title: Vec T-145/05: Žaloba podaná 4. apríla 2005: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/24

         Žaloba podaná 4. apríla 2005: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-145/05)
   (2005/C 155/47)
   Jazyk konania: francúzština
   José Antonio de Brito Sequeira Carvalho, bydliskom v Lisabone, v zastúpení: Karel Hartog Hagenaar, advokát, podal 4. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               vyslovil neexistenciu napadnutého aktu a vyhlásil ho za neplatný,

               2.

               zrušil alebo stiahol neskoršie akty, ktoré sa odvolávajú na tento neexistujúci akt, potvrdzujú ho alebo smerujú k predĺženiu jeho údajných právnych účinkov,

               3.

               nariadil zaplatenie náhrady za škodlivé dôsledky tohto aktu predbežne odhadnutej na 30 000 EUR, pri odhadovanej škode 300 000 EUR,

               4.

               zaviazal žalovanú stranu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje najmä proti aktu, ktorý generálny riaditeľ vykonávajúci funkciu na generálnom riaditeľstve pre rozvoj nechal žalobcovi podpísať a priložiť do jeho správneho spisu a ktorým rozhodol o jeho povinnom odchode na pracovné voľno so zdravotných dôvodov. Tento tiež namieta vedenie paralelného spisu.
   Podľa stanoviska žalobcu musí byť predmetný akt považovaný z právneho hľadiska za neexistujúci.
   Na podporu svojich tvrdení okrem iného uvádza, že:

               —

               dôvody napadnutého aktu sú nepresné,

               —

               rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti podanej na základe článku 90 Služobného poriadku je založené na takých skutočnostiach a konaní pripísaných žalobcovi, o ktorých tento nemal vedomosť a ktoré, na strane jednej, nikdy netvorili súčasť jeho hodnotiacich správ a, na strane druhej, mu nikdy neboli oznámené jeho nadriadenými,

               —

               v prejednávanej veci došlo k zneužitiu právomoci a pochybeniu v konaní,

               —

               bola porušená zásada rovnosti a zásada zákazu diskriminácie.


title: Vec T-513/12: Žaloba podaná 22. novembra 2012 — NCL/ÚHVT (NORWEGIAN GETAWAY)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/65

         Žaloba podaná 22. novembra 2012 — NCL/ÚHVT (NORWEGIAN GETAWAY)
   (Vec T-513/12)
   2013/C 26/129
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NCL Corporation Ltd (Miami, Spojené štáty americké) (v zastúpení: N. Grüger, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. septembra 2012 vo veci R 1014/2012–4 a vrátil vec odvolaciemu senátu,

               —

               subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie vzhľadom na služby zaradené do triedy 39: „Arranging of cruises, Cruise ship services, Cruise arrangement (organizovanie turistických plavieb)“ a vrátil vec odvolaciemu senátu,

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „NORWEGIAN GETAWAY“ pre služby zaradené do triedy 39 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 281 939.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie der prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-160/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 2. apríla 2012 — Maria Rosa Gramegna/A.S.L. Lodi a i.

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 2. apríla 2012 — Maria Rosa Gramegna/A.S.L. Lodi a i.
   (Vec C-160/12)
   2012/C 157/08
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria Rosa Gramegna

      Žalovaní: A.S.L. Lodi a i.

      Prejudiciálna otázka

   Bránia zásady slobody usadiť sa, zákazu diskriminácie a ochrany hospodárskej súťaže podľa článkov 49 a nasl. ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neumožňuje farmaceutovi odborne spôsobilému na vykonávanie povolania a zapísanému v príslušnej komore, ktorý však nie je majiteľom lekárne, ktorá je súčasťou organizačnej štruktúry, distribuovať v maloobchodnej predajni parafarmaceutických výrobkov, ktorej je majiteľom, aj lieky, ktoré sú viazané na lekársky predpis na „bielom recepte“, a ktoré nie sú hradené SSN a sú plne hradené občanom, pričom takáto vnútroštátna právna úprava stanovuje aj v tomto sektore zákaz predaja niektorých kategórií liekov a obmedzenie počtu obchodných prevádzok na území štátu?


title: Vec T-57/06: Žaloba podaná  17. februára 2006  – Marly/ÚHVT

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/22

         Žaloba podaná 17. februára 2006 – Marly/ÚHVT
   (Vec T-57/06)
   (2006/C 96/39)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Marly SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Mouffe, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Erdal Gessellschaft m.b.H. (Hallein, Rakúsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie a quo v rozsahu, v akom vyhovuje námietke majiteľa slovnej ochrannej známky „TOFIX“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom, vynaložených navrhovateľom, ktorým sa nebolo možné vyhnúť a ktoré sú vyúčtované v rozhodnutí a quo.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka TOPIX pre výrobky triedy 3 (prihláška č. 2326072)
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Erdal Gesselschaft m.b.H.
   Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: medzinárodná slovná ochranná známka TOFIX pre výrobky tried 3 a 4

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke sa vyhovuje pre všetky sporné tovary
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: žaloba sa zamieta

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 vzhľadom na to, že existuje vizuálne a koncepčné rozlíšenie medzi kolidujúcimi ochrannými známkami a veľmi veľký rozdiel medzi tovarmi označenými oboma ochrannými známkami.


title: Vec T-505/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. februára 2015 – Seven for all mankind/ÚHVT – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SEVEN FOR ALL MANKIND — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia obrazová medzinárodná ochranná známka Seven — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho dôvodu“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. februára 2015 – Seven for all mankind/ÚHVT – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)
   (Vec T-505/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SEVEN FOR ALL MANKIND - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia obrazová medzinárodná ochranná známka Seven - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho dôvodu“))
   (2015/C 127/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Seven for all mankind LLC (Vernon, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Gautier-Sauvagnac, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Seven SpA (Leinì, Taliansko) (v zastúpení: L. Trevisan, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. apríla 2014 (vec R 1277/2013-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Seven SpA a Seven for all mankind LLC

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Seven for all mankind LLC je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 1.9.2014.


title: Vec T-212/10: Žaloba podaná 3. mája 2010 — Strålfors Aktiebolag/ÚHVT (IDENTIFICATION SOLUTIONS)

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/21

         Žaloba podaná 3. mája 2010 — Strålfors Aktiebolag/ÚHVT (IDENTIFICATION SOLUTIONS)
   (Vec T-212/10)
   2010/C 195/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Strålfors AB (Malmö, Švédsko) (v zastúpení: M. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. januára 2010 vo veci R 1112/2009-2,

               —

               povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 8235186 „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ pre „nálepky a krabice vyrobené z papiera, kartónu alebo lepenky (nie na identifikáciu jednotlivcov), knihárske výrobky, lepidlá na papier a použitie v domácnosti, potreby pre umelcov, maliarske štetce, písacie stroje a kancelárske potreby (okrem nábytku), vzdelávacie a učebné potreby (okrem prístrojov), obalové materiály z plastických hmôt, ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach, tlačiarenské písmo, tlačiarenské štočky“ patriace do triedy 16 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ pre tovary v triede 16 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8235186.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania a potvrdenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa tvrdí, že ochranná známka Spoločenstva č. 8235186 „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ by mala byť zapísaná pre tovary v triede 16, pretože označenie „IDENTIFICATION SOLUTIONS“ má rozlišovaciu spôsobilosť pre tieto tovary, teda spĺňa požiadavky podľa článku 4 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-178/06: Žaloba podaná  5. apríla 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Estónska republika

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/26

         Žaloba podaná 5. apríla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Estónska republika
   (Vec C-178/06)
   (2006/C 143/48)
   Jazyk konania: estónčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a E. Randvere)

      Žalovaná: Estónska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Estónska republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na prebratie smernice do vnútroštátneho práva, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002 (ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb) (1),

               —

               zaviazať Estónsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 31. decembra 2002.

      (1)  Ú. v. ES L 176, s. 21; Mim. vyd. 06/004, s. 316.


title: Vec C-108/11: Žaloba podaná 2. marca 2011 — Európska komisia/Írsko

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/13

         Žaloba podaná 2. marca 2011 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-108/11)
   2011/C 145/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť, že Írsko si tým, že uplatňuje DPH vo výške 4,8 % na dodania chrtov a koní na iné účely ako výrobu potravín, prenájom a niektoré služby inseminácie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 96, 98 (v spojení s prílohou III) a 110 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 96 smernice o DPH nesmie byť štandardná sadzba DPH, ktorá sa uplatňuje na všetky dodania tovaru a poskytnutia služieb, uplatňovaná každým členským štátom nižšia ako 15 %. Odlišnú sadzbu DPH od štandardnej sadzby je možné uplatňovať len v prípade, že je to možné podľa iných ustanovení smernice.
   Článok 98 stanovuje, že členské štáty môžu uplatňovať buď jednu alebo dve znížené sadzby na dodania tovaru a poskytovania služieb, ktoré patria do kategórií uvedených v prílohe III smernice. Dodania tovaru, o ktoré ide v tomto prípade, však nie sú v danej prílohe uvedené.
   Smernica o DPH obsahuje aj prechodné ustanovenia umožňujúce členským štátom pokračovať v uplatňovaní sadzieb, ktoré sú výnimkou zo všeobecných pravidiel týkajúcich sa skladby a výšky sadzieb uvedených v smernici, ak boli dané ustanovenia vnútroštátneho právneho poriadku účinné k 1. januáru 1991.
   Podľa článku 113 smernice o DPH členské štáty, ktoré k 1. januáru 1991 uplatňovali znížené sadzby nižšie, než je minimum stanovené v článku 99, môžu uplatňovať zníženú sadzbu alebo jednu zo znížených sadzieb stanovených v článku 98 na dodanie tohto tovaru a poskytovanie týchto služieb. Keďže sadzby uplatňované Írskom na tovary a služby, o ktoré ide v tomto prípade, sú nižšie, než je minimum stanovené v článku 99 smernice o DPH, článok 113 je irelevantný.
   Článok 110 smernice sa tiež uplatňuje aj na nižšie sadzby, než je minimum stanovené v článku 99. Upravuje prechodný režim pre niektoré vnútroštátne opatrenia, ktoré sú prijaté pre konkrétne spoločenské dôvody (t. j. znížiť daňové zaťaženie spočívajúce na spotrebe tovarov a služieb zodpovedajúcim základným spoločenským potrebám) v prospech konečných spotrebiteľov. Komisia tvrdí, že dodávky koní a chrtov (na iné účely ako výrobu potravín), prenájom koní a niektoré služby inseminácie, nie je možné považovať za nevyhnutné na pokrytie základných sociálnych potrieb. Komisia tiež tvrdí, že vzhľadom na to, že veľká časť koní a chrtov je určených na dostihy alebo na šľachtenie, opatrenie nemožno považovať za prijaté v prospech konečných spotrebiteľov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1 (ďalej len „smernica o DPH“).


title: Vec T-255/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2015 – Aalto-korkeakoulusäätiö/ÚHVT (APPCAMPUS)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/61

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2015 – Aalto-korkeakoulusäätiö/ÚHVT (APPCAMPUS)
   (Vec T-255/14) (1)

   (2015/C 311/69)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec T-723/15: Žaloba podaná 4. decembra 2015 – Genossenschaftsverband Bayern/Komisia

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/40

         Žaloba podaná 4. decembra 2015 – Genossenschaftsverband Bayern/Komisia
   (Vec T-723/15)
   (2016/C 059/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Genossenschaftsverband Bayern e. V.(Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Bittner a N. Thies, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom toto rozhodnutie

                           —

                           v článku 1 stanovuje, že štátna pomoc, ktorú Nemecko poskytlo na kontroly akosti mlieka vykonané v Bavorsku v prospech mliekarenských podnikov dotknutých v Bavorsku, je v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, a že táto štátna pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom,

                           —

                           v článkoch 2 až 4 nariaďuje vymáhanie tejto pomoci spolu s úrokmi od príjemcov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania vzniknutých žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetnou žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie C(2015) 6295 final z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)], ktorú schválilo Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-722/15, Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Komisia.


title: Vec T-452/17: Žaloba podaná 20. júla 2017 – TL/EDPS

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/28

         Žaloba podaná 20. júla 2017 – TL/EDPS
   (Vec T-452/17)
   (2017/C 347/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: TL (v zastúpení: T. Léonard a M. Cock, avocats)

      Žalovaný: Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval, že vzhľadom na skutočnosť, že rozhodnutím Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov (EDPS) zo 16. mája 2017, ktorým bola zamietnutá žiadosť o vytvorenie anonymnej verzie rozsudku [dôverné] (1) a internetových stránok obsahujúcich osobné údaje, bola zamietnutá sťažnosť z dôvodu, že pozostáva zo žiadosti o preskúmanie, a vzhľadom na skutočnosť, že uvedené rozhodnutie neobsahuje odpoveď na tvrdenia sťažovateľa, toto rozhodnutie porušuje:

                           —

                           článok 46 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102), ako aj článok 33 a článok 34 ods. 1 rozhodnutia Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov 2013/504/EÚ zo 17. decembra 2012 o prijatí rokovacieho poriadku (Ú. v. EÚ L 273, 2013, s. 41), ktoré boli prijaté na základe uvedeného článku 46 písm. a), ktorý zveruje EDPS funkciu spočívajúcu v prešetrovaní sťažností a informovaní dotknutej osoby o výsledkoch jeho prešetrovania,

                           —

                           článok 41 Charty základných práv Európskej únie, ktorým sa inštitúciám a orgánom Únie ukladá všeobecná povinnosť odôvodnenia,

               —

               konštatoval, že vzhľadom na skutočnosť, že podľa napadnutého rozhodnutia je EDPS nepríslušný na konanie o sťažnosti žalobcu, napadnuté rozhodnutie porušuje článok 46 písm. c) nariadenia (ES) č. 45/2001 v spojení s článkom 8 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie,

         a v dôsledku toho:

               —

               vyhlásil napadnuté rozhodnutie za neplatné,

               —

               uložil EDPS povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na neexistencii odpovede EDPS na sťažnosť, ktorú mu predložil žalobca. Vzhľadom na skutočnosť, že napadnutým rozhodnutím bola zamietnutá sťažnosť z dôvodu, že pozostáva zo žiadosti o preskúmanie, a vzhľadom na skutočnosť, že napadnuté rozhodnutie neobsahuje odpoveď na tvrdenia predložené žalobcom na podporu jeho žiadosti o vytvorenie anonymnej verzie, napadnuté rozhodnutie porušuje článok 46 písm. a) nariadenia (ES) č. 45/2001, ktorý zveruje EDPS funkciu spočívajúcu v prešetrovaní sťažností a informovaní dotknutej osoby o výsledkoch jeho prešetrovania, ako aj článok 33 a článok 34 ods. 1 rozhodnutia Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov 2013/504/EÚ zo 17. decembra 2012 o prijatí rokovacieho poriadku, ktoré boli prijaté na základe citovaného článku 46 písm. a), podľa ktorých EDPS rieši sťažnosti a informuje sťažovateľa o výsledku sťažnosti a o prijatom opatrení. Podľa žalobcu sa EDPS sťažnosťou nezaoberal, keďže ju nesprávne kvalifikoval ako žiadosť o preskúmanie. Navyše napadnuté rozhodnutie porušuje článok 41 Charty základných práv Európskej únie, ktorým sa inštitúciám a orgánom Únie ukladá všeobecná povinnosť odôvodnenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 46 písm. c) nariadenia (ES) č. 45/2001 v spojení s článkom 8 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie, keďže EDPS nesprávne zastával názor, že je nepríslušný na konanie o sťažnosti žalobcu.

      (1)  Skryté dôverné údaje.


title: Vec T-582/10: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. februára 2015 – Acron a Dorogobuzh/Rada

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/39

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. februára 2015 – Acron a Dorogobuzh/Rada
   (Vec T-582/10) (1)

   (2015/C 127/52)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec C-685/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Rakúsko) – Online Games Handels GmbH a i./Landespolizeidirektion Oberösterreich (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Obmedzujúca právna úprava členského štátu — Správne sankcie trestnej povahy — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Právo na účinnú súdnu ochranu — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinnosť súdu ex offo preskúmať dôkazy, ktoré mu boli predložené v rámci konania o správnych deliktoch — Súlad)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Rakúsko) – Online Games Handels GmbH a i./Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (Vec C-685/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Obmedzujúca právna úprava členského štátu - Správne sankcie trestnej povahy - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Právo na účinnú súdnu ochranu - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinnosť súdu ex offo preskúmať dôkazy, ktoré mu boli predložené v rámci konania o správnych deliktoch - Súlad))
   (2017/C 277/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden

      Žalovaný: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Výrok rozsudku

   Články 49 a 56 ZFEÚ, ako ich vykladá najmä rozsudok z 30. apríla 2014, Pfleger a i. (C-390/12, EU:C:2014:281), sa so zreteľom na článok 47 Charty základných práv Európskej únie majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej procesnej úprave, podľa ktorej je v rámci správneho konania trestnej povahy súd, ktorý má rozhodnúť o zlučiteľnosti právnej úpravy obmedzujúcej výkon jednej zo základných slobôd Európskej únie, ako je sloboda usadiť sa alebo slobodné poskytovanie služieb v rámci Európskej únie, s právom Únie, povinný ex offo preskúmať skutkové okolnosti veci, ktorá mu bola predložená v rámci preskúmania existencie správnych deliktov, pokiaľ dôsledkom takej úpravy nie je povinnosť uvedeného súdu zastúpiť príslušné orgány dotknutého členského štátu, ktorým prislúcha predložiť dôkazy potrebné na to, aby uvedený súd mohol overiť, či je toto obmedzenie odôvodnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.


title: Vec T-339/16: Žaloba podaná 26. júna 2016 – Ville de Paris/Komisia

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/27

         Žaloba podaná 26. júna 2016 – Ville de Paris/Komisia
   (Vec T-339/16)
   (2016/C 314/38)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ville de Paris (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. Assous, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Komisie (EÚ) č. 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6),

               —

               zaviazal Európsku komisiu, aby zaplatila symbolické 1 euro ako náhradu škody spôsobenej Ville de Paris prijatím uvedeného nariadenia,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na neplatnosti nariadenia Komisie (EÚ) č. 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6) (Ú. v. EÚ L 109, 2016, s. 1; ďalej len „napadnuté nariadenie“) z dôvodu nedostatku právomoci, keďže Európska komisia nevhodne použila regulačný postup s kontrolou. Komisia nemala z vecného hľadiska právomoc a porušila pri prijímaní napadnutého nariadenia podstatné formálne náležitosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neplatnosti napadnutého nariadenia z dôvodu porušenia ustanovení primárneho práva, sekundárneho práva v oblasti životného prostredia, ako aj subsidiárnych právnych noriem práva Európskej únie, spôsobeného nedodržaním všeobecných zásad európskeho práva životného prostredia, ako aj zásad právnej istoty a legitímnej dôvery.

         Pokiaľ ide o časť žaloby týkajúcu sa náhrady škody, žalobca tvrdí, že podmienky vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Únie sú splnené, keďže v prvom rade je napadnuté nariadenie poznačené nezrovnalosťami tak po vecnej, ako aj po formálnej stránke, po druhé toto nariadenie spôsobilo žalobcovi skutočnú a určitú škodu a po tretie nemožno spochybniť priamu príčinnú súvislosť medzi konaním Komisie a údajnou ujmou.


title: Vec T-244/08: Žaloba podaná 23. júna 2008 – Konsum Nord/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/51

         Žaloba podaná 23. júna 2008 – Konsum Nord/Komisia
   (Vec T-244/08)
   (2008/C 223/89)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Konsum Nord ekonomisk förening (Umeå, Švédsko) (v zastúpení: U. Öberg, lawyer)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v celom jeho rozsahu rozhodnutie Komisie K(2008) 311 v konečnom znení, z 30. januára 2008 o štátnej pomoci poskytnutej Švédskom Konsumu Jämtland ekonomisk förening,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V rozhodnutí z 30. januára 2008 o štátnej pomoci č. C 35/2006 (ex NN 37/2006) poskytnutej Švédskom Konsumu Jämtland, ktorý sa zlúčil so žalobcom v roku 2006, Komisia rozhodla, že predaj obcou Åre podielu na nezastavanom pozemku za 2 milióny SEK namiesto 6,6 miliónov SEK, ktoré ponúkal konkurent Konsumu Jämtland Lidl, predstavuje štátnu pomoc, ktorá je v rozpore s článkom 87 ES.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza, že Komisia sa dopustila niekoľkých nesprávnych posúdení pri stanovení, že sporný predaj je štátnou pomocou:

               —

               Komisia nesprávne rozhodla, že predaj sa neuskutočnil za trhovú cenu, a preto predstavuje hospodársku výhodu pre Konsum Jämtland,

               —

               Komisia nezohľadnila skutočnosť, že predaj tvoril súčasť niekoľkých prevodov pozemkov medzi rôznymi zmluvnými stranami, ktorých cieľom bolo vykonanie podrobného plánu pre obec Åre,

               —

               Komisia nesprávne predpokladala, že ponuka urobená konkurentom Lidl bola nezlučiteľná s niektorými podmienkami a že bola záväzná a vierohodná,

               —

               Komisia nesprávne uplatnila zásadu súkromného investora v trhovej ekonomike.

         Ďalej žalobca tvrdí, že Komisia porušila svoje vlastné usmernenia uvedené v oznámení o štátnej pomoci pri predaji pozemkov a nehnuteľností verejnými orgánmi (1) a nesplnila si svoju povinnosť preskúmania, keďže nepreskúmala všetky skutkové okolnosti.
   Na záver žalobca uvádza, že údajná štátna pomoc ani neporušuje hospodársku súťaž a ani nenarúša obchod medzi členskými štátmi.

      (1)  Ú. v. ES C 209, 1997, s. 3.


title: Vec C-384/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hoge Raad der Nederlanden zo  14. októbra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Johan Piek proti Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit)

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hoge Raad der Nederlanden zo 14. októbra 2005, ktorý súvisí s konaním: Johan Piek proti Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit)
   (Vec C-384/05)
   (2005/C 330/19)
   Jazyk konania: holandčina
   Hoge Raad der Nederlanden podal uznesením zo 14. októbra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Johan Piek proti Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit) a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 24. októbra 2005.
   Hoge Raad der Nederlanden žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Bráni článok 3 bod 1 nariadenia Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984 (1) vnútroštátnej úprave prijatej na vykonanie tohto ustanovenia, ktorá stanovuje, že chovatelia, ktorí prijali investičné záväzky nezávisle od toho, či sa tak stalo v rámci rozvojového plánu, môžu získať osobitné referenčné množstvo iba vtedy, ak tieto investičné záväzky prijali po 1. septembri 1981, ale pred 1. marcom 1984?

               2.

               Ak sa otázka č. 1 nedá zodpovedať vo všeobecnosti: pomocou akých kritérií sa má posúdiť v akej miere je časové obmedzenie spomenuté v otázke č. 1 zlučiteľné s nariadením č. 857/84?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984 o základných pravidlách pre uplatnenie poplatku podľa článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. ES L 90, s. 13).


title: Vec F-73/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. novembra 2015 – FH/Európsky parlament (Verejná služba — Úradníci — Žiadosť o vyplatenie diét — Implicitné rozhodnutie o zamietnutí, po ktorom nasledovalo výslovné rozhodnutie o zamietnutí — Nepodanie sťažnosti proti implicitnému rozhodnutiu o zamietnutí — Potvrdzujúca povaha výslovného rozhodnutia o zamietnutí — Preklúzia — Zjavná neprípustnosť)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/36

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. novembra 2015 – FH/Európsky parlament
   (Vec F-73/15) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Žiadosť o vyplatenie diét - Implicitné rozhodnutie o zamietnutí, po ktorom nasledovalo výslovné rozhodnutie o zamietnutí - Nepodanie sťažnosti proti implicitnému rozhodnutiu o zamietnutí - Potvrdzujúca povaha výslovného rozhodnutia o zamietnutí - Preklúzia - Zjavná neprípustnosť))
   (2016/C 007/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: FH (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: O. Caisou-Rousseau a N. Chemaï, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepriznaní diét žalobcovi po jeho preradení z Komisie, kde bol pridelený do delegácie EÚ v Jemene, do Európskeho parlamentu v Bruseli

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli FH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015, s. 50.


title: Vec T-374/08: Žaloba podaná 10. septembra 2008 – Aldi Einkauf/ÚHVT – Illinois Tools Works (TOP CRAFT)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/35

         Žaloba podaná 10. septembra 2008 – Aldi Einkauf/ÚHVT – Illinois Tools Works (TOP CRAFT)
   (Vec T-374/08)
   (2008/C 313/63)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Illinois Tools Works, Inc. (Glenview, Spojené štáty)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. júna 2008 vo veci R 952/2007-2,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „TOP CRAFT“ pre tovary zaradené v triedach 1 a 3 (prihláška č. 3 444 767).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Illinois Tools Work, Inc.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: Národné obrazové ochranné známky „krafft“ pre tovary zaradené v triedach 1 a 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia v rozsahu, v akom sa ním vyhovelo námietke pre tovary „chemické výrobky pre poľnohospodárstvo, záhradníctvo a lesníctvo“.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 40/94, ako aj pravidla 22 ods. 3 nariadenia Komisie č. 2868/95, keďže:

               —

               podklady predložené osobou, ktorá podala námietku, neumožňujú preukázať používanie ochranných známok, ktoré sú základom námietky,

               —

               kolidujúce ochranné známky vykazujú zreteľné grafické rozdiely,

               —

               slovný prvok „TOP“ nie je opisný a nemá nízku rozlišovaciu spôsobilosť,

               —

               aj v prípade, že by išlo o totožné alebo podobné tovary, pravdepodobnosť zámeny môže byť vylúčená z dôvodu zreteľných grafických rozdielov a dodatočného slovného prvku „TOP“ v prihlasovanej ochrannej známke.


title: Vec F-11/16: Žaloba podaná 19. februára 2016 – ZZ/Komisia

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/41

         Žaloba podaná 19. februára 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-11/16)
   (2016/C 145/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Lhoest, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie obsahujúceho odmietnutie preskúmania platovej triedy priznanej žalobcovi pri jeho preložení do Európskeho parlamentu a obnovenie jeho služobného postupu, ako aj zaviazanie Komisie na zaplatenie rozdielu medzi mzdou vyplatenou žalobcovi a mzdou, ktorá mu mala byť vyplatená v nadväznosti na obnovenie jeho služobného postupu, zvýšenej o úroky z omeškania

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie Európskej komisie zo 17. apríla 2015, obsahujúce odmietnutie preskúmať platovú triedu žalobcu pri jeho preložení a obnoviť jeho služobný postup v Európskej komisii počas obdobia od 16. júna 2001 do 31. decembra 2010, napriek povýšeniu z triedy C4 (teraz trieda AST 3) do triedy C3 (teraz trieda AST 4), ktoré mu bolo udelené Európskym parlamentom 7. augusta 2009 so spätným účinkom od 1. januára 2000,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 9. novembra 2015, týkajúce sa odmietnutia sťažnosti, ktorú podal žalobca 17. júla 2015,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na zaplatenie žalobcovi rozdielu medzi mzdou, ktorú mu vyplatila a mzdou, ktorú mu mala vyplatiť v nadväznosti na obnovenie jeho služobného postupu v platovej triede a stupni, zvýšenej o úroky z omeškania,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-304/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – Cain Cellars/ÚHVT (Zobrazenie päťuholníka) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva tvorenej zobrazením päťuholníka — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Jednoduchosť označenia )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – Cain Cellars/ÚHVT (Zobrazenie päťuholníka)
   (Vec T-304/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva tvorenej zobrazením päťuholníka - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Jednoduchosť označenia“)
   (2007/C 247/50)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cain Cellars, Inc. (St. Helena, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Albrecht a W.-W. Wodrich, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Weberndörfer a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. mája 2005 (vec R 975/2004-1) týkajúcemu sa zápisu zobrazenia päťuholníka ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cain Cellars, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.


title: Vec C-465/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza (Poľská republika) 9. septembra 2011 — Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o./Poczcie Polskiej SA

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza (Poľská republika) 9. septembra 2011 — Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o./Poczcie Polskiej SA
   (Vec C-465/11)
   2012/C 13/05
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o.

      Žalovaná: Poczcie Polskiej SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 45 ods. 2 písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1) — v znení „[Každý] hospodársky subjekt [môže] byť z účasti v zadávacom konaní vylúčený, ak… bol uznaný vinným zo závažného porušenia odborných povinností, ktoré verejní obstarávatelia dokážu preukázať akýmikoľvek prostriedkami“ — v spojení s článkom 53 ods. 3 a článkom 54 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (2) vykladať v tom zmysle, že za uvedené závažné porušenie odborných činností možno považovať situáciu, ak verejný obstarávateľ z dôvodov, za ktoré je zodpovedný príslušný hospodársky subjekt, zruší zmluvu o zadaní verejnej zákazky alebo túto zmluvu vypovie alebo od nej odstúpi, pričom k zrušeniu alebo vypovedaniu zmluvy alebo odstúpeniu od nej došlo v priebehu troch rokov od začatia zadávacieho konania a hodnota nezrealizovanej verejnej zákazky je najmenej 5 % zmluvnej hodnoty?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Ak je členský štát oprávnený zaviesť na účely vylúčenia uchádzača zo zadávacieho konania iné dôvody, ako sú dôvody vymenované v článku 45 smernice 2004/18/ES, pričom tieto dôvody považuje za opodstatnené na ochranu verejného záujmu, z dôvodu oprávnených záujmov obstarávateľa, ako aj na zachovanie spravodlivej hospodárskej súťaže medzi hospodárskymi subjektmi, je potom v súlade s touto smernicou a Zmluvou o fungovaní Európskej únie, ak sa z konania vylúčia hospodárske subjekty, ktorým obstarávateľ na základe okolností, za ktoré zodpovedá hospodársky subjekt, zadávaciu zmluvu zruší alebo vypovie alebo od zmluvy o zadaní zákazky odstúpi, pokiaľ k zrušeniu alebo vypovedaniu zmluvy alebo odstúpeniu od nej došlo v priebehu troch rokov od začatia zadávacieho konania a hodnota nezrealizovanej verejnej zákazky je najmenej 5 % zmluvnej hodnoty?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007 s. 132.

      (2)  Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007 s. 19.


title: Vec T-335/04: Žaloba podaná dňa 11. augusta 2004: Viz Stal a Duferco Commerciale SpA proti Rade Európskej únie

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/34

         Žaloba podaná dňa 11. augusta 2004: Viz Stal a Duferco Commerciale SpA proti Rade Európskej únie
   (Vec T-335/04)
   (2004/C 273/66)
   Jazyk konania: angličtina
   Viz Stal, so sídlom v Jekaterinburgu (Rusko) a Duferco Commerciale SpA, so sídlom v Janove (Taliansko), v zastúpení: R. Luff a J.-F. Bellis, advokáti, podali 11. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil nariadenie Rady (ES) č. 990/2004 zo 17. mája 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 151/2003, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy určitých plechov s orientovanou štruktúrou pre elektrotechniku pochádzajúcich z Ruska (Ú. v. EÚ L 182, 19.5.2004, s. 5) v tom rozsahu, v ktorom ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy príslušných výrobkov, ktoré vyrába Viz Stal a ktoré do Európskeho spoločenstva dováža Duferco;

               2.

               rozhodol, že zmena colnej sadzby, ktorá sa v uvedenom nariadení ukladá spoločnosti Viz Stal, bude platiť dočasne až do prijatia potrebných opatrení príslušnými inštitúciami za účelom dosiahnutia súladu s týmto rozsudkom;

               3.

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté nariadenie (1) bolo prijaté na základe priebežného preskúmania iniciovaného na žiadosť žalobcu Viz Stal a na žiadosť iného ruského výrobcu výrobku. Žiadosti vychádzali z toho, že výrobcovia splnili požiadavky na udelenie statusu trhového hospodárstva a z toho, že ich dumpingové rozpätia sa znížili.
   V rámci priebežného preskúmania, ktorá sa obmedzilo na určenie dumpingového rozpätia, sa pre žalobcu vypočítala normálna hodnota a vývozná cena, čoho výsledkom bolo určenie antidumpingového rozpätia žalobcu Viz Stal. Žalobcovia majú za to, že normálna cena a cena vývozu boli určené v rozpore s právnym poriadkom.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila článok 2 odsek 3 a článok 2 odsek 5 základného nariadenia (2) tým, že zamietla ceny uhradené Viz Stal jeho dodávateľovi. Žalobcovia tvrdia, že Komisia mylne vyvodila záver, že Viz Stal a jeho dodávateľ Magnitogorsk sú stranami asociačného dohovoru a že použité ceny boli nespoľahlivé. V tejto súvislosti žalobcovia tiež tvrdia, že došlo k porušeniu ich práv na obranu podľa článku 18 odseku 4 základného nariadenia a článku 6.2 Dohody WTO o antidumpingových pravidlách.
   Žalobcovia ďalej tvrdia, že Komisia porušila článok 2 odsek 5 a článok 2 odsek 6 základného nariadenia tým, že zvýšila náklady na financovanie spoločnosti Viz Stal, zaznamenané v účtovných dokladoch, použitím úrokovej sadzby na bezúročné pôžičky poskytnuté spoločnosťou Vetrade, holdingovou spoločnosťou Viz Stal. Žalobcovia zastávajú názor, že Viz Stal v skutočnosti v súvislosti s týmito pôžičkami nevznikli žiadne náklady, čo nie je porovnateľné s pôžičkami poskytovanými nezávislými tretími stranami. Žalobcovia tiež tvrdia, že úroková sadzba použitá Komisiou bola určená subjektívne.
   Na záver žalobcovia tvrdia, že Komisia pochybila v tom, že vývoznú cenu znížila o náklady na úver dvakrát. Žalobcovia tvrdia, že Komisia na jednej strane znížila, v súlade s článkom 2 odsekom 9 základného nariadenia, náklady na úver v rámci predajných, všeobecných a administratívnych nákladov. Na druhej strane však Komisia, v súlade s článkom 2 odsekom 10 základného nariadenia, upravila vývoznú cenu v súvislosti s nákladmi na úver spojený s platobnými podmienkami poskytnutými spoločnosťou Duferco prvému nezávislému kupujúcemu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 990/2004 zo 17. mája 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 151/2003, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy určitých plechov s orientovanou štruktúrou pre elektrotechniku pochádzajúcich z Ruska (Ú. v. EÚ L 182, 19.5.2004, s. 5)

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 6.3.1996, s. 1)


title: Vec T-432/08: Žaloba podaná 1. októbra 2008 – AKM/Komisia

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/33

         Žaloba podaná 1. októbra 2008 – AKM/Komisia
   (Vec T-432/08)
   (2008/C 327/60)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH (AKM) (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť podľa článku 231 ES ods. 1 ES rozhodnutie Komisie v rozsahu, v ktorom sa týka AKM,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba sa týka rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 vo veci COMP/C2/38.698 – CISAC, v ktorom Komisia prehlásila zosúladené postupy v súvislosti so vzájomným poskytovaním autorských práv k hudobným dielam medzi organizáciami kolektívnej správy autorských práv, ktoré patria do International Confederation of Societies of Authors and Composers (Mezinárodná konfederácia spoločností autorov a skladateľov – „CISAC“), za porušujúce článok 81 ES a článok 53 EHP.
   Žalobkyňa žiada zrušenie rozhodnutia v rozsahu, v ktorom v ňom Komisia konštatovala, že AKM použitím obmedzení členstva obsiahnutých v článku 11 ods. 2 vzorovej zmluvy CISAC vo svojich vzájomných dohodách, respektíve použitím de facto obmedzení členstva, ako aj koordináciou územných obmedzení licencií, porušila článok 81 ES a článok 53 EHP a prikázala AKM tieto protiprávne konania ukončiť.
   Žalobkyňa svoju žalobu opiera o tieto žalobné dôvody:
   Žalobkyňa najskôr uvádza, že Komisia nesprávne zistila skutkový stav v súvislosti s použitím obmedzení členstva zo strany AKM. Komisia nepredložila žiadne dôkazy, ktoré by potvrdzovali skutočné použitie takýchto obmedzení zo strany AKM. Práve naopak, Komisia ponechala bez povšimnutia dôkazy o tom, že AKM uplatňuje „politiku otvoreného členstva“. Okrem toho Komisia prehliadla, že bolo od predtým platných doložiek týkajúcich sa členstva vo vzájomných zmluvách AKM prinajmenej konkludentne upustené a že už nie sú obsahom vzájomných zmlúv uzatvorených AKM.
   Článok 3 rozhodnutia Komisie, v ktorom Komisia vytýka AKM, že „zosúladením územného rozdelenia, ktoré obmedzuje rozsah pôsobnosti licencie na príslušné tuzemské územie organizácie kolektívnej správy autorských práv porušila článok 81 ES a článok 53 EHP“, je ďalej v rozpore s odôvodnením rozhodnutia. Vo výroku rozhodnutia chýba najmä obmedzenie na tie formy rozširovania (satelit, internet, kábel) ktorými sa Komisia zaoberá vo svojich úvahách.
   Okrem toho existujúce územné rozdelenia licencií vo vzájomných zmluvách AKM nie sú výsledkom zosúladeného postupu. Komisia sa na preukázanie existencie vedomého zosúladeného postupu opierala v zásade len o skutočnosť, že vzájomné zmluvy európskych organizácii kolektívnej správy autorských práv sa de facto riadia jednotným systémom. Toto obdobné konanie však možno bez ďalšieho vysvetliť na základe historicky tradovaných trhových štruktúr a na základe zákonných rámcových podmienok pre činnosť organizácií kolektívnej správy autorských práv.
   Rozhodnutie Komisie okrem toho porušuje zásadu určitosti, pretože z článku 4 ods. 2 rozhodnutia jasne nevyplýva, čo má na mysli výzvou „preskúmať“ určité zmluvné ustanovenia.


title: Vec T-8/07: Žaloba podaná 4. januára 2007 – TORRES/ÚHVT – Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/34

         Žaloba podaná 4. januára 2007 – TORRES/ÚHVT – Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)
   (Vec T-8/07)
   (2007/C 56/65)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fundación Gala-Salvador Dalí
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu z 24. októbra 2006 vo veci R 168/2006-2 a zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: FUNDACIÓN GALA-SALVADOR DALÍ.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „TG Torre Galatea“ pre výrobky triedy 33 (prihláška č. 2730513).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „TORRES 10“ pre výrobky triedy 33 (č. 466896), mnohé ďalšie ochranné známky Spoločenstva a národné a medzinárodné ochranné známky.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu, zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) vzhľadom na to, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001 s. 146).


title: Vec T-296/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Erbslöh/Komisia („Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/26

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Erbslöh/Komisia
   (Vec T-296/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris“))
   (2014/C 431/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erbslöh AG (Velbert, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz a B. Wißmann, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných energiách

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-552/15: Žaloba podaná 25. septembra 2015 – Bank Refah Kargaran/Rada

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/59

         Žaloba podaná 25. septembra 2015 – Bank Refah Kargaran/Rada
   (Vec T-552/15)
   (2015/C 398/74)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Refah Kargaran (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rade Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodol:

               —

               že Rada Európskej únie tým, že prijala a udržiava v platnosti a účinnosti reštriktívne opatrenia proti BRK, zrušené rozsudkom Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 (vec T-25/11), založila mimozmluvnú zodpovednosť Európskej únie,

               —

               že v dôsledku toho je Európska únia povinná nahradiť škodu, ktorá z toho vyplýva pre žalobkyňu,

               —

               že vecná škoda vznikla vo výške 6 8 6 51  318 eur, k čomu treba pripočítať úroky v zákonnej výške a akúkoľvek ďalšiu opodstatnenú čiastku,

               —

               že nehmotná ujma vznikla vo výške 5 2 5 47  415 eur, k čomu treba pripočítať úroky v zákonnej výške a akúkoľvek ďalšiu opodstatnenú čiastku,

               —

               subsidiárne, aby všetky sumy požadované z dôvodu nehmotnej ujmy alebo ich časti boli považované za vychádzajúce z vecnej škody a boli vyčíslené z tohto dôvodu, a

               —

               že Rada je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť dôvodov, z ktorých dva sa týkajú založenia mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie a tri sa týkajú ujmy spôsobenej v dôsledku nezákonnosti, ktorej sa dopustila Rada Európskej únie.

               —

               O založení mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie

                           1.

                           Prvý dôvod je založený na nezákonnom správaní vytýkanom Rade (prijatie a udržiavanie v platnosti a účinnosti zmrazenia finančných prostriedkov žalobkyne), riadne konštatovanom v rozsudku zo 6. septembra 2013, Bank Refah Kargaran/Rada, T-24/11, Zb., EU:T:2013:403.

                           2.

                           Druhý dôvod je založený na skutočnosti, že nezákonnosť, ktorej sa dopustila Komisia, je dostatočne závažným porušením právnych noriem, ktorých cieľom je priznanie práv jednotlivcom.

               —

               O ujme vyplývajúcej z nezákonnosti, ktorej sa dopustila Rada Európskej únie

                           3.

                           Tretí dôvod je založený na ukončení činnosti žalobkyne vo vzťahu k inštitúciám nachádzajúcim sa v Európskej únii z dôvodu zmrazenia jej finančných prostriedkov.

                           4.

                           Štvrtý dôvod je založený na ušlom zisku v dôsledku zablokovania úverových rámcov.

                           5.

                           Piaty dôvod je založený na nehmotnej ujme.


title: Vec C-512/14 P: Odvolanie podané 14. novembra 2014: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. septembra 2014 vo veci T-686/13, Unibail/ÚHVT

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/24

         Odvolanie podané 14. novembra 2014: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. septembra 2014 vo veci T-686/13, Unibail/ÚHVT
   (Vec C-512/14 P)
   (2015/C 138/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Unibail Management

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               rozhodnúť v konaní podľa článku 61 prvého odseku druhej vety Služobného poriadku a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred Všeobecným súdom na náhradu trov konania pred ÚHVT.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza jediný odvolací dôvod. ÚHVT zastáva názor, že Všeobecný súd porušil článok 75 prvú vetu nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 (1) o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) toho istého nariadenia. Všeobecný súd nielenže podal nesprávny výklad rozsahu pojmu celkové odôvodnenie, ale aj nesprávny výklad svojej judikatúry. Odvolateľ tiež vytýka Všeobecnému súdu, že preniesol dôkazné bremeno.

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec C-360/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. júna 2016 – Spolková republika Nemecko/Aziz Hasan

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. júna 2016 – Spolková republika Nemecko/Aziz Hasan
   (Vec C-360/16)
   (2016/C 343/42)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Spolková republika Nemecko

      Odporca: Aziz Hasan

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prípade, ak bol štátny príslušník tretej krajiny po podaní druhej žiadosti o azyl v inom členskom štáte (v tejto veci v Nemecku) z dôvodu zamietavého rozhodnutia súdu o jeho žiadosti o odklad výkonu rozhodnutia o odovzdaní podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 (1) z 26. júna 2013 (nariadenie Dublin III) odovzdaný do pôvodne zodpovedného členského štátu, v ktorom bola podaná prvá žiadosť o azyl (v tejto veci do Talianska) a následne sa protiprávne vrátil do druhého členského štátu (v tejto veci do Nemecka):

                           a)

                           je pre súdne preskúmanie rozhodnutia o odovzdaní na základe zásad nariadenia Dublin III záväzný skutkový stav v čase odovzdania, pretože na základe včasného odovzdania sa s konečnou platnosťou rozhodne o otázke zodpovednosti, a teda ustanovenia nariadenia Dublin III o právomoci sa už na ďalší vývoj neuplatnia, alebo sa takýto budúci vývoj okolností, ktoré sú vo všeobecnosti podstatné pre určenie zodpovednosti, ako napríklad uplynutie lehoty pre prijatie späť alebo pre (nové) odovzdanie, musí zohľadniť?

                           b)

                           Možno po určení zodpovedného členského štátu s konečnou platnosťou na základe rozhodnutia o odovzdaní uskutočniť ďalšie odovzdania do pôvodne zodpovedného členského štátu a je tento členský štát aj naďalej povinný prijať štátnych príslušníkov tretích krajín?

               2.

               Ak na základe odovzdania nedochádza k určeniu zodpovednosti s konečnou platnosťou: Ktoré z nižšie uvedených ustanovení sa v takomto prípade uplatní na osobu podľa článku 18 ods. 1 písm. b), c) alebo d) nariadenia Dublin III vzhľadom na stále prebiehajúce odvolacie konanie proti už vykonanému rozhodnutiu o odovzdaní:

                           a)

                           článok 23 nariadenia Dublin III (analogicky) s tým dôsledkom, že v prípade, ak sa nové dožiadanie o prijatie späť nepodá v lehote, môže dôjsť k prechodu zodpovednosti podľa článku 23 ods. 2 a 3 nariadenia Dublin III, alebo

                           b)

                           článok 24 nariadenia Dublin III (analogicky), alebo

                           c)

                           ani jedno z ustanovení uvedených v písm. a) a b)?

               3.

               V prípade, ak sa na takúto osobu (analogicky) nevzťahuje ani článok 23, ani článok 24 nariadenia Dublin III [druhá otázka písm. c)]: Možno na základe napadnutého rozhodnutia o odovzdaní až do skončenia odvolacieho konania vedeného proti tomuto rozhodnutiu pristúpiť k ďalšiemu odovzdaniu do pôvodne zodpovedného členského štátu (v tejto veci do Talianska) a je tento členský štát naďalej povinný prijať štátnych príslušníkov tretích krajín, a to bez ohľadu na to, či mu budú predložené nové dožiadania o prijatie späť, pričom sa neuplatnia lehoty stanovené v článku 23 ods. 3 alebo článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III a tiež nezávisle od lehôt na odovzdanie upravených v článku 29 ods. 1 a 2 nariadenia Dublin III?

               4.

               V prípade, že sa na takúto osobu (analogicky) uplatní článok 23 nariadenia Dublin III [druhá otázka písm. a)]: Vzťahuje sa na nové dožiadanie o prijatie späť (analogicky) nová lehota podľa článku 23 ods. 2 nariadenia Dublin III? Ak áno, začne táto nová lehota plynúť v okamihu, keď sa zodpovedný orgán dozvie o návrate, alebo je pre začiatok plynutia tejto lehoty rozhodujúca iná skutočnosť?

               5.

               V prípade, že sa na takúto osobu (analogicky) uplatní článok 24 nariadenia Dublin III [druhá otázka písm. b)]:

                           a)

                           Vzťahuje sa na nové dožiadanie o prijatie späť (analogicky) nová lehota podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III? Ak áno, začne táto nová lehota plynúť v okamihu, keď sa zodpovedný orgán dozvie o návrate, alebo je pre začiatok plynutia tejto lehoty rozhodujúca iná skutočnosť?

                           b)

                           V prípade, ak druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) nechá márne uplynúť lehotu, ktorá sa má (analogicky) dodržať podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III: Zakladá podanie novej žiadosti o azyl podľa článku 24 ods. 3 nariadenia Dublin III bezprostredne zodpovednosť tohto druhého členského štátu (v tejto veci Nemecka), alebo môže tento členský štát aj napriek novej žiadosti o azyl a bez ohľadu na lehotu dožiadať pôvodne zodpovedný členský štát (v tejto veci Taliansko) o prijatie späť alebo odovzdať cudzinca do tohto členského štátu aj bez predchádzajúceho dožiadania o prijatie späť?

                           c)

                           Ak tento druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) nechá márne uplynúť lehotu, ktorá sa má (analogicky) dodržať podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III: Má sa v takomto prípade konanie vedené v druhom členskom štáte (v tejto veci v Nemecku), ktoré sa týka žiadosti o azyl podanej pred odovzdaním, považovať za podanie novej žiadosti o azyl podľa článku 24 ods. 3 nariadenia Dublin III?

                           d)

                           Ak druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) nechá márne uplynúť lehotu, ktorá sa má (analogicky) dodržať podľa článku 24 ods. 2 nariadenia Dublin III, a cudzinec nepodá novú žiadosť o azyl a ani konanie vedené v druhom členskom štáte (v tejto veci v Nemecku), ktoré sa vedie o žiadosti o azyl podanej pred odovzdaním, sa nepovažuje za podanie novej žiadosti o azyl podľa článku 24 ods. 3 nariadenia Dublin III: Môže druhý členský štát (v tejto veci Nemecko) opäť dožiadať pôvodne zodpovedný členský štát (v tejto veci Taliansko) bez ohľadu na lehotu o prijatie späť, alebo môže odovzdať cudzinca do tohto členského štátu aj bez predchádzajúceho dožiadania o prijatie späť?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31.


title: Vec F-106/14: Žaloba podaná 9. októbra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/45

         Žaloba podaná 9. októbra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-106/14)
   (2015/C 026/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o priznaní žalobcovi len 2,5 dňa dodatočnej dovolenky od 1. januára 2014 z titulu „dovolenky na návštevu domova“ namiesto toho, aby mu priznala „čas na cestu“ v dĺžke 5 dní, na ktoré mal nárok na základe článku 7 prílohy V Služobného poriadku úradníkov, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie komisie vyplývajúce z podstránky „Práva“ stánky SYSPER a potvrdené rozhodnutím Komisie č. R/396/14 z 2. júla 2014 o zamietnutí sťažnosti týkajúcej sa priznania žalobcovi len 2,5 dňa dodatočnej dovolenky od 1. januára 2014 z titulu „dovolenky na návštevu domova“ namiesto toho, aby mu priznala „čas na cestu“ v dĺžke 5 dní, na ktoré mal nárok na základe článku 7 prvý pododsek prílohy V Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, zmeneného a doplneného nariadením (EÚ, Euratom) Európskeho parlamentu a Rady č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok úradníkov Európskej únie a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-638/11: Žaloba podaná 12. decembra 2011 — European Dynamics Belgium a i./Európska agentúra pre lieky

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/29

         Žaloba podaná 12. decembra 2011 — European Dynamics Belgium a i./Európska agentúra pre lieky
   (Vec T-638/11)
   2012/C 49/52
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgicko), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko), Evropaïki Dinamiki — Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko), European Dynamics UK Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Christianos, avvocato)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie EMA/787935/2011 Európskej agentúry pre lieky (ďalej len „EMA“), oznámené žalobcom 3. októbra 2011, ktorým EMA zamietla nimi predloženú ponuku v rámci sporného zadávacieho konania,

               —

               zrušil rozhodnutie EMA/882467/2011 výkonného riaditeľa EMA z 9. novembra 2011 zamietajúce žiadosť žalobcov o informácie týkajúce sa zloženia hodnotiacej komisie,

               —

               zaviazal EMA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobcovia domáhajú zrušenia týchto aktov: po prvé rozhodnutia Európskej agentúry pre lieky EMA/787935/2011 oznámeného žalobcom 3. októbra 2011, ktorým EMA zamietla nimi predloženú ponuku v rámci začatého zadávacieho konania EMA/2011/05/DV a po druhé rozhodnutia EMA/882467/2011 výkonného riaditeľa EMA z 9. novembra 2011 zamietajúceho opakovanú žiadosť žalobcov o prístup k dokumentom zadávacieho konania týkajúcim sa zloženia hodnotiacej komisie.
   Žalobcovia sa domáhajú zrušenia prvého napadnutého rozhodnutia pre porušenie podstatných formálnych náležitostí a najmä pre neexistenciu alebo nedostatok odôvodnenia ako aj pre absolútny nedostatok odôvodnenia, pretože: a) prvé napadnuté rozhodnutie neobsahovalo a naďalej neobsahuje dostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o dôvody odmietnutia ich ponuky a v každom prípade je odôvodnenie chybné. Osobitne žalobcovia tvrdia, že prvé napadnuté rozhodnutie neobsahuje komentáre k bodom, v ktorých bola ich ponuka menej výhodná ako aj k bodom, v ktorých boli ponuky iných uchádzačov lepšie; b) prvé napadnuté rozhodnutie neobsahovalo a naďalej neobsahuje odôvodnenie, pokiaľ ide o matematický vzorec (algoritmus) použitý na získanie presných známok (do druhého desatinného miesta) priznaných žalobcom; c) prvé napadnuté rozhodnutie neobsahovalo a naďalej neobsahuje odôvodnenie, pokiaľ ide o dôvody, pre ktoré finančná ponuka predložená jedným z uchádzačov nebola posúdená za príliš nízku.
   Žalobcovia tvrdia, že druhé napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené podľa článku 263 ZFEÚ z dôvodu, že porušuje pravidlo práva Únie a konkrétnejšie nariadenie č. 1049/2001 tak, ako je spresnené vykonávacími ustanoveniami tohto nariadenia pre EMA, keďže EMA zamietla žiadosť o prístup žalobcov k menám a údajom členov hodnotiacej komisie sporného zadávacieho konania.


title: Vec C-392/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Bundesverwaltungsgerichts zo dňa 7. júla 2004 vo veci i-21-germany GmbH proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/20

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Bundesverwaltungsgerichts zo dňa 7. júla 2004 vo veci i-21-germany GmbH proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-392/04)
   (2004/C 273/35)
   Bundesverwaltungsgericht uznesením zo 7. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci i-21-germany GmbH proti Spolkovej republike Nemecko, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 16. septembra 2004.
   Bundesverwaltungsgericht navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Treba článok 11 odsek 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES (1) zo dňa 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre všeobecné oprávnenia a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb vykladať v tom zmysle, že tento článok bráni uloženiu poplatku za licencie, ak sa pri výpočte vychádzalo z vopred stanovených všeobecných administratívnych výdavkov vnútroštátneho úradu pre reguláciu na obdobie 30 rokov?

               2.

               V prípade, že Súdny dvor odpovie na prvú otázku kladne:
               Treba články 10 ES a 11 licenčnej smernice vykladať v tom zmysle, že nariaďujú rozhodnutie o vyrubení poplatku, ktorým boli poplatky v zmysle prvej otázky stanovené a nebolo napadnuté, zrušiť, napriek tomu, že to vnútroštátne právo umožňuje, ale nežiada?

      (1)  Ú. v. ES L 117, s. 15


title: Vec C-148/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  22. septembra 2011 — Belgické kráľovstvo/Deutsche Post AG, DHL International, Európska komisia [Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Článok 88 ods. 3 ES — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok — Pojem pochybnosti — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu]

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. septembra 2011 — Belgické kráľovstvo/Deutsche Post AG, DHL International, Európska komisia
   (Vec C-148/09 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Článok 88 ods. 3 ES - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok - Pojem „pochybnosti“ - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu)
   2011/C 331/02
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, T. Materne, splnomocnení zástupcovia, J. Meyers, advocaat)

      Ďalší účastníci konania: Deutsche Post AG (v zastúpení: T. Lübbig a J. Sedemund, Rechtsanwälte), DHL International (v zastúpení: T. Lübbig a J. Sedemund, Rechtsanwälte), Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 10. februára 2009, Deutsche Post a DHL International/Komisia (T-388/03), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie K(2003) 2508 v konečnom znení z 23. júla 2003 o nevynesení námietok v nadväznosti na konanie vo veci predbežného zisťovania podľa článku 88 ods. 3 ES proti viacerým opatreniam, ktoré prijali belgické orgány v prospech La Poste SA — Náhrada čistých nákladov služieb vo verejnom záujme — Nesprávna kvalifikácia niektorých okolností ako dôkazov o závažných ťažkostiach, v prípade ktorých je potrebné začať konanie vo veci formálneho zisťovania — Zohľadnenie neprípustných žalobných dôvodov — Porušenie zásady právnej istoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Belgické kráľovstvo, ako aj Európska komisia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec T-453/04: Žaloba podaná dňa 22. septembra 2004: Dr. Peter Lesetar proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/25

         Žaloba podaná dňa 22. septembra 2004: Dr. Peter Lesetar proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-453/04)
   (2005/C 57/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Dr. Peter Lesetar, v zastúpení: E. I. Faludy, lawyer, podal 22. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie EPSO o nezaradení žalobcu na zoznam úspešných kandidátov výberového konania EPSO/LA/11/03,

               —

               nariadil, aby bol žalobca zahrnutý do tohto zoznamu,

               —

               nariadil, aby bol žalobcovi vyplatený plat, ktorý by dostal, ak by bol náležite zahrnutý do zoznamu úspešných kandidátov a to od chvíle, určenej ako priemer začiatku zamestnania kandidátov uvedených na zozname pred žalobcom a za ním, až do chvíle, keď bude skutočne môcť začať vykonávať zamestnanie potom, ako bude zahrnutý na zoznam.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca tvrdí, že hodnotenie jeho písomnej práce v rámci už uvedeného výberového konania výrazne podcenilo jeho výkon, že hodnotenie pohovoru bolo tiež chybné a že skutočnosť, či je vhodným kandidátom pre dotknuté miesto, nebola riadne preskúmaná a zhodnotená.


title: Vec C-41/06: Žaloba podaná  27. januára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/30

         Žaloba podaná 27. januára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-41/06)
   (2006/C 60/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Stromsky a B. Schima, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 27. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2002/31/ES z 22. marca 2002, ktorou sa vykonáva smernica Rady 92/75/EHS, pokiaľ ide o označovanie klimatizačných zariadení pre domácnosti energetickými štítkami (1), alebo v každom prípade tým, že uvedené opatrenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 2002/31 uplynula 31. decembra 2002.

      (1)  Ú. v. ES L 86, 3.4.2002, s. 26; Mim. vyd. 13/029, s. 286.


title: Vec T-168/11: Žaloba podaná 25. apríla 2012 — AQ/Európsky parlament

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/15

         Žaloba podaná 25. apríla 2012 — AQ/Európsky parlament
   (Vec T-168/11)
   2012/C 250/29
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: AQ (Żary, Poľsko) (v zastúpení: K. Rosiak, právny poradca)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Zástupca poverený zastupovaním žalobcu navrhuje:

               —

               určiť, že žaloba je neprípustná a vo veci samej bolo rozhodnuté,

               —

               určiť, že na zaplatenie náhrady škody požadovanej žalobcom neexistuje právny základ z dôvodu neexistencie skutočnej a jednoznačne zistenej škody spôsobenej konaním alebo opomenutím Európskeho parlamentu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Zástupca poverený zastupovaním žalobcu na podporu svojich návrhov uvádza tri dôvody.

               1.

               Prvý dôvod:

                           —

                           Iba v prípade, že Všeobecný súd zistí, že list Európskeho parlamentu zo 7. júla 2008 obsahuje rozhodnutie petičného výboru o skoršom podaní žalobcu, ktoré je z vecného hľadiska v celom rozsahu totožné s petíciou, možno prijať záver, že Európsky parlament v predmetnej veci porušil podstatné formálne náležitosti (Rokovací poriadok Európskeho parlamentu) a opomenul adresovať žalobcovi akt ako odpoveď na petíciu, ktorá mu bola predložená.

               2.

               Druhý dôvod:

                           —

                           Keďže sa však petícia netýka záležitosti, ktorá patrí do rozsahu činnosti Európskej únie, nemá žalobca záujem na právnej ochrane.

               3.

               Tretí dôvod:

                           —

                           Žaloba je neprípustná aj z dôvodu, že lehota na účinné podanie žaloby uplynula tak podľa článku 230 ES (teraz článok 263 ZFEÚ), ako aj podľa článku 232 ES (teraz článok 265 ZFEÚ) už v čase, keď žalobca podal návrh na schválenie žiadosti o právnu pomoc.


title: Vec C-278/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  12. júla 2012 — Densmore Ronald Dover/Európsky parlament (Odvolanie — Pravidlá o výplate príspevkov a úhrade nákladov pre európskych poslancov — Kontrola použitia príspevkov — Príspevok na asistenta — Doklady o výdavkoch — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/18

         Uznesenie Súdneho dvora z 12. júla 2012 — Densmore Ronald Dover/Európsky parlament
   (Vec C-278/11 P) (1)

   (Odvolanie - Pravidlá o výplate príspevkov a úhrade nákladov pre európskych poslancov - Kontrola použitia príspevkov - Príspevok na asistenta - Doklady o výdavkoch - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)
   2012/C 366/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Densmore Ronald Dover (v zastúpení: D. Vaughan, QC, M. Lester, barrister, a R. Collard, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: D. Moore a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2011 Dover/Európsky parlament (T-149/09), ktorým Všeobecný súd čiastočne zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 29. januára 2009 o vymáhaní určitých súm, ktoré sa neoprávnene poskytli odvolateľovi ako parlamentné výdavky a príspevky

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Densmore Ronald Dover je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec F-50/10: Žaloba podaná 1. júla 2010 — De Roos-Le Large/Komisia

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/27

         Žaloba podaná 1. júla 2010 — De Roos-Le Large/Komisia
   (Vec F-50/10)
   ()
   2010/C 260/36
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Simone Thérèse De Roos-Le Large ('s Hertogenbosch, Holandsko) (v zastúpení: E. Lutjens a M. H. van Loon, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým bolo žalobkyni nariadené vrátenie preplatku na pozostalostnom dôchodku po zosnulej matke

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 12. mája 2010 na základe článku 264 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-13/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2017 – Maďarsko/Komisia

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/61

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2017 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-13/14) (1)

   (2017/C 144/86)
   Jazyk konania: maďarčina
   Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Rozsudok súdu z  8. októbra 2012 v spojených veciach E-10/11 a E-11/11 – Hurtigruten ASA a Nórske kráľovstvo proti Dozornému úradu EZVO (Žaloba o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO – Štátna pomoc – Námorná doprava – Článok 61 ods. 1 Dohody o EHP – Článok 59 ods. 2 Dohody o EHP – Služby všeobecného hospodárskeho záujmu – Služby vo verejnom záujme – Nadmerná kompenzácia – Zásada dobrej správy vecí verejných – Právna istota – Povinnosť uviesť dôvody)

text:
               31.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 29/8

         ROZSUDOK SÚDU
   z 8. októbra 2012
   v spojených veciach E-10/11 a E-11/11
   Hurtigruten ASA a Nórske kráľovstvo proti Dozornému úradu EZVO
   (Žaloba o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO – Štátna pomoc – Námorná doprava – Článok 61 ods. 1 Dohody o EHP – Článok 59 ods. 2 Dohody o EHP – Služby všeobecného hospodárskeho záujmu – Služby vo verejnom záujme – Nadmerná kompenzácia – Zásada dobrej správy vecí verejných – Právna istota – Povinnosť uviesť dôvody)
   2013/C 29/09
   V spojených veciach E-10/11 a E-11/11, Hurtigruten ASA a Nórske kráľovstvo proti Dozornému úradu EZVO – NÁVRH na zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 205/11/COL z 29. júna 2011 o dodatkovej dohode o službe podniku Hurtigruten, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca-spravodajca), sudcovia, vyniesol 8. októbra rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Návrhy zamieta.

               2.

               Nariaďuje, aby navrhovatelia zaplatili súdne trovy.


title: Vec T-203/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. júla 2014 – Alchaar/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zapísanie jednotlivca na zoznamy dotknutých osôb — Vzťahy s režimom — Práva na obranu — Právo na spravodlivý proces — Povinnosť odôvodnenia — Dôkazné bremeno — Právo na účinnú súdnu ochranu — Proporcionalita — Právo vlastniť majetok — Právo na súkromie“ )

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2014 – Alchaar/Rada
   (Vec T-203/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zapísanie jednotlivca na zoznamy dotknutých osôb - Vzťahy s režimom - Práva na obranu - Právo na spravodlivý proces - Povinnosť odôvodnenia - Dôkazné bremeno - Právo na účinnú súdnu ochranu - Proporcionalita - Právo vlastniť majetok - Právo na súkromie“))
   2014/C 282/35
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamad Nedal Alchaar (Alep, Sýria) (v zastúpení: A. Korkmaz, D. Amaudruz a A. Boesch, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a M. Vitsentzatos, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: É. Cujo a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie na jednej strane rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273/SZBP (Ú. v. EÚ L 319, s. 56), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1244/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 319, s. 8), nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, s. 1) v rozsahu, v akom tieto akty obsahujú reštriktívne opatrenia týkajúce sa žalobcu, ako aj všetkých budúcich aktov, ktorými sa mení či dopĺňa toto rozhodnutie alebo nariadenie, a na druhej strane oznámenia Rady zo 16. marca 2012, ktorým sa žalobcovi oznámilo, že jeho meno zostáva zapísané na zozname osôb dotknutých reštriktívnymi opatreniami

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013 , ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka žalobcu.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť svoje vlastné trovy konania ako aj dve tretiny trov konania, ktoré vynaložil Mohamad Nedal Alchaar.

               4.

               Mohamad Nedal Alchaar je povinný nahradiť tretinu svojich vlastných trov konania.

               5.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec C-300/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (Smernica 91/628/EHS — Ochrana zvierat počas prepravy — Intervaly na napájanie a kŕmenie, dĺžka trvania cesty a prestávky na odpočinok — Pojem preprava ( Transportdauer ) — Zohľadnenie doby nakladania a vykladania zvierat)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)
   (Vec C-300/05) (1)

   (Smernica 91/628/EHS - Ochrana zvierat počas prepravy - Intervaly na napájanie a kŕmenie, dĺžka trvania cesty a prestávky na odpočinok - Pojem „preprava“ („Transportdauer“) - Zohľadnenie doby nakladania a vykladania zvierat)
   (2006/C 331/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Žalovaný: Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad prílohy [kapitola VII bod 48 ods. 4 písm. d)] smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS (Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/29/ES z 29. júna 1995 (Ú. v. ES L 148, s. 52; Mim. vyd. 03/017, s. 466) – Intervaly na napájanie a kŕmenie, dĺžka trvania cesty a prestávky na odpočinok – Pojem „preprava“ („Transportdauer“) – Zahrnutie doby nakladania zvierat
   Výrok rozsudku
   Pojem „preprava“ uvedený v bode 48 ods. 4 písm. d) prílohy smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/29/ES z 29. júna 1995, sa má vykladať v tom zmysle, že zahrnuje nakladanie a vykladanie zvierat.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 1.10.2005.


title: Vec T-64/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2012 — FLS Plast/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie plastových priemyselných vriec — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Trvanie porušenia — Pokuty — Závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Spolupráca počas správneho konania — Proporcionalita — Solidárna zodpovednosť — Zásada ne bis in idem“ )

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2012 — FLS Plast/Komisia
   (Vec T-64/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie plastových priemyselných vriec - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Trvanie porušenia - Pokuty - Závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Spolupráca počas správneho konania - Proporcionalita - Solidárna zodpovednosť - Zásada ne bis in idem)
   2012/C 118/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: FLS Plast A/S (Valby, Dánsko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, neskôr M. Thill-Tayara, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 4634 v konečnom znení z 30. novembra 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.354 — Priemyselné vrecia), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcovi daným rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2005) 4634 z 30. novembra 2005 týkajúce sa konania podľa článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.354 — Priemyselné vrecia) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka FLS Plast A/S a v akom sa mal tento podnik podieľať na jedinom a pokračujúcom porušení uvedenom v článku 1 ods. 1 v období od 31. decembra 1990 do 31. decembra 1991.

               2.

               Výška pokuty, ktorú má FLS Plast solidárne uhradiť podľa článku 2 písm. f) rozhodnutia K(2005) 4634, sa stanovuje na 14,45 milióna eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska Komisia a FLS Plast znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec C-188/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 24. apríla 2015 – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)/Micropole Univers SA

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 24. apríla 2015 – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)/Micropole Univers SA
   (Vec C-188/15)
   (2015/C 221/03)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Micropole Univers SA

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia článku 4 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), vykladať v tom zmysle, že želanie zákazníka poradenskej spoločnosti v oblasti informatiky, aby informačné služby tejto spoločnosti neboli zabezpečované zamestnankyňou, projektovou inžinierkou, ktorá nosí islamskú šatku, predstavuje skutočnú a rozhodujúcu požiadavku na zamestnanie z dôvodu povahy určitých pracovných činností alebo kontextu, v ktorom sa vykonávajú?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-170/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2012 — Rivella International/ÚHVT — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BASKAYA — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka Passaia — Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky — Relevantné územie — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2012 — Rivella International/ÚHVT — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA)
   (Vec T-170/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BASKAYA - Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka Passaia - Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky - Relevantné územie - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rivella International AG (Rothrist, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne C. Spintig, U. Sander a H. Förster, neskôr C. Spintig, S. Pietzcker a R. Jacobs, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Manea a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Grosseto, Taliansko) (v zastúpení: H. Vogler, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. januára 2011 (vec R 534/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Rivella International AG a Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rivella International AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-362/05 P: Odvolanie podané 23. septembra 2005: Jacques Wunenburger proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-370/03, Jacques Wunenburger proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/15

         Odvolanie podané 23. septembra 2005: Jacques Wunenburger proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-370/03, Jacques Wunenburger proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-362/05 P)
   (2005/C 281/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Jacques Wunenburger podal 23. septembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-370/03, Jacques Wunenburger proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje Eric Boigelot, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že jeho odvolanie je prípustné a dôvodné;

               —

               zrušil rozhodnutie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev vo veci T-370/03, Wunenburger/Komisia, vydané 5. júla 2005.

         Odvolateľ takisto navrhuje, aby Súdny dvor sám rozhodol vo veci samej a vyhovel pôvodnej žalobe odvolateľa vo veci T-370/03, a teda:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 11. marca 2003 o odmietnutí kandidatúry žalobcu na pracovné miesto riaditeľa na riaditeľstve „Afrika, Karibské ostrovy, Tichomorie“ (AIDCO.C), ďalej rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 8. januára 2003 vymenovať pána Amir NAQVI na uvedené pracovné miesto;

               —

               zrušil výslovné rozhodnutie odmietajúce sťažnosť odvolateľa, ktorá bola podaná v súlade s článkom 90 ods. 2 služobného poriadku 2. apríla 2003 a odmietnutá výslovným rozhodnutím zo 14. júla 2003, ktoré bolo oznámené odvolateľovi 11. augusta 2003;

               —

               zrušil vymenovanie pána Amir NAQVI na pracovné miesto riaditeľa na riaditeľstve „Afrika, Karibské ostrovy, Tichomorie“ (AIDCO.C), ktoré spôsobilo okrem iného odmietnutie kandidatúry žalobcu na voľné miesto;

               —

               v každom prípade zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia:
   Dôvody odvolania sa zakladajú v súlade s článkom 58 Štatútu Súdneho dvora na porušení práva Spoločenstva a procesných chybách pred Súdom prvého stupňa, čo poškodilo záujmy odvolateľa.


title: Vec C-153/06: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 2. februára – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/28

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 2. februára – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-153/06) (1)

   (2007/C 96/52)

      Jazyk konania: švédčina

   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.