title: Vec C-586/20 P: Odvolanie podané 9. novembra 2020: P. Krücken Organic GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. septembra 2020 vo veci T-565/18, P. Krücken Organic GmbH/Európska komisia

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/11

      Odvolanie podané 9. novembra 2020: P. Krücken Organic GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. septembra 2020 vo veci T-565/18, P. Krücken Organic GmbH/Európska komisia
      (Vec C-586/20 P)
      (2021/C 9/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: P. Krücken Organic GmbH (v zastúpení: H. Schmidt, Rechsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. septembra 2020 vo veci T-565/18,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť jej sumu vo výške 216 749,02 eura a úroky z omeškania odo dňa doručenia tejto žaloby vo výške 8 percentuálnych bodov nad rámec základnej úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky (ECB),

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť, aby jej sprístupnila všetky dokumenty, ktoré vznikli v rámci činnosti ECOCERT pri ekologickej kontrole podniku, ktorý vyrobil sporný výrobok, tým, že jej umožní nahliadnuť do spisu, najmä do správy o kontrole a súvisiacimi vyhodnoteniami z rokov 2016, 2017 a 2018, ktoré sa týkajú zistení, hodnotení a rozhodnutí ECOCERT a ktoré boli základom pre vydanie potvrdenia o kontrole pre sporný výrobok a pre následné zrušenie tohto potvrdenia o kontrole zo strany ECOCERT,

                  —

                  zaviazal Komisiu, aby ekologickým kontrolným subjektom, ktoré poveruje v tretích krajinách plnením úloh v rámci kontrolného sa Európskej únie pre ekologické poľnohospodárstvo, uložila povinnosť doručiť príslušnému dovozcovi jej rozhodnutia týkajúce sa zrušenia, späťvzatia alebo vyhlásenia neplatnosti udelených potvrdení o kontrole a prijať jeho námietky a rozhodnúť o nich; aby ekologickým kontrolným subjektom, ktoré poveruje v tretích krajinách nariadila poskytnúť dovozcom dokumenty týkajúce sa ekologického kontrolného konania, na ktorých boli založené tieto rozhodnutia, najmä správy o kontrole a vyhodnotenia, pričom sa skryjú časti, ktoré podliehajú ochrane osobných údajov v prospech tretích osôb; subsidiárne túto povinnosť Komisie obmedziť na povinnosť voči navrhovateľke.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že boli porušené jej základné práva na slobodu podnikania a na ochranu vlastníctva. Právo Únie týkajúce sa ekologickej výroby sa musí podľa nej vykladať v zmysle Charty základných práv. Všeobecný súd to vo svojom rozsudku vôbec nezohľadnil. Podniky, ktoré dovážajú ekologické produkty zo štátov, ktoré nie sú členmi Európskej únie, sú tým úplne pozbavené ochrany vyplývajúcej zo základných práv.
      Podľa odvolateľky rozsudok Všeobecný súd spočíva na nesprávnom právnom posúdení rozsahu povinností, a teda zodpovednosti Európskej komisie za konanie a rozhodnutia kontrolných subjektov. Všeobecný súd nesprávne vychádzal vo svojom rozsudku z toho, že neexistujú nijaké „konkrétne ustanovenie“, z ktorého by vyplývalo, že konanie ECOCERT v rozpore s jeho povinnosťami prostredníctvom dcérskej spoločnosti v Čínskej ľudovej republike je nutné pričítať Únii alebo Európskej komisii. Všeobecný súd usudzuje, že pričítanie predpokladá, že ekologická kontrola bola zverená samotnej Komisii ako výsostná úloha v štátoch, ktoré nie sú členmi Európskej únie. Ustanovenia nariadenia (ES) č. 834/2007 (1) a nariadenia (ES) č. 1235/2008 (2) stanovujú pre Európsku komisiu spôsob, akým sa má ekologická kontrola vykonávať v štátoch, ktoré nie sú členmi Európskej únie, a to poverením ekologických kontrolných subjektov ako agentov Únie.
      Odvolateľka ďalej tvrdí, že úvaha Všeobecného súdu, podľa ktorej článok 33 nariadenia č. 834/2007, ako aj rámec skúmania zodpovednosti Únie majú za následok, že Európskej komisii bola priznaná „široká miera voľnej úvahy“, tak pokiaľ ide o zistenie a hodnotenie rizika, tak aj vo vzťahu k opatreniam dohľadu, ktoré možno vyvodiť zo zisteného rizika, nezodpovedá významu ochrany základných práv. Taká široká miera voľnej úvahy by mala za následok neexistenciu súdneho preskúmania konania Európskej komisie.
      Odvolateľka napokon tvrdí, že odôvodnenie Všeobecného súdu, pokiaľ ide o odmietnutie návrhu v žalobe na uloženie povinností Komisii, aby zabezpečila transparentnosť rozhodnutí prijatých ekologickými kontrolnými subjektmi, je nezlučiteľné s významom základných práv a významom zabezpečenia účinnej právnej ochrany z hľadiska základných práv.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 834/2007 z 28. júna 2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 2092/91 (Ú. v. EÚ L 189, 2007, s. 1).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1235/2008 z 8. decembra 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 834/2007, pokiaľ ide o opatrenia týkajúce sa dovozu ekologických produktov z tretích krajín (Ú. v. EÚ L 334, 2008, s. 25).


title: Vec T-594/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Pharma Mar/Komisia („Lieky na humánne použitie – Žiadosť o povolenie na uvedenie na trh pre liek Aplidín – plitidepsín – Rozhodnutie Komisie o zamietnutí – Nariadenie (ES) č. 726/2004 – Vedecké hodnotenie rizík a prínosov lieku – Výbor pre lieky na humánne použitie – Objektívna nestrannosť“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/13

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Pharma Mar/Komisia
      (Vec T-594/18) (1)

      („Lieky na humánne použitie - Žiadosť o povolenie na uvedenie na trh pre liek Aplidín – plitidepsín - Rozhodnutie Komisie o zamietnutí - Nariadenie (ES) č. 726/2004 - Vedecké hodnotenie rizík a prínosov lieku - Výbor pre lieky na humánne použitie - Objektívna nestrannosť“)
      (2021/C 9/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Španielsko) (v zastúpení: M. Merola a V. Salvatore, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Haasbeek a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2018) 4831 final zo 17. júla 2018, ktorým sa zamieta povolenie na uvedenie lieku na humánne použitie Aplidín – plitidepsín na trh na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vykonávacie rozhodnutie Európskej komisie C(2018) 4831 final zo 17. júla 2018, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky, zamieta povolenie na uvedenie na trh lieku na humánne použitie Aplidín – plitidepsín, sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 445, 10.12.2018.


title: Vec T-25/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – AD/ECHA („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Zmluva na dobu určitú – Rozhodnutie o neobnovení zmluvy – Povinnosť starostlivosti – Rovnosť zaobchádzania – Zjavne nesprávne posúdenie – Prekročenie právomoci – Právo byť vypočutý – Povinnosť odôvodnenia – Zodpovednosť“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/14

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – AD/ECHA
      (Vec T-25/19) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie o neobnovení zmluvy - Povinnosť starostlivosti - Rovnosť zaobchádzania - Zjavne nesprávne posúdenie - Prekročenie právomoci - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia - Zodpovednosť“)
      (2021/C 9/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: AD (v zastúpení: N. Flandin a L. levi, avocates)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: C.-M. Bergerat a T. Zbihlej, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Duron, advokátka)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak v podstate na zrušenie po prvé rozhodnutia ECHA z 28. marca 2018 neobnoviť žalobkyni zmluvu na dobu určitú a po druhé oznámenia o voľnom pracovnom mieste na zostavenie rezervného zoznamu pre nábor zmluvných zamestnancov funkčnej skupiny uverejneného 9. marca 2018, a jednak na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá bola žalobkyni údajne spôsobená v nadväznosti na rozhodnutie z 28. marca 2018 a oznámenie o voľnom pracovnom mieste z 9. marca 2018

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  AD je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 18.3.2019.


title: Vec T-173/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – AV a AW/Parlament („Verejná služba – Úradníci – Náhrada zdravotných nákladov – Vyšetrovanie OLAF-u – Článok 85 služobného poriadku – Náhrada neoprávnených platieb“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – AV a AW/Parlament
      (Vec T-173/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Náhrada zdravotných nákladov - Vyšetrovanie OLAF-u - Článok 85 služobného poriadku - Náhrada neoprávnených platieb“)
      (2021/C 9/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: AV a AW (v zastúpení: L. Levi, S. Rodrigues a J. Martins, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: T. Lazian a I. Lázaro Betancor, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Parlamentu z 23. júla a 1. augusta 2018 o vymáhaní sumy 5 289 eur od žalobkyne a sumy 3 880 eur od žalobcu z dôvodu ich neoprávneného vyplatenia ako náhrady zdravotných nákladov

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec T-273/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie TARGET VENTURES – Absolútny dôvod neplatnosti – Nekonanie v dobrej viere – Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES)
      (Vec T-273/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie TARGET VENTURES - Absolútny dôvod neplatnosti - Nekonanie v dobrej viere - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 9/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Target Ventures Group Ltd (Road Town, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: T. Dolde a P. Homann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Sipos a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Target Partners GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Klett a C. Mikyska, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. februára 2019 (vec R 1684/2017-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami Target Ventures Group a Target Partners

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 4. februára 2019 (vec R 1684/2017 2) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Target Ventures Group Ltd, vrátane trov, ktoré táto spoločnosť vynaložila pred odvolacím senátom.

                  3.

                  Target Partners GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 220, 1.7.2019.


title: Vec T-583/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o výmaze – Slovná ochranná Európskej únie FRIGIDAIRE – Riadne používanie – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)
      (Vec T-583/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Slovná ochranná Európskej únie FRIGIDAIRE - Riadne používanie - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 9/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Electrolux Home Products, Inc (Charlotte, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: D. Consult (Wattignies, Francúzsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. júna 2019 (vec R 166/2018-5) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi D. Consult a Electrolux Home Products

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Electrolux Home Products, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Vec T-643/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2020 – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM ULTRA – Riadne používanie ochrannej známky – Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná – Používanie vo forme, v ktorej je ochranná známka zapísaná – Používanie so súhlasom majiteľa – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2020 – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)
      (Vec T-643/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM ULTRA - Riadne používanie ochrannej známky - Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná - Používanie vo forme, v ktorej je ochranná známka zapísaná - Používanie so súhlasom majiteľa - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 9/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Co. Ltd (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, V. Ruzek a K. Zajfert, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: J. Day, solicitor a T. de Haan, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 (spojené veci R 1655/2018-4 a R 1723/2018-4), týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Dermavita Co. a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dermavita Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

                  3.

                  Allergan Holdings France znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 383, 11.11.2019.


title: Vec T-664/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2020 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM ULTRA – Riadne používanie ochrannej známky – Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/17

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2020 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)
      (Vec T-664/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM ULTRA - Riadne používanie ochrannej známky - Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 9/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: J. Day, solicitor a T. de Haan, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, V. Ruzek a K. Zajfert, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dermavita Co. Ltd (Bejúrt, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 (spojené veci R 1655/2018-4 a R 1723/2018-4) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Dermavita Co. a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Allergan Holdings France je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 383, 11.11.2019.


title: Vec T-857/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Dehousse/Súdny dvor Európskej únie („Prístup k dokumentom – Súdny dvor Európskej únie – Dokumenty v držbe inštitúcie v rámci výkonu jej administratívnych úloh – Článok 266 ZFEÚ – Rozhodnutie prijaté v rámci výkonu rozsudku Všeobecného súdu – Opatrenia na vykonanie zrušujúceho rozsudku – Domnienka neexistencie dokumentov alebo ich držby – Prijateľné vysvetlenia umožňujúce určiť dôvody neexistencie alebo neexistencie držby – Povinnosť odôvodnenia – Uchovávanie dokumentácie – Zásada riadnej správy vecí verejných“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2020 – Dehousse/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-857/19) (1)

      („Prístup k dokumentom - Súdny dvor Európskej únie - Dokumenty v držbe inštitúcie v rámci výkonu jej administratívnych úloh - Článok 266 ZFEÚ - Rozhodnutie prijaté v rámci výkonu rozsudku Všeobecného súdu - Opatrenia na vykonanie zrušujúceho rozsudku - Domnienka neexistencie dokumentov alebo ich držby - Prijateľné vysvetlenia umožňujúce určiť dôvody neexistencie alebo neexistencie držby - Povinnosť odôvodnenia - Uchovávanie dokumentácie - Zásada riadnej správy vecí verejných“)
      (2021/C 9/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Franklin Dehousse (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a S. Rodrigues, avocats)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a Á. Almendos Manzano, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie zo 14. októbra 2019, týkajúceho sa výkonu rozsudku z 20. septembra 2019, Dehousse/Súdny dvor Európskej únie (T-433/17, EU:T:2019:632)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Franklin Dehousse je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 24.2.2020.


title: Vec T-25/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – Deutsche Post/EUIPO – Pošta Slovenije (Zobrazenie štylizovaného lesného rohu) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej štylizovaný lesný roh – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca poštový roh na žltom podklade – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia nebezpečenstva zámeny – Podobnosť označení – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti staršej ochrannej známky – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) n° 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – Deutsche Post/EUIPO – Pošta Slovenije (Zobrazenie štylizovaného lesného rohu)
      (Vec T-25/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej štylizovaný lesný roh - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca poštový roh na žltom podklade - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia nebezpečenstva zámeny - Podobnosť označení - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti staršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) no 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 9/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deutsche Post AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: M. Viefhues, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Pošta Slovenije d.o.o. (Maribor, Slovinsko) (v zastúpení: M. Kavčič a R. Jerovšek, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 18. novembra 2019 (vec R 994/2019-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Deutsche Post a Pošta Slovenije

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Deutsche Post AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec T-629/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2020 – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Ťažné zariadenie pre motorové vozidlá) („Dizajn Spoločenstva – Konanie o výmaze – Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci ťažné zariadenie na pripojenie chladiacich alebo klimatizačných jednotiek k motorovému vozidlu – Dôvod výmazu – Nedodržanie podmienok ochrany – Články 4 až 9 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 – Rozsah preskúmania vykonaného odvolacím senátom – Žalobné dôvody týkajúce sa odôvodnenia iného rozhodnutia – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/20

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2020 – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Ťažné zariadenie pre motorové vozidlá)
      (Vec T-629/19) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci ťažné zariadenie na pripojenie chladiacich alebo klimatizačných jednotiek k motorovému vozidlu - Dôvod výmazu - Nedodržanie podmienok ochrany - Články 4 až 9 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Rozsah preskúmania vykonaného odvolacím senátom - Žalobné dôvody týkajúce sa odôvodnenia iného rozhodnutia - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2021/C 9/29)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Španielsko) (v zastúpení: E. Sugrañes Coca, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: J. Torras Toll, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 10. júla 2019 (vec R 1399/2017-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami L. Oliva Torras a Mecánica del Frío

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  L. Oliva Torras, SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili EUIPO a Mecánica del Frío, SL.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-13/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2020 – Valiante/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Vnútorné výberové konanie COM/1/AD 10/18 (AD 10) – Podanie prihlášky prostredníctvom formulára stanoveného na tento účel a uvedeného v článku 2 prílohy III služobného poriadku – Žiadosť o pripustenie do výberového konania predložená menovaciemu orgánu súčasne v papierovej podobe – Podmienky oprávnenosti – Rozhodnutie výberovej komisie o zamietnutí kandidatúry žalobcu – Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa odmieta vyhovieť žiadosti žalobcu o zrušenie jednej z podmienok stanovených v oznámení o výberovom konaní s cieľom, aby bol pripustený do výberového konania – Spochybnenie rozhodnutia menovacieho orgánu a nie rozhodnutia výberovej komisie – Záujem na konaní – Neprípustnosť“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/20

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2020 – Valiante/Komisia
      (Vec T-13/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Vnútorné výberové konanie COM/1/AD 10/18 (AD 10) - Podanie prihlášky prostredníctvom formulára stanoveného na tento účel a uvedeného v článku 2 prílohy III služobného poriadku - Žiadosť o pripustenie do výberového konania predložená menovaciemu orgánu súčasne v papierovej podobe - Podmienky oprávnenosti - Rozhodnutie výberovej komisie o zamietnutí kandidatúry žalobcu - Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa odmieta vyhovieť žiadosti žalobcu o zrušenie jednej z podmienok stanovených v oznámení o výberovom konaní s cieľom, aby bol pripustený do výberového konania - Spochybnenie rozhodnutia menovacieho orgánu a nie rozhodnutia výberovej komisie - Záujem na konaní - Neprípustnosť“)
      (2021/C 9/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Diego Valiante (Antverpy-Berchem, Belgicko) (v zastúpení: R. Wardyn, Radca Prawny)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Milanowska a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 14. marca 2019, ktorým menovací orgán tejto inštitúcie zamietol žiadosť žalobcu o pripustenie do vnútorného výberového konania COM/1/AD 10/18 (AD 10) z dôvodu, že nespĺňal podmienku stanovenú v relevantnom oznámení o výberovom konaní týkajúcu sa jeho zaradenia do platovej triedy AD 8

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Pán Diego Valiante je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-14/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2020 – Tratkowski/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Vnútorné výberové konanie COM/2/AD 12/18 (AD 12) – Podanie prihlášky prostredníctvom formulára stanoveného na tento účel a uvedeného v článku 2 prílohy III služobného poriadku – Žiadosť o pripustenie do výberového konania predložená menovaciemu orgánu súčasne v papierovej podobe – Podmienky oprávnenosti – Rozhodnutie výberovej komisie o zamietnutí kandidatúry žalobcu – Zamietnutie žiadosti kandidáta o preskúmanie zo strany výberovej komisie z dôvodu oneskorenosti žiadosti – Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa odmieta vyhovieť žiadosti žalobcu o zrušenie jednej z podmienok stanovených v oznámení o výberovom konaní s cieľom, aby bol pripustený do výberového konania – Spochybnenie rozhodnutia menovacieho orgánu a nie rozhodnutia výberovej komisie – Záujem na konaní – Neprípustnosť“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/21

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2020 – Tratkowski/Komisia
      (Vec T-14/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Vnútorné výberové konanie COM/2/AD 12/18 (AD 12) - Podanie prihlášky prostredníctvom formulára stanoveného na tento účel a uvedeného v článku 2 prílohy III služobného poriadku - Žiadosť o pripustenie do výberového konania predložená menovaciemu orgánu súčasne v papierovej podobe - Podmienky oprávnenosti - Rozhodnutie výberovej komisie o zamietnutí kandidatúry žalobcu - Zamietnutie žiadosti kandidáta o preskúmanie zo strany výberovej komisie z dôvodu oneskorenosti žiadosti - Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa odmieta vyhovieť žiadosti žalobcu o zrušenie jednej z podmienok stanovených v oznámení o výberovom konaní s cieľom, aby bol pripustený do výberového konania - Spochybnenie rozhodnutia menovacieho orgánu a nie rozhodnutia výberovej komisie - Záujem na konaní - Neprípustnosť“)
      (2021/C 9/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Michal Tratkowski (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Wardyn, Radca Prawny)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Milanowska a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 14. marca 2019, ktorým menovací orgán tejto inštitúcie zamietol žiadosť žalobcu o pripustenie do vnútorného výberového konania COM/2/AD 10/18 (AD 12) z dôvodu, že nespĺňal podmienku stanovenú v relevantnom oznámení o výberovom konaní týkajúcu sa jeho zaradenia do platovej triedy AD 10

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Pán Michal Tratkowski je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-38/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. októbra 2020 – Lotto24/EUIPO (LOTTO24) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LOTTO24 – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001 – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/22

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. októbra 2020 – Lotto24/EUIPO (LOTTO24)
      (Vec T-38/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LOTTO24 - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2021/C 9/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lotto24 AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: O. Brexl, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Manea a A. Söder, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. novembra 2019 (vec R 1216/2019-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia LOTTO24 ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Lotto24 AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 77, 9.3.2020.


title: Vec T-377/20 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 19. októbra 2020 – KN/CESE („Predbežné opatrenie – Verejná služba – Člen EHSV – Obťažovanie – Vyšetrovanie OLAF-u – Rozhodnutie úradu EHSV – Návrh na odklad výkonu – Nový návrh – Nové skutočnosti – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/22

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 19. októbra 2020 – KN/CESE
      (Vec T-377/20 R II)
      („Predbežné opatrenie - Verejná služba - Člen EHSV - Obťažovanie - Vyšetrovanie OLAF-u - Rozhodnutie úradu EHSV - Návrh na odklad výkonu - Nový návrh - Nové skutočnosti - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 9/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: KN (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld a M. Aboudi, advokáti)

         Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (v zastúpení: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli a A. Carvajal García-Valdecasas, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia EHSV z 9. júna 2020, ktorým bol žalobca zbavený najmä všetkých činností manažovania a riadenia zamestnancov

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-165/20: Žaloba podaná 30. októbra 2020 – JC/EUCAP Somalia

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/23

      Žaloba podaná 30. októbra 2020 – JC/EUCAP Somalia
      (Vec T-165/20)
      (2021/C 9/34)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: JC (v zastúpení: A. Van Himst, advokát)

         Žalovaná: EUCAP Somalia (Mogadišo, Somálsko)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie zo 4. novembra 2019 adresované misii EUCAP SOMALIA, prostredníctvom ktorého sa ukončuje pracovný pomer medzi žalobcom a misiou EUCAP SOMALIA,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 3. decembra 2019 adresované misii EUCAP SOMALIA, ktorým sa ukončil pracovný pomer medzi žalobcom a misiou EUCAP SOMALIA,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 24. januára 2020 o zamietnutí odvolania proti rozhodnutiu o ukončení pracovného pomeru,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi retroaktívne odmenu až do dňa, keď bude zmluvný vzťah ukončený definitívne, riadne a v súlade s právom,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zvýšiť sumy o úrok so sadzbou stanovenou ECB pre hlavné operácie refinancovania zvýšenou o 3,5 percentného bodu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že prvé oznámenie bolo žalobcovi oznámené až prostredníctvom rozhodnutia o zamietnutí jeho sťažnosti a vychádzalo:

                              —

                              z neexistujúcich účinkov a prinajmenšom zo spätnej účinnosti oznámenia zo 4. novembra 2019,

                              —

                              z nedodržania formálneho postupu pred začatím súdneho konania a z porušenia článku 21 zmluvy, pretože žalobca nebol vypočutý zástupcom vedúceho misie pred vydaním rozhodnutia o zamietnutí jeho internej sťažnosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 pracovnej zmluvy a na porušení článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, pretože žalovaná svoje rozhodnutie (rozhodnutia) o prepustení neodôvodnila.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 pracovnej zmluvy a nesprávnom právnom posúdení pri uplatňovaní článku 17.2 pracovnej zmluvy, pretože žalovaná mala dodržať výpovednú lehotu v trvaní minimálne jedného mesiaca.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení belgického zákona z 3. júla 1978 o pracovnej zmluve, o ktorom žalovaná tvrdí, že sa uplatňuje na zmluvu.


title: Vec T-630/20: Žaloba podaná 14. októbra 2020 – MW/Parlament

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/24

      Žaloba podaná 14. októbra 2020 – MW/Parlament
      (Vec T-630/20)
      (2021/C 9/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: MW (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, avocate)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú;
                  a v dôsledku toho

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie z 11. decembra 2019, ktorým bola jeho zmluva dočasného zamestnanca na dobu neurčitú vypovedaná a jeho činnosť skončená;

                  —

                  uložil náhradu majetkovej ujmy vo výške 10 000 eur, popri sume vypočítanej za náklady na vzdelanie, a náhradu nemajetkovej ujmy vo výške 30 000 eur;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu všetkých trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 80 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, ktoré viedlo k nesprávnemu posúdeniu a zneužitiu právomoci. Žalobca najmä tvrdí, že žalovaný nezohľadnil všetky skutočnosti, ktoré mohli ovplyvniť jeho rozhodnutie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadne a spravodlivé pracovné podmienky, na zneužití právomoci a na porušení zákazu akejkoľvek formy psychického obťažovania, stanoveného v článkoch 12 a 12a Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.


title: Vec T-633/20: Žaloba podaná 9. októbra 2020 – CNMSE a i./Parlament a Rada

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/24

      Žaloba podaná 9. októbra 2020 – CNMSE a i./Parlament a Rada
      (Vec T-633/20)
      (2021/C 9/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Coordination nationale médicale santé – environnement (CNMSE) (Paríž, Francúzsko) a päť ďalších žalobcov (v zastúpení: G. Tumerelle, avocat)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil neplatnosť európskeho nariadenia č. 2020/1043.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na dôsledkoch a rizikách vyplývajúcich z napadnutého nariadenia (1). Z tohto hľadiska žalobcovia zastávajú názor, že upustenie od všetkých opatrení na vyhodnotenie rizík v súvislosti s geneticky modifikovanými organizmami nie je odôvodnené. Súčasne kritizujú absenciu konzultácií s verejnosťou, chýbajúce informácie a nedostatok označovania a vedeckých odôvodnení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na vade týkajúcej sa formálnej zákonnosti napadnutého aktu. Žalobcovia namietajú proti absencii konzultácií s verejnosťou pri uskutočňovanom postupe, nedodržaniu osobitného postupu stanoveného v článku 7 smernice 2001/18 (2) a porušeniu podstatných formálnych náležitostí. Súčasne uvádzajú chýbajúci dostatočný právny základ a nesprávne posúdenie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na vadách týkajúcich sa materiálnej zákonnosti napadnutého aktu. Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia nedodržanie zásady prevencie, základnej zásady Únie na ochranu legitímnej dôvery a nadobudnutého práva na ochranu zdravia a životného prostredia. Žalobcovia súčasne uvádzajú porušenie zásad subsidiarity a proporcionality ako aj zjavne nesprávne posúdenie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/1043 z 15. júla 2020 o vykonávaní klinického skúšania liekov na humánne použitie určených na liečbu alebo prevenciu ochorenia spôsobeného koronavírusom (COVID-19), ktoré obsahujú geneticky modifikované organizmy alebo z nich pozostávajú, a o dodávaní týchto liekov (Ú. v. EÚ L 231, 2020, s. 12).

         (2)  Smernica 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, 2001, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).


title: Vec T-640/20: Žaloba podaná 16. októbra 2020 – Validity/Komisia

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/25

      Žaloba podaná 16. októbra 2020 – Validity/Komisia
      (Vec T-640/20)
      (2021/C 9/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: B. Van Vooren, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej Komisie C(2020) 5540 final zo 6. augusta 2020 určené jednému z výkonných riaditeľov Validity Foundation, vydané podľa nariadenia 049/2001 (1),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje právo na účasť na verejnom živote v spojení s právom na nezávislosť a integráciu osôb so zdravotným postihnutím (článok 26 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkami 29 a 19 Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie predstavuje porušenie článku 4 ods. 3 nariadenia 1049/2001 vzhľadom na článok 15 ods. 3 ZFEÚ a článok 42 Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-645/20: Žaloba podaná 23. októbra 2020 – NC a iní/Parlament a Rada

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/26

      Žaloba podaná 23. októbra 2020 – NC a iní/Parlament a Rada
      (Vec T-645/20)
      (2021/C 9/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: NC, ND, NE, NF, Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: R. Martens, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil článok 1 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/1055 z 15. júla 2020, ktorým sa menia nariadenia (ES) č. 1071/2009, (ES) č. 1072/2009 a (EÚ) č. 1024/2012 s cieľom prispôsobiť ich vývoju v odvetví cestnej dopravy,

                  —

                  uložil žalovaným povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2, článku 4 ods. 2 a článku 9 ZEÚ, článkov 18 a 95 ZFEÚ, článku 21 Charty základných práv Európskej únie a zásad rovnosti a zákazu diskriminácie ako všeobecných zásad práva Únie, v spojení s článkom 5 ods. 4 ZEÚ a zásadou proporcionality ako všeobecnou zásadou práva Únie, pokiaľ ide o vecnú a nepriamu diskrimináciu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 26, 49 a 56 ZFEÚ, článku 16 a článku 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, v spojení s článkom 5 ods. 4 ZEÚ a zásadou proporcionality ako všeobecnou zásadou práva Únie, pokiaľ ide o nezákonné obmedzenie slobodného poskytovania služieb, slobody usadiť sa a slobody podnikania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 3 ZEÚ, článkov 11 a 191 ZFEÚ a článku 37 Charty základných práv Európskej únie v rozpore so zachovaním, ochranou a zlepšovaním kvality životného prostredia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ, článku 5 Protokolu 2 ZFEÚ, Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva, ako aj povinnosti odôvodnenia v súvislosti s neposkytnutím podrobného odôvodnenia a nesplnením povinnosti vykonať posúdenie vplyvu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článkov 91 a 94 ZFEÚ v spojení s článkom 5 ods. 4 ZEÚ a zásadou proporcionality ako všeobecnou zásadou práva Únie, ktoré má závažný dopad na životnú úroveň, úroveň zamestnanosti a hospodárske aspekty.


title: Vec T-647/20: Žaloba podaná 21. októbra 2020 – Verelst/Rada

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/27

      Žaloba podaná 21. októbra 2020 – Verelst/Rada
      (Vec T-647/20)
      (2021/C 9/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-Michel Verelst (Eghezée, Belgicko) (v zastúpení: C. Molitor, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnutý právny akt,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby proti vykonávaciemu rozhodnutiu Rady (EÚ) 2020/1117 z 27. júla 2020, ktorým sa vymenúvajú európski prokurátori Európskej prokuratúry, a to v rozsahu, v akom je v ňom Yves Van Den Berge vymenovaný za európskeho prokurátora Európskej prokuratúry ako dočasný zamestnanec zaradený do platovej triedy AD 13 na funkčné obdobie šiestich rokov, ktoré je nie je obnoviteľné, od 29. júla 2020 (Ú. v. EÚ L 244, 2020, s. 18), žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení pravidiel pre vymenovanie európskych prokurátorov. Ide o články 288, 289, 291 a 296 ZFEÚ, články 20, 21 a 41 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), všeobecné zásady práva Európskej únie, konkrétne zásady právnej istoty, legitímnych očakávaní, zákonnosti a zákazu diskriminácie, o nariadenie Rady (EÚ) 2017/1939 z 12. októbra 2017, ktorým sa vykonáva posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry (Ú. v. EÚ L 283, 2017, s. 1), a najmä jeho článok 14 ods. 3 a článok 16 ods. 1, 2 a 3, o článok 1 vykonávacieho rozhodnutia Rady (EÚ) 2018/1696 z 13. júla 2018 o pravidlách fungovania výberovej komisie podľa článku 14 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1939, ktorým sa vykonáva posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry (Ú. v. EÚ L 282, 2018, s. 8), o pravidlá fungovania výberovej komisie stanovené v uvedenom vykonávacom rozhodnutí, najmä články VI.2 a VII.2, a o podstatné procesné náležitosti. V tomto žalobnom dôvode žalobca kritizuje napadnutý právny akt v rozsahu, v akom sa ním menuje do funkcie európskeho prokurátora jeden z kandidátov navrhnutých Belgickom.

                              —

                              po prvé (prvá časť) z dôvodu, že nebol prijatý ani na základe ani s prihliadnutím na závery, ku ktorým dospela výberová komisia pri posudzovaní prihlášok a po vypočutí kandidátov a ktoré boli formalizované v jej odôvodnenom stanovisku, ale naopak najmä na základe iného hodnotenia zásluh týchto kandidátov, ktoré sa vykonalo v rámci príslušných prípravných orgánov Rady, a

                              —

                              po druhé (druhá časť) z dôvodu, že sa odlišne zaobchádzalo so skupinou tvorenou kandidátmi navrhnutými na jednej strane Českom, Nemeckom, Estónskom, Gréckom, Španielskom, Francúzskom, Chorvátskom, Talianskom, Cyprom, Lotyšskom, Litvou, Luxemburskom, Maltou, Holandskom, Rakúskom, Rumunskom, Slovinskom, Slovenskom a Fínskom a na druhej strane skupinou tvorenou kandidátmi navrhnutými Belgickom, Bulharskom a Portugalskom, keďže v prípade prvej skupiny sa vychádzalo zo stanoviska výberovej komisie, ako sa stanovuje v nariadení, a v prípade druhej skupiny sa použil iný postup hodnotenia zásluh kandidátov, ktorý nie je stanovený v nariadení a ktorý vykonal orgán, ktorý na to nebol oprávnený.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatočnom odôvodnení, porušení práva na riadnu správu a zjavne nesprávnom posúdení. Tento žalobný dôvod vychádza najmä z porušenia článku 296 ZFEÚ, porušenia článku 41 Charty, porušenia vyššie uvedeného nariadenia (EÚ) 2017/1939, najmä jeho článku 14 ods. 3 a článku 16 ods. 1, 2 a 3, porušenia článku 1 vyššie uvedeného vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2018/1696 a porušenia pravidiel fungovania výberovej komisie stanovených v uvedenom vykonávacom rozhodnutí, najmä článkov VI.2 a VII.2, porušenia zásady riadnej správy a povinnosti náležitej starostlivosti, porušenia podstatných procesných náležitostí a zjavne nesprávneho posúdenia.
                  V tejto súvislosti žalobca vytýka, že v napadnutom právnom akte sa rozhodlo, že do funkcie európskeho prokurátora sa, pokiaľ ide o Belgicko, vymenúva navrhnutý kandidát, v dôsledku čoho bol uprednostnený pred ostatnými kandidátmi, konkrétne pred žalobcom, a to na základe analýzy praxe vymenovaného kandidáta v oblasti finančnej kriminality a medzinárodnej súdnej spolupráce, a že sa prijal záver, že kvalifikácia a odborná prax tohto kandidáta najviac vyhovujú funkcii európskeho prokurátora.


title: Vec T-662/20: Žaloba podaná 5. novembra 2020 – Muratbey Gida/EUIPO – M. J. Dairies (Syr v tvare trojitej špirály)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/28

      Žaloba podaná 5. novembra 2020 – Muratbey Gida/EUIPO – M. J. Dairies (Syr v tvare trojitej špirály)
      (Vec T-662/20)
      (2021/C 9/40)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Muratbey Gida Sanayí Ve Tícaret AŞ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: M. Schork, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulharsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

         Dotknutý sporný dizajn: medzinárodný zápis dizajnu č. DM/080641-0002 (Syr v tvare trojitej špirály) označujúci Európsku úniu.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 21. augusta 2020 vo veci R 1925/2019-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol návrh na výmaz sporného medzinárodného zápisu č. DM/080641-0002 označujúceho Európsku úniu, ktorý podal ďalší účastník konania pred odvolacím senátom,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-663/20: Žaloba podaná 30. októbra 2020 – One Voice/ECHA

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/28

      Žaloba podaná 30. októbra 2020 – One Voice/ECHA
      (Vec T-663/20)
      (2021/C 9/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: One Voice (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Ghersi, advokátka)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že odvolacia rada ECHA sa dopustila nesprávneho posúdenia vzťahu medzi nariadením o kozmetických výrobkoch a nariadením REACH,

                  —

                  rozhodol, že odvolacia rada ECHA porušila ustanovenia nariadenia REACH,
                  a v dôsledku toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacej rady ECHA z 18. augusta 2020 č. A-009-2018,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení vzťahu medzi nariadením o kozmetických výrobkoch (1) a nariadením REACH (2). Podľa žalobkyne sa odvolacia rada dopustila nesprávneho posúdenia článku 18 nariadenia o kozmetických výrobkoch pri uplatňovaní nariadenia REACH a postupovala v rozpore s cieľom nariadenia o kozmetických výrobkoch v oblasti testovania na zvieratách. Žalobkyňa sa napokon domnieva, že ECHA nemá právomoc poskytnúť záväzný výklad vzťahu medzi nariadením o kozmetických výrobkoch a nariadením REACH.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení ustanovení nariadenia REACH. Žalobkyňa v tejto súvislosti najmä tvrdí, že nariadenie REACH stanovuje zásadu zákazu testov na zvieratách, okrem prípadu, že neexistuje žiadne iné riešenie. Odvolacia rada však v napadnutom rozhodnutí takúto výnimku nekvalifikovala.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch (Ú. v. EÚ L 342, 2009, s. 59).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec T-664/20: Žaloba podaná 30. októbra 2020 – One Voice/ECHA

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/29

      Žaloba podaná 30. októbra 2020 – One Voice/ECHA
      (Vec T-664/20)
      (2021/C 9/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: One Voice (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Ghersi, advokátka)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že odvolacia rada ECHA sa dopustila nesprávneho posúdenia vzťahu medzi nariadením o kozmetických výrobkoch a nariadením REACH,

                  —

                  rozhodol, že odvolacia rada ECHA porušila ustanovenia nariadenia REACH,

            a v dôsledku toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacej rady ECHA z 18. augusta 2020 č. A-010-2018,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení vzťahu medzi nariadením o kozmetických výrobkoch (1) a nariadením REACH (2). Podľa žalobkyne sa odvolacia rada dopustila nesprávneho posúdenia článku 18 nariadenia o kozmetických výrobkoch pri uplatňovaní nariadenia REACH a postupovala v rozpore s cieľom nariadenia o kozmetických výrobkoch v oblasti testovania na zvieratách. Žalobkyňa sa napokon domnieva, že ECHA nemá právomoc poskytnúť záväzný výklad vzťahu medzi nariadením o kozmetických výrobkoch a nariadením REACH.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení ustanovení nariadenia REACH. Žalobkyňa v tejto súvislosti najmä tvrdí, že nariadenie REACH stanovuje zásadu zákazu testov na zvieratách, okrem prípadu, že neexistuje žiadne iné riešenie. Odvolacia rada však v napadnutom rozhodnutí takúto výnimku nekvalifikovala.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch (Ú. v. EÚ L 342, 2009, s. 59).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec T-671/20: Žaloba podaná 9. novembra 2020 – OA/CESE

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/30

      Žaloba podaná 9. novembra 2020 – OA/CESE
      (Vec T-671/20)
      (2021/C 9/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: OA (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld a M. Aboudi, advokáti)

         Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie z 5. decembra 2019, ktoré bolo potvrdené rozhodnutím o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 5. marca 2020,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu vo výške 30 000 eur a vecnú škodu vo výške 25 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení procesných záuk stanovených v oblasti administratívnych a disciplinárnych vyšetrovaní, ako aj na porušení zásad nestrannosti a riadnej správy vecí verejných. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že administratívne vyšetrovanie, ktorého predmetom bola jeho osoba, bolo poznačené množstvom formálnych a procesných pochybení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na zneužití právomoci.


title: Vec T-672/20: Žaloba podaná 6. novembra 2020 – Kerstens/Komisia

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/31

      Žaloba podaná 6. novembra 2020 – Kerstens/Komisia
      (Vec T-672/20)
      (2021/C 9/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Petrus Kerstens (La Forclaz, Švajčiarsko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 20. januára 2020, ktorým bola zamietnutá žiadosť o pomoc D/517/19, ktorú 17. septembra 2019 podal pán Petrus Kerstens na základe článkov 24 a 12a služobného poriadku úradníkov Európskej únie;

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 31. januára 2020, ktorým bola zamietnutá žiadosť o pomoc D/516/19, ktorú 17. septembra 2019 podal pán Petrus Kerstens na základe článkov 24 a 12a služobného poriadku úradníkov Európskej únie;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s článkom 134 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení zásady riadnej správy vrátane porušenia práva na obhajobu a konkrétne práva byť vypočutý, ktoré vyplýva z článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, keďže Komisia nevypočula žalobcu predtým, ako prijala rozhodnutia o zamietnutí jeho žiadostí o pomoc.


title: Vec T-677/20: Žaloba podaná 13. novembra 2020 – Ryanair a Laudamotion/Komisia

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/31

      Žaloba podaná 13. novembra 2020 – Ryanair a Laudamotion/Komisia
      (Vec T-677/20)
      (2021/C 9/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Ryanair DAC (Swords, Írsko) a Laudamotion GmbH (Schwechat, Rakúsko) (v zastúpení: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) zo 6. júla 2020 o štátnej pomoci SA.57539 (2020/N) – Rakúsko – COVID-19 – Štátna pomoc poskytnutá spoločnosti Austrian Airlines (1); a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

            Žalobkyne takisto požadovali, aby bola ich žaloba prejednaná v zrýchlenom konaní podľa článku 23a Štatútu Súdneho dvora.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia nevykonala preskúmanie možnej štátnej pomoci pre alebo od spoločnosti Lufthansa.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia porušila konkrétne ustanovenie ZFEÚ a všeobecné zásady európskeho práva týkajúce sa zákazu diskriminácie, slobodného poskytovania služieb a slobody usadiť sa, na ktorých spočíva liberalizácia trhu leteckej dopravy v EÚ. Liberalizácia leteckej dopravy umožnila rast skutočne celoeurópskych nízko-nákladových leteckých spoločností. Európska komisia tým, že povolila Rakúsku vyhradiť štátnu pomoc spoločnosti Austrian Airlines, nezohľadnila ujmu, ktorú takýmto celoeurópskym leteckým spoločnostiam spôsobili cestovné obmedzenia v dôsledku krízy COVID-19.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia pri preskúmaní primeranosti štátnej pomoci vo vzťahu k ujme spôsobenej cestovnými obmedzeniami v dôsledku krízy COVID-19, najmä tým, že zohľadnila, že celá ujma spôsobená krízou COVID-19 spoločnosti Austrian Airlines bola priamym účinkom cestovných obmedzení, a tým, že neoverila, že Austrian Airlines znížila všetky náklady, ktorým bolo možné predísť.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia napriek závažným ťažkostiam a porušeniam procesných práv žalobkýň nezahájila formálne vyšetrovacie konanie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie.

         (1)  Rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) zo 6. júla 2020 o štátnej pomoci SA.57539 (2020/N) – Rakúsko – COVID-19 – Štátna pomoc poskytnutá spoločnosti Austrian Airlines (Ú. v. EÚ C 346, 2020, s. 2).


title: Vec T-689/20: Žaloba podaná 17. novembra 2020 – HB/EIB

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/32

      Žaloba podaná 17. novembra 2020 – HB/EIB
      (Vec T-689/20)
      (2021/C 9/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: HB (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska investičná banka (EIB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie námestníka generálneho tajomníka EIB z 27. apríla 2020, ktorým bola vypovedaná jej pracovná zmluva, a v prípade potreby rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o preskúmanie, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, porušení zásady riadnej správy vecí verejných a porušení povinnosti starostlivosti v rozsahu, v akom:

                              —

                              sa výpoveď zmluvy žalobkyne na základe rozpočtových obmedzení zakladala na zjavne nesprávnom posúdení a bola v rozpore s Dohodou o špecifickom grante JASPERS 2020 a rozhodnutím predstavenstva EIB z roku 2019,

                              —

                              výpoveď zmluvy žalobkyne z dôvodu, že pracovné zaťaženie Oddelenia inteligentného rozvoja JASPERS, do ktorého bola žalobkyňa pridelená, bolo nižšie ako pracovné zaťaženie ostatných JASPERS divízií, a že z tohto dôvodu neexistovala žiadna pracovná potreba udržiavať žalobkyňu na jej pracovnom mieste, bola založená na zjavne nesprávnom posúdení, a

                              —

                              výpoveď zmluvy žalobkyne bola zjavne v rozpore so záujmom služby, či už z hľadiska administratívneho, finančného alebo pracovného zaťaženia, a porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a povinnosť starostlivosti.

                  2.

                  Druhý žalobný je dôvod založený na svojvôli a porušení zásady riadnej správy vecí verejných, keďže v situácii, keď žalovaná tvrdí, že musí prepustiť časť svojich zamestnancov z dôvodu rozpočtových obmedzení, je nestanovenie plánu znižovania počtu zamestnancov obsahujúceho najmä vyčíslenie počtu pracovných miest, ktoré sa majú zrušiť, a objektívne kritériá ich výberu, na základe ktorých by rozhodnutia týkajúce sa individuálnych zamestnancov mohli byť prijaté pred prijatím rozhodnutí o výpovedi pracovnej zmluvy, akým je rozhodnutie, ktoré žalobkyňa spochybňuje, svojvoľné a v rozpore s riadnou správou vecí verejných.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci autora aktu, keďže autor napadnutého rozhodnutia, námestník generálneho tajomníka EIB, nemal právomoc ho prijať.


title: Vec T-325/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. októbra 2020 – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI)

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/33

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. októbra 2020 – Cipriani/EUIPO – Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI)
      (Vec T-325/19) (1)

      (2021/C 9/47)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Spojené veci T-389/19 až T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 až T-418/19, T-420/19 až T-422/19, T-425/19 až T-427/19, T-429/29 až T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 až T-442/19, T-444/19 až T-446/19, T-448/19 až T-454/19, T-463/1 a T-465/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. októbra 2020 – Coppo Gavazzi a i./Parlament

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/33

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. októbra 2020 – Coppo Gavazzi a i./Parlament
      (Spojené veci T-389/19 až T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 až T-418/19, T-420/19 až T-422/19, T-425/19 až T-427/19, T-429/29 až T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 až T-442/19, T-444/19 až T-446/19, T-448/19 až T-454/19, T-463/1 a T-465/19) (1)

      (2021/C 9/48)
      Jazyk konania: taliančina
      Predseda rozšírenej ôsmej komory nariadil výmaz veci T-449/19.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec T-573/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. októbra 2020 – DS a i./Komisia a ESVČ

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/34

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. októbra 2020 – DS a i./Komisia a ESVČ
      (Vec T-573/19) (1)

      (2021/C 9/49)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 21.10.2019.


title: Vec T-576/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. októbra 2020 – DV a i./Komisia

text:
               11.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/34

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. októbra 2020 – DV a i./Komisia
      (Vec T-576/19) (1)

      (2021/C 9/50)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 21.10.2019.


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Trygderetten vo veci O/Arbeids- og velferdsdirektoratet (Vec E-13/20) 2021/C 15/05

text:
               14.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/5

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Trygderetten vo veci O/Arbeids- og velferdsdirektoratet
      (Vec E-13/20)
      (2021/C 15/05)
      Listom z 9. septembra 2020, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 10. septembra 2020, Trygderetten (národný poisťovací súd) požiadal Súd EZVO vo veci O/Arbeids- og velferdsdirektoratet o poradné stanovisko k týmto otázkam:

                  1.

                  Je zlučiteľné s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 883/2004 vrátane článku 5 písm. b), aby nárok na peňažnú dávku v prípade nezamestnanosti podliehal podmienke, že nezamestnaná osoba zostane v príslušnom štáte v tých prípadoch, na ktoré sa neuplatňujú články 64, 65 alebo 65a?

                  2.

                  Uplatňuje sa článok 36 Dohody o EHP v prípade prechodného pobytu v inom štáte EHP, ako sa opisuje v tomto prípade?

                  3.

                  Predstavuje podmienka opísaná v prvej otázke obmedzenie práva na voľný pohyb podľa článku 31 alebo článku 36 Dohody o EHP?

                  4.

                  Ak áno, môže byť toto obmedzenie odôvodnené tým, že:

                              —

                              pobyt v príslušnom štáte poskytuje nezamestnanej osobe lepšie stimuly a príležitosti na hľadanie a nájdenie zamestnania?

                              —

                              pobytom v príslušnom štáte sa zabezpečuje, že nezamestnaná osoba je k dispozícii pre služby zamestnanosti, aby tieto služby (služby zamestnanosti) mohli monitorovať, či nezamestnaná osoba spĺňa požiadavky na dávky v nezamestnanosti?

                              —

                              pobyt v príslušnom štáte poskytuje službám zamestnanosti lepšie príležitosti na posúdenie toho, či sa nezamestnanej osobe venuje náležitá pozornosť?

                              —

                              požiadavkou na pobyt sa zabezpečuje hospodárska rovnováha systému sociálneho zabezpečenia?

                  5.

                  Ak možno túto podmienku odôvodniť, je zlučiteľné s článkami 31 a 36 Dohody o EHP, že osobe, ktorá mala pobyt v inom štáte EHP, než je príslušný štát, pričom si nesplnila povinnosť informovať príslušnú inštitúciu o tomto pobyte, možno nariadiť vrátenie dávky, ktorá bola teda podľa vnútroštátneho práva poberaná neoprávnene? V prípade kladnej odpovede, je zlučiteľné s článkami 31 a 36 Dohody o EHP, aby sa dotknutej osobe vyrubil z dlžnej sumy úrok vo výške 10 %?

                  6.

                  V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku, uplatňuje sa článok 4, 6 alebo 7 smernice 2004/38/ES v situácii, keď má nezamestnaná osoba prechodný pobyt v inom štáte EHP? Ak sa uplatňuje článok 4, 6 alebo 7 a možno sa na ne odvolávať voči domovskému štátu, v rozsahu, v akom je to vhodné, sa kladú tie isté otázky ako v otázkach 3 až 5.


title: Vec C-809/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. novembra 2020 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo/John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp. (Odvolanie – Ochranná známka Európskej únie – Nariadenie (ES) č. 207/2009 – Námietkové konanie – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 3 – Pôsobnosť – Zhodnosť alebo podobnosť prihlasovanej ochrannej známky so staršou ochrannou známkou – Slovná ochranná známka Európskej únie MINERAL MAGIC – Prihláška podaná obchodným zástupcom alebo zástupcom majiteľa staršej ochrannej známky – Staršia národná slovná ochranná známka MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/2

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. novembra 2020 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo/John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.
      (Vec C-809/18 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Námietkové konanie - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 3 - Pôsobnosť - Zhodnosť alebo podobnosť prihlasovanej ochrannej známky so staršou ochrannou známkou - Slovná ochranná známka Európskej únie MINERAL MAGIC - Prihláška podaná obchodným zástupcom alebo zástupcom majiteľa staršej ochrannej známky - Staršia národná slovná ochranná známka MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER)
      (2021/C 19/02)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania: John Mills Ltd (v zastúpení: S. Malynicz QC, Jerome Alexander Consulting Corp.)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu z 15. októbra 2018, John Mills/EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC) (T-7/17, EU:T:2018:679), sa zrušuje.

                  2.

                  Žaloba vo veci T-7/17, podaná spoločnosťou John Mills Ltd proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 5. októbra 2016 (vec R 2087/2015-1), sa zamieta.

                  3.

                  John Mills Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) v súvislosti s týmto odvolaním a konaním na Všeobecnom súde, ako aj spoločnosti Jerome Alexander Consulting Corp. v konaní na Všeobecnom súde.

         (1)  Ú. v. EÚ C 148, 29.4.2019.


title: Vec C-42/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Sonaecom SGPS SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Šiesta smernica 77/388/EHS – Článok 4 – Pojem „zdaniteľná osoba“ – Zmiešaná holdingová spoločnosť – Článok 17 – Právo na odpočet DPH zaplatenej na vstupe – DPH zaplatená na vstupe zmiešanou holdingovou spoločnosťou za poradenské služby týkajúce sa prieskumu trhu s cieľom prípadného nadobudnutia obchodných podielov v iných spoločnostiach – Upustenie od akvizičných projektov – DPH zaplatená na vstupe z bankovej provízie týkajúcej sa vytvorenia a nastavenia dlhopisovej pôžičky určenej na poskytnutie dcérskym spoločnostiam prostriedkov potrebných na investovanie – Nerealizované investície)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Sonaecom SGPS SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-42/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 4 - Pojem „zdaniteľná osoba“ - Zmiešaná holdingová spoločnosť - Článok 17 - Právo na odpočet DPH zaplatenej na vstupe - DPH zaplatená na vstupe zmiešanou holdingovou spoločnosťou za poradenské služby týkajúce sa prieskumu trhu s cieľom prípadného nadobudnutia obchodných podielov v iných spoločnostiach - Upustenie od akvizičných projektov - DPH zaplatená na vstupe z bankovej provízie týkajúcej sa vytvorenia a nastavenia dlhopisovej pôžičky určenej na poskytnutie dcérskym spoločnostiam prostriedkov potrebných na investovanie - Nerealizované investície)
      (2021/C 19/03)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sonaecom SGPS SA

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 1 a 2, ako aj článok 17 ods. 1, 2 a 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa majú vykladať v tom zmysle, že zmiešaná holdingová spoločnosť, ktorej zasahovanie do riadenia jej dcérskych spoločností sa pravidelne opakuje, je oprávnená odpočítať daň z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe za nadobudnutie poradenských služieb týkajúcich sa prieskumu trhu uskutočneného s cieľom nadobudnutia obchodných podielov v inej spoločnosti, vrátane situácie, ak k tomuto nadobudnutiu napokon nedošlo.

                  2.

                  Článok 4 ods. 1 a 2, ako aj článok 17 ods. 1, 2 a 5 šiestej smernice 77/388 sa majú vykladať v tom zmysle, že zmiešaná holdingová spoločnosť, ktorej zasahovanie do riadenia jej dcérskych spoločností sa pravidelne opakuje, nie je oprávnená odpočítať daň z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe z provízie vyplatenej úverovej inštitúcii za vytvorenie a nastavenie dlhopisovej pôžičky určenej na vykonanie investícií v určitom odvetví, ak sa tieto investície napokon neuskutočnili a kapitál získaný prostredníctvom tejto pôžičky sa v celom rozsahu vyplatil materskej spoločnosti skupiny vo forme pôžičky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec C-61/19: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Orange România SA/Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 95/46/ES – Článok 2 písm. h) a článok 7 písm. a) – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Článok 4 bod 11 a článok 6 ods. 1 písm. a) – Spracovávanie osobných údajov a ochrana súkromia – Získavanie a uchovávanie kópií dokladov totožnosti poskytovateľmi mobilných telekomunikačných služieb – Pojem „súhlas dotknutej osoby“ – Slobodne daný, konkrétny a informovaný prejav vôle – Vyhlásenie súhlasu formou začiarkavacieho políčka – Podpísanie zmluvy dotknutou osobou – Dôkazné bremeno)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/4

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Orange România SA/Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)
      (Vec C-61/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 95/46/ES - Článok 2 písm. h) a článok 7 písm. a) - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Článok 4 bod 11 a článok 6 ods. 1 písm. a) - Spracovávanie osobných údajov a ochrana súkromia - Získavanie a uchovávanie kópií dokladov totožnosti poskytovateľmi mobilných telekomunikačných služieb - Pojem „súhlas dotknutej osoby“ - Slobodne daný, konkrétny a informovaný prejav vôle - Vyhlásenie súhlasu formou začiarkavacieho políčka - Podpísanie zmluvy dotknutou osobou - Dôkazné bremeno)
      (2021/C 19/04)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Orange România SA

         Žalovaný: Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)

         Výrok rozsudku

      Článok 2 písm. h) a článok 7 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, ako aj článok 4 bod 11 a článok 6 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), sa majú vykladať v tom zmysle, že prevádzkovateľ musí preukázať, že dotknutá osoba svojím aktívnym správaním vyjadrila svoj súhlas so spracúvaním jej osobných údajov a že vopred získala informáciu, ktorá sa týka všetkých okolností súvisiacich so spracúvaním údajov v zrozumiteľnej a ľahko dostupnej forme, ktorá je formulovaná jasne a jednoducho a ktorá jej umožní jednoducho určiť následky tohto súhlasu, aby sa zabezpečilo, že bude poskytnutý informovaný súhlas. Zmluvou o poskytovaní telekomunikačných služieb obsahujúcou zmluvnú podmienku, podľa ktorej bola dotknutá osoba informovaná a súhlasila so získavaním, ako aj uchovávaním kópie jej dokladu totožnosti na účely identifikácie, nemožno preukázať, že táto osoba platne poskytla svoj súhlas s týmto získavaním a následným uchovávaním v zmysle týchto ustanovení, ak

                  —

                  zaškrtávacie políčko odkazujúce na túto zmluvnú podmienku bolo označené prevádzkovateľom pred podpísaním tejto zmluvy, alebo ak

                  —

                  zmluvné ustanovenia tejto zmluvy môžu uviesť dotknutú osobu do omylu s ohľadom na možnosť uzavrieť dotknutú zmluvu, aj keď odmietne súhlasiť so spracúvaním jej údajov, alebo ak

                  —

                  slobodná voľba namietať proti tomuto získavaniu a uchovávaniu bola nenáležite ovplyvnená týmto prevádzkovateľom tým, že vyžadoval, aby dotknutá osoba na účely odmietnutia udelenia súhlasu vyplnila dodatočný formulár, v ktorom sa zaznamenalo toto odmietnutie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2019.


title: Vec C-287/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – DenizBank AG/Verein für Konsumenteninformation (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica (EÚ) 2015/2366 – Platobné služby na vnútornom trhu – Článok 4 bod 14 – Pojem „platobný nástroj“ – Personalizované multifunkčné platobné karty – Funkcia komunikácie na krátku vzdialenosť (NFC) – Článok 52 bod 6 písm. a) a článok 54 ods. 1 – Informácie, ktoré sa majú poskytnúť používateľovi – Zmena podmienok rámcovej zmluvy – Konkludentný súhlas – Článok 63 ods. 1 písm. a) a b) – Práva a povinnosti spojené s platobnými službami – Výnimka pre platobné nástroje týkajúce sa súm nízkej hodnoty – Podmienky uplatňovania – Platobný nástroj, ktorý nie je možné zablokovať – Platobný nástroj používaný anonymne – Časové obmedzenie účinkov rozsudku)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/5

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – DenizBank AG/Verein für Konsumenteninformation
      (Vec C-287/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica (EÚ) 2015/2366 - Platobné služby na vnútornom trhu - Článok 4 bod 14 - Pojem „platobný nástroj“ - Personalizované multifunkčné platobné karty - Funkcia komunikácie na krátku vzdialenosť (NFC) - Článok 52 bod 6 písm. a) a článok 54 ods. 1 - Informácie, ktoré sa majú poskytnúť používateľovi - Zmena podmienok rámcovej zmluvy - Konkludentný súhlas - Článok 63 ods. 1 písm. a) a b) - Práva a povinnosti spojené s platobnými službami - Výnimka pre platobné nástroje týkajúce sa súm nízkej hodnoty - Podmienky uplatňovania - Platobný nástroj, ktorý nie je možné zablokovať - Platobný nástroj používaný anonymne - Časové obmedzenie účinkov rozsudku)
      (2021/C 19/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: DenizBank AG

         Žalovaný: Verein für Konsumenteninformation

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 52 bod 6 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2366 z 25. novembra 2015 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia smernice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EÚ a nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 a ktorou sa zrušuje smernica 2007/64/ES v spojení s jej článkom 54 ods. 1, sa má vykladať v tom zmysle, že upravuje informácie a podmienky, ktoré má poskytnúť poskytovateľ platobných služieb, ktorý sa chce s používateľom jeho služieb dohodnúť na domnienke prijatia zmeny rámcovej zmluvy, ktorú uzavreli v súlade s podmienkami stanovenými v týchto ustanoveniach, ale nestanovuje obmedzenia, pokiaľ ide o povahu používateľa alebo typ zmluvných podmienok, ktoré môžu byť predmetom takejto dohody, avšak bez toho, aby tým v prípade, že používateľ má postavenie spotrebiteľa, bola dotknutá možnosť preskúmania nekalej povahy týchto podmienok s ohľadom na ustanovenia smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách.

                  2.

                  Článok 4 bod 14 smernice 2015/2366 sa má vykladať v tom zmysle, že funkcia komunikácie na blízku vzdialenosť (Near Field Communication), ktorou je vybavená personalizovaná multifunkčná platobná karta a ktorá umožňuje vykonávať platby nízkych súm z bankového účtu spojeného s touto kartou, predstavuje „platobný nástroj“, ako je definovaný v tomto ustanovení.

                  3.

                  Článok 63 ods. 1 písm. b) smernice 2015/2366 sa má vykladať v tom zmysle, že bezkontaktná platba sumy nízkej hodnoty prostredníctvom funkcie komunikácie na blízku vzdialenosť (Near Field Communication) personalizovanej multifunkčnej platobnej karty predstavuje „anonymné“ použitie predmetného platobného nástroja v zmysle tohto odchylného ustanovenia.

                  4.

                  Článok 63 ods. 1 písm. a) smernice 2015/2366 sa má vykladať v tom zmysle, že poskytovateľ platobných služieb, ktorý chce využiť výnimku stanovenú v tomto ustanovení, sa nemôže obmedziť na tvrdenie, že nie je možné zablokovať dotknutý platobný nástroj alebo zabrániť jeho ďalšiemu používaniu, hoci vzhľadom na objektívny stav dostupných technických poznatkov nemožno takúto nemožnosť preukázať.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec C-300/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona – Španielsko) – UQ/Marclean Technologies, S.L.U. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Hromadné prepúšťanie – Smernica 98/59/ES – Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) – Pojem „hromadné prepúšťanie“ – Metódy výpočtu počtu prepustení – Referenčné obdobie, ktoré treba zohľadniť)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španielsko) – UQ/Marclean Technologies, S.L.U.
      (Vec C-300/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Hromadné prepúšťanie - Smernica 98/59/ES - Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) - Pojem „hromadné prepúšťanie“ - Metódy výpočtu počtu prepustení - Referenčné obdobie, ktoré treba zohľadniť)
      (2021/C 19/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UQ

         Žalovaná: Marclean Technologies, S.L.U.

         za účasti: Ministerio Fiscal, Fondo de Garantía Salarial

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať v tom zmysle, že na účely posúdenia, či je sporné individuálne prepustenie súčasťou hromadného prepúšťania, sa referenčné obdobie stanovené v tomto ustanovení na určenie, či ide o hromadné prepúšťanie, má vypočítať tak, že sa zohľadní celé obdobie 30 alebo 90 po sebe nasledujúcich dní, v priebehu ktorého došlo k tomuto individuálnemu prepusteniu a počas ktorého došlo k najväčšiemu počtu prepustení uskutočnených zamestnávateľom z jedného alebo viacerých dôvodov, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných zamestnancov v zmysle tohto istého ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 295, 2.9.2019.


title: Vec C-433/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Ellmes Property Services Limited/SP (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach – Článok 24 bod 1 – Výlučná právomoc v konaniach, ktorých predmetom sú vecné práva k nehnuteľnosti – Článok 7 bod 1 písm. a) – Osobitná právomoc v zmluvných veciach – Žaloba, ktorou bytový spoluvlastník žiada, aby iný bytový spoluvlastník prestal používať nehnuteľnosť v bytovom spoluvlastníctve na turistické účely)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Ellmes Property Services Limited/SP
      (Vec C-433/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Článok 24 bod 1 - Výlučná právomoc v konaniach, ktorých predmetom sú vecné práva k nehnuteľnosti - Článok 7 bod 1 písm. a) - Osobitná právomoc v zmluvných veciach - Žaloba, ktorou bytový spoluvlastník žiada, aby iný bytový spoluvlastník prestal používať nehnuteľnosť v bytovom spoluvlastníctve na turistické účely)
      (2021/C 19/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ellmes Property Services Limited

         Žalovaný: SP

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 24 bod 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že žaloba, ktorou bytový spoluvlastník navrhuje, aby bolo inému bytovému spoluvlastníkovi tejto nehnuteľnosti zakázané, aby svojvoľne a bez súhlasu ostatných bytových spoluvlastníkov zmenil účel používania svojho majetku v bytovom spoluvlastníctve, ako je stanovený v zmluve o bytovom spoluvlastníctve, treba považovať za žalobu, ktorej „predmetom sú vecné práva k nehnuteľnosti“ v zmysle tohto ustanovenia, pod podmienkou, že tento účel používania možno namietať nielen voči bytovým spoluvlastníkom danej nehnuteľnosti, ale aj erga omnes, čo musí overiť vnútroštátny súd.

                  2.

                  Článok 7 bod 1 písm. a) nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že za predpokladu, že účel používania nehnuteľnosti v bytovom spoluvlastníctve stanovený zmluvou o bytovom spoluvlastníctve nemožno namietať erga omnes, žaloba, ktorou bytový spoluvlastník žiada, aby bolo inému bytovému spoluvlastníkovi tejto nehnuteľnosti zakázané, aby svojvoľne a bez súhlasu ostatných bytových spoluvlastníkov zmenil tento účel, sa musí považovať za žalobu „v zmluvných veciach“ v zmysle tohto ustanovenia. S výhradou overenia vnútroštátnym súdom je miestom zmluvného plnenia, ktoré je základom tejto žaloby, miesto, kde sa tento majetok nachádza.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 21.10.2019.


title: Vec C-446/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. novembra 2020 – Stephan Fleig/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (Odvolanie – Verejná služba – Zmluvní zamestnanci – Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) – Článok 47 písm. c) bod i) režimu uplatniteľného na ostatných zamestnancov Európskej únie – Výpoveď zmluvy na dobu neurčitú – Choroba z povolania – Narušenie vzťahu dôvery – Právo na spravodlivý proces – Článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie – Povinnosť náležitej starostlivosti – Články 30 a 41 Charty základných práv – Skreslenie skutkového stavu – Rozsah súdneho preskúmania)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/9

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. novembra 2020 – Stephan Fleig/Európska služba pre vonkajšiu činnosť
      (Vec C-446/19 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) - Článok 47 písm. c) bod i) režimu uplatniteľného na ostatných zamestnancov Európskej únie - Výpoveď zmluvy na dobu neurčitú - Choroba z povolania - Narušenie vzťahu dôvery - Právo na spravodlivý proces - Článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie - Povinnosť náležitej starostlivosti - Články 30 a 41 Charty základných práv - Skreslenie skutkového stavu - Rozsah súdneho preskúmania)
      (2021/C 19/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Stephan Fleig (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R.C. Weiss, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Pán Stephan Fleig je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 7.10.2019.


title: Vec C-676/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. novembra 2020 – Bruno Gollnisch/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Odvolanie – Inštitucionálne právo – Európsky parlament – Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu – Príspevok na asistentskú parlamentnú výpomoc – Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm – Účinky rozsudku Súdneho dvora)

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/9

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. novembra 2020 – Bruno Gollnisch/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-676/19 P) (1)

      (Odvolanie - Inštitucionálne právo - Európsky parlament - Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistentskú parlamentnú výpomoc - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm - Účinky rozsudku Súdneho dvora)
      (2021/C 19/11)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Bruno Gollnisch (v zastúpení: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Pán Bruno Gollnisch je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 363, 28.10.2019.