (2007/C 211/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale civile di Genova
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Radiotelevisione italiana SpA (RAI)

      Žalovaný: PTV Programmazioni Televisive SpA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje daň, ktorú platia všetci držitelia zariadení spôsobilých na príjem rozhlasového a televízneho signálu, ktorá je určená na financovanie verejnoprávnej televíznej služby, z hľadiska celoštátnej a miestnej úrovne, štátnu pomoc podľa článku 87 ES?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je rozhodnutie Komisie oznámené talianskemu ministerstvu zahraničných vecí 20. apríla 2005 nezlučiteľné s právom Spoločenstva z dôvodu skutkového omylu alebo nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keďže podľa tohto rozhodnutia je možné aplikovať na licenčný poplatok RAI odchýlku podľa článku 86 ods. 2, ale opomína sa tá skutočnosť, že:

                           —

                           vysielateľ s licenciou vykonáva verejnú službu v oblasti rozhlasového a televízneho vysielania na regionálnej úrovni bez toho, aby existovala na úrovni regiónov právna úprava a osobitné zmluvy o službe, kde by boli definované úlohy týkajúce sa povinnosti vysielateľa dodržiavať čas a vysielať na určenom regionálnom programovom kanáli v rámci miestneho vysielania,

                           —

                           chýba takáto úprava povinností verejnej služby, nie je možné na miestnej úrovni uplatniť kontrolu účelného vynaloženia štátnych zdrojov určených verejnej službe osobitne na činnosti súvisiace s poskytovaním tejto služby,

                           —

                           vysielateľ s udelenou licenciou nebol oficiálne poverený na vykonávanie osobitných povinností súvisiacich s verejnou službou, ale má len všeobecné oprávnenie na výkon verejnej služby v rámci regiónu?

               3.

               Vo všeobecnosti, bráni článok 86 ES vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na miestnom trhu priznáva regiónom právomoc upraviť zákonom ďalšie úlohy verejnej služby, ktorých plnenie je podporované zo štátnych zdrojov, pričom však predpokladá zveriť túto úlohu výlučne RAI SpA za súčasného vylúčenia akejkoľvek formy verejnej súťaže?


title: Vec C-149/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 11. apríla 2008 – ΑKTOR Anonymi Techniki Etairia (ΑΚΤOR Α.Τ.Ε.)/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 11. apríla 2008 – ΑKTOR Anonymi Techniki Etairia (ΑΚΤOR Α.Τ.Ε.)/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
   (Vec C-149/08)
   (2008/C 142/32)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ΑKTOR Anonymi Techniki Etairia (ΑΚΤOR Α.Τ.Ε.)

      Žalovaná: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

      Vedľajší účastník konania: Michaniki A.E.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak sa pripustí, že právu Spoločenstva a osobitne ustanoveniam smernice 89/665/EHS v zásade neodporuje vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého môže iba združenie všetkých členov, ktoré je bez právnej subjektivity a ktoré sa neúspešne zúčastnilo postupu verejného obstarávania, a nie jeho jednotliví členovia podať žalobu proti rozhodnutiu o uzavretí verejnej zmluvy, a to aj v prípade, že žaloba bola pôvodne podaná spoločne všetkými členmi združenia, ale vo vzťahu k niektorým z nich bola nakoniec vyhlásená za neprípustnú, je pred vyhlásením tejto neprípustnosti pri uplatnení vyššie uvedenej smernice potrebné zistiť, či týmto jednotlivým členom ostane zachované právo obrátiť sa na iný vnútroštátny súd s cieľom získať náhradu škody, ktorá je prípadne stanovená vnútroštátnym právnym predpisom?

               2.

               V prípade, že existovala ustálená judikatúra vnútroštátneho súdu, podľa ktorej mohol aj jednotlivý člen združenia podať žalobu proti rozhodnutiu prijatému v rámci postupu verejného obstarávania, je zlučiteľné s ustanoveniami smernice 89/665/EHS, vykladanej s ohľadom na článok 6 EDĽP (Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd) ako všeobecnou zásadou práva Spoločenstva, zamietnutie žaloby ako neprípustnej z dôvodu zmeny tejto ustálenej judikatúry bez toho, aby sa žalobcovi predtým poskytla možnosť odstrániť dôvody tejto neprípustnosti alebo vyjadriť sa, v súlade so zásadou kontradiktórnosti, k tejto otázke?