title: Vec T-504/19: Žaloba podaná 12. júla 2019 — Crédit Lyonnais/ECB

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/41

      Žaloba podaná 12. júla 2019 — Crédit Lyonnais/ECB
      (Vec T-504/19)
      (2019/C 312/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Crédit Lyonnais (Lyon, Francúzsko) (v zastúpení: A. Champsaur a A. Delors, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil na základe článkov 256 a 263 ZFEÚ rozhodnutie ECB-SSM-2019-FRCAG-39 prijaté ECB 3. mája 2019, v rozsahu, v akom nepovoľuje žalobkyni vylúčiť z výpočtu ukazovateľa finančnej páky 34 % svojich expozícií na CDC;

                  —

                  uložil ECB povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ZFEÚ a právnej sily rozhodnutej veci Všeobecným súdom. Žalobkyňa tvrdí, že tým, že Európska centrálna banka zakladala svoje rozhodnutie na dôvodoch, ktoré už boli preskúmané a zamietnuté Všeobecným súdom v rozsudku z 13. júla 2018, Crédit agricole/ECB (T-758/16, EU:T:2018:472) a tým, že naďalej poukazovala na teoretické riziko platobnej neschopnosti Francúzska a rizika predaja aktív za veľmi nízke ceny bez preukázania hodnovernosti týchto tvrdení, porušila článok 266 ZFEÚ a právnu silu rozhodnutej veci.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený jednak na porušení článku 429 ods. 14 a článku 400 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1) a jednak na prekročení právomocí, ktorého sa dopustila ECB. Žalobkyňa sa domnieva, že ECB sa tým, že zakladala svoje rozhodnutie na existencii rizika koncentrácií v Caisse des dépôts et consignations (ďalej len „CDC“), aby úplne vylúčila expozície Crédit Lyonnais (ďalej len „LCL“) voči CDC zo svojho ukazovateľa finančnej páky, ukladá LCL prudenciálnu požiadavku na koncentráciu zvrchovaných expozícií, ktoré jej článok 400 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 575/2013 neumožňuje uložiť, a uplatňuje právomoci, ktoré jej vyplývajú z článku 429 ods. 14 toho istého nariadenia na iné účely ako sú účely tohto článku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa ECB dopustila tým, že nezohľadnila osobitných vlastností regulovaného sporenia, čím porušila svoju povinnosť s náležitou starostlivosťou a nestranne preskúmať všetky skutočnosti, ktoré sú relevantné vo veci samej a vyvodiť z nich nevyhnutné závery. Žalobkyňa tvrdí, že ECB sa tým taktiež dopustila nesprávneho posúdenia prudenciálnych rizík týkajúcich regulovaného sporenia.


title: Vec T-520/19: Žaloba podaná 22. júla 2019 — Heitec/EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/43

      Žaloba podaná 22. júla 2019 — Heitec/EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)
      (Vec T-520/19)
      (2019/C 312/35)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Heitec AG (Erlangen, Nemecko) (v zastúpení: G. Wagner Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hetec Datensysteme GmbH (Germering, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie HEITEC — ochranná známka Európskej únie č. 774 331

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. apríla 2019 vo veci R 1171/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s pravidlom 40 ods. 5 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 a v spojení s pravidlom 22 ods. 3 a 4 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95.


title: Vec T-527/19: Žaloba podaná 26. júla 2019 — Sánchez Cano/EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/44

      Žaloba podaná 26. júla 2019 — Sánchez Cano/EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)
      (Vec T-527/19)
      (2019/C 312/36)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sánchez Cano, SA (Molina del Segura, Španielsko) (v zastúpení: C. Giner Mas a M. González Aleixandre, abogadas)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie EL TORO BALLS Fini — prihláška č. 15 648 595

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. marca 2019 vo veci R 2690/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré súvisia s touto žalobou, ako aj trovy konania, ktoré žalobkyni vznikli v konaní pred odvolacím senátom; alebo v prípade, ak ďalší účastník konania pred odvolacím senátom vstúpi do konania ako vedľajší účastník konania, aby žalovanému a tomuto ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom uložil povinnosť nahradiť spoločne a nerozdielne trovy konania, ktoré súvisia s touto žalobou, ako aj trovy konania, ktoré žalobkyni vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-530/19: Žaloba podaná 26. júla 2019 — Nord Stream/Parlament a Rada

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/45

      Žaloba podaná 26. júla 2019 — Nord Stream/Parlament a Rada
      (Vec T-530/19)
      (2019/C 312/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nord Stream AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Raible, C. von Köckritz a J. von Andreae, lawyers)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/692 zo 17. apríla 2019, ktorou sa mení smernica 2009/73/ES o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, a to v rozsahu, v akom článok 1 ods. 9 tejto smernice zaviedol článok 49a ods. 3 prvú vetu smernice 2009/73, ktorá stanovuje, že „rozhodnutia podľa odsekov 1 a 2 sa prijmú do 24. mája 2020“,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu a/alebo Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že lehota na prípadné rozhodnutia o udelení výnimiek podľa novo vloženého článku 49a smernice 2009/73 je príliš krátka, čím porušuje všeobecnú právnu zásadu proporcionality podľa článku 5 ods. 4 ZEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že pozmeňujúca smernica musí byť čiastočne zrušená z dôvodu porušenia článku 296 ZFEÚ, keďže v napadnutom ustanovení neuvádza dôvody pre zavedenie príliš krátkej lehoty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté ustanovenie porušuje zásadu legitímnej dôvery, keďže nespravodlivo obmedzuje možnosť získania výnimky podľa novo zavedeného článku 49a smernice 2009/73. Možnosť získania týchto výnimiek je z právneho hľadiska potrebná na ochranu legitímnych očakávaní prevádzkovateľov podmorských ropovodov v tretích krajinách, ktoré boli dokončené a boli v prevádzke v čase nadobudnutia účinnosti doplnenej smernice.


title: Vec T-532/19: Žaloba podaná 29. júla 2019 — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral/EUIPO (pantys)

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/46

      Žaloba podaná 29. júla 2019 — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral/EUIPO (pantys)
      (Vec T-532/19)
      (2019/C 312/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral LTDA (Sorocaba, Brazília) (v zastúpení: B. Bittner a U. Heinrich, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie pantys — prihláška č. 17 869 310

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. mája 2019 vo veci R 314/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ním zamietlo odvolanie týkajúce sa týchto tovarov a služieb:

                              —

                              trieda 5: hygienické absorbenty, hygienické obrúsky, inkontinenčné vložky;

                              —

                              trieda 35: on-line maloobchodný predaj hygienických výrobkov pre ženy;

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  široké používanie v Európskej únii.


title: Vec T-533/19: Žaloba podaná 29. júla 2019 — Artur Florêncio & Filhos, Affsports/EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/47

      Žaloba podaná 29. júla 2019 — Artur Florêncio & Filhos, Affsports/EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)
      (Vec T-533/19)
      (2019/C 312/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Artur Florêncio & Filhos, Affsports Lda (Sintra, Portugalsko) (v zastúpení: D. Martins Pereira Soares, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Anadeco Gestion, SA (Cartagena, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa v konaní pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie sflooring v čiernej, bielej a šedej farbe — prihláška č. 11 943 586

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. mája 2019 vo veci R 1870/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel tejto žalobe v celom rozsahu,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie na základe výhrad uvedených v predmetnej žalobe a rozhodol, že prihláške obrazovej ochrannej známky Európskej únie č. 11 943 588 sflooring sa vyhovuje,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne vrátane trov vynaložených v konaní pred EUIPO,

                  —

                  uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy žalobkyne vynaložené v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nedostatočné dôkazy o riadnom používaní staršej ochrannej známky T-FLOORING,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-535/19: Žaloba podaná 30. júla 2019 — H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/48

      Žaloba podaná 30. júla 2019 — H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Vec T-535/19)
      (2019/C 312/40)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: H.R. Participations SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: P. Wilhelm a J. Rossi, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hottinger Investment Management Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná ochranná známka Európskej únie JCE HOTTINGUER — Ochranná známka Európskej únie č. 10 093 391

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 3. mája 2019 vo veci R 2078/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie podstatných náležitostí tým, že návrh na vyhlásenie neplatnosti pred zrušovacím oddelením obsahoval nezrovnalosti.

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 8 ods. 4 toho istého nariadenia.


title: Vec T-546/19: Žaloba podaná 7. augusta 2019 — Isigny — Sainte Mère/EUIPO (tvar zlatého obalu s vlnou)

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/49

      Žaloba podaná 7. augusta 2019 — Isigny — Sainte Mère/EUIPO (tvar zlatého obalu s vlnou)
      (Vec T-546/19)
      (2019/C 312/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Isigny — Sainte Mère (Isigny — Sainte Mère, Francúzsko) (v zastúpení: D. Mallo Saint-Jalmes, advokátka)

         Žalovany: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie (tvar zlatého obalu s vlnou) — prihláška č. 17 871 521

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. mája 2019 vo veci R 1513/2018-5

         Návrh

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-411/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 27. mája 2019 — WWF Italia o.n.l.u.s. a i./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 27. mája 2019 — WWF Italia o.n.l.u.s. a i./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)
      (Vec C-411/19)
      (2019/C 328/02)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: WWF Italia o.n.l.u.s., Lega Italiana Protezione Uccelli o.n.l.u.s., Gruppo di Intervento Giuridico o.n.l.u.s., Italia Nostra o.n.l.u.s., Forum Ambientalista, FC a i.

         Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 6 smernice 1992/43/EHS (1) v spojení so smernicou 2009/47/ES (2), ak sa uplatňuje v prejednávanej veci, primárnej vnútroštátnej právnej úprave a s ňou súvisiacej sekundárnej právnej úprave prijatej na jej vykonanie, ako je uvedené [nižšie], ktorá umožňuje orgánu „poslednej inštancie“ príslušnému prijať opatrenie v oblasti zlučiteľnosti predbežného návrhu prác s požiadavkami ochrany životného prostredia, aby v prípade odôvodneného nesúhlasu ministra životného prostredia a ochrany prírodných zdrojov a mora vydal súhlas a teda schválil pokračovanie konania s odvolaním sa na prevažujúci dôležitý verejný záujem, a to napriek stanovisku štátneho orgánu zodpovedného za ochranu životného prostredia, že nie je možné vypracovať prípadné požiadavky a opatrenia na zmiernenie pre varianty schvaľovaného projektu, pre ktoré už bolo vydané záporné stanovisko pri posudzovaní vplyvov na životné prostredie?

                  2.

                  Bránia uvedené smernice takému riešeniu, ako je to, ktoré bolo prijaté a ktoré s cieľom schváliť predbežný návrh prác podliehajúcich posudzovaniu vplyvov na životné prostredie uprednostňuje uvádzaný „dôležitý verejný záujem“ pred záujmom ochrany životného prostredia, hoci je založený výlučne na vyššej efektívnosti prác, ich súlade najmä s krajinnou, historickou, kultúrnou a sociálno-ekonomickou ochranou a potrebou dokončiť transeurópsku cestnú sieť, v danom prípade TEN-[T] vymedzenú ako „komplexná“, v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1315/2013 z 11. decembra 2013 (3), hoci existuje alternatívne riešenie, ktoré už bolo schválené z hľadiska posudzovania vplyvov na životné prostredie?

                  3.

                  Je v súlade s uvedenými právnymi predpismi [Únie] riešenie, ako je to, ktoré bolo prijaté a ktoré považuje za možné odložiť ďalšie spresnenia a štúdie vplyvu cestného úseku, ktorý nebol schválený z hľadiska účinku na životné prostredie, vrátane posudzovania vplyvov na životné prostredie, do fázy konečného projektu, namiesto toho, aby sa od žiadateľa vyžadovali ďalšie spresnenia a štúdie na zmiernenie hospodárskych a krajinných vplyvov alternatívnej trasy, ktorá naproti tomu už bola schválená z hľadiska požiadaviek ochrany životného prostredia?

                  4.

                  Za takýchto predpokladov a v prípade kladnej odpovede o zlučiteľnosti riešenia podľa prvej, druhej a tretej otázky [s právom Únie], bránia uvedené smernice riešeniu, ako je to, ktoré bolo prijaté a ktoré nepovažuje za záväzné rozhodnutie o nesúlade s požiadavkami ochrany životného prostredia vydané príslušným orgánom v priebehu schvaľovania predbežného návrhu prác, pričom pristúpenie k dôkladnejšiemu posúdeniu vplyvu na krajinné zložky daného územia a životné prostredie prenecháva až na konečný projekt, s osobitným odkazom na posúdenie vplyvu na životné prostredie a následné určenie vhodných kompenzačných opatrení a opatrení na zmiernenie vplyvov?

                  5.

                  Bránia uvedené smernice riešeniu, ako je to, ktoré bolo prijaté a v rámci ktorého sa od navrhovateľa zásahu požaduje, aby vo fáze prípravy konečného návrhu prác zapracoval požiadavky, pripomienky a odporúčania z krajinného hľadiska a z hľadiska ochrany životného prostredia, prijaté počas stretnutia jednotlivých služieb, ktoré sa uskutočnilo v súvislosti s predbežným návrhom, hoci v tejto súvislosti orgán zodpovedný za ochranu životného prostredia uviedol, že pre schvaľovaný variant projektu nie je možné vypracovať prípadné požiadavky a opatrenia na zmiernenie?

                  6.

                  Bránia uvedené smernice riešeniu, ako je to, ktoré bolo prijaté a v rámci ktorého sa od navrhovateľa zásahu vyžaduje predložiť štúdiu o vplyve prác na životné prostredie, vrátane tzv. „primeraného vyhodnotenia“, plne vypracovanú v súlade s platnými právnymi predpismi, na základe ktorej sa uskutoční príslušné posudzovanie vplyvov?

                  7.

                  Bránia uvedené smernice riešeniu, ako je to, ktoré bolo prijaté v prejednávanej veci a v rámci ktorého bol určený tretí subjekt, Reggione Lazio (región Lazio), odlišný od zvyčajne zodpovedného subjektu (výbor pre posudzovanie vplyvov na životné prostredie v rámci ministerstva životného prostredia), na overenie štúdie o vplyve konečného projektu prác na životné prostredie, a to aj s cieľom určiť prípadné neskoršie opatrenia na zmiernenie a kompenzačné opatrenia nevyhnutné na ochranu a zachovanie zložiek životného prostredia a krajiny na dotknutom území, pričom v zmysle článku 185 ods. 4 a 5 legislatívneho dekrétu č. 163/06 a na dosiahnutie jeho účinkov sa výboru pre posudzovanie vplyvov na životné prostredie v rámci ministerstva životného prostredia ponecháva jedine vyjadriť a posteriori svoje stanovisko k súladu konečného projektu dotknutých cestných prác z hľadiska požiadaviek ochrany krajiny a životného prostredia, po uzavretí uvedeného overenia?

         (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ L 20, 2010, s. 7).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1315/2013 z 11. decembra 2013 o usmerneniach Únie pre rozvoj transeurópskej dopravnej siete a o zrušení rozhodnutia č. 661/2010/EÚ (Ú. v. EÚ L 348, 2013, s. 1).


title: Vec C-415/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 28. mája 2019 — Blumar SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 28. mája 2019 — Blumar SpA/Agenzia delle Entrate
      (Vec C-415/19)
      (2019/C 328/03)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Blumar SpA

         Odporca: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciálna otázka

      Sú zlučiteľné s právnym poriadkom Spoločenstva odsek 1223 jediného článku zákona č. 296 z 27. decembra 2006 (v súčasnosti článok 16a ods. 11 zákona č. 11 zo 4. februára 2005) a DPCM z 23. mája 2007 s ohľadom na článok 108 [odsek] 3 ZFEÚ, ako ho vykladá tzv. judikatúra Deggendorf, rozhodnutie Európskej komisie C (2008)380 Európskej komisie a zásadu proporcionality vyplývajúcu z práva Spoločenstva?


title: spojené veci T-244/16 a T-285/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Janukovyč/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Janukovyč/Rada
      (spojené veci T-244/16 a T-285/17) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)
      (2019/C 328/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Viktor Fedorovyč Janukovyč (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: T. Beazley, QC, E. Dean a J. Marjason-Stamp, barristers)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Mahinič a J. P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 76), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016 s. 1), a jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017. s. 34), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 1), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, ako aj rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu, v akom bolo meno pána Viktora Fedorovyča Janukovyča ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánom, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Janukovičovi.

         (1)  Ú. v. EÚ C 243 4.7.2016.


title: Vec T-805/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — IPPT PAN/Komisia a REA („Rozhodcovská doložka — Šiesty a siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností — Rozhodnutie o vymáhaní započítaním pohľadávok Únie z titulu plnenia zmlúv — Účinná súdna ochrana — Právo obracať sa na ombudsmana — Rozpočtové nariadenie — Istá povaha pohľadávky — Legitímna dôvera — Zásada zákazu diskriminácie — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zneužitie právomoci — Zmluvná zodpovednosť — Audítorská správa — Oprávnené náklady“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — IPPT PAN/Komisia a REA
      (Vec T-805/16) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Šiesty a siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností - Rozhodnutie o vymáhaní započítaním pohľadávok Únie z titulu plnenia zmlúv - Účinná súdna ochrana - Právo obracať sa na ombudsmana - Rozpočtové nariadenie - Istá povaha pohľadávky - Legitímna dôvera - Zásada zákazu diskriminácie - Zásada riadnej správy vecí verejných - Zneužitie právomoci - Zmluvná zodpovednosť - Audítorská správa - Oprávnené náklady“)
      (2019/C 328/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Le Berre, avocat)

         Žalované: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Siekierzyńska a P. Rosa Plaza, neskôr M. Siekierzyńska a F. van den Berghe, splnomocnení zástupcovia) a Výkonná agentúra pre výskum (v zastúpení: S. Payan-Lagrou a V. Canetti, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, avocats

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Poľská repulika (v zastúpení: B. Majczyna, agent)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 6. septembra 2016 o vymáhaní jej údajných pohľadávok od žalobcu z titulu dvoch zmlúv uzatvorených v rámci šiesteho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností, a to započítaním so sumami, ktoré Výkonná agentúra pre výskum dlhuje žalobcovi z titulu zmluvy o subvencii uzatvorenej v rámci siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností, a na druhej strane návrh na základe článku 272 ZFEÚ na určenie neexistencie údajných pohľadávok Komisie z titulu dvoch zmlúv uzatvorených v rámci vyššie uvedeného šiesteho rámcového programu a na uloženie povinnosti Komisii a Výkonnej agentúre pre výskum zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 69 623,94 eura z titulu zmluvy o subvencii uzatvorenej v rámci vyššie uvedeného siedmeho rámcového programu spolu s úrokom z omeškania.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Výkonná agentúra pre výskum (REA).

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vynaložil IPPT PAN.

                  4.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-578/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. septembra 2019 – Sophia Group/Parlament („Predbežné opatrenie – Verejné obstarávanie služieb – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Nedostatok naliehavosti“)

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/17

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. septembra 2019 – Sophia Group/Parlament
      (Vec T-578/19 R)
      („Predbežné opatrenie - Verejné obstarávanie služieb - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Nedostatok naliehavosti“)
      (2019/C 363/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgicko) (v zastúpení: Y. Schneider a C.-H. de la Vallée Poussin, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Tapper Brandberg a S. Toliušis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na nariadenie predbežných opatrení týkajúcich sa v prvom rade odkladu výkonu rozhodnutia Európskeho parlamentu z 30. júla 2019 o pridelení časti č. 1 verejnej zákazky na „poskytovanie služieb Buildings HelpDesk“ (verejné obstarávanie 06A0010/2019/M011) inému uchádzačovi a na druhej strane pozastavenia zmluvy uzavretej s týmto iným uchádzačom

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-424/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2019 – Puma/EUIPO – Carrefour (Vyobrazenie prekrížených línií)

text:
               28.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2019 – Puma/EUIPO – Carrefour (Vyobrazenie prekrížených línií)
      (Vec T-424/18) (1)

      (2019/C 363/46)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-730/19: Žaloba podaná 3. októbra 2019 – Európska komisia/Bulharská republika

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/34

      Žaloba podaná 3. októbra 2019 – Európska komisia/Bulharská republika
      (Vec C-730/19)
      (2019/C 399/40)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Y. Marinova, E. Manhaeve)

         Žalovaná: Bulharská republika

         Návrhy žalobkyne

      Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Bulharská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 smernice 2008/50/ES (1) v spojení s jej prílohou XI tým, že v zóne BG0006 (juhovýchod Bulharska) systematicky a sústavne nedodržiava:

                              i)

                              od roku 2007 hodinovú limitnú hodnotu stanovenú pre oxid siričitý,

                              ii)

                              od roku 2007, s výnimkou rokov 2010 a 2012, dennú limitnú hodnotu stanovenú pre oxid siričitý,

                  —

                  určil, že Bulharská republika si od 11. júna 2010 neplní povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 23 ods. 1 smernice 2008/50/ES v spojení s jej prílohou XV oddielom A a najmä jej povinnosti vyplývajúcu z článku 23 ods. 1 druhého pododseku spočívajúcej v tom, že obdobie nedodržania vyššie uvedených limitných hodnôt pre oxid siričitý v zóne BG0006 (juhovýchod Bulharska) bude čo najkratšie,

                  —

                  uložil Bulharskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia ako prvý žalobný dôvod uvádza, že Bulharská republika porušila ustanovenia článku 13 ods. 1 smernice 2008/50/ES v spojení s jej prílohou XI v rozsahu, v akom v zóne BG0006 (juhovýchod Bulharska) systematicky a sústavne nedodržiavala hodinovú a dennú maximálnu limitnú hodnotu pre oxid siričitý.
      Komisia ako druhý žalobný dôvod uvádza, že Bulharsko porušilo ustanovenia článku 23 ods. 1 druhého pododseku smernice 2005/50/ES v spojení s jej prílohou XV oddielom A v rozsahu, v akom od 11. júna 2010 v jej plánoch na zlepšenie kvality ovzdušia nestanovila vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, aby bolo obdobie nedodržania čo najkratšie.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. ES L 152, 2008, s. 1).


title: Vec C-538/18 P: Odvolanie podané 16. augusta 2018: České dráhy a.s. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 20. júna 2018 vo veci T-325/16, České dráhy/Komisia

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/9

      Odvolanie podané 16. augusta 2018: České dráhy a.s. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 20. júna 2018 vo veci T-325/16, České dráhy/Komisia
      (Vec C-538/18 P)
      (2018/C 392/14)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: České dráhy a.s. (v zastúpení: K. Muzikář, J. Kindl, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Predmet

      Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu z 20. júna 2018 vo veci T-325/15, České dráhy proti Komisii.
      Daným rozsudkom Všeobecný súd čiastočne vyhovel žalobe podanej podľa článku 263 Zmluvy o fungovaní EÚ, prostredníctvom ktorej sa České dráhy domáhali zrušenia rozhodnutia Európskej komisie zn. C(2016) 2417 final z 18. apríla 2016 vo veci AT.40156 – Falcon. Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie Komisie „v časti, ktorá sa týka iných tratí než trate Praha – Ostrava a iného správania než údajného uplatňovania nižších cien, ako sú náklady“. V zostávajúcej časti žalobu zamietol. Všeobecný súd tiež rozhodol, že každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         Návrhy odvolateľky

      České dráhy navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 20. júna 2018 vo veci T-325/15, České dráhy proti Európskej komisii, ECLI:EU:T:2018:368, a to v rozsahu, v akom Všeobecný súd zamietol žalobu, a v rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol o trovách konania,

                  —

                  zrušil v celom rozsahu rozhodnutie Európskej komisie C(2016) 2417 final z 18. apríla 2016 vo veci AT.40156 – Falcon,

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania súvisiacich s konaním vo veci T-325/15 a trov konania súvisiacich s konaním o tomto odvolaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Prvý dôvod, podľa ktorého Všeobecný súd dospel k nesprávnemu záveru, že napadnuté rozhodnutie Komisie je dostatočne odôvodnené.
                  České dráhy namietajú, že Európska komisia neodôvodnila napadnuté rozhodnutie s dostatočnou presnosťou a podrobnosťou, a teda nesplnila požiadavky vyplývajúce z judikatúry Súdneho dvora. Všeobecný súd rozhodol nesprávne, pokiaľ napriek tomu nezrušil – v celom rozsahu – napadnuté rozhodnutie Komisie.

                  2.

                  Druhý dôvod, podľa ktorého Všeobecný súd nezohľadnil, že Komisia pred vydaním napadnutého rozhodnutia opomenula množstvo dôkazov, podľa ktorých České dráhy nekonali protiprávne.
                  České dráhy namietajú, že Komisia sa pred vydaním napadnutého rozhodnutia nezaoberala skutočnosťami svedčiacimi o tom, že konanie Českých dráh nie je protiprávne, a napadnuté rozhodnutie prijala (v rozpore so zásadou proporcionality) iba na základe niekoľkých a z kontextu vytrhnutých dôkazov. Všeobecný súd rozhodol nesprávne, ak napriek tomu nezrušil – v celom rozsahu – napadnuté rozhodnutie Komisie.

                  3.

                  Tretí dôvod, podľa ktorého Všeobecný súd nesprávne posúdil podmienky uplatnenia článku 102 Zmluvy o fungovaní EÚ.
                  České dráhy namietajú, že na základe nariadenia č. 1/2003 môže Komisia kontrolovať iba také konanie, ktoré by mohlo byť porušením článku 101 a/alebo článku 102 Zmluvy o fungovaní EÚ. Komisia nariadila inšpekciu v sídle Českých dráh preto, že mala podozrenie z porušenia článku 102 Zmluvy o fungovaní EÚ. Toto ustanovenie sa môže uplatniť len v prípade, že (a) by podnik zneužíval dominantné postavenie na vnútornom trhu či jeho podstatnej časti a (b) údajné zneužívanie by mohlo podstatne ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. Podľa presvedčenia Českých dráh Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že tieto podmienky by boli v predmetnej veci splnené.

                  4.

                  Štvrtý dôvod, podľa ktorého je výrok Všeobecného súdu o trovách konania nesprávny.
                  České dráhy namietajú, že Všeobecný súd mal žalobe v plnom rozsahu vyhovieť, a teda mal aj Komisiu zaviazať na náhradu trov konania.


title: Vec T-515/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2018 – Almaz-Antey/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine — Ponechanie obchodného mena žalobkyne na zozname subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia — Proporcionalita — Nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia — Základné práva“)

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2018 – Almaz-Antey/Rada
      (Vec T-515/15) (1)

      ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine - Ponechanie obchodného mena žalobkyne na zozname subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia - Proporcionalita - Nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Základné práva“))
      (2018/C 392/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Joint-Stock Company „Almaz-Antey“ Air and Space Defence Corp., predtým OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskva, Rusko) (v zastúpení: A. Haak, C. Stumpf a M. Brüggemann, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a P. Mahnič, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu po prvé rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/971 z 22. júna 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 157, 2015, s. 50), po druhé listu Rady z 31. júla 2015, ktorým Rada určila, že na žalobkyňu sa majú naďalej uplatňovať opatrenia stanovené v rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP z 31. júla 2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. ES L 229, 2014, s. 13), a v nariadení Rady (EÚ) č. 833/2014 z 31. júla 2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. ES L 229, 2014, s. 1), po tretie rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/2431 z 21. decembra 2015, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2014/512 (Ú. v. EÚ L 334, 2015, s. 22), a po štvrté rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/1071 z 1. júla 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512 (Ú. v. EÚ L 178, 2016, s. 21), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Joint Stock Company „Almaz Antey“ Air and Space Defence Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec C-474/18 P: Odvolanie podané 19. júla 2018: J-M.-E.V. e hijos, S.R.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. apríla 2018 vo veci T-554/14, Messi Cuccittini/EUIPO – J-M.-E.V. e hijos

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/5

      Odvolanie podané 19. júla 2018: J-M.-E.V. e hijos, S.R.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. apríla 2018 vo veci T-554/14, Messi Cuccittini/EUIPO – J-M.-E.V. e hijos
      (Vec C-474/18 P)
      (2018/C 392/08)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: J-M.-E.V. e hijos, S.R.L. (v zastúpení: J. Güell Serra a R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo a Lionel Messi Cuccittini

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil v celom rozsahu napadnutý rozsudok z 26. apríla 2018 vo veci T-554/14 (1) a v dôsledku toho

                  —

                  rozhodol s konečnou platnosťou v spore, pokiaľ to stav konania umožňuje, alebo

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol v súlade so záväzným názorom Súdneho dvora, a

                  —

                  zaviazal pána Lionela Messiho Cuccittiniho na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd v napadanom rozsudku zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu EUIPO, ktorým bola zamietnutá prihláška ochrannej známky „MESSI“ z dôvodu pravdepodobnosti zámeny so skoršou ochrannou známkou „MASSI“, pričom konštatoval, že napriek tomu, že ochranné známky „MASSI“ a „MESSI“ sú vizuálne i foneticky podobné a vzťahujú sa na rovnakú triedu tovarov, odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože koncepčné rozdiely medzi oboma ochrannými známkami bránia akejkoľvek pravdepodobnosti zámeny.
      Rozsudok Všeobecného súdu obsahuje štyri nesprávne právne posúdenia, na ktoré odkazujú štyri odvolacie dôvody:

                  1.

                  Všeobecný súd v napadnutom rozsudku uvádza, že keby odvolací senát zohľadnil dobré meno žalobcu, musel by dospieť k záveru, že z koncepčného hľadiska sa výraz „messi“ zjavne líši od pojmu „massi“. V rozpore s tým, čo uvádza napadnutý rozsudok, v judikatúre Súdneho dvora a Všeobecného súdu sa opakovane konštatuje, že prípadné dobré meno prihlasovanej ochrannej známky je irelevantné na účely posúdenia pravdepodobnosti zámeny so skoršou ochrannou známkou podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie.

                  2.

                  Všeobecný súd tiež vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že dobré meno priezviska prihlasovateľa je všeobecne známa skutočnosť, ktorá mala byť aj bez toho, aby ju bolo treba preukazovať, či dokonca navrhovať samotným pánom Lionelom Messim, zohľadnená odvolacím senátom, pretože ide o skutočnosť, ktorú môže poznať ktokoľvek, alebo ju možno zistiť zo všeobecne dostupných prameňov. Stupeň známosti priezviska prihlasovateľa v Európe v momente prijatia rozhodnutia v námietkovom konaní (12. júna 2013) nie je skutočnosť, ktorú možno predpokladať v roku 2018, predovšetkým vzhľadom na to, že nebola pred odvolacím senátom uplatnená ani podporená nijakým dôkazom.

                  3.

                  V tejto veci došlo k uplatneniu nového dôvodu (mutatio libelli), čo spôsobilo, že odvolateľovi bola odopretá možnosť obrany, lebo Všeobecný súd pripustil nový žalobný dôvod, ktorý nebol uvedený pred odvolacím senátom: koncepčný rozlišovací účinok pojmu „MESSI“.

                  4.

                  V napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu uplatneniu rozsudku PICARO/PICASSO, pretože jednak vo veci PICASSO/PICARO bola zapísaná ochranná známka s dobrým menom „PICASSO“, ktorú vlastnil podávateľ námietky, zatiaľ čo v tejto veci má údajné dobré meno ochranná známka, ktorá je predmetom prihlášky, a jednak v uvedenej veci išlo o tovary, v prípade ktorých je pozornosť priemerného spotrebiteľa v čase nákupu obzvlášť vysoká, kým v tejto veci ide o tovary určené bežne informovanému spotrebiteľovi v Európskej únii, ktorý je primerane pozorný a obozretný.

         (1)  ECLI:EU:T:2018:230.


title: Rozsudok Súdu zo 14. júna 2018 vo veci E-13/17 – Dozorný úrad EZVO/Island [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – nariadenie (EÚ) 2015/514]

text:
               15.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/8

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. júna 2018
      vo veci E-13/17
      Dozorný úrad EZVO/Island

         [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – nariadenie (EÚ) 2015/514]

      (2018/C 414/10)
      Vo veci E-13/17 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že nezačlenil akt uvedený v bode 31bbe prílohy IX k uvedenej dohode [vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/514 z 18. decembra 2014 o informáciách, ktoré majú príslušné orgány poskytovať Európskemu orgánu pre cenné papiere a trhy podľa článku 67 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ], v znení po úprave protokolom 1 k dohode, do svojho právneho poriadku, súd v zložení: Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 14. júna 2018 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  rozhodol, že Island si nesplnil svoje záväzky podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že nezačlenil akt uvedený v bode 31bbe prílohy IX k uvedenej dohode [delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/514 z 18. decembra 2014 o informáciách, ktoré majú príslušné orgány poskytovať Európskemu orgánu pre cenné papiere a trhy podľa článku 67 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ] v znení prispôsobenom Dohode podľa jej protokolu 1 do svojho vnútorného právneho poriadku.

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-601/18 P: Odvolanie podané 24. septembra 2018: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-475/17, Prysmian and Prysmian Cavi e Sistemi/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/25

      Odvolanie podané 24. septembra 2018: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-475/17, Prysmian and Prysmian Cavi e Sistemi/Komisia
      (Vec C-601/18 P)
      (2018/C 427/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (v zastúpení: C. Tesauro, F. Russo, L. Armati, avvocati)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, The Goldman Sachs Group, Inc. Pirelli & C. SpA

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  vyhovel žalobným návrhom predloženým v prvostupňovom konaní,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

            Subsidiárne odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu,

                  —

                  rozhodol, že o trovách prvostupňového a odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že článok 20 nariadenia č. 1/2003 (1) nebráni Komisii urobiť si klony celých pevných diskov jej zamestnancov bez toho, aby preskúmala ich obsah, a pokračovala v ich preskúmavaní v priestoroch Komisie v Bruseli. Správny výklad tohto ustanovenia je taký, že inšpekcie sa môžu vykonávať len v priestoroch podniku a Komisia si môže vyhotoviť kópie len tých záznamov, ktorých relevantnosť preskúmala. Keďže ide o zásah do základných práv spoločností a ich zamestnancov, postup ako klonovanie celých pevných diskov by sa nemal degradovať na vysvetľujúcu poznámku priznávajúcu Komisii neobmedzenú právomoc, ale mal by sa riadiť právnymi predpismi, a to v súlade so zásadou zákonnosti.

                  2.

                  Všeobecný súd sa dopustil porušenia zásady osobnej zodpovednosti, právnej istoty a zásady rovnakého zaobchádzania, a navyše porušenia svojej povinnosti odôvodnenia tým, že nerozhodol, že pripísanie zodpovednosti podniku Prysmian Cavi e Sistemi na základe ekonomickej kontinuity predstavuje výnimku z pravidla, podľa ktorého zodpovednosť nasleduje právnickú osobu vykonávajúcu správu podniku v momente porušenia. Táto výnimka sa musí – rovnako ako všetky výnimky – uplatňovať úzko a môže byť odôvodnená len vtedy, keď je ohrozená účinnosť pravidiel hospodárskej súťaže. Všeobecný súd sa okrem toho dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že v tomto prípade nedošlo k diskriminácii na základe toho, že nemôže existovať rovnosť v protiprávnosti a keďže rozhodovanie o priznaní zodpovednosti na základe hospodárskej kontinuity v skutočnosti prináleží Komisii.

                  3.

                  Všeobecný súd sa nezaoberal hlavným tvrdením predloženým v žalobe, že zásada „domáceho územia“, aj keby existovala – quod non –, sa nemôže racionálne uplatňovať vo všetkých rôznorodých prípadoch uvedených v rozhodnutí a nemohla z právneho hľadiska preukazovať jediné a pokračujúce porušenie.

                  4.

                  Všeobecný súd konal ultra petita a porušil právo odvolateliek na obhajobu podľa článku 48 Charty základných práv Európskej únie a článku 6 EDĽP pri preskúmaní siedmeho žalobného dôvodu, pokiaľ ide o dátum začatia kartelu. Všeobecný súd v rámci svojho preskúmania zjavne nesprávne pochopil dôkazy, ktoré mu boli predložené, a nevykonal ich dostatočné preskúmanie. Takéto zjavné skreslenie dôkazov viedlo k vyvodeniu chybných záverov a k nesprávnemu právnemu záveru, že Komisia mohla stanoviť dátum začatia porušenia ovplyvňujúceho obchod medzi členskými štátmi podľa článku 101 ZFEÚ na 18. február 1999.

                  5.

                  Všeobecný súd porušil zásadu rovnakého zaobchádzania, keď potvrdil posúdenie Komisie, že rozdeľovanie si projektov medzi európskymi výrobcami v súvislosti s „iba európskou (R)“ štruktúrou odôvodňovalo zvýšenie koeficientu závažnosti o 2 % (a teda „vstupný poplatok“) pre európskych výrobcov, zatiaľ čo žiadne takéto zvýšenie sa neuplatnilo na ázijských výrobcov. Nie je akceptovateľné, že na jednej strane sa v rozhodnutí Komisie dospelo ku konštatovaniu jediného a pokračujúceho porušovanie na základe pravidla domovského územia pozostávajúceho zo vzájomne závislých štruktúr, a zároveň sa akceptovalo, že aktívna účasť v jednej alebo v druhej štruktúre odôvodňuje rôzny stupeň závažnosti pre účastníkov. Hoci výrobcovia z Ázie neboli aktívne zapojení do údajného európskeho rozdelenia, prispeli k tomuto rozdeleniu v porovnateľnej miere ako európski výrobcovia.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-437/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Gliwicach (Poľsko) 3. júla 2018 – Lebopoll Logistics Sp. z o.o. w Sośnicowicach/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Gliwicach (Poľsko) 3. júla 2018 – Lebopoll Logistics Sp. z o.o. w Sośnicowicach/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu
      (Vec C-437/18)
      (2018/C 427/06)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Gliwicach

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Lebopoll Logistics Sp. z o.o. w Sośnicowicach

         Žalovaný: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu

         Prejudiciálna otázka

      Má sa pojem „pobyt“ vykladať v súlade s článkom 1 písm. j) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (1) a článkom 11 nariadenia Európskeho parlamentu (ES) č. 987/2009 (2), alebo či sa pojmom „pobyt“ myslí aj prechodné bydlisko v zmysle článku 1 písm. k) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 284, 2009, s. 1).


title: Vec T-554/18: Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Hernández Hernández/Rada

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/89

      Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Hernández Hernández/Rada
      (Vec T-554/18)
      (2018/C 427/117)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Socorro Elizabeth Hernández Hernández (Caracas, Venezuela) (v zastúpení: F. Di Gianni a L. Giuliano, lawyers)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrh

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/901 z 25. júna 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/899 z 25. júna 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (2), v rozsahu, v akom sa ich ustanovenia týkajú žalobkyne; a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že pri napadnutých aktoch došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu a k nedostatku presných a konzistentných dôkazov.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia týkajúceho sa funkcií a úloh žalobkyne a na podporu svojich tvrdení neuviedla súbor presných a konzistentných dôkazov. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Rada dôkazy riadne neposúdila, resp. že toto posúdenie bolo prinajmenšom zjavne nesprávne.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že obmedzujúce opatrenia uložené napadnutými aktmi zakladajú neodôvodnené a neprimerané obmedzenie základného práva žalobkyne na vlastníctvo.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/901 z 25. júna 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (Ú. v. EÚ L 160I, 2018, s. 12).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/899 z 25. júna 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (Ú. v. EÚ L 160I, 2018, s. 5).


title: Vec C-469/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 19. júla 2018 – IN/Belgische staat

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 19. júla 2018 – IN/Belgische staat
      (Vec C-469/18)
      (2018/C 427/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Cassatie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IN

         Žalovaný: Belgische staat

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty bráni za každých okolností použitiu dôkazných prostriedkov, ktoré boli získané porušením práva na rešpektovanie súkromného života zaručeného článkom 7 Charty alebo umožňuje prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, na základe ktorej musí súd, ktorý je povinný rozhodnúť o tom, či možno takéto dôkazné prostriedky použiť ako základ pre vyrubenie dane z pridanej hodnoty, vykonať zváženie uvedené v bode 4 návrhu na začatie prejudiciálneho konania?


title: Vec T-699/18: Žaloba podaná 26. novembra 2018 – Apera Capital Master v EUIPO – Altera Capital (APERA CAPITAL)

text:
               4.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/76

      Žaloba podaná 26. novembra 2018 – Apera Capital Master v EUIPO – Altera Capital (APERA CAPITAL)
      (Vec T-699/18)
      (2019/C 44/101)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Apera Capital Master Ltd. (St Peter Port, Guernsey) (v zastúpení: C. Schröder a A. von Alten, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Altera Capital (Luxemburg, Luxembursko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie APERA CAPITAL – prihláška č. 15 640 436

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. septembra 2018 vo veci R 1091/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vrátil vec EUIPO na nové konanie a rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 104 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

                  —

                  porušenie práv žalobkyne na riadnu správu vecí verejných a na spravodlivý proces.


title: Vec T-712/18: Žaloba podaná 3. decembra 2018 – Umweltinstitut München/Komisia

text:
               4.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/77

      Žaloba podaná 3. decembra 2018 – Umweltinstitut München/Komisia
      (Vec T-712/18)
      (2019/C 44/103)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Umweltinstitut München – Verein zur Erforschung und Verminderung der Umweltbelastung eV (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. John, Rechtsanwältin)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrh

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej o zamietnutí z 2. októbra 2018 [C(2018) 6539 final].

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetnou žalobou sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie o zamietnutí z 2. októbra 2018, ktorým bol žalobcovi s konečnou platnosťou odmietnutý prístup k dokumentom týkajúcim sa prvého zasadnutia Spoločného výboru CETA, ktoré sa uskutočnilo 26. a 27. marca 2018.
      Na podporu žaloby žalobca uvádza tento žalobný dôvod:
      porušenie článku 15 ods. 3 ZFEÚ v spojení s článkom 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1) z dôvodu, že žalovaná nebola oprávnená podľa článku 4 nariadenia č. 1049/2001 odmietnuť (čiastočne) prístup k požadovaným dokumentom.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-756/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois (Francúzsko) 3. decembra 2018 – LC, MD/easyJet Airline Co. Ltd

text:
               11.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois (Francúzsko) 3. decembra 2018 – LC, MD/easyJet Airline Co. Ltd
      (Vec C-756/18)
      (2019/C 54/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: LC, MD

         Žalovaná: easyJet Airline Co. Ltd

         Prejudiciálne otázky

      Má sa článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1) (ďalej len „nariadenie č. 261/2004“) vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa cestujúci mohli odvolávať na ustanovenia tohto nariadenia, musia preukázať, že sa dostavili na odbavenie?
      Ak je odpoveď kladná, bráni článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 systému jednoduchej domnienky, podľa ktorej podmienka dostavenia sa cestujúceho na odbavenie sa považuje za splnenú, ak tento cestujúci má v zmysle článku 2 písm. g) rezerváciu, ktorú prevádzkujúci dopravca potvrdil a zaregistroval?

         (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-762/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Haskovo (Bulharsko) 4. decembra 2018 – QH/Vărchoven kasacionen săd Bulharská republika

text:
               11.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Haskovo (Bulharsko) 4. decembra 2018 – QH/Vărchoven kasacionen săd Bulharská republika
      (Vec C-762/18)
      (2019/C 54/16)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rajonen săd Haskovo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: QH

         Žalovaný: Vărchoven kasacionen săd Bulharská republika

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES (1) zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave a/alebo judikatúre, podľa ktorej pracovník, ktorému bola daná protiprávna výpoveď a súd následne nariadil jeho opätovné zamestnanie, nemá nárok na platenú dovolenku za obdobie odo dňa vypovedania pracovného pomeru do dňa opätovného nastúpenia do zamestnania?

                  2.

                  Ak bude odpoveď na prvú otázku kladná: Má sa článok 7 ods. 2 smernice 2003/88 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave a/alebo judikatúre, podľa ktorej v prípade opätovného ukončenia pracovného pomeru tento pracovník nemá nárok na peňažnú náhradu za nevyčerpanú platenú ročnú dovolenku za obdobie odo dňa predchádzajúcej výpovede do dňa opätovného nastúpenia do zamestnania?

         (1)  Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Spojené veci C-138/17 P a C-146/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2018 – Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie/Gascogne Sack Deutschland GmbH, predtým Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA, Európska komisia (C-138/17), Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA/Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, Európska komisia (C-146/17) (Odvolanie — Žaloba o náhradu škody — Článok 340 druhý odsek ZFEÚ — Neprimeraná dĺžka konania v dvoch veciach prejednávaných Všeobecným súdom Európskej únie — Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyniam — Majetková ujma — Náklady na bankovú záruku — Príčinná súvislosť — Úroky z omeškania — Nemajetková ujma)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/2

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2018 – Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie/Gascogne Sack Deutschland GmbH, predtým Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA, Európska komisia (C-138/17), Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA/Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, Európska komisia (C-146/17)
      (Spojené veci C-138/17 P a C-146/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Žaloba o náhradu škody - Článok 340 druhý odsek ZFEÚ - Neprimeraná dĺžka konania v dvoch veciach prejednávaných Všeobecným súdom Európskej únie - Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyniam - Majetková ujma - Náklady na bankovú záruku - Príčinná súvislosť - Úroky z omeškania - Nemajetková ujma))
      (2019/C 65/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Vec C-138/17 P

         Odvolateľka: Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a Á. M. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Gascogne Sack Deutschland GmbH, predtým Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA (v zastúpení: F. Puel a E. Durand, avocats), Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes, S. Noë a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia)

         Vec C-146/17 P

         Odvolateľky: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA (v zastúpení: F. Puel a E. Durand, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a Á. M. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 10. januára 2017, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia (T-577/14, EU:T:2017:1), sa zrušuje.

                  2.

                  Odvolanie vo veci C-146/17 P, ktoré podali Gascogne Sack Deutschland GmbH a Gascogne SA, sa zamieta.

                  3.

                  Žaloba o náhradu škody podaná spoločnosťami Gascogne Sack Deutschland GmbH a Gascogne SA, ktorej cieľom je získať náhradu škody vo výške 187 571 eur z titulu údajnej majetkovej ujmy vyplývajúcej zo zaplatenia nákladov na bankovú záruku po uplynutí primeranej lehoty na rozhodnutie vo veciach, v ktorých boli vydané rozsudky zo 16. novembra 2011, Groupe Gascogne/Komisia (T-72/06, neuverejnený, EU:T:2011:671), a zo 16. novembra 2011, Sachsa Verpackung/Komisia (T-79/06, neuverejnený, EU:T:2011:674), sa zamieta.

                  4.

                  Gascogne Sack Deutschland GmbH a Gascogne SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli Európskej únii, zastúpenej Súdnym dvorom Európskej únie, v rámci konania o týchto odvolaniach, a takisto znášajú svoje vlastné trovy konania na prvom stupni.

                  5.

                  Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené v konaní na prvom stupni.

                  6.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania tak v prvostupňovom, ako aj v odvolacom konaní vo veci C-138/17 P.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec C-150/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2018 – Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie/Kendrion NV, Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o náhradu škody — Článok 340 druhý odsek ZFEÚ — Neprimeraná dĺžka konania vo veci prejednávanej Všeobecným súdom Európskej únie — Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni — Majetková ujma — Náklady na bankovú záruku — Príčinná súvislosť — Úroky z omeškania — Nemajetková ujma)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2018 – Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie/Kendrion NV, Európska komisia
      (Vec C-150/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Žaloba o náhradu škody - Článok 340 druhý odsek ZFEÚ - Neprimeraná dĺžka konania vo veci prejednávanej Všeobecným súdom Európskej únie - Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni - Majetková ujma - Náklady na bankovú záruku - Príčinná súvislosť - Úroky z omeškania - Nemajetková ujma))
      (2019/C 65/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a E. Beysen, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Kendrion NV (v zastúpení: Y. de Vries, T. Ottervanger a E. Besselink, advocaten), Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes, S. Noë a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 1. februára 2017, Kendrion/Európska únia (T-479/14, EU:T:2017:48), sa zrušuje.

                  2.

                  Vzájomné odvolanie podané spoločnosťou Kendrion NV sa zamieta.

                  3.

                  Žaloba o náhradu škody podaná spoločnosťou Kendrion NV, ktorej cieľom je získať náhradu majetkovej ujmy vyplývajúcej zo zaplatenia nákladov na bankovú záruku po uplynutí primeranej lehoty na rozhodnutie vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok zo 16. novembra 2011, Kendrion/Komisia (T-54/06, neuverejnený, EU:T:2011:667), sa zamieta.

                  4.

                  Kendrion NV v rámci tohto odvolacieho konania znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli Európskej únii, zastúpenej Súdnym dvorom Európskej únie, a zároveň znáša svoje vlastné trovy konania na prvom stupni.

                  5.

                  Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, znáša svoje vlastné trovy konania na prvom stupni.

                  6.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania tak v prvostupňovom, ako aj v odvolacom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.


title: Spojené veci C-174/17 P a C-222/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2018 – Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie/Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA, Európska komisia (C-174/17 P), Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA/Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, Európska komisia (C-222/17 P) (Odvolanie — Žaloba o náhradu škody — Článok 340 druhý odsek ZFEÚ — Neprimeraná dĺžka konania v dvoch veciach prejednávaných Všeobecným súdom Európskej únie — Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyniam — Majetková ujma — Náklady na bankovú záruku — Príčinná súvislosť — Úroky z omeškania)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2018 – Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie/Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA, Európska komisia (C-174/17 P), Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA/Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, Európska komisia (C-222/17 P)
      (Spojené veci C-174/17 P a C-222/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Žaloba o náhradu škody - Článok 340 druhý odsek ZFEÚ - Neprimeraná dĺžka konania v dvoch veciach prejednávaných Všeobecným súdom Európskej únie - Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyniam - Majetková ujma - Náklady na bankovú záruku - Príčinná súvislosť - Úroky z omeškania))
      (2019/C 65/04)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         (Vec C-174/17 P)

         Odvolateľka: Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano a P. Giusta, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA (v zastúpení: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt a S. Moya Izquierdo, abogados), Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes, S. Noë, F. Erlbacher a F. Castilla Contreras splnomocnení zástupcovia)

         (Vec C-222/17 P)

         Odvolateľky: Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA (v zastúpení: S. Moya Izquierdo a M. Troncoso Ferrer, abogados)

         Ďalší účastníci konania: Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano a P. Giusta, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 17. februára 2017, ASPLA a Armando Álvarez/Európska únia (T-40/15, EU:T:2017:1), sa zrušuje.

                  2.

                  Odvolanie vo veci C-222/17 P, ktoré podali Plásticos Españoles SA (ASPLA) a Armando Álvarez SA, sa zamieta.

                  3.

                  Žaloba o náhradu škody podaná spoločnosťami Plásticos Españoles SA (ASPLA) a Armando Álvarez SA, ktorej cieľom je získať náhradu škody vo výške 3 495 038,66 eura z titulu majetkovej ujmy vzniknutej z dôvodu prekročenia primeranej lehoty na rozhodnutie vo veciach, v ktorých boli vydané rozsudky zo 16. novembra 2011, ASPLA/Komisia (T-76/06, neuverejnený, EU:T:2011:672), a zo 16. novembra 2011, Álvarez/Komisia (T-78/06, neuverejnený, EU:T:2011:673), sa zamieta.

                  4.

                  Plásticos Españoles SA (ASPLA) a Armando Álvarez SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli Európskej únii, zastúpenej Súdnym dvorom Európskej únie, v rámci konania o týchto odvolaniach, a takisto znášajú svoje vlastné trovy konania na prvom stupni.

                  5.

                  Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie, znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené v konaní na prvom stupni.

                  6.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania tak v prvostupňovom, ako aj v odvolacom konaní vo veci C-174/17 P.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.

         Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017


title: Vec C-216/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl/Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Valcamonica (ASST) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 5 — Článok 32 ods. 2 — Verejné obstarávanie prác, tovarov a služieb — Rámcové dohody — Doložka o rozšírení rámcovej dohody na iných verejných obstarávateľov — Zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi — Neexistencia stanovenia množstva nasledujúcich verejných zákaziek alebo stanovenie odkazom na bežné potreby verejných obstarávateľov, ktorí nepodpísali rámcovú dohodu — Zákaz)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/5

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl/Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Valcamonica (ASST)
      (Vec C-216/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/18/ES - Článok 1 ods. 5 - Článok 32 ods. 2 - Verejné obstarávanie prác, tovarov a služieb - Rámcové dohody - Doložka o rozšírení rámcovej dohody na iných verejných obstarávateľov - Zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi - Neexistencia stanovenia množstva nasledujúcich verejných zákaziek alebo stanovenie odkazom na bežné potreby verejných obstarávateľov, ktorí nepodpísali rámcovú dohodu - Zákaz))
      (2019/C 65/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl

         Žalovaní: Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Valcamonica (ASST)

         za účasti: Markas Srl, ATI – Zanetti Arturo & C. Srl e in proprio, Regione Lombardia

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 5 a článok 32 ods. 2 štvrtý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa majú vykladať v tom zmysle, že:

                  —

                  verejný obstarávateľ môže konať na svoj vlastný účet a na účet iných verejných obstarávateľov, ktorí sú jasne určení, ale nie sú priamo stranami rámcovej dohody, pod podmienkou, že požiadavky týkajúce sa zverejnenia a právnej istoty, a teda transparentnosti, sú splnené, a

                  —

                  je vylúčené, aby verejní obstarávatelia, ktorí nepodpísali túto rámcovú dohodu, nestanovili množstvo plnení, ktoré bude možné požadovať, keď zadajú zákazky v rámci realizácie tejto rámcovej dohody, alebo aby toto množstvo stanovili odkazom na ich bežné potreby, inak by boli porušené zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktoré majú záujem uzatvoriť uvedenú rámcovú dohodu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


title: Vec C-219/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Nadobudnutie kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii — Konanie upravené smernicou 2013/36/EÚ a nariadeniami (EÚ) č. 1024/2013 a 468/2014 — Zmiešané správne konanie — Výlučná rozhodovacia právomoc Európskej centrálnej banky (ECB) — Návrh podaný proti prípravným aktom prijatým príslušným vnútroštátnym orgánom — Tvrdenie o porušení právnej sily rozhodnutej veci týkajúcej sa vnútroštátneho rozhodnutia)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
      (Vec C-219/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Nadobudnutie kvalifikovanej účasti v úverovej inštitúcii - Konanie upravené smernicou 2013/36/EÚ a nariadeniami (EÚ) č. 1024/2013 a 468/2014 - Zmiešané správne konanie - Výlučná rozhodovacia právomoc Európskej centrálnej banky (ECB) - Návrh podaný proti prípravným aktom prijatým príslušným vnútroštátnym orgánom - Tvrdenie o porušení právnej sily rozhodnutej veci týkajúcej sa vnútroštátneho rozhodnutia))
      (2019/C 65/06)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)

         Žalovaní: Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

         za účasti: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Banca Mediolanum SpA, Holding Italiana Quarta SpA, Fin. Prog. Italia di E. Doris & C. s.a.p.a., Sirefid SpA, Ennio Doris

         Výrok rozsudku

      Článok 263 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátne súdy vykonávali preskúmanie zákonnosti aktov týkajúcich sa začatia konania, prípravných aktov alebo aktov týkajúcich sa nezáväzného návrhu, ktoré prijali príslušné vnútroštátne orgány v rámci konania upraveného v článkoch 22 a 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES, článku 4 ods. 1 písm. c) a článku 15 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami, ako aj článkoch 85 až 87 nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD). V tejto súvislosti nemá význam okolnosť, že na vnútroštátny súd bola podaná špecifická žaloba o neplatnosť z dôvodu údajného porušenia právnej sily rozhodnutej veci, ktorá sa vzťahuje na rozhodnutie vnútroštátneho súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017.


title: Vec C-367/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – S/EA, EB, EC (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (ES) č. 510/2006 — Článok 4 ods. 2 písm. e) — Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 — Článok 7 ods. 1 písm. e) — Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu — Žiadosť o zmenu špecifikácie — Šunka pochádzajúca z oblasti Čierny les, Nemecko („Schwarzwälder Schinken“) — Ustanovenia o balení v zemepisnej oblasti výroby — Uplatniteľnosť nariadenia (ES) č. 510/2006 alebo nariadenia (EÚ) č. 1151/2012)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – S/EA, EB, EC
      (Vec C-367/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (ES) č. 510/2006 - Článok 4 ods. 2 písm. e) - Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 - Článok 7 ods. 1 písm. e) - Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu - Žiadosť o zmenu špecifikácie - Šunka pochádzajúca z oblasti Čierny les, Nemecko („Schwarzwälder Schinken“) - Ustanovenia o balení v zemepisnej oblasti výroby - Uplatniteľnosť nariadenia (ES) č. 510/2006 alebo nariadenia (EÚ) č. 1151/2012))
      (2019/C 65/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundespatentgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: S

         Žalovaní: EA, EB, EC

         Výrok rozsudku

      Článok 4 ods. 2 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín v spojení s článkom 8 nariadenia Komisie (ES) č. 1898/2006 zo 14. decembra 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia č. 510/2006, a článkom 7 ods. 1 písm. e) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka balenia výrobku označeného chráneným zemepisným označením v zemepisnej oblasti jeho výroby je v súlade s uvedeným článkom 4 ods. 2 písm. e) odôvodnená vtedy, ak predstavuje nevyhnutný a primeraný prostriedok na zachovanie kvality výrobku, na zabezpečenie jeho pôvodu alebo zaručenie kontroly špecifikácie chráneného zemepisného označenia. Vnútroštátny súd musí preskúmať, či je táto požiadavka náležite odôvodnená jedným z vyššie uvedených cieľov, pokiaľ ide o chránené zemepisné označenie „Schwarzwälder Schinken“.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


title: Vec C-374/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt B/A-Brauerei (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Daň z nadobudnutia pozemkov — Oslobodenie — Prevody vlastníckeho práva k pozemku, ku ktorým došlo v dôsledku postupov transformácie uskutočnených v rámci určitých skupín spoločností — Pojem „štátna pomoc“ — Podmienka týkajúca sa selektivity — Odôvodnenie)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt B/A-Brauerei
      (Vec C-374/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Daň z nadobudnutia pozemkov - Oslobodenie - Prevody vlastníckeho práva k pozemku, ku ktorým došlo v dôsledku postupov transformácie uskutočnených v rámci určitých skupín spoločností - Pojem „štátna pomoc“ - Podmienka týkajúca sa selektivity - Odôvodnenie))
      (2019/C 65/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Finanzamt B

         Žalovaná: A-Brauerei

         za účasti: Bundesministerium der Finanzen

         Výrok rozsudku

      Článok 107 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že daňová výhoda, o akú ide vo veci samej, spočívajúca v tom, že sa prevod vlastníckeho práva k pozemku, ku ktorému došlo v dôsledku postupu transformácie týkajúceho sa spoločností rovnakej skupiny, kde ovládajúca spoločnosť vlastní v ovládanej spoločnosti podiel vo výške minimálne 95 % nepretržite počas najmenej piatich rokov pred týmto postupom a piatich rokov po ňom, oslobodí od dane z nadobudnutia pozemkov, nespĺňa podmienku týkajúcu sa selektívnosti danej výhody uvedenú v tomto ustanovení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.


title: Vec C-385/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Verden – Nemecko) – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Organizácia pracovného času — Smernica 2003/88/ES — Nárok na platenú ročnú dovolenku — Článok 7 ods. 1 — Právna úprava členského štátu, ktorá prostredníctvom kolektívnej zmluvy umožňuje upraviť zohľadnenie období skrátenej pracovnej doby na účely výpočtu náhrady mzdy za ročnú dovolenku — Časové účinky rozsudkov o výklade)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/10

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Verden – Nemecko) – Torsten Hein/Albert Holzkamm GmbH & Co.
      (Vec C-385/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Organizácia pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Nárok na platenú ročnú dovolenku - Článok 7 ods. 1 - Právna úprava členského štátu, ktorá prostredníctvom kolektívnej zmluvy umožňuje upraviť zohľadnenie období skrátenej pracovnej doby na účely výpočtu náhrady mzdy za ročnú dovolenku - Časové účinky rozsudkov o výklade))
      (2019/C 65/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeitsgericht Verden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Torsten Hein

         Žalovaná: Albert Holzkamm GmbH & Co.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, ako aj článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá na účely výpočtu peňažnej náhrady za dovolenku umožňuje stanoviť prostredníctvom kolektívnej zmluvy zohľadnenie znížení odmeny vyplývajúcich z existencie, počas referenčného obdobia, dní, keď z dôvodu skrátenej pracovnej doby nie je vykonávaná nijaká skutočná práca, čo má za následok, že sa zamestnancovi za dobu minimálnej ročnej dovolenky, ktorá mu patrí podľa tohto článku 7 ods. 1, vyplatí peňažná náhrada za dovolenku nižšia ako obvyklá odmena, ktorá sa mu vypláca počas období práce. Je úlohou vnútroštátneho súdu vyložiť vnútroštátnu právnu úpravu v čo najväčšej možnej miere v zmysle znenia, ako aj účelu smernice 2003/88 tak, aby peňažná náhrada za dovolenku vyplatená pracovníkom z titulu minimálnej dovolenky upravenej týmto článkom 7 ods. 1 nebola nižšia ako priemer obvyklej odmeny prijatej týmito pracovníkmi počas období skutočnej práce.

                  2.

                  Nie je opodstatnené obmedziť časové účinky tohto rozsudku a právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátne súdy chránili na základe vnútroštátneho práva legitímnu dôveru zamestnávateľov, pokiaľ ide o zachovanie judikatúry najvyšších vnútroštátnych súdov, ktorá potvrdila zákonnosť ustanovení kolektívnej zmluvy v stavebníctve o peňažnej náhrade za dovolenku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Spojené veci C-412/17 a C-474/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (ES) č. 562/2006 — Kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) — Články 20 a 21 — Zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach schengenského priestoru — Kontroly v rámci územia členského štátu — Opatrenia, ktoré majú rovnaký účinok ako hraničné kontroly — Právna úprava členského štátu, ktorá ukladá autobusovým dopravcom prevádzkujúcim linky cez vnútorné hranice schengenského priestoru povinnosť skontrolovať cestovné pasy a povolenia na pobyt pasažierov — Sankcia — Hrozba uloženia pokuty)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/11

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)
      (Spojené veci C-412/17 a C-474/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (ES) č. 562/2006 - Kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) - Články 20 a 21 - Zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach schengenského priestoru - Kontroly v rámci územia členského štátu - Opatrenia, ktoré majú rovnaký účinok ako hraničné kontroly - Právna úprava členského štátu, ktorá ukladá autobusovým dopravcom prevádzkujúcim linky cez vnútorné hranice schengenského priestoru povinnosť skontrolovať cestovné pasy a povolenia na pobyt pasažierov - Sankcia - Hrozba uloženia pokuty))
      (2019/C 65/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bundesrepublik Deutschland

         Žalované: Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)

         Výrok rozsudku

      Článok 67 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článok 21 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veciach samých, podľa ktorej sa každej autobusovej spoločnosti, ktorá zabezpečuje pravidelnú cezhraničnú dopravu v rámci schengenského priestoru na územie tohto členského štátu, ukladá povinnosť skontrolovať pred prekročením vnútornej hranice cestovný pas a povolenie na pobyt pasažierov s cieľom zabrániť preprave štátnych príslušníkov tretích krajín bez týchto cestovných dokladov na vnútroštátne územie a ktorá na účely dodržania tejto povinnosti vykonať kontrolu umožňuje, aby policajné orgány prijali voči dopravným spoločnostiam, v prípade ktorých sa zistilo, že na toto územie prepravovali štátnych príslušníkov tretích krajín bez uvedených cestovných dokladov, rozhodnutie o zákaze takejto prepravy spoločne s hrozbou uloženia pokút.

         (1)  Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017.

         Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.