201806220101970522018/C 240/181992018CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180319161721Vec C-199/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 19. marca 2018 – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola/Regione Emilia-Romagna a i.
 ---documentbreak--- C2402018SK1610120180319SK0018161172Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 19. marca 2018 – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola/Regione Emilia-Romagna a i.
   (Vec C-199/18)2018/C 240/18Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola

      Odporcovia: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 27 nariadenia ES č. 882/2004, v ktorom sa stanovuje, že v súvislosti s činnosťami uvedenými v oddiele A prílohy IV a oddiele A prílohy V členské štáty zabezpečia vyberanie poplatku, vykladať v tom zmysle, že povinnosť platiť príslušný poplatok ukladá všetkým podnikateľom v poľnohospodárstve, aj v prípade, že „vykonávajú účelovú jatočnú a rezaciu činnosť a ako súvisiacu činnosť k chovu zvierat“?

            2.

            Môže členský štát vylúčiť z platenia veterinárnych poplatkov niektoré kategórie podnikateľov, hoci stanovil systém výberu poplatkov, ktorý je ako celok vhodný na zabezpečenie pokrytia nákladov vynaložených na úradné kontroly, alebo môže uplatniť nižšie sadzby ako tie, ktoré sa stanovujú v nariadení ES č. 882/2004 (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200).


201806220321970492018/C 240/055662016CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL201805174411Vec C-566/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Články 282 až 292 — Osobitná úprava pre malé podniky — Úprava oslobodenia od dane — Povinnosť zvoliť si uplatňovanie osobitnej úpravy počas referenčného kalendárneho roka)
 ---documentbreak--- C2402018SK410120180517SK00054141Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Vec C-566/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Články 282 až 292 — Osobitná úprava pre malé podniky — Úprava oslobodenia od dane — Povinnosť zvoliť si uplatňovanie osobitnej úpravy počas referenčného kalendárneho roka)“2018/C 240/05Jazyk konania: maďarčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dávid Vámos

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Výrok rozsudku

   Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje uplatnenie osobitnej úpravy zdaňovania DPH stanovujúcej oslobodenie od dane pre malé podniky – prijatej v súlade s ustanoveniami hlavy XII kapitoly 1 oddielu 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty – na zdaniteľnú osobu, ktorá spĺňa všetky vecné podmienky, ale ktorá si neuplatnila možnosť zvoliť si uplatňovanie tejto úpravy v tom istom čase, ako oznámila daňovému úradu začatie výkonu svojej hospodárskej činnosti.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


201806220491970222018/C 240/489012016TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180515434311Vec T-901/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Elche Club de Fútbol/Komisia („Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Štátna pomoc poskytnutá Španielskom niektorým profesionálnym futbalovým klubom — Verejná záruka poskytnutá verejným subjektom — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris — Naliehavosť — Zváženie záujmov“)
 ---documentbreak--- C2402018SK4310120180515SK0048431431Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Elche Club de Fútbol/Komisia
   (Vec T-901/16 R)
   „(„Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Štátna pomoc poskytnutá Španielskom niektorým profesionálnym futbalovým klubom — Verejná záruka poskytnutá verejným subjektom — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris — Naliehavosť — Zváženie záujmov“)“2018/C 240/48Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elche Club de Fútbol, SAD (Elche, Španielsko) (v zastúpení: M. Segura Catalán a M. Clayton, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky, G. Luengo a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia Komisie (EÚ) č. 2017/365 zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) poskytnutej Španielskom futbalovým klubom Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva a Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva (Ú. v. EÚ L 55, 2017, s. 12)

      Výrok

            1.

            Výkon rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/365 zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) poskytnutej Španielskom futbalovým klubom Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva a Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva (Ú. v. EÚ L 55, 2017, s. 12), pokiaľ ide o vrátenie pomoci zo strany spoločnosti Elche Club de Fútbol, určené ako opatrenie číslo 3 článku 1 tohto rozhodnutia, sa odkladá.

            2.

            Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa v zostávajúcej časti zamieta.

            3.

            Uznesenie zo 6. marca 2017, Elche Club de Fútbol/Komisia (T-901/16 R), sa zrušuje.

            4.

            O trovách konania sa rozhodne neskôr.


201806220261970472018/C 240/192002018CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180319171711Vec C-200/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 19. marca 2018 – C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta/Regione Emilia-Romagna a i.
 ---documentbreak--- C2402018SK1710120180319SK0019171171Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 19. marca 2018 – C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta/Regione Emilia-Romagna a i.
   (Vec C-200/18)2018/C 240/19Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta

      Odporcovia: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 27 nariadenia ES č. 882/2004, v ktorom sa stanovuje, že v súvislosti s činnosťami uvedenými v oddiele A prílohy IV a oddiele A prílohy V členské štáty zabezpečia vyberanie poplatku, vykladať v tom zmysle, že povinnosť platiť príslušný poplatok ukladá všetkým podnikateľom v poľnohospodárstve, aj v prípade, že „vykonávajú účelovú jatočnú a rezaciu činnosť a ako súvisiacu činnosť k chovu zvierat“?

            2.

            Môže členský štát vylúčiť z platenia veterinárnych poplatkov niektoré kategórie podnikateľov, hoci stanovil systém výberu poplatkov, ktorý je ako celok vhodný na zabezpečenie pokrytia nákladov vynaložených na úradné kontroly, alebo môže uplatniť nižšie sadzby ako tie, ktoré sa stanovujú v nariadení ES č. 882/2004 (
                  1
               )?

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200).


201806220091970342018/C 240/323062018CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180507292911Vec C-306/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostrave – pobočka v Olomouci (Česká republika) 7. mája 2018 – KORADO, a.s./Generální ředitelství cel
 ---documentbreak--- C2402018SK2910120180507SK0032291291Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostrave – pobočka v Olomouci (Česká republika) 7. mája 2018 – KORADO, a.s./Generální ředitelství cel
   (Vec C-306/18)2018/C 240/32Jazyk konania: čeština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský soud v Ostrave – pobočka v Olomouci

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: KORADO, a.s.

      Žalovaný: Generální ředitelství cel

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/23 (
                  1
               ) z 5. januára 2015, v ktorom je tovar opísaný v stĺpci 1 tabuľky uvedenej v prílohe, zatriedený do položky 7 307 93 19 KN, platné?

            2.

            Ak je toto nariadenie neplatné, možno predmetné výrobky zatriediť do podpoložky 7 322 19 00 KN?

            3.

            Ak je toto nariadenie platné, musia sa predmetné výrobky zatriediť do podpoložky 7 307 93 19 KN?

      (
         1
      )	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/23 z 5. januára 2015 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 4, 2015, s. 15).


201806220641970442018/C 240/643072018TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180516555511Vec T-307/18: Žaloba podaná 16. mája 2018 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisia
 ---documentbreak--- C2402018SK5510120180516SK0064551551Žaloba podaná 16. mája 2018 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Komisia
   (Vec T-307/18)2018/C 240/64Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Huzhou, Čína) (v zastúpení: K. Adamantopoulos a P. Billiet, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/330 z 5. marca 2018, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (
                  1
               ) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu a

            —

            uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že nariadenie 2018/330 Komisia prijala spôsobom, ktorý materiálne porušuje právo žalobkyne na obhajobu v rozpore s článkom 3 ods. 2, článkom 16 ods. 1, článkom 19 ods. 2 a 4, článkom 20 ods. 2 a 4, a článkom 21 ods. 5 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (
                  2
               ) ako aj článkom 3.1, článkom 5.3, článkom 6.1, článkom 6.1.2, článkom 6.2, článkom 6.4, článkom 6.5.1, článkom 6.6 a článkom 6.9 antidumpingovej dohody WTO (
                  3
               ).

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa pri prijatí nariadenia 2018/330 dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia a posúdenia skutkového stavu, keď pre žalobkyňu na výpočet normálnej hodnoty použila metódu analogickej krajiny v rozpore s článkom 1 ods. 2 a 3, článkom 2 ods. 1 a 7 a článkom 11 ods. 9 nariadenia 2016/1036, ako aj článkami 2.2 a 6.10.1 antidumpingovej dohody WTO. Komisia neuviedla žiadne dôvody pre uplatnenie článku 2 ods. 7 nariadenia 2016/1036 v prípade žalobkyne.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa prijatím nariadenia 2018/330 dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia a posúdenia skutkového stavu, keď prijala nesprávny číselný kód dotknutého výrobku (PCN) v rozpore s článkom 2 ods. 2, 5 a 6, článkom 6 ods. 7 a 8 a článkom 16 ods. 1 nariadenia 2016/1036 ako aj článkami 2.2.1.1, 2.2.2, 2.4 a 2.6 antidumpingovej dohody WTO.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa prijatím nariadenia 2018/330 dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia a posúdenia skutkového stavu, keďže uplatnená metóda podstatne skreslila dumpingové rozpätie žalobkyne v rozpore s článkom 1 ods. 4, článkom 2 ods. 6, 10 a 11, článkom 17 ods. 1 a 2 a článkom 18 ods. 3 nariadenia 2016/1036 ako aj článkami 2.2, 2.2.2, 2.4, 2.4.2, 2.6, 3.6 a 9.2 antidumpingovej dohody WTO.

            5.

            Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa prijatím nariadenia 2018/330 dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia a posúdenia skutkového stavu, keď konštatovala existenciu ujmy ako aj pravdepodobnosť pokračovania ujmy a neoverila existenciu príčinnej súvislosti v rozpore s článkom 1 ods. 1 až 3, článkom 2 ods. 9 a 12, článkom 3 ods. 2, 3, 6, 7 a 9 a článkom 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 ako aj článkami 1, 2.1, 2.4.2, 3.1, 3.5, 3.7 a 9.3 antidumpingovej dohody WTO.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 15.
   (
         2
      )	Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21.
   (
         3
      )	Ú. v. ES L 336, 1994, s. 103; Mim. vyd. 11/021, s. 189.


201806290481986562018/C 249/373032017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180529303011Vec T-303/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie 4000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 52 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných — Povinnosť odôvodnenia“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3010120180529SK0037301301Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000)
   (Vec T-303/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie 4000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 52 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných — Povinnosť odôvodnenia“)“2018/C 249/37Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína) (v zastúpení: S. Fröhlich a M. Hartmann, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2017 (vec R 654/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Zhejiang Rongpeng Air Tools a Sata

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Sata GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


201806290651986812018/C 249/251112016TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180605212111Vec T-111/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2018 – Prada/EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie THE RICH PRADA — Skoršie národné a medzinárodné slovné a obrazové ochranné známky PRADA — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neoprávnené využívanie rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky — Zásah do rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Pravdepodobnosť zámeny“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2110120180605SK0025211211Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2018 – Prada/EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA)
   (Vec T-111/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie THE RICH PRADA — Skoršie národné a medzinárodné slovné a obrazové ochranné známky PRADA — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neoprávnené využívanie rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky — Zásah do rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Pravdepodobnosť zámeny“)“2018/C 249/25Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Prada SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Jacobacci, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The Rich Prada International PT (Surabaya, Indonézia) (v zastúpení: Y. Zhou, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. januára 2016 (spojené veci R 3076/2014-2 a R 3186/2014-2) opravenému 14. marca 2017, ktoré sa týka námietkového konania medzi spoločnosťami Prada a The Rich Prada International

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Prada SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


201806290701986592018/C 249/492922018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180507393911Vec T-292/18: Žaloba podaná 7. mája 2018 – Portugalsko/Komisia
 ---documentbreak--- C2492018SK3910120180507SK0049391391Žaloba podaná 7. mája 2018 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-292/18)2018/C 249/49Jazyk konania: portugalčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estevão a J. Saraiva de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2018) 955 z 27. februára 2018, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky oznámené Portugalskom vo výške 1052101,05 eura z dôvodu, že predstavujú „Nesprávne uvedené dlhy v tabuľkách prílohy III, na ktoré sa neuplatnilo pravidlo 50/50“,

            —

            uložil Európskej únii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza porušenie článkov 32 a 33 nariadenia (ES) č. 1290/2005 (
         1
      ) a článku 54 nariadenia (ES) č. 1306/2013. (
         2
      )
   (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1).
   (
         2
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


201806290121986462018/C 249/026552017CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201711242211Vec C-655/17 P: Odvolanie podané 24. novembra 2017: Berliner Stadtwerke GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-719/16, Berliner Stadtwerke GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
 ---documentbreak--- C2492018SK210120171124SK00022121Odvolanie podané 24. novembra 2017: Berliner Stadtwerke GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-719/16, Berliner Stadtwerke GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-655/17 P)2018/C 249/02Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Berliner Stadtwerke GmbH (v zastúpení: O. Spieker a A. Schönfleisch, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Súdny dvor Európskej únie (desiata komora) uznesením z 31. mája 2018 zamietol odvolanie ako z časti zjavne neprípustné a z časti zjavne nedôvodné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


201806290771986732018/C 249/261602016TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180531212222Vec T-160/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – Groningen Seaports a i./Komisia („Štátna pomoc — Oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb priznané Holandskom v prospech šiestich holandských verejných námorných prístavov — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2120120180531SK0026212222Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – Groningen Seaports a i./Komisia
   (Vec T-160/16) (
         1
      )
   „(„Štátna pomoc — Oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb priznané Holandskom v prospech šiestich holandských verejných námorných prístavov — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania“)“2018/C 249/26Jazyk konania: holandčina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Groningen Seaports NV (Delfzijl, Holandsko) a ďalších 5 žalobkýň, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: pôvodne E. Pijnacker Hordijk a I. Kieft, neskôr A. Kleinhout a C. Zois, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Noë, B. Stromsky a J.-F. Brakeland, neskôr S. Noë a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: J. Langer a M. Bulterman, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/634 z 21. januára 2016 o štátnej pomoci č. SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 a ex CP 115/2004), ktorú poskytlo Holandsko – Oslobodenie verejných podnikov od dane z príjmov právnických osôb (Ú. v. EÚ L 113, 27.4.2016, s. 148)

      Výrok rozsudku

            1.

            Spoločnosti Havenbedrijf Moerdijk NV bolo povolené vstúpiť do konania namiesto spoločnosti Havenschap Moerdijk ako žalobkyni.

            2.

            Žaloba sa zamieta.

            3.

            Groningen Seaports NV a ďalšie žalobkyne, ktorých mená sú uvedené v prílohe znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

            4.

            Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 200, 6.6.2016.


201806290431986802018/C 249/393142017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180531313222Vec T-314/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – Nosio/EUIPO (MEZZA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MEZZA — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Obmedzenie výrobkov — Článok 43 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Právo byť vypočutý — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 94 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3120120180531SK0039312322Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – Nosio/EUIPO (MEZZA)
   (Vec T-314/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MEZZA — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Obmedzenie výrobkov — Článok 43 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Právo byť vypočutý — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 94 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 249/39Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nosio SpA (Mezzocorona, Taliansko) (v zastúpení: A. Perani a J. Graffer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Capostagno a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. marca 2017 (vec R 1518/2016-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia MEZZA ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Nosio SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


201806290631986682018/C 249/502952018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180607404121Vec T-295/18: Žaloba podaná 7. júna 2018 – Grécko/Komisia
 ---documentbreak--- C2492018SK4010120180607SK0050401412Žaloba podaná 7. júna 2018 – Grécko/Komisia
   (Vec T-295/18)2018/C 249/50Jazyk konania: gréčtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, I. Pachi, A-E. Vasilopoulou a E. Chroni)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom boli z financovania Európskou úniou vylúčené niektoré výdavky Helénskej republiky v celkovej výške 17869131,75 eura (finančný vplyv vo výške 14857076, 98 eura), vynaložené a vykázané v rámci EPFRV vo vzťahu k opatreniu 125A, 321 a 322 (hrubá suma vo výške 15631043,52 eura a finančný vplyv vo výške 12618988,75 eura) a k opatreniu 123A (suma 2238088,23 eura), ako aj suma 588103,59 eura [na výdavky] vynaložené v rámci EPZF v nadväznosti na kontrolné opatrenie týkajúce sa transakcií za rozpočtové roky 2011-2014, a

            —

            uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Helénskej republike.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov. Prvých šesť žalobných dôvodov sa týka úpravy v rámci EPFRV v opatreniach 125A, 321, 322 a 123A, kým posledné dva žalobné dôvody sa týkajú úpravy zavedenej vzhľadom na nedostatky kontroly transakcií podľa hlavy V kapitoly III nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (
         1
      ).

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade a uplatnení podmienky c) článku 52 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, prekročenie právomoci Komisie ratione temporis týkajúcej sa zavedenia sporných finančných úprav a nesprávne posúdenie skutkového stavu Komisiou pri určení základu pre výpočet spornej úpravy.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený subsidiárne na porušení zásad ne bis in idem, právnej istoty, riadnej správy vecí verejných, legitímnej dôvery členského štátu a proporcionality.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 71 ods. 2 a článku 75 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1698/2005 (
                  2
               ), článku 43 nariadenia (ES) č. 1974/2006 (
                  3
               ), ustanovení národného programu na rozvoj vidieka schváleného Komisiou (PRV 2007 – 2013), ako aj článku 24 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 65/2011 (
                  4
               ), na nedostatku právneho základu a odôvodnenia, ako aj na nesprávnom posúdení skutkového stavu, pokiaľ ide o paušálnu úpravu vo výške 10 %, keďže riadiaci orgán vykonával svoje právomoci oprávnene a riadne.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod, ktorý je podporný k tretiemu žalobnému dôvodu, je založený na porušení zásad proporcionality, legitímnej dôvery členského štátu a usmernení uvedených v dokumentoch VI/5330/1997 a C(2015) 3675 z 8. júna 2015, ako aj na nedostatku odôvodnenia uplatnenia paušálnej úpravy vo výške 10 %.

            5.

            Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 65/2011, na nesprávnom posúdení skutkového stavu a nedostatočnom odôvodnení, pokiaľ ide o nedostatky spojené s posúdením žiadosti o pomoc zo strany riadiaceho orgánu, ako aj na nedostatku pri kontrole hodnotiacej činnosti, a taktiež na porušení zásady proporcionality.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 65/2011 a zásady proporcionality, na nesprávnom posúdení skutkového stavu a na nedostatočnom odôvodnení, pokiaľ ide o nedostatky pri posúdení primeranosti výdavkov.

            7.

            V siedmom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že finančná úprava zavedená za rozpočtové roky 2011 až 2013 musí byť zrušená, pretože nemá žiadny právny základ ani odôvodnenie a pretože je, najmä pokiaľ ide o rok 2013, v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných.

            8.

            V ôsmom žalobnom dôvode žalobkyňa v piatich samostatných častiach namieta, že sporná úprava bola zavedená z dôvodu nesprávneho posúdenia skutkového stavu Komisiou pri úplnom nedostatku odôvodnenia a v rozpore s právom na obhajobu Helénskej republiky.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).
   (
         2
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, 2005, s. 1).
   (
         3
      )	Nariadenie Komisie (ES) č. 1974/2006 z 15. decembra 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 368, 2006, s. 15).
   (
         4
      )	Nariadenie Komisie (EÚ) č. 65/2011 z 27. januára 2011, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka (Ú. v. EÚ L 25, 2011, s. 8).


201806290061986612018/C 249/132552018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201804119911Vec C-255/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 11. apríla 2018 – State Street Bank International GmbH/Banca d’Italia
 ---documentbreak--- C2492018SK910120180411SK00139191Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 11. apríla 2018 – State Street Bank International GmbH/Banca d’Italia
   (Vec C-255/18)2018/C 249/13Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: State Street Bank International GmbH

      Žalovaná: Banca d’Italia

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Spadá medzi „zmeny štatútu“, ktoré podľa článku 12 nariadenia (EÚ) 2015/63 (
                  1
               ) nemajú vplyv na povinnosť uhradiť príspevok, tiež zlúčenie inštitúcie, nad ktorou predtým vykonával dohľad národný orgán pre riešenie krízových situácií s materskou spoločnosťou nachádzajúcou sa v druhom členskom štáte, ku ktorému došlo v príspevkovom období a uplatní sa uvedené pravidlo aj v prípade, keď k zlúčeniu a následnému zániku došlo v roku 2015, teda v čase, keď členský štát ešte formálne nezriadil orgán pre riešenie krízových situácií a národný fond, a príspevky ešte neboli vypočítané?

            2.

            Majú sa článok 12 v spojení s článkom 14 nariadenia (EÚ) 2015/63 a články 103 a 104 smernice 2014/59/EÚ (
                  2
               ) vykladať v tom zmysle, že je inštitúcia povinná uhradiť celý príspevok pre daný rok a nie jej pomernú časť podľa mesiacov, keď podliehala dohľadu orgánu pre riešenie krízových situácií prvého členského štátu, obdobne ako je to stanovené pre inštitúciu, nad ktorou sa „novo“ vykonáva dohľad podľa odseku 1 článku 12 nariadenia (EÚ) 2015/63 aj v prípade zlúčenia s materskou spoločnosťou iného členského štátu v priebehu príspevkového roka?

            3.

            Uplatňujú sa zmysle smernice 2014/59/EÚ, nariadenia (EÚ) 2015/63 a zásad, ktoré upravujú systém opatrení pre riešenia krízových situácií bánk, tie isté pravidlá stanovené pre pravidelný príspevok, najmä článok 12 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2015/63 aj so zreteľom na moment určenia subjektov, ktoré sú povinné uhradiť príspevky, na výšku príspevku, na mimoriadny príspevok s prihliadnutím na jeho povahu a predpoklady na jeho uloženie?

      (
         1
      )	Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, s. 44).
   (
         2
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014 , ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, s. 190).


201806290541986662018/C 249/403522017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180531323321Vec T-352/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – Korwin-Mikke/Parlament („Inštitucionálne právo — Európsky parlament — Rokovací poriadok Parlamentu — Správanie narušujúce dôstojnosť Parlamentu a riadny chod parlamentnej činnosti — Disciplinárne sankcie spočívajúce v strate nároku na diéty a dočasnom vylúčení zo všetkých činností Parlamentu — Sloboda prejavu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne právne posúdenie“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3210120180531SK0040321332Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2018 – Korwin-Mikke/Parlament
   (Vec T-352/17) (
         1
      )
   „(„Inštitucionálne právo — Európsky parlament — Rokovací poriadok Parlamentu — Správanie narušujúce dôstojnosť Parlamentu a riadny chod parlamentnej činnosti — Disciplinárne sankcie spočívajúce v strate nároku na diéty a dočasnom vylúčení zo všetkých činností Parlamentu — Sloboda prejavu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne právne posúdenie“)“2018/C 249/40Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: Janusz Korwin-Mikke (Józefów, Poľsko) (v zastúpení: M. Cherchi, A. Daoût a M. Dekleermaker, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz, S. Seyr a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia predsedu Parlamentu zo 14. marca 2017 a rozhodnutia kancelárie Parlamentu z 3. apríla 2017, ktorým sa žalobcovi ukladá sankcia spočívajúca v strate nároku na diéty na obdobie 30 dní, v dočasnom vylúčení zo všetkých činností Parlamentu na obdobie 10 po sebe idúcich dní a zákaze zastupovať Parlament na obdobie jedného roka, a na druhej strane, návrh založený na článku 268 ZFEÚ, ktorého predmetom je získanie náhrady škody, ktorá žalobcovi údajne vznikla v dôsledku uvedených rozhodnutí

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie kancelárie Európskeho parlamentu z 3. apríla 2017 sa zrušuje.

            2.

            Návrh na náhradu škody sa zamieta.

            3.

            Janusz Koewin-Mikke a Parlament znášajú každý vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


201806290441986552018/C 249/512982018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180507414221Vec T-298/18: Žaloba podaná 7. mája 2018 – Banco Comercial Português a iní/Komisia
 ---documentbreak--- C2492018SK4110120180507SK0051411422Žaloba podaná 7. mája 2018 – Banco Comercial Português a iní/Komisia
   (Vec T-298/18)2018/C 249/51Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Banco Comercial Português (Porto, Portugalsko), Banco ActivoBank S.A. (Lisabon) a Banco de Investimento Imobiliário S.A. (Lisabon) (v zastúpení: C. Botelho Moniz, L. do Nascimento Ferreira, F.-C. Laprévote, A. Champsaur a D. Oda, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie C(2017/N) z 11. októbra 2017 (štátna pomoc SA.49275) v rozsahu, v akom považovala podmienenú kapitálovú dohodu (ďalej len „kapitálová dohoda“) dohodnutú a uzavretú medzi Portugalským fondom na riešenie krízových situácií (ďalej len „krízový fond“) a skupinou Lone Star group (ďalej len „Lone Star“) v súvislosti s prevodom banky Novo Banco, S.A. (ďalej len „Novo Banco“) z krízového fondu na spoločnosť Lone Star, za štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania v súvislosti s týmto konaním vrátane trov konania žalobkýň.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdila, že uznesenie Banco Espírito Santo, S.A. (ďalej len „BES“) z roku 2014 bolo prijaté výlučne podľa portugalského práva a pred nadobudnutím účinnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190) (ďalej len „smernica o ozdravení“).

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnievala, že smernica o ozdravení je účinná až od 1. januára 2015.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdila, že na účely zachovania jednotnosti a vykonania pôvodného procesu riešenia BES by sa predaj spoločnosti Novo Banco mal riadiť vnútroštátnym právom platným pred prebratím smernice o ozdravení.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne dospela k záveru, že neexistujú pevne spojené ustanovenia smernice o ozdravení, ktoré sú relevantné pre posúdenie kapitálovej dohody.

            5.

            Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila články 44 a 101 smernice o ozdravení.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení Komisiou článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 4 ods. 4 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („Procesné nariadenie“, Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9), a to tým, že nezačala formálne vyšetrovacie konanie napriek vážnym pochybnostiam týkajúcim sa zlučiteľnosti mechanizmu kapitálovej dohody s právom Únie, a tak pozbavila žalobkyne ich procesných práv.


201806290161986622018/C 249/036562017CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201711242212Vec C-656/17 P: Odvolanie podané 24. novembra 2017: Berliner Stadtwerke GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-402/16, Berliner Stadtwerke GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
 ---documentbreak--- C2492018SK220120171124SK00032221Odvolanie podané 24. novembra 2017: Berliner Stadtwerke GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-402/16, Berliner Stadtwerke GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-656/17 P)2018/C 249/03Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Berliner Stadtwerke GmbH (v zastúpení: O. Spieker a A. Schönfleisch, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Súdny dvor Európskej únie (desiata komora) uznesením z 31. mája 2018 zamietol odvolanie ako z časti zjavne neprípustné a z časti zjavne nedôvodné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


201806290721986832018/C 249/523262018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180528424321Vec T-326/18: Žaloba podaná 28. mája 2018 – Herrero Torres/EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
 ---documentbreak--- C2492018SK4210120180528SK0052421432Žaloba podaná 28. mája 2018 – Herrero Torres/EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
   (Vec T-326/18)2018/C 249/52Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobca: José-Ramón Herrero Torres (Castellón de la Plana, Španielsko) (v zastúpení: J. V. Gil Martí, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: DZ Licores, SLU. (Cartagena, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES – prihláška č. 14 444 855

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. marca 2018 vo veci R 2104/2017-5

      Návrh

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu jeho protiprávnosti a uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5, ako aj článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


201806290571986502018/C 249/533342018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180531434421Vec T-334/18: Žaloba podaná 31. mája 2018 – Bodegas Altun/EUIPO – Codorníu (ANA DE ALTUN)
 ---documentbreak--- C2492018SK4310120180531SK0053431442Žaloba podaná 31. mája 2018 – Bodegas Altun/EUIPO – Codorníu (ANA DE ALTUN)
   (Vec T-334/18)2018/C 249/53Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Španielsko) (v zastúpení: J. Oria Sousa-Montes, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie ANA DE ALTUN – prihláška č. 11 860 913

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2018 vo veci R 173/2018-1

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

   Porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


201806290661986582018/C 249/42652017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180417333422Vec T-65/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. apríla 2018 – Westbrae Natural/EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COCONUT DREAM — Späťvzatie námietky — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3320120180417SK0042332342Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. apríla 2018 – Westbrae Natural/EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)
   (Vec T-65/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COCONUT DREAM — Späťvzatie námietky — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)“2018/C 249/42Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Westbrae Natural, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: D. McFarland, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. novembra 2016 (vec R 182/2016-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Kaufland Warenhandel a Westbrae Natural.

      Výrok

            1.

            Konanie sa zastavuje.

            2.

            Westbrae Natural, Inc. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


201806290171986382018/C 249/046712017CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201711273311Vec C-671/17 P: Odvolanie podané 27. novembra 2018: Anastasia-Soultana Gaki proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2017 vo veci T-366/16, Gaki/Europol
 ---documentbreak--- C2492018SK310120171127SK00043131Odvolanie podané 27. novembra 2018: Anastasia-Soultana Gaki proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2017 vo veci T-366/16, Gaki/Europol
   (Vec C-671/17 P)2018/C 249/04Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Anastasia-Soultana Gaki (v zastúpení: G. Keisers, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol)
   Súdny dvor Európskej únie (desiata komora) uznesením zo 7. júna 2018 zamietol odvolanie sčasti ako zjavne nedôvodné a sčasti ako zjavne neprípustné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


201806290561986672018/C 249/272102016TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180606222321Vec T-210/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Lukash/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobkyne na zozname — Povinnosť odôvodnenia — Nedodržanie kritérií zápisu do zoznamu — Skutkový omyl — Neprávne posúdenie — Právo na obranu — Právo na účinný prostriedok nápravy — Vlastnícke právo“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2210120180606SK0027221232Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Lukash/Rada
   (Vec T-210/16) (
         1
      )
   „(„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobkyne na zozname — Povinnosť odôvodnenia — Nedodržanie kritérií zápisu do zoznamu — Skutkový omyl — Neprávne posúdenie — Právo na obranu — Právo na účinný prostriedok nápravy — Vlastnícke právo“)“2018/C 249/27Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Olena Lukash (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Cessieux, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu po prvé rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, 2014, s. 26), a nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, 2014, s. 1), po druhé rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 25), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 1), po tretie rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/876 z 5. júna 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 142, 2015, s. 30), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/869 z 5. júna 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 142, 2015, s. 1), po štvrté rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 76), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 1), a po piate rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 34), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 1), a to v rozsahu, v akom bolo meno žalobkyne zapísané do zoznamu a ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Pani Olena Lukash je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


201806290271986372018/C 249/142662018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180417101011Vec C-266/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poľsko) 17. apríla 2018 – Aqua med sp. z o.o. so sídlom v Opalenici/Irena Skóra
 ---documentbreak--- C2492018SK1010120180417SK0014101101Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu (Poľsko) 17. apríla 2018 – Aqua med sp. z o.o. so sídlom v Opalenici/Irena Skóra
   (Vec C-266/18)2018/C 249/14Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Poznaniu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aqua med sp. z o.o. so sídlom v Opalenici

      Žalovaná: Irena Skóra

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa preskúmanie ustanovení zmluvy uzatvorenej so spotrebiteľom týkajúcich sa určenia súdnej príslušnosti, ktoré vnútroštátny súd vykonáva z úradnej povinnosti na základe článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (
                  1
               ) a judikatúry Súdneho dvora Európskej únie (rozsudok vo veci Pannon GSM, C-243/08), vzťahovať aj na také ustanovenia zmluvy, ktoré síce upravujú otázku súdnej príslušnosti pre prípad sporov medzi stranami, avšak robia tak len formou odkazu na vnútroštátne právo?

            2.

            Ak bude odpoveď na prvú otázku kladná: Má súdom vykonávané preskúmanie viesť k uplatneniu pravidiel príslušnosti takým spôsobom, že sa spotrebiteľovi zabezpečí ochrana podľa smernice, a teda o veci môže rozhodnúť súd, ktorý je najbližšie bydlisku alebo miestu obvyklého pobytu spotrebiteľa?

      (
         1
      )	Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


201806290141986762018/C 249/05152018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201801093312Vec C-15/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 9. januára 2018 – Finnair PLC/Igor Turčin a i.
 ---documentbreak--- C2492018SK320120180109SK00053231Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 9. januára 2018 – Finnair PLC/Igor Turčin a i.
   (Vec C-15/18)2018/C 249/05Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Igor Turčin, Jevgenija Turčina, Leon Turčin

      Žalovaná: Finnair PLC
   Uznesením Súdneho dvora zo 6. júna 2016 bola vec vymazaná z registra Súdneho dvora.


201806290621986522018/C 249/543402018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180531444411Vec T-340/18: Žaloba podaná 31. mája 2018 – Gibson Brands/EUIPO – Wilfer (Tvar gitary)
 ---documentbreak--- C2492018SK4410120180531SK0054441441Žaloba podaná 31. mája 2018 – Gibson Brands/EUIPO – Wilfer
   (Tvar gitary)
   (Vec T-340/18)2018/C 249/54Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gibson Brands, Inc. (Nashville, Tennessee, Spojené štáty) (v zastúpení: K. Hughes, solicitor, A. Renck a C. Stöber, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hans-Peter Wilfer (Markeneukirchen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (Tvar gitary) – ochranná známka Európskej únie č. 9 179 953

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2018 vo veci R 415/2017-2

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil žalovanému a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania v prípade, že vstúpi do konania ako vedľajší účastník.

      Uvádzané žalobné dôvody

            —

            porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

            —

            porušenie článku 52 ods. 2 v spojení s článkom 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009.


201806290191986782018/C 249/152672018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180417101122Vec C-267/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 17. apríla 2018 – Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA/Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
 ---documentbreak--- C2492018SK1020120180417SK0015102112Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 17. apríla 2018 – Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA/Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
   (Vec C-267/18)2018/C 249/15Jazyk konania: rumunčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA

      Žalovaná: Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

      Prejudiciálna otázka

   Možno článok 57 ods. 4 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ (
         1
      ) z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že odstúpenie od predchádzajúcej verejnej zákazky z dôvodu zadania časti prác subdodávateľovi bez povolenia verejného obstarávateľa predstavuje významné alebo pretrvávajúce nedostatky pri plnení niektorej zásadnej požiadavky predchádzajúcej verejnej zákazky, ktoré vedú k vylúčeniu hospodárskeho subjektu z účasti na verejnom obstarávaní?
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65.


201808030712050852018/C 294/653442018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180604515111Vec T-344/18: Žaloba podaná 4. júna 2018 – Rubycon and Rubycon Holdings/Komisia
 ---documentbreak--- C2942018SK5110120180604SK0065511511Žaloba podaná 4. júna 2018 – Rubycon and Rubycon Holdings/Komisia
   (Vec T-344/18)2018/C 294/65Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Rubycon Corp. (Ina City, Japonsko) a Rubycon Holdings Co. Ltd (Ina City) (v zastúpení: J. Rivas Andrés, A. Federle a M. Relange, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie C(2018) 1768 final z 21. marca 2018 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40136 – Capacitors – v rozsahu, v akom sa týka Rubycon, osobitne článok 1 písm. h), článok 2 písm. k), článok 2 ods. 1 a článok 4,

            —

            rozhodol o podstatnom znížení pokuty uloženej Rubycon podľa článku 2 napadnutého rozhodnutia na úroveň, ktorá nie je diskriminačná a z dôvodu ocenenia výnimočnej miery spolupráce Rubycon,

            —

            uložil Komisii povinnosť zaplatiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyniam.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o odmietnutie Komisie poskytnúť Rubycon výhodu „čiastočnej imunity“ podľa bodu 26 Oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (
                  1
               ) z dôvodu zvýšenej závažnosti protiprávneho konania.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené a vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o konštatovanie Komisie, že sa neodchýli od Usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (
                  2
               ) a Rubycon neprizná dodatočné zníženie pokuty, čo je v rozpore so zásadami proporcionality a rovnosti zaobchádzania práva Únie a zásadou individualizácie trestov a sankcií.

      (
         1
      )	Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. EÚ C 298, 2006, s. 17).
   (
         2
      )	Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


201808030512050312018/C 294/333652018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180604252511Vec C-365/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 4. júna 2018 – Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico a i.
 ---documentbreak--- C2942018SK2510120180604SK0033251251Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 4. júna 2018 – Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico a i.
   (Vec C-365/18)2018/C 294/33Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Shell Italia E & P SpA

      Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente

      Prejudiciálna otázka

   Bránia ustanovenia článku 6 ods. 1 a šieste odôvodnenie smernice 94/22/ES (
         1
      ) ustanoveniu vnútroštátneho práva, konkrétne článku 19 ods. 5a legislatívneho dekrétu č. 625/1996, ktorý na základe výkladu, ktorý poskytla Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) v rozsudku č. 290/2018, umožňuje uložiť na účely plnenia „koncesných podielov“ povinnosť uplatniť parameter EP, ktorého základom sú ceny ropy a iných palív, a to namiesto indexu „Pfor“, ktorý je ukotvený o cenu plynu na krátkodobom trhu?
   (
         1
      )	Smernica 94/22/ES Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov (Ú. v. ES L 164, s. 3; Mim. vyd. 06/002, s. 262).


201808030172050452018/C 294/494012018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180618353622Vec C-401/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Praze (Česká republika) 18. júna 2018 – Herst, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
 ---documentbreak--- C2942018SK3520120180618SK0049352362Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Praze (Česká republika) 18. júna 2018 – Herst, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
   (Vec C-401/18)2018/C 294/49Jazyk konania: čeština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský soud v Praze

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Herst, s.r.o.

      Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má byť za zdaniteľnú osobu uvedenú v článku 138 ods. 2 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES (
                  1
               ) o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) považovaná akákoľvek zdaniteľná osoba? Ak nie, na ktoré zdaniteľné osoby sa uvedené ustanovenie vzťahuje?

            2.

            Ak bude odpoveď Súdneho dvora taká, že článok 138 ods. 2 písm. b) smernice o DPH sa vzťahuje na takú situáciu, akou je situácia v konaní vo veci samej, (teda, že nadobúdateľom výrobkov je zdaniteľná osoba, ktorá je platiteľom dane), má byť uvedené ustanovenie vykladané tak, že ak je odoslanie alebo preprava týchto výrobkov uskutočnená v súlade s príslušnými ustanoveniami smernice Rady 2008/118/ES (
                  2
               ) o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (ďalej len „smernica o spotrebných daniach“), je potrebné považovať za dodávku s nárokom na oslobodenie podľa uvedeného ustanovenia to dodanie, ktoré je spojené s postupmi podľa smernice o spotrebných daniach, aj keby inak neboli splnené podmienky pre oslobodenie podľa článku 138 ods. 1 smernice o DPH s ohľadom na priradenie prepravy tovaru inej transakcii?

            3.

            Ak bude odpoveď Súdneho dvora taká, že článok 138 ods. 2 písm. b) smernice o DPH sa nevzťahuje na takú situáciu, akou je situácia v konaní vo veci samej, je skutočnosť, že tovar je prepravovaný v režime podmienečného oslobodenia od spotrebnej dane, skutočnosťou rozhodnou pre to, ktorému z viac po sebe nasledujúcich dodaní má byť pripísaná preprava na účely nároku na oslobodenie od DPH podľa článku 138 ods. 1 smernice o DPH?

            4.

            Nadobúda „právo nakladať s tovarom ako vlastník“ v zmysle smernice o DPH zdaniteľná osoba, ak nakúpi tovar od inej zdaniteľnej osoby priamo pre konkrétneho odberateľa s cieľom splniť jeho z časového hľadiska predchádzajúcu objednávku (určujúcu druh tovaru, jeho množstvo, miesto pôvodu a čas dodania), ak sama s tovarom nijako fyzicky nenakladá, keďže v súvislosti s uzatvorením kúpnej zmluvy jej odberateľ súhlasí s tým, že si zaistí prepravu tovaru z miesta jeho pôvodu, a ona mu tak iba sprostredkuje prístup k požadovanému tovaru prostredníctvom svojich dodávateľov a odovzdá informácie nevyhnutné na prevzatie tovaru (v jej mene alebo v mene jej subdodávateľov v reťazci), pričom jej ziskom z transakcie je rozdiel medzi nákupnou a predajnou cenou tohto tovaru bez toho, aby bola v rámci reťazca fakturovaná cena prepravy tovaru?

            5.

            Stanovuje smernica o spotrebných daniach vo svojich ustanoveniach (napr. v článku 4 bode 1, v článku 17 alebo v článku 19), či už priamo alebo nepriamo prostredníctvom obmedzenia pre faktické nakladanie s takýmto tovarom, dostatočné podmienky na prevod „práva nakladať s tovarom (podliehajúcim spotrebnej dani) ako vlastník“ v zmysle smernice o DPH, takže prevzatie dodávky tovaru v režime podmienečného oslobodenia od spotrebnej dane oprávneným skladovateľom či registrovaným príjemcom v súlade s podmienkami vyplývajúcimi zo smernice o spotrebných daniach treba považovať za dodanie tovaru aj na účely DPH?

            6.

            Je v tejto súvislosti pre úvahy o určení dodania, s ktorým je spojená preprava, v rámci reťazovej dodávky tovaru v režime podmienečného oslobodenia spotrebnej dane s jedinou prepravou potrebné považovať aj prepravu v zmysle smernice o DPH za začatú a skončenú v súlade s ustanoveniami článku 20 smernice o spotrebných daniach?

            7.

            Bráni zásada neutrality DPH či akýkoľvek iný princíp práva Únie uplatneniu ústavnej zásady vnútroštátneho práva in dubio mitius, ktorá orgánom verejnej moci prikazuje v situácii nejednoznačnosti právnej normy, ktorá objektívne ponúka viac možných výkladových variant, vychádzať z výkladovej varianty v prospech adresáta právnej normy (v tomto prípade zdaniteľnej osoby)? Bolo by uplatnenie tejto zásady v súlade s právom Únie aspoň vtedy, pokiaľ by sa obmedzila na situácie, v ktorých relevantné skutkové okolnosti prípadu predchádzali záväznému výkladu spornej právnej otázky Súdnym dvorom Európskej únie, ktorý za správnu určil inú, pre daňový subjekt menej ústretovú výkladovú variantu?
            V prípade možnosti uplatnenia zásady in dubio mitius:

            8.

            Bolo možné z hľadiska obmedzení daných právom Únie v dobe, kedy sa uskutočnili zdaniteľné plnenia v prejednávanej veci (november 2010 – máj 2013), považovať otázku, či právny pojem dodanie, resp. právny pojem preprava tovaru má (alebo nemá) zhodný obsah jak na účely smernice o DPH, tak i na účely smernice o spotrebných daniach, objektívne za z právneho hľadiska neistú a ponúkajúcu dvojaký výklad?

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.
   (
         2
      )	Ú. v. EÚ L 9, 2009, s. 12.


201808030232050132018/C 294/233482018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180529171711Vec C-348/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 29. mája 2018 – Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
 ---documentbreak--- C2942018SK1710120180529SK0023171171Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 29. mája 2018 – Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
   (Vec C-348/18)2018/C 294/23Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice

      Odporkyňa: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 3950/92 (
         1
      ) – aj s ohľadom na tvrdenia Súdneho dvora uvedené v súvislosti s článkom 10 ods. 3 nariadenia [(ES)] č. 17[8]8/2003 (
         2
      ) v odôvodnení rozsudku z 5. mája 2011 vyhláseného v spojených veciach C-230/09 a C-231/09 – vykladať v tom zmysle, že spätné pridelenie nevyužitej časti národného referenčného množstva pre dodávky možno vykonávať podľa objektívnych kritérií prednosti stanovených členskými štátmi, alebo ho treba vykladať v tom zmysle, že táto vyrovnávacia fáza sa má spravovať výlučne kritériom pomernosti?
   (
         1
      )	Nariadenie Rady (EHS) č. 3950/92 z 28. decembra 1992, ktorým sa ustanovujú dodatočné poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 405, 1992, s. 1).
   (
         2
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1788/2003 z 29. septembra 2003 stanovujúce poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. EÚ L 270, 2003, s. 123).


201808030482050202018/C 294/052192016CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL201806285511Vec C-219/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG/Európska komisia, Spolková republika Nemecko (Odvolanie — Štátna pomoc — Nemecká daňová právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov („klauzula ozdravenia“) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Osobne dotknutá osoba — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektívnosti — Určenie referenčného rámca — Právna kvalifikácia skutkového stavu)
 ---documentbreak--- C2942018SK510120180628SK00055151Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG/Európska komisia, Spolková republika Nemecko
   (Vec C-219/16 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Štátna pomoc — Nemecká daňová právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov („klauzula ozdravenia“) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Osobne dotknutá osoba — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektívnosti — Určenie referenčného rámca — Právna kvalifikácia skutkového stavu)“2018/C 294/05Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lowell Financial Services GmbH, predtým GFKL Financial Services AG (v zastúpení: M Schweda, J. Eggers, M. Knebelsberger a F. Loose, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, T. Maxian Rusche a K. Blanck-Putz, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko

      Výrok rozsudku

            1.

            Vzájomné odvolanie sa zamieta.

            2.

            Body 2 a 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 4. februára 2016, GFKL Financial Services/Komisia (T-620/11, EU:T:2016:59) sa zrušujú.

            3.

            Rozhodnutie Komisie 2011/527/EÚ z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) na základe klauzuly o ozdravení stanovenej zákonom o dani z príjmu právnických osôb („KStG, Sanierungsklausel“) sa zrušuje.

            4.

            Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Lowell Financial Services GmbH v prvostupňovom ako aj odvolacom konaní.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


201808030042049972018/C 294/243492018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180530181811Vec C-349/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen (Belgicko) 30. mája 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba
 ---documentbreak--- C2942018SK1810120180530SK0024181181Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen (Belgicko) 30. mája 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Mbutuku Kanyeba
   (Vec C-349/18)2018/C 294/24Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vredegerecht te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Žalovaný: Mbutuku Kanyeba

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 9 ods. 4 [nariadenia (ES) č. 1371/2007] (
                  1
               ) z 23. októbra 2007 o právach a povinnostiach cestujúcich v železničnej preprave v spojení s článkom 2 písm. a) a článkom 3 smernice 93/13 (
                  2
               ) vykladať v tom zmysle, že medzi prepravnou spoločnosťou a cestujúcim vzniká vždy zmluvný vzťah, dokonca aj vtedy, keď cestujúci využije služby prepravcu bez cestovného dokladu?

            2.

            Ak má byť odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná, vzťahuje sa potom ochrana prostredníctvom právnej úpravy o nekalých podmienkach aj na cestujúceho, ktorý využije prostriedok verejnej dopravy bez cestovného dokladu a ktorý je v dôsledku tohto správania povinný podľa všeobecných obchodných podmienok prepravcu, považovaných na základe ich normatívneho charakteru alebo v dôsledku ich zverejnenia v úradnej zbierke štátu za všeobecne záväzné, zaplatiť prirážku k cestovnému?

            3.

            Bráni článok 6 smernice 93/13 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ktorý stanovuje, že „členské štáty zabezpečia, aby nekalé podmienky použité v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľom zo strany predajcu alebo dodávateľa podľa ich vnútroštátneho práva, neboli záväzné pre spotrebiteľa a aby zmluva bola podľa týchto podmienok naďalej záväzná pre strany, ak je jej ďalšia existencia možná bez nekalých podmienok“, v každom prípade tomu, aby súd podmienku považovanú za nekalú zmiernil alebo namiesto nej uplatnil všeobecnú právnu úpravu?

            4.

            Ak má byť odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná, za akých okolností môže vnútroštátny súd vykonať zmiernenie podmienky považovanej za nekalú alebo ju nahradiť všeobecnou právnou úpravou?

            5.

            Ak vyššie uvedené otázky nemožno zodpovedať abstraktne, vyvstáva otázka, či v prípade, že štátna železničná spoločnosť občianskoprávne sankcionuje pristihnutého čierneho pasažiera prirážkou, prípadne jej prirátaním k cestovnému, a súd dôjde k záveru, že požadovaná prirážka je nekalá v zmysle článku 2 písm. a) v spojení s článkom 3 smernice 93/13, bráni článok 6 smernice 93/13 tomu, aby súd podmienku vyhlásil za neplatnú a na nahradenie škody, ktorú utrpela štátna železničná spoločnosť, uplatnil všeobecnú právnu úpravu zodpovednosti za škodu.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 14.
   (
         2
      )	Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


201808030552050322018/C 294/122302017CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL2018062791022Vec C-230/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Článok 21 ods. 1 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov — Právo na pobyt štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, v členskom štáte, ktorého je tento občan štátnym príslušníkom — Vstup tohto rodinného príslušníka na územie dotknutého členského štátu až po návrate občana Únie do tohto členského štátu)
 ---documentbreak--- C2942018SK920120180627SK001292102Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen
   (Vec C-230/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Článok 21 ods. 1 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov — Právo na pobyt štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, v členskom štáte, ktorého je tento občan štátnym príslušníkom — Vstup tohto rodinného príslušníka na územie dotknutého členského štátu až po návrate občana Únie do tohto členského štátu)“2018/C 294/12Jazyk konania: dánčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn

      Žalovaný: Udlændingestyrelsen

      Výrok rozsudku

   Článok 21 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá odmieta priznať odvodené právo na pobyt podľa práva Únie štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a vráti sa na územie uvedeného členského štátu po tom, ako sa na základe práva Únie a v súlade s ním zdržiaval v inom členskom štáte, ak tento rodinný príslušník dotknutého občana Únie nevstúpil na územie členského štátu pôvodu tohto občana Únie alebo nepodal žiadosť o povolenie na pobyt v rámci „prirodzenej súvislosti“ s návratom predmetného občana Únie do tohto členského štátu, za predpokladu, že takáto právna úprava vyžaduje, aby boli v rámci celkového posúdenia zohľadnené aj ďalšie relevantné skutočnosti, najmä tie, ktoré sú spôsobilé preukázať, že napriek času, ktorý uplynul medzi návratom občana Únie do uvedeného členského štátu a vstupom jeho rodinného príslušníka, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, do tohto istého členského štátu, rodinný život, ktorý sa rozvinul a konsolidoval v hostiteľskom členskom štáte neskončil, čo odôvodňuje priznanie odvodeného práva na pobyt dotknutému rodinnému príslušníkovi, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


201808030462050182018/C 294/132462017CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180627101121Vec C-246/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État – Belgicko) – Ibrahima Diallo/État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Európskej únie — Smernica 2004/38/ES — Článok 10 ods. 1 — Žiadosť o pobytový preukaz rodinného príslušníka občana Únie — Vydanie — Lehota — Prijatie a oznámenie rozhodnutia — Dôsledky nedodržania lehoty šesť mesiacov — Procesná autonómia členských štátov — Zásada efektivity)
 ---documentbreak--- C2942018SK1010120180627SK0013101112Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État – Belgicko) – Ibrahima Diallo/État belge
   (Vec C-246/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Európskej únie — Smernica 2004/38/ES — Článok 10 ods. 1 — Žiadosť o pobytový preukaz rodinného príslušníka občana Únie — Vydanie — Lehota — Prijatie a oznámenie rozhodnutia — Dôsledky nedodržania lehoty šesť mesiacov — Procesná autonómia členských štátov — Zásada efektivity)“2018/C 294/13Jazyk konania: francúzština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ibrahima Diallo

      Žalovaný: État belge

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie o žiadosti o pobytový preukaz rodinného príslušníka občana Únie musí byť prijaté a oznámené v lehote šesť mesiacov stanovenej v tomto ustanovení.

            2.

            Smernica 2004/38 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá ukladá príslušným vnútroštátnym orgánom povinnosť vydať ex offo pobytový preukaz rodinného príslušníka občana Európskej únie dotknutej osobe, ak je lehota šesť mesiacov stanovená v článku 10 ods. 1 smernice 2004/38 prekročená, bez predchádzajúceho konštatovania, že dotknutá osoba skutočne spĺňa podmienky na pobyt v hostiteľskom členskom štáte v súlade s právom Únie.

            3.

            Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej judikatúre, akou je judikatúra dotknutá vo veci samej, podľa ktorej má príslušný vnútroštátny orgán v nadväznosti na súdne zrušenie rozhodnutia zamietajúceho vydanie pobytového preukazu rodinného príslušníka občana Európskej únie automaticky opäť k dispozícii celú lehotu šesť mesiacov stanovenú v článku 10 ods. 1 smernice 2004/38.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec C-422/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 28. júna 2018 – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 28. júna 2018 – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano
      (Vec C-422/18)
      (2018/C 311/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Milano

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: FR

         Odporca: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

         Prejudiciálne otázky

      Majú sa zásada lojálnej spolupráce a zásady ekvivalencie a efektivity súdnej ochrany podľa článku 4 ods. 3 a článku 19 ods. 1 ZEÚ, článok 47 prvý a druhý odsek Charty základných práv Európskej únie, ako aj smernica 2013/32/EÚ (1) (najmä články 22 a 46) vykladať v tom zmysle, že: a) právo Európskej únie vyžaduje, aby mal opravný prostriedok, pokiaľ ho vnútroštátne právo v súvislosti so zamietnutím žiadosti o poskytnutie medzinárodnej ochrany stanovuje, automaticky odkladný účinok; b) bránia takému postupu, aký vyplýva z talianskej právnej úpravy (článok 35a ods. 13 legislatívneho dekrétu 25/2008 v znení zákonného dekrétu 13/17, ktorý sa zmenil na zákon 46/17), v rámci ktorého súd, na ktorý sa obrátil žiadateľ o azyl – ktorého žiadosť zamietol správny orgán zodpovedný za skúmanie žiadostí o azyl, pričom toto správne rozhodnutie potvrdil všeobecný prvostupňový súd –, môže nevyhovieť návrhu na odklad účinkov zamietavého súdneho opatrenia, a to výlučne na základe zohľadnenia oprávnenosti dôvodov na podanie opravného prostriedku proti predmetnému opatreniu, ktoré vydal rovnaký súd, aký má rozhodnúť o odklade, bez ohľadu na nebezpečenstvo závažnej a nenapraviteľnej škody?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).


title: Vec C-424/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Taliansko) 27. júna 2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Taliansko) 27. júna 2018 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“/Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto
      (Vec C-424/18)
      (2018/C 311/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“

         Žalovaná: Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 10 písm. h) a odôvodnenie 28 smernice 2014/24/EÚ (1) vykladať v tom zmysle, že

                              a)

                              služba sanitnými vozidlami, ktorá si vyžaduje vo vozidle nevyhnutnú prítomnosť vodiča – záchranára a aspoň jedného záchranára s odbornou spôsobilosťou a schopnosťami získanými úspešným absolvovaním záchranárskeho kurzu a zložením skúšky v tejto oblasti a

                              b)

                              služba prepravy s poskytovaním základnej zdravotnej starostlivosti (ZZS) vykonávané s pohotovostnými vozidlami
                              patria k výnimke podľa článku 10 písm. h) alebo sa zaraďujú medzi služby podľa čl. 74 až 77 uvedenej smernice?

                  2.

                  Má sa smernica 2014/24/EÚ vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ktorá napriek tomu, že pacient nie je v akútnom stave stanovuje, že

                              a)

                              služba sanitnými vozidlami, ktorá si vyžaduje vo vozidle nevyhnutnú prítomnosť vodiča – záchranára a aspoň jedného záchranára s odbornou spôsobilosťou a schopnosťami získanými úspešným absolvovaním záchranárskeho kurzu a zložením skúšky v tejto oblasti a

                              b)

                              služba prepravy s poskytovaním základnej zdravotnej starostlivosti (ZZS) vykonávané s pohotovostnými vozidlami
                              sa majú prioritne uzatvárať so združeniami dobrovoľníkov priamym zadaním?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec T-377/18: Žaloba podaná 20. júna 2018 – Intercept Pharma a Intercept Pharmaceuticals/EMA

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/13

      Žaloba podaná 20. júna 2018 – Intercept Pharma a Intercept Pharmaceuticals/EMA
      (Vec T-377/18)
      (2018/C 311/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Intercept Pharma Ltd (Bristol, Spojené kráľovstvo) a Intercept Pharmaceuticals, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: L. Tsang, J. Mulryne, E. Amos a H. Kerr-Peterson, solicitors a F. Campbell, barrister)

         Žalovaná: Európska agentúra pre lieky

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ASK-40399 o zverejnení niektorých dokumentov podľa nariadenia 1049/2001/ES, ktoré žalovaná oznámila žalobkyniam 15. mája 2018, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobkyniam právne a iné náklady a výdavky vynaložené v súvislosti s touto vecou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že v tomto prípade nejde o „súdne konanie“ v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia 1049/2001/ES, pretože nejde o dokument „vypracovaný na účely súdneho konania“. Z právneho hľadiska mala žalovaná dospieť k záveru, že sa táto výnimka uplatní.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod uvádzaný vedľa prvého žalobného dôvodu alebo podporne k nemu, založený na tom, že pri správne vykonanom zvážení záujmov v rámci ochrany „obchodných záujmov“ podľa článku. 4 ods. 2 nariadenia 1049/2001/ES je právne prípustný len taký výsledok, ktorý spočíva v rozhodnutí o nezverejnení dokumentov, a to vzhľadom na (i) zásadnú dôležitosť súkromného záujmu žalobkýň na zamedzení ich zverejnenia a (ii) iba neurčitý a všeobecný verejný záujem na ich zverejnení.


title: Vec T-444/18: Žaloba podaná 16. júla 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/17

      Žaloba podaná 16. júla 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
      (Vec T-444/18)
      (2018/C 311/18)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Peek & Cloppenburg – ochranná známka Spoločenstva č. 270 439

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 20. apríla 2018 vo veci R 522/2006-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 v spojení s § 15 ods. 2 nemeckého zákona o ochrannej známke;

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 v spojení s § 15 ods. 3 nemeckého zákona o ochrannej známke;

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001;

                  —

                  porušenie článku 63 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v spojení s pravidlom 20 ods. 7 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95


title: Vec C-276/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 24. apríla 2018 – KrakVet Marek Batko sp. K./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 24. apríla 2018 – KrakVet Marek Batko sp. K./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-276/18)
      (2018/C 311/03)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: KrakVet Marek Batko sp. K.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ciele smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), najmä požiadavky uvedené v odôvodneniach 17 a 62 na zamedzenie kompetenčným sporom medzi členských štátov a dvojitému zdaneniu, ako aj nariadenie Rady (EÚ) č. 904/2010 (2), najmä jeho odôvodnenia 5, 7 a 8, ako aj jeho články 28 až 30, vykladať v tom zmysle, že im odporuje prax daňového orgánu členského štátu, ktorá spočíva v tom, že transakcia sa klasifikuje spôsobom, ktorý sa líši tak od právneho výkladu rovnakej transakcie a rovnakých skutočností uskutočneného daňovým orgánom iného členského štátu, ako aj od jeho stanoviska k žiadosti o záväznú informáciu podaného na základe tohto výkladu, ako aj od záveru, ku ktorému uvedený daňový orgán dospel pri výkone daňovej kontroly, a ktorá vedie k dvojitému zdaneniu zdaniteľnej osoby?

                  2.

                  V prípade, ak z odpovede na prvú otázku vyplynie, že takáto prax nie je v rozpore s právom Spoločenstva, môže daňový orgán členského štátu, pri zohľadnení smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a práva Únie, jednostranne uložiť daňovú povinnosť bez toho, aby zohľadnil skutočnosť, že daňový orgán iného členského štátu už opakovane potvrdil zákonnosť konania zdaniteľnej osoby, a to najprv na žiadosť zdaniteľnej osoby a následne vo svojich rozhodnutiach z daňovej kontroly?
                  Alebo by mali daňové orgány oboch členských štátov v záujme zásady daňovej neutrality a zamedzenia dvojitého zdanenia spolupracovať a dospieť k dohode tak, aby zdaniteľná osoba bola povinná zaplatiť DPH iba v jednej z týchto krajín?

                  3.

                  V prípade, ak z odpovede na druhú otázku vyplynie, že daňový orgán členského štátu môže jednostranne zmeniť daňovú klasifikáciu, mali by sa ustanovenia smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že daňový orgán druhého členského štátu je povinný vrátiť zdaniteľnej osobe daň stanovenú týmto orgánom v stanovisku k žiadosti o záväznú informáciu a zaplatenú za zdaňovacie obdobie ukončené daňovou kontrolou, aby sa tak zabezpečilo zamedzeniu dvojitého zdanenia ako aj zachovanie zásady daňovej neutrality?

                  4.

                  Ako sa má vykladať výraz uvedený v ustanovení článku 33 ods. 1 prvej vete harmonizovanej smernice o DPH, podľa ktorého sa preprava uskutočňuje „dodávateľom alebo na jeho účet“? Zahŕňa tento výraz aj prípad, kedy zdaniteľná osoba ponúka ako predajca na online nákupnej platforme možnosť, aby kupujúci uzatvoril zmluvu s logistickou spoločnosťou, s ktorou uvedený predajca spolupracuje aj na iných transakciách ako je predaj, pričom kupujúci si môže slobodne vybrať aj iného ako ponúkaného prepravcu a zmluvu o preprave uzavrie kupujúci s prepravcom bez toho, aby bol predávajúci zmluvnou stranou?
                  Je na účely výkladu, najmä s ohľadom na zásadu právnej istoty, relevantná skutočnosť, že do roku 2021 musia členské štáty zmeniť právnu úpravu, ktorou sa do ich právnych poriadkov preberá vyššie uvedené ustanovenie smernice o DPH tak, aby sa článok 33 ods. 1 uvedenej smernice mohol uplatniť aj na prípad nepriamej spolupráce pri výbere prepravcu?

                  5.

                  Má sa právo Únie, konkrétne smernica o DPH, vykladať v tom zmysle, že nižšie uvedené skutočnosti, sú spoločne alebo samostatne relevantné pre určenie, či zdaniteľná osoba vytvorila s cieľom obídenia článku 33 smernice o DPH, a teda zneužitiu práva, také právne vzťahy medzi nezávislými spoločnosťami uskutočňujúcimi dodanie, odoslanie alebo prepravu tovaru, ktorých cieľom je využiť nižšiu sadzbu DPH v inom členskom štáte:

                              5.1.

                              ak logistická spoločnosť, ktorá vykonáva prepravu, je prepojená so zdaniteľnou osobou a poskytuje jej aj iné služby, nezávislé od prepravy,

                              5.2.

                              ak zákazník sa zároveň môže kedykoľvek odchýliť od zdaniteľnou osobou ponúkanej možnosti poveriť prepravou logistickú spoločnosť, s ktorou má uzatvorený zmluvný vzťah, pričom môže prepravu zveriť inému prepravcovi alebo si môže tovar osobne vyzdvihnúť?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 904/2010 zo 7. októbra 2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 268, 2010, s. 1).