title: Vec C-20/15 P: Odvolanie podané 19. januára 2015 Európskou komisiou proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) zo 7. novembra 2014 vo veci T-219/10, Autogrill España/Komisia

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/10

         Odvolanie podané 19. januára 2015 Európskou komisiou proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) zo 7. novembra 2014 vo veci T-219/10, Autogrill España/Komisia
   (Vec C-20/15 P)
   (2015/C 081/13)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník v odvolacom konaní: Autogrill España, S.A.

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vrátiť vec na opätovné prejednanie Všeobecnému súdu Európskej únie,

               —

               určiť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne vyložil článok 107 ods. 1 Zmluvy, a najmä pojem selektívna povaha štátnej pomoci, obsiahnutý v uvedenom článku.
   Tento jediný odvolací dôvod pozostáva z dvoch častí, ktoré sú založené na nasledujúcom nesprávnom právnom posúdení:

               —

               po prvé, Všeobecný súd pochybil v tom, že na preukázanie, že opatrenie je selektívne, vyžaduje určenie skupiny podnikov s vlastnými charakteristikami (identifikovateľnými ex ante),

               —

               po druhé, Všeobecný súd nesprávne vykladá pojem selektívna povaha, keď umelo rozlišuje medzi pomocou pri vývoze tovaru a pomocou pri vývoze kapitálu.


title: Vec C-13/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 8. januára 2016 – Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde/Rīgas pašvaldības SIA „Rīgas satiksme“

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 8. januára 2016 – Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde/Rīgas pašvaldības SIA „Rīgas satiksme“
   (Vec C-13/16)
   (2016/C 111/13)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde

      Odporkyňa: Rīgas pašvaldības SIA „Rīgas satiksme“

      Prejudiciálna otázka

   Má sa slovné spojenie „spracovanie je nevyhnutné pre účely legitímnych záujmov, ktoré plní… tretia strana alebo strany, ktorým sú údaje odhalené“, uvedené v článku 7 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS (1) z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, vykladať v tom zmysle, že policajný zbor musí oznámiť spoločnosti Rīgas satiksme osobné údaje vyžiadané touto spoločnosťou, ktoré sú nevyhnutné na podanie žaloby v občianskom súdnom konaní? Má na odpoveď na túto otázku vplyv skutočnosť, že – ako sa uvádza v listinách založených v spise – cestujúci v taxíku, ktorého údaje chce Rīgas satiksme získať, bol v čase nehody maloletý?

      (1)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355


title: Vec T-374/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  8. septembra 2008 – Rath/ÚHVT – Grandel (Epican) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Epican — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva EPIGRAN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č.40/94 — Žaloba bez zjavného právneho základu )

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. septembra 2008 – Rath/ÚHVT – Grandel (Epican)
   (Vec T-374/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Epican - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva EPIGRAN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č.40/94 - Žaloba bez zjavného právneho základu“)
   (2008/C 285/75)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Matthias Rath (Cap, Južná Afrika) (v zastúpení: S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Dr. Grandel GmbH (Augsburg, Nemecko) (v zastúpení: G. Hodapp, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. októbra 2006 (vec R 1324/2005-1) týkajúceho sa námietkového konania proti Dr. Grandel GmbH a Matthias Rath
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako žaloba bez zjavného právneho základu.

               2.

               Matthias Rat znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Dr. Grandel GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-228/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  20. mája 2010 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 78, 79, 83 a 86 — Zdaniteľný základ — Predaj motorového vozidla — Zahrnutie poplatku uplatňovaného na neregistrované motorové vozidlá do daňového vymeriavacieho základu)

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. mája 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-228/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 78, 79, 83 a 86 - Zdaniteľný základ - Predaj motorového vozidla - Zahrnutie poplatku uplatňovaného na neregistrované motorové vozidlá do daňového vymeriavacieho základu)
   2010/C 195/02
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz, M. Jarosz a A. Rutkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 78, 79, 83 a 86 smernice Rady 2006/112/CE z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Predaj motorového vozidla — Zahrnutie splatného registračného poplatku za motorové vozidlo do daňového vymeriavacieho základu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec C-20/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin (Nemecko) 18. januára 2017 – Vincent Pierre Oberle

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin (Nemecko) 18. januára 2017 – Vincent Pierre Oberle
   (Vec C-20/17)
   (2017/C 112/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammergericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ a odvolateľ: Vincent Pierre Oberle

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve (1) (ďalej len „nariadenie č. 650/2012“), vykladať v tom zmysle, že sa ním určuje aj výlučná medzinárodná právomoc pre vydávanie osvedčení o dedičstve v príslušných členských štátoch, ktoré neboli nahradené európskym osvedčením o dedičstve (článok 62 ods. 3 nariadenia č. 650/2012), v dôsledku čoho sú odlišné ustanovenia vnútroštátneho zákonodarcu týkajúce sa medzinárodnej právomoci pre vydávanie vnútroštátnych osvedčení o dedičstve, ako je napr. § 105 Familiengesetzbuch, neplatné z dôvodu rozporu s nadradeným európskym právom?

      (1)  Ú. v. EÚ L 201, s. 107.


title: Vec T-83/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2005  – Salazar Brier/Komisia ( Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku — Práca vykonávaná pre iný štát — Pojem zvyčajné bydlisko — Odôvodnenie — Zásada rovnosti zaobchádzania )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2005 – Salazar Brier/Komisia
   (Vec T-83/03) (1)

   („Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku - Práca vykonávaná pre iný štát - Pojem zvyčajné bydlisko - Odôvodnenie - Zásada rovnosti zaobchádzania“)
   (2005/C 330/45)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Tomás Salazar Brier (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez a A. Sayagués Torres, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Rivas Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie z 24. februára 2003 o implicitnom zamietnutí sťažnosti žalobcu a z 24. marca 2003 o výslovnom zamietnutí, ktorými sa žalobcovi zamieta nárok na príspevok na expatriáciu upravený článkom 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj na príspevky s ním spojené
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec T-309/99: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Snijders Olie/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Snijders Olie/Komisia
   (Vec T-309/99) (1)

   (2006/C 310/61)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 63, 4.3.2000.


title: Vec C-101/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. septembra 2016 – Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Článok 101 ZFEÚ — Článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 — Európsky trh s autosklom — Dohody o rozdelení trhov a výmene citlivých obchodných informácií — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 — Bod 13 — Hodnota predaja — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 druhý pododsek — Zákonná horná hranica pokuty — Výmenný kurz na výpočet hornej hranice pokuty — Výška pokuty — Neobmedzená súdna právomoc — Podniky vyrábajúce jediný výrobok — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. septembra 2016 – Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA/Európska komisia
   (Vec C-101/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Článok 101 ZFEÚ - Článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 - Európsky trh s autosklom - Dohody o rozdelení trhov a výmene citlivých obchodných informácií - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 - Bod 13 - Hodnota predaja - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 druhý pododsek - Zákonná horná hranica pokuty - Výmenný kurz na výpočet hornej hranice pokuty - Výška pokuty - Neobmedzená súdna právomoc - Podniky vyrábajúce jediný výrobok - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania))
   (2016/C 402/06)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA (v zastúpení: S. Wisking, K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors a C. Puech Baron, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, M. Kellerbauer a H. Leupold, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH a Pilkington Italia SpA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 81, 9.3.2015.


title: Vec T-538/12: Žaloba podaná 13. decembra 2012 — Optilingua/ÚHVT — Esposito (ALPHATRAD)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/26

         Žaloba podaná 13. decembra 2012 — Optilingua/ÚHVT — Esposito (ALPHATRAD)
   (Vec T-538/12)
   2013/C 38/47
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Optilingua holding SA (Epalinges, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Michele Esposito (Cava de’ Tirreni SA, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. októbra 2012 vo veci R 444/2011-1,

               —

               zaviazal úrad a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „ALPHATRAD“ pre služby v triedach 35, 38, 41 a 42 — ochranná známka Spoločenstva č. 617 316.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhovenie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) v spojení s článkom 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-201/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht, Kassel (Nemecko) 16. mája 2008 – Plantanol GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Darmstadt

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht, Kassel (Nemecko) 16. mája 2008 – Plantanol GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Darmstadt
   (Vec C-201/08)
   (2008/C 183/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hessisches Finanzgericht, Kassel
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Plantanol GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Hauptzollamt Darmstadt
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je taký vnútroštátny právny predpis, akým je § 50 ods. 1 bod 1 Energiesteuergesetz, v znení Biokraftstoffquotengesetz z 18. decembra 2006, ktorý zrušil zvýhodnenie podielov biopaliva z rastlinného oleja, ktoré spĺňa požiadavky normy DIN V 51605 (stav: júl 2006) obsiahnutého v zmesiach paliva, v rozpore s článkom 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/30/ES z 8. mája 2003 o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave („smernica o biopalivách“) (1), najmä vzhľadom na úvahy uvedené v odôvodneniach č. 10, 12, 14, 19, 22 a 27?

               2.

               Vyžaduje zásada právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, aby členský štát mohol pravidlá, ktoré vydal na prebratie tejto smernice a za pomoci ktorých stanovil na mnoho rokov dopredu systém podpory prostredníctvom daňového zvýhodnenia, zmeniť v neprospech doposiaľ zvýhodňovaného podniku, len v prípade celkom výnimočných okolností v priebehu stanovenej doby?

      (1)  Ú. v. EÚ L 123, s. 42; Mim. vyd. 13/031, s. 188.


title: Vec T-228/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2012 — Barbin/Parlament ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Úmrtie na strane žalobcu — Nepokračovanie v konaní zo strany právnych nástupcov — Zastavenie konania“ )

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/12

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2012 — Barbin/Parlament
   (Vec T-228/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Úmrtie na strane žalobcu - Nepokračovanie v konaní zo strany právnych nástupcov - Zastavenie konania)
   2013/C 55/22
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Florence Barbin (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a E. Despotopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 15. februára 2011, Barbin/Parlament (F-68/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Konanie týkajúce sa tohto odvolania sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec F-73/14: Žaloba podaná 24. júla 2014 – ZZ/Europol

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/27

         Žaloba podaná 24. júla 2014 – ZZ/Europol
   (Vec F-73/14)
   2014/C 380/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaný: Europol

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o neobnovení zmluvy žalobkyne a náhrada údajne vzniknutej majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti na základe článku 90 ods. 1 namierenej na dosiahnutie obnovenia zmluvy ako dočasného zamestnanca AD7 podanej 6. decembra 2013, ako aj odpoveď riaditeľa Europolu na sťažnosť zo 14. apríla 2014,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie sumy vo výške 1 5 45  124 eur ako náhrady vzniknutej majetkovej ujmy,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie sumy vo výške 40  000 eur ako náhrady vzniknutej nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Vec C-160/05: Žaloba podaná 6. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/17

         Žaloba podaná 6. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-160/05)
   (2005/C 115/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Maidani, splnomocnená zástupkyňa, ktorá si zvolila adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 6. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyslovil, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/47/ES (1) zo 6. júna 2002 o dohodách o finančných zárukách alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               2)

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 27. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 168, 27.6.2002, s. 43.


               25.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 324/13

         Žaloba spoločnosti Konkurrenten.no AS z 2. júna 2012 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-5/12)
   2012/C 324/11
   Spoločnosť Konkurrenten.no AS, ktorú zastupuje advokát Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Nórsko, podala 2. júna 2012 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               2.

               nariadil odporcovi a ďalším účastníkom úhradu súdnych trov.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca je súkromná spoločnosť so sídlom v Nórsku. Spoločnosť pôsobí na trhu regionálnej expresnej autobusovej dopravy medzi južnou a strednou oblasťou Nórska.

               —

               Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia ESA oznámeného 5. apríla 2012, ktorým sa verejnosti odopiera prístup k úplnému zneniu vyhlásenia obsahu vo veci ESA č. 60510.

               —

               Žalobca tvrdí, že Dozorný orgán EZVO:

                           —

                           porušil článok 2 ods. 1 pravidiel prístupu k dokumentom a článok 4 ods. 2 pravidiel prístupu k dokumentom odmietnutím poskytnutia prístupu k úplnému vyhláseniu obsahu súboru a

                           —

                           porušil článok 16 Dohody o dozore a súde tým, že napaduté rozhodnutie nebolo odôvodnené.


title: Vec T-21/06: Žaloba podaná  21. januára 2006  – Nemecko/Komisia

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/32

         Žaloba podaná 21. januára 2006 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-21/06)
   (2006/C 86/65)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, za právnej pomoci G. Quardt, Rechtsanwältin)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev K (2005) 3903, z 9. novembra 2005 o štátnej pomoci, ktorú poskytla Spolková republika Nemecko pre zavedenie digitálnej terestrickej televízie (DVB-T) v oblasti Berlín-Brandenburgsko,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napadá rozhodnutie Komisie K (2005) 3903, konečné znenie, z 9. novembra 2005 o štátnej pomoci pre zavedenie digitálnej terestrickej televízie [DVB-T] v oblasti Berlín-Brandenburgsko. Komisia napadnutým rozhodnutím vyhlásila pomoc poskytnutú Spolkovou republikou Nemecko súkromným poskytovateľom rozhlasového vysielania podieľajúcim sa na DVB-T za nezlučiteľnú so spoločným trhom a zaviazala Spolkovú republiku Nemecko od príjemcov, a teda aj od žalobcu vymáhať protiprávne poskytnutú pomoc.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza, že poskytnutie prostriedkov je zlučiteľné so spoločným trhom a vytýka Komisii, že sa dopustila niekoľkých omylov pri voľnej úvahe a pri posúdení skutkovej podstaty pri použití článku 87 ods. 3 ES. Žalovaná miesto toho, aby postupovala podľa článku 87 ods. 3 písm. c) ES, skúšala novú schému preskúmania zlyhania trhu, ktorá v použitej forme nie je vhodná na zistenie, či je poskytnutie prostriedkov zlučiteľné so spoločným trhom alebo nie je. Žalobkyňa navyše namieta, že Komisia nevykonala dostatočné preskúmanie zlučiteľnosti poskytnutia prostriedkov podľa článku 87 ods. 3 písm. b) ES.
   Žalobkyňa odôvodňuje okrem toho svoju žalobu tým, že Komisia porušila všeobecné právne predpisy. Žalobkyňa namieta porušenie zásady výkonu riadnej správy a práva byť vypočutá.


title: Vec T-507/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2015 – SolarWorld a i./Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Dumping — Dovozy fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky — Prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním — Výrobné odvetvie Spoločenstva — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/19

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2015 – SolarWorld a i./Komisia
   (Vec T-507/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Dumping - Dovozy fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky - Prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním - Výrobné odvetvie Spoločenstva - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2015/C 081/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: SolarWorld AG (Bonn, Nemecko), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Taliansko), Global Sun Ltd (Sliema, Malta), Silicio Solar, SAU (Madrid, Španielsko), Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Puertollano, Španielsko) (v zastúpení: L. Ruessmann, avocat, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2013/423/EÚ z 2. augusta 2013, ktorým sa prijíma záväzok ponúknutý v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 26) a vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/707/EÚ zo 4. decembra 2013, ktorým sa potvrdzuje prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním a antisubvenčným konaním, ktoré sa týkajú dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky na obdobie uplatňovania konečných opatrení (Ú. v. EÚ L 325, s. 214)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               SolarWorld AG, Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar, SAU, a Solaria Energia y Medio Ambiente, SA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec T-58/09: Žaloba podaná 11. februára 2009 – Schemaventotto/Komisia

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/34

         Žaloba podaná 11. februára 2009 – Schemaventotto/Komisia
   (Vec T-58/09)
   (2009/C 82/59)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schemaventotto SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. C. Rizza, M. Piergiovanni, avvocati)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie(a) obsiahnuté v liste z 13. augusta 2008, spis č. K(2008) 4494, zaslanom Komisárom Kroesom v mene Európskej Komisie talianskym orgánom, týkajúce sa konaní podľa článku 21 nariadenia o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (vec COMP/M.4388 – Abertis/Autostrade), a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyni v tomto konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba sa podáva proti rozhodnutiu obsiahnutému v liste Komisára Kroesa z 13. augusta 2008, ktorým žalovaná podľa žalobkyne oznámila talianskym orgánom svoj zámer nepokračovať vo veci COMP/M.4388 Abertis/Autostrade podľa článku 21 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi („Nariadenie“). Komisia v podstate schválila normatívne opatrenia týkajúce sa schválenia postupov „prevodu“ diaľničných koncesií (smernica ministerstva z roku 2007 a dekrét z roku 2008). Vo vyššie uvedenom liste si však žalovaná vyhradzuje možnosť zaujať stanovisko k zlučiteľnosti talianskej právnej úpravy upravujúcej povoľovacie konanie týkajúce sa prevodu diaľničných koncesií s pravidlami vnútorného trhu platnými v tejto oblasti.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza, že došlo k porušeniu článku 21 nariadenia o fúziách na základe týchto dôvodov:

               —

               Komisia za žiadnych okolností nemôže odkazovať na relevantnú právnu úpravu, ktorá vstúpila do platnosti po 31. januári 2007, teda dátume predbežného hodnotenia. Keďže voľná úvaha Komisie v konaní podľa článku 21 ods. 4 Nariadenia je úzko viazaná na kontext posúdenia konkrétnej koncentrácie s významom na úrovni Spoločenstva, s ktorou súvisia predmetné vnútroštátne opatrenia, následné normatívne zmeny nemôžu mať žiaden vplyv na predchádzajúci postup talianskych orgánov, ktorý viedol účastníkov koncentrácie k upusteniu od transakcie v decembri 2006, tri mesiace po jej povolení podľa článku 6 ods. 1 písm. b) Nariadenia.

               —

               Žalobkyňa namieta proti zneužitiu/nesprávnemu uplatneniu právomoci Komisiou z dôvodu zvolenia nesprávneho právneho základu pre obsah konkrétneho rozhodnutia „nenamietať proti“ sporným talianskym opatreniam. V tejto súvislosti uvádza, že Komisia tým, že rozhodla, že zmeny právnej úpravy uskutočnené medzičasom zaručia, že jej obavy vyjadrené v predbežnom hodnotení z 31. januára 2007 v budúcnosti už nevzniknú, prijala podľa článku 21 Nariadenia taký druh rozhodnutia, ktorý podľa tohto ustanovenia nemožno prijať. Komisia teda v skutočnosti použila svoju právomoc podľa článku 21 na vyhlásenie všeobecných opatrení prijatých členským štátom za zlučiteľné s právom Spoločenstva, bez akéhokoľvek ohľadu na konkrétnu koncentráciu, ktorú Taliansko zamýšľalo zablokovať prijatím predmetného vnútroštátneho opatrenia.

               —

               Tým, že sa Komisia domnievala, že talianska právna úprava sa po svojej zmene stala zlučiteľnou s právom Spoločenstva, opomenula zohľadniť zostávajúcu neistotu v talianskom právnom systéme spôsobenú dotknutými vnútroštátnymi opatreniami, ktoré určite nepomohli vytvoriť vhodné prostredie pre akúkoľvek budúcu koncentráciu týkajúcu sa talianskeho trhu diaľničných koncesií. Navyše právna úprava prijatá talianskou administratívou v rokoch 2007 a 2008 musí byť v každom prípade vyhlásená za nezlučiteľnú s článkom 21 v tom zmysle, že tento článok ukladá širšie povinnosti pre „prevod“ diaľničnej koncesie, ako sú povinnosti, ktorým by dotknuté osoby boli inak vystavené.


title: Vec C-53/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. januára 2012 — Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/Nike International Ltd, Aurelio Muñoz Molina [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 58 — Nariadenie (ES) č. 2868/95 — Pravidlá 49 a 50 — Slovná ochranná známka R10 — Námietka — Prevod — Prípustnosť žaloby — Pojem „osoba oprávnená podať žalobu“ — Uplatniteľnosť smerníc ÚHVT]

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. januára 2012 — Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/Nike International Ltd, Aurelio Muñoz Molina
   (Vec C-53/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 58 - Nariadenie (ES) č. 2868/95 - Pravidlá 49 a 50 - Slovná ochranná známka R10 - Námietka - Prevod - Prípustnosť žaloby - Pojem „osoba oprávnená podať žalobu“ - Uplatniteľnosť smerníc ÚHVT)
   2012/C 73/08
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: Nike International Ltd (v zastúpení: M. de Justo Bailey, abogado), Aurelio Muñoz Molina

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 24. novembra 2010 vo veci Nike Internacional Ltd/ÚHVT — Aurelio Muñoz Molina (T-137/09), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 21. januára 2009 (vec R 551/2008-1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 24. novembra 2010, Nike International/ÚHVT — Muñoz Molina (R10) (T-137/09), sa ruší v rozsahu, v akom Všeobecný súd porušil článok 58 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1891/2006 z 18. decembra 2006, a pravidlo 49 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady č. 40/94, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1041/2005 z 29. júna 2005, keď rozhodol, že prvý odvolací senát Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) vo svojom rozhodnutí z 21. januára 2009 (vec R 551/2008-1) porušil pravidlo 31 ods. 6 a pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95, zmeneného a doplneného nariadením č. 1041/2005, tým, že vyhlásil odvolanie podané spoločnosťou Nike International Ltd za neprípustné.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie na ďalšie konanie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec C-566/12 P: Odvolanie podané 29. novembra 2012 : Erusalim Baleanu proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  25. septembra 2012 vo veci T-311/12, Baleanu/Komisia

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/53

         Odvolanie podané 29. novembra 2012: Erusalim Baleanu proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 25. septembra 2012 vo veci T-311/12, Baleanu/Komisia
   (Vec C-566/12 P)
   2013/C 225/94
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Erusalim Baleanu (v zastúpení: R. Neagu, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Uznesením z 27. júna 2013 rozhodol Súdny dvor (siedma komora), že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-539/10 P: Odvolanie podané 22. novembra 2010 : Stichting Al-Aqsa proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  9. septembra 2010 vo veci T-348/07, Al-Aqsa/Rada Európskej únie

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/2

         Odvolanie podané 22. novembra 2010: Stichting Al-Aqsa proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. septembra 2010 vo veci T-348/07, Al-Aqsa/Rada Európskej únie
   (Vec C-539/10 P)
   2011/C 46/03
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Stichting Al-Aqsa (v zastúpení: A. M. van Eik a M. J. G. Uiterwaal, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Holandské kráľovstvo, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok súdu z 9. septembra 2010 vo veci T-348/07, v rozsahu, v akom odvolateľka uplatňuje dôvody odvolania a argumenty proti odôvodneniu tohto rozsudku, a spor opätovne rozhodnúť s tým, že sa vyhovie návrhom na opravu odôvodnenia, na ktorom sa zakladá napadnutý rozsudok, ktoré odvolateľka podala v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd konštatoval vo svojom rozsudku z 9. septembra 2010 (T-348/07), že z dôvodu že Sanctieregeling terrorisme 2003 (nariadenie o sankciách v oblasti terorizmu, ďalej len „Sanctieregeling“), ktoré bolo podkladom toho, že bola odvolateľka zahrnutá na zoznam, bol zrušený, nie je ani rozsudok v konaní o predbežnom opatrení dostatočným podkladom pre ponechanie odvolateľky na zozname. Odvolateľka (ďalej aj „Al-Aqsa“) sa stotožňuje s týmito úvahami Všeobecného súdu.

               2.

               Všeobecný súd však do svojho rozsudku zahrnul právne úvahy, ktorými vyhlásil žalobné dôvody Al-Aqsa za nedôvodné. Všeobecný súd v tejto súvislosti uviedol, že Sanctieregeling v spojení s rozsudkom v konaní o predbežnom opatrení možno považovať za rozhodnutie prijaté príslušným orgánom, ktoré vyhovuje definícii v zmysle článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP. Ďalej konštatoval, že v prípade Al-Aqsa možno konštatovať „vedomie“ v zmysle článku 1 ods. 3 písm. k) spoločnej pozície, tak ako to vyžaduje článok 1 ods. 4 nariadenia č. 2580/2001 (1).

               3.

               Odvolateľka s týmito úvahami nesúhlasí a podáva proti nim opravný prostriedok. Pred uvedením svojich dôvodov odvolania sa zaoberá odôvodnením prípustnosti odvolania.

               4.

               Jej odôvodnenia odvolania možno zhrnúť takto. Všeobecný súd mal najskôr prekročiť svoje kontrolné právomoci tým, že sám stanovil ktorý dôkazný prvok sa má považovať za rozhodnutie v zmysle článku 1 ods. 4 spoločnej pozície (odvolací dôvod č. 1).

               5.

               Ďalej mal Všeobecný súd nesprávne rozhodnúť, že Sanctieregeling, či už spolu s rozsudkom v konaní o predbežnom opatrení alebo nie, možno považovať za rozhodnutie v zmysle článku 1 ods. 4 spoločnej pozície (odvolací dôvod č. 2).

               6.

               Všeobecný súd mal nakoniec prekročiť svoje právomoci tým, že sám vyložil uvedený rozsudok; v každom prípade sa pri jeho výklade dopustil zjavného pochybenia pri posudzovaní (odvolací dôvod č. 3).

               7.

               V dôsledku toho sa má vyhovieť žalobe Al-Aqsa, a napadnuté rozhodnutia sa majú zrušiť s tým, že sa opraví odôvodnenie, na ktorom sa napadnutý rozsudok zakladá.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207).


title: Vec C-318/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgicko) 28. júna 2012 — trestné konanie proti Jeanovi Devillersovi

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgicko) 28. júna 2012 — trestné konanie proti Jeanovi Devillersovi
   (Vec C-318/12)
   2013/C 108/28
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Jean Devillers
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgicko) z 12. mája 2012 (vec C-318/12) je zjavne neprípustný.


title: Vec T-883/16: Žaloba podaná 16. decembra 2016 – Poľská republika/Komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/52

         Žaloba podaná 16. decembra 2016 – Poľská republika/Komisia
   (Vec T-883/16)
   (2017/C 038/68)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 28. októbra 2016, ktorým sa menia podmienky udelenia výnimky plynovodu Opal z povinnosti uplatniť zásadu prístupu tretích osôb (TPA) a právnej úpravy taríf, podmienok dohodnutých podľa smernice 2003/55/ES,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení 36 ods. 1 písm. a) smernice 2009/73/ES v spojení s článkom 194 ods. 1 písm. b) ZFEÚ, ako aj zásady solidarity z dôvodu priznania novej právnej výnimky v prospech plynovodu Opal, napriek tomu, že táto výnimka ohrozuje bezpečnosť dodávok plynu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci Komisie a porušení článku 36 ods. 1 v spojení s článkom 2 bodom 17 smernice 2009/73/ES z dôvodu priznania novej právnej výnimky v prospech plynovodu Opal, hoci tento plynovod nepredstavuje „prepojenie“.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 36 ods. 1 písm. b) smernice 2009/73/ES z dôvodu priznania novej právnej výnimky v prospech plynovodu Opal napriek neexistencii nebezpečenstva, že investícia nebude uskutočnená bez priznania tejto výnimky.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 36 ods. 1 písm. a) a e) smernice 2009/73/ES z dôvodu priznania novej právnej výnimky v prospech plynovodu Opal napriek negatívnemu účinku takejto výnimky na hospodársku súťaž.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení medzinárodných dohôd zaväzujúcich Európsku úniu, teda Zmluvy o energetickej charte, Zmluvy o Energetickom spoločenstve, ako aj asociačnej dohody s Ukrajinou.


title: Vec T-55/17: Žaloba podaná 30. januára 2017 – Healy/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/39

         Žaloba podaná 30. januára 2017 – Healy/Komisia
   (Vec T-55/17)
   (2017/C 112/54)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: John Morrison Healy (Celbridge, Írsko) (v zastúpení S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   Vyhlásil a rozhodol, že

               —

               rozhodnutie z 11. apríla 2016, ktorým výberová komisia odmietla pripustiť žalobcu k výberovému konaniu COM/02/AST/16 (AST2), sa zrušuje,

               —

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení článku 27 prvého odseku Služobného poriadku úradníkov.
   Žalobca tvrdí, že spornú podmienku pripustenia, t. j. preukázať 42 odpracovaných mesiacov služby v rámci Komisie, nemožno odôvodniť z hľadiska požiadaviek voľných pracovných miest.
   Okrem toho článok 82 ods. 7 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (RAA) je údajne nezlučiteľný s článkom 27 služobného poriadku, čo v každom prípade bráni prístupu k interným výberovým konaniam zmluvným zamestnancom s odpracovanou dobou služby menej ako 36 mesiacov. V prejednávanej veci Komisia údajne usúdila, že týchto 36 mesiacov je minimum, ktoré malo slúžiť ako základ a ktoré viedlo k nesprávnemu posúdeniu spornej podmienky pripustenia menovacím orgánom.


title: Vec C-119/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt 27. februára 2007 – Container Service Thorsten Sperzel GmbH/Spolková krajina Hesensko

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt 27. februára 2007 – Container Service Thorsten Sperzel GmbH/Spolková krajina Hesensko
   (Vec C-119/07)
   (2007/C 117/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Darmstadt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Container Service Thorsten Sperzel GmbH

      Žalovaný: Spolková krajina Hesensko
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 33 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (1) vykladať v tom zmysle, že sa pri výpočte administratívnych nákladov na vykonanie postupu oznámenia a kontrolného postupu môže popri nákladoch za skutočne vzniknuté administratívne výdaje úradného úkonu zohľadniť aj význam úradného úkonu pre oznamovateľa ako adresáta úradného úkonu?
               V prípade kladnej odpovede Európskeho Súdneho dvora na prvú otázku:

               2.

               Má sa článok 33 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 vykladať v tom zmysle, že je možné hovoriť o primeraných administratívnych nákladoch na vykonanie postupu oznámenia a kontrolného postupu ešte aj v prípade, ak v rámci výpočtu administratívnych nákladov prekročí výpočtová položka „hodnota významu úradného úkonu pre oznamovateľa “niekoľkonásobne (v tomto prípade dvadsaťnásobne) náklady za skutočne vzniknuté administratívne výdaje?

      (1)  Ú. v. ES L 30, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 176.


title: Vec T-462/05: Žaloba podaná  30. decembra 2005  – Toyoda Koki Kabushiki Kaisha/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/27

         Žaloba podaná 30. decembra 2005 – Toyoda Koki Kabushiki Kaisha/ÚHVT
   (Vec T-462/05)
   (2006/C 74/51)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Toyoda Koki Kabushiki Kaisha (Aichi-Ken, Japonsko) (v zastúpení: J. F. Wachinger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 14. septembra 2005 vo veci R 1157/2004-1 a povoliť zápis prihlášky slovnej ochrannej známky č. 003157492 „IFS“ pre tovary „riadenie a riadenie s posilňovačom, tak pre vozidlá, ako aj pre ich časti, s výnimkou nezávislého predného závesu“ v medzinárodnej triede 12 podľa Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 14. septembra 2005 vo veci R 1157/2004-1, vrátiť vec odvolaciemu senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu na opätovné posúdenie a vydanie nového rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „IFS“ pre tovary zaradené v triede 12 – prihláška č. 3 157 492

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky pre všetky označované tovary

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 40/94 okrem iného z dôvodu nesprávneho vymedzenia príslušnej skupiny verejnosti a nesprávneho predpokladu opisnej povahy.


title: Vec F-115/13: Žaloba podaná 29. novembra 2013 — ZZ/EEA

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/22

         Žaloba podaná 29. novembra 2013 — ZZ/EEA
   (Vec F-115/13)
   2014/C 31/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: A. Bertolini, advokát)

      Žalovaná: Európska environmentálna agentúra (EEA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia neobnoviť zmluvu žalobkyne a následne ju opätovne prijať na miesto, ktoré zastávala, alebo iné vhodné miesto, alebo prípadne zaviazať žalovanú na náhradu jej materiálnej ujmy a v každom prípade nahradiť nemateriálnu ujmu, ktorú utrpela

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej environmentálnej agentúry z 29. mája 2013, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne z 1. mája 2013,

               —

               následne:

                           —

                           opätovne prijať žalobkyňu na miesto, ktoré zastávala v rámci EEA, predĺžením jej zmluvy v súlade s požiadavkami nariadení

                           —

                           subsidiárne a v prípade, ak vyššie uvedená požiadavka na opätovné prijatie nebude prijatá, zaviazať žalovanú na náhradu materiálnej ujmy, ktorú utrpela žalobkyňa, predbežne stanovenú ex aequo et bono ako rozdiel medzi platom, ktorý poberala ako zmluvný zamestnanec EEA najmenej po dobu trvanie jej pôvodnej zmluvy (tri roky),

               —

               v každom prípade zaviať žalovanú zaplatiť sumu stanovenú predbežne ex aequo et bono na 5 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spolu s úrokmi z omeškania v zákonnej výške až do vyhlásenia rozsudku,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-236/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. júla 2013 — Airbus/ÚHVT (NEO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NEO — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát — Skúmanie veci samej podmienené prípustnosťou odvolania — Článok 59 a článok 64 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Preskúmanie skutkového stavu ex offo — Článok 76 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2013 — Airbus/ÚHVT (NEO)
   (Vec T-236/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NEO - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát - Skúmanie veci samej podmienené prípustnosťou odvolania - Článok 59 a článok 64 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Preskúmanie skutkového stavu ex offo - Článok 76 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 233/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Airbus SAS (Francúzsko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. februára 2012 (vec R 1387/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia NEO ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 23. februára 2012 (vec R 1387/2011-1) sa zrušuje, pokiaľ ide o služby patriace do triedy 39 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec F-62/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  8. júla 2009 — Sevenier/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Definitívne skončenie služobného pomeru — Odstúpenie z funkcie — Žiadosť o späťvzatie)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/65

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 8. júla 2009 — Sevenier/Komisia
   (Vec F-62/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Definitívne skončenie služobného pomeru - Odstúpenie z funkcie - Žiadosť o späťvzatie)
   2009/C 282/124
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Roberto Sevenier (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamietla žiadosť žalobcu o späťvzatie jeho návrhu na odstúpenie z funkcie a o obrátenie sa na lekársku komisiu, a následne žiadosť o opätovné začlenenie žalobcu na výkon služobného pomeru v Európskej komisii s obnovením jeho služobného postupu odo dňa jeho odstúpenia z funkcie

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Sevenier je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania spojené s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008, s. 25.


title: Vec C-413/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  16. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/14

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-413/05) (1)

   (2006/C 154/39)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.


title: Vec C-538/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 3. decembra 2007 – Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Argicoltura di Milano

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 3. decembra 2007 – Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Argicoltura di Milano
   (Vec C-538/07)
   (2008/C 37/22)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Assitur Srl

      Žalovaná: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Argicoltura di Milano
   Prejudiciálne otázky
   Predstavuje článok 29 smernice 92/50/EHS (1), pri stanovení siedmych dôvodov vylúčenia z účasti vo verejnom obstarávaní služieb, určitý „numerus clausus“ prekážok účasti na verejnom obstarávaní, a teda bráni tomu, aby článok 10 ods. 1a zákona č. 109/94 (v súčasnosti nahradený článkom 34 posledným odsekom D.Lgs. č. 136/06) stanovil zákaz účasti na tom istom verejnom obstarávaní pre podniky, medzi ktorými existuje vzťah kontroly?

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.


title: Vec T-176/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  2. decembra 2011 — Carbunión/Rada ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Rozhodnutie týkajúce sa pomoci na uľahčenie zatvorenia uhoľných baní neschopných konkurencie — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia záujmu na konaní — Nesúlad so žalobou vo veci samej — Neoddeliteľnosť — Neprípustnosť — Zváženie záujmov“ )

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/52

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. decembra 2011 — Carbunión/Rada
      (Vec T-176/11 R)
      (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Rozhodnutie týkajúce sa pomoci na uľahčenie zatvorenia uhoľných baní neschopných konkurencie - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia záujmu na konaní - Nesúlad so žalobou vo veci samej - Neoddeliteľnosť - Neprípustnosť - Zváženie záujmov)
      (2012/C 25/101)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte a M. Peristeraki, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne F. Florindo Gijón a A. Lo Monaco, neskôr F. Florindo Gijón a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      V prvom rade návrh na čiastočný odklad výkonu rozhodnutia Rady 2010/787/EÚ z 10. decembra 2010 o štátnej pomoci na uľahčenie zatvorenia uhoľných baní neschopných konkurencie (Ú. v. EÚ L 336, s. 24) a subsidiárne, návrh na úplný odklad výkonu tohto rozhodnutia

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-102/15: Žaloba podaná 26. februára 2015 – Red Bull/ÚHVT – Optimum Mark (Vyobrazenie modrej a striebornej farby)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/61

         Žaloba podaná 26. februára 2015 – Red Bull/ÚHVT – Optimum Mark (Vyobrazenie modrej a striebornej farby)
   (Vec T-102/15)
   (2015/C 138/80)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakúsko) (v zastúpení: A. Renck, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Optimum Mark (Varšava, Poľsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: vyobrazenie modrej a striebornej farby – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 4 17  668.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. decembra 2014 vo veci R 2036/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom ÚHVT, ak vstúpi do konania ako vedľajší účastník, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 4, článku 7 ods. 1 písm. a) a článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásady legitímnej dôvery stanovenej Súdnym dvorom podľa práva Spoločenstva.


title: Vec C-262/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. mája 2012 — Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier/Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. mája 2012 — Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier/Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie
   (Vec C-262/12)
   2012/C 243/14
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier

      Žalovaní: Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

      Prejudiciálna otázka

   Má sa vzhľadom na zmenenú povahu spôsobu financovania úplnej náhrady dodatočných nákladov, ktoré musia spoločnosť Électricité de France a nezoštátnení distribútori uvedení v článku 23 zákona č. 46-628 z 8. apríla 1946 o zoštátnení elektrickej energie a plynu znášať v dôsledku povinnosti nakupovať elektrickú energiu vyrábanú v zariadeniach využívajúcich mechanickú veternú energiu za cenu vyššiu ako trhová cena tejto elektrickej energie, ktorá vyplýva zo zákona č. 2003-8 z 3. januára 2003, tento mechanizmus považovať za intervenciu zo strany štátu alebo prostredníctvom štátnych prostriedkov v zmysle a na účely uplatňovania ustanovení článku 87 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva?


title: Vec C-217/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg 8. mája 2012 — Caisse nationale des prestations familiales/Pierre-Louis Bornand

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg 8. mája 2012 — Caisse nationale des prestations familiales/Pierre-Louis Bornand
   (Vec C-217/12)
   2012/C 235/11
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Caisse nationale des prestations familiales

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Pierre-Louis Bornand

      Prejudiciálna otázka

   Predstavuje taká dávka, akou je náhrada za rodičovskú dovolenku stanovená článkami 306 až 308 Zákonníka sociálneho zabezpečenia, rodinnú dávku v zmysle článku 1 písm. u) bodu i) a článku 4 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (1), v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom v súlade s prílohou II oddielom A bodom 1 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb a Záverečného aktu, ktoré boli podpísané v Luxemburgu 21. júna 1999 (2)?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6.


title: Vec T-329/17: Žaloba podaná 24. mája 2017 – Hautala a i./EFSA

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/34

         Žaloba podaná 24. mája 2017 – Hautala a i./EFSA
   (Vec T-329/17)
   (2017/C 249/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Heidi Hautala (Helsinki, Fínsko), Benedek Jávor (Budapešť, Maďarsko), Michèle Rivasi (Valencia, Francúzsko) a Bart Staes (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil potvrdzujúce rozhodnutie EFSA zo 14. marca 2017 vydané pod značkou PAD 2017/005 CA, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie EFSA z 9. decembra 2016 a zo 7. októbra 2016, vydané pod značkou PAD 2016/034, odmietnuť prístup k väčšine dokumentov vyžadovaných žalobcami, a

               —

               zaviazal EFSA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že EFSA porušil článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 (1) tým, že ho neuplatnil na požadované informácie. V súlade s článkom 6 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 mal EFSA odmietnuť výnimku zo zverejnenia založenú na ochrane „obchodných záujmov danej fyzickej alebo právnickej osoby, vrátane duševného vlastníctva“, stanovenú v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001 a neuplatniť túto výnimku na požadované informácie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že EFSA porušil článok 2 ods. 4 a článok 4 ods. 2 prvú zarážku nariadenia č. 1049/2001 (2), ako aj článok 41 nariadenia č. 178/2002 (3) tým, že odmietol zverejniť požadované informácie na ochranu obchodných záujmov vlastníkov štúdií bez preukázania konkrétnej ujmy, ani skutočného rizika ujmy, čím porušil takisto článok 4 ods. 4 písm. d) Aarhuského dohovoru, podľa ktorého výnimku zo zverejnenia možno poskytnúť na ochranu záujmov „dôvernos[ti] obchodnej a priemyselnej informácie, ak je takáto dôvernosť chránená právom s cieľom chrániť oprávnený ekonomický záujem“, pretože v napadnutom rozhodnutí nebol identifikovaný alebo preukázaný žiadny oprávnený ekonomický záujem.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že EFSA uplatnil nesprávne článok 63 ods. 2 nariadenia č. 1107/2009 (4), pretože toto ustanovenie sa neuplatňuje na požadované informácie a/alebo zverejnenie týchto informácií slúži vyššiemu verejnému záujmu v zmysle článku 63 ods. 2 a/alebo článku 16 nariadenia č. 1107/2009.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že EFSA porušil článok 4 ods. 2 prvú zarážku nariadenia č. 1049/2001 tým, že neuznal, že zverejnenie štúdií slúži vyššiemu verejnému záujmu a poprel, že žalobcovia preukázali existenciu vyššieho verejného záujmu na zverejnení štúdií.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že EFSA tým, že opomenul vyvážiť záujem verejnosti mať prístup k informáciám týkajúcim sa životného prostredia, obsiahnutým v štúdiách a súkromný záujem spoločností chrániť svoje obchodné záujmy a/alebo tým, že nechal prevládnuť hospodársky záujem spoločností, porušil článok 4 ods. 2 prvú zarážku nariadenia č. 1049/2001.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že keďže dostupné údaje neumožňujú vykonať nezávislé a úplné preskúmanie skúšok s glyfosátom, ktoré vykonali partneri EFSA, žalobcovia majú záujem na zverejnení štúdií. EFSA tým, že poprel všeobecný záujem a záujem žalobcov na zverejnení požadovaných informácií, porušil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001, ako aj z článku 41 nariadenia č. 178/2002.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ, L 264, 2006, s. 13).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES, L 31, 2002, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1).


title: Vec C-269/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 18. mája 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 18. mája 2017 – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV
   (Vec C-269/17)
   (2017/C 318/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andreas Niemeyer

      Žalovaná: Brussels Airlines SA/NV

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 7 ods. 1 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) (ďalej len „nariadenie“) vykladať v tom zmysle, že pojem „vzdialenosť“ zahŕňa len priamu vzdialenosť medzi miestom odletu a posledným cieľovým miestom, ktorá sa stanoví metódou ortodromickej dráhy, a to nezávisle od letovej trasy, ktorá sa skutočne vykonala?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-514/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. septembra 2008 – Armacell Enterprise GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), nmc SA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARMAFOAM — Skoršia ochranná známka Spoločenstva NOMAFOAM — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť označení — Existencia relatívneho dôvodu zamietnutia na časti územia Európskeho spoločenstva)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. septembra 2008 – Armacell Enterprise GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), nmc SA
   (Vec C-514/06 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARMAFOAM - Skoršia ochranná známka Spoločenstva NOMAFOAM - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť označení - Existencia relatívneho dôvodu zamietnutia na časti územia Európskeho spoločenstva)
   (2008/C 301/12)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Armacell Enterprise GmbH (v zastúpení: O. Spuhler, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), nmc SA (v zastúpení: P. Péters a T. de Haan, advokáti)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 10. októbra 2006, Armacell/ÚHVT (T-172/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť podanú prihlasovateľom slovnej ochrannej známky „ARMAFOAM“ pre výrobky zaradené do triedy 20 proti rozhodnutiu R 552/2004-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 23. februára 2005, ktoré zrušilo rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré zamietlo námietku podanú majiteľom slovnej ochrannej známky Spoločenstva „NOMAFOAM“ pre výrobky zaradené do tried 11, 19, 20, 27 a 28
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Armacell Enterprise GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-21/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-21/07) (1)

   (2007/C 315/55)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-459/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 19. augusta 2013 — Milica Široká/Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/44

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 19. augusta 2013 — Milica Široká/Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Vec C-459/13)
   2013/C 344/75
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Milica Široká

      Žalovaný: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa vykladať článok 35 Charty základných práv Európskej únie v duchu európskej právnej tradície tak, že každý nositeľ tohto práva je oprávnený si vybrať, či využije, alebo odmietne prístup k preventívnej zdravotnej starostlivosti spolu s možnosťou využívať lekársku starostlivosť bez ohľadu na príkazové podmienky ustanovené vnútroštátnymi zákonmi a postupmi, alebo verejný záujem na zabezpečení vysokej úrovne ochrany zdravia euroobčanov taký výber jednotlivcovi neumožňuje?

               2.

               Má sa vykladať článok 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a to najmä jeho odseky 1 a 4 písm. c), v tom duchu, že cieľ Únie spočívajúci najmä v prevencii ľudských chorôb a ochorení a tiež v odstraňovaní zdrojov nebezpečenstva pre telesné a duševné zdravie neumožňuje euroobčanovi odmietnuť tzv. povinné očkovanie, lebo sa týmto postojom stáva hrozbou pre verejné zdravie?

               3.

               Prelamuje zodpovednosť rodičov v zmysle článku 33 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, ktorý sa týka najmä zjednocovacieho princípu spoločných ústavných tradícií, verejný záujem na ochrane zdravia v prospech rodičovskej starostlivosti o maloleté deti?


title: Vec C-209/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  23. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/33

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-209/08) (1)

   (2009/C 69/75)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-591/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2013 — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz/ÚHVT — Henkel (SUPER GLUE) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SUPER GLUE — Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu SUPERGLUE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2013 — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz/ÚHVT — Henkel (SUPER GLUE)
   (Vec T-591/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SUPER GLUE - Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu SUPERGLUE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 31/14
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (Jaworzno, Poľsko) (v zastúpení: M. Konieczyński a I. Kubiec, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Henkel Corp. (Gulph Mills, Pensylvánia, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Rohnke a M. Jacob, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. septembra 2011 (vec R 1147/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Henkel Corp. a Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec C-490/04: Žaloba podaná dňa 29. novembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/13

         Žaloba podaná dňa 29. novembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-490/04)
   (2005/C 45/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Enrico Traversa a Horstpeter Kreppel, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 29. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol takto:

               1.

               Spolková republika Nemecko si nesplnila svoje povinnosti, ktoré je vyplývajú z článku 49 ES tým, že stanovila, že:

                           a)

                           zahraničné podniky sú povinné odvádzať za svojich vyslaných pracovníkov príspevky do nemeckého fondu pre dovolenky (Urlaubskasse) aj v prípade, keď podľa právnych predpisov štátu usadenia sa ich zamestnávateľa v zásade požívajú porovnateľnú ochranu (§ 1 ods. 3 AEntG);

                           b)

                           zahraničné podniky sú povinné zabezpečiť preklad pracovnej zmluvy (alebo dokumentov potrebných podľa práva štátu pobytu zamestnanca v rámci smernice 91/533/EHS), výplatných listín, evidencie dochádzky, dokladov o vyplatených mzdách ako aj iné dokumenty, ktoré nemecké orgány vyžadujú, do nemeckého jazyka (§ 2 AEntG);

                           c)

                           zahraničné podniky pre dočasné zamestnávanie majú oznamovaciu povinnosť nielen pred každým pridelením zamestnanca užívateľskému zamestnávateľovi v Nemecku, ale aj pred každým zamestnaním na stavbe prostredníctvom tohto zamestnávateľa (§ 3 ods. 2 AEntG).

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že jednotlivé ustanovenia Arbeitnehmerentsendegesetz (zákon o vysielaní pracovníkov), ktorým bola prebratá smernica 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb do vnútroštátneho právneho poriadku, naďalej nie sú v súlade s jednotlivými ustanoveniami tejto smernice.
   Právna úprava týkajúca sa povinnosti zamestnávateľa, so sídlom v inom členskom štáte ako Nemecko, odvádzať príspevky do nemeckej Urlaubskasse:
   Podľa názoru Komisie povinnosť odvádzať príspevky do nemeckej Urlaubskasse predstavuje neprípustné obmedzovanie slobody poskytovať služby v zmysle článku 49 ES, ak je zaručené, že vysielajúci zamestnávatelia poskytujú svojim zamestnancom rovnaký počet dní platenej dovolenky, aký je stanovený v nemeckých kolektívnych zmluvách a vysielaní pracovníci požívajú so zreteľom na úhradu dovolenky na základe právneho systému štátu vyslania rovnakú alebo porovnateľnú ochranu, aká je zaručovaná v Nemecku.
   Právna úprava týkajúca sa povinnosti zamestnávateľa so sídlom v inom členskom štáte ako Nemecko, zabezpečiť preklad dokumentov:
   Podľa názoru Komisie požiadavka prekladov dokumentov je síce vhodná na uspokojenie potreby kontroly z nemeckej strany. So zreteľom na spoluprácu v oblasti informovania, ktorá bola zavedená článkom 4 smernice ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, povinnosť prekladať všetky dokumenty však už nie je potrebná, a preto je príliš rozsiahla.
   Právna úprava týkajúca sa povinnosti podnikov pre dočasné zamestnávanie, so sídlom v inom členskom štáte ako je Nemecko, pred každým preradením prideľovaného zamestnanca z jednej stavby na inú oznámiť túto zmenu príslušným miestam:
   Aj keď povinnosť podnikov pre dočasné zamestnávanie so sídlom mimo Nemecka, informovať o zmenách bola nepatrne zmenená, podľa názoru Komisie naďalej existuje nerovnaké zaobchádzanie, keď v prípade podnikov pre dočasné zamestnávanie so sídlom v Nemecku povinnosť oznamovať zmeny má užívateľský zamestnávateľ, zatiaľ čo pri podnikoch pre dočasné zamestnávanie so sídlom v inom členskom štáte ako je Nemecko túto povinnosť má zásadne poskytujúci zamestnávateľ a táto môže byť prenesená na užívateľského zamestnávateľa len na základe zmluvy. Toto nerovnaké zaobchádzanie predstavuje neprípustné obmedzovanie slobody poskytovať služby v zmysle článku 49 ES.


title: Vec F-131/07: Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Baniel-Kubinova a i./Parlament

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/32

         Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Baniel-Kubinova a i./Parlament
   (Vec F-131/07)
   (2008/C 183/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Barbora Baniel-Kubinova (Luxemburg, Luxemburské veľkovojvodstvo) a i. (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutia menovacieho orgánu Európskeho parlamentu, ktorými sa žalobkyni zamietlo priznať diéty ustanovené v článku 10 prílohy VII služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sa na podporu svojej žaloby odvolávajú na porušenie článku 71 služobného poriadku a článku 10 prílohy VII služobného poriadku.


title: Vec T-471/12: Žaloba podaná 29. októbra 2012 — Meta Group/Komisia

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/39

         Žaloba podaná 29. októbra 2012 — Meta Group/Komisia
   (Vec T-471/12)
   2013/C 9/71
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meta Group Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Bartolini, V. Coltelli a A. Formica, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie D.G. Enterprise and Industry Európskej komisie č. 939970 z 2. augusta 2012, ktoré bolo žalobkyni doručené 20. augusta 2012 a podpísané riaditeľom oddelenia „Industrial Innovation and Mobility Industries“, a ktorého predmetom je „launch recovery procedure to FP5-FP6 payment contracts No 517557 IRE6 INNOVATION COACH, 517539 IRE6 MARIS, 517548 IRE6 RIS MAZOVIA, 030583 CONNECT 2 IDEAS, 039982 EASY, 014660 RIS MALOPOLSKA, 517529 IINNSOM, 014637 RIS TRNAVA and 014668 RIS WS“, podpísané riaditeľom Dr. Carlom Pettinellim, ktorým bolo oznámené rozhodnutie Komisie „to recover the amount of EUR 345 451,03 under the above agreement“.

         A pokiaľ je to potrebné:

               —

               zrušil oznámenie D.G. Enterprise and Industry Európskej komisie č. 660283 z 1. júna 2012 podpísané riaditeľom oddelenia „Industrial Innovation and Mobility Industries“ týkajúce sa tej istej veci, ktoré je tiež napadnuté ako vnútorné opatrenie v rámci konania o vymáhaní, ktoré bolo ukončené prijatím aktu špecifikovaného vo vyššie uvedenom odseku,

               —

               zrušil oznámenie z 27. septembra 2012, ktorého predmetom bolo započítanie vymáhanej sumy so sumami dlžnými žalobkyni v súvislosti s projektmi, ktoré boli financované dotáciami,

               —

               zrušil oznámenie z 27. septembra 2012, ktorého predmetom bolo započítanie vymáhanej sumy so sumami dlžnými žalobkyni,

               —

               zrušil oznámenie Európskej komisie Budget Execution (general budget and EDF) z 10. októbra 2012, ktorým bolo žalobkyni oznámené započítanie s ďalšími jej dlžnými sumami v celkovej výške 294 290,59 eura,

               —

               zrušil všetky predchádzajúce, následné opatrenia alebo súvisiace opatrenia.

         A v dôsledku toho:

               —

               nariadil Komisii, aby zaplatila sumu 294 290,59 eura spolu so sumou 54 705,97 eura a s tým súvisiacu náhradu škody.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka zmlúv o financovaní uzavretých medzi žalobkyňou a Komisiou v rámci „Piateho a šiesteho rámcového programu Európskej únie v oblasti výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností“.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza 5 žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 1.1 zmluvy o financovaní, porušení zásady primeranosti a zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností.

                           —

                           V tomto ohľade sa uvádza, že žalobkyňa predložila dôkaz, že odmena jej pracovníkov v plnom rozsahu zodpovedá trhovej hodnote a odmene samostatne zárobkovo činných externých pracovníkov a zamestnancov vykonávajúcich podobnú činnosť. Navyše zamestnanie medzinárodných odborníkov v činnostiach súvisiacich s dotknutými projektmi na základe zmluvy, ktorej predmetom je „koordinovaná a trvalá spolupráca“, je úplne legitímne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality správneho postupu a na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, zásady transparentnosti a zásady, že kritériá musia byť stanovené vopred.

                           —

                           V tomto ohľade sa uvádza, že existencia viacerých kritérií použiteľných na účely stanovenia metódy výpočtu odmien mala viesť správny orgán k prijatiu kritéria, ktoré je najpriaznivejšie pre jednotlivca. Potom ako sa zistilo, že existuje značný rozdiel medzi sadzbami za tie isté služby na talianskom a európskom trhu, bolo vhodné uprednostniť riešenie, v rámci ktorého mohol správny orgán spôsobiť čo najmenšiu ujmu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady primeranosti správneho postupu z dôvodu zjavnej protichodnosti a nerovnosti zaobchádzania.

                           —

                           V tomto ohľade sa uvádza, že zo skutočnosti, že napadnuté opatrenie zakladá vymáhanie na nezákonnej metódy použitej na účely výpočtu uplatniteľných nákladov a odmien, je zjavná protichodnosť s predchádzajúcimi rozhodnutiami Komisie, keďže rovnakú metódu výpočtu, ako je vytýkaná metóda, už táto inštitúcia hodnotila pozitíve.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery, zásady dobrej viery a zásad ochrany nadobudnutých práv a právnej istoty a na porušení povinnosti náležitej starostlivosti.

                           —

                           V tomto ohľade sa uvádza, že správanie Komisie viedlo žalobkyňu k legitímnej dôvere, keďže rozhodnutie správneho orgánu uzavrieť zmluvu o financovaní projektu ECOLINK + ‘in accordance with the solution elaborated to the noteworthy findings of a recent audit report’ a rozhodnutie prijať následný dodatok k tejto zmluve v tom zmysle, že — čo sa týka akcionárov — musí sa použiť ‘the methodology annexed to the contract and the relative costs are reported in the company’s books’, ukazujú, že bolo možné domnievať sa, že Komisia konkludentne už vyjadrila svoj súhlas s metódou výpočtu nákladov, ktorú navrhla META.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia, porušení zásady kontradiktórnosti, zásady riadnej správy vecí verejných, postupov stanovených zmluvou o financovaní, ako aj etického kódexu verejnej správy.


title: Vec C-18/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA a i./De Nederlandsche Bank NV a/De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestión y Participación S a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Priame poistenie s výnimkou životného poistenia — Smernica 92/49/EHS — Články 15, 15a a 15b — Obozretné posudzovanie nadobudnutí a zvýšení kvalifikovaných podielov — Možnosť pripojiť obmedzenie alebo požiadavku k schváleniu navrhovaného nadobudnutia)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA a i./De Nederlandsche Bank NV a/De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestión y Participación S a i.
   (Vec C-18/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Priame poistenie s výnimkou životného poistenia - Smernica 92/49/EHS - Články 15, 15a a 15b - Obozretné posudzovanie nadobudnutí a zvýšení kvalifikovaných podielov - Možnosť pripojiť obmedzenie alebo požiadavku k schváleniu navrhovaného nadobudnutia))
   (2015/C 279/13)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré, De Nederlandsche Bank NV

      Žalovaní: De Nederlandsche Bank NV, CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica o neživotnom poistení), zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/44/ES z 5. septembra 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že uvedená smernica nebráni tomu, aby členský štát na základe svojich vnútroštátnych právnych predpisov, za okolností, keď príslušný vnútroštátny orgán môže platne vyjadriť nesúhlas s navrhovaným nadobudnutím podľa článku 15b ods. 2 tejto smernice, povolil tomuto orgánu spojiť povolenie navrhovaných nadobudnutí s obmedzeniami alebo požiadavkami buď z vlastného podnetu, alebo formulovaním záväzkov navrhnutých navrhovaným nadobúdateľom za predpokladu, že tým nebudú dotknuté práva tohto uchádzača podľa uvedenej smernice.

               2.

               Smernica 92/49, zmenená a doplnená smernicou 2007/44, sa má vykladať v tom zmysle, že príslušný vnútroštátny orgán nemá povinnosť uložiť navrhovanému nadobúdateľovi obmedzenia alebo mu stanoviť požiadavky predtým, ako môže vyjadriť nesúhlas s navrhovaným nadobudnutím. Ak sa tento orgán rozhodne spojiť povolenie navrhovaného nadobudnutia s obmedzeniami alebo požiadavkami, tieto obmedzenia alebo požiadavky nemôžu byť založené na kritériu, ktoré nie je uvedené medzi kritériami v článku 15b ods. 1 uvedenej smernice, taktiež nemôžu ísť nad rámec toho, čo je potrebné na to, aby toto navrhované nadobudnutie spĺňalo tieto kritériá.

               3.

               Článok 15b ods. 1 smernice 92/49, zmenenej a doplnenej smernicou 2007/44, sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni tomu, aby príslušný vnútroštátny orgán stanovil požiadavku v súvislosti s „corporate governance“ týkajúcej sa, ako vo veci samej, zloženia dozornej rady poisťovní dotknutých navrhovaným nadobudnutím.
               Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či je vzhľadom na všetky okolnosti prípadu vo veci samej táto požiadavka potrebná na to, aby sa umožnilo navrhovanému nadobudnutiu splniť kritériá uvedené v tomto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec C-105/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/9

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-105/06) (1)

   (2006/C 249/23)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec T-516/10: Žaloba podaná 3. novembra 2010 — Francúzsko/Komisia

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/30

         Žaloba podaná 3. novembra 2010 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-516/10)
   ()
   2011/C 13/59
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a B. Cabouat, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 5724 v konečnom znení z 23. augusta 2010 o uplatnení finančných opráv na pomoc z usmerňovacej sekcie EPUZF priznanú na iniciatívny program Spoločenstva CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francúzsko — LEADER+),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 5724 v konečnom znení z 23. augusta 2010 o uplatnení finančných opráv na pomoc z usmerňovacej sekcie EPUZF priznanú na iniciatívny program Spoločenstva CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francúzsko — LEADER+). Toto rozhodnutie stanovuje, že pomoc z usmerňovacej sekcie EPUZF, ktorá bola na základe rozhodnutia Komisie K(2001) 2094 zo 7. augusta 2001 poskytnutá na krytie výdavkov vynaložených v rámci iniciatívneho programu Spoločenstva Leader+ vo Francúszku, sa znižuje o 7 437 217,61 eur.
   Žalobkyňa sa domnieva, že napadnuté rozhodnutie sa musí zrušiť z dôvodu, že Komisia nesprávne vyložila a uplatnila článok 9 písm. l) a článok 32 ods. 1 tretí pododsek nariadenia č. 1260/1999 (1). Komisia totiž zastávala názor, že miestne akčné skupiny (MAS) sú konečnými príjemcami iniciatívneho programu Spoločenstva Leader+. Konečnými príjemcami tohto programu pritom nie sú MAS, ale navrhovatelia projektov. V dôsledku toho nebola Komisia, na rozdiel od toho, čo tvrdí, nútená predbežne financovať výdaje vynaložené konečnými príjemcami programu Leader+.
   Subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie sa musí zrušiť, pretože Komisia porušila zásadu legitímnej dôvery. Komisia tým, že neprijala závery auditu uskutočneného v apríli 2005, a tým, že potom nepozastavila dotknuté výdaje, mohlo jej správanie vyvolať u francúzskych orgánov dojem, že Komisia nespochybňuje ich výklad úlohy MAS, a v každom prípade, že ich systém riadenia týkajúci sa vyhlásenia o výdavkoch neobsahuje závažné nedostatky, ktoré by odôvodňovali finančnú opravu.
   Subsidiárne sa žalobkyňa domnieva, že napadnuté rozhodnutie sa musí zrušiť, pretože Komisia mala použiť nižšiu finančnú opravu. Po prvé, Komisia sa dopustila pochybenia, pokiaľ ide o výšku základu, ktorý sa mal zohľadniť pri výpočte finančnej opravy vo výške 5 %. Po druhé, Komisia tým, že nezvolila finančnú opravu primeranú finančným dôsledkom zistených nedostatkov, porušila článok 39 ods. 3 nariadenia č. 1260/1999.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).