title: Vec C-750/21 P: Odvolanie podané 6. decembra 2021: Pilatus Bank plc proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 24. septembra 2021 vo veci T-139/19, Pilatus Bank/ECB

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/16

      Odvolanie podané 6. decembra 2021: Pilatus Bank plc proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 24. septembra 2021 vo veci T-139/19, Pilatus Bank/ECB
      (Vec C-750/21 P)
      (2022/C 95/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Pilatus Bank plc (v zastúpení: O. Behrends, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka (ECB)

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnuté uznesenie,

                  —

                  podľa článku 264 ZFEÚ vyhlásil za neplatné rozhodnutie ECB z 21. decembra 2018, ktorým sa odvolateľke oznamuje, že už nie je príslušná zabezpečovať svoj priamy prudenciálny dohľad a prijímať opatrenia, ktoré sa jej týkajú,

                  —

                  v rozsahu, v akom Súdny dvor nemôže rozhodnúť vo veci samej, vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe o neplatnosť, a

                  —

                  uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľky a trovy tohto odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod je založený na tom, že Všeobecný súd nesprávne vyložil ustanovenia nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 (1), keď nesprávne vychádzal z toho, že ECB už nemá vo vzťahu k odvolateľke žiadnu právomoc v dôsledku toho, že odvolateľka stratila svoje povolenie.
      Druhý odvolací dôvod je založený na tom, že Všeobecný súd sa náležite nezaoberal odvolacími dôvodmi odvolateľky, ktoré sa netýkajú údajného nedostatku právomoci ECB.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013 , ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).


title: Vec C-751/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 7. decembra 2021 – PJ/Eurowings GmbH

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 7. decembra 2021 – PJ/Eurowings GmbH
      (Vec C-751/21)
      (2022/C 95/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Salzburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: PJ

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide o „odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 4 a článku 2 písm. j) nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) aj vtedy, ak cestujúcim nie je nástup na predmetný let odmietnutý až na nástupnom východe (gate), ale už skôr pri odbavovacom pulte, a z tohto dôvodu sa k nástupnému východu (gate) ani nedostanú?

                  2.

                  Je pre splnenie podmienok podľa článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 postačujúce, že cestujúci sa v prípade času odletu o 6:20, nástupu na palubu o 5:50 a zatvorenia nástupného východu o 6:05 (podľa palubného lístka) po príchode na letisko o 5:14 taxíkom bezprostredne potom (teda približne o 5:16) nachádzal pri odbavovacom pulte žalovanej? To najmä aj pri zohľadnení okolnosti, že žalovaná o 3:14 v deň odletu cestujúceho upozornila na to, že let je silno obsadený a príručná batožina sa má odovzdať pri odbavovacom pulte. Ďalej aj pri zohľadnení informácie žalovanej, že odbavovací pult v Hamburgu je otvorený v čase od dvoch hodín pred odletom až do 40 minút pred odletom.

                  3.

                  Ide o „odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 4 a článku 2 písm. j) nariadenia (ES) č. 261/2004, ak žalobca a jeho rodina sú od odbavovacieho pultu poslaní k značne vyťaženému automatu letiska Hamburg na odovzdanie batožiny, tento automat potom napriek pomoci zo strany pracovníka žalovanej alebo letiska nefunguje bezchybne, následne sú poslaní k ďalšiemu automatu na odovzdanie batožiny, kde sa neúspech odbavenia zopakuje, takže potom prvý automat o 5:40 funguje, batožinu rozpozná, avšak o 5:41 odmietne odbavenie a žalobcu opäť odkáže na odbavovací pult, kde je mu potom oznámené, že medzitým let zmeškal?

                  4.

                  Ide o spoluzavinenie žalobcu, a teda aj jeho spolucestujúcich, ak pri zohľadnení ťažkostí pri automatizovanom odbavení batožiny, jednoducho sledovali pokyny pracovníka a automatu a pritom si nevšimli uplynutie času pre ukončenie odbavenia a dosiahnutie nástupného východu? Je potrebné vytknúť žalobcovi a jeho spolucestujúcim, že nemysleli včas na to, aby si vzhľadom na ťažkosti pri odbavení batožinu nechali následne poslať? Malo by sa od skupiny cestujúcich vyžadovať, aby sa rozdelila, nechala jednu osobu, teda napríklad žalobcu, pri batožine, aby ostatné osoby dosiahli nástupný východ? To najmä pri zohľadnení okolnosti, že dcéra žalobcu používa po operácií kolena barle a je obmedzená v pohyblivosti, a rovnako tak je v pohyblivosti obmedzená aj svokra žalobcu z dôvodu veku a artrózy.

                  5.

                  V prípade, že odpovede na prvú až tretiu otázku sú záporné: Má sa článok 2 písm. j) nariadenia (ES) č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že v prípade, v ktorom sa cestujúci približne hodinu pred odletom zaradia do radu pred odbavovacím pultom automatu na odovzdanie batožiny, ale z dôvodu organizačných nedostatkov leteckej spoločnosti (napríklad nedostatočný počet otvorených odbavovacích pultov, nedostatok personálu, žiadne informovanie cestujúcich prostredníctvom reproduktorov) a/alebo z dôvodu porúch vzniknutých na strane letiska (tu: porucha automatov na odovzdanie batožiny) prišli k odbavovaciemu pultu až v okamihu (uzatvorenia odbavovacieho pultu), v ktorom už cestujúci z tohto dôvodu viac nemohli nastúpiť, ide o prípad „odmietnutia nástupu do lietadla“ v zmysle článku 2 písm. j) nariadenia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (U. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-753/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 8. decembra 2021 – Instrubel NV/Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 8. decembra 2021 – Instrubel NV/Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services
      (Vec C-753/21)
      (2022/C 95/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Instrubel NV

         Žalované: Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vykladajú sa článok 4 ods. 2, 3 a 4 a článok 6 nariadenia (ES) č. 1210/2003 (1), v znení zmien, v tom zmysle, že:

                              —

                              až dovtedy, kým nie je vydané rozhodnutie o prevode na nástupnícke štruktúry Fondu rozvoja pre Irak, zostávajú zmrazené finančné prostriedky a hospodárske zdroje naďalej vo vlastníctve fyzických a právnických osôb, orgánov a subjektov spojených s režimom bývalého prezidenta Saddáma Husajna, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov,

                              —

                              alebo sú tieto zmrazené finančné prostriedky vlastníctvom nástupníckych štruktúr Fondu rozvoja pre Irak už od nadobudnutia účinnosti nariadenia, ktoré v prílohách III a IV označuje fyzické a právnické osoby, orgány a subjekty spojené s režimom bývalého prezidenta Saddáma Husajna, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov?

                  2.

                  V prípade, že by sa na otázku č. 1 odpovedalo tak, že finančné prostriedky a hospodárske zdroje sú vlastníctvom nástupníckych štruktúr Fondu rozvoja pre Irak, vykladajú sa články 4 a 6 nariadenia (ES) č. 1210/2003, v znení zmien, v tom zmysle, že realizácia zabezpečovacieho opatrenia vzťahujúceho sa na zmrazené aktíva podlieha predchádzajúcemu povoleniu príslušného vnútroštátneho orgánu? Alebo sa tieto ustanovenia vykladajú tak, že povolenie tohto vnútroštátneho orgánu vyžadujú až v čase uvoľnenia zmrazených finančných prostriedkov?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) 1210/2003 zo 7. júla 2003 o niektorých osobitných obmedzeniach hospodárskych a finančných vzťahov s Irakom, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) 2465/96 (Ú. v. EÚ L 169, 2003, s. 6; Mim. vyd. 10/003, s. 260).


title: Vec C-754/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 8. decembra 2021 – Montana Management Inc./Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 8. decembra 2021 – Montana Management Inc./Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services
      (Vec C-754/21)
      (2022/C 95/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Montana Management Inc.

         Odporkyne: Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vykladajú sa článok 4 ods. 2, 3 a 4 a článok 6 nariadenia (ES) č. 1210/2003 (1), v znení zmien, v tom zmysle, že:

                              —

                              až dovtedy, kým nie je vydané rozhodnutie o prevode na nástupnícke štruktúry Fondu rozvoja pre Irak, zostávajú zmrazené finančné prostriedky a hospodárske zdroje naďalej vo vlastníctve fyzických a právnických osôb, orgánov a subjektov spojených s režimom bývalého prezidenta Saddáma Husajna, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov,

                              —

                              alebo sú tieto zmrazené finančné prostriedky vlastníctvom nástupníckych štruktúr Fondu rozvoja pre Irak už od nadobudnutia účinnosti nariadenia, ktoré v prílohách III a IV označuje fyzické a právnické osoby, orgány a subjekty spojené s režimom bývalého prezidenta Saddáma Husajna, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov?

                  2.

                  V prípade, že by sa na otázku č. 1 odpovedalo tak, že finančné prostriedky a hospodárske zdroje sú vlastníctvom nástupníckych štruktúr Fondu rozvoja pre Irak, vykladajú sa články 4 a 6 nariadenia (ES) č. 1210/2003, v znení zmien, v tom zmysle, že realizácia zabezpečovacieho opatrenia vzťahujúceho sa na zmrazené aktíva podlieha predchádzajúcemu povoleniu príslušného vnútroštátneho orgánu? Alebo sa tieto ustanovenia vykladajú tak, že povolenie tohto vnútroštátneho orgánu vyžadujú až v čase uvoľnenia zmrazených finančných prostriedkov?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) 1210/2003 zo 7. júla 2003 o niektorých osobitných obmedzeniach hospodárskych a finančných vzťahov s Irakom, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) 2465/96 (Ú. v. EÚ L 169, 2003, s. 6; Mim. vyd. 10/003, s. 260).


title: Vec C-772/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 14. decembra 2021 – „Brink’s Lithuania“ UAB/Lietuvos bankas

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 14. decembra 2021 – „Brink’s Lithuania“ UAB/Lietuvos bankas
      (Vec C-772/21)
      (2022/C 95/24)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka:„Brink’s Lithuania“ UAB

         Ďalší účastník odvolacieho konania: Lietuvos bankas

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 6 ods. 2 rozhodnutia ECB/2010/14 (1) vykladať v tom zmysle, že minimálne štandardy uvedené v tejto právnej norme musí dodržiavať spracovateľ peňazí, ktorý vykonáva automatickú kontrolu upotrebiteľnosti eurobankoviek?

                  2.

                  Ak sa v súlade s článkom 6 ods. 2 rozhodnutia ECB/2010/14 minimálne štandardy uvedené v tomto rozhodnutí vzťahujú len na výrobcov zariadení na spracovanie bankoviek (nie však na spracovateľov peňazí), má sa článok 6 ods. 2 rozhodnutia ECB/2010/14 v spojení s článkom 3 ods. 5 tohto rozhodnutia vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého sa povinnosť dodržiavať tieto minimálne štandardy vzťahuje na spracovateľa peňazí?

                  3.

                  Sú minimálne štandardy pre automatickú kontrolu upotrebiteľnosti eurobankoviek zariadeniami na spracovanie bankoviek, s prihliadnutím na skutočnosť, že sú uverejnené na internetovej stránke ECB, v súlade so zásadou právnej istoty a s článkom 297 ods. 2 ZFEÚ a sú pre spracovateľov peňazí záväzné a môžu sa na ne spracovatelia peňazí odvolávať?

                  4.

                  Je článok 6 ods. 2 rozhodnutia ECB/2010/14 v rozsahu, v akom stanovuje, že minimálne štandardy pre automatickú kontrolu upotrebiteľnosti eurobankoviek sa uverejňujú na internetovej stránke ECB a podľa potreby sú menené a dopĺňané, v rozpore so zásadou právnej istoty a článkom 297 ods. 2 ZFEÚ, a je teda neplatný?

         (1)  2010/597/EÚ: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky zo 16. septembra 2010 o kontrole pravosti a upotrebiteľnosti eurobankoviek a ich opätovnom vrátení do obehu (ECB/2010/14) (Ú. v. EÚ L 267, 2010, s. 1).


title: Vec C-804/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 20. decembra 2021 – C a CD

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 20. decembra 2021 – C a CD
      (Vec C-804/21)
      (2022/C 95/25)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: C, CD

         Odporca: Syyttäjä

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vyžaduje článok 23 ods. 3 rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV (1), vykladaný v spojení s článkom 23 ods. 5 toho rámcového rozhodnutia, aby v prípade, že k odovzdaniu osoby vo väzbe nedošlo v stanovených lehotách, vykonávajúci súdny orgán uvedený v článku 6 ods. 2 rámcového rozhodnutia rozhodol o novom termíne odovzdania a preveril existenciu okolností, ktoré sú mimo kontroly, a dodržanie podmienok vyžadovaných pre väzbu, alebo je v súlade s rámcovým rozhodnutím aj taký postup, v rámci ktorého súd tieto prvky skúma len na návrh účastníkov konania? Ak sa dospeje k záveru, že si predĺženie lehoty vyžaduje zásah súdneho orgánu, je dôsledkom neexistencie takéhoto zásahu nevyhnutne to, že lehoty stanovené v rámcovom rozhodnutí uplynuli, pričom v takomto prípade musí byť osoba vo väzbe prepustená na slobodu na základe článku 23 ods. 5 tohto rámcového rozhodnutia [?]

                  2.

                  Má sa článok 23 ods. 3 rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV vykladať v tom zmysle, že pojem okolnosti, ktoré sú mimo kontroly, zahŕňa aj právne prekážky odovzdania, ktoré sú založené na vnútroštátnej právnej úprave vykonávajúceho členského štátu, akými sú zákaz výkonu vydaný na dobu trvania súdneho konania, či právo žiadateľa o azyl zdržiavať sa vo vykonávajúcom štáte až dovtedy, kým sa nerozhodne o jeho žiadosti o azyl?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec T-209/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Gmina Kosakowo/Komisia („Štátna pomoc – Letisková infraštruktúra – Verejné financovanie poskytnuté mestom Gdynia a obcou Kosakowo na prestavbu letiska Gdynia-Kosakowo – Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie – Zvýhodnenie – Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve – Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Vrátenie – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Gmina Kosakowo/Komisia
      (Vec T-209/15) (1)

      („Štátna pomoc - Letisková infraštruktúra - Verejné financovanie poskytnuté mestom Gdynia a obcou Kosakowo na prestavbu letiska Gdynia-Kosakowo - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie - Zvýhodnenie - Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Narušenie hospodárskej súťaže - Vrátenie - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2022/C 95/26)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gmina Kosakowo (Poľsko) (v zastúpení: M. Leśny, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë, K. Herrmann a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1586 z 26. februára 2015 o opatrení SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Poľsko – Zriadenie letiska Gdynia-Kosakowo (Ú. v. EÚ L 250, 2015, s. 165)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Gmina Kosakowo znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vzniknuté Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 205, 22.6.2015.


title: Žaloba spoločností G. Modiano Limited a Standard Wool (UK) Limited podaná 10. januára 2022 proti Dozornému úradu EZVO (Vec E-1/22) 2022/C 103/11

text:
               3.3.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/14

      Žaloba spoločností G. Modiano Limited a Standard Wool (UK) Limited podaná 10. januára 2022 proti Dozornému úradu EZVO
      (Vec E-1/22)
      (2022/C 103/11)
      Spoločnosti G. Modiano Limited a Standard Wool (UK) Limited, ktoré zastupujú advokát Karl O. Wallevik, Advokatfirmaet Wallevik, Klostergaten 36, 5005 Bergen, Nórsko, a právni zástupcovia Charles Whiddington a Zanda Romata, Steptoe & Johnson L.L.P., 489 Avenue Louise, 1050 Brusel, Belgicko, podali 10. januára 2022 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
      Spoločnosti G. Modiano Limited a Standard Wool (UK) Limited žiadajú Súd EZVO, aby:

                  1.

                  Vyhlásil toto odvolanie za prípustné a dôvodné.

                  2.

                  Vyhlásil rozhodnutie Dozorného úradu EZVO z 9. novembra 2021 vo veci č. 84045 za neplatné.

                  3.

                  Vyhlásil, že dotačná schéma je novým nástrojom pomoci a že zberné stanice dostávajú neoprávnenú pomoc minimálne od roku 2002, a požiadal Dozorný úrad EZVO, aby vyčíslil výšku neoprávnenej pomoci.

                  4.

                  Uložil Dozornému úradu EZVO povinnosť uhradiť náklady spoločností G. Modiano Limited a Standard Wool (UK) Limited.

                  5.

                  Prijal všetky opatrenia, ktoré si môže vyžadovať spravodlivé rozhodnutie vo veci.

            Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

                  —

                  G. Modiano Limited je súkromná akciová spoločnosť so sídlom v Anglicku a Walese. Jej hlavnou činnosťou je dovoz, vývoz, spracovanie a obchodovanie s ovčou vlnou.

                  —

                  Standard Wool (UK) Limited je súkromná akciová spoločnosť so sídlom v Anglicku a Walese. Je medzinárodným spracovateľom a obchodníkom s vlnou s osobitným zameraním na prvotné spracovanie vlny a obchodovanie s ňou.

                  —

                  Spoločnosti G. Modiano Limited a Standard Wool (UK) Limited (ďalej len „žalobcovia“) predložili 6. septembra 2019 Dozornému úradu EZVO sťažnosť týkajúcu sa dotačnej schémy nórskej vlny (ďalej len „dotačná schéma“).

                  —

                  Predmetom tejto žaloby je zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO prijatého 9. novembra 2021, ktorým sa sťažnosť uzatvára (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).

                  —

                  Žalobcovia navrhujú zrušenie napadnutého rozhodnutia z dôvodu, že Dozorný úrad EZVO:

                              —

                              sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že dotačná schéma predstavuje už existujúci, nie nový nástroj pomoci,

                              —

                              nezohľadnil všetky relevantné informácie predložené žalobcami v ich korešpondencii dozornému úradu a porušil svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 16 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu,

                              —

                              nepreskúmal a neposúdil, do akej miery získali zberné stanice neoprávnenú pomoc,

                              —

                              nepreskúmal a neposúdil nepriaznivé účinky dotačnej schémy na hospodársku súťaž.


title: Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 28. januára 2022 proti Islandu (Vec E-3/22) 2022/C 114/05

text:
               10.3.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/6

      Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 28. januára 2022 proti Islandu
      (Vec E-3/22)
      (2022/C 114/05)
      Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupujú Ingibjörg-Ólöf Vilhjálmsdóttir, Ewa Gromnicka a Catherine Howdle, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Avenue de Arts 19H, B-1000 Brusel, Belgicko, podal 28. januára 2022 na Súd EZVO žalobu proti Islandu.
      Dozorný úrad EZVO žiada, aby Súd EZVO rozhodol, že:
      Island tým, že nezabránil:

                  a)

                  priamemu odstraňovaniu mŕtvych hospodárskych zvierat, odpadu z bitúnkov kategórie 3 a odpadu z domácich zakáľačiek na povolených skládkach na Islande bez predchádzajúceho spracovania v rozpore s článkom 12 písm. c), článkom 13 písm. c) a článkom 14 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 1069/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 v znení zmien a úprav na účely Dohody o EHP osobitnými a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe I k uvedenej dohode,
                  ani

                  b)

                  zakopaniu mŕtvych hospodárskych zvierat a odpadu z domácich zakáľačiek (vrátane špecifikovaného rizikového materiálu kategórie 1), ak nie sú splnené podmienky článku 19 alebo 20 nariadenia č. 1069/2009, v rozpore s článkami 12, 13 a 14 nariadenia č. 1069/2009,

            si nesplnil svoje povinnosti:

                  a)

                  podľa článku 4 ods. 3 nariadenia č. 1069/2009 používať systém úradných kontrol s cieľom overiť, či príslušní prevádzkovatelia dodržiavajú požiadavky nariadenia č. 1069/2009 týkajúce sa odstránenia vedľajších živočíšnych produktov,

                  b)

                  podľa článku 4 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 1069/2009 mať na svojom území primeraný systém, ktorým sa zabezpečí, aby sa vedľajšie živočíšne produkty odstraňovali v súlade s nariadením č. 1069/2009, ako aj

                  c)

                  podľa článku 32 ods. 1 nariadenia Komisie č. 142/2011 z 25. februára 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1069/2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu, a ktorým sa vykonáva smernica Rady 97/78/ES, pokiaľ ide o určité vzorky a predmety vyňaté spod povinnosti veterinárnych kontrol na hraniciach podľa danej smernice, v znení zmien a úprav na účely Dohody o EHP osobitnými a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe I k uvedenej dohode, prijať nevyhnutné opatrenia na kontrolu dodržiavania povinností príslušných prevádzkovateľov týkajúcich sa odstraňovania vedľajších živočíšnych produktov.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

                  —

                  Dozorný úrad EZVO sa touto žalobou domáha určenia, že Island porušil svoje povinnosti vyplývajúce z právnych predpisov EHP, pokiaľ ide o odstraňovanie vedľajších živočíšnych produktov, najmä mŕtvych hospodárskych zvierat, odpadu z bitúnkov a odpadu z domácich zakáľačiek.

                  —

                  Porušenia, ktoré sú predmetom žaloby, boli odhalené počas vyšetrovacej misie, ktorú dozorný úrad EZVO uskutočnil v septembri 2013. Napriek tomu, že islandské orgány uznali nedostatky, a napriek ďalšej misii dozorného úradu EZVO uskutočnenej v júni 2018 a rozsiahlej korešpondencii, ktorá trvala viac ako deväť rokov a týka sa zámeru Islandu splniť uvedené povinnosti, tieto porušenia neboli zatiaľ napravené.

                  —

                  Dozorný úrad EZVO sa domáha určenia, že Island si tým, že nezabránil priamemu odstráneniu mŕtvych hospodárskych zvierat, odpadu z bitúnkov kategórie 3 a odpadu z domácich zakáľačiek na povolených skládkach bez prvotného spracovania a zakopaniu mŕtvych hospodárskych zvierat a odpadu z domácich zakáľačiek (vrátane špecifikovaného rizikového materiálu kategórie 1), nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z nariadenia (ES) č. 1069/2009 a nariadenia Komisie (EÚ) č. 142/2011.


title: Vec C-678/21 P: Odvolanie podané 10. novembra 2021: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 1. septembra 2021 vo veci T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/10

      Odvolanie podané 10. novembra 2021: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 1. septembra 2021 vo veci T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO
      (Vec C-678/21 P)
      (2022/C 148/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (v zastúpení: S. Malynicz, BL, M. Maier, advokát)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 24. februára 2022 Súdny dvor (Komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a Sony Interactive Entertainment Europe Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-679/21 P: Odvolanie podané 10. novembra 2021: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 1. septembra 2021 vo veci T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/10

      Odvolanie podané 10. novembra 2021: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 1. septembra 2021 vo veci T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO
      (Vec C-679/21 P)
      (2022/C 148/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (v zastúpení: S. Malynicz, BL)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 22. februára 2022 Súdny dvor (Komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a Sony Interactive Entertainment Europe Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-777/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 15. decembra 2021 – VB/Comune di Portici

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 15. decembra 2021 – VB/Comune di Portici
      (Vec C-777/21)
      (2022/C 148/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Napoli

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: VB

         Odporca: Comune di Portici

         Prejudiciálna otázka

      Bránia články 49 a 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ustanoveniam talianskeho práva (konkrétne článku 93 ods. 1a a 7a legislatívneho dekrétu č. 285 z roku 1992), ktoré samostatne zárobkovo činnej osobe s bydliskom v Taliansku dlhšie než 60 dní zakazuje prevádzkovať v tomto štáte vozidlo prihlásené do evidencie v inom členskom štáte, ktoré uvedená osoba obvykle používa na účely dopravy a pohybu v dvoch dotknutých členských štátoch, t. j. štáte bydliska a štáte registrácie vozidla, a to na účely výkonu svojho povolania (ako aj z dôvodov týkajúcich sa jej súkromného života)?


title: Vec C-2/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Erfurt (Nemecko) 3. januára 2022 – HK/Allianz Lebensversicherungs AG

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Erfurt (Nemecko) 3. januára 2022 – HK/Allianz Lebensversicherungs AG
      (Vec C-2/22)
      (2022/C 148/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Erfurt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: HK

         Žalovaná: Allianz Lebensversicherungs AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Únie, najmä článok 31 tretej smernice o životnom poistení (1) a článok 15 ods. 1 druhej smernice o životnom poistení (2), prípadne v spojení s článkom 38 Charty základných práv Európskej únie, vnútroštátnej úprave, podľa ktorej sa úplné spotrebiteľské informácie poskytnú až následne k žiadosti spotrebiteľa, teda s poistnou zmluvou („model poistky“)?
                  V prípade, ak je odpoveď na túto otázku kladná: Vyplýva už z tejto skutočnosti právo spotrebiteľa vzniesť námietku, to znamená právo na zrušenie poistnej zmluvy so spätnou účinnosťou?
                  Mohla by takémuto právu brániť námietka zániku práva alebo zneužitia práva, alebo pre uplatnenie práva existuje iné, napríklad časové ohraničenie?

                  2.

                  Má sa poisťovateľovi, ktorý spotrebiteľovi neposkytol žiadne alebo len nesprávne poučenie o práve vzniesť námietku, zakázať, aby sa odvolal voči právam spotrebiteľa, ktoré z toho vyplývajú, ako najmä právo vzniesť námietku zániku práva, zneužitia práva alebo uplynutie času?

                  3.

                  Má sa poisťovateľovi, ktorý spotrebiteľovi neposkytol žiadne, alebo len neúplné a nesprávne spotrebiteľské informácie, zakázať, aby sa odvolal voči právam spotrebiteľa, ktoré z toho vyplývajú, ako najmä právo vzniesť námietku zániku práva, zneužitia práva alebo uplynutie času?

         (1)  Smernica Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia (životné poistenie) a o zmene smerníc 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 360, 1992, s. 1).

         (2)  Druhá smernica Rady 90/169/EHS z 8. novembra 1990 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, týkajúcich sa priameho poistenia (životné poistenie) a o uľahčení účinného vykonávania slobody poskytovať služby, ako aj o zmene smernice 79/267/EHS [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 330, 1990, s. 50).


title: Vec C-8/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 5. januára 2022 – XXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 5. januára 2022 – XXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Vec C-8/22)
      (2022/C 148/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XXX

         Žalovaný: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 14 ods. 4 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách na oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (1) vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že nebezpečenstvo pre spoločnosť vyplýva zo samotnej skutočnosti, že osoba, ktorej bolo priznané postavenie utečenca, bola odsúdená právoplatným rozsudkom za obzvlášť závažný trestný čin, alebo sa má vykladať v tom zmysle, že samotné odsúdenie právoplatným rozsudkom za obzvlášť závažný trestný čin nepostačuje na preukázanie toho, že táto osoba predstavuje nebezpečenstvo pre spoločnosť?

                  2.

                  Ak samotné odsúdenie právoplatným rozsudkom za obzvlášť závažný trestný čin nepostačuje na preukázanie toho, že predstavuje hrozbu pre spoločnosť, má sa článok 14 ods. 4 písm. b) smernice 2011/95/EÚ vykladať v tom zmysle, že ukladá členskému štátu povinnosť preukázať, že žalobca aj po svojom odsúdení stále predstavuje hrozbu pre spoločnosť? Je členský štát povinný preukázať, že nebezpečenstvo je skutočné a existujúce, alebo stačí, keď preukáže existenciu potenciálneho nebezpečenstva? Má sa článok 14 [ods. 4] písm. b) smernice 2011/95/EÚ, vykladaný samostatne alebo v spojení so zásadou proporcionality, vykladať v tom zmysle, že umožňuje zrušenie postavenia utečenca len v prípade, že je takéto zrušenie primerané a nebezpečenstvo, ktoré predstavuje osoba, ktorej bolo toto postavenie priznané, je dostatočne vážne na odôvodnenie takéhoto zrušenia?

                  3.

                  V prípade, že členský štát nemusí preukázať, že žalobca aj po svojom odsúdení stále predstavuje hrozbu pre spoločnosť a že táto hrozba je skutočná, existujúca a dostatočne vážna na odôvodnenie zrušenia postavenia utečenca, má sa článok 14 [ods. 4] písm. b) smernice 2011/95/EÚ vykladať v tom zmysle, že z neho vyplýva, že nebezpečenstvo pre spoločnosť je v zásade preukázané tým, že osoba, ktorej bolo priznané postavenie utečenca, bola odsúdená právoplatným rozsudkom za obzvlášť závažný trestný čin, ale že tento členský štát môže preukázať, že takéto nebezpečenstvo pre spoločnosť nepredstavuje alebo už nepredstavuje?

         (1)  Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9.


title: Vec T-724/21: Žaloba podaná 11. novembra 2021 – IL a i./Parlament

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/29

      Žaloba podaná 11. novembra 2021 – IL a i./Parlament
      (Vec T-724/21)
      (2022/C 148/40)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: IL a 81 ďalších žalobcov (v zastúpení: P. de Bandt, M. Gherghinaru a L. Panepinto, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 27. októbra 2021 o mimoriadnych pravidlách v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri vstupe do budov Parlamentu na jeho troch pracoviskách,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania vrátane trov konania súvisiacich s návrhom na odklad výkonu napadnutého rozhodnutia.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nie je ničím podložené, t. j. nie je založené na žiadnom platnom právnom základe na to, aby bolo možné spracúvať lekárske údaje žalobcov. Žalobcovia spochybňujú, že článok 1e ods. 2 služobného poriadku, ako aj článok 10 ods. 1, článok 80 ods. 4 a článok 126 ods. 2 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie predstavujú platný právny základ na prijatie napadnutého rozhodnutia, a teda na uloženie napadnutého opatrenia voči nim. Okrem toho tvrdia, že rozhodnutie predsedníctva, akým je napadnuté rozhodnutie, nemôže byť základom opatrení týkajúcich sa spracúvania veľmi citlivých údajov, keďže v súlade s článkom 8 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) musia byť podstatné prvky takéhoto spracúvania údajov upravené „zákonom“, čomu rozhodnutie predsedníctva Parlamentu nezodpovedá.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných zásad týkajúcich sa spracúvania osobných údajov. Tento žalobný dôvod je rozdelený do dvoch častí.

                              —

                              Prvá časť je založená na porušení zásady obmedzenia účelu spracúvania údajov a zásady zákonnosti. Na to, aby sa osobné údaje o digitálnych COVID preukazoch EÚ žalobcov použili na prístup do budov Parlamentu, sa v zmysle zákona vyžaduje, aby boli zbierané na tento účel. Keďže neexistuje právny základ, ktorý by výslovne umožňoval spracúvanie lekárskych údajov týkajúcich sa očkovania, testovania alebo prekonania ochorenia s cieľom podmieniť prístup na pracovisko a na parlamentné zhromaždenia, predsedníctvo Parlamentu v žiadnom prípade nemôže povoliť takéto spracúvanie údajov, a to tým viac na základe právnej normy, ktorá nie je zákonom vo formálnom zmysle tohto pojmu.

                              —

                              Druhá časť je založená na porušení zásad lojality, transparentnosti a minimálneho zasahovania, keďže žalobcovia neboli v čase zbierania svojich osobných údajov informovaní o tom, že tieto údaje sa použijú na to, aby im bol umožnený alebo odopretý prístup na pracovisko.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie neodôvodnene zasahuje do práva na súkromie a osobné údaje, práva na fyzickú integritu, práva na slobodu a bezpečnosť, ako aj práva na rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie. Tento žalobný dôvod sa delí na dve časti.

                              —

                              Prvá časť je založená na porušení práv žalobcov na fyzickú integritu, práva na slobodu a bezpečnosť, práva na rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie a práva na rešpektovanie súkromného života a ich osobných údajov.

                              —

                              Druhá časť je založená na tom, že zásah spôsobený napadnutým rozhodnutím do práv a zásad uvedených v prvej časti porušuje zásadu proporcionality zakotvenú v článku 52 ods. 1 Charty, keďže napadnuté opatrenie nie je nevyhnutné, vhodné ani primerané na dosiahnutie sledovaných cieľov.


title: Vec C-12/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov (Slovensko) 6. januára 2022 – UR v. 365.bank a.s.

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov (Slovensko) 6. januára 2022 – UR v. 365.bank a.s.
      (Vec C-12/22)
      (2022/C 148/19)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okresný súd Prešov

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UR

         Žalovaná: 365.bank a.s.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Či údaje uvedené v zmluve o spotrebiteľskom úvere uzavretej dňa 21. decembra 2016 tak ako sú v texte tohto uznesenia citované zodpovedajú zrozumiteľnému a stručnému uvedeniu druhu úveru tak ako to vyžaduje § 10 ods. 2 písm. a) Smernice 2008/48/ES (1)?

                  2.

                  Či údaje uvedené v zmluve o spotrebiteľskom úvere uzavretej dňa 21. decembra 2016 tak ako sú v texte tohto uznesenia citované zodpovedajú zrozumiteľnému a stručnému uvedeniu dĺžky trvania zmluvy o úvere tak ako to vyžaduje § 10 ods. 2 písm. c) Smernice 2008/48/ES?

                  3.

                  Či údaje uvedené v zmluve o spotrebiteľskom úvere uzavretej dňa 21. decembra 2016 tak ako sú v texte tohto uznesenia citované zodpovedajú zrozumiteľnému a stručnému uvedeniu druhu úveru tak ako to vyžaduje § 10 ods.2 písm.g) Smernice 2008/48/ES a či

                              —

                              zmluva o spotrebiteľskom úvere musí obsahovať matematický vzorec výpočtu RPMN spolu s dosadenými premennými, ako aj samotný výpočet,

                              —

                              postačuje, ak zmluva o spotrebiteľskom úvere uvádza premenné potrebné na výpočet RPMN vo svojom texte alebo sa vyžaduje ešte ich zopakovanie s výslovným uvedením, že ide o predpoklady výpočtu RPMN?

                  4.

                  Je možné vykladať Smernicu 93/13/EHS (2) tak, že vyžaduje takú vnútroštátnu úpravu, resp. prax, že súd je povinný vyhlásiť zmluvnú podmienku za neprijateľnú aj po ukončení zmluvného vzťahu, tak ako je tomu v prejednávanej veci?

                  5.

                  Je v rozpore so Smernicou 93/13/EHS ako celkom a zvlášť jej piatym odôvodnením (keďže vo všeobecnosti spotrebitelia nepoznajú právne pravidlá, podľa ktorých sa v členských štátoch iných, než je ich vlastný, riadia zmluvy na predaj tovarov alebo služieb; keďže tento nedostatok znalostí im môže brániť v priamych transakciách pri kúpe tovarov alebo služieb v inom členskom štáte) taká súdna prax, ktorá v prípade tvrdeného nedostatku povinnej náležitosti zmluvy o spotrebiteľskom úvere vychádza z toho, že táto skutočnosť bola spotrebiteľovi známa už v čase podpisu úverovej zmluvy, najmä ak spotrebiteľ osobitne potvrdil oboznámenie sa s úverovou zmluvou podpísaním ďalšej súvisiacej úverovej dokumentácie (napr. formulár pre štandardné informácie o spotrebiteľskom úvere, zoznam prevzatých dokumentov a pod.)?

                  6.

                  Je v rozpore so zásadou ochrany spotrebiteľa a efektivity, ak vnútroštátne právo pre vydanie bezdôvodného obohatenia získaného dodávateľom na úkor spotrebiteľa ustanovuje premlčaciu dobu subjektívnu ale aj premlčaciu dobu objektívnu, naviazanú na neutrálne kritérium (vznik bezdôvodného obohatenia), aby určenie okamihu začiatku plynutia premlčacej doby nebolo ponechané výlučne na tvrdení spotrebiteľa a teda bez skutočnej možnosti dodávateľa brániť sa námietkou premlčania?

                  7.

                  Je v súlade so zásadou ochrany spotrebiteľa a zásadou efektivity, že každý nedostatok v zmluve o spotrebiteľskom úvere dodávateľom pripravenej, treba bez ďalšieho považovať za dôsledok úmyselného pochybenia dodávateľa?

                  8.

                  Má byť zásada efektivity v nižšie citovaných rozsudkoch Súdneho dvora EÚ chápaná tak, že premlčacia doba bezdôvodného obohatenia získaného z dôvodu bezúročnosti a bezpoplatkovosti úveru pre jej vadu by mala začať plynúť až od rozhodnutia súdu o takejto vade (napr. určením bezúročnosti a bezpoplatkovosti úveru)?

                  9.

                  Od akého momentu vyžaduje zásada efektivity uplatnená v nižšie citovaných rozsudkoch SdEÚ začatie plynutia premlčacej doby?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS; Ú. v. EÚ 2008, L 133, s. 66.

         (2)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách; Ú. v. ES 1993, L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-41/22: Žaloba podaná 21. januára 2022 – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris/Parlament

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/30

      Žaloba podaná 21. januára 2022 – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris/Parlament
      (Vec T-41/22)
      (2022/C 148/41)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: K. Koźmiński, radca prawny, a T. Siemiński, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu zrušil uznesenie Európskeho parlamentu z 11. novembra 2021 k prvému výročiu faktického zákazu umelého prerušenia tehotenstva v Poľsku [2021/2925(RSP)],

                  —

                  prípadne, ak sa nevyhovie návrhu na zrušenie uznesenia v celom rozsahu, aspoň čiastočne zrušil uznesenie, a to v časti týkajúcej sa písmena „Y“, ktorá znie: „keďže fundamentalistická organizácia Ordo Iuris, ktorá je úzko prepojená s vládnucou koalíciou, je hnacou silou kampaní zameraných na podkopávanie ľudských práv a rodovej rovnosti v Poľsku, a to aj pokiaľ ide o pokusy o zákaz umelého prerušenia tehotenstva, a vyzýva Poľsko na odstúpenie od Istanbulského dohovoru a žiada vytvorenie tzv. zón bez LGBTI; keďže kultúrne a náboženské hodnoty v Poľsku sa teda zneužívajú ako dôvody na to, aby sa bránilo v plnom uplatňovaní práv žien, rovnosti žien a ich práva rozhodovať o vlastnom tele“,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Európskeho parlamentu prijať napadnuté uznesenie vzhľadom na to, že predmet uznesenia nepatrí do právomocí Európskej únie priznaných členskými štátmi na základe Zmlúv, čím došlo k zneužitiu právomoci prostredníctvom využitia právnej formy uznesenia v snahe obísť požiadavku zmeny Zmlúv na účely priznania Európskej únii právomoci, ktorú nemá.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že uznesenie porušilo Zmluvy alebo právne ustanovenia súvisiace s ich uplatňovaním, t. j. porušilo článok 2 ZEÚ, článok 4 ods. 2 ZEÚ, článok 6 ods. 3 ZEÚ a článok 10 ZFEÚ tým, že uznesenie:

                              —

                              porušuje práva na ochranu osobnosti a iné práva žalobkyne,

                              —

                              vychádza z neoverených a nepravdivých informácií týkajúcich sa skutkového a právneho stavu v Poľsku,

                              —

                              obsahuje neobjektívnu analýzu a výklad medzinárodného práva verejného týkajúceho sa umelého prerušenia tehotenstva,

                              —

                              neodôvodnenie pripisuje zákazu prerušenia tehotenstva a ochrane ľudského života v prenatálnej fáze údajný rozpor s hodnotami uvedenými v článku 2 ZEÚ, pričom sa opomína fakt, že otázka prípustnosti umelého prerušenia tehotenstva nie je súčasťou spoločnej ústavnej tradície členských štátov, čo:

                              —

                              vedie k diskriminácii osôb v spoločenskom, politickom a právnom živote v Európskej únii, ktoré sú za zákaz prerušenia tehotenstva a za ochranu ľudského života v prenatálnej fáze,

                              —

                              porušuje zásadu rešpektovania národnej a ústavnej identity členských štátov.


title: Vec T-195/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – GEA Group/Komisia („Hospodárska súťaž – Kartely – Európske trhy s cínovými stabilizátormi a s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES – Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa mení pôvodné rozhodnutie – Rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o vrátenie pokuty – Žaloba o neplatnosť – Akt, ktorý možno napadnúť žalobou – Záujem na konaní – Prípustnosť – Článok 266 ods. 1 ZFEÚ“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – GEA Group/Komisia
      (Vec T-195/19) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy s cínovými stabilizátormi a s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa mení pôvodné rozhodnutie - Rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o vrátenie pokuty - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý možno napadnúť žalobou - Záujem na konaní - Prípustnosť - Článok 266 ods. 1 ZFEÚ“)
      (2022/C 148/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: I. du Mont, R. van der Hout a C. Wagner, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, V. Botka a T. Baumé, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares(2019) 283284 z 24. januára 2019, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o vrátenie pokuty vyplatenej na základe rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.589 – tepelné stabilizátory)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  GEA Group AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-9/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 66 prvý odsek písm. b) – Daňová povinnosť k DPH – Prijatie platby – Článok 167 – Vznik a rozsah práva na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe – Článok 167a – Výnimka – Uplatnenie DPH na základe platieb – Prenájom a podnájom nehnuteľného majetku využívaného na priemyselné alebo obchodné účely)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/2

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster
      (Vec C-9/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 66 prvý odsek písm. b) - Daňová povinnosť k DPH - Prijatie platby - Článok 167 - Vznik a rozsah práva na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe - Článok 167a - Výnimka - Uplatnenie DPH na základe platieb - Prenájom a podnájom nehnuteľného majetku využívaného na priemyselné alebo obchodné účely)
      (2022/C 148/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

         Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Oberalster

         Výrok rozsudku

      Článok 167 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe vzniká v okamihu uskutočnenia plnenia v prípade, keď na základe vnútroštátnej výnimky podľa článku 66 prvého odseku písm. b) smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2010/45, vznikne dodávateľovi tovaru alebo poskytovateľovi služieb daňová povinnosť až prijatím odmeny a táto odmena nebola ešte zaplatená.

         (1)  Ú. v. EÚ C 137, 27.4.2020.


title: Vec T-59/22: Žaloba podaná 31. januára 2022 – Conserve Italia a Conserves France/Komisia

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/31

      Žaloba podaná 31. januára 2022 – Conserve Italia a Conserves France/Komisia
      (Vec T-59/22)
      (2022/C 148/42)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Conserve Italia – Consorzio Italiano fra cooperative agricole Soc. coop. agr. (San Lazzaro di Savena, Taliansko), Conserves France (Tarascon, Francúzsko) (v zastúpení: L. Di Via, M. Petite, L. Tresoldi a E. Belli, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2021) 8259 z 19. novembra 2021 (vec AT.40127 – (Konzervovaná zelenina) týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP, pokiaľ ide o výpočet pokuty,

                  —

                  znížil pokutu a uložil akékoľvek opatrenie, ktoré bude Všeobecný súd považovať za vhodné, a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradniť trovy tohto konania spoločnostiam Conserve Italia a Conserves France.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 101 ods. 1 ZFEÚ, článku 23 ods. 3 tretieho pododseku nariadenia č. 1/2003 (1) a bodu 33 usmernení o metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003, z dôvodu nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keďže Conserve Italia bola kvalifikovaná ako podnik a nie ako združenie podnikov, ako aj z dôvodu nesprávneho určenia zákonnej hornej hranice pokuty.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti uvádzajú, že namietajú nesprávnu kvalifikáciu Conserve Italia ako „podniku“, a nie ako „združenia podnikov“ na účely uplatnenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP). Tým, že v napadnutom rozhodnutí nebola uznaná povaha Conserve Italia ako „združenia podnikov“ v súlade s vlastným a autonómnym pojmom rozvinutým v práve hospodárskej súťaže Únie, došlo k závažnému pochybeniu pri výpočte zákonnej hornej hranice pokuty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 101 ods. 1 ZFEÚ, článku 23 nariadenia č. 1/2003 a bodov 14, 19, 20, 22, 24 a 25 usmernení, z dôvodu nesprávneho vyčíslenia základnej sumy pokuty.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti po prvé tvrdia, že Komisia nesprávne určila referenčnú hodnotu obratu na účely výpočtu základnej sumy pokuty, keďže zohľadnila hodnotu obratu v celom EHP. Po druhé sa žalobkyne domnievajú, že to, že Komisia uplatnila 18 % podiel hodnoty obratu na účely určenia základnej výšky pokuty, nie je odôvodnené. Okrem toho Európska komisia vytýka Conserve Italia, že sa na porušení zúčastňovala počas celej doby jeho trvania, pričom nezohľadňuje skutočnosť, že jej účasť na každej z dohôd bola oveľa obmedzenejšia a v žiadnom prípade nebola nepretržitá, keďže uplatňovanie týchto dohôd sa niekoľkokrát prerušilo.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-26/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 11. januára 2022 – UF/Land Hessen

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 11. januára 2022 – UF/Land Hessen
      (Vec C-26/22)
      (2022/C 148/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UF

         Žalovaná: Land Hessen

         za účasti: SCHUFA Holding AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 77 ods. 1 v spojení s článkom 78 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/679 (1) (ďalej len „GDPR“) chápať v tom zmysle, že záver dozorného orgánu, ktorý dozorný orgán oznámi dotknutej osobe,

                              a)

                              má povahu rozhodnutia o petícii, v dôsledku čoho je súdne preskúmanie rozhodnutia dozorného orgánu o sťažnosti podľa článku 78 ods. 1 GDPR v zásade obmedzené na to, či sa tento orgán zaoberal sťažnosťou, či primerane preskúmal predmet sťažnosti a informoval sťažovateľa o výsledku tohto preskúmania,
                              alebo

                              b)

                              sa má chápať ako rozhodnutie správneho orgánu vo veci samej, v dôsledku čoho súd musí preskúmať rozhodnutie dozorného orgánu o sťažnosti v plnom rozsahu z obsahového hľadiska podľa článku 78 ods. 1 GDPR, pričom v konkrétnom prípade – napríklad ak je miera voľnej úvahy obmedzená do takej miery, že je vylúčená – súd môže tiež uložiť dozornému orgánu povinnosť prijať konkrétne opatrenie v zmysle článku 58 GDPR?

                  2.

                  Je uchovávanie údajov v súkromnej ekonomickej informačnej kancelárii, v prípade ktorej sa osobné údaje z verejného registra, ako sú „národné databázy“ v zmysle článku 79 ods. 4 a 5 nariadenia (EÚ) 2015/848 (2), uchovávajú bez konkrétneho podnetu, aby bolo v prípade žiadosti možné poskytnúť informácie, v súlade s článkami 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie?

                  3

                              a.

                              Sú súkromné paralelné databázy (najmä databázy informačnej kancelárie), ktoré sa zriaďujú popri štátnych databázach a v ktorých sa údaje zo štátnych databáz (v tomto prípade oznámenia o začatí insolvenčného konania) uchovávajú dlhšie, než je to stanovené v úzkom rámci nariadenia (EÚ) 2015/848 v spojení s vnútroštátnym právom, v zásade prípustné?

                              b.

                              V prípade, ak na otázku 3a treba odpovedať kladne, vyplýva z práva na zabudnutie podľa článku 17 ods. 1 písm. d) GDPR, že tieto údaje sa majú vymazať, ak uplynula doba spracúvania stanovená pre verejný register?

                  4.

                  Pokiaľ článok 6 ods. 1 prvý pododsek písm. f) GDPR prichádza do úvahy ako jediný právny základ pre uchovávanie údajov v súkromných ekonomických informačných kanceláriách, pokiaľ ide o údaje, ktoré sa uchovávajú aj vo verejných registroch, má sa konštatovať, že ekonomická informačná kancelária má oprávnený záujem, už vtedy, keď táto kancelária preberá údaje z verejného zoznamu bez konkrétneho podnetu, aby tieto údaje potom boli k dispozícii v prípade žiadosti?

                  5.

                  Môžu kódexy správania, ktoré dozorné orgány schválili podľa článku 40 GDPR a ktoré stanovujú lehoty na preskúmanie a vymazanie, ktoré idú nad rámec lehôt na uchovávanie údajov vo verejných registroch, vylúčiť zváženie stanovené v článku 6 ods. 1 prvom pododseku písm. f) GDPR?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov, ďalej len „GDPR“; Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1)

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 20. mája 2015 o insolvenčnom konaní (Ú. v. EÚ L 141, 2015, s. 19).


title: Vec T-62/22: Žaloba podaná 28. januára 2022 – Estónsko/Komisia

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/32

      Žaloba podaná 28. januára 2022 – Estónsko/Komisia
      (Vec T-62/22)
      (2022/C 148/43)
      Jazyk konania: estónčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Estónska republika (v zastúpení: M. Kriisa)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie zo 17. novembra 2021 v rozsahu, v akom sa vo výške 634 057,30 eur dotýka Estónskej republiky,

                  —

                  uložil žalovanej náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne vyložila a použila článok 21 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2012 (1) v spojení s článkom 30 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 640/2014 (2) a dospela tak k chybnému záveru, že systém podávania žiadostí o pomoc platný v Estónsku nezodpovedá vyššie uvedeným ustanoveniam.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia vyložila článok 30 ods. 2 nariadenia č. 640/2014 svojvoľne, a tak ho chybne použila.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia porušila povinnosť odôvodnenia a zásadu riadnej správy, pretože nebola schopná dostatočne presne vysvetliť, prečo nahrádzanie zvierat povolené v Estónsku nie je v súlade s právom Únie.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014 , ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 69)

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014 , ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém, podmienky zamietnutia alebo odňatia platieb a administratívne sankcie uplatniteľné na priame platby, podporné nariadenia na rozvoj vidieka a krížové plnenie (Ú. v. EÚ L 181, 2014, s. 48)


title: Vec T-89/22: Žaloba podaná 18. februára 2022 – Homy Casa/EUIPO – Albatros International (Stühle)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/40

      Žaloba podaná 18. februára 2022 – Homy Casa/EUIPO – Albatros International (Stühle)
      (Vec T-89/22)
      (2022/C 148/53)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Homy Casa Ltd (Guangzhou, Čína) (v zastúpení: J. Vogtmeier Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Albatros International GmbH (Nerdlen, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva (stolička) – dizajn Spoločenstva č. 2745 554-0002.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 30. novembra 2021 vo veci R 837/2020-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  nesprávne uplatnenie a výklad článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkami 4, 5, 6 a 7 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec C-219/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – LM/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Slobodné poskytovanie služieb – Vysielanie pracovníkov – Smernica 96/71/ES – Článok 3 ods. 1 písm. c) – Pracovné podmienky a podmienky zamestnávania – Odmena – Článok 5 – Sankcie – Premlčacia lehota – Charta základných práv Európskej únie – Článok 41 – Právo na riadnu správu vecí verejných – Článok 47 – Účinná súdna ochrana)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/3

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – LM/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Vec C-219/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Vysielanie pracovníkov - Smernica 96/71/ES - Článok 3 ods. 1 písm. c) - Pracovné podmienky a podmienky zamestnávania - Odmena - Článok 5 - Sankcie - Premlčacia lehota - Charta základných práv Európskej únie - Článok 41 - Právo na riadnu správu vecí verejných - Článok 47 - Účinná súdna ochrana)
      (2022/C 148/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: LM

         Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         za účasti: Österreichische Gesundheitskasse

         Výrok rozsudku

      Článok 5 smernice 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie a s prihliadnutím na všeobecnú zásadu práva Únie týkajúcu sa riadnej správy vecí verejných sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje päťročnú premlčaciu lehotu pre nesplnenie povinností týkajúcich sa odmeňovania vyslaných pracovníkov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 304, 14.9.2020.


title: Vec C-53/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 26. januára 2022 – VZ/CA

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 26. januára 2022 – VZ/CA
      (Vec C-53/22)
      (2022/C 148/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: VZ

         Žalovaný: CA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 1 ods. 3 smernice 89/665 (1) tomu, aby uchádzačovi, ktorý bol právoplatne vylúčený z postupu vedúceho k výberu zmluvnej strany, bola odopretá možnosť podať žalobu proti zamietnutiu zrušenia rozhodnutia o zadaní zákazky, ak chce preukázať, že úspešný uchádzač a všetci ostatní uchádzači úspešne umiestnení v poradovníku sa dopustili závažného odborného pochybenia spočívajúceho v uzavretí dohôd narúšajúcich hospodársku súťaž, ktoré boli preukázané v súdnom konaní až po jeho vylúčení, aby mal možnosť zúčastniť sa opakovaného postupu verejného obstarávania?

                  2.

                  Bránia článok 1 ods. 3 smernice 89/665 a zásady [práva Únie] týkajúce sa ochrany hospodárskej súťaže tomu, aby správny súd mohol preskúmať žalobu uchádzača, ktorý bol právoplatne vylúčený z postupu vedúceho k výberu zmluvnej strany, podanú proti zamietnutiu zrušenia rozhodnutia v rámci autoremedúry verejného obstarávateľa vo vzťahu k aktom pripustenia a zadania zákazky v prospech uchádzačov, ktorí uzavreli dohody narúšajúce hospodársku súťaž, ktoré boli preukázané v súdnom konaní, v tom istom odvetví, ktoré je predmetom verejného obstarávania?

         (1)  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).


title: Vec T-520/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – Heitec/EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Slovná ochranná známka Európskej únie HEITEC – Nezohľadnenie dôkazov predložených zrušovaciemu oddeleniu a odvolaciemu senátu – Článok 95 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] – Pravidlo 40 ods. 5 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 19 ods. 1 delegovaného nariadenia (UE) 2018/625]“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – Heitec/EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC)
      (Vec T-520/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie HEITEC - Nezohľadnenie dôkazov predložených zrušovaciemu oddeleniu a odvolaciemu senátu - Článok 95 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Neexistencia riadneho používania ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] - Pravidlo 40 ods. 5 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 19 ods. 1 delegovaného nariadenia (UE) 2018/625]“)
      (2022/C 148/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Heitec AG (Erlangue, Nemecko) (v zastúpení: G. Wagner, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Hetec Datensysteme GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Kockläuner a O. Nilgen, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. apríla 2019 (vec r 1171/2017-2) týkajúcemu s konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Hetec Datensysteme a Heitec

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Heitec AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 312, 16.9.2019.


title: Vec T-90/22: Žaloba podaná 18. februára 2022 – Kande Mupompa/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/41

      Žaloba podaná 18. februára 2022 – Kande Mupompa/Rada
      (Vec T-90/22)
      (2022/C 148/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 7 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 7 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práv na obranu. V tejto súvislosti žalobca uvádza viacero výhrad, pokiaľ ide o porušenie jeho práv počas priebehu postupov, ktoré viedli k tomu, že Rada voči nemu prijala reštriktívne opatrenia a obnovila ich, a najmä porušenie jeho práva byť vypočutý za prijateľných podmienok.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa mala dopustiť Rada v súvislosti so zapojením žalobcu do činov predstavujúcich vážne porušenie ľudských práv v Konžskej demokratickej republike. Žalobca kritizuje kontext opätovného preskúmania vedúceho k vytýkanému obnoveniu reštriktívnych opatrení a spochybňuje, že by bol v súčasnosti akokoľvek spojený so skutočnosťami, na ktorých sa zakladalo rozhodnutie zahrnúť ho do zoznamu osôb, ktorých sa týka rozhodnutie 2010/788/SZBP.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec T-63/22: Žaloba podaná 1. februára 2022 – Brooks England/EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/33

      Žaloba podaná 1. februára 2022 – Brooks England/EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)
      (Vec T-63/22)
      (2022/C 148/44)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brooks England Ltd (Smethwick, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Feltrinelli, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brooks Sports, Inc. (Seattle, Washington, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BROOKS ENGLAND – prihláška č. 3 298 321.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. novembra 2021 vo veci R 2432/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel žalobe podanej žalobkyňou,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a v dôsledku toho určil, že napadnuté označenie má byť zapísané pre všetky sporné tovary,

                  —

                  subsidiárne čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie, a teda určil, že napadnuté označenie má byť zapísané aspoň pre sporné tovary zaradené do triedy 18,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť všetky trovy konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v konaní pred EUIPO a v tomto konaní.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 tým, že odvolací senát nesprávne posúdil pravdepodobnosť zámeny medzi sporným označením a staršou ochrannou známkou,

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 tým, že odvolací senát nesprávne posúdil dôkazy o používaní staršej ochrannej známky,

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 tým, že odvolací senát vykonal nesprávne posúdenie porovnania tovarov,

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 z dôvodu nesprávneho posúdenia porovnania označení a pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec C-56/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 28. januára 2022 – PL/État belge

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 28. januára 2022 – PL/État belge
      (Vec C-56/22)
      (2022/C 148/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: PL

         Odporca: État belge

         Prejudiciálna otázka

      Uplatňuje sa právo Únie, najmä ustanovenia Charty základných práv Únie a smernice 2008/115/ES (1), na postup členského štátu, ktorý umožňuje legalizovať pobyt cudzinca, ktorý sa v ňom zdržiava neoprávnene? Ak áno, majú sa články 5, 6 a 13 smernice 2008/115/ES v spojení s jej [odôvodneniami 6 a 24], ako aj články 1, 7, 14, 20, 21, 24 a 47 Charty základných práv Únie vykladať v tom zmysle, že ak členský štát zamýšľa udeliť samostatné povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie poskytujúce štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na jeho území, právo na pobyt z humanitárnych dôvodov, dôvodov hodných osobitného zreteľa alebo iných dôvodov, môže na jednej strane požadovať, aby uvedený štátny príslušník vopred preukázal, že nemôže podať svoju žiadosť vo svojej krajine pôvodu, a na druhej strane nestanoviť vo svojej právnej úprave podmienky a kritériá – a fortiori objektívne – na odôvodnenie týchto humanitárnych dôvodov, dôvodov hodných osobitného zreteľa alebo iných dôvodov, čo spôsobuje, že odpoveď na takúto žiadosť je nepredvídateľná, či dokonca svojvoľná? Ak tieto kritéria nemusia byť stanovené v právnej úprave, pokiaľ ide o prípad zamietnutia, nie je právo na účinný prostriedok nápravy ohrozené tým, že jediným dostupným prostriedkom nápravy je prostriedok prísnej zákonnosti, ktorý vylučuje akékoľvek úvahy o vhodnosti?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98).


title: Vec T-672/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – Companhia de Seguros Índico/Komisia („Verejné obstarávanie – Rozpočtové pravidlá – Vylúčenie z postupov verejného obstarávania a z poskytovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie a ERF na dobu troch rokov – Zásada dobrej viery – Zneužitie práva – Zjavne nesprávne posúdenie – Proporcionalita“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – Companhia de Seguros Índico/Komisia
      (Vec T-672/19) (1)

      („Verejné obstarávanie - Rozpočtové pravidlá - Vylúčenie z postupov verejného obstarávania a z poskytovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie a ERF na dobu troch rokov - Zásada dobrej viery - Zneužitie práva - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita“)
      (2022/C 148/29)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Companhia de Seguros Índico SA (Maputo, Mozambik) (v zastúpení: R. Oliveira, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: I. Melo Sampaio, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 18. júla 2019 o vylúčení žalobkyne počas doby troch rokov z postupov verejného obstarávania a z poskytovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie a Európskeho rozvojového fondu (ERF), ako aj z výberu na účely vynakladania finančných prostriedkov Únie, a na uverejnenie informácií o tomto vylúčení

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Companhia de Seguros Índico SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-69/22: Žaloba podaná 4. februára 2022 – Eurecna/Komisia

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/34

      Žaloba podaná 4. februára 2022 – Eurecna/Komisia
      (Vec T-69/22)
      (2022/C 148/45)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Eurecna SpA (Benátky, Taliansko) (v zastúpení: R. Sciaudone, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie o vyrovnaní pohľadávok obsiahnutých v liste Komisie z 25. novembra 2021, ktorým Komisia pristúpila k vymáhaniu sumy 22 139,05 eura zo sumy 417 234,68 eura vyplatenej v rámci projektu financovaného Európskou úniu, ktorá bola považovaná za vymáhateľnú v dôsledku nezrovnalostí, ku ktorým údajne došlo vo fáze predkladania účtovnej závierky, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod pozostávajúci zo štyroch častí.

                  1.

                  Jediný žalobný dôvod je založený na neexistencii spornej pohľadávky.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza porušenie zásady riadnej správy vecí verejných a náležitej starostlivosti v správnom konaní, pokiaľ ide o audit vykonaný spoločnosťou Ernst & Young (EY); porušenie práva na obhajobu, pokiaľ ide o audit vykonaný spoločnosťou EY; porušenie zásady riadnej správy vecí verejných z dôvodu nesplnenia povinnosti nestrannosti v správnom konaní; a nesprávny výklad zmluvy v správe spoločnosti EY.


title: Vec C-64/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 2. februára 2022 – AB/Land Hessen

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 2. februára 2022 – AB/Land Hessen
      (Vec C-64/22)
      (2022/C 148/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: AB

         Žalovaná: Land Hessen

         Za účasti: SCHUFA Holding AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 77 ods. 1 v spojení s článkom 78 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/679 (1) (ďalej len „GDPR“) chápať v tom zmysle, že záver dozorného orgánu, ktorý dozorný orgán oznámi dotknutej osobe,

                              a)

                              má povahu rozhodnutia o petícii, v dôsledku čoho je súdne preskúmanie rozhodnutia dozorného orgánu o sťažnosti podľa článku 78 ods. 1 GDPR v zásade obmedzené na to, či sa tento orgán zaoberal sťažnosťou, či primerane preskúmal predmet sťažnosti a informoval sťažovateľa o výsledku tohto preskúmania,
                              alebo

                              b)

                              sa má chápať ako rozhodnutie správneho orgánu vo veci samej, v dôsledku čoho súd musí preskúmať rozhodnutie dozorného orgánu o sťažnosti v plnom rozsahu z obsahového hľadiska podľa článku 78 ods. 1 GDPR, pričom v konkrétnom prípade – napríklad ak je miera voľnej úvahy obmedzená do takej miery, že je vylúčená – súd môže tiež uložiť dozornému orgánu povinnosť prijať konkrétne opatrenie v zmysle článku 58 GDPR?

                  2.

                  Je uchovávanie údajov v súkromnej ekonomickej informačnej kancelárii, v prípade ktorej sa osobné údaje z verejného registra, ako sú „národné databázy“ v zmysle článku 79 ods. 4 a 5 nariadenia (EÚ) 2015/848 (2), uchovávajú bez konkrétneho podnetu, aby bolo v prípade žiadosti možné poskytnúť informácie, v súlade s článkami 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie?

                  3

                              a.

                              Sú súkromné paralelné databázy (najmä databázy informačnej kancelárie), ktoré sa zriaďujú popri štátnych databázach a v ktorých sa údaje zo štátnych databáz (v tomto prípade oznámenia o začatí insolvenčného konania) uchovávajú dlhšie, než je to stanovené v úzkom rámci nariadenia (EÚ) 2015/848 v spojení s vnútroštátnym právom, v zásade prípustné?

                              b.

                              V prípade, ak na otázku 3a treba odpovedať kladne, vyplýva z práva na zabudnutie podľa článku 17 ods. 1 písm. d) GDPR, že tieto údaje sa majú vymazať, ak uplynula doba spracúvania stanovená pre verejný register?

                  4.

                  Pokiaľ článok 6 ods. 1 prvý pododsek písm. f) GDPR prichádza do úvahy ako jediný právny základ pre uchovávanie údajov v súkromných ekonomických informačných kanceláriách, pokiaľ ide o údaje, ktoré sa uchovávajú aj vo verejných registroch, má sa konštatovať, že ekonomická informačná kancelária má oprávnený záujem, už vtedy, keď táto kancelária preberá údaje z verejného zoznamu bez konkrétneho podnetu, aby tieto údaje potom boli k dispozícii v prípade žiadosti?

                  5.

                  Môžu kódexy správania, ktoré dozorné orgány schválili podľa článku 40 GDPR a ktoré stanovujú lehoty na preskúmanie a vymazanie, ktoré idú nad rámec lehôt na uchovávanie údajov vo verejných registroch, vylúčiť zváženie stanovené v článku 6 ods. 1 prvom pododseku písm. f) GDPR?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov; Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 20. mája 2015 o insolvenčnom konaní (Ú. v. EÚ L 141, 2015, s. 19).


title: Vec C-485/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Belgicko) – XXXX/HR Rail SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 2000/78/ES – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Zákaz diskriminácie na základe zdravotného postihnutia – Prepustenie pracovníka, ktorý sa stal trvalo neschopným vykonávať základné funkcie svojho pracovného miesta – Zamestnanec v skúšobnej dobe – Článok 5 – Primerané prispôsobenia pre osoby so zdravotným postihnutím – Povinnosť preradenia na iné pracovné miesto – Prijatie do zamestnania, pokiaľ pre zamestnávateľa nepredstavuje neúmerné bremeno)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Belgicko) – XXXX/HR Rail SA
      (Vec C-485/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Zákaz diskriminácie na základe zdravotného postihnutia - Prepustenie pracovníka, ktorý sa stal trvalo neschopným vykonávať základné funkcie svojho pracovného miesta - Zamestnanec v skúšobnej dobe - Článok 5 - Primerané prispôsobenia pre osoby so zdravotným postihnutím - Povinnosť preradenia na iné pracovné miesto - Prijatie do zamestnania, pokiaľ pre zamestnávateľa nepredstavuje neúmerné bremeno)
      (2022/C 148/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XXXX

         Žalovaná: HR Rail SA

         Výrok rozsudku

      Článok 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „primerané prispôsobenia pre osoby so zdravotným postihnutím“ v zmysle tohto článku vyžaduje, aby bol pracovník, vrátane pracovníka, ktorý je v skúšobnej dobe po prijatí do zamestnania, ktorý bol z dôvodu svojho zdravotného postihnutia vyhlásený za nespôsobilého vykonávať podstatné funkcie pracovného miesta, ktoré zastáva, zaradený na iné pracovné miesto, pre ktoré má požadované kompetencie, schopnosti a pre ktoré je k dispozícii, pokiaľ takéto opatrenie nepredstavuje pre zamestnávateľa neúmerné bremeno.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2021.


title: Vec T-791/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – Sped-Pro/Komisia („Hospodárska súťaž – Zneužitie dominantného postavenia – Trh služieb železničnej nákladnej dopravy – Rozhodnutie zamietajúce sťažnosť – Článok 7 nariadenia (ES) č. 773/2004 – Primeraná lehota – Záujem Únie na preskúmaní sťažnosti – Určenie orgánu, ktorý je najvhodnejší na preskúmanie sťažnosti – Kritériá – Zjavne nesprávne posúdenie – Systémové alebo všeobecné nedostatky týkajúce sa dodržiavania zásad právneho štátu – Riziko porušenia práv sťažovateľa v prípade zamietnutia sťažnosti – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2022 – Sped-Pro/Komisia
      (Vec T-791/19) (1)

      („Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh služieb železničnej nákladnej dopravy - Rozhodnutie zamietajúce sťažnosť - Článok 7 nariadenia (ES) č. 773/2004 - Primeraná lehota - Záujem Únie na preskúmaní sťažnosti - Určenie orgánu, ktorý je najvhodnejší na preskúmanie sťažnosti - Kritériá - Zjavne nesprávne posúdenie - Systémové alebo všeobecné nedostatky týkajúce sa dodržiavania zásad právneho štátu - Riziko porušenia práv sťažovateľa v prípade zamietnutia sťažnosti - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2022/C 148/30)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sped-Pro S.A. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Kozak, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Szczodrowski, L. Wildpanner a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2019) 6099 final z 12. augusta 2019 (vec AT.40459 – Železničná nákladná doprava v Poľsku – PKP Cargo), ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne týkajúca sa údajných porušení článku 102 ZFEÚ na trhu služieb železničnej nákladnej dopravy v Poľsku

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie C(2019) 6099 final z 12. augusta 2019 (vec AT.40459 – Železničné nákladná doprava v Poľsku – PKP Cargo), sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti Sped Pro S.A.

                  3.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec T-91/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Ruhorimbere/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/42

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Ruhorimbere/Rada
      (Vec T-91/22)
      (2022/C 148/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 8 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 8 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec T-73/22: Žaloba podaná 8. februára 2022 – Walsall Conduits v EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/34

      Žaloba podaná 8. februára 2022 – Walsall Conduits v EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)
      (Vec T-73/22)
      (2022/C 148/46)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Walsall Conduits Ltd (Liverpool, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Bey, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Liberty Engineering (Willenhall) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie WALSALL CONDUITS – prihláška č. 16 369 944

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 22. novembra 2021 vo veci R 575/2021-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že žaloba je prípustná,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhlásil námietku za dôvodnú a zamietol prihlášku napadnutej ochrannej známky v celom rozsahu; subsidiárne, aby vrátil vec námietkovému oddeleniu EUIPO,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Shifter (Willhall) Limited povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré žalobkyni vznikli v súvislosti s konaním pred prvým odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a článku 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 11 ods. 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a článku 9 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 41 ods. 1 a článku 47 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-709/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – OJ/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Prijímanie do zamestnania – Výberové konanie EPSO/AD/380/19 – Rozhodnutie, ktorým sa zamieta predĺženie dátumov skúšok výberového konania – Lehoty na účasť na výberovej skúške v testovacom centre – Právo na spravodlivé konanie – Povinnosť starostlivosti – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – OJ/Komisia
      (Vec T-709/20) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Výberové konanie EPSO/AD/380/19 - Rozhodnutie, ktorým sa zamieta predĺženie dátumov skúšok výberového konania - Lehoty na účasť na výberovej skúške v testovacom centre - Právo na spravodlivé konanie - Povinnosť starostlivosti - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2022/C 148/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: OJ (v zastúpení: H.-E. von Harpe, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Hohenecker a I. Melo Sampaio, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ v podstate na zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) z 30. januára 2020, ktorým tento úrad odmietol predĺžiť lehotu na vykonanie výberovej skúšky v rámci výberového konania EPSO/AD/380/19

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  OJ je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021