title: Vec T-516/20: Žaloba podaná 17. augusta 2020 – Mandelay/EUIPO – Qx World (QUEST 9)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/25

      Žaloba podaná 17. augusta 2020 – Mandelay/EUIPO – Qx World (QUEST 9)
      (Vec T-516/20)
      (2020/C 339/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (v zastúpení: V. Luszcz, C. Sár a É. Ulviczki, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Qx World Kft. (Budapešť, Maďarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa v konaní na Všeobecnom súde.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie QUEST 9 – prihláška č. 17 885 953.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 3. júna 2020 vo veci R 1900/2019-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne, ktoré vynaložila v tomto konaní a v konaní pred odvolacím senátom,

                  —

                  v prípade vstupu vedľajšieho účastníka do konania uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne, ktoré vynaložila v tomto konaní a v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 97 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie podstatných formálnych náležitostí,

                  —

                  porušenie povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-517/20: Žaloba podaná 17. augusta 2020 – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/26

      Žaloba podaná 17. augusta 2020 – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Vec T-517/20)
      (2020/C 339/33)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: VF International Sagl (Stabio, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. van Innis, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie NATIONAL GEOGRAPHIC – ochranná známka Európskej únie č. 9 419 731.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. mája 2020 vo veci R 1665/2019-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-518/20: Žaloba podaná 17. augusta 2020 – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/27

      Žaloba podaná 17. augusta 2020 – VF International/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Vec T-518/20)
      (2020/C 339/34)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: VF International Sagl (Stabio, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. van Innis, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie NATIONAL GEOGRAPHIC v žltej a čiernej farbe – prihláška č. 2 148 799.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. mája 2020 vo veci R 1664/2019-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-523/20: Žaloba podaná 18. augusta 2020 – Setarcos Consulting/EUIPO (Blockchain Island)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/28

      Žaloba podaná 18. augusta 2020 – Setarcos Consulting/EUIPO (Blockchain Island)
      (Vec T-523/20)
      (2020/C 339/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Setarcos Consulting Ltd. (Sliema, Malta) (v zastúpení: S. Stafylakis, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Blockchain Island – prihláška č. 18 027 834

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. júna 2020 vo veci R 2806/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené v súvislosti s konaním na Všeobecnom súde a pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-526/20: Žaloba podaná 12. augusta 2020 – Devin/EUIPO – Haskovo Chamber of Commerce and Industry (DEVIN)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/28

      Žaloba podaná 12. augusta 2020 – Devin/EUIPO – Haskovo Chamber of Commerce and Industry (DEVIN)
      (Vec T-526/20)
      (2020/C 339/36)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Devin EAD (Devin, Bulharsko) (v zastúpení: B. Van Asbroeck, G. de Villegas a C. Haine, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Haskovo Chamber of Commerce and Industry (Haskovo, Bulharsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie DEVIN – ochranná známka Európskej únie č. 9 408 865.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. mája 2020 vo veci R 2535/2019-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) a článkom 7 ods. 3 alebo článku 59 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. f) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. g) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-529/20: Žaloba podaná 21. augusta 2020 – LR/EIB

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/30

      Žaloba podaná 21. augusta 2020 – LR/EIB
      (Vec T-529/20)
      (2020/C 339/38)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: LR (v zastúpení: Á. Gómez de la Cruz Pérez, advokát)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 9. januára 2020, ktorým bola zamietnutá jej žiadosť o príspevok na presídlenie pri príležitosti presťahovania sa do miesta strediska jeho záujmov po skončení pracovného pomeru u žalovanej, ako aj rozhodnutie z 15. mája 2020 o zamietnutí administratívnej sťažnosti žalobcu z 19. februára 2020 podanej proti rozhodnutiu žalovanej z 9. januára 2020,

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 15. mája 2020, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu z 19. februára 2020 o priznaní nároku na príspevok na presídlenie, ak Všeobecný súd alebo Súdny dvor prizná tento nárok žalobcom vo veci T-387/19, DF a DG/EIB,

                  —

                  zaviazal žalovanú zaplatiť príspevok na presídlenie spolu s úrokmi z omeškania podľa sadzby Európskej centrálnej banky zvýšenej o dva percentuálne body až do úplného zaplatenia príspevku,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení.

                              —

                              Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že nový výklad výnimky stanovenej v článku 13 administratívnych ustanovení EIB od roku 2017 je postihnutý zjavne nesprávnym právnym posúdením a je v rozpore s vlastnými aktami tejto inštitúcie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti prejednania veci so zástupcami zamestnancov.

                              —

                              Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že nový výklad je skrytým legislatívnym procesom vedeným nepríslušným orgánom bez dodržania formy a postupu, pri ktorom nedošlo k prejednaniu so zástupcami zamestnancov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, zásady nadobudnutých práv a zásady prechodného režimu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti a zásady riadnej správy vecí verejných.


title: Vec T-531/20: Žaloba podaná 21. augusta 2020 – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/31

      Žaloba podaná 21. augusta 2020 – Wolf Oil/EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)
      (Vec T-531/20)
      (2020/C 339/39)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgicko) (v zastúpení: T. Heremans a L. Depypere, advokáti

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rolf Lubricants GmbH (Leverkusen, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky označujúci Európsku úniu ROLF – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 286 835

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2020 vo veci R 1958/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  subsidiárne zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že odvolanie, ktoré podala, je odôvodnené, a jej námietkam treba vyhovieť,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-542/20: Žaloba podaná 27. augusta 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)

text:
               12.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/32

      Žaloba podaná 27. augusta 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)
      (Vec T-542/20)
      (2020/C 339/40)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Sporná ochranná známka: Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie RUXIMBLIS – prihláška č. 17 865 738.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. júna 2020 vo veci R 1877/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Žaloba spoločností Telenor ASA a Telenor Norge AS podaná 28. augusta 2020 proti Dozornému úradu EZVO (Vec E-12/20) 2020/C 343/15

text:
               15.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/19

      Žaloba spoločností Telenor ASA a Telenor Norge AS podaná 28. augusta 2020 proti Dozornému úradu EZVO
      (Vec E-12/20)
      (2020/C 343/15)
      Spoločnosti Telenor ASA a Telenor Norge AS, ktoré zastupuje advokátka Siri Teigumová z advokátskej kancelárie Advokatfirmaet Thommessen AS, Postboks 1484 Vika, 0116 Oslo, Norway, podali 28. augusta 2020 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
      Žalobcovia žiadajú Súd EZVO, aby:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 29. júna 2020 vo veci č. 71480 Telenor v celom rozsahu;

                  —

                  alternatívne zrušil rozhodnutie čiastočne, t. j. pokiaľ ide o dve alebo o jedno z jednotlivých sporných porušení predpisov; a

                  —

                  alternatívne čiastočne zrušil rozhodnutie v súvislosti s poskytovateľmi služieb, pokiaľ ide o roky 2011 a 2012;

                  —

                  alternatívne v rámci výkonu neobmedzenej právomoci Súdu EZVO zrušil alebo znížil pokuty uložené žalobcom; a

                  —

                  nariadil Dozornému úradu EZVO, aby zaplatil náklady a výdavky, ktoré vznikli žalobcom v súvislosti s týmto konaním.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

                  —

                  Telenor ASA je globálny telekomunikačný operátor, ktorý poskytuje služby v severských krajinách a v Ázii. Spoločnosť Telenor Norge AS, ktorá pôsobí na nórskom trhu s telekomunikačnými službami, je jeho dcérskou spoločnosťou. Podľa rozhodnutia nesú spoločnosti Telenor ASA a Telenor Norge AS (ďalej spoločne len „Telenor“ alebo „žalobca“) za predmetné pokuty spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť.

                  —

                  Dozorný úrad EZVO prijal 29. júna 2020 vo veci č. 71480 rozhodnutie (ďalej len „rozhodnutie“), v ktorom dospel k záveru, že spoločnosť Telenor porušila článok 54 Dohody o EHP tým, že uplatňovala nespravodlivé sadzby, ktoré rovnako efektívnym konkurentom využívajúcim veľkoobchodný prístup a služby uskutočňovania volaní na verejnej mobilnej telefónnej sieti spoločnosti Telenor neumožňovali ponúkať rovnaké samostatné mobilné širokopásmové služby, aké ponúka domácnostiam v Nórsku spoločnosť Telenor Norge AS, bez toho, aby utrpeli stratu, a to vrátane veľkoobchodných sadzieb pre prevádzkovateľov vnútroštátnych roamingových služieb, ktoré Telenor účtoval spoločnosti Network Norway od 1. augusta 2008 do 31. augusta 2010, veľkoobchodných sadzieb pre prevádzkovateľov mobilných virtuálnych sietí, ktoré Telenor účtoval spoločnosti Ventelo od 1. januára 2008 do 30. novembra 2010, a veľkoobchodných sadzieb pre poskytovateľov služieb účtovaných od 1. januára 2008 do 31. decembra 2012.

                  —

                  Dozorný úrad EZVO uložil spoločnosti Telenor tri samostatné pokuty vo výške 32 562 000 EUR (v súvislosti so spoločnosťou Network Norway), 27 783 000 EUR (v súvislosti so spoločnosťou Ventelo) a 51 606 000 EUR (v súvislosti s poskytovateľmi služieb), čo je spolu 111 951 000 EUR, a nariadil spoločnosti Telenor, aby tieto praktiky okamžite ukončila, pokiaľ to ešte neurobila. Dozorný úrad EZVO okrem toho nariadil spoločnosti Telenor, aby sa zdržala takéhoto správania a akéhokoľvek správania, ktoré by malo rovnaký alebo rovnocenný cieľ alebo účinok.

                  —

                  Podľa názoru žalobcu nemožno na základe rozhodnutia konštatovať porušenie podľa článku 54 Dohody o EHP, pozri článok 1.

                  —

                  Žalobca uvádza, že rozhodnutie sa začína bezprecedentným a nezákonným vymedzením maloobchodného trhu, ktoré nie je podložené jeho analýzou. Tvrdí, že Dozorný úrad EZVO chybne zakladá svoje posúdenie marže a analýzu účinkov na tomto príliš úzkom trhu. V dôsledku toho sa mu nepodarilo zachytiť spôsob, akým na trhu skutočne prebiehala hospodárska súťaž. Pri posudzovaní pokutovaných spoločností však Dozorný úrad EZVO zvolil expanzívny prístup, pričom zohľadnil vysoké sumy veľkoobchodného obratu mimo daného trhu a príjmy spoločnosti Telenor na nadväzujúcom trhu započítal trikrát. Žalobca tvrdí, že tento postup viedol k pokute, ktorá je úplne neprimeraná a je v rozpore s vlastnými usmerneniami Dozorného úradu EZVO.


title: Vec C-200/20 P: Odvolanie podané 11. mája 2020: Gamma-A SIA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. marca 2020 vo veci T-353/19, Gamma-A/EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/2

      Odvolanie podané 11. mája 2020: Gamma-A SIA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. marca 2020 vo veci T-353/19, Gamma-A/EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss
      (Vec C-200/20 P)
      (2020/C 359/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Gamma-A SIA (v zastúpení: M. Liguts, advokāts)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 3. septembra 2020 Súdny dvor (komora rozhodujúca o prijateľnosti odvolaní) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-319/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 15. júla 2020 – Facebook Ireland Limited/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 15. júla 2020 – Facebook Ireland Limited/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Vec C-319/20)
      (2020/C 359/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Facebook Ireland Limited

         Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Prejudiciálna otázka

      Bránia ustanovenia kapitoly VIII, a najmä článok 80 ods. 1 a 2, ako aj článok 84 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/679 (1) vnútroštátnej právnej úprave, ktorá okrem intervenčných právomocí dozorných orgánov poverených dozorom nad vykonávaním nariadenia a možností právnej ochrany dotknutých osôb, priznáva na jednej strane konkurentom a na druhej strane združeniam, subjektom a komorám oprávneným podľa vnútroštátnych právnych predpisov právo odvolávať sa voči porušiteľovi práv na rozpor s ustanoveniami nariadenia (EÚ) 2016/679 nezávisle od porušenia konkrétnych práv jednotlivých dotknutých osôb a bez poverenia dotknutej osoby, podaním žaloby na civilné súdy, ktorá sa opiera o zákaz nekalých obchodných praktík alebo porušenie zákona na ochranu spotrebiteľov alebo zákaz používania neúčinných všeobecných obchodných podmienok?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-321/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. júla 2020 – CDT, SA/MIMR, HRMM

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. júla 2020 – CDT, SA/MIMR, HRMM
      (Vec C-321/20)
      (2020/C 359/05)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: CDT, SA

         Odporcovia v odvolacom konaní: MIMR, HRMM

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má rozsudok [Súdneho dvora], ktorým sa vykladá a uplatňuje smernica Únie, a podľa ktorého je určitý právny predpis v rozpore so smernicou, za následok okamžitú neplatnosť vnútroštátneho právneho predpisu alebo sa takýto právny predpis má naďalej uplatňovať vo vzťahoch medzi fyzickými osobami, až kým ho vnútroštátny zákonodarca nezmení? Návrhom sa požaduje, aby Súdny dvor na túto prejudiciálnu otázku odpovedal všeobecne alebo so zreteľom na rozsudok zo 14. júna 2012 (1) a jeho účinky na [pôvodné znenie článku 83 prepracovaného znenia všeobecného zákona o ochrane spotrebiteľov a užívateľov (Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios)].

                  2.

                  Odporuje zásade právnej istoty obsiahnutej v právnom poriadku Európskej únie úplné zrušenie obsahu zmluvnej podmienky z dôvodu, že sa považuje za nekalú, ak v čase uzavretia zmluvy a určenia zmluvnej podmienky neexistovalo kritérium, ktoré by vymedzilo, čo bolo nekalé v aspekte, na ktorý odkazuje zmluvná podmienka, pretože v tejto súvislosti neexistovala žiadna právna úprava alebo právna náuka? V prípade kladnej odpovede, má byť dôsledkom iba zrušenie aspektu, ktorý sa v príslušnej zmluvnej podmienke považuje za nekalý?

                  3.

                  Odporuje tej istej zásade uplatňovanie kritéria stanoveného judikatúrou, ktorým sa podáva výklad vnútroštátneho právneho predpisu, na zmluvy existujúce pred vymedzením tohto kritéria, ktoré boli uzavreté v čase, keď všeobecné kritérium súdov bolo v rozpore s novým kritériom stanoveným judikatúrou?

         (1)  Rozsudok zo 14. júna 2012, Banco Español de Crédito (C-618/10, EU:C:2012:349).


title: Vec C-330/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 23. júla 2020 – IP/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 23. júla 2020 – IP/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (Vec C-330/20)
      (2020/C 359/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: IP

         Žalovaný: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Spoločenstva – články 63 a 65 ZFEÚ a základné zásady voľného pohybu, rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie – vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 39 ods. 2 zákona č. 35/2006 o dani z príjmu fyzických osôb z 28. novembra 2006, v znení článku 3 ods. 2 zákona č. 7/2012 z 29. októbra 2012, podľa ktorého „neodôvodnené kapitálové zisky“, ktoré sa „vždy“ majú zdaniť v najstaršom zdaňovacom období, ktoré nie je premlčané, súvisia s prípadom, keď sa povinnosť informovať o majetku nachádzajúcom sa v zahraničí alebo o právach a aktívach v zahraničí, prostredníctvom „formulára 720“, formálne nesplní alebo sa splní oneskorene, bez toho, aby sa dodržali pravidlá premlčania stanovené vo všeobecnom daňovom zákone č. 58/2003, s výnimkou prípadu, keď ide o „priznané príjmy“ alebo príjmy pochádzajúce z období, kedy osoba nebola daňovým rezidentom v Španielsku?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede z dôvodu, že sa považuje za primeranú, bráni právo Spoločenstva – články 63 a 65 ZFEÚ, a základné zásady voľného pohybu, rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a proporcionality – vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 39 ods. 2 zákona č. 35/2006 o dani z príjmu fyzických osôb z 28. novembra 2006, ktorý pripisuje vyššie uvedené dôsledky skutočnosti, že tieto príjmy boli priznané oneskorene, ale pred začatím a oznámením akéhokoľvek postupu overovania, a bez toho, aby sa podala žiadosť o výmenu daňových informácií, pričom na tento účel existuje platný mechanizmus s tretím štátom?


title: Vec C-339/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 24. júla 2020 – VD

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 24. júla 2020 – VD
      (Vec C-339/20)
      (2020/C 359/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku: VD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vyplýva z článku 12 ods. 2 písm. a) a d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (1), ako aj z článku 23 ods. 2 písm. g) a h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (2), ktoré s účinnosťou od 3. júla 2016 nahradilo uvedenú smernicu, s prihliadnutím na odôvodnenie 65 tohto nariadenia, vzhľadom na tajnú povahu vymieňaných informácií a širokú verejnosť, ktorá môže byť potenciálne dotknutá, možnosť vnútroštátneho zákonodarcu uložiť prevádzkovateľom služieb elektronickej komunikácie povinnosť dočasného, ale všeobecného uchovávania údajov o pripojení s cieľom umožniť správnemu orgánu spomenutému v článku 11 smernice a v článku 22 nariadenia, aby v prípade, keď sa vo vzťahu k určitým osobám objaví dôvodné podozrenie, že sú zapojené do obchodovania s využitím dôverných informácií alebo do manipulácie s trhom, mohol požadovať od operátora existujúce záznamy o prenose údajov, keď existuje dôvodné podozrenie, že tieto záznamy súvisiace s predmetom vyšetrovania môžu byť dôležité pre preukázanie existencie porušenia, a to najmä tým, že umožňujú sledovať kontakty, ktoré dotknuté osoby nadväzovali ešte pred tým, ako sa objavili podozrenia?

                  2.

                  V prípade, že by Súdny dvor poskytol takú odpoveď, ktorá by viedla Cour de cassation (Kasačný súd) ku konštatovaniu, že francúzska právna úprava v oblasti uchovávania údajov o pripojení nie je v súlade s právom Únie, je možné dočasne zachovať účinky tejto právnej úpravy s cieľom zamedziť vzniku právnej neistoty a umožniť, aby sa predtým zozbierané a uchovávané údaje použili na jeden z cieľov sledovaných touto právnou úpravou?

                  3.

                  Môže vnútroštátny súd dočasne zachovať účinky právnej úpravy, ktorá umožňuje zamestnancom nezávislého správneho orgánu povereného vyšetrovaním vo veciach zneužívania trhu získať údaje o pripojení bez predchádzajúceho preskúmania zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu?

         (1)  Ú. v. EÚ, L 96, 2003, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (nariadenie o zneužívaní trhu) a o zrušení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES a smerníc Komisie 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Ú. v. EÚ, L 173, 2014, s. 1).


title: Vec C-357/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 31. júla 2020 – IE/Magistrat der Stadt Wien

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 31. júla 2020 – IE/Magistrat der Stadt Wien
      (Vec C-357/20)
      (2020/C 359/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IG

         Odporca: Magistrat der Stadt Wien

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Čo treba rozumieť pod pojmom „miesta na párenie“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch (1), a ako sa má „miesto na párenie“ priestorovo ohraničiť od iných miest?

                  2.

                  Podľa akých faktorov treba posudzovať, či je miesto na párenie časovo ohraničené, a ak áno, na aké obdobie?

                  3.

                  Podľa akých kritérií treba posudzovať, či prostredníctvom určitého konania alebo opomenutia došlo k poškodzovaniu, prípadne ničeniu miesta na párenie?

                  4.

                  Podľa akých kritérií treba posudzovať, či došlo k poškodzovaniu alebo ničeniu „miesta na oddych“ v zmysle článku 12 ods. 1 písm. d) smernice o biotopoch?

         (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) naposledy zmenená smernicou Rady 2013/17/EÚ z 13. mája 2013, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Chorvátskej republiky upravujú určité smernice v oblasti životného prostredia (Ú. v. EÚ L 158, 2013, s. 193).


title: Vec C-366/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 5. augusta 2020 – CZ/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 5. augusta 2020 – CZ/Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (Vec C-366/20)
      (2020/C 359/09)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: CZ

         Žalovaný: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Spoločenstva – články 63 a 65 ZFEÚ a základné zásady voľného pohybu, rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie – vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 39 ods. 2 zákona č. 35/2006 o dani z príjmu fyzických osôb z 28. novembra 2006, v znení článku 3 ods. 2 zákona č. 7/2012 z 29. októbra 2012, podľa ktorého „neodôvodnené kapitálové zisky“, ktoré sa „vždy“ majú zdaniť v najstaršom zdaňovacom období, ktoré nie je premlčané, súvisia s prípadom, keď sa povinnosť informovať o majetku nachádzajúcom sa v zahraničí alebo o právach a aktívach v zahraničí, prostredníctvom „formulára 720“, formálne nesplní alebo sa splní oneskorene, bez toho, aby sa dodržali pravidlá premlčania stanovené vo všeobecnom daňovom zákone č. 58/2003, s výnimkou prípadu, keď ide o „priznané príjmy“ alebo príjmy pochádzajúce z období, kedy osoba nebola daňovým rezidentom v Španielsku?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede z dôvodu, že sa považuje za primeranú, bráni právo Spoločenstva – články 63 a 65 ZFEÚ, a základné zásady voľného pohybu, rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a proporcionality – vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 39 ods. 2 zákona č. 35/2006 o dani z príjmu fyzických osôb z 28. novembra 2006, ktorý pripisuje vyššie uvedené dôsledky skutočnosti, že tieto príjmy boli priznané oneskorene, ale pred začatím a oznámením akéhokoľvek postupu overovania, a bez toho, aby sa podala žiadosť o výmenu daňových informácií, pričom na tento účel existuje platný mechanizmus s tretím štátom?


title: Vec C-397/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. augusta 2020 – SR

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. augusta 2020 – SR
      (Vec C-397/20)
      (2020/C 359/11)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: SR

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Nevyplýva z článku 12 ods. 2 písm. a) a d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (1), ako aj z článku 23 ods. 2 písm. g) a h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (2), ktorým bola smernica nahradená od 3. júla 2016, v spojení s odôvodnením 65 tohto nariadenia vzhľadom na to, že prenášané informácie sú tajné a môže byť dotknutá všeobecná verejnosť, že vnútroštátny zákonodarca môže prevádzkovateľom elektronickej komunikácie nariadiť dočasné, ale všeobecné uchovávanie údajov o pripojení, aby keď voči určitým osobám existuje dôvodné podozrenie z účasti na obchodovaní s využitím dôverných informácií alebo z manipulácie s trhom, mohol si správny orgán uvedený v článku 11 smernice a článku 22 nariadenia od operátora vyžiadať existujúce záznamy o prenose údajov, pokiaľ existuje dôvodné podozrenie, že tieto záznamy súvisiace s predmetom vyšetrovania môžu byť dôležité na preukázanie, že skutočne došlo k porušeniu, a najmä že umožnia vysledovať kontakty, ktoré dotknuté osoby nadviazali pred vznikom podozrení?

                  2.

                  Pokiaľ by Súdny dvor odpovedal v tom zmysle, že Cour de cassation (Kasačný súd) by na základe toho usúdil, že francúzska právna úprava o uchovávaní údajov o pripojení nie je v súlade s právom Únie, mohli by byť účinky tejto právnej úpravy dočasne zachované s cieľom zabrániť právnej neistote a umožniť použitie údajov, ktoré boli predtým zozbierané a uchovávané, na jeden z účelov uvedených v tejto právnej úprave?

                  3.

                  Môže vnútroštátny súd dočasne zachovať účinky právnej úpravy, na základe ktorej môžu pracovníci nezávislého správneho orgánu povereného vyšetrovaním v oblasti zneužívania trhu získať údaje o pripojení bez predchádzajúcej kontroly súdu alebo iného nezávislého správneho orgánu?

         (1)  Ú. v. ES L 96, 2003, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (nariadenie o zneužívaní trhu) a o zrušení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES a smerníc Komisie 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 1).


title: Vec C-398/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Brně (Česká republika) 20. augusta 2020 – ELVOSPOL/Odvolací finanční ředitelství

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Brně (Česká republika) 20. augusta 2020 – ELVOSPOL/Odvolací finanční ředitelství
      (Vec C-398/20)
      (2020/C 359/12)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Krajský soud v Brně

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ELVOSPOL

         Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

         Prejudiciálna otázka

      Je v rozpore so zmyslom článku 90 ods. 1 a 2 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vnútroštátna právna úprava stanovujúca podmienku, ktorá znemožňuje platcovi dane z pridanej hodnoty, ak mu vznikla povinnosť priznať daň pri uskutočnení zdaniteľného plnenia voči inému platcovi, vykonať opravu výšky dane na výstupe z hodnoty pohľadávky vzniknutej v období šiestich mesiacov pred rozhodnutím súdu o úpadku platcu dane, ktorý za plnenie zaplatil len čiastočne alebo vôbec?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-408/20 P: Odvolanie podané 1. septembra 2020: Danilo Poggiolini proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. júla 2020 v spojených veciach T-347/19 a T-348/19, Enrico Falqui a Danilo Poggiolini/Európsky parlament

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/8

      Odvolanie podané 1. septembra 2020: Danilo Poggiolini proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. júla 2020 v spojených veciach T-347/19 a T-348/19, Enrico Falqui a Danilo Poggiolini/Európsky parlament
      (Vec C-408/20 P)
      (2020/C 359/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Danilo Poggiolini (v zastúpení: F. Sorrentino, A. Sandulli, B. Cimino, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  vyhlásiť prípustnosť návrhu D. Poggioliniho na zrušenie oznámenia Generálneho riaditeľstva pre financie Európskeho parlamentu č. D(2019) 14435 z 11. apríla 2019 a zrušenie oznámenia Generálneho riaditeľstva pre financie – Riaditeľstva pre finančné a sociálne práva členov – Oddelenia pre odmeňovanie a sociálne práva poslancov – II vedúci oddelenia D309419 z 8. júla 2019 a v dôsledku toho zrušiť uvedené oznámenia alebo vrátiť vec Všeobecnému súdu Európskej únie, aby o nej znovu rozhodol,

                  —

                  uložiť Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy tohto odvolacieho konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho návrhu na zrušenie uznesenia č. 951576 z 3. júla 2020, ktoré vyhlásil Všeobecný súd Európskej únie (ôsma komora) vo veci T-348/19, uvádza najmä tieto odvolacie dôvody:
      dôvod týkajúci sa omeškania, pokiaľ ide o dvojmesačnú lehotu ustanovením článku 81 v spojení s článkom 130 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, v rozpore s čím Európsky parlament namietal neprípustnosť žaloby podanej D. Poggiolinim na Všeobecný súd, pokiaľ ide o uplatniteľnosť na podania prostredníctvom aplikácie e-Curia, v súvislosti s čím článok 60 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu uvádza, že „k procesným lehotám sa pripočíta desaťdňová lehota zohľadňujúca vzdialenosť“;
      dôvod týkajúci sa možnosti napadnúť oznámenie Generálneho riaditeľstva pre financie Európskeho parlamentu č. D(2019) 14435 z 11. apríla 2019, pokiaľ ide o okamžitú účinnosť a následne prípustnosť návrhu na jej zrušenie súdom;
      dôvod týkajúci sa prípustnosti návrhu na zrušenie oznámenia Generálneho riaditeľstva pre financie – Riaditeľstva pre finančné a sociálne práva členov – Oddelenia pre odmeňovanie a sociálne práva poslancov – II vedúci oddelenia D309419 z 8. júla 2019, formulovaný v súlade so žiadosťou o prispôsobenie žalobných návrhov podľa článku 86 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu a vychádzajúci z potreby premeniť toto podanie na odvolanie, ak sú splnené všetky podmienky.
      Odvolateľ uvádza tri ďalšie odvolacie dôvody založené na nezákonnosti oznámenia D(2019)14435 z 11. apríla 2019 a oznámenia D309419 z 8. júla 2019, najmä:
      dôvod založený na porušení rozhodnutia, ktoré vydala Kancelária predsedníctva Európskeho parlamentu vydaného 19. mája a 9. júla 2008 a ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia k štatútu poslancov Európskeho parlamentu;
      dôvod založený na tom, že Európsky parlament nevylúčil uplatnenie neplatných vnútroštátnych právnych predpisov (zavedený záznamom z rokovania č. 14/2018);
      dôvod založený na tom, že Európsky parlament nezákonne uplatnil vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v rozpore so základnými zásadami právneho poriadku Únie a na prvý pohľad aj so zásadou ochrany legitímnej dôvery, a vychádzajúci z porušenia zásady prednosti práva Únie.


title: Vec C-429/20 P: Odvolanie podané 11. septembra 2020: Solar Ileias Bompaina AE proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. júla 2020 vo veci T-143/19, Solar Ileias Bompaina/Komisia

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/9

      Odvolanie podané 11. septembra 2020: Solar Ileias Bompaina AE proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. júla 2020 vo veci T-143/19, Solar Ileias Bompaina/Komisia
      (Vec C-429/20 P)
      (2020/C 359/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Solar Ileias Bompaina AE (v zastúpení: A. Metaxas, dikigoros, A. Bartosch, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnuté uznesenie,

                  —

                  určil, že žaloba je prípustná a vrátil vec späť Všeobecnému súdu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie je založené na dvoch odvolacích dôvodoch.
      Po prvé Všeobecný súd vykonal nesprávnu právnu analýzu skutočností, ktoré sú základom žaloby, keďže nezohľadnil obsah sťažnosti podanej odvolateľkou, hoci tomuto obsahu dokonale porozumel.
      Po druhé Všeobecný súd uplatnil rovnako chybný spôsob dokazovania.


title: Vec T-538/20: Žaloba podaná 26. augusta 2020 – Guasch Pubill/EUIPO – Napkings (Čistiace utierky, obrusy)

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/11

      Žaloba podaná 26. augusta 2020 – Guasch Pubill/EUIPO – Napkings (Čistiace utierky, obrusy)
      (Vec T-538/20)
      (2020/C 359/16)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Marcos Guasch Pubill (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: R. Guerras Mazón, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Napkings, SL (Madrid, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 650 627-0003 (Čistiace utierky, obrusy)

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 23. júna 2020 vo veci R 1051/2019-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, vyhovel námietke res iudicata a uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  subsidiárne, odmietol uvedené žalobné dôvody a zrušil napadnuté rozhodnutie, namiesto neho prijal nové rozhodnutie, zamietol návrh na výmaz vo všetkých jeho dôvodoch alebo vrátil vec EUIPO, aby preskúmal „dodatočné dôvody“, ku ktorým sa ešte nevyjadril, a uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 52 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-546/20: Žaloba podaná 2. septembra 2020 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium/Komisia

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/12

      Žaloba podaná 2. septembra 2020 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium/Komisia
      (Vec T-546/20)
      (2020/C 359/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgicko), Unisys Belgium (Machelen, Belgicko) (v zastúpení: L. Masson a G. Tilman, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie, ktoré prijala Komisia v rámci verejného obstarávania vyhláseného pod referenčným číslom TAXUD/2019/OP/0006, nazvaného „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform“:

                              —

                              o odmietnutí ponuky konzorcia podanej žalobkyňami,

                              —

                              o pridelení verejnej zákazky konzorciu ARHS-IBM,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 23 prílohy I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1). Okrem toho tento žalobný dôvod vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia;

                              —

                              keďže Komisia neoverila abnormalitu cien úspešného uchádzača,

                              —

                              keďže Komisia nepovažovala ponuku úspešného uchádzača za mimoriadne nízku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, ktorá je stanovená najmä v článku 41 Charty základných práv Európskej únie, v rozsahu, v akom Komisia dostatočne neodôvodnila rozhodnutie nepovažovať ponuku úspešného uchádzača za mimoriadne nízku.


title: Vec T-551/20: Žaloba podaná 3. septembra 2020 – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Rivella International (Riviva)

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/13

      Žaloba podaná 3. septembra 2020 – Jeronimo Martins Polska/EUIPO – Rivella International (Riviva)
      (Vec T-551/20)
      (2020/C 359/18)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Poľsko) (v zastúpení: R. Skubisz, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rivella International AG (Rothrist, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Riviva – prihláška č. 16 888 174

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2020 vo veci R 2420/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, a v prípade, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom vstúpi do konania, uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-295/20: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 8. júla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Sanresa“ UAB/Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné obstarávanie – Verejné obstarávanie na služby spracovania odpadu – Smernica 2014/24/EÚ – Články 58 a 70 – Kvalifikácia požiadavky, aby subjekt mal predchádzajúci písomný súhlas na cezhraničnú prepravu odpadu – Podmienka plnenia zákazky)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/8

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 8. júla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Sanresa“ UAB/Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos
      (Vec C-295/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Verejné obstarávanie na služby spracovania odpadu - Smernica 2014/24/EÚ - Články 58 a 70 - Kvalifikácia požiadavky, aby subjekt mal predchádzajúci písomný súhlas na cezhraničnú prepravu odpadu - Podmienka plnenia zákazky)
      (2021/C 338/10)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Sanresa“ UAB

         Žalovaný: Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

         za účasti:„Toksika“ UAB, „Žalvaris“ UAB, „Palemono keramikos gamykla“ AB, „Ekometrija“ UAB

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 18 ods. 2, ako aj články 58 a 70 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že v rámci postupu verejného obstarávania služieb nakladania s odpadom predstavuje povinnosť hospodárskeho subjektu, ktorý chce prepraviť odpad z jedného členského štátu do iného štátu, mať – najmä v súlade s článkom 2 bodom 35 a článkom 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu – súhlas príslušných orgánov štátov dotknutých touto prepravou, podmienku plnenia tejto zákazky.

                  2.

                  Článok 70 smernice 2014/24 v spojení s článkom 18 ods. 1 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby bola ponuka uchádzača odmietnutá len z dôvodu, že v čase predloženia svojej ponuky nepredloží dôkaz, že spĺňa podmienku plnenia dotknutej zákazky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 329, 5.10.2020.


title: Vec C-344/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Paris (Francúzsko) 2. júna 2021 – AA, BB, manželka AA, skupina AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, v osobe advokáta Xavier Brouard ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC/Allianz Bank SA, Allianz France SA, ako právna nástupkyňa Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, v osobe advokáta Frédéric Abitbol ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC, BDR & Associés, v osobe advokáta Xavier Brouard ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC, SELAFA MJA, v osobe advokáta Jérôme Pierrel ako spoločného správcu konkurznej podstaty AA, SELARL Axym, v osobe advokáta Didier Courtoux ako spoločného správcu konkurznej podstaty AA, Bibus SA, predtým Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, ako právna nástupkyňa Métropole SA

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Paris (Francúzsko) 2. júna 2021 – AA, BB, manželka AA, skupina AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, v osobe advokáta Xavier Brouard ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC/Allianz Bank SA, Allianz France SA, ako právna nástupkyňa Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, v osobe advokáta Frédéric Abitbol ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC, BDR & Associés, v osobe advokáta Xavier Brouard ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC, SELAFA MJA, v osobe advokáta Jérôme Pierrel ako spoločného správcu konkurznej podstaty AA, SELARL Axym, v osobe advokáta Didier Courtoux ako spoločného správcu konkurznej podstaty AA, Bibus SA, predtým Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, ako právna nástupkyňa Métropole SA
      (Vec C-344/21)
      (2021/C 338/12)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de commerce de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: AA, BB, manželka AA, skupina AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, v osobe advokáta Xavier Brouard ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC

         Žalovaní: Allianz Bank SA, Allianz France SA, ako právna nástupkyňa Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, v osobe advokáta Frédéric Abitbol ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC, BDR & Associés, v osobe advokáta Xavier Brouard ako správcu konkurznej podstaty skupiny AA SNC, SELAFA MJA, v osobe advokáta Jérôme Pierrel ako spoločného správcu konkurznej podstaty AA, SELARL Axym, v osobe advokáta Didier Courtoux ako spoločného správcu konkurznej podstaty AA, Bibus SA, predtým Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, ako právna nástupkyňa Métropole SA

         Prejudiciálne otázky

                  —

                  Majú sa pravidlá kontroly koncentrácií stanovené v nariadeniach č. 4064/89 (1) a č. 139/2004 (2) vykladať v tom zmysle, že koncentrácia, ktorá sa uskutočnila v rozpore s povinnosťou predbežného oznámenia a pozastavenia koncentrácie, sa má považovať za neoznámenú koncentráciu, a ak áno, aké sú právne dôsledky neoznámenia právnych aktov prijatých neskôr na základe tejto prvej koncentrácie? Má sa neoznámená koncentrácia predovšetkým považovať za „nezlučiteľnú“ v zmysle nariadení č. 4064/89 a č. 139/2004?

                  —

                  Má sa článok 3 ods. 5 písm. a) nariadení č. 4064/89 a č. 139/2004 vykladať v tom zmysle, že držba podielov finančnou alebo úverovou inštitúciou alebo poisťovňou počas obdobia dlhšieho ako jeden rok bez povolenia Komisie predstavuje koncentráciu, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom?

                  —

                  Aké právne dôsledky má podľa článku 3 ods. 5 písm. a) č. 4064/89 a č. 139/2004 porušenie povinnosti požiadať Komisiu o predĺženie ročného obdobia držby cenných papierov, ktorú majú úverové inštitúcie, iné finančné inštitúcie a poisťovne?

                  —

                  Má sa dodržiavanie všeobecnej zásady právnej istoty vykladať v tom zmysle, že obmedzuje zrušenie nezákonných transakcií podľa európskeho práva v prípadoch, keď k protiprávnemu konaniu došlo už veľmi dávno a fyzické a právnické osoby založili na nezákonnej transakcii subjektívne práva? Zakladajú prípadne zistené porušenia európskeho práva právo na náhradu škody voči osobám zodpovedným za nezákonné transakcie?

                  —

                  Má sa judikatúra SDEÚ o mimozmluvnej zodpovednosti členských štátov vykladať v tom zmysle, že porušenia európskeho práva, ktorých sa dopustila finančná inštitúcia, ktorá je zložkou štátu, zakladajú povinnosť tohto štátu odškodniť subjekty poškodené protiprávnym konaním, a to za bežných podmienok stanovených v európskom práve?

                  —

                  Má sa článok 108 ods. 3 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že pred vyhlásením rozsudku Stardust Marine sa môže úver s preferenčnou úrokovou sadzbou selektívnej povahy, ktorý povedie k zvýhodneniu oproti obvyklým trhovým podmienkam, považovať za úver, ktorý bol z väčšej časti poskytnutý zo „štátnych prostriedkov“, a to z dôvodu, že ho poskytol verejný podnik, pričom nie je potrebné overiť, či bol z funkčného hľadiska pripísateľný štátu?

                  —

                  Vyžaduje povinnosť lojálnej spolupráce členských štátov podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ, ako aj efektívnosť a priamy účinok článku 88 ods. 3 [Zmluvy ES, teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ], aby súdy, ktoré rozhodujú vo veci samej, bez návrhu preskúmali a prípadne vyhlásili akúkoľvek štátnu pomoc, ktorá nebola oznámená Európskej komisii, za neoprávnenú?

                  —

                  Aké sú právne dôsledky neoznámenia štátnej pomoci Európskej komisii, ktoré je v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, najmä pokiaľ ide o otázku platnosti nadobudnutia podielov, ktoré sa mohli uskutočniť vďaka uvedenej štátnej pomoci?

                  —

                  Má sa článok 108 ods. 3 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že uvoľnenie značného objemu svojich finančných prostriedkov selektívne v prospech inej banky predstavuje štátnu pomoc?

                  —

                  Má sa článok 101 ZFEÚ, ako ho vykladá SDEÚ vo svojej judikatúre ALLIANZ HUNGARIA, vykladať v tom zmysle, že dohoda uzavretá splnomocnencom s inými podnikmi, ktorou dochádza k porušeniu zákonnej povinnosti, predstavuje obmedzenie hospodárskej súťaže na základe cieľa vzhľadom na to, že podľa francúzskeho vnútroštátneho práva je pre splnomocnenca zakázané nadobudnúť majetok, ktorého predajom je poverený, a ukladá sa mu povinnosť lojality, ako aj povinnosť informovať svojho splnomocniteľa alebo svojich splnomocniteľov?

                  —

                  Je porušením článku 101 ZFEÚ, ak sa podniky dohodli na nadobudnutí tretieho podniku za cenu podstatne nižšiu, ako je jeho trhová hodnota, keďže predpokladom takéto nadobudnutia podniku je to, aby niektorý z podnikov, ktorý je účastníkom dohody, porušil povinnosť lojality, povinnosť informovať alebo aj zákaz nadobudnúť majetok do svojho vlastníctva, ktorý ukladá francúzske vnútroštátne právo splnomocnencovi?

                  —

                  Je porušením článku 101 ZFEÚ, ak dohoda medzi podnikmi prispela k utajeniu pred Európskou komisiou informácií súvisiacich s povinnosťami, ktoré majú podniky, resp. niektoré podniky (najmä oznamovacia povinnosť) v oblasti koncentrácie?

                  —

                  Je porušením článku 101 ZFEÚ, ak účelom dohody medzi podnikmi bolo predovšetkým to, aby štátna pomoc nebola Európskej komisii riadne oznámená?

                  —

                  Má sa článok 3 smernice 2014/104/EÚ (3) vykladať v tom zmysle, že „úplná náhrada škody“, ktorú stanovuje, zodpovedá aktuálnej burzovej hodnote spoločnosti ADIDAS?

                  —

                  Vzhľadom na všetky relevantné okolnosti prejednávanej veci, má sa článok 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/104/EÚ z 26. novembra 2014 o určitých pravidlách upravujúcich žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody spôsobenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie, alebo zásada efektívnosti, ktorej vyjadrením je tento článok, vykladať v tom zmysle, že treba vychádzať z toho, že právo na náhradu škody vyplývajúce z porušení článkov 101 a 102 ZFEÚ, ktoré namietajú žalobcovia, je alebo nie je premlčané?

                  —

                  Vzhľadom na to, že sa táto smernica neuplatňuje na porušenia ustanovení práva Únie v oblasti koncentrácií a štátnej pomoci, ktoré európske právne predpisy sa majú uplatniť v súvislosti s prípadným premlčaním práva na náhradu škody a ako sa tieto predpisy majú vykladať s ohľadom na relevantné skutkové okolnosti prejednávanej veci?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1, Mim. vyd. 08/003, s. 40).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104/EÚ z 26. novembra 2014 o určitých pravidlách upravujúcich žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie (Ú. v. EÚ L 349, 2014, s. 1).


title: Vec T-406/21: Žaloba podaná 8. júla 2021 – Credit Suisse Group and Credit Suisse Securities (Europe)/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/39

      Žaloba podaná 8. júla 2021 – Credit Suisse Group and Credit Suisse Securities (Europe)/Komisia
      (Vec T-406/21)
      (2021/C 338/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Credit Suisse Group AG (Zürich, Švajčiarsko), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Wesseling a F. ten Have, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie C(2021) 2871 z 28. apríla 2021 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40346 – SSA Bonds) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“); subsidiárne zrušil článok 1 písm. d) napadnutého rozhodnutia; subsidiárne v druhom rade čiastočne zrušil článok 1 písm. d) napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom konštatuje, že oznámenia týkajúce sa určenia cien obmedzujú hospodársku súťaž z hľadiska cieľa a/alebo že žalobkyne sa podieľali na jedinom a nepretržitom porušení počas celého obdobia uvedeného v danom článku,

                  —

                  zrušil článok 2 písm. d) napadnutého rozhodnutia; subsidiárne čiastočne zrušil článok 2 písm. d) napadnutého rozhodnutia,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania alebo subsidiárne, aby nahradila primeranú časť trov konania žalobkýň.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a nedostatočne odôvodnila svoj záver, že žalobkyne konali s cieľom obmedziť a/alebo skresliť hospodársku súťaž. Najmä:

                              —

                              Komisia porušila článok 101 ZFEÚ tým, že nedostatočne preskúmala relevantný právny a hospodársky kontext a nedostatočne odôvodnila konštatovanie, že správanie dotknuté v napadnutom rozhodnutí obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska cieľa,

                              —

                              subsidiárne Komisia porušila článok 101 ZFEÚ, keď dospela k záveru, že oznámenia týkajúce sa určenia cien obmedzujú hospodársku súťaž z hľadiska cieľa,

                              —

                              pokiaľ ide o oznámenia týkajúce sa určenia cien, Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď posúdenie obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa nahradila posúdením otázky, či konanie nepatrí do pôsobnosti článku 101 ZFEÚ ako sprievodné obmedzenie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ tým, že nesprávne uplatnila pojem jediné a nepretržité porušenie. Najmä:

                              —

                              Komisia nepreukázala a dostatočne neodôvodnila, že v stálych chatových miestnostiach s mnohými účastníkmi dochádzalo k častým kontaktom, pričom táto prax sa skončila vo februári 2013, a sporadické dvojstranné kontakty, ktoré nasledovali od februára 2013 plnili všeobecný plán sledujúci spoločný cieľ,

                              —

                              Komisia nepreukázala a dostatočne neodôvodnila, že žalobkyne od februára 2013 vedeli alebo museli vedieť o dvojstranných kontaktoch ostatných hospodárskych subjektov alebo ich mohli rozumne predpokladať,

                              —

                              napadnuté rozhodnutie nepreukazuje a dostatočne neodôvodňuje, že namietané porušenie bolo nepretržité,

                              —

                              napadnuté rozhodnutie nepreukazuje existenciu jediného a nepretržitého porušenia počas celého obdobia uvedeného v článku 1 písm. d) napadnutého rozhodnutia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že spôsob výpočtu pokuty použitý Komisiou porušuje článok 23 nariadenia č. 1/2003 (1), usmernenia Komisie k metóde stanovenia pokút (2) a povinnosť odôvodnenia. Najmä:

                              —

                              Komisia neposkytla dostatočné odôvodnenie, ktoré by žalobkyniam umožnilo posúdiť, či spôsob výpočtu pokuty neobsahuje chyby,

                              —

                              Komisia použila náhradnú hodnotu predaja, ktorá značne presahuje hodnotu predaja žalobkýň, a teda ekonomický význam namietaného porušenia, pričom sa odchýlila od pojmu „hodnota predaja“ uvedeného v usmerneniach k metóde stanovenia pokút z roku 2006,

                              —

                              pokuta uložená žalobkyniam značne presahuje závažnosť údajného porušenia,

                              —

                              pokuta uložená žalobkyniam zahŕňa obdobie, počas ktorého sa nezúčastnili na údajnom porušení.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

         (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2) (ďalej len „usmernenia k metóde stanovenia pokút“).


title: Vec T-407/21: Žaloba podaná 9. júla 2021 – PB/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/40

      Žaloba podaná 9. júla 2021 – PB/Komisia
      (Vec T-407/21)
      (2021/C 338/50)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PB (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že táto žaloba je prípustná a dôvodná,
                  a následne

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 5. mája 2021, oznámené 10. mája 2021, týkajúce sa vrátenia i) 4 241 507 eur (zákazka TACIS/2006/101-510) (základná suma) alebo 4 674 256,92 eur (základná suma zvýšená o úroky z omeškania k 30. aprílu 2021) a ii) 1 197 055,86 eur (zákazka CARDS/2008/166-429) (základná suma) alebo 1 298 608,85 eur (základná suma zvýšená o úroky z omeškania k 30. aprílu 2021), z ktorej sa má odpočítať 399 825 eur,

                  —

                  nariadil vrátenie všetkých čiastok, ktoré Komisia prípadne na základe tohto rozhodnutia vymohla, navýšených o úroky z omeškania so sadzbou uplatňovanou Európskou centrálnou bankou, zvýšenou o 7 percentuálnych bodov,

                  —

                  nariadil zaplatenie 10 000 eur z dôvodu náhrady ujmy s výhradou upresnenia,

                  —

                  uložil Komisii nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení rozpočtového nariadenia v rozsahu, v akom Komisia nemá voči nemu žiadnu pohľadávku, prípadne žiadnu konkrétnu pohľadávku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, povinnosti náležitej starostlivosti a zásady nestrannosti zakotvené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie. Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie na odôvodnenie začatia konania o vymáhaní uvádza skutočnosť, že žalobca nevykonal oznámenie o dlhu, nereagoval na upomienku ani na výzvu. Žalovaná tým však opomenula na jednej strane spresniť, že žalobca tieto dokumenty napadol, a na druhej strane uviesť, že belgický súd rozhodol o svojej príslušnosti konať vo veci žaloby podanej HB, ktorá sa týka dvoch zmlúv. Žalobca dodáva, že žalovaná rovnako porušila svoju povinnosť odôvodnenia, keďže nevysvetlila dôvody, ktoré ju v prejednávanej veci viedli k rozhodnutiu, ku ktorému dospela. Žalobca sa nakoniec domnieva, že Komisia starostlivo a nestranne nepreskúmala všetky relevantné skutočnosti spornej veci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci Komisie prijať rozhodnutia, ktoré predstavujú exekučný titul, nedostatku právneho základu a zjavne nesprávnom posúdení. Žalobca tvrdí, že Komisia nemala právomoc prijať dve rozhodnutia, ktoré predstavujú exekučný titul a na základe ktorých sa vymáha pohľadávka, o ktorej Komisia uvádza, že ju má voči hospodárskemu subjektu, ktorého riadi žalobca a s ktorým je podľa nej solidárne zodpovedný, keďže tým, že v zmluve, ktorú uzavreli, nie je rozhodcovská doložka, patrí právomoc v ich sporoch zmluvnej povahy do právomoci súdov Únie. Žalobca však tvrdí, že ak Komisia nemá právomoc prijať dve rozhodnutia týkajúce sa tohto subjektu, nemôže mať právomoc ich prijať ani voči nemu, keďže príčina jeho žaloby je zmluvnej povahy.


title: Vec C-630/19: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – PAGE International Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira [Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Odpočet dane zaplatenej na vstupe – Smernica 2006/112/ES – Články 168 a 176 – Vylúčenie práva na odpočítanie dane – Vylúčenie práva na odpočítanie dane – Klauzula „standstill“ – Pristúpenie k Európskej únii]

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/2

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – PAGE International Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-630/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Smernica 2006/112/ES - Články 168 a 176 - Vylúčenie práva na odpočítanie dane - Vylúčenie práva na odpočítanie dane - Klauzula „standstill“ - Pristúpenie k Európskej únii)
      (2020/C 304/02)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PAGE International Lda

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článok 168 písm. a) a článok 176 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá po pristúpení dotknutého členského štátu k Európskej únii zužuje rozsah výdavkov vylúčených z práva na odpočítanie dane z pridanej hodnoty tým, že za určitých podmienok povoľuje čiastočné odpočítanie dane z pridanej hodnoty vzťahujúcej sa na tieto výdavky, najmä tie, ktoré sa týkajú potravín, aj keď zdaniteľná osoba preukáže, že tieto výdavky sa v celom rozsahu týkali výkonu jeho zdaniteľnej podnikateľskej činnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 389, 11.11.2019.


title: Spojené veci C-632/19 a C-633/19: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgicko) – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV (C-632/19 a C-633/19), LW-Idee GmbH (C-632/19 a C-633/19), KGH Belgium NV (C-632/19), Vollers Belgium NV (C-633/19) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Dumping – Dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne – Nariadenie (ES) č. 91/2009 – Platnosť a výklad – Nedostatok dostatočných podrobností týkajúcich sa skutkových okolností sporu vo veci samej a dôvodov odôvodňujúcich potrebu odpovedať na prejudiciálne otázky – Zjavná neprípustnosť)

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/3

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 16. júla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgicko) – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV (C-632/19 a C-633/19), LW-Idee GmbH (C-632/19 a C-633/19), KGH Belgium NV (C-632/19), Vollers Belgium NV (C-633/19)
      (Spojené veci C-632/19 a C-633/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Dumping - Dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne - Nariadenie (ES) č. 91/2009 - Platnosť a výklad - Nedostatok dostatočných podrobností týkajúcich sa skutkových okolností sporu vo veci samej a dôvodov odôvodňujúcich potrebu odpovedať na prejudiciálne otázky - Zjavná neprípustnosť)
      (2020/C 304/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Žalované: Metalen Galler NV (C-632/19 a C-633/19), LW-Idee GmbH (C-632/19 a C-633/19), KGH Belgium NV (C-632/19), Vollers Belgium NV (C-633/19)

         Výrok

      Návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Súd prvého stupňa Antverpy, Belgicko) rozhodnutiami z 27. marca 2019, sú zjavne neprípustné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec C-839/19 P: Odvolanie podané 16. novembra 2019: Karolina Romańska proti uzneseniu Všeobecného súdu zo 6. septembra 2019 vo veci T-212/18, Romańska/Frontex.

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/3

      Odvolanie podané 16. novembra 2019: Karolina Romańska proti uzneseniu Všeobecného súdu zo 6. septembra 2019 vo veci T-212/18, Romańska/Frontex.
      (Vec C-839/19 P)
      (2020/C 304/04)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Karolina Romańska (v zastúpení: A. Tetkowska, advokátka)

         Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž
      Vec bola uznesením Súdneho dvora z 31. januára 2020 vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-101/20 P: Odvolanie podané 19. februára 2020: Currency One S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 vo veci T-501/18, Currency One/EUIPO – Cinkciarz.pl

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/3

      Odvolanie podané 19. februára 2020: Currency One S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 vo veci T-501/18, Currency One/EUIPO – Cinkciarz.pl
      (Vec C-101/20 P)
      (2020/C 304/05)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Currency One S.A. (v zastúpení: P. Szmidt. advokát)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Cinkciarz.pl
      Súdny dvor (komora rozhodujúca o prípustnosti odvolaní) uznesením z 28. mája 2020 rozhodla, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-198/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poľsko) 11. mája 2020 – MN, DN, JN, ZN/X Bank S.A.

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poľsko) 11. mája 2020 – MN, DN, JN, ZN/X Bank S.A.
      (Vec C-198/20)
      (2020/C 304/06)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: MN, DN, JN, ZN

         Žalovaná: X Bank S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 2 písm. b) smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), článok 3 ods. 1 a 2, článok 4 smernice 93/13 a jej odôvodnenia:

                              —

                              keďže spotrebiteľ musí mať rovnakú ochranu na základe zmlúv uzatvorených ústne alebo písomne bez ohľadu na to, či sú podmienky písomnej zmluvy obsiahnuté v jednom alebo viacerých dokumentoch;

                              —

                              keďže hodnotenie nekalého charakteru podmienok podľa vybraných všeobecných kritérií najmä pri predaji alebo dodávkach verejného charakteru, ktoré zabezpečujú kolektívne služby, berúc do úvahy spoločnú zodpovednosť medzi užívateľmi, musí byť doplnené systémom celkového vyhodnotenia rôznych príslušných záujmov; keďže toto predstavuje požiadavku dôvery; keďže pri hodnotení dobrej viery sa musí brať ohľad najmä na stabilitu zmluvného postavenia strán bez ohľadu na to, či spotrebiteľ bol stimulovaný k súhlasu s podmienkami a či tovar alebo služby boli predávané na osobitnú objednávku spotrebiteľa; keďže požiadavka dobrej viery môže byť splnená predajcom alebo dodávateľom, keď s inou stranou, ktorej oprávnené záujmy brali do úvahy, zaobchádzajú čestne a rovnocenne;

                              —

                              keďže zmluvy by mali byť vypracované zrozumiteľne, mal by mať spotrebiteľ skutočne príležitosť preskúmať všetky podmienky a ak má pochybnosti mal by platiť výklad najpriaznivejší pre spotrebiteľa;
                              s ohľadom na body 16 a 21 rozsudku Súdneho dvora z 3. septembra 2015, Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA (C-110/14, ECLI:EU:C:2015:538) a body 20 a 26 až 33 návrhov, ktoré predniesol generálny advokát Pedro Cruz Villalón dňa 23. apríla 2015 (ECLI:EU:C:2015:271),
                              vykladať tak, že spotrebiteľská ochrana priznaná smernicou 93/13 prislúcha každému spotrebiteľovi?
                              Alebo, ako sa uvádza v bode 74 rozsudku Súdneho dvora z 30. apríla 2014 vydaného vo veci Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai/OTP Jelzálogbank Zrt, (ECLI:EU:C:2014:282) spotrebiteľská ochrana prislúcha len riadne informovanému, primerane pozornému a obozretnému priemernému spotrebiteľovi? Inými slovami môže vnútroštátny súd konštatovať nekalosť ustanovení zmluvy uzatváranej akýmkoľvek spotrebiteľom alebo môže konštatovať iba nekalosť ustanovení zmluvy, ktorú uzatvoril spotrebiteľ, ktorého možno považovať za riadne informovaného, primerane pozorného a obozretného priemerného spotrebiteľa?

                  2.

                  V prípade, že sa na prvú otázku odpovie tak, že spotrebiteľská ochrana neprislúcha na základe smernice 93/13 každému spotrebiteľovi, ale len riadne informovanému, primerane pozornému a obozretnému priemernému spotrebiteľovi, možno za riadne informovaného, primerane pozorného a obozretného priemerného spotrebiteľa považovať spotrebiteľa, ktorý si uzatváranú zmluvu o hypotekárnom úvere indexovanom v cudzej mene a čerpanom vo výške 150 000 PLN na obdobie 30 rokov pred jej uzavretím neprečítal? Možno takémuto spotrebiteľovi priznať ochranu na základe smernice 93/13?

                  3.

                  V prípade, že sa na prvú otázku odpovie tak, že spotrebiteľská ochrana neprislúcha na základe smernice 93/13 každému spotrebiteľovi, ale len riadne informovanému, primerane pozornému a obozretnému priemernému spotrebiteľovi, možno za riadne informovaného, primerane pozorného a obozretného priemerného spotrebiteľa považovať spotrebiteľa, ktorý aj keď si prečítal návrh zmluvy o hypotekárnom úvere indexovanom v cudzej mene uzatváranej na obdobie 30 rokov na čerpanie úveru vo výške 150 000 PLN, jej úplne nerozumel, a ani sa nepokúšal porozumieť jej obsahu pred jej uzatvorením, predovšetkým sa neobrátil na druhú zmluvnú stranu – banku s prosbou o objasnenie jej významu a významu jej jednotlivých ustanovení? Možno takémuto spotrebiteľovi priznať ochranu na základe smernice 93/13?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-202/20 P: Odvolanie podané 12. mája 2020: Claudio Necci proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 25. marca 2020 vo veci T-129/19, Necci/Komisia

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/5

      Odvolanie podané 12. mája 2020: Claudio Necci proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 25. marca 2020 vo veci T-129/19, Necci/Komisia
      (Vec C-202/20 P)
      (2020/C 304/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Claudio Necci (v zastúpení: S. Orlandi, T. Martin, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Európsky parlament, Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 25. marca 2020 vo veci T-129/19, Necci/Komisia,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie,

                  —

                  rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľ sa domáha zrušenia uznesenia z 25. mája 2020 vo veci T-129/19, ktorým Všeobecný súd Európskej únie zamietol jeho žalobu o neplatnosť ako neprípustnú a uložil mu povinnosť nahradiť trovy konania.
      Odvolateľ uvádza v tejto súvislosti tri odvolacie dôvody:
      Prvý dôvod je založený na skreslení predmetu sporu, keďže Všeobecný súd Európskej únie sa domnieval, že rozhodnutím z 18. júla 2011 bola odvolateľovi spôsobená ujma.
      Druhý dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu, keďže v prípade, že jeho žaloba je neprípustná, odvolateľ nemá žiadny prostriedok nápravy na spochybnenie toho, že sa už na jeho osobu nevzťahuje žiadna ochrana zo systému sociálneho zabezpečenia napriek tomu, že celý svoj život pracoval.
      Tretí dôvod je založený na porušení zásady jednotnosti uplatňujúcej sa právnej úpravy, keďže Všeobecný súd Európskej únie rozhodol, že strata akejkoľvek ochrany zo systému sociálneho zabezpečenia v Taliansku, ktorá nastala po prevode, „vyplýva z konkrétnych vnútroštátnych právnych noriem a nijako nesúvisí z jeho postavením voči [spoločnému systému zdravotného poistenia] JSIS“.


title: Vec C-212/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poľsko) 12. mája 2020 – M.P., B.P./„A.“ vykonávajúci činnosť prostredníctvom spoločnosti „A.“ S.A.

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poľsko) 12. mája 2020 – M.P., B.P./„A.“ vykonávajúci činnosť prostredníctvom spoločnosti „A.“ S.A.
      (Vec C-212/20)
      (2020/C 304/08)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: M.P., B.P.

         Žalovaný:„A.“ vykonávajúci činnosť prostredníctvom spoločnosti „A.“ S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Musí sa s ohľadom na článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 a článok 5 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1) a s ohľadom na odôvodnenia tejto smernice stanovujúce povinnosť vypracovania zmlúv jasným a zrozumiteľným spôsobom a nevyhnutnosť uskutočnenia výkladu priaznivejšieho pre spotrebiteľa v prípade pochybností, formulovať zmluvná podmienka upravujúca nákupný a predajný kurz cudzej meny v zmluve o úvere indexovanom v cudzej mene jednoznačne, t. j. tak, aby dlžník/spotrebiteľ mohol tento kurz sám kedykoľvek určiť, alebo je možné, aby s ohľadom na typ zmluvy spomenutý v článku 4 ods. 1 uvedenej smernice, na dlhodobý charakter zmluvy (v trvaní niekoľko desiatok rokov) a na fakt, že suma v cudzej mene podlieha neustálym zmenám (ktoré môžu nastať kedykoľvek), boli zmluvné podmienky formulované všeobecnejšie, a to aby odkazovali na trhovú hodnotu cudzej meny, čo by znemožňovalo vyvolanie značnej nerovnováhy v právach a povinnostiach strán s ujmou pre spotrebiteľa v zmysle článku 3 ods. 1 uvedenej smernice?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú [otázku]: Možno s ohľadom na článok 5 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a s ohľadom na odôvodnenia tejto smernice vykladať zmluvnú podmienku týkajúcu sa určovania nákupného a predajného kurzu cudzej meny veriteľom (bankou) takým spôsobom, aby boli pochybnosti obsiahnuté v zmluve odstránené v prospech spotrebiteľa a aby bolo uznané, že zmluva stanovuje nákupný a predajný kurz cudzej meny nie svojvoľne, ale na základe voľného trhu, najmä v situácii, kedy obidve strany rovnako porozumeli zmluvným podmienkam stanovujúcim nákupný a predajný kurzu cudzej meny, alebo kedy sa dlžník/spotrebiteľ o predmetnú zmluvnú podmienku v čase uzavretia zmluvy a jej vykonania nezaujímal, a takisto sa neoboznámil s obsahom zmluvy vo chvíli jej uzavretia ani počas celej doby jej trvania?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 26. mája 2020 – LM
      (Vec C-219/20)
      (2020/C 304/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: LM

         Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Vedľajší účastníci konania: Österreichische Gesundheitskasse
      Kompetenzzentrum LSDB

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a články 41 ods. 1 a 47 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá v správnom konaní trestnoprávnej povahy obligatórne stanovuje päťročnú premlčaciu lehotu v prípade nedbanlivostného deliktu?


title: Vec C-231/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 3. júna 2020 – MT/Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 3. júna 2020 – MT/Landespolizeidirektion Steiermark
      (Vec C-231/20)
      (2020/C 304/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: MT

         Dotknutý orgán: Landespolizeidirektion Steiermark

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Musí vnútroštátny súd v trestnom konaní, ktoré sa vedie na účely ochrany právnej úpravy monopolu, preskúmať ustanovenie týkajúce sa trestnej sankcie, ktoré má uplatniť, z hľadiska slobody poskytovať služby, ak už predtým preskúmal túto právnu úpravu monopolu v súlade s požiadavkami Súdneho dvora Európskej únie a z tohto skúmania vyplynulo, že táto právna úprava monopolu je odôvodnená?

                  2.

                     V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná:

                                 2a)

                              Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa musí nevyhnutne uložiť pokuta za každý hrací automat bez absolútnej hornej hranice celkovej sumy uložených pokút?

                                 2b)

                              Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa musí nevyhnutne uložiť minimálna pokuta vo výške 3 000 eur za každý hrací automat?

                                 2c)

                              Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa má uložiť náhradný trest odňatia slobody za každý hrací automat bez absolútnej hornej hranice celkového súčtu uložených náhradných trestov odňatia slobody?

                                 2d)

                              Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že v prípade uloženia sankcie za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa uloží povinnosť zaplatiť príspevok na trovy trestného konania vo výške 10 % uložených pokút?

                  3.

                     V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku záporná:

                                 3a)

                              Má sa článok 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa musí nevyhnutne uložiť pokuta za každý hrací automat bez absolútnej hornej hranice celkovej sumy uložených pokút?

                                 3b)

                              Má sa článok 49 ods. 3 Charty vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa musí nevyhnutne uložiť minimálna pokuta vo výške 3 000 eur za každý hrací automat?

                                 3c)

                              Má sa článok 49 ods. 3 Charty vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa má uložiť náhradný trest odňatia slobody za každý hrací automat bez absolútnej hornej hranice celkového súčtu uložených náhradných trestov odňatia slobody?

                                 3d)

                              Má sa článok 49 ods. 3 Charty vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že v prípade uloženia sankcie za sprístupňovanie zakázaných lotérií podľa zákona o hazardných hrách v rámci podnikania sa uloží povinnosť zaplatiť príspevok na trovy trestného konania vo výške 10 % uložených pokút?


title: Vec C-300/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 7. júla 2020 – BUND Naturschutz in Bayern e.V./Landkreis Rosenheim

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 7. júla 2020 – BUND Naturschutz in Bayern e.V./Landkreis Rosenheim
      (Vec C-300/20)
      (2020/C 304/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: BUND Naturschutz in Bayern e.V.

         Žalovaný: Landkreis Rosenheim

         Vedľajší účastník konania: Landesanwaltschaft Bayern, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 2 písm. a) smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (1) vykladať v tom zmysle, že k stanoveniu rámca pre budúce povolenie projektov uvedených v prílohách I a II smernice 2011/92/EÚ (2) (smernice o posudzovaní vplyvov) dochádza už vtedy, ak nariadenie na účely ochrany prírody a krajiny stanovuje všeobecné zákazy s možnosťou výnimiek, ako aj povinnosti získať povolenie, ktoré osobitne nesúvisia s projektmi uvedenými v prílohách k smernici o posudzovaní vplyvov?

                  2.

                  Má sa článok 3 ods. 2 písm. a) smernice 2001/42/ES vykladať v tom zmysle, že plány a programy boli vypracované pre oblasť poľnohospodárstva, lesníctva, využívania územia atď., ak majú za cieľ stanoviť referenčný rámec práve pre jednu alebo viaceré z týchto oblastí? Alebo postačuje, ak sa na účely ochrany prírody a krajiny upravia všeobecné zákazy a povinnosti získať povolenie, ktoré sa v rámci povoľovacieho konania majú posúdiť pre viaceré zámery a použitia a nepriamo („reflexne“) môžu ovplyvniť jednu alebo viaceré z týchto oblastí?

                  3.

                  Má sa článok 3 ods. 4 smernice 2001/42/ES vykladať v tom zmysle, že sa stanovuje rámec pre budúce povoľovanie projektov, ak nariadenie, ktoré bolo vydané na účely ochrany prírody a krajiny upravuje pre viaceré abstraktne opísané zámery a opatrenia v chránenom území všeobecné zákazy a povinnosti získať povolenie, avšak konkrétne projekty v čase vydania tohto nariadenia nemožno predvídať a nie sú ani plánované, a teda neexistuje osobitná súvislosť s konkrétnymi projektmi?

         (1)  Ú. v. ES L 197, 2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v EÚ L 26, 2012, s. 1).