title: Vec C-175/19 P: Odvolanie podané 25. februára 2019: Stena Line Scandinavia AB proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-631/15, Stena Line Scandinavia/Komisia

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/37

      Odvolanie podané 25. februára 2019: Stena Line Scandinavia AB proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-631/15, Stena Line Scandinavia/Komisia
      (Vec C-175/19 P)
      (2019/C 148/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Stena Line Scandinavia AB (v zastúpení: L. Sandberg-Mørch, advokat, P. Alexiadis, solicitor)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Dánske kráľovstvo, Föreningen Svensk Sjöfart

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-631/15 z 13. decembra 2018 v rozsahu, v ktorom zamietol prvý a tretí žalobný dôvod odvolateľky vzhľadom na opatrenia poskytnuté spoločnosti Femern Landanlæg, jej druhý a tretí žalobný dôvod, pokiaľ ide o tvrdenia, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo sa stretla so závažnými ťažkosťami v súvislosti so stimulačným účinkom pomoci, kontrafaktuálnym scenárom, z ktorého Komisia vychádzala pri posudzovaní nevyhnutnosti pomoci a záverom, že pomoc poskytnutá spoločnosti Femern A/S nespôsobuje neoprávnené narušenia hospodárskej súťaže,

                  —

                  uložil odporkyni povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania odvolateľky.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza proti napadnutému rozsudku šesť odvolacích dôvodov:

                  —

                  Po prvé v rozpore s článkom 107 ods. 1 a článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, Všeobecný súd pochybil, keď dospel k záveru, že Komisia sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia veci a nestretla sa so závažnými ťažkosťami keď rozhodla, že štátne záruky a štátne pôžičky poskytnuté spoločnosti A/S Femern Landanlæg na Danish rail Hinterland Connections nemohli narušiť hospodársku súťaž, keďže relevantný trh nie je otvorený hospodárskej súťaži.
                  Odvolateľka tvrdí, že tento chybný záver Všeobecného súdu je založený na štyroch nesprávnych právnych posúdeniach zodpovedajúcich štyrom doplňujúcim odvolacím dôvodom:

                              a)

                              Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že štátne záruky a štátne pôžičky poskytnuté spoločnosti A/S Femern Landanlæg nemohli ovplyvniť hospodársku súťaž, hoci Fixed Link (prevádzkované spoločnosťou A/S Femern) a Danish rail Hinterland Connection (prevádzkované spoločnosťou Femern Landanlæg) spolu predstavujú jeden integrovaný projekt a štátne záruky a štátne pôžičky poskytnuté spoločnosti Femern A/S už boli uznané za spôsobilé narušiť hospodársku súťaž.

                              b)

                              Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že trh správy železničnej infraštruktúry v Dánsku nie je de lege otvorený hospodárskej súťaži.

                              c)

                              Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že trh správy železničnej infraštruktúry v Dánsku nie je de facto otvorený hospodárskej súťaži.

                              d)

                              Trhy výstavby a údržby železničnej infraštruktúry, ktoré sú otvorené hospodárskej súťaži, sú oddelené od trhu správy a prevádzky železničnej infraštruktúry v užšom zmysle.

                  —

                  Po druhé v rozpore s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ a článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, Všeobecný súd pochybil, keď dospel k záveru, že Komisia sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia veci a nestretla sa so závažnými ťažkosťami, keď rozhodla, že štátne záruky a štátne pôžičky poskytnuté spoločnosti A/S Femern Landanlæg na financovanie Danish rail Hinterland Connections nemohli ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.

                  —

                  Po tretie v rozpore s článkom 107 ods. 3 písm. b) a článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, Všeobecný súd pochybil, keď dospel k záveru, že náklady na Hinterland Connections mohli byť zahrnuté vo výpočte maximálnej prípustnej intenzity pomoci pre Fixed Link (v kontexte analýzy zlučiteľnosti), hoci podľa Všeobecného súdu prostriedky poskytnuté na Hinterland Connections nepredstavovali štátnu pomoc.

                  —

                  Po štvrté v rozpore s článkom 107 ods. 3 písm. b) a článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, Všeobecný súd pochybil, keď dospel k záveru, že Komisia sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia a nestretla sa so závažnými ťažkosťami, keď rozhodla, že pomoc spoločnosti Femern A/S mala stimulačný účinok.

                  —

                  Po piate v rozpore s článkom 107 ods. 3 písm. b) a článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, Všeobecný súd pochybil, keď dospel k záveru, že Komisia sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia a nestretla sa so závažnými ťažkosťami, keď rozhodla, že dánske orgány predložili primeraný kontrafaktuálny scenár pre svoje posúdenie týkajúce sa nevyhnutnosti pomoci.

                  —

                  Po šieste Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že pomoc poskytnutá spoločnosti Femern A/S nespôsobila neoprávnené narušenie hospodárskej súťaže.


title: Vec C-183/19 P: Odvolanie podané 22. februára 2019: Fruits de Ponent, S.C.C.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-290/16, Fruits de Ponent/Komisia

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/38

      Odvolanie podané 22. februára 2019: Fruits de Ponent, S.C.C.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-290/16, Fruits de Ponent/Komisia
      (Vec C-183/19 P)
      (2019/C 148/35)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Fruits de Ponent, S.C.C.L. (v zastúpení: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, abogados)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok tretej komory Všeobecného súdu z 13. decembra 2018, vo veci T-290/16, Fruits de Ponent/Komisia (1),

                  —

                  primárne, i) v súlade s článkom 61 prvým odsekom Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a pre prípad, ak usúdi, že to stav konania dovoľuje, rozhodol o žalobe a vyhovel návrhom odvolateľky a ii) zaviazal Komisiu na náhradu trov konania na obidvoch stupňoch,

                  —

                  subsidiárne, v prípade, ak usúdi, že stav konania mu nedovoľuje vydať konečné rozhodnutie, i) vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné prejednanie veci a ii) určiť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Po prvé odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd napadnutým rozsudkom porušil článok 39 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) (2) v rozsahu, v akom: i) pri posudzovaní dostatočne závažného porušenia práva používa irelevantné kritériá; ii) spochybňuje, že pokiaľ Komisia zasahuje v prípade vážneho narušovania trhu v rámci SPP, jedným z jej cieľov musí byť zachovanie primeranej životnej úrovne poľnohospodárov [článok 39 ods. 1 písm. b) ZFEÚ]; iii) spochybňuje, že Komisia musí zhromažďovať údaje iné než údaje stanovené právnymi predpismi a iv) tvrdí, že Komisia nesmie zhromažďovať informácie o cenách získaných poľnohospodármi.

                  2.

                  Po druhé odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd v napadnutom rozhodnutí i) skresľuje skutočnosti tým, že zjavne nesprávne posudzuje skutočnosti; ii) porušuje zásady týkajúce sa dôkazného bremena tým, že považuje niektoré skutočnosti za preukázané napriek preloženým opačným dôkazom; a iii) porušuje zásadu venire contra factum propium non valet tým, že považuje za platné tvrdenia Komisie, ktoré sú v rozpore s odpoveďami, ktoré tento orgán poskytol občanom v rámci zásady transparentnosti.

                  3.

                  Po tretie odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok porušuje článok 296 ZFEÚ a článok 47 Charty základných práv Európskej únie v rozsahu, v akom sú ignorované argumenty odvolateľky týkajúce sa skutočnosti, že Komisia mala zhromažďovať informácie s cieľom zachovania životnej úrovne výrobcu; a ii) sú ignorované a skresľované tvrdenia odvolateľky týkajúce sa skutočnosti, že Komisia musí mať za cieľ zachovať životnú úroveň poľnohospodárov, čím je odvolateľke bránené v právnej reakcii na jej argumenty.

                  4.

                  Po štvrté sa odvolateľka domnieva, že prejednávanom prípade došlo k porušeniu článku 39 ZFEÚ a článku 219 nariadenia č. 1308/2013 (3) v rozsahu, v akom v prípade krízy prináleží iba Komisii, a nie žalobcom alebo združeniu žalobcov, aktivovať krízový mechanizmus.

         (1)  EU:T:2018:934.

         (2)  Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 1.

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s 671).


title: Vec C-236/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Canadian Solar Emea GmbH a i./Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie — Dumping — Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny — Konečné antidumpingové clo — Nariadenie (ES) č. 1225/2009 — Článok 3 ods. 7 — Článok 9 ods. 4 — Časová pôsobnosť nariadenia (EÚ) č. 1168/2012)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Canadian Solar Emea GmbH a i./Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-236/17 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny - Konečné antidumpingové clo - Nariadenie (ES) č. 1225/2009 - Článok 3 ods. 7 - Článok 9 ods. 4 - Časová pôsobnosť nariadenia (EÚ) č. 1168/2012)
      (2019/C 187/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelky: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, predtým Csi Solar Power (Čína), Inc. (v zastúpení: J. Bourgeois a A. Willems, advokáti, S. De Knop, M. Meulenbelt a B. Natens, advocaten)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Tuominen, avocată), Európska komisia (v zastúpení: N. Kuplewatzky, J.-F. Brakeland a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd a CSI Solar Power Group Co. Ltd majú povinnosť nahradiť trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

                  4.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

                  5.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec C-311/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 16. apríla 2019 — BONVER WIN, a. s./Ministerstvo financí

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 16. apríla 2019 — BONVER WIN, a. s./Ministerstvo financí
      (Vec C-311/19)
      (2019/C 213/18)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: BONVER WIN, a. s.

         Žalovaný: Ministerstvo financí

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Použije sa článok 56 a nasl. Zmluvy o fungovaní Európskej únie na vnútroštátny právny predpis (všeobecne záväzné nariadenie obce), ktorý v časti jednej obce zakazuje určitú službu len preto, že časť zákazníkov poskytovateľa služby dotknutého týmto predpisom môže pochádzať alebo pochádza z iného členského štátu Európskej únie?
                  Ak áno, stačí na uplatniteľnosť článku 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie samotné tvrdenie možnosti prítomnosti zákazníkov z iného členského štátu, alebo je poskytovateľ služby povinný preukázať skutočné poskytovanie služieb zákazníkom pochádzajúcim z iných členských štátov?

                  2.

                  Je pre odpoveď na prvú položenú otázku akokoľvek relevantné, že:

                              a)

                              Potenciálne obmedzenie slobody poskytovať služby je výrazne limitované a to ako geograficky, tak aj vecne (potenciálna uplatniteľnosť výnimky de minimis);

                              b)

                              Nezdá sa, že by vnútroštátny právny predpis upravoval odlišným spôsobom, právne alebo fakticky, postavenie subjektov poskytujúcich služby predovšetkým občanom iných členských štátov Európskej únie na jednej strane a subjektov zameriavajúcich sa na domácu klientelu na druhej strane?


title: Vec C-348/19 P: Odvolanie podané 29. apríla 2019: Drex Technologies SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 28. februára 2019 vo veci T-414/16, Drex Technologies/Rada

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/21

      Odvolanie podané 29. apríla 2019: Drex Technologies SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 28. februára 2019 vo veci T-414/16, Drex Technologies/Rada
      (Vec C-348/19 P)
      (2019/C 213/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Drex Technologies SA (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  Vyhlásiť toto odvolanie za prípustné a dôvodné,

                  —

                  v dôsledku toho zrušiť rozsudok z 28. februára 2019 (T-414/16).

            V súlade s novými ustanoveniami rozhodnúť, že:

                  —

                  rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 (1) a ďalšie akty na jeho vykonanie sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky,

                  —

                  Rade sa ukladá povinnosť náhrady trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.
      Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd porušil právo odvolateľky zakotvené v článku 41 Charty základných práv, byť vypočutá pred prijatím nových obmedzujúcich opatrení.
      Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a na skreslení skutkového stavu spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd nevzal do úvahy články predložené odvolateľkou na podporu jej žaloby o neplatnosti na účely preukázania, že nepodporovala sýrsky režim.
      Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd nerozhodol, že ustanovenia 27 a 28 rozhodnutia 2013/255/SZBP, podľa ktorých príslušnosť k rodine Al-Assad alebo Makhlouf predstavuje samostatné kritérium, ktoré odôvodňuje uloženie sankcie, sú nezákonné, čím preniesol dôkazné bremeno.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125).


title: Vec C-297/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 11. apríla 2019 — Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein e.V./Kreis Nordfriesland

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 11. apríla 2019 — Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein e.V./Kreis Nordfriesland
      (Vec C-297/19)
      (2019/C 230/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein e.V.

         Žalovaný: Kreis Nordfriesland

         Prizvaný účastník konania: Deich- und Hauptsielverband Eiderstedt, Körperschaft des öffentlichen Rechts

         Vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Zahŕňa pojem „správa“ v zmysle prílohy I [tretieho] odseku druhej zarážky smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (ďalej len „smernica o environmentálnej zodpovednosti“) (1) činnosti, ktoré neoddeliteľne súvisia s bezprostredným využívaním pôdy na dosiahnutie výnosu?
                              V prípade kladnej odpovede:

                              b)

                              Za akých podmienok sa má správa podľa záznamov o biotope alebo cieľovej dokumentácie považovať za „bežnú“ v zmysle smernice o environmentálnej zodpovednosti?

                              c)

                              Aké časové kritérium platí pre otázku, či správa zodpovedá správe vykonávanej „predtým“ vlastníkmi alebo prevádzkovateľmi v zmysle smernice o environmentálnej zodpovednosti?

                              d)

                              Určí sa odpoveď na otázku, či správa zodpovedá správe vykonávanej „predtým“ vlastníkmi alebo prevádzkovateľmi v zmysle smernice o environmentálnej zodpovednosti, nezávisle od záznamov o biotope, respektíve cieľovej dokumentácie?

                  2.

                  Predstavuje činnosť, ktorá sa vykonáva na základe zákonného prenesenia úloh vo verejnom záujme, „pracovnú činnosť“ v zmysle článku 2 bodu 7 smernice o environmentálnej zodpovednosti?

         (1)  U. v. EÚ L 143, 2004, s. 56.


title: Vec T-795/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. mája 2019 — Moreira/EUIPO — Da Silva Santos Júnior (NEYMAR) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Slovná ochranná známka Európskej únie NEYMAR — Vyhlásenie neplatnosti — Nekonanie v dobrej viere — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/33

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. mája 2019 — Moreira/EUIPO — Da Silva Santos Júnior (NEYMAR)
      (Vec T-795/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Slovná ochranná známka Európskej únie NEYMAR - Vyhlásenie neplatnosti - Nekonanie v dobrej viere - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 230/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Carlos Moreira (Guimarães, Portugalsko) (v zastúpení: T. Soares Faria, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Neymar Da Silva Santos Júnior (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne T. de Haan, H. Abraham a P. Péters, neskôr T. de Haan a P. Péters, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. septembra 2017 (vec R 80/2017-2) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi pánom Silvou Santosom Júniorom a pánom Moreirom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Carlos Moreira je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.


title: Vec C-324/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 19. apríla 2019 — eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 19. apríla 2019 — eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg
      (Vec C-324/19)
      (2019/C 255/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: eurocylinder systems AG

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciálna otázka

      Je nariadenie Rady (ES) č. 926/2009 z 24. septembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1), platné?

         (1)  Ú. v. EÚ L 262, 2009, s. 19.


title: Vec T-355/19: Žaloba podaná 13. júna 2019 — CE/Výbor regiónov

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/56

      Žaloba podaná 13. júna 2019 — CE/Výbor regiónov
      (Vec T-355/19)
      (2019/C 255/69)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: CE (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

         Žalovaný: Výbor regiónov

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že táto žaloba je prípustná a dôvodná,

                  —

                  zrušil rozhodnutie zo 16. apríla 2019 a subsidiárne zrušil rozhodnutie zo 16. mája 2019,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť majetkovú ujmu, ktorá dosahuje výšku 19 200 eur bez DPH, a nemajetkovú ujmu odhadovanú na 83 208,24 eura,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zneužití konania a porušení článkov 47 a 49 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie a článkov 23 a 24 prílohy IX Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na spravodlivé a primerané pracovné podmienky a na porušení zásady riadnej správy veci verejných a zákazu akejkoľvek formy psychického obťažovania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na vecnej nepresnosti a na existencii zjavne nesprávneho posúdenia.


title: Vec C-38/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budai Központi Kerületi Bíróság — Maďarsko) — GT/HS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Smernica 93/13/EHS — Článok 3 ods. 1 — Článok 4 ods. 2 — Článok 6 ods. 1 — Zmluva o spotrebiteľskom úvere vyjadrená v cudzej mene — Oznámenie výmenného kurzu spotrebiteľovi platného na sumu, ktorá mu bola poskytnutá v národnej mene, po uzatvorení zmluvy)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/3

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budai Központi Kerületi Bíróság — Maďarsko) — GT/HS
      (Vec C-38/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Smernica 93/13/EHS - Článok 3 ods. 1 - Článok 4 ods. 2 - Článok 6 ods. 1 - Zmluva o spotrebiteľskom úvere vyjadrená v cudzej mene - Oznámenie výmenného kurzu spotrebiteľovi platného na sumu, ktorá mu bola poskytnutá v národnej mene, po uzatvorení zmluvy)
      (2019/C 263/03)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: GT

         Žalovaný: HS

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 2 a článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, ako ju vykladá najvyšší súd daného členského štátu, podľa ktorej nie je zmluva o úvere vyjadrená v cudzej mene neplatná, ktorá síce stanovuje sumu vyjadrenú v národnej mene zodpovedajúcu žiadosti spotrebiteľa o financovanie, neuvádza však výmenný kurz, ktorý sa uplatní na túto sumu na účely určenia konečnej výšky úveru v cudzej mene, pričom v jednom zo svojich ustanovení upravuje, že tento kurz bude stanovený veriteľom v samostatnom dokumente po uzatvorení zmluvy,

                  —

                  ak bolo toto ustanovenie formulované jasne a zrozumiteľne v súlade s článkom 4 ods. 2 smernice 93/13, čo sa týka toho, že spôsob výpočtu celkovej požičanej sumy a platného výmenného kurzu je stanovený transparentným spôsobom tak, aby priemerný spotrebiteľ, bežne informovaný a primerane pozorný a obozretný mohol na základe presných a zrozumiteľných kritérií posúdiť hospodárske dôsledky zmluvy, medzi ktoré patria najmä celkové náklady na jeho úver, alebo ak sa zdá, že príslušné zmluvné ustanovenie nebolo formulované jasne a zrozumiteľne,

                  —

                  ak toto ustanovenie nie je nekalou podmienkou v zmysle článku 3 ods. 1 uvedenej smernice, alebo ak takou podmienkou je, ďalšia existencia zmluvy je možná bez tohto ustanovenia v súlade s článkom 6 ods. 1 smernice 93/13.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec C-58/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Justice de Paix du canton de Visé — Belgicko) — Michel Schyns/Belfius Banque SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2008/48/ES — Povinnosti pred uzavretím zmluvy — Článok 5 ods. 6 — Povinnosť veriteľa hľadať najvhodnejší úver — Článok 8 ods. 1 — Povinnosť veriteľa neuzavrieť zmluvu o úvere v prípade pochybností o úverovej bonite spotrebiteľa — Povinnosť veriteľa posúdiť vhodnosť úveru)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/12

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Justice de Paix du canton de Visé — Belgicko) — Michel Schyns/Belfius Banque SA
      (Vec C-58/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2008/48/ES - Povinnosti pred uzavretím zmluvy - Článok 5 ods. 6 - Povinnosť veriteľa hľadať najvhodnejší úver - Článok 8 ods. 1 - Povinnosť veriteľa neuzavrieť zmluvu o úvere v prípade pochybností o úverovej bonite spotrebiteľa - Povinnosť veriteľa posúdiť vhodnosť úveru)
      (2019/C 263/14)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Justice de Paix du canton de Visé

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Michel Schyns

         Žalovaná: Belfius Banque SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 5 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorou sa veriteľom alebo sprostredkovateľom úveru ukladá povinnosť, aby v rámci zmlúv o úvere, ktoré zvyčajne ponúkajú, vyhľadali najvhodnejší druh a najvhodnejšiu výšku úveru vzhľadom na finančnú situáciu spotrebiteľa v čase uzavretia zmluvy a účel úveru.

                  2.

                  Článok 5 ods. 6 a článok 8 ods. 1 smernice 2008/48 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorou sa veriteľovi ukladá povinnosť zdržať sa uzavretia zmluvy o úvere, ak sa po preskúmaní úverovej bonity spotrebiteľa nemôže odôvodnene domnievať, že spotrebiteľ bude schopný plniť si povinnosti vyplývajúce z plánovanej zmluvy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec T-236/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisia a EACEA

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/30

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisia a EACEA
      (Vec T-236/19)
      (2019/C 270/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Comité de Douzelage de Houffalize (Houffalize, Belgicko) (v zastúpení: A. Kettels, advokát)

         Žalované: Európska komisia a Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACA)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil alebo zmenil napadnutý akt,

                  —

                  konštatoval, že žalobca má nárok na to, aby jeho formulár „právny subjekt“ bol schválený a aby v dôsledku toho získal sporné dotácie.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby proti rozhodnutiu Komisie C (2019) 572 final zo 4. februára 2019, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobcom proti rozhodnutiu EACEA z 25. júna 2018 o nepridelení finančnej dotácie v súvislosti s prihláškou, ktorú podal v rámci výzvy na podanie prihlášok „Partnerstvo miest 2017, druhá lehota“ (EACEA 35/2014), žalobca predkladá jediný žalobný dôvod. Tento žalobný dôvod sa zakladá na:

                  —

                  porušení článku 131.2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002,

                  —

                  porušení zásady legitímnej dôvery a právnej istoty,

                  —

                  porušení zásady proporcionality a zákazu svojvôle,

                  —

                  zjavne nesprávnom posúdení a

                  —

                  neexistencii primeraného, dostatočného a relevantného odôvodnenia v rozsahu, akom sa v napadnutom rozhodnutí konštatovalo, že nedošlo k porušeniu legitímnej dôvery a právnej istoty žalobcu.

            Podľa tvrdenia žalobcu nepredstavuje toto rozhodnutie odpoveď na konkrétne výhrady, ktoré v tejto súvislosti predložil. Odpovede totiž nemajú žiadnu súvislosť s argumentom, ktorý uviedol vo svojej žiadosti o opätovné preskúmanie ani zjavne nepostačujú na odôvodnenie zamietnutia argumentu založeného na porušení zásady legitímnej dôvery a právnej istoty, alebo sú každopádne v rozpore s rozsahom tejto zásady.
      Žalobca tvrdí, že sa môže odvolávať na legitímnu dôveru vyplývajúcu zo skutočnosti, že má byť uznaný za subjekt bez právnej subjektivity s nárokom na dotácie, ktoré mu však boli odoprené. Túto legitímnu dôveru zakladá na rozhodnutí o priznaní dotácií, ktoré mu boli oznámené v čase, keď už mal rovnakú právnu formu, a to formu združenia, z dôvodu, že jeho faktická a právna situácia boli zhodné a že pravidlá upravujúce priznanie nároku subjektom bez právnej subjektivity sa odvtedy nezmenili. Nie je teda žiadny dôvod poprieť túto legitímnu dôveru a prijať iné stanovisko, ktoré by bolo odlišné od stanoviska v minulosti.


title: Vec T-297/19: Žaloba podaná 6. mája 2019 — Dragomir/Komisia

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/31

      Žaloba podaná 6. mája 2019 — Dragomir/Komisia
      (Vec T-297/19)
      (2019/C 270/33)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Daniel Dragomir (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: R. Chiriță, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že Komisia nesplnila svoju povinnosť zabezpečiť, aby Rumunsko splnilo požiadavku stanovenú v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov,

                  —

                  určil, že Komisia nesplnila svoju povinnosť zabezpečiť, aby Rumunsko splnilo požiadavku stanovenú v smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/680 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV,

                  —

                  určil, že Komisia nesplnila svoju povinnosť zabezpečiť, aby Rumunsko splnilo požiadavku stanovenú v smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov),

                  —

                  určil, že Komisia nesplnila svoju povinnosť zabezpečiť, aby Rumunsko dodržalo zásadu právneho štátu, nezávislosti súdov a základných práv osôb, ktoré patria do ich právomoci,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu vo výške 2 eur,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť, do budúcna, nahradiť existujúce nesplnenia.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesplnení povinností Komisie týkajúcich sa nezávislosti súdnych orgánov, uvedených v rozhodnutí, v ktorom sa stanovuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania, od Zmlúv a Charty základných práv Európskej únie.

                              —

                              Európska komisia zámerne nesplnila svoje povinnosti týkajúce sa ochrany právneho štátu, nezávislosti rumunských súdov od nátlaku zo strany Serviciul Român de Informații (Rumunská spravodajská služba), ako aj práva žalobcu na spravodlivý proces.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesplnení povinnosti Komisie týkajúcich sa ochrany osobných údajov.

                              —

                              Európska komisia nesplnila, alebo splnila len formálne svoju povinnosť overiť spôsob dodržania smerníc a nariadení Únie v oblasti ochrany osobných údajov.


title: Vec T-330/19: Žaloba podaná 31. mája 2019 — PNB Banka a iní/ECB

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/32

      Žaloba podaná 31. mája 2019 — PNB Banka a iní/ECB
      (Vec T-330/19)
      (2019/C 270/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: PNB Banka AS (Riga, Lotyšsko), CR a CT (v zastúpení: O. Behrends a M. Kirchner, lawyers)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECB z 21. marca 2019 o navrhovanom nadobudnutí kvalifikovaných účastí žalobcami v cieľovej banke,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že lehota na posúdenie ECB podľa článku 22 ods. 2 smernice 2013/36/EU (1) uplynula pred vydaním sporného rozhodnutia a ECB teda už nemohla nesúhlasiť s navrhovaným nadobudnutím.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že ECB porušila postup stanovený v článku 15 nariadenia č. 1024/2013 (2) a články 85 až 87 nariadenia č. 468/2014 (3).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sporné rozhodnutie je založené na nesprávnom výklade a uplatnení posudzovacích kritérií podľa článku 23 smernice 2013/36/EU a litovských predpisoch na ich prebratie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu proporcionality.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že ECB nezohľadnila diskrečnú povahu rozhodnutia o nesúhlase s navrhovaným nadobudnutím.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že ECB skreslila relevantné skutočnosti prejednávanej veci.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že ECB porušila zásady legitímnej dôvery a právnej istoty.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu nemo auditor, pretože nezohľadnila svoju vlastnú zodpovednosť za stratu dôvery v regulačný postup.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 338).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

         (3)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1).


title: Vec T-344/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Front Polisario/Rada

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/33

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Front Polisario/Rada
      (Vec T-344/19)
      (2019/C 270/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (v zastúpení: G. Devers, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil jeho žalobu o neplatnosť za prípustnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zaviazal Radu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby podanej proti rozhodnutiu Rady (EÚ) 2019/441 zo 4. marca 2019 o uzavretí Dohody o partnerstve v odvetví udržateľného rybárstva medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom, vykonávacieho protokolu k nej a výmeny listov pripojenej k dohode (Ú. v. EÚ L 77, 2019, s. 4), žalobca uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii právomoci Rady prijať napadnuté rozhodnutie, pretože Únia a Marocké kráľovstvo nemajú právomoc uzatvárať medzinárodnú dohodu vzťahujúcu sa na Západnú Saharu namiesto ľudu Sahrawi zastúpeného Front Polisario.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti preskúmať otázku dodržiavania základných práv a medzinárodného humanitárneho práva, pretože Rada pred prijatím napadnutého rozhodnutia nepreskúmala túto otázku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti Rady vykonať rozsudky Súdneho dvora, keďže sa v napadnutom rozhodnutí nezohľadnili odôvodnenia rozsudku z 27. februára 2018, Western Sahara Campaign UK (C-266/16, EU:C:2018:118).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení základných zásad a hodnôt, ktorými sa riadi činnosť Únie na medzinárodnej scéne:

                              —

                              po prvé porušením práv ľudu na dodržiavanie ich národnej jednoty tým, že sa v napadnutom rozhodnutí popiera existencia ľudu Sahrawi používaním pojmov „ľud Západnej Sahary“ a „dotknuté obyvateľstvo“,

                              —

                              po druhé porušením práv ľudu slobodne nakladať prírodnými zdrojmi tým, že sa napadnuté rozhodnutie týka uzavretia medzinárodnej dohody, ktorá bez súhlasu ľudu Sahrawi upravuje využívanie ich rybolovných zdrojov plavidlami Únie,

                              —

                              po tretie napadnutým rozhodnutím sa s Marockým kráľovstvom uzatvorila medzinárodná dohoda uplatniteľná na okupovanú Západnú Saharu v rámci jeho politiky anexie tohto územia a systematického porušovania základných práv spolu so zachovávaním tejto politiky.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery, pretože napadnuté rozhodnutie odporuje vyhláseniam Únie opakovane zdôrazňujúcim potrebu dodržiavať zásadu sebaurčenia a relatívneho účinku Zmlúv.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na chybnom uplatnení zásady proporcionality, pretože kvôli osobitnému a odlišnému statusu Západnej Sahary, nedotknuteľnosti práva na sebaurčenie, postaveniu ľudu Sahrawi ako tretej strany neprináleží Rade vytvárať vzťah proporcionality medzi údajnými „výhodami“ dohody o rybolove a jej vplyvmi na sahrawské prírodné zdroje.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na rozpore so spoločnou politikou rybolovu, pretože na základe dohody uzatvorenej napadnutým rozhodnutím budú mať plavidlá Európskej únie bez súhlasu ľudu Sahrawi prístup k rybolovným zdrojom za peňažnú protihodnotu zaplatenú marockým orgánom, hoci vody Západnej Sahary nie sú marockými „vodami“ v zmysle článkov 61 a 62 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na sebaurčenie, keďže:

                              —

                              po prvé napadnuté rozhodnutie používaním označení „ľud Západnej Sahary“ a „dotknuté obyvateľstvo“ popiera národnú jednotu ľudu Sahrawi a tým aj jeho právo na sebaurčenie,

                              —

                              po druhé napadnuté rozhodnutie porušením práva ľudu Sahrawi slobodne disponovať svojimi prírodnými zdrojmi upravuje bez jeho súhlasu využívanie rybolovných zdrojov plavidlami Únie,

                              —

                              po tretie napadnuté rozhodnutie je porušením práva ľudu Sahrawi na dodržiavanie územnej celistvosti jeho národného územia tým, že popiera oddelený a odlišný status Západnej Sahary a schvaľuje nezákonné rozdelenie tejto oblasti marockými „bermami“ (zemnými valmi).

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady relatívneho účinku Zmlúv, keďže napadnuté rozhodnutie neuznáva ľud Sahrawi vo vzťahu EÚ–Maroko ako tretiu stranu a bez jeho súhlasu mu ukladá medzinárodné povinnosti v súvislosti s jeho národným územím a jeho prírodnými zdrojmi.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení medzinárodného humanitárneho práva a medzinárodného trestného práva, pretože:

                              —

                              po prvé napadnuté rozhodnutie sa týka uzatvorenia medzinárodnej dohody uplatniteľnej na Západnú Saharu, hoci marocká okupačná moc nemá jus tractatus voči tomuto územiu a má zakázané využívať prírodné zdroje,

                              —

                              po druhé podľa dohody uzatvorenej napadnutým rozhodnutím Únia bude subvencovať marockú infraštruktúru na okupovanom sahrawskom území, aby tu Marocké kráľovstvo mohlo dlhodobo usídľovať svoje civilné obyvateľstvo a svoje ozbrojené sily,

                              —

                              po tretie používaním označení „ľud Západnej Sahary“ a „dotknuté obyvateľstvo“ napadnuté rozhodnutie schvaľuje nezákonné presídľovanie marockých kolonistov na okupované sahrawské územie.

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod je založený na porušení povinností Únie vyplývajúcich z právnej úpravy medzinárodnej zodpovednosti, pretože uzavretím medzinárodnej dohody s Marockým kráľovstvom uplatniteľnej na Západnú Saharu napadnuté rozhodnutie schvaľuje vážne porušenie medzinárodného práva, ktorého sa dopúšťa marocká okupačná moc proti ľudu Sahrawi, a poskytuje pomoc a podporu pri zachovaní situácie vyvolanej týmito porušeniami.


title: Vec T-356/19: Žaloba podaná 12. júna 2019 — Front Polisario/Rada

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/35

      Žaloba podaná 12. júna 2019 — Front Polisario/Rada
      (Vec T-356/19)
      (2019/C 270/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca:: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (v zastúpení: G. Devers, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil jeho žalobu o neplatnosť za prípustnú,

                  —

                  zrušil napadnuté nariadenie,

                  —

                  zaviazal Radu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby podanej proti nariadeniu Rady (EÚ) 2019/440 z 29. novembra 2018 o rozdelení rybolovných možností podľa Dohody o partnerstve v odvetví udržateľného rybárstva medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom a vykonávacieho protokolu k nej (Ú. v. EÚ L 77, 2019, s. 1) žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na neexistencii právneho základu uvedeného nariadenia z dôvodu protiprávnosti rozhodnutia 2019/441.
      Tento žalobný dôvod je rozdelený na jedenásť častí, ktoré sa v podstate zhodujú s jedenástimi žalobnými dôvodmi uplatňovanými vo veci T-344/19, Front Polisario/Rada.


title: Vec T-358/19: Žaloba podaná 13. júna 2019 — Groupe Canal +/Komisia

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/35

      Žaloba podaná 13. júna 2019 — Groupe Canal +/Komisia
      (Vec T-358/19)
      (2019/C 270/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko) (v zastúpení: P. Wilhelm, P. Gassenbach a O. de Juvigny, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  na základe článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Komisie zo 7. marca 2019 vo veci AT.40023, pokiaľ ide o francúzsky trh a súčasné či budúce zmluvy spoločnosti Groupe Canal +,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania vynaložené spoločnosťou Groupe Canal +.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia zneužila právomoc v rozsahu, v akom záväzky, ktoré prehlásila za záväzné na účely ukončenia geo-blockingu (zemepisného blokovania) v odvetví kinematografie, sú v rozpore s legislatívnymi reformami, ktoré nedávno prijal európsky normotvorca.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia zjavne nesprávne posúdila článok 101 ods. 1 ZFEÚ, pretože sa domnievala, že záväzky navrhované spoločnosťami NBCUniversal, Sony Pictures, Warner Bros a Sky nemajú vplyv na kultúrnu rozmanitosť a všeobecne na financovanie a využívanie filmov v Európskom hospodárskom priestore.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality v rozsahu, v akom Komisia prehlásila za záväzné záväzky, ktoré sú zjavne neprimerané vzneseným obavám z narušenia hospodárskej súťaže a sú v rozpore so záujmami tretích osôb.


title: Vec T-368/19: Žaloba podaná 18. júna 2019 — Datenlotsen Informationssysteme/Komisia

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/37

      Žaloba podaná 18. júna 2019 — Datenlotsen Informationssysteme/Komisia
      (Vec T-368/19)
      (2019/C 270/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: T. Lübbig, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žalovaná si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 108 ZFEÚ, keď v primeranej lehote neukončila konanie vo veci formálneho zisťovania vo veci SA.34402 (2015/C ex 2012/NN) rozhodnutím v súlade s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, prípadne v súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia 2015/1589 (1),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 108 ZFEÚ z dôvodu neukončenia konania vo veci formálneho zisťovania.

                              —

                              V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že trvanie konania dlhšie ako sedem rokov musí byť považované za neprimerané. V tejto súvislosti uvádza, že vzhľadom na široký rozsah zistených skutočností a malý rozsah otvorených otázok už malo byť vydané rozhodnutie. Skoré rozhodnutie je navyše nevyhnutné z dôvodu naliehavosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na primeranú dĺžku konania ako súčasti práva na riadnu správu vecí verejných podľa článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                              —

                              V rámci druhého žalobného dôvodu sa uvádzajú dve tvrdenia, ktoré sú v podstate totožné s tvrdeniami uvedenými v rámci prvého žalobného dôvodu, alebo sú im podobné.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 20.

                              —

                              V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že žalovaná v dôsledku rôznych zdržujúcich opatrení Komisia porušila Kódex najlepšej praxe pre uskutočňovanie konaní vo veci kontroly štátnej pomoci.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na odôvodnenie ako súčasti práva na účinnú právnu ochranu podľa článku 47 a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                              —

                              V rámci štvrtého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že žalovaná nebola oprávnená všeobecným spôsobom odvolať sa na nevyhnutnosť ďalších konaní, ale mala to podrobne a jasne podložiť.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-375/19: Žaloba podaná 20. júna 2019 — Pisoni/Parlament

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/39

      Žaloba podaná 20. júna 2019 — Pisoni/Parlament
      (Vec T-375/19)
      (2019/C 270/40)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ferruccio Pisoni (Trento, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec T-377/19: Žaloba podaná 21. júna 2019 — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/39

      Žaloba podaná 21. júna 2019 — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)
      (Vec T-377/19)
      (2019/C 270/41)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Topcart GmbH (Wiesbaden, Nemecko) (v zastúpení: M. Gail, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Carl International (Limonest, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie TC CARL — prihláška č. 14 957 542

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. apríla 2019 vo veci R 1826/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-378/19: Žaloba podaná 21. júna 2019 — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/40

      Žaloba podaná 21. júna 2019 — Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)
      (Vec T-378/19)
      (2019/C 270/42)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Topcart GmbH (Wiesbaden, Nemecko) (v zastúpení: M. Gail Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Carl International (Limonest, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie TC CARL — prihláška č. 15 048 556

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. apríla 2019 vo veci R 1617/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-379/19: Žaloba podaná 21. júna 2019 — Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/41

      Žaloba podaná 21. júna 2019 — Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)
      (Vec T-379/19)
      (2019/C 270/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: B. Koch a P. Schmitz Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Serviceplan — prihláška č. 15 234 669

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2019 vo veci R 1424/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa odvolanie zamieta,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-380/19: Žaloba podaná 21. júna 2019 — Service Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan Solution)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/42

      Žaloba podaná 21. júna 2019 — Service Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan Solution)
      (Vec T-380/19)
      (2019/C 270/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Service Gruppe für innovative Kommunikation GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: B. Koch a P. Smitz, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Serviceplan Solutions — prihláška č. 15 244 742

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2019 vo veci R 1427/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-680/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 5 (Česká republika) 5. novembra 2018 — HJ/II

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 5 (Česká republika) 5. novembra 2018 — HJ/II
      (Vec C-680/18)
      (2019/C 280/17)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Obvodní soud pro Prahu 5

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: HJ

         Žalovaná: II
      Uznesením z 11. apríla 2019 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že tento návrh na začatie prejudiciálneho konania je neprípustný.


title: Vec C-525/18P: Uznesenie Súdneho dvora z 21. mája 2019 — Marion Le Pen/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Odvolanie — Európsky parlament — Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/7

      Uznesenie Súdneho dvora z 21. mája 2019 — Marion Le Pen/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-525/18P) (1)

      (Odvolanie - Európsky parlament - Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)
      (2019/C 288/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Marion Le Pen (v zastúpení: R. Bosselut, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a C. Burgos, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. F. Jensen, M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta ako sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Pani Marion Le Pen je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 381, 22.10.2018.


title: Vec T-366/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júna 2019 — Pet King Brands/EUIPO — Virbac (SUIMOX) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SUIMOX — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZYMOX — Povinnosť odôvodnenia — Doručenie rozhodnutia odvolacieho senátu — Dobrá viera a náležitá starostlivosť príjemcu — Článok 94 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/50

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júna 2019 — Pet King Brands/EUIPO — Virbac (SUIMOX)
      (Vec T-366/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SUIMOX - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZYMOX - Povinnosť odôvodnenia - Doručenie rozhodnutia odvolacieho senátu - Dobrá viera a náležitá starostlivosť príjemcu - Článok 94 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)
      (2019/C 288/63)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pet King Brands, Inc. (Bartlett, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Schmidpeter a S. Bauer, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Virbac SA (Carros, Francúzsko) (v zastúpení: D.-I. Tayer, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2018 (vec R 1835/2017-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Pet King Brands a Virbac

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 21. marca 2018 (vec R 1835/2017-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka „veterinárnych výrobkov s výnimkou ušných kvapiek pre zvieratá“, „veterinárnych prípravkov a výrobkov na starostlivosť o zdravie zvieraťa, vrátane antibiotík pre zvieratá s výnimkou ušných kvapiek pre zvieratá“ a „prípravkov proti parazitom s výnimkou ušných kvapiek pre zvieratá“.

                  2.

                  Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

                  3.

                  Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec T-330/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Ceobus a i./Komisia („Štátna pomoc — Schéma pomoci zavedená Francúzskom od roku 1994 do roku 2008 — Subvencie na investíciu, ktoré poskytol región Île-de-France — Rozhodnutie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojmy ‚existujúca pomoc‘ a ‚nová pomoc‘ — Článok 107 ZFEÚ — Článok 108 ZFEÚ — Článok 1 písm. b) body i) a v) nariadenia (EÚ) 2015/1589 — Premlčacia doba — Článok 17 nariadenia 2015/1589“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/43

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Ceobus a i./Komisia
      (Vec T-330/17) (1)

      („Štátna pomoc - Schéma pomoci zavedená Francúzskom od roku 1994 do roku 2008 - Subvencie na investíciu, ktoré poskytol región Île-de-France - Rozhodnutie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojmy ‚existujúca pomoc‘ a ‚nová pomoc‘ - Článok 107 ZFEÚ - Článok 108 ZFEÚ - Článok 1 písm. b) body i) a v) nariadenia (EÚ) 2015/1589 - Premlčacia doba - Článok 17 nariadenia 2015/1589“)
      (2019/C 328/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Ceobus (Génicourt, Francúzsko) a ostatní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: pôvodne D. de Combles de Nayves, neskôr F. Segalen, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Armati, C. Georgieca-Kecsmar a T. Mxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/1470 z 2. februára 2017 o schéme pomoci SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ktorú Francúzsko poskytlo dopravným autobusovým podnikom v regióne Île-de-France (Ú. v. EÚ L 209, 2017, s. 24)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ceobus a ostatní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-280/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Highgate Capital Management/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Štátna pomoc — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia potreby prijať požadované predbežné opatrenia — Nedostatok právomoci — Neprípustnosť“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/58

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Highgate Capital Management/Komisia
      (Vec T-280/19 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Štátna pomoc - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia potreby prijať požadované predbežné opatrenia - Nedostatok právomoci - Neprípustnosť“)
      (2019/C 328/66)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Highgate Capital Management LLP (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Struys a I. Van Damme, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Blanck, A. Bouchagiar a K.- P. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ jednak na odklad výkonu rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta sťažnosť týkajúca sa údajne protiprávnej štátnej pomoci, ktorá bola poskytnutá spoločnosti Eurobank Ergasias SA predajom spoločnosti Piraeus Bank Bulgara (SA.53105), a jednak na nariadenie ďalších predbežných opatrení

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežných opatrení sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-607/19: Žaloba podaná 5. septembra 2019 – Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/34

      Žaloba podaná 5. septembra 2019 – Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)
      (Vec T-607/19)
      (2019/C 372/35)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Taliansko) (v zastúpení: E. Montelione, avvocato)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie FAKE DUCK – prihláška č. 17 946 879

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2019 vo veci R 830/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nezohľadnenie vnútornej rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky FAKE DUCK,

                  —

                  nezohľadnenie kombinovanej ochrannej známky FAKE DUCK a obrázku vajca,

                  —

                  neuplatnenie zásady rovnosti zaobchádzania,

                  —

                  neuplatnenie zásady zákonnosti.


title: Vec T-625/19: Žaloba podaná 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/35

      Žaloba podaná 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (Vec T-625/19)
      (2019/C 372/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemecko) (v zastúpení: A. Haberl, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOS Innenfarbe – prihláška č. 17 870 690

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 vo veci R 277/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie EUIPO zo 7. januára 2019 v rozsahu, v akom sa týka zamietnutia zápisu ochrannej známky „SOS Innenfarbe“ pre tovary triedy 2

                              —

                              „laky a fermeže, prípravky proti hrdzi, farby a roztoky na bielenie, nátery (farby), lazúry; základné náterové farby; farbivá, pigmenty, farby, farebné pasty, moridlá; laky a fermeže, zahusťovače do farieb, nátery (farby); rozpúšťadlá na riedenie náterových farieb; konzervačné prípravky na drevo, moridlá na drevo a oleje na konzerváciu dreva; nátery, aj štruktúrovateľné; baktericídy a/alebo fungicídne nátery; antikorózne prípravky; ochranné prípravky na kovy“,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť, aby pripustil uverejnenie ochrannej známky tak, ako bola prihlásená,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-626/19: Žaloba podaná 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/36

      Žaloba podaná 19. septembra 2019 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)
      (Vec T-626/19)
      (2019/C 372/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemecko) (v zastúpení: A. Haberl, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOS Loch- und Rissfüller – prihláška č. 17 870 692

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 vo veci R 278/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie EUIPO zo 7. januára 2019 v rozsahu, v akom sa týka zamietnutia zápisu ochrannej známky „SOS Loch- und Rissfüller“ pre nasledujúce tovary:

                              —

                              „chemické prípravky na použitie v priemysle; konzervačné prípravky a prípravky na impregnovanie vlhkosti, strešné tehly, cement a betón, okrem náterových farieb a olejov; plasty (suroviny), syntetické živice, umelé živice, v surovom stave, plastické hmoty, ako suroviny; rozpúšťadlá; škárovacie hmoty na úpravu podkladu pre nátery (doteraz nezahrnuté do iných tried)“ zahrnuté do triedy 1,

                              —

                              „prírodné živice (surovina)“ zahrnuté do triedy 2 a

                              —

                              „omietky [stavebný materiál]; kremeň; nátery, hmoty na zaliatie pre stavebné účely; škárovacia hmota ako stavebné materiály; stavebná tkanina, nie z kovu alebo hlavne nie z kovu, najmä stabilizačné tkaniny“ zahrnuté do triedy 19,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť, aby pripustil uverejnenie ochrannej známky tak, ako bola prihlásená,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-617/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. augusta 2019 – Granarolo SpA/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a i.

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. augusta 2019 – Granarolo SpA/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare a i.
      (Vec C-617/19)
      (2019/C 399/26)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Granarolo SpA

         Odporcovia: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 písm. e) smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (1), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009 (2), vykladať v tom zmysle, že do pojmu „zariadenie“ patrí aj taký prípad, ako je prejednávaný prípad, v ktorom kogeneračná jednotka postavená navrhovateľkou v rámci jej priemyselného parku na účely zabezpečenia elektrickej energie pre svoj výrobný závod bola následne prevedená na základe zmluvy o prevode časti podniku na inú spoločnosť pôsobiacu v oblasti energetiky, ktorá na jednej strane stanovuje, že na nadobúdateľa zariadenia na kombinovanú výrobu elektrickej energie a tepla sa prevedú certifikáty, osvedčenia o zhode, licencie, koncesie, autorizácie, povolenia potrebné na prevádzku samotného zariadenia a zároveň pre výkon činností stanovuje zriadenie práva stavby v prospech nadobúdateľa v rámci priestoru závodu primeraného a funkčného na prevádzku a údržbu zariadenia a vecné bremeno pre zariadenie používané ako kogeneračná jednotka s príslušným výlučným okolitým priestorom, a na strane druhej stanovuje, že nadobúdateľ bude prevádzateľovi dodávať elektrickú energiu po dobu 12 rokov vyrobenú týmto zariadením v zmysle cien stanovených v zmluve?

                  2.

                  Spadá do pojmu „technické spojenie“ uvedené článku 3 písm. e) najmä také spojenie medzi kogeneračnou jednotkou a výrobným závodom, keď tento závod patrí inému subjektu a hoci na účely dodávky elektrickej energie má privilegovaný vzťah s kogeneračnou jednotkou (prepojenie cez distribučnú sieť elektrickej energie, osobitná zmluva o dodávke s energetickou spoločnosťou, nadobúdateľom zariadenia, záväzok energetickej spoločnosti dodávať minimálne množstvo elektrickej energie do výrobného závodu s výhradou úhrady sumy rovnajúcej sa rozdielu medzi poplatkami za elektrinu na trhu a cenami stanovenými v zmluve, zľava z predajnej ceny elektrickej energie od desiateho roku a šiestich mesiacov trvania zmluvy, právo predávajúcej spoločnosti na spätného odkúpenie kogeneračnej jednotky v ktoromkoľvek okamihu, potreba povolenia zo strany predávajúcej spoločnosti na výkon prác na zariadení na kombinovanú výrobu) môže pokračovať vo výkone svojej činnosti aj v prípade prerušenia dodávky elektrickej energie, poruchy alebo ukončenia činnosti kogeneračnej jednotky?

                  3.

                  V prípade skutočného prevodu zariadenia na výrobu energie jeho výrobcom, vlastníkom priemyselného závodu v rámci rovnakého priemyselného parku na inú spoločnosť pôsobiacu v oblasti energetiky z dôvodu zvyšovania účinnosti, predstavuje možné vylúčenie príslušných emisií z povolenia ETS vlastníka priemyselného závodu po uskutočnení prevodu a prípadné „vyňatie“ emisií zo systému ETS z dôvodu, že zariadenie na výrobu energie, ktoré je samostatne posudzované, neprekročilo kvalifikačnú prahovú hodnotu „malých zdrojov emisií“, porušenie agregačného pravidla o zdrojoch uvedeného v prílohe I k smernici 2003/87/ES alebo naopak predstavuje obyčajný a zákonný dôsledok organizácie hospodárskych subjektov, ktorý systém ETS nezakazuje?

         (1)  Ú. v. EÚ L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES s cieľom zlepšiť a rozšíriť schému Spoločenstva na obchodovanie s emisnými kvótami skleníkových plynov (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 63).


title: Vec C-629/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 23.augusta 2019 – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG und Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 23. augusta 2019 – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG und Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“
      (Vec C-629/19)
      (2019/C 399/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

         Dotknutý orgán: Landeshauptmann von Steiermark

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa čistiarenský kal v kontexte výnimky podľa článku 2 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (1) v spojení so smernicou Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd a/alebo so smernicou o čistiarenskom kale v znení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008 (2) považovať za odpad?

                  2.

                  V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude kladná:

                              Umožňuje článok 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc kvalifikáciu určitej látky ako vedľajší produkt v zmysle pojmu odpad podľa práva Únie, ak sa k tejto látke z procesno-technických dôvodov v nepatrnej miere pridali iné látky, ktoré by sa inak považovali za odpad, pokiaľ to nemá žiadny vplyv na zloženie látky ako celku a znamená to značnú výhodu pre životné prostredie?

         (1)  Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3.

         (2)  Ú. v. EÚ L 311, 2008, s. 1.


title: Vec C-633/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 22. augusta 2019 – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 22. augusta 2019 – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH
      (Vec C-633/19)
      (2019/C 399/29)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Žalovaní: Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009 (1), ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, neplatné pre rozpor s článkom 6 ods. 6 a 7, ako aj s článkom 2 ods. 10 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (2) z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, resp. nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (3) z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, lebo Komisia čínskym vyvážajúcim výrobcom včas neumožnila oboznámiť sa s informáciami o druhoch výrobkov, na základe ktorých bola stanovená normálna hodnota, a/alebo preto, lebo Komisia v rámci výpočtu výšky dumpingového rozpätia pre dotknuté výrobky pri porovnaní normálnej hodnoty výrobkov indického výrobcu s vývoznými cenami podobných čínskych výrobkov odmietla zohľadniť opravy v súvislosti s dovoznými platbami za suroviny a nepriamymi daňami v referenčnej krajine Indii, ako aj rozdielmi vo výrobe, resp. výrobných nákladoch?

                  2.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, neplatné pre rozpor s článkom 3 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, resp. nariadenia (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, lebo Komisia pri posudzovaní ujmy považovala dovoz dvoch čínskych firiem, v prípade ktorých sa zistilo, že neuplatňovali damping, za dumpingový dovoz?

                  3.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, neplatné pre rozpor s článkom 3 ods. 2, 6 a 7 nariadenia (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, resp. nariadenia (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, lebo Komisia pri posudzovaní otázky, či vývoz priemyslu Únie prispel k ujme tohto výrobného odvetvia, vychádzala z informácií o výrobcoch, ktorí neboli súčasťou domáceho výrobného odvetvia?

                  4.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, neplatné pre rozpor s článkom 19 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, resp. nariadenia (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, lebo Komisia nezabezpečila, aby obaja domáci (talianski) výrobcovia primeraným spôsobom vysvetlili dôvody, pre ktoré nebolo možné poskytnúť zhrnutie dôverných informácií?

                  5.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, v rozpore s článkom 6 ods. 6 a 7, ako aj s článkom 2 ods. 10 nariadenia (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, lebo Komisia neoznámila informácie o tovare včas, čím narušila záujmy čínskych vývozcov/výrobcov?

                  6.

                  Článok 1 ods. 3 nariadenia (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (v znení zmien) stanovuje, že uplatňovanie individuálnej colnej sadzby vo výške 64,4 % na spoločnosť Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd., Ningbo City, je podmienené predložením platnej obchodnej faktúry colným orgánom členských štátov, ktorá spĺňa požiadavky stanovené v prílohe II, a že v prípade, ak sa takáto faktúra nepredloží, sa uplatňuje colná sadzba uplatniteľná pre všetky ostatné spoločnosti. Možno individuálnu sadzbu cla napriek tomu priznať v prípade dorubenia antidumpingových ciel, ktoré sa má vykonať v nadväznosti na vyšetrovanie zo strany OLAF-u, podľa zásady dobrej viery v prospech deklaranta, ak OLAF zistil, že predmetné spojovacie materiály nemajú pôvod v Indonézii, ako bolo uvedené, ale v skutočnosti ich vyrobila spoločnosť Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd. v Číne, avšak nemožno predložiť nijakú faktúru s údajmi potrebnými na uplatnenie individuálnej colnej sadzby, lebo vývozcovia konali práve v úmysle uviesť orgány členských štátov do omylu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 29, 2009, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51.

         (3)  Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.


title: Vec C-640/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 28. augusta 2019 – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe a i./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 28. augusta 2019 – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe a i./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Vec C-640/19)
      (2019/C 399/30)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe, Azienda Agricola Castagna Giovanni, Soc. Azienda Agricola Castellani Enio, Nereo e Giuliano Ss, Azienda Agricola De Fanti Maria Teresa, Azienda Agricola Giacomazzi Vilmare, Soc. Azienda Agricola Iseo di Lunardi Giampaolo e Silvano Ss, Soc. Azienda Agricola Mastrolat di Mastrotto Franco e Luca Ss, Azienda Agricola Righetti Michele e Damiano, Azienda Agricola Scandola Stefano e Gianni, Azienda Agricola Tadiello Roberto, Azienda Agricola Turazza Mario, Azienda Agricola Zuin Tiziano, 2 B Società Agricola Srl ed Altri, Azienda Agricola Fracasso Claudio, Azienda Agricola Pozzan Mirko

         Odporcovia: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa nariadenie EHS č. 856/1984 (1), články 1, 2 a 3, nariadenie č. 3950/1992 (2), články 1 a 2, prvý pododsek, nariadenie č. 1788/2003 (3), články 1, prvý pododsek a 5, a nariadenie č. 1234/07 (4), články 55, 64 a 65 a príslušné prílohy tým, že sú zamerané na ochranu rovnováhy medzi ponukou a dopytom mliečnych výrobkov na trhu EÚ vykladať v tom zmysle, že vylučujú z výpočtu „kvót na mlieko“ výrobu CHOP syrov určených na vývoz do krajín mimo EÚ v súlade s cieľmi ochrany stanovenými pre takéto výrobky nariadením EHS č. 2081/1992 (5), v čl. 13, ako je potvrdené nariadením č. 510/2006 (6) a nariadením č. 1151/2012 (7) v článkoch 4 a 13 pri uplatnení zásad uvedených v článkoch 32 (predtým článok 27), 39 (predtým článok 33), 40 (predtým článok 34), 41 (predtým článok 35) ZFEÚ?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede, takto vykladaná právna úprava bráni zahrnutiu kvót na mlieko na výrobu CHOP syrov určených na vývoz mimo krajín EÚ do individuálneho referenčného množstva, tak ako vyplýva z čl. 2 zákonného dekrétu č. 49 z 28. marca 2003 zmeneného so zmenami na zákon č. 119 z 30. mája 2003 a čl. 2 zákona č. 468 z 26. novembra 1992, v rozsahu, v akom ho uvádza vyššie uvedený článok 2 legislatívneho dekrétu č. 49/2003?
                  Subsidiárne, pokiaľ uvedený výklad nie je správny,

                  3.

                  Sú nariadenie EHS č. 856/1984, články 1, 2 a 3, nariadenie č. 3950/1992, články 1 a 2, prvý pododsek, nariadenie č. 1788/2003, články 1, prvý pododsek a 5, nariadenie č. 1234/07, články 55, 64 a 65 a príslušné prílohy (spolu s talianskymi vnútroštátnymi vykonávacími pravidlami uvedenými v čl. 2 zákonného dekrétu č. 49 z 28. marca 2003, zmeneného so zmenami na zákon č. 119 z 30. mája 2003 a v čl. 2 zákona č. 468 z 26. novembra 1992, v rozsahu, v akom ho uvádza vyššie uvedený článok 2 legislatívneho dekrétu č. 49/2003), ktoré zahrňujú a nevylučujú mlieko používané na výrobu CHOP syrov vyvezených alebo určených na trh krajín mimo EÚ, z výpočtu množstva prideleného členským štátom a v rozsahu tohto vývozu, v rozpore s cieľmi ochrany uvedenými v nariadení EHS č. 2081/1992, ktoré chráni CHOP výrobu s osobitným odkazom na čl. 13, ako to potvrdzuje nariadenie EHS č. 510/2006 a nariadenie č. 1151/2012, ako aj s ohľadom na ciele ochrany uvedené v čl. 4 tohto nariadenia a sú tiež v rozpore s článkami 32 (predtým článok 27), 39 (predtým článok 33), 40 (predtým článok 34), 41 (predtým článok 35) ZFEÚ a so zásadami právnej istoty, legitímnej dôvery, proporcionality a zákazu diskriminácie a slobodného výkonu hospodárskej činnosti na účely vývozu mimo EÚ?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 856/84 z 31. marca 1984, ktorým sa mení nariadenie (EHS) č. 804/68 o spoločnej organizácii trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami (Ú. v. ES L 90, 1984, s. 10).

         (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3950/92 z 28. decembra 1992, ktorým sa stanovujú dodatočné poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. ES L 405, 1992, s. 1).

         (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1788/2003 z 29. septembra 2003 stanovujúce poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. EÚ L 270, 2003, s. 123; Mim. vyd. 03/040, s. 391).

         (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1).

         (5)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. ES L 208, 1992, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 4).

         (6)  Nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. EÚ L 93, 2006, s. 12).

         (7)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 1).


title: Vec C-643/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) 30. augusta 2019 – RESOPRE – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA/Município de Peso da Régua

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) 30. augusta 2019 – RESOPRE – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA/Município de Peso da Régua
      (Vec C-643/19)
      (2019/C 399/31)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Central Administrativo Norte

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: RESOPRE - Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA

         Odporca v odvolacom konaní: Município de Peso da Régua

         Ďalší účastníci konania: DATAREDE – Sistemas de Dados e Comunicações, SA, Alexandre Barbosa Borgesm, SA, Fernando L. Gaspar – Sinalização e Equipamentos Rodoviários, SA

         Prejudiciálna otázka

      Dovoľuje právo Európskej únie (najmä článok 56 ods. 1 a článok 60 ods. 4 smernice 2014/24/[EÚ] (1), ako aj zásada voľnej hospodárskej súťaže), aby pokyny pre uchádzačov týkajúce sa postupu pred uzavretím zmluvy vo verejnej súťaži, ktorej predmetom je koncesia na využívanie pozemkov na montáž, prevádzkovanie a kontrolu dodržiavania predpisov stanovených v obecnej vyhláške o parkovacích zónach s časovo obmedzeným spoplatnením, ktorá je platná v obci, stanovovali, že uchádzači musia predviesť počítačový program a zariadenie (parkovací automat), ktoré sa má dodať, s cieľom preukázať tak dodržanie ustanovení a podmienok, ktoré sú uvedené v súťažných podkladoch a osobitných technických požiadavkách, ako aj vlastnosti ponúk, a aby určovali zadávacie kritérium súvisiace s faktorom „technická a funkčná spôsobilosť riešenia“, ktoré sa má posúdiť na základe tohto preukázania (pozri body 16 a 17 pokynov pre uchádzačov)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-648/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Erding (Nemecko) 2. septembra 2019 – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Erding (Nemecko) 2. septembra 2019 – EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Vec C-648/19)
      (2019/C 399/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Erding

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: EUflight.de GmbH

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Je podmienkou získania práva na náhradu podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1), aby cestujúci nastúpil na let aj v prípade značného meškania, ktoré je známe už pred odletom?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).