title: Vec T-695/16 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júla 2017 – Komisia/RN („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Pozostalý manžel — Dôchodky — Pozostalostný dôchodok — Článok 20 prílohy VIII služobného poriadku — Podmienky oprávnenosti — Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júla 2017 – Komisia/RN
   (Vec T-695/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Pozostalý manžel - Dôchodky - Pozostalostný dôchodok - Článok 20 prílohy VIII služobného poriadku - Podmienky oprávnenosti - Nesprávne právne posúdenie“))
   (2017/C 283/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A.-C. Simon, F. Simonetti a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: RN (v zastúpení: F. Moyse, advokát) a Európsky parlament (v zastúpení M. Ecker a E. Taneva, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 20. júla 2016, RN/Komisia (F-104/15, EU:F:2016:163) smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 20. júla 2016, RN/Komisia (F-104/15) sa zrušuje.

               2)

               Vec sa vracia inej komore súdu, než je komora, ktorá rozhodla o tomto odvolaní.

               3)

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 441, 28.11.2016.


title: Vec T-486/11: Žaloba podaná 2. septembra 2011 — Telekomunikacja Polska/Komisia

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/27

         Žaloba podaná 2. septembra 2011 — Telekomunikacja Polska/Komisia
   (Vec T-486/11)
   2011/C 340/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Telekomunikacja Polska SA (Varšava, Poľská republika) (v zastúpení: M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, advokáti, C. Vajda, QC, a A. Howard, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 4378 v konečnom znení z 22. júna 2011 v celom rozsahu, alebo

               —

               zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v celom rozsahu, alebo

               —

               v primeranom rozsahu znížil pokutu uloženú v tomto článku, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na

                           —

                           nesprávnom posúdení a nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa Komisia dopustila tým, že nepreukázala oprávnený záujem na pokračovaní vo vyšetrovaní a prijala rozhodnutie, ktoré konštatovalo existenciu porušenia vzhľadom na správanie žalobkyne v minulosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na

                           —

                           tom, že článok 2 napadnutého rozhodnutia porušuje článok 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv (EDĽP) a/alebo článok 47 Charty základných práv Európskej únie (Charta) tým, že zveruje správnemu orgánu, konkrétne Komisii, úlohu posúdiť dôvodnosť trestno-právnych obvinení, namiesto toho, aby túto úlohu zveril nezávislému súdu v súlade so zárukami stanovenými v článku 6.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na

                           —

                           tom, že článok 2 je neplatný, keďže Komisia v správnom konaní nerešpektovala právo žalobkyne na obranu tým, že nespresnila svoje stanovisko týkajúce sa priťažujúcich a poľahčujúcich okolností pri výpočte pokuty.

               4.

               Cieľom štvrtého žalobného dôvodu je dosiahnuť zníženie pokuty na základe toho, že Komisia nesprávne posúdila závažnosť porušenia a porušila zásadu proporcionality tým, že stanovila základnú výšku pokuty:

                           a)

                           Komisia nezohľadnila skutočnosť, že protisúťažné správanie zahŕňalo rôzne činnosti, ktoré mali rozličnú dĺžku a intenzitu;

                           b)

                           Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyvodila záver, že tieto porušenia skutočne negatívne ovplyvnili hospodársku súťaž a spotrebiteľov na dotknutom trhu.

               5.

               Cieľom piateho žalobného dôvodu je dosiahnuť zníženie pokuty na základe toho, že Komisia konala nespravodlivo a neprimerane tým, že nezohľadnila poľahčujúce okolnosti:

                           a)

                           Komisia neuznala vyrovnávacie opatrenia, ktoré žalobkyňa prijala vo forme podstatných investícií určených na zlepšenie širokopásmovej infraštruktúry v Poľsku v prospech konkurentov a spotrebiteľov;

                           b)

                           Komisia nezohľadnila dobrovoľné ukončenie tohto porušovania;

                           c)

                           Komisia neuznala ponuky záväzkov, ktoré žalobkyňa predložila.


title: Vec T-259/06: Žaloba podaná 20. septembra 2006 – Torres/ÚHVT – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/52

         Žaloba podaná 20. septembra 2006 – Torres/ÚHVT – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)
   (Vec T-259/06)
   (2006/C 294/108)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Navisa Industrial Vinícola Española, S.A.
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. júna 2006 vo veci R 865/2005-1 a zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka MANSO DE VELASCO pre výrobky triedy 33 – prihláška č. 2.261.527.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Navisa Industrial Vinícola Española, S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka VELASCO pre výrobky triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich označení, ktorá by spôsobovala ich nezlučiteľnosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-378/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau/Komisia

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau/Komisia
   (Vec T-378/02) (1)

   (2007/C 183/79)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 8.3.2003.


title: Vec F-79/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. septembra 2010 — AE/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Úrazové postenie a choroby z povolania — Článok 73 služobného poriadku — Zamietnutie uznania choroby ako choroby z povolania — Hypersenzibilita na elektromagnetické polia)

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/48

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. septembra 2010 — AE/Komisia
   (Vec F-79/09)
   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Úrazové postenie a choroby z povolania - Článok 73 služobného poriadku - Zamietnutie uznania choroby ako choroby z povolania - Hypersenzibilita na elektromagnetické polia)
   2010/C 317/84
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AE (Muchamiel, Španielsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a D. Martin, neskôr J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie na jednej stane rozhodnutia menovacieho orgánu z 15. decembra 2008, doručeného 16. januára 2009, o zamietnutí žiadosti žalobcu o uznanie choroby, ktorou trpí, ako choroby z povolania v zmysle článku 73 služobného poriadku a na druhej strane v prípade potreby, návrh na zrušenie rozhodnutia z 11. júna 2009 o zamietnutí sťažnosti žalobcu. Návrh na náhradu škody vo výške 12 000 eur za vzniknutú nemajetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska komisia je povinná zaplatiť AE sumu 2 000 eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa návrhy žalobcu zamietajú.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu vo výške jednej štvrtiny.

               4.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania vo výške troch štvrtín.


title: Vec T-395/05: Žaloba podaná  31. októbra 2005  – Multikauf/ÚHVT

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/34

         Žaloba podaná 31. októbra 2005 – Multikauf/ÚHVT
   (Vec T-395/05)
   (2006/C 48/67)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Multikauf Warenhandelsgesellschaft mbH (Krailing, Nemecko) (v zastúpení: M. Bahmann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Demo Holding S. A. (Luxemburg, Luxembursko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. júna 2005 – doručené prostredníctvom DHL procesnému zástupcovi žalobkyne 31. augusta 2005 – v odvolacom konaní R 895/2004-1,

               —

               zamietnuť námietku proti zápisu ochrannej známky Spoločenstva 1841121 „webmulti“ podanú 18. septembra treťou stranou prostredníctvom jej procesných zástupcov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „webmulti“ pre výrobky tried 3, 7, 8, 9, 16, 20, 21, 25 a 30 – prihláška č. 1 841 121

      Majiteľ skoršej ochrannej známky alebo označenia: Demo Holding S. A.

      Skoršia namietaná ochranná známka alebo označenie: národné a medzinárodné slovné a obrazové ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva „WEB“ pre výrobky tried 3, 9 a 25

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke bolo vyhovené a prihláška pre niektoré prihlasované výrobky bola zamietnutá

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: odvolanie žalobkyne bolo zamietnuté.

      Dôvody žaloby: skoršie ochranné známky neboli pre niektoré výrobky používané.


title: Vec T-423/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. mája 2011 — Ryanair/Komisia ( „Štátna pomoc — Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Odvetvie letectva — Výlučné užívanie terminálu 2 letiska v Mníchove — Žaloba na nečinnosť — Zaujatie stanoviska Komisie — Zastavenie konania — Povinnosť konať — Nedostatok“ )

text:
               2.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2011 — Ryanair/Komisia
   (Vec T-423/07) (1)

   (Štátna pomoc - Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Odvetvie letectva - Výlučné užívanie terminálu 2 letiska v Mníchove - Žaloba na nečinnosť - Zaujatie stanoviska Komisie - Zastavenie konania - Povinnosť konať - Nedostatok)
   2011/C 194/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, S. Noë a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na nečinnosť, ktorej cieľom je konštatovanie, že Komisia protiprávne nezaujala stanovisko k sťažnosti žalobkyne týkajúcej sa jednak pomoci, ktorú údajne poskytla Spolková republika Nemecko spoločnosti Lufthansa a jej partnerom v Star Alliance vo forme výlučného užívania terminálu 2 letiska v Mníchove a jednak údajného zneužitia dominantného postavenia zo strany letiska v Mníchove

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o návrhoch týkajúcich sa nečinnosti podaných spoločnosťou Ryanair Ltd vo vzťahu k údajnej štátnej pomoci v prospech spoločnosti Lufthansa sa zastavuje.

               2.

               Návrhy týkajúce sa nečinnosti podané spoločnosťou Ryanair vo vzťahu k údajnej štátnej pomoci v prospech partnerov spoločnosti Lufthansa v Star Alliance sa zamietajú.

               3.

               Návrhy týkajúce sa nečinnosti podané spoločnosťou Ryanair vo vzťahu k údajnému zneužitiu dominantného postavenia sa zamietajú.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania spoločnosti Ryanair.

               5.

               Spoločnosť Ryanair znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec T-255/06: Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Budějovický Budvar/ÚHVT – Anheuser-Busch (BUD)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/39

         Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Budějovický Budvar/ÚHVT – Anheuser-Busch (BUD)
   (Vec T-255/06)
   (2006/C 281/69)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Česká republika) (v zastúpení: F. Fajgenbaum, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Anheuser-Busch, Incorporated
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT č. R 241/2005-2 z 28. júna 2006,

               —

               zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „BUD“ č. 1 257 849 pre všetky výrobky tried 16, 21, 25 a 32,

               —

               oznámiť rozhodnutie vydané Súdom prvého stupňa ÚHVT,

               —

               zaviazať spoločnosť Anheuser-Busch na náhradu všetkých výdavkov a trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Anheuser-Busch, Incorporated.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „BUD“ pre výrobky zaradené do tried 16, 21, 25 a 32 – prihláška č. 1 257 849.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: chránené označenie pôvodu piva „BUD“ určené na označovanie piva.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 62 ods. 1 nariadenia č. 40/94 (1), ako aj článku 20 vykonávacieho nariadenia č. 2868/95 (2) tým, že odvolací senát nemá právomoc rozhodnúť o platnosti označenia pôvodu, ktoré žalobca uvádza vo svojej námietke. Žalobca rovnako tvrdí, že označenie „BUD“ je označením pôvodu, ktoré je chránené tak vo Francúzsku, ako aj v Rakúsku. Žalobca sa navyše odvoláva na nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 40/94 v tom zmysle, že podľa jeho názoru je označenie pôvodu „BUD“ označením používaným v obchodnom styku.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, 1995, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-569/10: Žaloba podaná 13. decembra 2010 — Bimbo/ÚHVT — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/15

         Žaloba podaná 13. decembra 2010 — Bimbo/ÚHVT — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Vec T-569/10)
   2011/C 46/29
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Panrico, SL (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. októbra 2010 vo veci R 838/2009-4 a vyhovieť prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 5096847,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. októbra 2010 vo veci R 838/2009-4, a

               —

               zaviazať žalovaného a ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BIMBO DOUGHNUTS“ pre výrobky triedy 30 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5096847.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „DONUT“ č. 399563 pre výrobky triedy 30; španielska obrazová ochranná známka „donuts“ č. 643273 pre výrobky triedy 30; španielska slovná ochranná známka „DOGHNUTS“ č. 1288926 pre výrobky triedy 30; španielska obrazová ochranná známka „donuts“ č. 2518530 pre výrobky triedy 30; portugalská slovná ochranná známka „DONUTS“ č. 316988 pre výrobky triedy 30; medzinárodná slovná ochranná známka „DONUT“ č. 355753 pre výrobky triedy 30; medzinárodná obrazová ochranná známka „donuts“, č. 814272 pre výrobky triedy 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkami 75 a 76 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, keďže odvolací senát nezohľadnil skutočnosti a dôkazy, ktoré účastníci konania včas predložili, a porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne posúdil nebezpečenstvo zámeny.


title: Vec C-170/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Peter Pinckney/KDG médiatech AG [Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc — Nároky z mimozmluvnej zodpovednosti — Majetkové autorské práva — Hmotný nosič rozmnožujúci chránené dielo — Zverejnenie — Určenie miesta, kde vznikla škoda]

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/27

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Peter Pinckney/KDG médiatech AG
   (Vec C-170/12) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc - Nároky z mimozmluvnej zodpovednosti - Majetkové autorské práva - Hmotný nosič rozmnožujúci chránené dielo - Zverejnenie - Určenie miesta, kde vznikla škoda)
   2013/C 344/45
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Peter Pinckney

      Žalovaná: KDG mediatech AG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation — Výklad článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Právomoc vnútroštátneho súdu vo veciach nárokov na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu — Kritérium na určenie „miesta, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá takýto nárok“ — Porušenie majetkových práv autora uverejnením obsahov v elektronickej podobe alebo nosiča, ktorý tieto obsahy reprodukuje, na internete — Obsah určený verejnosti

      Výrok rozsudku

   Článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade údajného zásahu do majetkových autorských práv zaručených členským štátom, v ktorom sa nachádza súd, ktorý začal konanie, má tento súd právomoc rozhodnúť o žalobe o určenie zodpovednosti podanej autorom diela proti spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, ktorá v tomto inom členskom štáte rozmnožila uvedené dielo tak, že ho nahrala na hmotný nosič, ktorý potom predávajú spoločnosti usadené v treťom členskom štáte prostredníctvom internetovej stránky prístupnej aj v obvode podliehajúcom súdu, ktorý začal konanie. Tento súd má právomoc rozhodnúť iba o škode spôsobenej na území členského štátu, na území ktorého sa nachádza.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec T-12/12: Žaloba podaná 12. januára 2012 — Laboratoires CTRS/Komisia

text:
               25.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 58/15

         Žaloba podaná 12. januára 2012 — Laboratoires CTRS/Komisia
   (Vec T-12/12)
   2012/C 58/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley a M. Barnden, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

               —

               rozhodnúť podľa článku 265 ZFEÚ, že žalovaná v rozpore s článkom 10 ods. 2 nariadenia (ES) č. 726/2004 (1) protiprávne nekonala,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie žalovanej z 5. decembra 2011 o zamietnutí povolenia na uvedenie na trh podľa nariadenia (ES) č. 726/2004, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, ktoré sa týka žaloby na nečinnosť podanej podľa článku 265 ZFEÚ, že odmietnutie prijať konečné rozhodnutie o žiadosti o povolenie pre Orphacol je v rozpore s požiadavkami článku 10 ods. 2 nariadenia (ES) č. 726/2004, ktorý vyžaduje, aby bolo konečné rozhodnutie prijaté v rámci určenej lehoty v súlade s výsledkom postupu komitológia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, ktoré sa týka návrhu na zrušenie podaného subsidiárne podľa článku 263 ZFEÚ, že žalobkyňa prijatím rozhodnutia, ktoré bolo v procese komitológia zamietnuté stálou komisiou aj odvolacou komisiou, porušila nariadenie (EÚ) č. 182/2011 (2) a nariadenie (ES) č. 726/2004.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, ktoré sa týka návrhu na zrušenie podaného subsidiárne podľa článku 263 ZFEÚ, že rozhodnutie je v každom prípade postihnuté závažnými nesprávnymi právnymi posúdeniami týkajúcimi sa výkladu smernice 2001/83/ES (v znení zmien a doplnení) (3) a chybami odôvodnenia, ktoré sú v rozpore s článkom 296 ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, s. 13).

      (3)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec T-139/12: Žaloba podaná 28. marca 2012 — Wehmeyer/ÚHVT — Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/25

         Žaloba podaná 28. marca 2012 — Wehmeyer/ÚHVT — Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Vec T-139/12)
   2012/C 165/44
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wehmeyer GmbH & Co. KG (Aachen, Nemecko) (v zastúpení: C. Weil, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cluett, Peabody & Co. Inc. (New York, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. januára 2012 vo veci R 2509/2010-1,

               —

               zamietol námietku podanú ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva „Fairfield“, a

               —

               zaviazal ÚHVT a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, vrátane nákladov, ktoré žalobkyni vznikli pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Fairfield“ pre výrobky zaradené do tried 3, 14, 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6294342.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „FAIRFIELD BY ARROW“ zapísaná pod č. 3079481 pre výrobky zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie spornej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že medzi oboma ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-124/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  6. apríla 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te 's-Gravenhage) – Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV)/Holandské kráľovstvo (Sociálna politika — Ochrana bezpečnosti a zdravia pracovníkov — Smernica 93/104/ES — Právo na platenú dovolenku za rok — Peňažná náhrada za nevyčerpanú platenú minimálnu dovolenku za rok)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/19

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. apríla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te 's-Gravenhage) – Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV)/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-124/05) (1)

   (Sociálna politika - Ochrana bezpečnosti a zdravia pracovníkov - Smernica 93/104/ES - Právo na platenú dovolenku za rok - Peňažná náhrada za nevyčerpanú platenú minimálnu dovolenku za rok)
   (2006/C 143/33)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te 's-Gravenhage
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te 's-Gravenhage – Výklad článku 7 ods. 2 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197) – Zlučiteľnosť s vnútroštátnym ustanovením, ktoré stanovuje možnosť písomnej dohody počas trvania pracovného pomeru o poskytnutí peňažnej náhrady v nasledujúcom roku za nevyčerpanie minimálnej dovolenky za rok
   Výrok rozsudku
   Článok 7 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES z 22. júna 2000, treba vykladať v tom zmysle, že mu odporuje, keď vnútroštátny právny predpis umožňuje počas trvania pracovnej zmluvy namiesto dní dovolenky za rok v zmysle článku 7 ods. 1, ktoré neboli vyčerpané v určitom roku, vyplatiť peňažnú náhradu v nasledujúcom roku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec T-324/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007 – F/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Príspevok na expatriáciu — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku — Pojem medzinárodnej organizácie — Zvyčajné bydlisko a hlavné zamestnanie — Spätné zamietnutie príspevku na expatriáciu — Vrátenie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu )

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007 – F/Komisia
   (Vec T-324/04) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Príspevok na expatriáciu - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku - Pojem medzinárodnej organizácie - Zvyčajné bydlisko a hlavné zamestnanie - Spätné zamietnutie príspevku na expatriáciu - Vrátenie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu“)
   (2007/C 155/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: F (Rhode-Saint-Genèse, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Krämer, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými bol spätne zamietnutý žalobcovi príspevok na expatriáciu a stanovený spôsob vymáhania neoprávnene vyplatených súm z tohto dôvodu, a na druhej strane návrh na náhradu všetkých súm, ktoré boli alebo budú zrazené z platu žalobcu od februára 2004, zvýšené o úroky, ako aj návrh na náhradu škody smerujúci k náhrade fyzickej a psychickej ujmy, ktorú údajne utrpel
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec T-315/06: Žaloba podaná 17. novembra 2006 – Ercros/ÚHVT – Degussa (TAI CROS)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/68

         Žaloba podaná 17. novembra 2006 – Ercros/ÚHVT – Degussa (TAI CROS)
   (Vec T-315/06)
   (2006/C 326/142)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ercros, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: R. Thierie, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Degussa AG (Düsseldorf, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               „jednoducho zmeniť“ napadnuté rozhodnutie (rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. septembra 2006 v odvolacom konaní R 29/2006-1),

               —

               vyhovieť námietke a zamietnuť prihlášku obrazovej ochrannej známky č. 2 768 851„TAICROS“,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Degussa AG.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „TAI CROS“ pre výrobky zaradené do triedy 1 (prihláška č. 2 768 851).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielske slovné ochranné známky „CROS“, španielska slovná ochranná známka „SOCIEDAD ANONIMA CROS“, španielske obrazové ochranné známky „CROS“, ako aj španielska slovná ochranná známka „ERCROS“ pre výrobky zaradené do triedy 1.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-479/07: Žaloba podaná 26. októbra 2007 – Francúzska republika/Rada Európskej únie

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/32

         Žaloba podaná 26. októbra 2007 – Francúzska republika/Rada Európskej únie
   (Vec C-479/07)
   (2007/C 297/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a A.-L. During, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino a M.-M. Joséphidès, splnomocnení zástupcovia)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 809/2007 z 28. júna 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 894/97, (ES) č. 812/2004 a (ES) č. 2187/2005 týkajúce sa unášaných sietí (1),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojou žalobou, ktorá bola podaná do kancelárie Súdu prvého stupňa dňa 10. októbra 2007 (doručená faxom 5. októbra 2007) a podľa článku 51 a článku 54 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora uznesením Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 26. októbra 2007 postúpená Súdnemu dvoru, žalobkyňa spochybňuje definíciu „unášanej siete“ prijatú Radou v nariadení č. 809/2007 v rozsahu, v akom toto nariadenie zahŕňa medzi unášané siete aj siete vybavené zariadením na ich stabilizáciu, ako napríklad thonaille. Tým, že toto nariadenie rozšírilo zákaz unášaných sietí uvedený v nariadeniach č. 894/97, 812/2004 a 2187/2005 na siete vybavené zariadením na ich stabilizáciu, akou je thonaille, porušilo tak povinnosť odôvodnenia, ako aj zásady proporcionality a zákazu diskriminácie.
   Svojím prvým žalobným dôvodom žalobkyňa tak poukazuje na to, že Rada porušila svoju povinnosť odôvodnenia, keď v napadnutom nariadení neuviedla jednak dôvody, ktoré ju viedli k tomu, aby zahrnula siete vybavené zariadením na ich stabilizáciu medzi unášané siete, a teda k rozšíreniu vecnej pôsobnosti obmedzení použiteľných na tento druh sietí, a jednak vedecké a technické stanoviská, na ktorých založila prijatie tohto opatrenia.
   Svojím druhým žalobným dôvodom upozorňuje na zjavne nevhodný charakter zákazu sietí vybavených zariadením na ich stabilizáciu, akou je thonaille, tak s ohľadom na cieľ sledovaný vo vyššie uvedených nariadeniach, ktorý spočíva v obmedzení nekontrolovaného rozvoja rybolovných činností uskutočňovaných pomocou plávajúcich unášaných sietí, ako aj s ohľadom na cieľ obmedzenia vedľajších úlovkov. Rybolov pomocou thonaille, ktorý je uskutočňovaný vo veľmi malom rozsahu obmedzeným počtom malých plavidiel, je totiž činnosťou remeselnej povahy uskutočňovanej na malej časti pobrežia Stredozemného mora, ktorá nepredstavuje žiadne riziko nekontrolovaného rozvoja. Okrem toho sa na thonaille uskutočnili technické zmeny, aby sa čo najviac znížilo riziko vedľajších úlovkov, a najmä tých, ktoré sú chránenými druhmi.
   V treťom žalobnom dôvode žalobkyňa nakoniec tvrdí, že bola porušená zásada zákazu diskriminácie, keďže napadnuté nariadenie zaobchádza s thonaille rovnako ako s plávajúcimi unášanými sieťami, zatiaľ čo situácia v prípade oboch kategórií sietí je odlišná tak s ohľadom na osobitné technické vlastnosti thonaille, ako aj s ohľadom na malý počet dotknutých plavidiel a obmedzený rozsah vykonávaných rybolovných činností.

      (1)  Ú.v. EÚ L 182, s. 1.


title: Vec C-322/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 7. júna 2016 – Global Starnet Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 7. júna 2016 – Global Starnet Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato
   (Vec C-322/16)
   (2016/C 343/37)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Global Starnet Ltd

      Žalovaní: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prvom rade, má sa článok 267 ods. 3 Zmluvy o fungovaní EÚ vykladať v tom zmysle, že súd poslednej inštancie nemá bezpodmienečnú povinnosť predložiť návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke s cieľom požiadať o výklad práva Únie, ak Corte costituzionale (Ústavný súd) v priebehu konania potvrdil súlad vnútroštátnych právnych predpisov s Ústavou, a to v podstate pri uplatnení rovnakých regulačných parametrov, ako sú tie, ktorých výklad poskytuje Súdny dvor EÚ, hoci sú formálne odlišné, pretože sú obsiahnuté v ustanoveniach Ústavy, a nie v zmluvách Únie?

               2.

               Subsidiárne, ak Súdny dvor EÚ odpovie na otázku týkajúcu sa výkladu článku 267 ods. 3 v tom zmysle, že prejudiciálne konanie je povinné: Bránia ustanovenia a zásady uvedené v článku 26 (Vnútorný trh), článku 49 (Právo usadiť sa), článku 56 (Voľný pohyb služieb) a článku 63 (Voľný pohyb kapitálu) zmluvy o fungovaní EÚ a článok 16 (Sloboda podnikania) Charty základných práv Európskej únie, ako aj všeobecná zásada legitímnej dôvery (ktorá „je jednou zo základných zásad Únie“, ako uviedol Súdny dvor v rozsudku zo 14. marca 2013, vec C–545/11), prijatiu a uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov [článok 1 ods. 78, písm. b), body 4, 8, 9, 17, 23 a 25 zákona č. 220/2010], ktorý stanovuje, a to aj voči subjektom, ktoré už v súčasnosti majú koncesiu v oblasti elektronického prevádzkovania legálnych hier, nové požiadavky a povinnosti prostredníctvom dodatku k existujúcej zmluve a bez lehoty na postupné prispôsobenie)?


title: Vec C-130/10: Žaloba podaná 11. marca 2010 — Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/26

         Žaloba podaná 11. marca 2010 — Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-130/10)
   2010/C 134/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (EÚ) č. 1286/2009 (1) z 22. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 (2), ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Káida a Talibanom,

               —

               zachovať účinky nariadenia Rady (EÚ) č. 1286/2009 až do jeho nahradenia novým nariadením,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európsky parlament tvrdí, že nariadenie Rady (EÚ) č. 1286/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Káida a Talibanom, je neplatné z týchto dôvodov:

               —

               s ohľadom na cieľ a obsah tohto nariadenia, vhodným právnym základom na jeho prijatie je článok 75 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               subsidiárne, podmienky uplatnenia článku 215 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neboli splnené, vzhľadom na to, že nebol riadne predložený nijaký návrh ani Rada vopred neprijala rozhodnutie podľa kapitoly 2 hlavy V Zmluvy o Európskej únii.

         Ak Súdny dvor zruší napadnuté nariadenie, Parlament tiež navrhuje, aby vykonal svoju voľnú úvahu v súlade s článkom 264 ods. 2 ZFEÚ a zachoval účinky napadnutého nariadenia až do jeho nahradenia novým nariadením.

      (1)  Ú. v. EÚ L 346, s. 42.

      (2)  Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001 s. 294.


title: Vec F-46/15: Žaloba podaná 20. marca 2015 – ZZ/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/34

         Žaloba podaná 20. marca 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-46/15)
   (2015/C 190/40)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis, N. de Montigny a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Úradu pre plnenie nárokov v Bruseli, ktorým sa odmieta uznať chorobu, ktorou trpí žalobca, ako vážnu chorobu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre plnenie nárokov v Bruseli z 27. mája 2014, ktorým sa zamieta žiadosť o uznanie choroby, ktorou trpí žalobca, ako vážnej choroby a jeho žiadosť o prevzatie liečebných nákladov vo výške 100 % súvisiacich s touto chorobou,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-186/15: Žaloba podaná 14. apríla 2015 – CSTP Azienda della Mobilità/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/29

         Žaloba podaná 14. apríla 2015 – CSTP Azienda della Mobilità/Komisia
   (Vec T-186/15)
   (2015/C 190/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CSTP Azienda della Mobilità SpA (Salerno, Taliansko) (v zastúpení: G. Capo a L. Visone, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo dňa 19. januára 2015 o štátnej pomoci Sa.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) oznámené žalobkyni 19. februára 2015, ktoré vykonalo Taliansko,

               —

               vyhlásil v súlade článkami 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Komisie z 19. januára 2015 v konaní o štátnej pomoci Sa.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) (týkajúcej sa sumy 4 9 51  838 eur) je neplatné v časti, v ktorej uvádza, že sumy priznané ako náhrady za záväzky verejnej služby v zmysle nariadenia (EHS) č. 1191/69 poskytnuté podľa článku 11 tohto nariadenia pri dodržaní tarifných povinností v odvetví miestnej verejnej dopravy je potrebné považovať za neoznámené opatrenie predstavujúce štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom,

               —

               vyhlásil v súlade s článkami 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Komisie z 19. januára 2015 v konaní o štátnej pomoci Sa. 35842 (2014/C) (ex 2012/NN) (týkajúcej sa sumy 4 9 51  838 eur) je neplatná v časti, v ktorej stanovuje operačné opatrenia na vymáhanie pomoci, ktorú poskytlo Taliansko,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli CSTP.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné tým, na ktoré sa dovoláva vo veci T-185/15, Buonotourist/Komisia.


title: Vec T-50/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. marca 2011 — Ifemy’s/ÚHVT — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Dada & Co. kids — Skoršia národná slovná ochranná známka DADA — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. marca 2011 — Ifemy’s/ÚHVT — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)
   (Vec T-50/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Dada & Co. kids - Skoršia národná slovná ochranná známka DADA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 130/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ifemy’s Holding GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H.-G. Augustinowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Dada & Co. Kids Srl (Prato, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. novembra 2008 (vec R 911/2008-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Ifemy’s Holding GmbH a Dada & Co. Kids Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ifemy’s Holding GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec F-32/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  15. septembra 2009 — Perez Santander/Rada

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/85

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 15. septembra 2009 — Perez Santander/Rada
   (Vec F-32/05) (1)

   2009/C 267/156

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.5.2008, s. 32 (pôvodne zapísaná pod číslom T-201/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-39/08: Žaloba podaná 22. januára 2008 – Evropaїki Dynamiki/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/34

         Žaloba podaná 22. januára 2008 – Evropaїki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-39/08)
   (2008/C 92/69)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaїki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie o posúdení ponuky žalobcu ako neúspešnej a uzavretí zmluvy s úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu škody vo výške 441 564,50 eur, ktorá žalobcovi vznikla v predmetnom verejnom obstarávaní,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a iných nákladov, ktoré žalobcovi vznikli v súvislosti s touto žalobou, a to aj v prípade, ak bude žaloba zamietnutá,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a iných nákladov, ktoré žalobcovi vznikli v súvislosti s touto žalobou.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca predložil svoju ponuku ako odpoveď na vyhlásenie verejného obstarávania Komisiou, ktoré sa týkalo zriadenia, správy, zlepšovania, propagácie a údržby internetového portálu Komisie o e-learningu (elearningeuropa.info) (Ú. v. EÚ 2007/S 87-105977). Žalobca nesúhlasí s rozhodnutím žalovanej z 12. novembra 2007, ktorým bola zamietnutá žalobcova ponuka a žalobcovi bolo oznámené, že zmluva bude uzavretá s iným uchádzačom. Žalobca tiež žiada náhradu škody, ktorá mu bola údajne spôsobená verejným obstarávaním.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a neuviedla dôvody podľa článku 253 ES. Okrem toho žalobca uvádza, že žalovaná nerozlíšila kritériá hodnotenia ponúk od kritérií uzatvárania zmlúv pri hodnotení ponúk a uplatnila kritériá hodnotenia ponúk, ktoré neboli uchádzačom sprístupnené pred uplynutím lehoty na predloženie ponúk. Napokon žalobca tvrdí, že žalovaná porušila zásadu zákazu diskriminácie.


title: Vec T-467/17: Žaloba podaná 26. júla 2017 – Barata/Parlament

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/33

         Žaloba podaná 26. júla 2017 – Barata/Parlament
   (Vec T-467/17)
   (2017/C 347/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Manuel Henriques Barata (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: G. Pandey, D. Rovetta a V. Villante, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nasledujúce rozhodnutia a právne akty, ak je to potrebné na vyhlásenie protiprávnosti a nepoužiteľnosti Oznámenia o výberovom konaní EP/CAST/S/16/2016 (1) vo vzťahu k žalobcovi podľa článku 277 ZFEÚ:

                           —

                           rozhodnutie riaditeľa pre ľudské zdroje z 26. októbra 2016 o nezaradení C. Baraty do návrhu zoznamu uchádzačov na prijatie do funkcie zmluvných zamestnancov vo funkčnej skupine I na pozíciu šoféra v tzv. CAST výberovom konaní 2016/2017,

                           —

                           rozhodnutie vo forme emailu z 28. novembra 2016 od INLO DG Parlamentu, ktorým sa opätovne potvrdilo rozhodnutie o nezaradení C. Baraty do návrhu zoznamu uchádzačov na prijatie do funkcie zmluvných zamestnancov vo funkčnej skupine I na pozíciu šoféra v tzv. CAST výberovom konaní 2016/2017,

                           —

                           rozhodnutie generálneho sekretariátu Európskeho parlamentu z 25. apríla 2017, ktoré podpísal Klaus Welle, a oznámené C. Baratovi prostredníctvom doporučeného listu, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu podľa článku 90 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie predložená 9. januára 2017,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy tohto konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, v rámci ktorých vytýka, že došlo k porušeniu článku 25 Služobného poriadku EÚ a článku 296 ZFEÚ na základe zjavne nesprávneho posúdenia žalobcových teoretických schopností a zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu, ktoré spočívalo v konštatovaní o nepravosti dotazníka, ktorý údajne zodpovedal dokumentu, ktorý žalobca predložil v priebehu výberového konania. Zjavne nesprávne posúdenie bolo výsledkom nedostatočnej kontroly zo strany Parlamentu týkajúcej sa náležitej starostlivosti subdodávateľa, ktorý bol poverený posúdením žiadostí uchádzačov v rámci výberového konania 2016 CAST. To malo negatívny vplyv na povinnosť poskytnúť žalobcovi dostatočné odôvodnenie.
   Žalobca sa ďalej odvoláva na porušenie zásady účinnej súdnej ochrany z dôvodu porušenia svojho práva na obranu a práva byť vypočutý, teda porušenia článku 41 Charty základných práv Európskej únie a namieta protiprávnosť a nepoužiteľnosť Oznámenia o výberovom konaní EP/CAST/S/16/2016.
   Žalobca takisto tvrdí, že Parlament konal ultra vires, keď výberovým konaním poveril Ecole de Maîtrise Automobile (ďalej „subdodávateľ“), ktorý nebol viazaný Služobným poriadkom EÚ a interným kódexom správania sa orgánov EÚ. Podľa žalobcu tak došlo k porušeniu oznámenia o výberovom konaní a článku 30 služobného poriadku spolu s prílohou III služobného poriadku, čo navyše prispelo k uvedenému porušeniu povinnosti riadnej správy.
   Žalobca ďalej uvádza porušenie článku 1 služobného poriadku, zásady zákazu diskriminácie a zásady proporcionality vzhľadom na vedenie výberového konania Parlamentom a/alebo subdodávateľom a vzhľadom na obmedzený výber druhého jazyka pre uchádzačov, ktorý sa zúčastnili výzvy na vyjadrenie záujmu.
   Žalobca napokon tvrdí, že došlo k porušeniu zásady rovných príležitostí, ako aj článku 296 ods. 2 ZFEÚ a článku 25 služobného poriadku a vzhľadom na skutočnosť, že Európsky parlament ani subdodávatelia neodôvodnili svoje rozhodnutia, k čomu prispel aj nedostatok kontroly zo strany Parlamentu. Žalobca tvrdí, že tým došlo k porušeniu oznámenia o výberovom konaní EP/CAST/S/16/2016, porušeniu zásady primeranej a riadnej správy, porušeniu legitímnych očakávaní žalobcu a zásady rovnosti.

      (1)  Výzva na vyjadrenie záujmu – zmluvní zamestnanci – funkčná skupina I – šoféri (m/ž) – EP/CAST/S/16/2016 (Ú. v. EÚ C 131 A/01, 2016).


title: Vec T-72/11: Žaloba podaná 3. februára 2011 — Sogepi Consulting y Publicidad/ÚHVT (ESPETEC)

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/15

         Žaloba podaná 3. februára 2011 — Sogepi Consulting y Publicidad/ÚHVT (ESPETEC)
   (Vec T-72/11)
   2011/C 113/31
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sogepi Consulting y Publicidad, SL (Vic, Španielsko) (v zastúpení: J. P de Oliveira Vaz Miranda Sousa, T. Barceló Rebaque a N. Esteve Manasanch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. novembra 2010 vo veci R 312/2010-2,

               —

               v dôsledku toho povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 7 114 572„ESPETEC“ a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ESPETEC“ pre tovary triedy 29.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže výrazu „ESPETEC“ nechýba rozlišovacia spôsobilosť, ak je posudzovaný nezávisle na dotknutých tovaroch, a porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009, keďže dôkazy o používaní ochrannej známky „ESPETEC“ na trhu boli skreslené a nesprávne posúdené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec F-56/08: Žaloba podaná 9. júna 2008 – De Britto Patricio-Dias/Komisia

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/74

         Žaloba podaná 9. júna 2008 – De Britto Patricio-Dias/Komisia
   (Vec F-56/08)
   (2008/C 209/136)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jorge De Britto Patricio-Dias (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Massaux, avocat)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o zamietnutí návrhu žalobcu smerujúcemu k tomu, aby bol jeho deťom uznaný nárok na primárny režim poistenia
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu č. R/559/07 z 10. marca 2008,

               —

               rozhodnúť, že jeho deti majú nárok na primárny režim poistenia,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


               25.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/7

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 21. apríla 2015 proti Islandskej republike
   (Vec E-11/15)
   (2015/C 209/06)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Markus Schneider a Marlene Lie Hakkebo, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, B-1040 Brusel, podal 21. apríla 2015 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bodoch 7a, 7e a 7i prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandskej republike zaplatenie trov tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žaloba sa týka skutočnosti, že Islandská republika si nesplnila svoje záväzky vyhovieť najneskôr do 24. novembra 2014 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 24. septembra 2014, ktoré sa týka skutočnosti, že Islandská republika netransponovala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, ako sa na ňu odkazuje v bodoch 7a, 7e a 7i prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore a v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k dohode (ďalej len „akt“).

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec T-40/10: Žaloba podaná 29. januára 2010 — Elf Aquitaine/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/49

         Žaloba podaná 29. januára 2010 — Elf Aquitaine/Komisia
   (Vec T-40/10)
   2010/C 100/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger a A. Noël-Baron, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) zrušiť rozhodnutie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 vo veci COMP/38589 — Tepelné stabilizátory v celom rozsahu, v akom sa vzťahuje na spoločnosť Elf Aquitaine,

               —

               subsidiárne na základe článku 263 ZFEÚ zrušiť:

                           —

                           článok 2 ods. 11, 13, 28 a 30 rozhodnutia Európskej komisie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 v rozsahu, v akom ukladá i) dve pokuty vo výške 3 864 000 eur a 7 154 000 eur spoločne a nerozdielne spoločnostiam Arkema France, CECA a Elf Aquitaine, a ii) dve pokuty vo výške 2 704 800 eur a 5 007 800 eur spoločnosti Elf Aquitaine samostatne, a

                           —

                           článok 1 ods. 1 písm. h) a článok 1 ods. 2 písm. h) rozhodnutia Európskej komisie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 v rozsahu, v akom tieto dva odseky konštatujú, že spoločnosť Elf Aquitaine porušila článok 81 ES a článok 53 EHP i) v oblasti cínových stabilizátorov medzi 16.marcom 1994 a 31. marcom 1996 a medzi 9. septembrom 1997 a 21. marcom 2000, a ii) v oblasti ESBO/esterov medzi 11. septembrom 1991 a 26. septembrom 2000,

               —

               subsidiárne:

                           —

                           na základe článku 263 ZFEÚ zrušiť článok 1 ods. 1 písm. h) rozhodnutia Európskej komisie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 v rozsahu, v akom konštatuje, že spoločnosť Elf Aquitaine porušila článok 81 ES a článok 53 EHS v oblasti cínových stabilizátorov medzi 16. marcom 1994 a 31. marcom 1996,

                           —

                           na základe článku 261 ZFEÚ znížiť:

                                       —

                                       pokuty vo výške 3 864 000 eur a 7 154 000 eur uložené spoločne a nerozdielne spoločnostiam Arkema France, CECA a Elf Aquitaine v článku 2 ods. 11 a 28 rozhodnutia Európskej komisie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009, a

                                       —

                                       dve pokuty vo výške 2 704 800 eur a 5 007 800 eur uložené spoločnosti Elf Aquitaine v článku 2 ods. 13 a 30 rozhodnutia Európskej komisie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009,

               —

               v každom prípade zaviazať Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V spore vo veci samej sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory), ktoré sa týka kartelov na trhoch s cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery v celom EHP v oblasti určenia cien, rozdelenia trhov a výmeny citlivých informácií obchodnej povahy, alebo subsidiárne zrušenia alebo zníženia pokuty uloženej žalobcovi.
   V žalobe sa uvádzajú dva žalobné dôvody na zrušenie rozhodnutia v celom rozsahu. Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práv na obranu žalobcu. V druhom žalobnom dôvode sa žalobca domnieva, že rozhodnutie zahŕňa niekoľko právnych pochybení týkajúcich sa započítania porušení, ktorých sa dopustila žalobcova dcérska spoločnosť Arkema a poddcérska spoločnosť CECA.
   Žaloba je rovnako založená na dvoch subsidiárnych dôvodoch a dvoch subsubsidiárnych dôvodoch. V treťom žalobnom dôvode (subsidiárnom) sa žalobca odvoláva na právne pochybenia, ktoré majú viesť v každom prípade k zrušeniu štyroch pokút, ktoré mu boli uložené podľa článku 2 rozhodnutia. Vo štvrtom žalobnom dôvode (subsidiárnom) sa žalobca domnieva, že ak Všeobecný súd prijme tretí žalobný dôvod, musí v tejto súvislosti rovnako zrušiť článok 1 rozhodnutia. V piatom žalobnom dôvode (subsubsidiárnom) žalobca tvrdí, že ak aj Všeobecný súd zamietne prvú časť tretieho dôvodu založenom na porušení pravidiel premlčania, musí v každom prípade zrušiť článok 1 ods. 1 písm. h) rozhodnutia v rozsahu, v akom mal žalobca porušiť články 81 ES a 53 EHS v oblasti cínových stabilizátorov medzi 16. marcom 1994 a 31. marcom 1996. V šiestom žalobnom dôvode (subsubsidiárnom) žalobca tvrdí, že ak aj Všeobecný súd zamietne hlavné dva žalobné dôvody a tretí dôvod uvádzaný ako subsidiárny, porušenie jeho práv na obranu musí v každom prípade viesť k zníženiu štyroch pokút, ktoré mu boli uložené.


title: Vec F-115/06: Žaloba podaná 2. októbra 2006 – Sanchez Ferriz a i./Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/66

         Žaloba podaná 2. októbra 2006 – Sanchez Ferriz a i./Komisia
   (Vec F-115/06)
   (2006/C 294/130)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť zoznam povýšených úradníkov v rámci povyšovania v roku 2005 v časti, v ktorej tento zoznam nezahŕňa mená žalobcov, a prípadne tiež zrušiť prípravné akty k tomuto rozhodnutiu,

               —

               subsidiárne, zrušiť pridelenie bodov na účely povýšenia za uvedené hodnotené obdobie, najmä v nadväznosti na odporúčania výboru pre povýšenie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov:

               —

               prvý žalobný dôvod sa opiera o porušenie článku 45 služobného poriadku,

               —

               druhý žalobný dôvod sa opiera o porušenie všeobecných vykonávacích ustanovení uvedeného článku,

               —

               tretí žalobný dôvod sa opiera o porušenie zásady zákazu diskriminácie a zjavne nesprávne posúdenie,

               —

               štvrtý žalobný dôvod sa opiera o porušenie článkov 6 a 10 prílohy XIII služobného poriadku,

               —

               piaty žalobný dôvod sa opiera o porušenie zákazu svojvoľného postupu a zákazu zneužitia právomoci, ako aj o porušenie povinnosti odôvodnenia.


title: Vec F-80/15: Žaloba podaná 26. mája 2015 – ZZ a ZZ/Komisia

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/58

         Žaloba podaná 26. mája 2015 – ZZ a ZZ/Komisia
   (Vec F-80/15)
   (2015/C 279/74)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a ZZ (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Vyhlásenie protiprávnosti článku 45 a prílohy I Služobného poriadku úradníkov, ako aj príslušných prechodných ustanovení, a zrušenie rozhodnutí menovacieho orgánu o nezahrnutí žalobcov do zoznamu úradníkov povýšených do platových tried AD13 alebo AD14 v rámci každoročného povyšovania v roku 2014

      Návrhy žalobcov

               —

               V prvom rade:

                           —

                           vyhlásiť protiprávnosť článku 45 služobného poriadku a Prílohy I, ako aj príslušných prechodných ustanovení,

                           —

                           zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 14. novembra 2014 o nezahrnutí žalobcov do zoznamu úradníkov povýšených do platových tried AD 13 alebo AD 14 v rámci každoročného povyšovania v roku 2014 stanoveného v článku 45 služobného poriadku,

                           —

                           zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

               —

               subsidiárne:

                           —

                           zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 14. novembra 2014 o nezahrnutí žalobcov do zoznamu úradníkov povýšených do platových tried AD 13 alebo AD 14 v rámci každoročného povyšovania v roku 2014 stanoveného v článku 45 služobného poriadku,

                           —

                           zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C–228/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis zo dňa 22. apríla 2004 vo veci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l.

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/11

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis zo dňa 22. apríla 2004 vo veci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l.
   (Vec C–228/04)
   (2004/C 190/18)
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis (Taliansko) uznesením z 22. apríla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l., ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 2. júna 2004.
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio - Sezione Prima bis žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa článok 29 ods. 1 písm. e) a f) smernice Rady 92/50/EHS (1) z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, pokiaľ ide o tieto ustanovenia, vykladať v tom zmysle, že kde zákonodarca spoločenstva uvádza „ktorý si neplní povinnosti, vzťahujúce sa na platenie príspevkov na sociálne zabezpečenie v súlade s právnymi predpismi krajiny, v ktorej má sídlo, alebo s právnymi predpismi platnými v krajine obstarávateľa alebo ktorý si neplní povinnosti, vzťahujúce sa na platenie daní v súlade s právnymi predpismi platnými v krajine obstarávateľa“, je jeho zámerom odkazovať jedine a výlučne na okolnosť, že subjekt, ktorý ku dňu uplynutia lehoty na predloženie ponuky v rámci verejného obstarávania (alebo kedykoľvek pred prijatím ponuky obstarávateľom), splnil tieto povinnosti riadnym a včasným zaplatením?

               2.

               Má sa v dôsledku toho taliansky vnútroštátny predpis (článok 12 písm. d) a e) dekrétu č. 157 zo 17. marca 1995 č. 157) umožňujúci, na rozdiel od uvedeného právneho predpisu spoločenstva, vylúčenie z verejného obstarávania subjektov, ktoré „si nesplnili povinnosti, vzťahujúce sa na platenie príspevkov na sociálne zabezpečenie pre ich zamestnancov v súlade s právnymi predpismi krajiny, v ktorej má sídlo, alebo s právnymi predpismi platnými v krajine obstarávateľa alebo ktoré si neslnili povinnosti, vzťahujúce sa na platenie daní v súlade s právnymi predpismi platnými v krajine obstarávateľa“, vykladať s výlučným odkazom na nesplnenie, ktoré je možné preukázať k vyššie uvedenému dňu (uplynutie lehoty stanovenej pre predloženie ponuky alebo bezprostredne pred jej aj predbežným prijatím), týchto povinností, bez toho, aby bola podstatná nasledovná „náprava“ ich postavenia?

               3.

               Je možné oprávniť (pokiaľ by sa malo, vzhľadom na to, čo je uvedené vyššie v bode 2, rozhodnúť, že vnútroštátny predpis nie je zlučiteľný so zmyslom a účelom právneho predpisu spoločenstva) vnútroštátneho zákonodarcu stanoviť, vzhľadom na obmedzenia, ktorým podlieha na účely realizácie pravidiel spoločenstva uvedených v spornej smernici, možnosť zúčastniť sa verejného obstarávania subjektom, ktoré aj keď ku dňu uplynutia lehoty „nespĺňajú povinnosti“, ktoré sú podmienkou účasti na verejnom obstarávaní, sú schopné preukázať „nápravu“ ich postavenia (a prijatie konkrétnych opatrení vzhľadom k tomu)?

               4.

               Pokiaľ sa rozhodlo, že výklad uvedený v bode 3 vyššie je možný, je možné stanoviť pružnejšie pravidlá vo vzťahu k prísnejšiemu výkladu pojmu „splnenie“ zo strany zákonodarcu spoločenstva, odporujú tieto pravidlá základným zásadám Spoločenstva, akými sú zásada rovnakého zaobchádzania vo vzťahu ku všetkým subjektom spoločenstva alebo - pokiaľ ide len o verejné obstarávanie – zásade rovnakých podmienok pre všetky subjekty účastniace verejného obstarávania?

      (1)  Ú. v. ES L 209 z 24.7.2004, s. 1


title: Vec T-328/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  2. mája 2006  – O2 (Germany)/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Oznámená dohoda — Mobilné telekomunikácie tretej generácie — Negatívny atest — Individuálna výnimka — Analýza situácie v prípade neexistencie dohody — Vplyv dohody na hospodársku súťaž )

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. mája 2006 – O2 (Germany)/Komisia
   (Vec T-328/03) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Oznámená dohoda - Mobilné telekomunikácie tretej generácie - Negatívny atest - Individuálna výnimka - Analýza situácie v prípade neexistencie dohody - Vplyv dohody na hospodársku súťaž“)
   (2006/C 154/40)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: N. Green, QC, K. Bacon, barrister, B. Amory a F. Marchini Camia, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne R. Wainwright, S. Rating a P. Oliver, neskôr É. Gippini Fournier, P. Hellström a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie článku 2 a článku 3 písm. a) rozhodnutia Komisie č. 2004/207/ES zo 16. júla 2003 o uplatňovaní článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.369 – T-Mobile Deutschland a O2 Germany: rámcová dohoda o spoločnom užívaní sietí) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 75, s. 32)
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 a článok 3 písm. a) rozhodnutia Komisie č. 2004/207/ES zo 16. júla 2003 o uplatňovaní článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.369 – T Mobile Deutschland a O2 Germany: rámcová dohoda o spoločnom užívaní sietí) sa zrušujú v rozsahu, v akom stanovujú, že ustanovenia uvedené v týchto článkoch spadajú do rozsahu pôsobnosti článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003.


title: vec C-231/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  3. februára 2009 — Massimo Giannini/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Verejná služba Spoločenstva — Právo na spravodlivý proces — Porušenie článkov 4, 27 a 29 Služobného poriadku úradníkov — Zásada zákazu diskriminácie — Záujem služby a povinnosť riadnej starostlivosti — Skreslenie dôkazov a pravidiel upravujúcich vykonávanie dôkazov — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/18

         Uznesenie Súdneho dvora z 3. februára 2009 — Massimo Giannini/Komisia Európskych spoločenstiev
   (vec C-231/08 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba Spoločenstva - Právo na spravodlivý proces - Porušenie článkov 4, 27 a 29 Služobného poriadku úradníkov - Zásada zákazu diskriminácie - Záujem služby a povinnosť riadnej starostlivosti - Skreslenie dôkazov a pravidiel upravujúcich vykonávanie dôkazov - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2009/C 113/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Massimo Giannini (v zastúpení: L. Levi a C. Ronzi, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 12. marca 2008, Giannini/Komisia (T-100/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu, ktorou sa žalobca domáhal zrušenia rozhodnutia výberovej komisie výberového konania KOM/A/9/01 na vytvorenie rezervy pre budúci nábor referentov v oblastiach ekonomiky a štatistiky, o nezapísaní žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov na prijatie v tomto výberovom konaní a žaloba o náhradu škody — Porušenie práva na spravodlivý proces spočívajúce v neprimeranej dobe trvania konania — Porušenie článkov 4, 27 a 29 Služobného poriadku úradníkov, ako aj pojmu záujem služby a povinnosti riadnej starostlivosti — Porušenie zásady zákazu diskriminácie a pravidiel vykonávania dôkazov

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Giannini je povinný nahradiť trovy odvolacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-235/08: Žaloba podaná 9. júna 2008 – Acron a Dorogobuzh/Rada

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/59

         Žaloba podaná 9. júna 2008 – Acron a Dorogobuzh/Rada
   (Vec T-235/08)
   (2008/C 209/106)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Acron OAO (Veliky Novgorod, Rusko) a Dorogobuzh OAO (Verkhnedneprovsky, Rusko) (v zastúpení: P. Vander Schueren a B. Evtimov, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 236/2008 z 10. marca 2008, ktorým sa ukončuje čiastočné predbežné preskúmanie antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 v rozsahu, v akom sa ním ukladá žalobcom a prepojeným spoločnostiam podľa článku 11 tohto napadnutého nariadenia antidumpingové clo,

               —

               zaviazať príslušné inštitúcie, aby vzhľadom na vážnosť porušenia práva Spoločenstva, prestali ukladať žalobcom a prepojeným spoločnostiam antidumpingové clo, pokiaľ inštitúcie neprijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, ktorí sú ruskými výrobcami a vývozcami dusičnanu amónneho, sa podľa článku 230 ES domáhajú zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 236/2008 (ďalej len „napadnuté nariadenie“) (1).
   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú jediný dôvod zrušenia, ktorý sa delí na dve výhrady. Žalobcovia tvrdia, že inštitúcie Spoločenstva im nesprávne určili normálnu hodnotu, čo viedlo k jej umelému zvýšeniu; preto dospeli k nesprávnemu rozhodnutiu o dumpingu, čím porušili články 1 a 2 základného nariadenia (2), dopustili sa niekoľkých zjavne nesprávnych posúdení a porušili základné zásady práva Spoločenstva. Podľa žalobcov viedli tieto porušenia priamo k neoprávnenému ukončeniu čiastočného predbežného preskúmania bez toho, aby by boli zmenené antidumpingové opatrenia uplatňované voči žalobcom.
   Presnejšie, na základe svojej prvej výhrady žalobcovia tvrdia, že inštitúcie Spoločenstva sa dopustili nesprávneho právneho posúdenia a porušili článok 2 ods. 3 a článok 5 základného nariadenia, keď nezohľadnili väčšiu časť výrobných nákladov žalobcov, pretože ich považovali za nespoľahlivé a/alebo použili de facto netrhovú hospodársku metodológiu na určenie väčšej časti normálnej hodnoty žalobcov.
   Žalobcovia navyše tvrdia, že keď sa Komisia rozhodla pristúpiť k úprave cien plynu, porušila článok 2 ods. 5 druhú vetu a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nedostatku odôvodnenia tým, že zahrnula úpravu ceny plynu na základe jej ceny na vnútornom trhu Spoločenstva vo Waidhaus (Nemecko) a neodpočítala od výšky úpravy ruské vývozné clo na ruský plyn vo výške 30 %.
   Žalobcovia tvrdia, že ak by bolo dumpingové rozpätie správne stanovené v súlade so základným nariadením a základnými zásadami práva Spoločenstva, inštitúcie Spoločenstva by nedospeli k záveru o dumpingu de minimis a antidumpingové opatrenia mohli byť pre žalobcov a prepojené spoločnosti zrušené alebo podstatne zmenené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 236/2008 z 10. marca 2008, ktorým sa ukončuje čiastočné predbežné preskúmanie antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 75, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).


title: Vec C-12/14: Žaloba podaná 10. januára 2014 – Európska komisia/Maltská republika

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/11

         Žaloba podaná 10. januára 2014 – Európska komisia/Maltská republika
   (Vec C-12/14)
   2014/C 159/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici, D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maltská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maltská republika si tým, že znížila maltské starobné dôchodky o sumu dôchodku vo verejnej službe Spojeného kráľovstva v zmysle, podľa okolností, The Principal Civil Service Pension Scheme, The National Health Service Pension Scheme alebo The Armed Forces Pension Scheme 1975 v súvislosti s The Royal Air Force, nesplnila svoje povinnosti podľa článku 46a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 (1) zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením 118/97 z 2. decembra 1996 (2), a článku 54 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 (3) z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia,

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že Malta si nesplnila svoje povinnosti podľa nariadení 1408/71 a 883/2004 tým, že maltské zákonné starobné dôchodky krátila o dôchodky vo verejnej službe priznané podľa právnej úpravy iného členského štátu. Komisia zastáva stanovisko, že starobné dôchodkové systémy Spojeného kráľovstva vychádzajú z právnej úpravy a preto patria do pôsobnosti uvedených nariadení. Tieto nariadenia zakazujú krátenie maltských starobných dôchodkov o sumu dôchodku vo verejnej službe Spojeného kráľovstva. Medzi Spojeným kráľovstvom a Maltou nebola uzavretá nijaká dohoda o sociálnom zabezpečení týkajúca sa dôchodku vo verejnej službe Spojeného kráľovstva a nijaká príloha nariadenia 1408/71 alebo 883/2004 neuvádza Maltu, takže nie sú splnené podmienky stanovené týmito nariadeniami na umožnenie ďalšieho uplatňovania dohôd o sociálnom zabezpečení.
   Keďže systémy dôchodkov vo verejnej službe Spojeného kráľovstva patria do pôsobnosti týchto nariadení, článok 46a ods. 1 nariadenia 1408/71 a článok 54 ods. 1 nariadenia 883/2004 zakazujú uplatňovanie vnútroštátnej právnej normy o zamedzení súbehu nárokov, ako je § 56 maltského zákona o sociálnom zabezpečení.

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Ú. v. ES L 28, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3

      (3)  Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. septembra 2005 vo veci C-58/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Antje Köhler proti Finanzamt Düsseldorf-Nord (Šiesta smernica o DPH — Miesto plnenia podliehajúceho dani — Dodávka tovaru uskutočnená na palube námornej výletnej lode pre okružné plavby — Preprava uskutočnená vo vnútri Spoločenstva — Vylúčenie zdanenia v prípade zastávky mimo Spoločenstva — Rozsah vylúčenia)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 15. septembra 2005
   vo veci C-58/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Antje Köhler proti Finanzamt Düsseldorf-Nord (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Miesto plnenia podliehajúceho dani - Dodávka tovaru uskutočnená na palube námornej výletnej lode pre okružné plavby - Preprava uskutočnená vo vnútri Spoločenstva - Vylúčenie zdanenia v prípade zastávky mimo Spoločenstva - Rozsah vylúčenia)
   (2005/C 271/13)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-58/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 23. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 11. februára 2004, ktorý súvisí s konaním: Antje Köhler proti Finanzamt Düsseldorf-Nord, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric, K. Schiemann (spravodajca), E. Juhász a E. Levits, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M. M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 15. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Zastavenia lode v prístavoch tretieho štátu, počas ktorých cestujúci môžu opustiť loď čo i len na krátky čas, predstavujú „zastávky mimo Spoločenstva“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. c) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v jeho znení vyplývajúcom zo smernice Rady 92/111/EHS zo 14. decembra 1992, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388 a zavádzajú sa zjednodušujúce opatrenia k dani z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-545/10: Žaloba podaná 23. novembra 2010 — Európska komisia/Česká republika

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/5

         Žaloba podaná 23. novembra 2010 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-545/10)
   2011/C 38/06
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová, H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika nesplnila povinnosti, ktoré pre ňu vyplývajú z článku 4 ods. 1, článku 6 ods. 2, článku 7 ods. 3, článku 11 a článku 30 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES (1) z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii,

               —

               určiť, že Česká republika nesplnila povinnosti, ktoré pre ňu vyplývajú z článku 10 ods. 7 smernice Rady z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (91/440/EHS (2)),

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Článok 4 ods. 1 smernice 2001/14/ES porušila Česká republika tým, že stanovila maximálnu výšku poplatkov za používanie infraštruktúry, ktorú manažér infraštruktúry nemôže prekročiť. Stanovenie poplatku za používanie infraštruktúry a vyberanie tohto poplatku vykonáva podľa článku 4 ods. 1 smernice 2001/14/ES manažér infraštruktúry. Členské štáty zriaďujú iba rámec poplatkov za používanie infraštruktúry.
   Článok 6 ods. 2 smernice 2001/14/ES porušila Česká republika tým, že neprijala opatrenia, na základe ktorých by boli manažéri infraštruktúry motivovaní znižovať náklady spojené s poskytovaním infraštruktúry a úroveň prístupových poplatkov.
   Článok 7 ods. 3 smernice 2001/14/ES porušila Česká republika tým, že nezabezpečila, aby sa poplatky za minimálny prístupový balík a za traťový prístup k servisným zariadeniam stanovili na základe nákladov, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku.
   Článok 11 smernice 2001/14/ES porušila Česká republika tým, že nezaviedla systém poplatkov závislý na výkonoch, ktorý má podporiť železničné podniky a manažéra infraštruktúry pri minimalizácii porúch a pri zvyšovaní výkonnosti železničnej siete.
   Článok 30 ods. 5 smernice 2001/14/ES porušila Česká republika tým, že ho nesprávne prebrala do vnútroštátnej právnej úpravy.
   Článok 10 ods. 7 smernice 91/440/EHS porušila Česká republika tým, že nezabezpečila, aby sa Českej republike zriadil subjekt, ktorý by sa mohol považovať za subjekt podľa článku 10 ods. 7 a plnil funkcie v tomto článku stanovené.

      (1)  Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404.

      (2)  Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341.


title: Vec C-324/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — Gábor Tóth/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága (Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 9 — Pojem „zdaniteľná osoba“ — Právo na odpočet — Zamietnutie — Zásada daňovej neutrality — Vystaviteľ faktúry vymazaný z registra samostatných podnikateľov — Vystaviteľ faktúry, ktorý si nesplnil povinnosť oznámiť daňovej správe svojich zamestnancov — Povinnosť zdaniteľnej osoby ubezpečiť sa o zákonnom konaní vystaviteľa faktúry voči daňovej správe)

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/9

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — Gábor Tóth/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
      (Vec C-324/11) (1)

      (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 9 - Pojem „zdaniteľná osoba“ - Právo na odpočet - Zamietnutie - Zásada daňovej neutrality - Vystaviteľ faktúry vymazaný z registra samostatných podnikateľov - Vystaviteľ faktúry, ktorý si nesplnil povinnosť oznámiť daňovej správe svojich zamestnancov - Povinnosť zdaniteľnej osoby ubezpečiť sa o zákonnom konaní vystaviteľa faktúry voči daňovej správe)
      (2012/C 331/14)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Legfelsőbb Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Gábor Tóth

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Magyar Köztársaság Legfelsöbb Bírósága — Výklad smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Podmienky pre výkon práva na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe v praxi vnútroštátnych daňových orgánov — Povinnosť zdaniteľnej osoby overiť, či je vystaviteľ faktúry zdaniteľnou osobou, ako aj či medzi pracovníkmi, ktorí vykonávajú fakturované práce, a vystaviteľom faktúry existuje riadny právny vzťah

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a zásada daňovej neutrality sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia daňovému úradu zamietnuť zdaniteľnej osobe právo na odpočítanie splatnej alebo už zaplatenej dane z pridanej hodnoty za služby, ktoré jej boli dodané, z dôvodu, že vystaviteľovi faktúry bolo odňaté živnostenské oprávnenie samostatného podnikateľa pred poskytnutím predmetných služieb alebo pred vystavením príslušnej faktúry, v prípade, ak daná faktúra obsahuje všetky údaje požadované v článku 226 danej smernice, najmä také, ktoré sú potrebné na identifikáciu osoby, ktorá uvedenú faktúru vystavila, a povahy poskytnutých služieb.

                  2.

                  Smernica 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni daňovému orgánu zamietnuť zdaniteľnej osobe právo na odpočítanie splatnej alebo už zaplatenej dane z pridanej hodnoty za služby, ktoré jej boli dodané, z dôvodu, že vystaviteľ faktúry spojenej s týmito službami neprihlásil svojich zamestnancov, a bez toho, aby daný orgán vzhľadom na objektívne skutočnosti preukázal, že zdaniteľná osoba vedela alebo mala vedieť, že uvedené plnenie zakladajúce právo na odpočítanie dane bolo súčasťou podvodu zo strany uvedeného vystaviteľa alebo iného predchádzajúceho subjektu dodávateľského reťazca.

                  3.

                  Smernica 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že si zdaniteľná osoba neoverila, či medzi pracovníkmi pracujúcimi na stavbe a vystaviteľom faktúry existuje právny vzťah, respektíve či tento vystaviteľ prihlásil svojich zamestnancov, nepredstavuje objektívnu okolnosť, ktorá umožňuje dospieť k záveru, že príjemca faktúry vedel alebo mal vedieť, že sa zúčastňuje na konaní, ktoré je súčasťou podvodu na dani z pridanej hodnoty, v prípade, ak príjemca nedisponoval informáciami, ktoré by ho oprávňovali predpokladať vznik nezákonností alebo daňového podvodu na strane uvedeného vystaviteľa faktúry. Právo na odpočítanie dane preto nemôže byť zamietnuté z dôvodu tejto skutočnosti, keď boli zároveň splnené aj materiálne a formálne podmienky na výkon daného práva, ktoré sú uvedené v danej smernici.

                  4.

                  Ak daňový orgán predloží konkrétne indície o existencii daňového podvodu, smernica 2006/112 a zásada daňovej neutrality nebránia, aby vnútroštátny súd preskúmal na základe celkového posúdenia okolností daného prípadu, či vystaviteľ faktúry sám vykonal predmetné plnenie. V situácii, ako je tá vo veci samej, však právo na odpočítanie dane môže byť zamietnuté iba vtedy, ak daňový orgán vzhľadom na objektívne skutočnosti preukáže, že príjemca faktúry vedel alebo mal vedieť, že uvedené plnenie zakladajúce právo na odpočítanie dane bolo súčasťou podvodu zo strany uvedeného vystaviteľa alebo iného predchádzajúceho subjektu dodávateľského reťazca.

         (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-775/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ABTRONIC — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie TRONIC — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 psím. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Minimálna vnútorná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Pravdepodobnosť zámeny“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
   (Vec T-775/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ABTRONIC - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie TRONIC - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 psím. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Minimálna vnútorná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Pravdepodobnosť zámeny“))
   (2016/C 232/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Red Lemon Inc. (Hongkong, Čína) (v zastúpení: T. Wieland a S. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2014 (vec R 2060/2013-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Lidl Stiftung & Co. KG a Red Lemon Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Red Lemon Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. apríla 2005 vo veci C-375/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/58/ES — Elektronické komunikácie — Spracovávanie osobných údajov — Ochrana súkromia — Ochrana fyzických osôb — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/14

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 28. apríla 2005
   vo veci C-375/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/58/ES - Elektronické komunikácie - Spracovávanie osobných údajov - Ochrana súkromia - Ochrana fyzických osôb - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2005/C 143/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-375/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Shotter) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 1. septembra 2004, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet, sudcovia U. Lõhmus (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 28. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady z 12. júla 2002, týkajúcou sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004


title: Vec T-359/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2010 — British Aggregates a i./Komisia ( „Štátna pomoc — Environmentálna daň z kameniva v Spojenom kráľovstve — Výnimka pre Severné Írsko — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok — Vážne ťažkosti — Pravidlá Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia“ )

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 — British Aggregates a i./Komisia
      (Vec T-359/04) (1)

      (Štátna pomoc - Environmentálna daň z kameniva v Spojenom kráľovstve - Výnimka pre Severné Írsko - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok - Vážne ťažkosti - Pravidlá Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia)
      (2010/C 288/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: British Aggregates Association (Lanark, Spojené kráľovstvo), Healy Bros. Ltd (Middleton, Írsko) a David K. Trotter Sons Ltd (v zastúpení: C. Pouncey, solicitor, a L. Van den Hende, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Flett a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne M. Bethell, neskôr E. Jenkinson a I. Rao, a napokon S. Ossowski, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Hall a G. Facenna, barristers)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 1614 v konečnom znení zo 7. mája 2004 o nevznesení námietok proti zmene výnimky z poplatku z kameniva v Spojenom kráľovstve pre Severné Írsko

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie K(2004) 1614 v konečnom znení zo 7. mája 2004 o nevznesení námietok proti zmene výnimky z poplatku z kameniva v Spojenom kráľovstve pre Severné Írsko sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli British Aggregates Association, Healy Bros. Ltd a David K. Trotter Sons Ltd.

                  3.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.