title: Vec T-159/09 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  25. mája 2009 — Biofrescos/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Podanie návrhu — Neprípustnosť — Majetková ujma — Neexistencia naliehavosti )

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/12

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 25. mája 2009 — Biofrescos/Komisia
   (Vec T-159/09 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Podanie návrhu - Neprípustnosť - Majetková ujma - Neexistencia naliehavosti“)
   2009/C 167/25
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugalsko) (v zastúpení: A. Magalhães Menezes, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal, P. Guerra e Andrade a L. Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad vymáhania dovozného cla, ktoré ešte nebolo od žalobkyne požadované, v rozsahu, v akom bolo toto vymáhanie nariadené rozhodnutím Komisie K(2009) 72 v konečnom znení zo 16. januára 2009, v ktorom bolo rozhodnuté, že treba vymáhať uvedené clo a posteriori a že oslobodenie od tohoto cla nie je v prípade žalobkyne odôvodnené

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-474/09 P: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z  9. septembra 2009 v spojených veciach T-227/01 až T-229/01 a T-265/01, T-266/01 a T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/15

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 9. septembra 2009 v spojených veciach T-227/01 až T-229/01 a T-265/01, T-266/01 a T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-474/09 P)
   2010/C 37/16
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komisia Európskych spoločenstiev a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť žalobe podanej na prvom stupni, konkrétne zrušiť článok 3 sporného rozhodnutia,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Súd prvého stupňa a prípadne mu uložiť vykonanie zamietnutého dokazovania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na prvom stupni, ako aj odvolacieho konania a Comunidad Autónoma de la Rioja, vedľajšieho účastníka konania, zaviazať na náhradu trov konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že sa Súd prvého stupňa domnieval, že v konkrétnom prípade neexistujú žiadne mimoriadne okolnosti, ktoré by odôvodňovali právne chránenú dôveru v legitímnosť sporného daňového opatrenia a ktoré by bránili vymáhaniu pomoci podľa článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) v spojení so zásadou legitímnej dôvery. Skreslenie rozhodnutia. Skreslenie rozsahu diskusie v konaní a porušenie zásady kontradiktórnosti konania. Porušenie povinnosti odôvodnenia stanovej judikatúrou.
               Ani formálny rozdiel medzi sporným daňovým opatrením a opatrením prijatým na základe rozhodnutia 93/337 (2) ani skutočnosť, že Komisia mohla selektívnosť opatrenia odôvodniť aj na základe iných kritérií ak tých, ktoré sú vyslovene uvedené v rozhodnutí 93/337, a ani vyhlásenie nezlučiteľnosti v rozhodnutí 93/337 nepredstavovali dostatočný dôvod na zamietnutie existencie mimoriadnej okolnosti Súdom prvého stupňa, ktorá by sama alebo v spojení s inými okolnosťami v dotknutej veci bránila Komisii nariadiť vymáhanie pomoci, na ktoré sa vzťahuje sporné rozhodnutie.
               Tým, že Súd považoval sporné opatrenia v spojených veciach T-30/01 až T-32/02 a T-86/02 až T-88/02 za neporovnateľné s v predmetnom konaní sporným daňovým opatrením na základe jeho techniky zdanenia a rozsahu výhod, skreslil rozsah diskusie medzi účastníkmi, porušil zásadu kontradiktórnosti konania a okrem toho sa dopustil zjavného porušenia povinnosti odôvodnenia stanovenej v judikatúre.
               Súd sa právne nesprávne domnieval, že správanie Komisie vzhľadom na oslobodenie od dane za rok 1993 ako aj na daňové výhody podľa zákona 22/1993 nepredstavujú mimoriadnu okolnosť, ktorá odôvodňuje oprávnenú dôveru v legitímnosť sporného daňového opatrenia, ktorá by Komisii bránila vymáhať pomoc podľa článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 z dôvodu porušenia zásady ochrany legitímnej dôvery

               2.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy v súvislosti s vykonaním dokazovania a rozhodol nevykonať dôkaz ponúknutý žalobcom v súvislosti s predložením určitých podkladov Komisie, ktorý sa so zreteľom na odôvodnenie Súdu prvého stupňa na zamietnutie žaloby javí ako podstatný pre obranu jeho záujmov. Porušenie práva na spravodlivý proces, zásady rovnosti prostriedkov a práva na obranu.
               Súd tým, že nevykonal ponúknutý dôkaz, porušil základné právo odvolateľa na spravodlivý proces, keďže zamietol predloženie dôkazu podstatného pre odvolateľa a tým porušil jeho právo na obranu. Návrhy odvolateľa sa zamietli s tým odôvodnením, že nepreukázal práve to, čo chcel dokázať nevykonaným dôkazom: pokiaľ nie výslovné konečné stanovisko Komisie týkajúce sa sťažnosti z roku 1994 proti v podstate zhodnému opatreniu prijatému v roku 1993, tak minimálne správanie Komisie predstavuje mimoriadnu okolnosť, keďže vyvolalo právne chránenú dôveru v legitímnosť daňových opatrení z roku 1993, ktorá tak viedla k prijatiu sporného daňového opatrenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).

      (2)  Rozhodnutie Komisie 93/337/EHS z 10. mája 1993 o právnej úprave daňových úľav pre investície v Baskicku (Ú. v. ES L 134, s. 25) [neoficiálny preklad].


title: Vec T-102/09: Žaloba podaná 1. septembra 2010 — Elosta/Komisia

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/26

         Žaloba podaná 1. septembra 2010 — Elosta/Komisia
   (Vec T-102/09)
   ()
   2011/C 13/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Abdelrazag Elosta (Pinner, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: E. Grieves, barrister, a A. McMurdie, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie (ES) č. 1330/2008 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú na okamžité vymazanie mena žalobcu z prílohy k uvedenému nariadeniu a

               —

               zaviazať žalovanú a/alebo Radu Európskej únie na náhradu jej vlastných trov konania, trov konania žalobcu a akýchkoľvek ďalších nákladov na právnu pomoc účtovaných kanceláriou Súdneho dvora Európskej únie.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca podľa článku 263 ZFEÚ domáha zrušenia nariadenia Komisie (ES) č. 1330/2008 v rozsahu, v akom je jeho meno zaradené na zoznam osôb a subjektov, ktorým sa ukladajú niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               V prvom rade Komisia neposúdila nezávisle základ pre zaradenie mena žalobcu do prílohy I k nariadeniu (ES) č. 881/2002 (2), ani nevyžadovala predloženie dôvodov alebo dôkazov pre toto zaradenie.

               Okrem toho Komisia neposkytla žalobcovi vôbec nijaké odôvodnenie a nepredložila dostatočné odôvodnenie pre zaradenie jeho mena do prílohy I k nariadeniu (ES) č. 881/2002, čím porušila jeho právo na účinný opravný prostriedok, právo na obhajobu a právo na ochranu vlastníctva podľa Európskeho dohovoru o ľudských právach.

               Ďalšie ponechanie jeho mena na tomto zozname prílohy I k nariadeniu (ES) č. 881/2002 je iracionálne, pretože: 1) neexistujú a ani neexistovali relevantné dôvody pre zaradenie do tohto zoznamu; 2) vláda Spojeného kráľovstva zastáva názor, že žalobca už nespĺňa relevantné kritériá pre zaradenie; 3) existuje rozsudok špecializovaného súdu Spojeného kráľovstva, podľa ktorého sa Líbijská islamská bojová skupina (Libyan Islamic Fighting Group) nezlúčila so sieťou Al-Qaida a/alebo že každá osoba spolupracujúca s Líbijskou islamskou bojovou skupinou vyznáva násilnú ideológiu celosvetového džihádu siete Al-Qaida.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1330/2008 z 22. decembra 2008, ktorým sa stotretíkrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom (Ú. v. EÚ L 345, s. 60)

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294)


title: Vec C-443/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 24. júla 2017 – Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 24. júla 2017 – Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents
   (Vec C-443/17)
   (2017/C 309/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Abraxis Bioscience LLC

      Odporca: Comptroller General of Patents

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 3 písm. d) nariadenia o DOO (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje udeliť DOO v prípade, ak je oprávnenie na uvedenie na trh uvedené v článku 3 písm. b) prvým oprávnením na uvedenie výrobku na trh ako liečiva v rámci rozsahu základného patentu a ak daný výrobok predstavuje nový preparát známej aktívnej zložky?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1)


title: Vec C-393/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amminitrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 18. augusta 2014 – Dalmine SpA/Comitato nazionale per la gestione della Dirretiva 2003/87/CE a i.

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amminitrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 18. augusta 2014 – Dalmine SpA/Comitato nazionale per la gestione della Dirretiva 2003/87/CE a i.
   (Vec C-393/14)
   2014/C 372/13
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amminitrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dalmine SpA

      Žalovaná: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE (Vnútroštátny výbor pre riadenie smernice 2003/87/ES), Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare (Ministerstvo životného prostredia, ochrany krajiny a mora), Ministero dello Sviluppo Economico (Ministerstvo pre hospodársky rozvoj)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ (1) z 5. septembra 2013 neplatné, pretože v rámci výpočtu kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť, nezohľadňuje percento emisií súvisiacich so spaľovaním odpadových plynov – alebo procesných hutníckych plynov – ani emisií súvisiacich s teplom vyrobeným kogeneráciou, čím porušuje článok 290 ZFEÚ a článok 10a ods. 1, 4 a 5 smernice 2003/87/ES (2), prekračuje rámec oprávnenia vyplývajúceho z uvedenej smernice a dostáva sa do rozporu s cieľmi smernice (podpora účinnejších energetických technológií a ochrana potrieb hospodárskeho rozvoja a zamestnanosti)?

               2.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné s ohľadom na článok 6 ZEÚ, a to z dôvodu rozporu s článkom 1 Dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP), ako aj s ohľadom na článok 17 uvedeného Dohovoru, keďže neoprávnene viedlo k poškodeniu legitímnej dôvery žalobkýň držať majetok, spočívajúci v množstve kvót, ktoré im bolo prechodne pridelené na základe ich nároku vyplývajúceho z ustanovení smernice, s tým dôsledkom, že žalobkyne boli zbavené hospodárskeho prospechu súvisiaceho s týmto majetkom?

               3.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, vzhľadom na to, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 296 druhým odsekom ZFEÚ a článkom 41 Charty základných práv EÚ, keďže v ňom chýba náležité odôvodnenie?

               4.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, vzhľadom na to, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, so zásadou proporcionality podľa článku 5 ods. 4 ZEÚ a okrem toho ho postihuje vada vyplývajúca z neuskutočnenia prípravného konania a nesprávneho posúdenia, a to vzhľadom na skutočnosť, že v rámci výpočtu maximálneho množstva kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť (významný údaj na účel jednotného vymedzenia pojmu medziodvetvového korekčného faktora) sa nezohľadnili účinky zmeny výkladu pojmu „spaľovacie zariadenie“, ku ktorým došlo medzi prvou (2005 – 2007) a druhou (2008 – 2012) fázou vykonávania smernice 2003/87/ES?

               5.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, vzhľadom na to, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, článkom 9a ods. 2 smernice 2003/87/ES a tiež z dôvodu, že ho postihuje vada vyplývajúca z neuskutočnenia prípravného konania a nesprávneho posúdenia, a to vzhľadom na skutočnosť, že výpočet maximálneho množstva kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť (významný údaj na účel jednotného vymedzenia pojmu medziodvetvového korekčného faktora) sa uskutočnil na základe vzájomne inkoherentných údajov poskytnutých členskými štátmi, vychádzajúcich z rozdielneho výkladu článku 9a ods. 2 smernice 2003/87/ES?

               6.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, a to z dôvodu porušenia procesných pravidiel uvedených v článku 10a ods. 1 a článku 23 ods. 3 smernice 2003/87/ES?

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      (2)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2005 vo veci T-242/02, The Sunrider Corp. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka TOP — Zamietnutie zápisu — Článok 115 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 — Pojem „písomných oznámení“ — Porušenie zásady primeranej lehoty — Porušenie práv na obhajobu — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/13

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 13. júla 2005
   vo veci T-242/02, The Sunrider Corp. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka TOP - Zamietnutie zápisu - Článok 115 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 - Pojem „písomných oznámení“ - Porušenie zásady primeranej lehoty - Porušenie práv na obhajobu - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94)
   (2005/C 229/26)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci T-242/02, The Sunrider Corp., so sídlom v Torrance, Kalifornia (Spojené štáty), v zastúpení: pôvodne M. Bra, neskôr N. Dontas, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: O. Waelbroeck a P. Geroukalos), ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. mája 2002 (vec R 314/1999-1), týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky TOP ako ochrannej známky Spoločenstva, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, tajomník: H. Jung, vyhlásil 13. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 261, 26.10.2002.


title: Vec F-116/13: Žaloba podaná 30. novembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/46

         Žaloba podaná 30. novembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-116/13)
   2014/C 45/87
   Jazyk konania: francúzština.

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia týkajúceho sa prevodu práv na dôchodok žalobcu do dôchodkového režimu Únie podľa nových všeobecných vykonávacích ustanovení k článkom 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku je protiprávny, a teda že sa neuplatní,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 18. júna 2013 o započítaní práv na dôchodok žalobcu pred jeho nástupom do služby v rámci prevodu týchto práv do dôchodkového režimu inštitúcií Európskej únie podľa všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku z 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-16/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso – Administrativo de Madrid (Španielsko) 19. januára 2015 – María Elena Pérez López/Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso – Administrativo de Madrid (Španielsko) 19. januára 2015 – María Elena Pérez López/Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
   (Vec C-16/15)
   (2015/C 096/10)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Contencioso – Administrativo de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: María Elena Pérez López

      Žalovaný: Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 9 ods. 3 zákona 55/2003 zo 16. decembra o rámcovom služobnom poriadku zamestnancov úradov pre zdravotnú starostlivosť vo verejnej službe (Ley 55/2003, de 16 de diciembre, del Estatuto Marco del Personal Estatutario de los Servicios de Salud) z dôvodu, že podporuje nezákonné počínanie prameniace z využívania opakovaných vymenovaní príležitostnej povahy, v rozpore s rámcovou dohodou o práci na dobu určitú, ktorú 18. marca 1999 uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, pripojenou v prílohe k smernici Rady 1999/70/ES (1) z 28. júna 1999, a teda neuplatniteľný, keďže:

                           a)

                           neurčuje maximálne prípustné celkové obdobie platnosti pre opakované vymenovania príležitostnej povahy ani najvyšší počet predĺžení doby ich platnosti;

                           b)

                           priznáva správnemu orgánu právo slobodne rozhodnúť o vytvorení štrukturálnych pracovných miest, ak dôjde k viac ako dvom vymenovaniam na výkon tých istých prác za celkové obdobie dvanástich alebo viacerých mesiacov počas dvoch rokov;

                           c)

                           umožňuje vykonať vymenovania príležitostnej povahy bez požiadavky, aby v menovacej listine bol uvedený konkrétny objektívny dôvod dočasnej, prechodnej alebo mimoriadnej povahy, ktorý ich odôvodňuje?

               2.

               Je článok 11 ods. 7 nariadenia Ministerstva hospodárstva a financií Madridského spoločenstva z 28. januára 2013 (Orden de la Consejería de Economía y Hacienda de la Comunidad de Madrid, de fecha 28 de enero de 2013), ktorý stanovuje, že „po skončení platnosti vymenovania treba v každom prípade skončiť služobný pomer a vykonať vyúčtovanie za obdobie výkonu práce, a to aj v prípadoch, ak následne dôjde k opakovanému vymenovaniu toho istého zamestnanca“, teda bez ohľadu na to, či pominul konkrétny objektívny dôvod vymenovania, ako sa uvádza v doložke 3 bode 1 rámcovej dohody, v rozpore s rámcovou dohodou o práci na dobu určitú, ktorú 18. marca 1999 uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, pripojenou v prílohe k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999, a teda neuplatniteľný?

               3.

               Je výklad článku 9 ods. 3 tretieho pododseku zákona 55/2003 zo 16. decembra o rámcovom služobnom poriadku zamestnancov úradov pre zdravotnú starostlivosť vo verejnej službe (Ley 55/2003, de 16 de diciembre, del Estatuto Marco del Personal Estatutario de los Servicios de Salud) v tom zmysle, že ak dôjde k viac ako dvom vymenovaniam na výkon tých istých prác za celkové obdobie dvanástich alebo viacerých mesiacov počas dvoch rokov, treba vytvoriť štrukturálne pracovné miesto v štruktúre pracovných miest zariadenia, čo má za následok vymenovanie pracovníka v príležitostnej verejnej službe do dočasnej verejnej služby, v súlade s cieľom sledovaným rámcovou dohodou o práci na dobu určitú, ktorú 18. marca 1999 uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, pripojenou v prílohe k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999?

               4.

               Je uplatnenie tej istej náhrady škody, ktorá je stanovená pre pracovníkov, ktorí majú uzavretú zmluvu o príležitostnej práci, na zamestnancov v príležitostnej verejnej službe na dobu určitú v súlade so zásadou nediskriminácie uznanou v rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú 18. marca 1999 uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, pripojenej v prílohe k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999, vzhľadom na to, že tieto dve situácie sú v podstate totožné, lebo by nemalo zmysel, ak by sa s pracovníkmi, ktorí majú rovnakú kvalifikáciu na výkon prác v tom istom podniku (Servicio Madrileño de Salud – Madridský úrad pre zdravotnú starostlivosť), vykonávajú tú istú funkciu a zabezpečujú tú istú prechodnú potrebu, zaobchádzalo v okamihu zániku ich pracovného, resp. služobného pomeru rozdielne bez toho, aby existoval zjavný dôvod, ktorý by bránil vzájomnému porovnaniu zmlúv na dobu určitú s cieľom vyhnúť sa diskriminačným situáciám?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec T-572/11 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  23. apríla 2012 — Hassan/Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Nový návrh — Nové skutočnosti — Neexistencia — Neprípustnosť“ )

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/23

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. apríla 2012 — Hassan/Rada
   (Vec T-572/11 R II)
   (Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Nový návrh - Nové skutočnosti - Neexistencia - Neprípustnosť)
   2012/C 174/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Samir Hassan (Damask, Sýria) (v zastúpení: É. Morgan de Rivery a E. Lagathu, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a M. Vitsentzatos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení, najmä návrh na odklad výkonu obmedzujúcich opatrení, ktoré Rada prijala voči Sýrii, v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-212/09: Žaloba podaná 11. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/35

         Žaloba podaná 11. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-212/09)
   2009/C 180/61
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun, M. Teles Romão a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 56 ES a 43 ES, tým, že zachovala osobitné práva štátu a iných verejnoprávnych subjektov alebo portugalského verejného sektora v spoločnosti GALP Energia, SGPS S.A.,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V zmysle portugalskej legislatívy štát vlastní v GALP akcie spojené s mimoriadnymi oprávneniami (tzv. zlaté akcie). Štát má právo menovať predsedu predstavenstva. V oblasti patriacej do jeho právomoci podliehajú rozhodnutia spoločnosti schváleniu z jeho strany.
   Schváleniu zo strany štátu podliehajú všetky rozhodnutia o zmene stanov spoločnosti, všetky rozhodnutia, ktorých predmetom je schválenie zmlúv o vytvorení skupiny alebo dcérskych spoločností, a každé rozhodnutie, ktoré by mohlo akýmkoľvek spôsobom ohroziť zásobovanie krajiny ropou, zemným plynom alebo ich derivátmi.
   Komisia sa domnieva, že tak právo štátu menovať predsedu predstavenstva, ktorý má právomoc schvaľovať rozhodnutia, ako aj právo štátu vetovať significant corporate actions (závažné kroky spoločnosti) vážnym spôsobom obmedzujú priame investície a portfoliové investície.
   Uvedené osobitné práva štátu predstavujú štátne opatrenia, pretože zlaté akcie nevyplývajú z bežnej aplikácie práva obchodných spoločností.
   Právo Spoločenstva nepripúšťa osobitné práva štátu v maloobchodných spoločnostiach zaoberajúcich sa predajom ropy a jej derivátov. GALP nemá žiadnu zodpovednosť za zaručenie bezpečnosti zásobovania. Štát sa snaží z GALP vytvoriť podnik, ktorého centrum rozhodovania bude v Portugalsku. V každom prípade Portugalsko nedodržiava zásadu proporcionality, keďže sporné opatrenia nie sú primerané na zabezpečenie dosiahnutia sledovaných cieľov a prekračujú rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov.


title: Vec T-58/01: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2009 — Solvay/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s uhličitanom sodným v Spoločenstve — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že došlo k porušeniu článku 81 ES — Zmluva zabezpečujúca spoločnosti minimálne množstvo odbytu v členskom štáte a nákup množstva nevyhnutného na dosiahnutie tohto minimálneho množstva — Premlčanie právomoci Komisie ukladať pokuty alebo sankcie — Primeraná lehota — Podstatné formálne náležitosti — Vplyv na obchod medzi členskými štátmi — Právo na prístup k spisu — Pokuta — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti )

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2009 — Solvay/Komisia
   (Vec T-58/01) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s uhličitanom sodným v Spoločenstve - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že došlo k porušeniu článku 81 ES - Zmluva zabezpečujúca spoločnosti minimálne množstvo odbytu v členskom štáte a nákup množstva nevyhnutného na dosiahnutie tohto minimálneho množstva - Premlčanie právomoci Komisie ukladať pokuty alebo sankcie - Primeraná lehota - Podstatné formálne náležitosti - Vplyv na obchod medzi členskými štátmi - Právo na prístup k spisu - Pokuta - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti“)
   2010/C 37/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Solvay SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Simont, P.-A. Foriers, G. Block, F. Louis a A. Vallery, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a J. Currall, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Coutrelis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/5/ES z 13. decembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] (Vec COMP/33.133 — B: Uhličitan sodný — Solvay, CFK) (Ú. v. ES 2003, L 10, s. 1) a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie 2003/5/ES z 13. decembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] (Vec COMP/33.133 — B: Uhličitan sodný — Solvay, CFK) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhlasuje, že Solvay SA porušil v roku 1990 ustanovenia článku 81 ES.

               2.

               Výška pokuty uloženej Solvay je stanovená na 2,25 miliónov eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Žalobca znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania a tri štvrtiny trov konania Európskej komisie.

               5.

               Komisia znáša jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania a jednu štvrtinu trov konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. ES C 161, 2.6.2001.


title: Vec C-290/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Firenze (Taliansko) 12. júna 2014 – trestné konanie proti Skerdjanovi Celajovi

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Firenze (Taliansko) 12. júna 2014 – trestné konanie proti Skerdjanovi Celajovi
   (Vec C-290/14)
   2014/C 292/22
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Firenze

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Skerdjan Celaj

      Prejudiciálna otázka

   Bránia ustanovenia smernice 2008/115/ES (1) existencii vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov, ktorými sa stanovuje trest odňatia slobody až na štyri roky pre štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý po svojom návrate nepodmienenom trestnou sankciou ani nevyplývajúcom z trestnej sankcie opätovne vstúpil na územie členského štátu v rozpore s platným zákazom opätovného vstupu, bez toho, aby sa tento štátny príslušník predtým podrobil donucovacím opatreniam podľa článku 8 smernice 2008/115/ES na účely jeho urýchleného a účinného odsunu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98).


title: Vec C-30/07: Žaloba podaná 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maďarská republika

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/8

         Žaloba podaná 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maďarská republika
   (Vec C-30/07)
   (2007/C 69/16)
   Jazyk konania: maďarčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a B. D. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maďarská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodol, že Maďarská republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Maďarskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 23. januára 2006.

      (1)  Ú. v. ES L 16, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.


title: Vec F-124/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 26. marca 2015 – CW/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Žaloba o neplatnosť — Článok 12a služobného poriadku — Vnútorné pravidlá týkajúce sa poradného výboru pre obťažovanie a jeho predchádzaniu na pracovisku — Článok 24 služobného poriadku — Žiadosť o pomoc — Zjavne nesprávne posúdenie — Absencia — Úlohy a právomoci poradného výboru pre obťažovanie a jeho predchádzaniu na pracovisku — Nepovinná žiadosť úradníka — Žaloba o náhradu škody)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 26. marca 2015 – CW/Parlament
   (Vec F-124/13) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Žaloba o neplatnosť - Článok 12a služobného poriadku - Vnútorné pravidlá týkajúce sa poradného výboru pre obťažovanie a jeho predchádzaniu na pracovisku - Článok 24 služobného poriadku - Žiadosť o pomoc - Zjavne nesprávne posúdenie - Absencia - Úlohy a právomoci poradného výboru pre obťažovanie a jeho predchádzaniu na pracovisku - Nepovinná žiadosť úradníka - Žaloba o náhradu škody))
   (2015/C 155/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: CW (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a M. Dean, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu, ktorým sa zamieta žiadosť o pomoc podanú žalobcom.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil CW.

               3.

               CW znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014, s. 54.


title: Vec T-364/17: Žaloba podaná 5. júna 2017 – Marcin Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/44

         Žaloba podaná 5. júna 2017 – Marcin Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS)
   (Vec T-364/17)
   (2017/C 249/59)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Marcin Bielawski (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Kondrat, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „HOUSE OF CARS“ – prihláška č. 15 172 638.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. marca 2017 vo veci R 2047/2016-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, alebo

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tým spôsobom, že konštatuje, že v súvislosti s prihlasovanou ochrannou známkou neexistuje absolútny dôvod zamietnutia,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-223/06 P: Odvolanie podané 23. augusta 2006 : Európsky parlament proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  13. júla 2006 vo veci F102/05 Ole Eistrup/Európsky parlament

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/15

         Odvolanie podané 23. augusta 2006: Európsky parlament proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 13. júla 2006 vo veci F102/05 Ole Eistrup/Európsky parlament
   (Vec T-223/06 P)
   (2006/C 249/35)
   Jazyk konania: dánčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Európsky parlament (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: H. von Hertzen a L. Knudsen, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Ole Eistrup
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu,

               —

               sám rozhodol vo veci, vyhovejúc prejudiciálnej námietke odvolateľa,

               —

               zamietol žalobu ktorú podal Ole Eistrup,

               —

               rozhodol o trovách konania v súlade s relevantnými predpismi.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojho odvolania Európsky parlament uvádza, že Súd pre verejnú službu porušil prvý pododsek článku 43 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa tým, že nezamietol žalobu napriek skutočnosti, že žaloba nebola opatrená podpisom právneho zástupcu žalobcu, ale iba faksimile pečiatkou reprodukujúcou podpis právneho zástupcu.
   Európsky parlament tiež uvádza, že Súd pre verejnú službu porušil zásadu právnej istoty, keď urobil uplatnenie prvého pododseku článku 43 ods. 1 rokovacieho poriadku závislým od toho, či existovalo neprimerané porušenie záruky prístupu k súdu. Je teda nemožné predvídať, či bude možné skúmať meritum veci.


title: Vec T-439/13: Žaloba podaná 20. augusta 2013 — Fard a Sarkandi/Rada

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/31

         Žaloba podaná 20. augusta 2013 — Fard a Sarkandi/Rada
   (Vec T-439/13)
   2013/C 367/54
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Mohammad Moghaddami Fard (Teherán, Irán) a Ahmad Sarkandi (v zastúpení: M. Taher, solicitor, M. Lester, barrister, a S. Kentridge, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/270/SZBP zo 6. júna 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v EÚ L 156, s. 10) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 522/2013 zo 6. júna 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v EÚ L 156, s. 3)

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada zjavne nesprávne posúdila, že boli splnené všetky kritériá pre zaradenie do zoznamu, pokiaľ ide o žalobcov, a že neexistuje žiadny platný právny základ pre označenie žalobcov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada údajne žalobcom uložila zákaz vycestovať bez riadneho právneho základu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada neuviedla adekvátne a dostatočné odôvodnenie pre uloženie napadnutých opatrení žalobcom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada nechránila práva žalobcov na obhajobu a účinné súdne preskúmanie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie Rady o označení žalobcov bezdôvodne alebo neprimerane porušilo základné práva žalobcov vrátane ich práva na ochranu vlastníctva, rodinného života, podnikateľskej činnosti a povesti.


title: Vec C-357/09 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  30. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Said Shamilovich Kadzoev (Chučbarov) (Víza, azyl, imigrácia a iné politiky týkajúce sa voľného pohybu osôb — Smernica 2008/115/ES — Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Článok 15 ods. 4 až 6 — Doba zaistenia — Zohľadnenie doby, počas ktorej bol výkon rozhodnutia o odsune pozastavený — Pojem odôvodnený predpoklad na odsun )

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/17

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Said Shamilovich Kadzoev (Chučbarov)
   (Vec C-357/09 PPU) (1)

   (Víza, azyl, imigrácia a iné politiky týkajúce sa voľného pohybu osôb - Smernica 2008/115/ES - Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Článok 15 ods. 4 až 6 - Doba zaistenia - Zohľadnenie doby, počas ktorej bol výkon rozhodnutia o odsune pozastavený - Pojem „odôvodnený predpoklad na odsun“)
   2010/C 24/28
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Said Shamilovich Kadzoev (Chučbarov)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen sad Sofia-grad — Výklad článku 15 ods. 4, 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98) — Uplynutie maximálnej doby zaistenia podľa článku 15 smernice v prípade štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa nelegálne zdržiava na území členského štátu — Uplynutie tejto maximálnej doby ku dňu nadobudnutia účinnosti smernice, ale pred jej prebratím do vnútroštátneho práva, ktoré nestanovuje časové obmedzenie pre zaistenie — Uplatnenie ustanovení smernice po jej prebratí do vnútroštátneho práva a chýbajúca spätná účinnosť na už začaté veci — Nezohľadnenie, pri výpočte maximálnej doby zaistenia, doby, počas ktorej prebieha konanie o žalobe podanej proti rozhodnutiu o odsune, ktoré prijali vnútroštátne orgány — Prípadná prípustnosť predĺženia tejto doby z dôvodu neexistencie dokladov totožnosti a prostriedkov na obživu a z dôvodu agresívneho správania dotknutej osoby — Pojem „odôvodnený predpoklad na odsun“

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 ods. 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, sa má vykladať v tom zmysle, že maximálna doba zaistenia, ktorá je v ňom stanovená, musí zahŕňať dobu zaistenia, ktorá uplynula v rámci konania o odsune začatého pred tým, než nadobudol účinnosť režim tejto smernice.

               2.

               Doba, počas ktorej je osoba umiestnená v centre pre dočasné umiestnenie na základe rozhodnutia prijatého podľa ustanovení vnútroštátnych predpisov a predpisov Spoločenstva, ktoré sa týkajú žiadateľov o azyl, nesmie byť považovaná za zaistenie na účely odsunu v zmysle článku 15 smernice 2008/115.

               3.

               Článok 15 ods. 5 a 6 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že doba, počas ktorej bol výkon rozhodnutia o nútenom vrátení na hranicu pozastavený, pretože prebiehalo súdne konanie o žalobe, ktorú dotknutá osoba podala proti tomuto rozhodnutiu, je zohľadnená pri výpočte doby zaistenia na účely odsunu, pokiaľ sa dotknutá osoba počas tohto konania naďalej zdržiavala v centre pre dočasné umiestnenie.

               4.

               Článok 15 ods. 4 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní, pokiaľ sa v dobe súdneho preskúmavania zaistenia dotknutej osoby vyčerpali možnosti predĺženia dôb zaistenia stanovených v článku 15 ods. 6 smernice 2008/115.

               5.

               Článok 15 ods. 4 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že len skutočný predpoklad, že môže dôjsť k úspešnému odsunu s ohľadom na lehoty stanovené v odsekoch 5 a 6 toho istého článku, zodpovedá odôvodnenému predpokladu na odsun a že tento neexistuje, pokiaľ sa zdá nepravdepodobným, že dotknutá osoba bude s prihliadnutím na uvedené lehoty prijatá v tretej krajine.

               6.

               Článok 15 ods. 4 a 6 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje, pokiaľ uplynula maximálna doba zaistenia, aby dotknutá osoba nebola bezodkladne prepustená z dôvodu, že nemá platné doklady, vykazuje agresívne správanie a nemá žiadne vlastné prostriedky na obživu, ani ubytovanie alebo prostriedky poskytnuté na tento účel členským štátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-162/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 2. apríla 2012 — Società Airport Shuttle Express scarl a Giovanni Panarisi/Comune di Grottaferrata

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 2. apríla 2012 — Società Airport Shuttle Express scarl a Giovanni Panarisi/Comune di Grottaferrata
   (Vec C-162/12)
   2012/C 165/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Società Airport Shuttle Express scarl, Giovanni Panarisi

      Žalovaná: Comune di Grottaferrata

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia článok 49 ZFEÚ, článok 3 ods. 3, články 4, 5 a 6 Zmluvy EÚ, články 101 a 102 ZFEÚ, ako aj nariadenie EHS č. 2454/1992 (1) a nariadenie ES č. 12/1998 (2) uplatneniu článku 3 ods. 3 a článku 11 zákona č. 21 z roku 1992 v časti, v ktorej stanovujú, že „3. Sídlo dopravcu a technická základňa sa musia nachádzať výlučne na území obce, ktorá vydala oprávnenie“ a že „… Objednávky dopravy v rámci služby prenájmu dopravného prostriedku s vodičom sa uskutočňujú v technickej základni. Začatie a ukončenie každej jednotlivej služby prenájmu dopravného prostriedku s vodičom sa musí uskutočniť v technickej základni nachádzajúcej sa v obci, ktorá vydala oprávnenie, s návratom do tejto technickej základne, zatiaľ čo vyzdvihnutie zákazníka a príchod do cieľového miesta môžu byť uskutočnené aj na území iných obcí. …“?

               2.

               Bránia článok 49 ZFEÚ, článok 3 ods. 3, články 4, 5 a 6 Zmluvy EÚ, články 101 a 102 ZFEÚ, ako aj nariadenie EHS č. 2454/1992 a nariadenie ES č. 12/1998 uplatneniu článkov 5 a 10 regionálneho zákona (Lazio) č. 58 z 26. októbra 1993 v časti, v ktorej stanovujú, že „k vyzdvihnutiu zákazníka alebo začatiu služby dochádza na území obce, ktorá vydala oprávnenie“ a že „… vyzdvihnutie zákazníka a začatie služby sa uskutočňuje výlučne na území obce, ktorá vydala koncesiu alebo oprávnenie, a sú uskutočňované pre všetky cieľové miesta, s predchádzajúcim súhlasom vodiča v prípade cieľového miesta, ktoré sa nachádza mimo územia obce?…“

      (1)  Ú. v. ES L 251, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES 1998, L 4, s. 10; Mim. vyd. 07/003, s. 501.


title: Vec C-430/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Rovigo (Taliansko) 18. augusta 2011 — trestné konanie proti Sagorovi Mdovi

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Rovigo (Taliansko) 18. augusta 2011 — trestné konanie proti Sagorovi Mdovi
      (Vec C-430/11)
      (2012/C 25/44)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Rovigo

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Sagor Md

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia články 2, 4, 6, 7 a 8 smernice 2008/115/ES (1), vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, bol ešte predtým, ako by porušil príkaz na odsun vydaný správnym orgánom, uložený peňažný trest, ktorý možno ako trestnú sankciu nahradiť trestom domáceho väzenia len na základe neoprávneného vstupu a pobytu?

                  2.

                  Bránia články 2, 15 a 16 smernice 2008/115/ES vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby členský štát po prijatí smernice prijal právny predpis, ktorý stanovuje, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, sa potrestá peňažným trestom, ktorý možno nahradiť okamžite vykonateľným vyhostením ako trestnou sankciou bez toho, aby bol dodržaný postup a rešpektované práva cudzinca stanovené v smernici?

                  3.

                  Bráni zásada lojálnej spolupráce zakotvená v článku 4 ods. 3 ZEÚ vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré bolo prijaté počas lehoty na prebratie smernice s cieľom obísť alebo v každom prípade obmedziť rozsah pôsobnosti smernice a aké opatrenia má prijať súd v prípade, že sa preukáže existencia takéhoto cieľa?

         (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2004 vo veci C-467/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart): Inan Cetinkaya proti Land Baden-Württemberg (Asociačná dohoda EHS-Turecko — Voľný pohyb pracovníkov — Články 7 prvý odsek a 14 ods. 1, rozhodnutia č. 1/80 asociačnej rady — Právo na pobyt dieťaťa tureckého pracovníka po dosiahnutí plnoletosti — Podmienky rozhodnutia o vyhostení — Rozsudky v trestných veciach)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/11

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 11. novembra 2004
   vo veci C-467/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart): Inan Cetinkaya proti Land Baden-Württemberg (1)

   (Asociačná dohoda EHS-Turecko - Voľný pohyb pracovníkov - Články 7 prvý odsek a 14 ods. 1, rozhodnutia č. 1/80 asociačnej rady - Právo na pobyt dieťaťa tureckého pracovníka po dosiahnutí plnoletosti - Podmienky rozhodnutia o vyhostení - Rozsudky v trestných veciach)
   (2005/C 6/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-467/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, podľa článku 234 ES, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemecko), rozhodnutím z 19. decembra 2002, doručený Súdnemu dvoru 27. decembra 2002, vo vzťahu ku konaniu medzi Inan Cetinkaya proti Land Baden-Württemberg, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, súdny tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 11. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 7 prvý odsek rozhodnutia č. 1/80, z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatý asociačnou radou, zriadenou Asociačnou dohodou medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, má byť vykladaný v tom zmysle, že sa vzťahuje na situáciu dospelej osoby, dieťa tureckého pracovníka, ktorý patrí do legálneho trhu práce v prijímajúcom členskom štáte, zatiaľ čo toto dieťa sa narodilo a vždy bývalo v tomto členskom štáte.

               2)

               Článok 7 prvý odsek rozhodnutia č. 1/80 odporuje tomu, aby následne po odsúdení na trest väzenia, po ktorom nasledovala odvykacia liečba pre postihnutých toxikomániou, boli práva, ktoré toto ustanovenie priznáva tureckému občanovi, ktorý je v postavení pána Cetinkaya, obmedzené z dôvodu dlhšej absencie na trhu práce.

               3)

               Článok 14 rozhodnutia č. 1/80 bráni tomu, aby vnútroštátne právne poriadky nebrali do úvahy pri overovaní zákonnosti opatrenia vyhostenia nariadeného voči tureckému občanovi, skutkové okolnosti, ktoré sa vyskytli po prijatí posledného rozhodnutia príslušnými úradmi, a ktoré by už neoprávňovali obmedzenie práv dotknutej osoby v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70 zo dňa 22.3.2003


title: Vec C-138/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  12. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Belgické kráľovstvo/N.V. Cobelfret (Smernica 90/435/EHS — Článok ods. 1 — Priamy účinok — Vnútroštátna právna úprava, ktorá má odstrániť dvojité zdanenie rozdeľovaných ziskov — Odpočítanie sumy vyplatených dividend od základu dane materskej spoločnosti iba v rozsahu, v akom dosiahla zdaniteľné zisky)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Belgické kráľovstvo/N.V. Cobelfret
   (Vec C-138/07) (1)

   (Smernica 90/435/EHS - Článok ods. 1 - Priamy účinok - Vnútroštátna právna úprava, ktorá má odstrániť dvojité zdanenie rozdeľovaných ziskov - Odpočítanie sumy vyplatených dividend od základu dane materskej spoločnosti iba v rozsahu, v akom dosiahla zdaniteľné zisky)
   (2009/C 82/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgické kráľovstvo

      Žalovaný: N.V. Cobelfret
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hof van beroep te Antwerpen – Výklad článku 4 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147) – Vnútroštátne ustanovenia, ktoré majú odstrániť dvojité zdanenie rozdeľovaných ziskov – Podmienky
   Výrok rozsudku
   Článok 4 ods. 1 prvá zarážka smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že dividendy vyplatené materskej spoločnosti sú zahrnuté do jej základu dane a následne sa od neho do výšky 95 % odpočítajú v rozsahu, v akom za predmetné zdaňovacie obdobie zostane po odpočítaní ostatných príjmov oslobodených od dane kladný zostatok zisku.
   Článok 4 ods. 1 prvá zarážka smernice 90/435 je nepodmienený a dostatočne presný na to, aby sa ho bolo možné dovolávať pred vnútroštátnymi súdmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec C-67/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundessozialgericht (Nemecko) 10. februára 2014 – Jobcenter Berlin Neukölln/Nazifa Alimanovic, Sonita Alimanovic, Valentina Alimanovic, Valentino Alimanovic

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundessozialgericht (Nemecko) 10. februára 2014 – Jobcenter Berlin Neukölln/Nazifa Alimanovic, Sonita Alimanovic, Valentina Alimanovic, Valentino Alimanovic
   (Vec C-67/14)
   2014/C 142/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundessozialgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jobcenter Berlin Neukölln

      Žalovaní: Nazifa Alimanovic, Sonita Alimanovic, Valentina Alimanovic, Valentino Alimanovic

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa zásada rovnosti zaobchádzania uvedená v článku 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 (1) – s výnimkou neexportovateľnosti dávok podľa článku 70 ods. 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 – aj na osobitné nepríspevkové peňažné dávky v zmysle článku 70 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 883/2004?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Sú – a ak áno, v akom rozsahu – prípustné obmedzenia zásady rovnosti zaobchádzania uvedenej v článku 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 (2) prostredníctvom ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov preberajúcich článok 24 ods. 2 smernice 2004/38/ES, podľa ktorých bez výnimky neexistuje prístup k týmto dávkam v prípadoch, keď právo na pobyt občana Únie v inom členskom štáte vyplýva výlučne z hľadania si zamestnania?

               3.

               Odporuje článku 45 ods. 2 ZFEÚ v spojení s článkom 18 ZFEÚ vnútroštátne ustanovenie, ktoré bez výnimky všetkým občanom Únie, ktorí sa ako osoby hľadajúce si zamestnanie odvolávajú na výkon práva na voľný pohyb, odopiera počas trvania práva na pobyt vyplývajúceho výlučne z hľadania si zamestnania a nezávisle od väzby na hostiteľský štát sociálnu dávku, ktorá slúži na zabezpečenie životného minima a zároveň im uľahčuje prístup na trh práce?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorou sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a rušia smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-199/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Ziegler/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s medzinárodnými sťahovacími službami v Belgicku — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES — Stanovenie cien — Rozdelenie trhu — Zmanipulovanie verejného obstarávania — Vážne narušenie obchodu — Pokuty — Usmernenia k stanoveniu pokút z roku 2006“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Ziegler/Komisia
   (Vec T-199/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s medzinárodnými sťahovacími službami v Belgicku - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES - Stanovenie cien - Rozdelenie trhu - Zmanipulovanie verejného obstarávania - Vážne narušenie obchodu - Pokuty - Usmernenia k stanoveniu pokút z roku 2006)
   2011/C 226/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ziegler SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Lodomez a J. Lodomez, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a O. Beynet, neskôr A. Bouquet a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 — Medzinárodné sťahovacie služby), ako aj subsidiárne zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ziegler SA je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-15/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. júna 2015 – Európska komisia/MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Odvolanie — Štátna pomoc — Dohoda medzi Maďarskom a ropnou a plynárenskou spoločnosťou MOL, ktorá sa týka banských poplatkov spojených s ťažbou uhľovodíkov — Neskoršia zmena právneho režimu poplatkov — Zvýšenie poplatkov, ktoré nebolo uplatnené na spoločnosť MOL — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Selektívna povaha)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. júna 2015 – Európska komisia/MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.
   (Vec C-15/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Dohoda medzi Maďarskom a ropnou a plynárenskou spoločnosťou MOL, ktorá sa týka banských poplatkov spojených s ťažbou uhľovodíkov - Neskoršia zmena právneho režimu poplatkov - Zvýšenie poplatkov, ktoré nebolo uplatnené na spoločnosť MOL - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Selektívna povaha))
   (2015/C 236/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (v zastúpení: N. Niejahr, Rechtsanwältin, F. Carlin, barrister)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec C-31/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. júna 2016 – Photo USA Electronic Graphic, Inc./Rada Európskej únie, Európska komisia, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV (Odvolanie — Dumping — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 412/2013 — Dovozy keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Číne — Konečné antidumpingové clo)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/9

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. júna 2016 – Photo USA Electronic Graphic, Inc./Rada Európskej únie, Európska komisia, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV
   (Vec C-31/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Dumping - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 412/2013 - Dovozy keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Číne - Konečné antidumpingové clo))
   (2016/C 287/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (v zastúpení: K. Adamantopoulos, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne B. Driessen a S. Boelaert, neskôr H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. O’Connor, solicitor, a S. Gubel, advokát), Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a M. França, splnomocnení zástupcovia), Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica, Verband der Keramischen Industrie eV (v zastúpení: R. Bierwagen, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Photo USA Electronic Graphic, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec C-71/15: Uznesenie podpredsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2015 – Súdny dvor Európskej únie/Kendrion NV, ktorú v konaní podporuje Európska komisia

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/10

         Uznesenie podpredsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2015 – Súdny dvor Európskej únie/Kendrion NV, ktorú v konaní podporuje Európska komisia
   (Vec C-71/15) (1)

   (2016/C 078/12)
   Jazyk konania: holandčina
   Podpredseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 30.3.2015.


title: Vec C-539/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour of Appeal (Spojené kráľovstvo) 14. októbra 2013 — Merck Canada Inc., Merck Sharp a Dohme Ltd/Sigma Pharmaceuticals PLC

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour of Appeal (Spojené kráľovstvo) 14. októbra 2013 — Merck Canada Inc., Merck Sharp a Dohme Ltd/Sigma Pharmaceuticals PLC
   (Vec C-539/13)
   2014/C 9/29
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odporkyne: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd
   Odvolateľka: Sigma Pharmaceuticals PLC

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa majiteľ patentu alebo dodatkového ochranného osvedčenia (alebo jeho oprávnená osoba) dovolávať svojich práv podľa prvého odseku osobitnej úpravy iba vtedy, ak najprv prejavil svoj úmysel urobiť tak?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná:

                           a)

                           Ako sa musí prejaviť tento úmysel?

                           b)

                           Je vylúčené, aby sa majiteľ (alebo jeho oprávnená osoba) mohol domáhať svojich práv v súvislosti s akýmkoľvek dovozom farmaceutického výrobku alebo jeho uvádzaním na trh v členskom štáte, ku ktorému došlo pred prejavením jeho úmyslu domáhať sa týchto práv?

               3.

               Kto musí podať predchádzajúce upovedomenie majiteľovi patentu alebo držiteľovi dodatkového ochranného osvedčenia alebo oprávnenej osobe podľa druhého odseku osobitnej úpravy? Najmä:

                           a)

                           Musí predchádzajúce upovedomenie podať osoba, ktorá zamýšľa dovážať alebo uvádzať na trh farmaceutický výrobok?
                           alebo

                           b)

                           V prípadoch, ak vnútroštátny regulačný systém povoľuje, aby žiadosť o regulačné povolenie podala iná osoba než zamýšľaný dovozca, môže byť predchádzajúce upovedomenie podané žiadateľom o regulačné povolenie účinné, ak takáto osoba sama nezamýšľa dovážať farmaceutický výrobok alebo ho uvádzať na trh, ale zamýšľaný dovoz a uvádzanie na trh sa uskutočnia na základe regulačného schválenia žiadateľa?
                           a

                                       i)

                                       Záleží na tom, či predchádzajúce upovedomenie označuje osobu, ktorá bude farmaceutický výrobok dovážať alebo uvádzať na trh?

                                       ii)

                                       Záleží na tom, či predchádzajúce upovedomenie a žiadosť o regulačné schválenie podal jeden právny subjekt v rámci skupiny spoločností, ktoré tvoria jeden hospodársky celok, a dovoz a uvádzanie na trh má vykonať iný právny subjekt v rámci tejto skupiny na základe licencie od uvedeného prvého právneho subjektu, pričom predchádzajúce upovedomenie však neoznačovalo právny subjekt, ktorý bude farmaceutický výrobok dovážať alebo uvádzať na trh?

               4.

               Komu sa má podať upovedomenie podľa druhého odseku osobitnej úpravy? Najmä:

                           a)

                           Je okruh oprávnených osôb z patentu alebo dodatkového ochranného označenia obmedzený na osoby, ktoré majú podľa vnútroštátneho práva právny nárok podať žalobu na vymáhanie tohto patentu alebo dodatkového ochranného označenia?
                           alebo

                           b)

                           V prípade, ak skupina spoločností tvorí jeden hospodársky celok zložený z viacerých právnych subjektov, stačí, ak je upovedomenie odoslané právnemu subjektu, ktorý je prevádzkovou dcérskou spoločnosťou a držiteľom povolenia na uvedenie na trh v členskom štáte dovozu, nie subjektu v rámci skupiny, ktorý má podľa vnútroštátneho práva právny nárok podať žalobu na vymáhanie tohto patentu alebo dodatkového ochranného osvedčenia, buď na základe toho, že takýto právny subjekt možno označiť za oprávnenú osobu z patentu alebo DOO, alebo toho, že možno očakávať, že takéto upovedomenie sa za bežných okolností dostane do pozornosti osôb, ktoré prijímajú rozhodnutia v mene majiteľa patentu alebo držiteľa DOO?

                           c)

                           Ak je odpoveď na štvrtú otázku písm. b) kladná, stane sa upovedomenie, ktoré by bolo inak v súlade s požiadavkami, upovedomením, ktoré nie je v súlade s požiadavkami, ak je jeho adresátom „the Manager, Regulatory Affairs“ (manažér, oddelenie regulačných záležitostí) spoločnosti, ak táto spoločnosť nie je subjektom v rámci skupiny, ktorý má podľa vnútroštátneho práva právny nárok podať žalobu na vymáhanie tohto patentu alebo dodatkového ochranného osvedčenia, ale je prevádzkovou dcérskou spoločnosťou alebo držiteľom povolenia na uvedenie na trh v členskom štáte dovozu, a ak toto oddelenie Regulatory Affairs v praxi bežne dostáva upovedomenia od súbežných dovozcov týkajúce sa osobitnej úpravy a iných záležitostí?


title: Vec C-110/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Oradea – Rumunsko) – Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Článok 2 písm. b) — Pojem „spotrebiteľ“ — Zmluva o úvere uzatvorená fyzickou osobou, ktorá vykonáva povolanie advokáta — Vrátenie úveru zabezpečené budovou, ktorá patrí advokátskej kancelárii dlžníka — Dlžník, ktorý má vedomosti potrebné na to, aby dokázal posúdiť nekalú povahu zmluvnej podmienky pred podpisom zmluvy)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Oradea – Rumunsko) – Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA
   (Vec C-110/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Článok 2 písm. b) - Pojem „spotrebiteľ“ - Zmluva o úvere uzatvorená fyzickou osobou, ktorá vykonáva povolanie advokáta - Vrátenie úveru zabezpečené budovou, ktorá patrí advokátskej kancelárii dlžníka - Dlžník, ktorý má vedomosti potrebné na to, aby dokázal posúdiť nekalú povahu zmluvnej podmienky pred podpisom zmluvy))
   (2015/C 354/06)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Oradea

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Horațiu Ovidiu Costea

      Žalovaná: SC Volksbank România SA

      Výrok rozsudku

   Článok 2 písm. b) smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že fyzickú osobu vykonávajúcu povolanie advokáta, ktorá uzatvorila s bankou zmluvu o úvere bez toho, aby v nej bol špecifikovaný účel tohto úveru, možno považovať v zmysle uvedeného ustanovenia za „spotrebiteľa“, ak táto zmluva nie je spojená s obchodmi, podnikaním alebo povolaním tohto advokáta. Skutočnosť, že pohľadávka vyplývajúca z uvedenej zmluvy je zabezpečená záložnou zmluvou, uzavretou touto osobou ako zástupcom jej advokátskej kancelárie a vzťahujúcou sa na majetok určený na obchody, podnikanie alebo povolanie tejto osoby, ako je budova vo vlastníctve tejto kancelárie, nie je v tejto súvislosti relevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec T-288/06: Žaloba podaná 18. októbra 2006 – Huta Częstochowa /Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/63

         Žaloba podaná 18. októbra 2006 – Huta „Częstochowa“/Komisia
   (Vec T-288/06)
   (2006/C 294/125)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Huta „Częstochowa“ S.A. (v zastúpení: Cz. Sadkowski a D. Sałajewski, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť bod 2 článku 3 ods. 2 rozhodnutia Komisie z 5. júla 2005 vo veci č. C 20/04 (ex. NN 25/04), týkajúcej sa štátnej pomoci v prospech Huta „Częstochowa“ S.A.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 5. júla 2005 vo veci štátnej pomoci č. C 20/04 (ex. NN 25/04), v ktorého článku 3 ods. 1 sa za nezlučiteľnú so spoločným trhom vyhlasuje pomoc, ktorú Poľsko v období od roku 1997 do mája 2002 poskytlo Huta „Częstochowa“ S.A. v podobe prevádzkovej pomoci a pomoci na reštrukturalizáciu zamestnanosti. Rozhodnutie bolo oznámené žalobkyni 21. augusta 2006. V článku 3 ods. 2 napádaného rozhodnutia uložila Komisia Poľsku povinnosť prijať všetky potrebné kroky na zabezpečenie vrátenia nezákonne udelenej pomoci od podnikov uvedených v tomto ustanovení, vrátane žalobkyne. Podľa tohto rozhodnutia, všetky podniky uvedené v tomto ustanovení zodpovedajú spoločne a nerozdielne za vrátenie tejto pomoci, ku ktorému musí dôjsť bezodkladne a v súlade s procesnými predpismi vnútroštátneho práva. Úroky je potrebné počítať vo vzťahu k celému obdobiu od prijatia pomoci až do dňa jej skutočného vrátenia v súlade s ustanoveniami obsiahnutými v Kapitole V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (1).
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tieto dôvody:

               —

               Porušenie článkov 87 ES a 88 ES a článku 7 ods. 5 Nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2) z dôvodu, že Komisia pripustila, že vyššie uvedené ustanovenia umožňujú vydanie rozhodnutia vyhlasujúceho pomoc udelenú členským štátom pred jeho vstupom do Európskej Únie za nezlučiteľnú so spoločným trhom, aj napriek tomu, že vrátenie spornej pomoci sa po pristúpení Poľska k Zmluve ES neuplatňovalo a v dôsledku toho sa pripustilo, aby sa k sumám, ktoré sa majú vrátiť, pripočítali úroky vzťahujúce sa na celé obdobie odo dňa, keď došlo k udeleniu pomoci Huta „Częstochowa“, až do jej skutočného vrátenia. Žalobkyňa tvrdí, že pomoc udelenú v rokoch 1997 až 2002, ktorej vrátenie sa neuplatňovalo po vstupe Poľska do Európskej Únie, nemožno považovať za nezlučiteľnú so spoločným trhom na základe článku 87 ES, keďže v období pred 1. májom 2004, čiže pred vstupom Poľska do Európskej Únie, v čase, keď poľský trh nebol súčasťou vnútorného trhu Spoločenstva, nemohla ovplyvňovať obchod vo vnútri Spoločenstva. Ďalším dôvodom je podľa žalobkyne skutočnosť, že Protokol č. 8 k Zmluve o pristúpení (3), teda protokol o reštrukturalizácii poľského oceľového priemyslu neuvádza žalobkyňu v prílohe 1, v dôsledku čoho sa väčšina ustanovení tohto protokolu na žalobkyňu nevzťahuje.

               —

               Porušenie článku 9 ods. 4 Nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z dôvodu, že v rozhodnutí nebola stanovená percentuálne sadzba úroku vzťahujúceho sa k čiastke štátnej pomoci, ktorá sa má vrátiť. Pritom, podľa žalovanej, na základe citovaného ustanovenia a vzhľadom na skutočnosť, že v Poľsku pred jeho vstupom do Európskej Únie neexistovali päťročné sadzby pre medzibankové swapové obchody, bolo potrebné, aby v tejto oblasti medzi Komisiou a Poľskom došlo k dohode, ktorá sa následne mala odzrkadliť v napadnutom rozhodnutí alebo v nejakom inom rozhodnutí Komisie.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ 2004 L 140, s. 1; Mim. vyd. 08/004, s. 3).

      (2)  Ú. v. ES 1999 L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.

      (3)  Zmluva o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii (Ú. v. EÚ 2003 L 236, s. 17).


title: Vec F-91/13: Žaloba podaná 19. septembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/40

         Žaloba podaná 19. septembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-91/13)
   2013/C 367/70
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa nariaďuje vrátenie príspevku na expatriáciu a cestovných nákladov poskytnutých žalobcovi počas jeho preloženia do Nemecku, spolu s vrátením už získaných súm, a náhrada nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 20. decembra 2012, ktorým sa od žalobcu žiada vrátiť jeho príspevok na expatriáciu a ročné cestovné náklady poskytnuté počas jeho preloženia do Nemecka,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 24. júna 2013, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu,

               —

               následne od menovacieho orgánu vrátiť sumu, ktorú už vymohol, zvýšenú o úroky z omeškania v aktuálnej úrokovej sadzbe Európskej centrálnej banky zvýšenej o 2 percentuálne bod,

               —

               v každom prípade, nahradiť nemateriálnu ujmu ohodnotenú ex auquo et bono na 5 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.


title: Spojené veci C-162/12 a C-163/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Airport Shuttle Express scarl (C-162/12), Giovanni Panarisi (C-162/12), Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl (C-163/12), Gianpaolo Vivani (C-163/12)/Comune di Grottaferrata [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 49 ZFEÚ, 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ — Nariadenie (EHS) č. 2454/92 — Nariadenie (ES) č. 12/98 — Činnosť spočívajúca v prenájme motorových vozidiel s vodičom — Vnútroštátna a regionálna právna úprava — Oprávnenie vydané obcami — Podmienky — Čisto vnútroštátne situácie — Právomoc Súdneho dvora — Prípustnosť otázok]

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Airport Shuttle Express scarl (C-162/12), Giovanni Panarisi (C-162/12), Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl (C-163/12), Gianpaolo Vivani (C-163/12)/Comune di Grottaferrata
   (Spojené veci C-162/12 a C-163/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 49 ZFEÚ, 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ - Nariadenie (EHS) č. 2454/92 - Nariadenie (ES) č. 12/98 - Činnosť spočívajúca v prenájme motorových vozidiel s vodičom - Vnútroštátna a regionálna právna úprava - Oprávnenie vydané obcami - Podmienky - Čisto vnútroštátne situácie - Právomoc Súdneho dvora - Prípustnosť otázok)
   2014/C 93/07
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Airport Shuttle Express scarl (C-162/12), Giovanni Panarisi (C-162/12), Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl (C-163/12), Gianpaolo Vivani (C-163/12)

      Žalovaná: Comune di Grottaferrata

      Za účasti: Federnoleggio

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad článkov 26 ZFEÚ, 49 ZFEÚ, 90 ZFEÚ, článku 3 ZEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ a článkami 3 ZFEÚ, 4 ZFEÚ, 5 ZFEÚ a 6 ZFEÚ, článkov 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ, ako aj nariadenia Rady (EHS) č. 2454/92 z 23. júla 1992, ktorým sa ustanovujú podmienky, za ktorých môžu dopravcovia, ktorí nemajú bydlisko/sídlo v určitom členskom štáte, vykonávať vnútroštátnu cestnú osobnú dopravu v členskom štáte [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 251, s. 1), a nariadenia Rady (ES) č. 12/98 z 11. decembra 1997, ktorým sa stanovujú podmienky, za ktorých môžu dopravcovia, ktorí nemajú bydlisko/sídlo v určitom členskom štáte vykonávať vnútroštátnu cestnú osobnú dopravu v členskom štáte (Ú. v. ES L 4, 1998, s. 10; Mim. vyd. 07/003, s. 501) — Služba prenájmu vozidiel s vodičom — Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje poskytovanie tejto služby oprávnením vydaným obcami a ukladajúcim držiteľom takéhoto oprávnenia mať obvyklú technickú základňu ich vozidiel na území obce, ktorá vydala ich oprávnenie, ako aj začať a ukončiť svoju službu na tom istom území

      Výrok rozsudku

   Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc rozhodnúť o návrhoch na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Taliansko) rozhodnutiami z 19. októbra 2011 a 1. decembra 2011 v spojených veciach C-162/12 a C-163/12, a to v rozsahu, v akom sa týkajú výkladu článku 49 ZFEÚ. V rozsahu, v akom sa uvedené návrhy týkajú výkladu iných ustanovení práva Únie, musia sa vyhlásiť za neprípustné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. júna 2005 vo veci T-349/04, Parfümerie Douglas GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Výmaz skoršej známky — Zastavenie konania)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/42

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 27. júna 2005
   vo veci T-349/04, Parfümerie Douglas GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Výmaz skoršej známky - Zastavenie konania)
   (2005/C 217/93)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-349/04, Parfümerie Douglas GmbH, so sídlom v Hagene (Nemecko), v zastúpení: C. Schumann, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), (splnomocnený zástupca: A. von Mühlendahl), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT bol Jürgen Heinz Douglas, bydliskom v Hamburgu (Nemecko), ktorej predmetom je žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. mája 2004 (vec R 795/2002-4), týkajúca sa námietkového konania medzi Parfümerie Douglas GmbH a Jürgen Heinz Douglas, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse a D. Šváby, tajomník: H. Jung, vydal 27. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               O žalobe nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004


title: Vec F-6/10: Žaloba podaná 19. januára 2010 — Munch/ÚHVT

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/55

         Žaloba podaná 19. januára 2010 — Munch/ÚHVT
   (Vec F-6/10)
   2010/C 63/97
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Yannick Munch (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Predmet a opis sporu

   Jednak zrušenie doložky v zmluve žalobcu, ktorá stanoví automatické ukončenie pracovného pomeru pre prípad, že by žalobcu nevybrali v externom výberovom konaní pre ÚHVT, jednak prehlásenie, že výberové konania OHIM/AD/01/07, OHIM/AD/02/07, OHIM/AST/01/07 a OHIM/AST/02/02 nemajú účinky na zmluvu žalobcu. Okrem toho návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť list ÚHVT z 12. marca 2009 a v ňom obsiahnuté rozhodnutia ÚHVT, podľa ktorých pracovný pomer žalobcu skončí po uplynutí 7-mesačnej výpovednej doby, ktorá začína plynúť 16. marca 2009 konštatovaním súdu, že pracovný pomer žalobcu s ÚHVT naďalej trvá bez toho, že mu bola daná výpoveď. Ak to súd považuje za potrebné, žalobca navrhuje tiež zrušiť ďalší list ÚHVT z 9. októbra 2009 (zamietnutie sťažnosti), ktorý žalobca kvalifikuje ako nesamostatný,

               —

               zrušiť rozväzovaciu doložku v článku 5 pracovnej zmluvy žalobcu s ÚHVT alebo ju prehlásiť za neplatnú,
               subsidiárne prehlásiť, že ani v budúcnosti nemožno ukončiť pracovný pomer žalobcu na základe rozväzovacej doložky v ich pracovnej zmluve,
               subsidiárne konštatovať, že výberové konania uvedené v liste ÚHVT z 12. marca 2009 neboli v žiadnom prípade spôsobilé vyvolať negatívne účinky podľa rozväzovacej doložky.

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť na náhradu škody v primeranej, súdom určenej výške za morálnu a nehmotnú škodu spôsobenú žalobcovi prehláseniami uvedenými v bode 1 návrhov žalobcu.

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť na náhradu hmotnej škody žalobcovi v plnej výške najmä zaplatením všetkých prípadných dlhovaných miezd a všetkých ostatných výdavkov žalobcu zapríčinených protiprávnym konaním ÚHVT (znížených o obdržané dávky v nezamestnanosti) spolu s konštatovaním povinnosti ÚHVT, aby žalobcu naďalej zamestnával za doterajších podmienok a začlenil ho späť do služby,
               subsidiárne pre prípad, že z právnych alebo z faktických dôvodov v danej situácii nedôjde k opätovnému začleneniu žalobcu do služby alebo ďalšiemu zamestnávaniu za doterajších podmienok, uložiť ÚHVT náhradu nehmotnej škody, ktorá žalobcovi vznikla protiprávnym ukončením jeho činnosti vo výške rozdielu medzi jeho životným príjmom, ktorý môže skutočne očakávať a životným príjmom, ktorý by žalobca dosiahol, keby pracovný pomer naďalej trval, so zohľadnením dôchodkových dávok a iných nárokov,
               minimálne však náhradu materiálnej škody, ktorá žalobcovi vznikla protiprávnym ukončením jeho činnosti vo výške rozdielu medzi jeho príjmom dosiahnutým do 15. októbra 2009 a príjmom, ktorý by žalobca dosiahol, keby pracovný pomer naďalej trval, so zohľadnením dôchodkových dávok a iných nárokov,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.


title: Vec T-275/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2015 – FC Dynamo-Minsk/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Lehota na úpravu návrhov — Čiastočná neprípustnosť — Subjekt vo vlastníctve alebo pod kontrolou subjektu dotknutého reštriktívnymi opatreniami — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2015 – FC Dynamo-Minsk/Rada
   (Vec T-275/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Lehota na úpravu návrhov - Čiastočná neprípustnosť - Subjekt vo vlastníctve alebo pod kontrolou subjektu dotknutého reštriktívnymi opatreniami - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 398/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Football Club „Dynamo-Minsk“ ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: D. O’Keeffe, solicitor, B. Evtimov, advokát, a M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/171/SZBP z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 87, s. 95), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 265/2012 z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 87, s. 37), rozhodnutia Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 285, s. 1), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 307, s. 7), rozhodnutia Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP (Ú. v. EÚ L 288, s. 69), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, s. 1), rozhodnutia Rady 2014/750/SZBP z 30. októbra 2014, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2012/642 (Ú. v. EÚ L 311, s. 39), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1159/2014 z 30. októbra 2014, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 311, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty dotýkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Rady 2012/171/SZBP z 23. marca 2012, ktorým vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 265/2012 z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, rozhodnutie Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, rozhodnutie Rady 2014/750/SZBP z 30. októbra 2014, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2012/642, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1159/2014 z 30. októbra 2014, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa dotýkajú Football Club „Dynamo-Minsk“ ZAO.

               2.

               Žaloba v rozsahu, v akom sa týka zrušenia rozhodnutia Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642 a vykonávacieho nariedenia Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006, sa zamieta ako neprípustná.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Football Club „Dynamo-Minsk“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 250, 18.8.2012.


title: Vec T-284/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Oro Clean Chemie/ÚHVT — Merz Pharma (PROSEPT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PROSEPT — Skoršia národná slovná ochranná známka Pursept — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právo na obranu — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Oro Clean Chemie/ÚHVT — Merz Pharma (PROSEPT)
   (Vec T-284/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PROSEPT - Skoršia národná slovná ochranná známka Pursept - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právo na obranu - Článok 75 nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 336/41
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oro Clean Chemie AG (Fehraltorf, Švajčiarsko) (v zastúpení: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: M. Hirsch a C. Mayerhöffer, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. marca 2012 (vec R 1053/2011-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Merz Pharma GmbH & Co. KGaA a Oro Clean Chemie AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Oro Clean Chemie AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.


title: Vec T-579/08: Žaloba podaná 23. decembra 2008 – Eridania Sadam/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/65

         Žaloba podaná 23. decembra 2008 – Eridania Sadam/Komisia
   (Vec T-579/08)
   (2009/C 44/111)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eridania Sadam SpA (Bologna, Taliansko) (v zastúpení: G. M. Roberti, advokát, I. Perego, advokát, B. Amabile, advokát, M. Serpone, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               v rámci dokazovania pred súdom v zmysle článkov 65 a 66 rokovacieho poriadku predložiť dokumentáciu, ktorá bola založená do vyšetrovacieho spisu Komisie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou Eridania Sadam SpA v zmysle článku 230 štvrtého pododseku ES napáda rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev zo 16. júla 2008 o štátnej pomoci č. C 29/2004 (ex N 328/2003).
   V tomto ohľade žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré majú preukázať, že žalovaná:

               —

               v predmetnom prípade nesprávne uplatnila článok 87 ods. 1 ES a v každom prípade nesprávne posúdila skutkové okolnosti a svoje rozhodnutie nedostatočne odôvodnila v rozsahu, v akom uviedla, že návrh pomoci, ktorý bol v danom čase talianskymi orgánmi oznámený, môže, pokiaľ bude realizovaný, ovplyvniť obchod v rámci Spoločenstva a obmedziť hospodársku súťaž,

               —

               porušila článok 87 ods. 2 písm. b) ES, všeobecné pokyny použiteľné na štátnu pomoc v oblasti poľnohospodárstva, ako aj vlastnú prax, a v každom prípade vykonala nesprávne posúdenie skutkových okolností a svoje rozhodnutie nedostatočne odôvodnila v rozsahu, v akom uviedla, že sa na návrh pomoci, ktorý bol v danom čase talianskymi orgánmi oznámený, nemôže vzťahovať výnimka uvedená v článku 87 ods. 2 písm. b) ES,

               —

               porušila tiež článok 87 ods. 3 písm. c) ES, a v každom prípade vykonala nesprávne posúdenie skutkových okolností a svoje rozhodnutie nedostatočne odôvodnila v rozsahu, v akom uviedla, že sa na návrh pomoci, ktorý bol v danom čase talianskymi orgánmi oznámený, nemôže vzťahovať výnimka uvedená v článku 87 ods. 3 písm. c) ES,

               —

               porušila zásady riadnej správy vecí verejných, obozretnosti a starostlivosti, osobitne z dôvodu neprimerane dlhej doby trvania správneho konania.


title: Vec T-422/05: Žaloba podaná  21. novembra 2005  – Combescot/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/22

         Žaloba podaná 21. novembra 2005 – Combescot/Komisia
   (Vec T-422/05)
   (2006/C 22/40)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Philippe Combescot (Lecce, Taliansko) (v zastúpení: Alberto Maritati a Viola Messa, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým orgán poverený menovaním rozhodol 29. júla 2004 o opätovnom pridelení pána Philippe Combescot do sídla v Bruseli v nadväznosti na zrušenie a nahradenie iného podobného rozhodnutia z 13. júna 2003,

               —

               uznať, že pán Philippe Combescot týmto postupom utrpel nemajetkovú ujmu, ujmu na zdraví a spoločenskom postavení, s vážnymi následkami na jeho psychickom stave,

               —

               zaviazal na zaplatenie sumy 150 000 EUR pánovi Philippe Combescot z titulu náhrady škody.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu administratívneho orgánu z 29. júla 2004 o pridelení žalobcu do sídla žalovanej.
   Na podporu svojich tvrdení, žalobca uvádza, že napadnutý akt:

               —

               je nezákonný, nedôvodný a svojvoľný, pretože nezohľadňuje skutočnosť, že v čase pridelenia, zdravotná komisia uznala, že žalobca bol práceneschopný do 31. decembra 2004,

               —

               neumožňuje žalobcovi pokračovať v liečbe predpísanej ošetrujúcim lekárom,

               —

               nemôže byť odôvodnený v záujme služby, keďže úradník čerpajúci voľno z dôvodu choroby nemôže plniť úlohy vyplývajúce mu z jeho služobného pomeru.

         Žalobca dodáva, že napadnutého rozhodnutie malo za následok stratu jeho nárokov úradníka pôsobiaceho v krajine tretieho sveta, keďže jeho patologický stav nastal v čase, keď pôsobil ako poradca v Guatemale.