title: Vec T-778/19: Žaloba podaná 12. novembra 2019 – RDI Reit/Komisia

text:
               10.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/60

      Žaloba podaná 12. novembra 2019 – RDI Reit/Komisia
      (Vec T-778/19)
      (2020/C 45/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: RDI Reit Plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. McDonnell, barrister, B. Goren, solicitor, M. Peristeraki, lawyer, a K. Desai, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval neexistenciu protiprávnej štátnej pomoci, zrušil článok 1 napadnutého rozhodnutia C(2019) 2526 Final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti v rozsahu, v akom konštatuje existenciu protiprávnej štátnej pomoci, a zrušil povinnosť Spojeného kráľovstva vymáhať od žalobkyne údajnú protiprávnu štátnu pomoc získanú v tejto súvislosti (články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia),

                  —

                  subsidiárne zrušil články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladajú Spojenému kráľovstvu povinnosť vymáhať od žalobkyne údajnú štátnu pomoc, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne v tomto konaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nepochopila kontext, cieľ a fungovanie britských pravidiel kontrolovaných zahraničných spoločností, pokiaľ ide o zaobchádzanie s neobchodným finančným ziskom. Závery Komisie v napadnutom rozhodnutí sú založené na kumulatívnych zjavných chybách. Komisia sa konkrétne dopustila zjavných pochybení v chápaní celkového daňového systému Spojeného kráľovstva, v chápaní cieľov systému kontrolovaných zahraničných spoločností, v špecifickom rozsahu oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností a v definícii oprávnených úverových vzťahov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne považuje oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností za daňové oslobodenie, a teda za výhodu. Pokiaľ ide o neobchodný finančný zisk, oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje ustanovenie o uložení dane a tvorí súčasť definície limitov pravidiel pre kontrolované zahraničné spoločnosti, a nie selektívnu výhodu. Komisia neposkytla žiadnu kvantitatívnu analýzu, ktorá by preukázala, že ide o výhodu, a keďže neexistujú presvedčivé dôkazy o tom, že predmetné opatrenie zakladá výhodu, napadnuté rozhodnutie nemôže obstáť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne identifikovala referenčný systém na posúdenie účinkov pravidiel pre kontrolované zahraničné spoločnosti a nesprávne identifikovala tieto pravidlá ako samostatný súbor pravidiel, odlišný od celkového britského systému dane z príjmu právnických osôb. Komisia správne nepochopila cieľ pravidiel pre kontrolované zahraničné spoločnosti a nezohľadnila priestor Spojeného kráľovstva pre voľnú úvahu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že sa Komisia pri analýze štátnej pomoci dopustila zjavných chýb a pri posudzovaní otázky porovnateľnosti uplatnila nesprávne testy. Komisia neuznala rozdielnu úroveň rizika pre britský daňový základ, pokiaľ ide o poskytovanie úverov skupinovej spoločnosti, ktorá je zdaniteľnou osobou v Spojenom kráľovstve, a poskytovanie úverov skupinovej spoločnosti, ktorá nie je zdaniteľnou osobou v Spojenom kráľovstve, a iracionálne dospela k záveru, že poskytovanie úverov v rámci skupiny je porovnateľné s poskytovaním úverov tretím stranám.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, na rozdiel od uvedenej kapitoly 5, pokiaľ jediným dôvodom uplatnenia sadzby pre kontrolované zahraničné spoločnosti je kritérium „kapitálu spojeného so Spojeným kráľovstvom“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi nadmieru ťažko použiteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia Komisia uviedla, že kapitola 5 uvedenej časti 9A nemôže byť nikdy odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií vyvolá uplatnenie sadzby dane pre kontrolované zahraničné spoločnosti podľa uvedenej kapitoly 5. V skutočnosti je kritérium významných personálnych funkcií v praxi nadmieru ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola 9 je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že vykonanie napadnutého rozhodnutia prostredníctvom vymáhania údajnej štátnej pomoci od žalobkyne, ak bude toto rozhodnutie potvrdené, by porušilo základné zásady práva Únie, vrátane slobody usadiť sa a voľného pohybu služieb, keďže v prípade žalobkyne sú dotknuté kontrolované zahraničné spoločnosti usadené v iných členských štátoch.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že inkasný príkaz založený na napadnutom rozhodnutí nie je opodstatnený a je v rozpore so základnými zásadami práva Únie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia niektorých základných prvkov napadnutého rozhodnutia, napríklad záveru, podľa ktorého sadzba dane pre kontrolované zahraničné spoločnosti stanovená v uvedenej kapitole 5 by mohla byť bez problémov alebo bez nadmernej záťaže použitá na základe kritéria významných personálnych funkcií.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje takisto zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá Komisii ukladá transparentnosť a predvídateľnosť v rámci správnych konaní a vydanie rozhodnutia v primeranej lehote. Zo strany Komisie je neprimerané, aby svoje rozhodnutie o začatí vyšetrovania v prejednávanom prípade prijala po viac ako štyroch rokoch a konečné rozhodnutie vydala až viac ako šesť rokov po nadobudnutí účinnosti sporného opatrenia.


title: Vec T-779/19: Žaloba podaná 12. novembra 2019 – Ashtead Financing/Komisia

text:
               10.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/62

      Žaloba podaná 12. novembra 2019 – Ashtead Financing/Komisia
      (Vec T-779/19)
      (2020/C 45/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ashtead Financing Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Whitehouse a P. Halford, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie C(2019) 2019/1352 z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti (Ú. v. EÚ L 216, 2019, s. 1),

                  —

                  subsidiárne zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom porušuje slobodu žalobkyne usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že režim oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností (ďalej len „sporné opatrenie“) viedol k ekonomickej výhode z hľadiska a zmyslu a pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácii referenčného systému na účely analýzy „selektívnosti“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne a neúplne identifikovala relevantné ciele referenčného systému, ktorý zvolila, pričom im ani správne neporozumela.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácii sporného opatrenia ako odchýlky od referenčného systému, ktorý zvolila.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne kvalifikovala sporné opatrenie ako prima facie selektívne, keďže nesprávne rozhodla, že toto opatrenie sa vyznačuje rozdielnym zaobchádzaním s podnikmi, ktoré sa nachádzajú v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že v rámci posudzovania selektívnosti sporného opatrenia prihliadla na smernicu Rady (EÚ) 2016/1164 (1), hoci uvedený nástroj nadobudol účinnosť až po tom, čo Komisia rozhodla, že napadnuté opatrenie predstavuje štátnu pomoc.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je zneužitím právomoci Komisiou, ktoré je v rozpore s daňovou suverenitou Spojeného kráľovstva.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že údajná odchýlka nie je odôvodnená vo vzťahu k zdaneniu neobchodných finančných ziskov vyplývajúcich z oprávnených úverových vzťahov, ktoré patria prima facie pod oddiel 371EB („činnosti v Spojenom kráľovstve“) Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010]. Pokiaľ ide o oslobodenia od dane v prípade „oprávnených zdrojov“ a „spárovaných úrokov“, rozhodnutie Komisie sa tiež vyznačuje nedostatočným odôvodnením v súvislosti s ich opodstatnením alebo neopodstatnením.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia postupovala v rozpore s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ a článkom 6 nariadenia (EÚ) 2015/1589 (2) a v rozpore s povinnosťou riadnej správy veci verejných podľa článku 41 Charty základných práv. Konkrétne vo svojom rozhodnutí o začatí konania neuviedla, že má pochybnosti, pokiaľ ide o odôvodnenie „75 % oslobodenia od dane“ podľa oddielu 371ID daňového zákona (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010, s cieľom vyhnúť sa takej praktickej ťažkosti pri vyhotovovaní analýz významných personálnych funkcií vo vzťahu k vnútroskupinovým pôžičkám, akou je poskytnutie náležitej možnosti zainteresovaným stranám predložiť pripomienky, takže v rámci vyšetrovania vôbec nevyzvala zainteresované strany na predloženie pripomienok, pričom v napadnutom rozhodnutí sa rozhodla, že bude ignorovať také pripomienky, ktoré zainteresované strany v tejto súvislosti skutočne predložili. V dôsledku toho je napadnuté rozhodnutie neplatné.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že to, že sa spoločnosti usadenej v Spojenom kráľovstve uloží povinnosť zaplatiť daň zo ziskov zahraničných dcérskych spoločností „v miere, v akej ich možno prisúdiť domácim aktívam a činnostiam“, nepredstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, a že sporné opatrenie nie je potrebné na dosiahnutie súladu so slobodami podľa Zmluvy.
                  Na podporu svojho (subsidiárneho) návrhu na zrušenie článku 2 napadnutého rozhodnutia žalobkyňa uvádza tento žalobný dôvod:

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod je založený na tom, že aj keby (čo sa odmieta) sporné opatrenie obsahovalo schému štátnej pomoci, Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že vymáhaním pomoci by nedošlo k porušeniu základných zásad práva Únie, a nariadila vymáhanie bez ohľadu na to, či založenie kontrolovaných zahraničných spoločností a poskytovanie úverov zahraničným spoločnostiam skupiny zo strany kontrolovaných zahraničných spoločností zahŕňali výkon slobody usadiť sa alebo voľného pohybu kapitálu. Konkrétne v tomto prípade by vymáhanie porušovalo slobodu žalobkyne usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ a voľný pohyb kapitálu podľa článku 63 ZFEÚ. V rozsahu, v akom ide o takéto porušenie, vymáhanie nariadené v článku 2 napadnutého rozhodnutia by malo byť zrušené.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-582/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2019 – Viscas Corp./Európska komisia, Furukawa Electric Co. Ltd (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Pokuty – Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 – Stanovovania váhy jednotlivých európskych a mimoeurópskych účastníkov kartelu – Účasť európskeho podniku na viacerých úrovniach kartelu – Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/13

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2019 – Viscas Corp./Európska komisia, Furukawa Electric Co. Ltd
      (Vec C-582/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Stanovovania váhy jednotlivých európskych a mimoeurópskych účastníkov kartelu - Účasť európskeho podniku na viacerých úrovniach kartelu - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2020/C 61/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Viscas Corp. (v zastúpení: J.-F. Bellis, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, A. Biolan a I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia), Furukawa Electric Co. Ltd (v zastúpení: pôvodne A. Luke a C. Pouncey, solicitors, neskôr A. Luke a K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Viscas Corp. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Furukawa Electric Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-589/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2019 – Furukawa Electric Co. Ltd./Európska komisia, Viscas Corp. (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Pokuty – Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 – Určenie hodnoty predajov – Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/14

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2019 – Furukawa Electric Co. Ltd./Európska komisia, Viscas Corp.
      (Vec C-589/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Určenie hodnoty predajov - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2020/C 61/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Furukawa Electric Co. Ltd (v zastúpení: pôvodne A. Luke a C. Pouncey, solicitors, neskôr A. Luke a K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, A. Biolan a I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia), Viscas Corp. (v zastúpení: J.-F. Bellis, avocat)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Furukawa Electric Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Viscas Corp. znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-696/19 P: Odvolanie podané 20. septembra 2019: Andreas Hauzenberger proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 11. júla 2019 vo veci T-349/18, Andreas Hauzenberger/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/17

      Odvolanie podané 20. septembra 2019: Andreas Hauzenberger proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 11. júla 2019 vo veci T-349/18, Andreas Hauzenberger/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-696/19 P)
      (2020/C 61/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Andreas Hauzenberger (v zastúpení: B. Bittner, Rechtsanwalt, U. Heinrich, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 19. decembra 2019 Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-855/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 22. novembra 2019 – G. Sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 22. novembra 2019 – G. Sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy
      (Vec C-855/19)
      (2020/C 61/22)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: G. Sp. z o.o.

         Žalovaný: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v konsolidovanom znení z roku 2012 (Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 1) a článok 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1; ďalej len „smernica 2006/112/ES“) takému ustanoveniu, akým je článok 103 ods. 5a ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (2) (zákon o dani z tovaru a zo služieb), ktorý stanovuje, že v prípade nadobudnutia motorových palív v rámci Spoločenstva je zdaniteľná osoba povinná bez výzvy zo strany naczelnik urzędu celnego (vedúci colného úradu) vypočítať výšku dane a zaplatiť ju na účet colnej komory (izba celna) príslušnej pre platby spotrebnej dane:

                              a)

                              v lehote 5 dni odo dňa, keď tento tovar bol dopravený na miesto dodania tovaru podliehajúceho spotrebnej dani definované v dotknutom povolení, pokiaľ tovar nadobúda v rámci Spoločenstva v zmysle ustanovení ustawa z dnia 6 grudnia 2008 r. o podatku akcyzowym (zákon zo 6. decembra 2008 o spotrebnej dani) registrovaný odberateľ v rámci režimu pozastavenia výberu spotrebnej dane v súlade s ustanoveniami o spotrebnej dani;

                              b)

                              v lehote 5 dni odo dňa dovozu tohto tovaru na územie členského štátu iného než je územie štátu daňového skladu;

                              c)

                              v okamihu prepravy tohto tovaru na územie štátu, pokiaľ sa tovar prepravuje mimo režimu pozastavenia výberu spotrebnej dane v súlade s ustanoveniami o spotrebnej dani?

                  2.

                  Bráni článok 69 smernice 2006/112/ES takému ustanoveniu, akým je článok 103 ods. 5a zákona o dani z tovaru a zo služieb, ktorý stanovuje, že v prípade nadobudnutia motorových palív v rámci Spoločenstva je zdaniteľná osoba povinná bez výzvy zo strany naczelnik urzędu celnego (vedúci colného úradu) vypočítať výšku dane a zaplatiť ju na účet colnej komory (izba celna) príslušnej pre platby spotrebnej dane:

                              a)

                              v lehote 5 dni odo dňa, keď tento tovar bol dopravený na miesto dodania tovaru podliehajúceho spotrebnej dani definované v dotknutom povolení, pokiaľ tovar nadobúda v rámci Spoločenstva v zmysle ustanovení zákona zo 6. decembra 2008 r. o spotrebnej dani registrovaný odberateľ v rámci režimu pozastavenia výberu spotrebnej dane v súlade s ustanoveniami o spotrebnej dani;

                              b)

                              v lehote 5 dni odo dňa dovozu tohto tovaru na územie členského štátu iného než je územie štátu daňového skladu;

                              c)

                              v okamihu prepravy tohto tovaru na územie štátu, pokiaľ sa tovar prepravuje mimo režimu pozastavenia výberu spotrebnej dane v súlade s ustanoveniami o spotrebnej dani
                              vzhľadom na výklad, že vyššie uvedené sumy nepredstavujú preddavok na DPH v zmysle článku 206 smernice 2006/112/ES?

                  3.

                  Stráca preddavok na DPH v zmysle článku 206 smernice 2006/112/ES, ktorý nie je zaplatený včas, svoje ratio legis po uplynutí zdaňovacieho obdobia, v ktorom mal byť zaplatený?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.

         (2)  Dz. U. z roku 2016, položka 710, v znení zmien; ďalej len „zákon o dani z tovaru a zo služieb“.


title: Vec C-569/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Potenza (Taliansko) 26. júla 2019 – OM/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca a i.

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Potenza (Taliansko) 26. júla 2019 – OM/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca a i.
      (Vec C-569/19)
      (2020/C 87/02)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Potenza

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: OM

         Žalovaní: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      Uznesením zo 7. novembra 2019 Súdny dvor (deviata komora) vyhlásil návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Potenza, za zjavne neprípustný.


title: Vec C-829/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 13. novembra 2019 – XY/KLM Cityhopper BV

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 13. novembra 2019 – XY/KLM Cityhopper BV
      (Vec C-829/19)
      (2020/C 87/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XY

         Žalovaná: KLM Cityhopper BV
      Vec bola uznesením Súdneho dvora zo 17. januára 2020 vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-836/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Gera (Nemecko) 18. novembra 2019 – Toropet Ltd./Landkreis Greiz

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Gera (Nemecko) 18. novembra 2019 – Toropet Ltd./Landkreis Greiz
      (Vec C-836/19)
      (2020/C 87/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Gera

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Toropet Ltd.

         Žalovaný: Landkreis Greiz

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 10 písm. a) nariadenia č. 1069/2009 (1) vykladať v tom zmysle, že pôvodné zaradenie ako materiálu kategórie 3 sa viac neuplatní, ak v dôsledku rozkladu a znehodnotenia už nie je vhodný na ľudskú spotrebu?

                  2.

                  Má sa článok 10 písm. f) nariadenia č. 1069/2009 vykladať tak, že pôvodné zaradenie produktov živočíšneho pôvodu alebo potravín obsahujúcich produkty živočíšneho pôvodu ako materiálu kategórie 3 sa viac neuplatní, ak z budúcich procesov rozkladu resp. znehodnotenia materiálu vyplynie riziko pre verejné zdravie alebo zdravie zvierat?

                  3.

                  Má sa ustanovenie článku 9 písm. d) nariadenia č. 1069/2009 vykladať reštriktívnym spôsobom v tom zmysle, že materiál zmiešaný s cudzorodými časticami, akými sú napríklad piliny, sa zaradí do kategórie 2, ak ide o materiál určený na spracovanie, ktorý sa má použiť na kŕmne účely?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 (Ú. v. EÚ L 300, 2009, s. 1).


title: Vec C-854/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 22. novembra 2019 – Vodafone GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 22. novembra 2019 – Vodafone GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-854/19)
      (2020/C 87/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vodafone GmbH

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa pojem „regulovaná dátová roamingová služba“ v zmysle článku 6a v spojení s článkom 2 ods. 2 písm. m) nariadenia č. 531/2012 (1) v prípade, v ktorom mobilnú tarifu, ktorú môžu zákazníci využívať v zahraničí a ktorá pre mobilné dátové prenosy stanovuje mesačný zahrnutý objem dát, po spotrebovaní ktorého dôjde k zníženiu prenosovej rýchlosti, možno rozšíriť o bezplatnú tarifnú opciu, na základe ktorej možno v tuzemsku využívať určité služby partnerských podnikov telekomunikačného podniku, pričom objem dát spotrebovaný využívaním týchto služieb sa nezapočítava na mesačný zahrnutý objem dát mobilnej tarify, zatiaľ čo v zahraničí dochádza k započítaniu predmetného objemu dát na mesačný zahrnutý objem dát mobilnej tarify, chápať v tom zmysle, že mobilná tarifa a tarifná opcia sa spolu majú považovať za jednotnú regulovanú dátovú roamingovú službu, v dôsledku čoho je nezapočítanie objemu dát spotrebovaného využívaním služieb partnerských podnikov na mesačný zahrnutý objem dát iba v tuzemsku neprípustné?

                              b)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) kladná, má sa článok 6a nariadenia č. 531/2012 v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, vykladať v tom zmysle, že započítanie objemu dát spotrebovaného využívaním služieb partnerských podnikov na mesačný zahrnutý objem dát mobilnej tarify v zahraničí sa má považovať za účtovanie dodatočného poplatku?

                              c)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) a otázku 1 písm. b) kladná, platí to aj vtedy, keď sa v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, za tarifnú opciu vyžaduje poplatok?

                  2.

                              a)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) kladná, má sa článok 6b ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 531/2012 v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, vykladať v tom zmysle, že politiku primeraného využívania („Fair Use Policy“) na spotrebu regulovaných maloobchodných roamingových služieb možno stanoviť aj pre tarifnú opciu ako takú?

                              b)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) kladná a odpoveď na otázku 2 písm. a) záporná, má sa článok 6b ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 531/2012 v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, chápať v tom zmysle, že spoločnú politiku primeraného využívania („Fair Use Policy“) na spotrebu regulovaných maloobchodných roamingových služieb možno stanoviť tak pre mobilnú tarifu, ako aj pre tarifnú opciu, v dôsledku čoho treba objem dát, ktorý sa má poskytnúť v rámci spoločnej „Fair Use Policy“, určiť na základe celkovej domácej maloobchodnej ceny mobilnej tarify, resp. súčtu celkových domácich maloobchodných cien mobilnej tarify a tarifnej opcie?

                              c)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) kladná a odpoveď na otázku 2 písm. a) a otázku 2 písm. b) záporná, má sa článok 6b ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 531/2012 v spojení s článkom 4 ods. 2 prvým pododsekom vykonávacieho nariadenia 2016/2286 (2) v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, analogicky uplatniť v tom zmysle, že politiku primeraného využívania („Fair Use Policy“) možno stanoviť pre tarifnú opciu ako takú?

                  3.

                              a)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 2 písm. a) alebo c) kladná, má sa pojem „otvorený dátový balík“ v zmysle článku 6b ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 531/2012 v spojení s článkom 4 ods. 2 prvým pododsekom a článkom 2 ods. 2 písm. c) vykonávacieho nariadenia 2016/2286 vykladať v tom zmysle, že tarifná opcia, za ktorú sa vyžaduje poplatok, sa sama osebe má považovať za otvorený dátový balík?

                              b)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 3 písm. a) kladná, platí to aj v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, keď sa za tarifnú opciu nevyžaduje poplatok?

                  4.

                  V prípade, ak je odpoveď na otázku 2 písm. a) alebo c) kladná a odpoveď na otázku 3 písm. a) alebo b) záporná, má sa článok 6b ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 531/2012 v spojení s článkom 4 ods. 2 prvým pododsekom vykonávacieho nariadenia 2016/2286 v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, vykladať v tom zmysle, že celková domáca maloobchodná cena mobilnej tarify sa má použiť aj na určenie objemu, ktorý sa musí poskytnúť roamingovému zákazníkovi v rámci „Fair Use Policy“, ktorá sa vzťahuje samostatne na tarifnú opciu ako takú?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 531/2012 z 13. júna 2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 172, 2012, s. 10).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/2286 z 15. decembra 2016, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá o uplatňovaní politiky primeraného využívania a o metodike na posúdenie udržateľnosti zrušenia maloobchodných roamingových príplatkov, ako aj o žiadosti, ktorú má poskytovateľ roamingu predložiť na účely tohto posúdenia (Ú. v. EÚ L 344, 2016, s. 46).


title: Vec C-869/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 28. novembra 2019 – L/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 28. novembra 2019 – L/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.
      (Vec C-869/19)
      (2020/C 87/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: L

         Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

         Prejudiciálna otázka

      Bráni článok 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) uplatňovaniu procesných zásad, konkrétne dispozičnej zásady, zásady koherentnosti a zásady zákazu reformatio in peius, ktoré bránia súdu, ktorý rozhoduje o opravnom prostriedku podanom bankou proti rozsudku, ktorým bolo časovo obmedzené vrátenie súm, ktoré spotrebiteľ neoprávnene zaplatil v dôsledku „podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu“ vyhlásenej za neplatnú, aby nariadil úplné vrátenie týchto súm, a tým zhoršil postavenie navrhovateľa v konaní o opravnom prostriedku, lebo spotrebiteľ toto obmedzenie nenapadol?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-873/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Schleswig-Holsteinischen Verwaltungsgericht (Nemecko) 29. novembra 2019 – Deutsche Umwelthilfe eV/Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Schleswig-Holsteinischen Verwaltungsgericht (Nemecko) 29. novembra 2019 – Deutsche Umwelthilfe eV/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-873/19)
      (2020/C 87/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Schleswig-Holsteinischen Verwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Umwelthilfe eV

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         za účasti: Volkswagen AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 ods. 3 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia podpísaného 25. júna 1998 v Aarhuse a schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (1) v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že environmentálnym združeniam sa v zásade musí umožniť, aby na súde napadli rozhodnutie, ktorým sa schvaľuje výroba dieselových osobných motorových vozidiel s rušiacimi zariadeniami – pravdepodobne v rozpore s článkom 5 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (2)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                              a)

                              Má sa článok 5 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel vykladať v tom zmysle, že meradlom pre otázku opodstatnenosti rušiaceho zariadenia na ochranu motora pred poškodením alebo haváriou a na bezpečnú prevádzku vozidla by v zásade bol súčasný stav techniky v zmysle technických možností v čase typového schválenia ES?

                              b)

                              Majú sa popri stave techniky zohľadniť iné okolnosti, ktoré môžu viesť k prípustnosti rušiaceho zariadenia, hoci by to samo osebe podľa súčasného stavu techniky nebolo „opodstatnené“ v zmysle článku 5 ods. 2 druhej vety písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel?

         (1)  Rozhodnutie Rady zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, 2005, s. 1).

         (2)  Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1.


title: Vec C-880/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 3. decembra 2019 – VZ a i./Eurowings GmbH

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 3. decembra 2019 – VZ a i./Eurowings GmbH
      (Vec C-880/19)
      (2020/C 87/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: VZ a i.

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 5 ods. 1 písm. c) bod iii) nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) vykladať tak, že presmerovanie spomenuté v tomto ustanovení, ktoré cestujúcemu umožní odletieť maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu, sa musí uskutočniť z toho istého miesta odletu ako rezervované letecké spojenie, alebo prichádza do úvahy aj odlet z iného letiska?

                  2.

                  V prípade, že prichádza do úvahy aj odlet z iného letiska, je rozhodujúca len skutočnosť, že odlet sa uskutoční maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu, bez ohľadu na to, ako dlho trvá príchod cestujúceho na letisko, alebo sa má časová odchýlka vypočítať aj v súvislosti s príchodom cestujúceho na letisko?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-882/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 3. decembra 2019 – Sumal, S.L./Mercedes Benz Trucks España, S.L.

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 3. decembra 2019 – Sumal, S.L./Mercedes Benz Trucks España, S.L.
      (Vec C-882/19)
      (2020/C 87/09)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sumal, S.L.

         Žalovaná: Mercedes Benz Trucks España, S.L.

         Prejudiciálne otázky

                  A)

                  Odôvodňuje doktrína týkajúca sa hospodárskej jednotky, ktorá vyplýva z judikatúry samotného Európskeho súdu, rozšírenie zodpovednosti materskej spoločnosti na dcérsku spoločnosť, alebo sa táto doktrína vzťahuje len na rozšírenie zodpovednosti dcérskych spoločností na materskú spoločnosť?

                  B)

                  Má sa rozšírenie pojmu hospodárska jednotka uskutočniť v rámci vzťahov vnútri skupiny výlučne na základe faktorov kontroly alebo možno vychádzať aj z iných kritérií, vrátane toho, že dcérska spoločnosť mohla mať prospech z protiprávnych konaní?

                  C)

                  V prípade pripustenia možnosti rozšírenia zodpovednosti materskej spoločnosti na dcérsku spoločnosť, aké by boli podmienky, ktoré by toto rozšírenie umožnili?

                  D)

                  V prípade, ak je odpoveď na predchádzajúce otázky v prospech pripustenia rozšírenia zodpovednosti na dcérske spoločnosti z dôvodu konania materských spoločností, je v súlade s touto doktrínou Spoločenstva vnútroštátna právna úprava, akou je článok 71 ods. 2 zákona o ochrane hospodárskej súťaže, ktorý stanovuje len možnosť rozšíriť zodpovednosť dcérskej spoločnosti na materskú spoločnosť za predpokladu, že materská spoločnosť má kontrolu nad dcérskou spoločnosťou?


title: Vec C-901/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 10. decembra 2019 – CF, DN/Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 10. decembra 2019 – CF, DN/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-901/19)
      (2020/C 87/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: CF, DN

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia článok 15 písm. c) a článok 2 písm. f) smernice 2011/95/EÚ (1) výkladu a uplatňovaniu ustanovenia vnútroštátneho práva, podľa ktorého vážne a individuálne ohrozenie života alebo osoby civilistu z dôvodu všeobecného násilia v situáciách ozbrojeného konfliktu (v tom zmysle, že civilista by už v dôsledku svojej prítomnosti na dotknutom území čelil reálnemu riziku utrpenia takéhoto ohrozenia) v tých prípadoch, v ktorých táto osoba nie je špecificky dotknutá z dôvodu okolností vlastných jej osobnej situácii, môže existovať len vtedy, keď sa zistil minimálny počet už vzniknutých civilných obetí (mŕtvych a zranených)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa otázka, či vznikne ohrozenie v tomto zmysle, posudzovať na základe komplexného zohľadnenia všetkých okolností konkrétneho prípadu? Ak nie, aké iné požiadavky vyplývajúce z práva Únie musí toto posudzovanie spĺňať?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


title: Vec C-914/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 12. decembra 2019 – Ministero della Giustizia, zastúpené súčasným ministrom/GN

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 12. decembra 2019 – Ministero della Giustizia, zastúpené súčasným ministrom/GN
      (Vec C-914/19)
      (2020/C 87/12)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Ministero della Giustizia, zastúpené súčasným ministrom

         Odporkyňa: GN

         za účasti: HM, JL, JJ

         Prejudiciálna otázka

      Bránia článok 21 Charty základných práv Európskej únie, článok 10 ZFEÚ a článok 6 smernice Rady 2000/78/ES (1) z 27. novembra 2000, v časti, v ktorej zakazujú diskrimináciu z dôvodu veku, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, možnosti členského štátu stanoviť vekovú hranicu týkajúcu sa prístupu k povolaniu notára?

         (1)  Smernica 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-919/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 16. decembra 2019 – trestné konanie proti X.Y.

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 16. decembra 2019 – trestné konanie proti X.Y.
      (Vec C-919/19)
      (2020/C 87/13)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Generálna prokuratúra Slovenskej republiky, X.Y.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa čl. 4 ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia (1) vykladať v tom zmysle, že kritériá v ňom uvedené budú splnené iba vtedy, ak má odsúdená osoba v členskom štáte, ktorého je štátnym občanom, také rodinné, sociálne, pracovné alebo iné väzby, so zreteľom na ktoré možno dôvodne predpokladať, že výkon trestu v tomto štáte môže uľahčiť jej sociálnu nápravu, teda, že bráni takej vnútroštátnej úprave, akou je § 4 ods. 1 písm. a) zákona č. 549/2011 Z. z. (v znení účinnom do 31. decembra 2019), ktorá umožňuje v takýchto prípadoch uznať a vykonať rozsudok len na základe formálne evidovaného obvyklého pobytu vo vykonávajúcom štáte, bez ohľadu na to, či má odsúdená osoba v tomto štáte konkrétne väzby umožňujúce posilniť jej sociálnu nápravu.

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku má sa čl. 4 ods. 2 rámcového rozhodnutia vykladať v tom zmysle, že aj v situácii upravenej v čl. 4 ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia je príslušný orgán štátu pôvodu povinný presvedčiť sa ešte pred zaslaním rozsudku a osvedčenia o tom, že výkon trestu zo strany vykonávajúceho štátu bude slúžiť na účely uľahčenia sociálnej nápravy odsúdenej osoby, a zároveň v tomto smere získané informácie je povinný uviesť v časti d), bod 4. osvedčenia, osobitne ak odsúdená osoba v stanovisku podľa čl. 6 ods. 3 rámcového rozhodnutia tvrdí, že má konkrétne rodinné, sociálne alebo pracovné väzby v štáte pôvodu.

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku má sa čl. 9 ods. 1 písm. b) rámcového rozhodnutia vykladať tak, že dôvod odmietnutia uznania a výkonu rozsudku bude daný aj vtedy, ak sa v situácii uvedenej v čl. 4 ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia napriek porade podľa odseku 3 tohto ustanovenia a prípadnom poskytnutí ďalších potrebných informácií nepreukáže existencia takých rodinných, sociálnych, pracovných alebo iných väzieb, so zreteľom na ktoré by bolo možné dôvodne predpokladať, že výkon trestu vo vykonávajúcom štáte môže uľahčiť sociálnu nápravu odsúdeného.

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii, Ú. v. EÚ 2008, L 327, s. 27, v znení rámcového rozhodnutia Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, Ú. v. EÚ 2009, L 81, s. 24.


title: Vec C-931/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 20. decembra 2019 – Titanium Ltd

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 20. decembra 2019 – Titanium Ltd
      (Vec C-931/19)
      (2020/C 87/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: Titanium Ltd

         Dotknutý orgán: Finanzamt Wien 1/23

         Prejudiciálna otázka (1)

      Má sa pojem „stála prevádzkareň“ chápať tak, že musí byť neustále daná prítomnosť ľudských a technických zdrojov a preto v prevádzkarni majú byť bezpodmienečne prítomní vlastní zamestnanci poskytovateľa alebo v konkrétnom prípade zdaniteľného nájmu nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v tuzemsku, ktorá predstavuje len pasívnu službu, je možné túto [nehnuteľnosť] považovať za „stálu prevádzkareň“ aj bez zamestnancov?

         (1)  K výkladu smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1), v znení smernice 2008/8/ES (Ú. v. EÚ L 44, 2008, s. 11), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112/ES (Ú. v. EÚ L 77, 2011, s. 1).


title: Vec C-933/19 P: Odvolanie podané 20. decembra 2019: Autostrada Wielkopolska S.A.proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 24. októbra 2019 vo veci T-778/17, Autostrada Wielkopolska S.A./Komisia

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/11

      Odvolanie podané 20. decembra 2019: Autostrada Wielkopolska S.A.proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 24. októbra 2019 vo veci T-778/17, Autostrada Wielkopolska S.A./Komisia
      (Vec C-933/19 P)
      (2020/C 87/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Autostrada Wielkopolska S.A. (v zastúpení: O. Geiss, Rechtsanwalt, T. Siakka, dikigoros)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Poľská republika

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/556 z 25. augusta 2017 o štátnej pomoci SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N) poskytnutej Poľskom pre spoločnosť Autostrada Wielkopolska S.A., alebo, subsidiárne, vrátil vec Všeobecnému súdu a v každom prípade,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené odvolateľkou v odvolacom konaní a v konaní vo veci T-778/7 pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľa na podporu svojho odvolania uvádza štyri odvolacie dôvody:

            Prvý odvolací dôvod:
          Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho právneho posúdenia tým, že zamietol prvý žalobný dôvod odvolateľky, pretože po tom, ako správne konštatoval, že Komisia mala odvolateľke umožniť predložiť vo fáze správneho konania svoje vyjadrenie (konštatovanie, ktoré nie je v rámci tohto odvolania spochybňované), uplatnil nesprávne právne kritérium (vyžadujúce preukázanie možného účinku rozhodnutia), skreslil obsah napadnutého rozhodnutia a dostatočne neodôvodnil konštatovanie, že dané (nesprávne) kritérium nebolo splnené.

            Druhý odvolací dôvod
         : zjavne nesprávne právne posúdenia, ktorých sa Všeobecný súd dopustil, zahŕňajú neposúdenie toho, či Komisia uplatnila kritérium investora v trhovom hospodárstve ako relevantné právne kritérium, čím porušil článok 107 ods. 1 ZFEÚ, prekročenie právomoci preskúmania tým, že odôvodnenie napadnutého rozhodnutia nahradil svojim vlastným odôvodnením, obrátenie dôkazného bremena, nedostatočné odôvodnenie, skreslenie dôkazov, nedodržanie pravidiel dokazovania (v súvislosti s jeho vlastnými zisteniami a jeho povinnosťou preskúmať posúdenie Komisie vzhľadom na porušenie uplatniteľných právnych kritérií) a porušenie základnej zásady prednosti práva Únie. Konkrétne sa pochybenia týkajú konštatovania, že Komisia nemusela zohľadniť a posúdiť zmenu rizík súvisiacich s infláciou a s výmenným kurzom, že Všeobecný súd vychádzal zo zákona z 28. júla 2005 ako obmedzenia kritéria investora v trhovom hospodárstve, že Komisia nemusela zohľadniť a posúdiť riziká týkajúce sa ukončenia a súdnych sporov, a nesprávnych posúdení Všeobecného súdu týkajúcich sa tretieho prvku v bode 152 odôvodnenia.

            Tretí odvolací dôvod
         : Všeobecný súd sa tým, že zamietol druhú časť druhého žalobného dôvodu, dopustil zjavne nesprávneho právneho posúdenia, pretože nesprávne uplatnil uplatniteľné kritéria, protiprávne nahradil odôvodnenia Komisie svojím vlastným odôvodnením, prevrátil dôkazné bremeno, neposkytol dostatočné odôvodnenie a nedodržal pravidlá dokazovania.

            Štvrtý odvolací dôvod
         : Všeobecný súd sa tým, že zamietol prvú časť piateho žalobného dôvodu, dopustil zjavne nesprávneho právneho posúdenia, pretože skreslil zjavný zmysel dôkazov a neposkytol dostatočné odôvodnenie.


title: Vec C-934/19 P: Odvolanie podané 20. decembra 2019: Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 10. októbra 2019 vo veci T-2/19, Algebris (UK) a Anchorage Capital Group/SRB

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/12

      Odvolanie podané 20. decembra 2019: Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 10. októbra 2019 vo veci T-2/19, Algebris (UK) a Anchorage Capital Group/SRB
      (Vec C-934/19 P)
      (2020/C 87/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC (v zastúpení: T. Soames, advokát, N. Chesaites, advocaat, R. East, solicitor, D. Mackersie, barrister)

         Ďalší účastník konania: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil odsek 1 výrokovej časti napadnutého uznesenia,

                  —

                  zrušil odsek 2 výrokovej časti napadnutého uznesenia a uložil SRB povinnosť znášať jej vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania odvolateliek, ktoré vznikli v prvostupňovom aj odvolacom konaní, a

                  —

                  priznal odvolateľkám aktívnu legitimáciu na podanie návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že tým, že Všeobecný súd rozhodol, že odvolateľky nie sú priamo dotknuté, sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože nesprávne vyložil článok 20 ods. 11 prvý pododsek nariadenia (EÚ) 806/2014 (1) (ďalej len „SRMR“), ako aj porušil vlastnícke právo odvolateliek.
      Výklad podaný Všeobecným súdom ho priviedol k záveru, že za okolností, aké existujú v prejednávanej veci, keď 1. vyvlastnení účastníci konania, akými sú odvolateľky, majú aktívnu legitimáciu len na to, aby napadli nevykonanie konečného ex post ocenenia, keď sa môžu domáhať odškodnenia podľa článku 20 ods. 11 druhého pododseku písm. b) nariadenia 806/2014; 2. sa odškodnenie uhrádza len podľa článku 20 ods. 11 druhého pododseku písm. b), keď použitý program riešenia krízy využíva buď nástroje rekapitalizácie z vnútorných zdrojov podľa článku 27 nariadenia 806/2014, nástroje preklenovacej inštitúcie podľa článku 25 nariadenia 806/2014 alebo nástroje oddelenia aktív podľa článku 26 nariadenia 806/2014; 3. veritelia a (akcionári) teda nemajú aktívnu legitimáciu. Keďže za okolností, aké existujú v prejednávanej veci, je len ťažko možné sa domnievať, že by niekto iný ako vyvlastnení akcionári a veritelia mohlo mať aktívnu legitimáciu na to, aby napadol nevykonanie konečného ex post ocenenia zo strany SRB, SRB preto môže vychádzať v podstate z chybných a veľmi nespoľahlivých predbežných ocenení. Odvolateľky sú priamo dotknuté rozhodnutím nevykonať konečné ocenenie, pretože je veľmi pravdepodobné, že konečné ex post ocenenie 1 a 2 potvrdí, že banka bola ocenená nesprávne, čo si bude vyžadovať, aby SRB zvážila, či odvolateľky odškodní zvýšením hodnoty pohľadávok veriteľov alebo zvýšením protihodnoty od spoločnosti Santander podľa článku 20 ods. 12 nariadenia 806/2014. Keby sa SRB rozhodla neposkytnúť odškodnenie, toto jej rozhodnutie by takisto bolo napadnuteľné podaním žaloby o náhradu škody.
      Výklad článku 20 ods. 11 zo strany Všeobecného súdu tiež porušuje vlastnícke právo chránené článkom 17 Charty základných práv, pretože konečné ex post ocenenie je potrebné na zabezpečenie toho, aby: 1. sa vyvlastnenie dlhopisov AT1 a T2 odvolateliek vykonalo v súlade so zákonom, a 2. sa poskytla spravodlivá náhrada škody, to znamená určením hodnoty banky na základe konečného ex post ocenenia.
      2. Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa v každom prípade dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že odvolateľky nemajú nárok na odškodnenie podľa článku 20 ods. 12 písm. a) SRMR, a tým podal nesprávny výklad tohto ustanovenia a porušil zásadu zákazu diskriminácie.
      Odvolateľky tvrdia, že v kontexte krízovej situácie banky by mal článok 20 ods. 12 písm. a) zahŕňať okolnosti, za ktorých by sa relevantné kapitálové nástroje (napr. dlhopisy AT1 a T2) odpísali vo výške 100 % (ako v prejednávanej veci), či už by sa odpísali podľa článku 22 ods. 1 SRMR alebo pomocou vnútorných zdrojov (bail-in), a to z dvoch dôvodov. Po prvé, tento prístup je v súlade so skutočnosťou, že 100 %-ný „bail-in“ a 100 %-é „odpísanie“/„konverzia“ dlhopisov AT1 a T2 sú v zásade tie isté veci (s tým istým hospodárskym účinkom), pretože sa prostredníctvom nich odpisuje dlh banky voči jej veriteľom alebo sa mení na vlastný kapitál. Po druhé, bolo by diskriminačné a zvrátené, keby veritelia/akcionári, ktorých dlžné nástroje sa odpísali alebo konvertovali podľa článku 22 ods. 1 SRMR, neboli odškodnení, napriek tomu, že: 1. právny mechanizmus a praktický účinok odpísania a konverzie podľa článku 21 SRMR a bail-in podľa článku 27 SRMR sú rovnaké a 2. obe opatrenia sa vyznačovali rovnakým predbežným ocenením.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).


title: Vec C-947/19 P: Odvolanie podané 23. decembra 2019: Carmen Liaño Reig proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. októbra 2019 vo veci T-557/17, Liaño Reig/SRB

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/13

      Odvolanie podané 23. decembra 2019: Carmen Liaño Reig proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. októbra 2019 vo veci T-557/17, Liaño Reig/SRB
      (Vec C-947/19 P)
      (2020/C 87/17)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Carmen Liaño Reig (v zastúpení: F. López Antón, advokát)

         Ďalší účastník konania: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  i)

                  vyhovel tomuto odvolaniu a zrušil uznesenie z 24. októbra 2019, Liaño Reig/CRU (T-557/17, neuverejnené, EU:T:2019:771), pokiaľ ide o vyhlásenie žaloby podanej odvolateľkou na Všeobecný súd za neprípustnú a uloženie povinnosti odvolateľke nahradiť trovy konania, ktoré sú uvedené v bodoch 1 a 3 výroku uznesenia;

                  ii)

                  na základe článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora vydal právoplatné rozhodnutie vo veci predloženej odvolateľkou Všeobecnému súdu, a vyhovel v plnom rozsahu návrhom, ktoré uviedla odvolateľka v žalobe podanej na Všeobecný súd, ak sa domnieva, že to súdne konanie umožňuje a pokiaľ to tak nie je, aby vrátil vec Všeobecnému súdu, pričom o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      A)   Pokiaľ ide o dôvod neprípustnosti žaloby na základe toho, že čiastočné zrušenie rozhodnutia o riešení krízových situácií, ktoré požaduje odvolateľka, nemožno oddeliť od zostávajúcej časti mechanizmu riešenia krízových situácií bez toho, aby bola dotknutá podstata rozhodnutia.

      Odvolací dôvod 1: Tvrdenie uplatnené v bode 40 napadnutého uznesenia je nedostatočne odôvodnené.
      Odvolací dôvod 2: Tvrdenie uvedené v bode 40 napadnutého uznesenia je nesprávne a nepodložené, keďže nezohľadňuje údaje týkajúce sa hodnoty kapitálových nástrojov kategórie 2, na ktoré odkazuje článok 6 ods. 1 písm. d) rozhodnutia o riešení krízových situácií a ktoré boli konvertované na akcie banky Banco Popular.
      Odvolací dôvod 3: Napadnuté uznesenie nezohľadňuje judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej musí byť zmena podstaty aktu posudzovaná na základe objektívneho kritéria.
      Odvolací dôvod 4: V bodoch 30 a 35 napadnutého uznesenia je nedostatočne odôvodnená údajná potreba konverzie všetkých kapitálových nástrojov kategórie 2 ako predchádzajúca požiadavka nevyhnutná k uplatneniu nástrojov na riešenie spočívajúce v prevode činnosti.
      Odvolací dôvod 5: Napadnuté uznesenie sa dopúšťa nesprávneho právneho posúdenia, keď vychádza z ponuky kúpy predloženej bankou Banco de Santander, ktorá nie je súčasťou spisu.
      Odvolací dôvod 6: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 31 a 32 nezohľadnil tvrdenie odvolateľky v súvislosti s účinnosťou ocenenia 2 a neposudzuje dokumenty založené do spisu preukazujúce toto tvrdenie.
      Odvolací dôvod 7: Bod 42 napadnutého uznesenia obsahuje nesprávne právne posúdenie z dôvodu nedostatku odôvodnenia.
      Odvolací dôvod 8: Napadnuté uznesenie nezohľadňuje tvrdenie odvolateľky týkajúce sa uplatnenia článku 21 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 806/2014 v súvislosti s nesplnením požiadavky oddeliteľnosti a odôvodnenie bodu 42 je teda nesprávne.
      B)   Pokiaľ ide o dôvod neprípustnosti žaloby na základe toho, že čiastočné zrušenie rozhodnutia o riešení krízových situácií, ktoré požaduje odvolateľka, je v rozpore so zásadou rovnakého zaobchádzania s veriteľmi tej istej kategórie.

      Odvolací dôvod 9: Body 48 a 51 napadnutého uznesenia obsahujú nesprávne právne posúdenie tvrdení odvolateľky.
      Odvolací dôvod 10: Všeobecný súd sa v bodoch 45 a 46 napadnutého uznesenia dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže vo vzťahu k dlhopisom BPEF neoprávnene uplatňuje všeobecnú zásadu riešenia krízových situácií stanovenú v článku 15 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 806/2014.
      Odvolací dôvod 11: Všeobecný súd sa v bodoch 44 až 46 a 51 napadnutého uznesenia dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže vo vzťahu k dlhopisom BPEF nesprávne uplatňuje zásadu rovnakého zaobchádzania a okrem toho uvádza nesprávne odôvodnenie.
      C)   Pokiaľ ide o neprípustnosť návrhu na zrušenie ocenení 1 a 2

      Odvolací dôvod 12: Všeobecný súd (bod 55 napadnutého uznesenia) odôvodňuje neprípustnosť návrhu na zrušenie ocenení 1 a 2 výlučne neprípustnosťou návrhu odvolateľky na čiastočné zrušenie rozhodnutia o riešení krízových situácií.
      D)   Pokiaľ ide o neprípustnosť návrhu na vyrovnanie

      Odvolací dôvod 13: Všeobecný súd (bod 66 napadnutého uznesenia) odôvodňuje neprípustnosť návrhu odvolateľky na vyrovnanie výlučne neprípustnosťou návrhu na zrušenie konverzie dlhopisov BPEF na akcie banky Banco Popular.


title: Vec C-6/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus (Estónsko) 7. januára 2020 – Sotsiaalministeerium/Innove SA

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus (Estónsko) 7. januára 2020 – Sotsiaalministeerium/Innove SA
      (Vec C-6/20)
      (2020/C 87/18)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tallinna Ringkonnakohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Sotsiaalministeerium

         Odporkyňa v odvolacom konaní: Innove SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 2 a 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby vykladať v tom zmysle, že bránia prijatiu vnútroštátnych právnych predpisov, akým je § 41 ods. 3 Riigihangete seadus (zákon o verejnom obstarávaní, ďalej len „RHS“), na základe ktorého je verejný obstarávateľ v prípade, ak činnosti, ktoré sa majú vykonať v rámci verejnej zákazky, podliehajú osobitným zákonným požiadavkám, povinný v oznámení o výzve na predkladanie ponúk uviesť, aké registrácie alebo povolenia na výkon činnosti sú potrebné pre potvrdenie spôsobilosti uchádzača a musí v oznámení o výzve na predkladanie ponúk vyžadovať na účely posúdenia splnenia osobitných zákonných podmienok predloženie dôkazu o povolení na výkon činnosti alebo o registrácii, ako aj odmietnuť uchádzača ako nespôsobilého, ak nedisponuje príslušným povolením na výkon činnosti alebo registráciou?

                  2.

                  Majú sa články 2 a 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby verejný obstarávateľ v prípade zákazky na obstarávanie potravinovej pomoci, ktorá prekračuje medzinárodnú prahovú hodnotu, stanovil také kritérium pre výber uchádzačov, podľa ktorého sú všetci uchádzači bez ohľadu na miesto, kde doposiaľ vykonávali svoju činnosť, povinní už v okamihu predloženia ponuky disponovať povolením na výkon činnosti alebo registráciou v krajine, v ktorej sa bude poskytovať potravinová pomoc, a to aj vtedy, ak uchádzač doposiaľ nepôsobil v tomto členskom štáte?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na vyššie uvedenú otázku:

                              a)

                              Majú sa články 2 a 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby považovať za ustanovenia, ktoré sú natoľko jasné, že sa voči nim nemožno odvolávať na zásadu ochrany legitímnej dôvery?

                              b)

                              Majú sa články 2 a 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby vykladať v tom zmysle, že situáciu, keď verejný obstarávateľ v rámci verejnej výzvy v oblasti potravinovej pomoci vyžaduje od uchádzačov v súlade s potravinovým zákonom, aby už v čase predloženia ponuky disponovali povolením na výkon činnosti, možno považovať za zjavné porušenie platných ustanovení, za nedbanlivosť alebo nezrovnalosť, ktoré bránia uplatneniu zásady ochrany legitímnej dôvery?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-8/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Schleswig-Holsteinischen Verwaltungsgericht (Nemecko) 9. januára 2020 – L.R./Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Schleswig-Holsteinischen Verwaltungsgericht (Nemecko) 9. januára 2020 – L.R./Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-8/20)
      (2020/C 87/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: L.R.

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálna otázka

      Je vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej možno žiadosť o medzinárodnú ochranu odmietnuť ako neprípustnú následnú žiadosť, ak sa neúspešné prvé azylové konanie neuskutočnilo v členskom štáte EÚ, ale v Nórsku, zlučiteľná s článkom 33 ods. 2 písm. d) a článkom 2 písm. q) smernice 2013/32/EÚ (1)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32 z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).


title: Vec C-13/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 14. januára 2020 – Top System SA/État belge

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 14. januára 2020 – Top System SA/État belge
      (Vec C-13/20)
      (2020/C 87/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Top System SA

         Odporca v odvolacom konaní: État belge

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 5 ods. 1 smernice Rady zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov (91/250/EHS) (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje oprávnenému nadobúdateľovi počítačového programu pristúpiť k rozkladu celého programu alebo jeho časti, ak je tento rozklad nevyhnutný na to, aby mohol opraviť chyby ovplyvňujúce fungovanie uvedeného programu, vrátane prípadu, keď oprava spočíva v deaktivovaní funkcie, ktorá ovplyvňuje riadne fungovanie aplikácie, ktorá je súčasťou tohto programu?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede musia byť okrem toho splnené podmienky článku 6 smernice alebo iné podmienky?

         (1)  Ú. v. ES L 122, 1991, s. 42.


title: Vec C-51/20: Žaloba podaná 29. januára 2020 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/18

      Žaloba podaná 29. januára 2020 – Európska komisia/Helénska republika
      (Vec C-51/20)
      (2020/C 87/22)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a B. Stromsky)

         Žalovaná: Helénska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku Súdneho dvora z 9. novembra 2017 vo veci C-481/16, Komisia/Helénska republika, EU:C:2017:845, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto rozsudku a z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

                  —

                  uložil Helénskej republike povinnosť zaplatiť Komisii penále vo výške 26 697,89 eura za každý deň omeškania so splnením povinností vyplývajúcich z rozsudku Súdneho dvora z 9. novembra 2017 vo veci C-481/16 za obdobie odo dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci do dňa, keď sa rozsudku z 9. novembra 2017 plne vyhovie,

                  —

                  uložil Helénskej republike povinnosť zaplatiť Komisii paušálnu sumu, ktorej výška sa rovná súčinu dennej sumy vo výške 3 709,23 eura a počtu dní, ktoré uplynú odo dňa vyhlásenia rozsudku z 9. novembra 2017 do dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci,

                  —

                  uložil Helénskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      V súlade s rozhodnutím Európskej komisie z 27. marca 2014 v konaní SA.34572 mala Helénska republika povinnosť do štyroch mesiacov získať späť nezlučiteľnú štátnu pomoc poskytnutú spoločnosti Larco a právne dostačujúcim spôsobom upovedomiť Komisiu o prijatí opatrení nevyhnutných na tento účel. Dotknutá pomoc spočívala v štátnych zárukách v prospech spoločnosti Larco v rokoch 2008, 2010 a 2011 a v účasti štátu na navýšení základného imania spoločnosti v roku 2009.
      Dňa 2. septembra 2016 podala Komisia žalobu na Súdnom dvore pre nesplnenie povinnosti podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ (vec C-481/16). Súdny dvor 9. novembra 2017 rozhodol, že Helénska republika tým, že v stanovených lehotách neprijala všetky opatrenia potrebné na výkon rozhodnutia Komisie a tým, že neupovedomila Komisiu o opatreniach prijatých na základe tohto rozhodnutia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a 5 dotknutého rozhodnutia, ako aj zo Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
      Helénska republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku Súdneho dvora z 9. novembra 2017, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto rozhodnutia a z článku 260 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.


title: Vec C-57/20: Žaloba podaná 4. februára 2020 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/18

      Žaloba podaná 4. februára 2020 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-57/20)
      (2020/C 87/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Pethke a J. Jokubauskaitė, Bevollmächtigte)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že na všetkých poľnohospodárov v zásade uplatnila paušálnu úpravu bez ohľadu na to, či by uplatnenie všeobecnej úpravy DPH alebo osobitnej úpravy spôsobilo ťažkosti malým podnikom, ako aj tým, že uplatnila daňovú sadzbu paušálnej kompenzácie, ktorá vedie k štrukturálnej, nadmernej kompenzácii dane zaplatenej na vstupe, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 296 ods. 1 a článku 299 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1),

                  —

                  zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 ods. 1 smernice 2006/112/ES.
      Vo svojom prvom žalobnom dôvode Komisia uvádza, že Spolková republika Nemecko tým, že na všetkých poľnohospodárov v zásade uplatnila paušálnu úpravu bez ohľadu na to, či uplatnenie všeobecnej úpravy DPH alebo osobitnej úpravy spôsobí eventuálne ťažkosti malým podnikom, porušila článok 296 ods. 1 smernice 2006/112.
      Článok 296 ods. 1 smernice 2006/112 vyžaduje adekvátne rozlišovanie poľnohospodárov, ktorí môžu byť zvýhodnení paušálnou úpravou. Preto zvýhodnení poľnohospodári musia spĺňať kvalifikačné rozlišovacie kritérium v podobe ťažkostí pri uplatnení všeobecnej úpravy DPH alebo osobitnej úpravy podľa kapitoly 1. Spolková republika Nemecko nepristúpila k takémuto kvalifikovanému výberu zvýhodnených poľnohospodárov.
      Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Spolková republika Nemecko porušila článok 299 smernice 2006/112 tým, že ňou stanovená daňová sadzba paušálnej kompenzácie vedie k štrukturálnej, nadmernej kompenzácii dane skutočne zaplatenej na vstupe poľnohospodármi s paušálnou úpravou.
      Vo výpočte sa na jednej strane od obratov celého poľnohospodárskeho sektora odpočítali poľnohospodárske služby poskytované poľnohospodármi poskytujúcimi služby iným poľnohospodárom na komerčnom základe, ale na druhej strane zaťaženie daňou zaplatenou na vstupe celého poľnohospodárskeho sektora bolo znížené len o zaťaženie daňou zaplatenou na vstupe poľnohospodármi podliehajúcimi bežnému zdaneniu a nebolo znížené o zaťaženie daňou zaplatenou na vstupe poľnohospodármi poskytujúcimi služby iným poľnohospodárom na komerčnom základe. To viedlo k nadmernej kompenzácii v podobe paušálne vrátenej dane zaplatenej na vstupe poľnohospodármi, ktorí podliehajú paušálnemu zdaneniu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec T-619/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – KF/SatCen („Rozhodnutie o začatí administratívneho vyšetrovania – Návrh na odklad výkonu – Návrh na nariedenie predbežných opatrení – Neprípustnosť – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/20

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. decembra 2019 – KF/SatCen
      (Vec T-619/19 R)
      („Rozhodnutie o začatí administratívneho vyšetrovania - Návrh na odklad výkonu - Návrh na nariedenie predbežných opatrení - Neprípustnosť - Neexistencia naliehavosti“)
      (2020/C 87/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: KF (v zastúpení: A. Kunst, avocat a N. Macaulay, barrister)

         Žalovaný: Satelitné stredisko Európskej únie (v zastúpení: A. Guillerme, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia riaditeľa Satelitného strediska Európskej únie (SatCen) z 3. júla 2019 o opätovnom začatí administratívneho vyšetrovania týkajúceho sa KF

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariedenie predbežných opatrení sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-873/19: Žaloba podaná 11. decembra 2019 – Multi-Service/Komisia

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/20

      Žaloba podaná 11. decembra 2019 – Multi-Service/Komisia
      (Vec T-873/19)
      (2020/C 87/25)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Multi-Service S.A. (Kwidzyn, Poľsko) (v zastúpení: P. Jankowski, adwokat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie ARES (2019) 6103796 z 3. októbra 2019 vo veci zápisu do registra v súlade s vykonávacím nariadenie Komisie (EÚ) 2019/661, registrové číslo 9920, a obnovil zápis spoločnosti do registra,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania,

                  —

                  pripustil dôkazy obsiahnuté v liste z 23. novembra 2019.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa jediný žalobný dôvod.
      Žalovanej vytýka porušenie článku 17 nariadenia č. 517/2014 v spojení s článkom 6 vykonávacieho nariadenia 2019/661 z dôvodu, že neoprávnene zrušila registráciu žalujúcej spoločnosti v registri fluórovaných uhľovodíkov (HFC).


title: Vec T-881/19: Žaloba podaná 31. decembra 2019 – GABO:mi/Komisia

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/21

      Žaloba podaná 31. decembra 2019 – GABO:mi/Komisia
      (Vec T-881/19)
      (2020/C 87/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Mayer, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu 1 680 681,82 eura, zvýšenú o úroky vo výške 76 552,60 eura;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na povinnosti žalovanej nahradiť všetky oprávnené náklady.

                              —

                              Žalobkyňa poskytovala služby v rámci 6. a 7. rámcového programu. Od 1. augusta 2015 do 30. apríla 2016 žalobkyňa pracovala na celkovo 37 výskumných projektoch. Od 1. mája 2016 do 30. júna 2016, žalobkyňa poskytovala služby v rámci 38 výskumných projektov. Všetky náklady vynaložené v týchto obdobiach spĺňali kritérium oprávnenosti stanovené v dohodách o grantoch uzavretých zmluvnými stranami (článok II.14.1). Žalovaná tieto náklady ešte nenahradila. Na základe dohodách o grantoch je povinná ich nahradiť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že náhrady nákladov sú vylúčené za obdobie od augusta 2015 do apríla 2016.

                              —

                              Náhrady nákladov za obdobie od augusta 2015 do apríla 2016 sú vylúčené na základe nemeckej právnej úpravy v oblasti platobnej neschopnosti. So zreteľom na čiastkovú sumu 274 248,27 eura, nemožnosť dovolávať sa náhrady nákladov na základe tvrdení žalobkyne vyplýva z článku 95 ods. 1 tretej vety nemeckého zákonníka o platobnej neschopnosti (ďalej len „InsO“). Pokiaľ ide o náhradu nákladov v zostávajúcej sume 1 144 394,33 eur, na základe rozsudku z 25. septembra 2018, GABO:mi/Komisia (T-10/16, neuverejnený, EU:T:2018:600), sa táto náhrada považuje za neúčinnú podľa článku 96 ods. 1 tretej vety InsO v spojení s článkom133 ods. 1 InsO (predchádzajúce znenie zákona).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že náhrady nákladov sú vylúčené so zreteľom na predbežné insolvenčné konanie (od mája do júna 2016).

                              —

                              Náhrady nákladov žalobkyne počas obdobia od mája do júna 2016 sú vylúčené podľa článku 96 ods. 1 tretej vety InsO v spojení s článkom 130 ods. 1 bodom 2 InsO. Článok 96 ods. 1 tretia veta InsO stanovuje, že tieto náhrady nákladov sú vylúčené so zreteľom na platobnú neschopnosť v prípade, že platobná neschopnosť bola vyhlásená pred začatím insolvenčného konania alebo po začatí tohto konania, pokiaľ nárok na náhradu nákladov bol získaný spôsobom, na základe ktorého môže byť zrušený.


title: Vec T-4/20: Žaloba podaná 3. januára 2020 – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Komisia

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/22

      Žaloba podaná 3. januára 2020 – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Komisia
      (Vec T-4/20)
      (2020/C 87/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii (Wrocław, Poľsko) (v zastúpení: Ł. Stępkowski, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že zmluvný nárok žalovanej uvedený v liste z 13. novembra 2019 [ref. Ares (2019) 6993009] z 13. novembra 2019, a v šiestich oznámeniach o dlhu vystavených žalovanou, ku ktorým bol pripojený sprievodný list v celkovej výške 180 893,90 eura, ktoré sú tvorené sumou 164 449 eur, pokiaľ ide o výšku istiny, a sumou 16 444,90 eura, pokiaľ ide o náhradu škody, neexistuje, a v dôsledku toho:

                  —

                  vyhlásil, že personálne náklady, ktoré sú predmetom žaloby, sú oprávnené náklady, ktoré má žalovaná zaplatiť, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu 180 893,90 eura, zvýšenú o zákonné úroky z omeškania podľa belgického práva vo výške 8 % ročne od 24. decembra 2019 vrátane, do dňa zaplatenia istiny, a

                  —

                  subsidiárne, ak list žalovanej z 13. novembra 2019 [ref. Ares (2019) 6993009] predstavuje napadnuteľný akt, zrušil rozhodnutie Komisie obsiahnuté v tomto liste,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý hlavný žalobný dôvod je založený na porušení zmluvy: porušenie článku II.14 ods. 1 písm. a) a b) v spojení s článkom II.6 ods. 6, článkom II.22 ods. 6 a II.24 ods. 1 príloh II dohôd o subvenciách č. 248577-C2POWER, 257626-ACROPOLIS a 215669-EUWB.

                  2.

                  Druhý hlavný žalobný dôvod je založený na porušení rozhodného práva, teda belgického práva: porušenie článkov 1134, 1135 a 1315 belgického Občianskeho zákonníka.

                  3.

                  Tretí hlavný žalobný dôvod je založený na porušení rozhodného práva, teda poľského práva: porušenie článkov 113, 18 ods. 2 a 140 poľského Zákonníku práce.

                  4.

                  Štvrtý hlavný žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná je povinná uhradiť zákonný úrok na základe všeobecnej zásady práva Únie týkajúcej sa úrokov z omeškania a podľa belgického práva.

                  5.

                  Piaty hlavný žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery, pretože žalovaná strana poskytla presné a bezpodmienečné záruky, ktoré neboli dodržané.

                  6.

                  V šiestom hlavnom žalobnom dôvode týkajúcom sa trov konania, žalobkyňa navrhuje, aby bola žalovanej, ako účastníkovi konania, ktorý nemal vo veci úspech, uložená povinnosť nahradiť trovy konania.

                  7.

                  Prvý subsidiárny žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu, pretože žalovaná nepredložila dôkazy a žalobkyňu nevypočula.

                  8.

                  Druhý subsidiárny žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, pretože žalovaná sa dopustila nesprávneho skutkového zistenia a nepreukázala súbor zhodujúcich sa dôkazov.

                  9.

                  Tretí subsidiárny žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie, pretože žalovaná nepredložila odôvodnenie a odmietla vysvetliť svoje stanovisko.

                  10.

                  Štvrtý subsidiárny žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery tým, že žalovaná poskytla presné a bezpodmienečné záruky, ktoré neboli dodržané.

                  11.

                  V piatom subsidiárnom žalobnom dôvode týkajúcom sa trov konania, žalobkyňa navrhuje, aby bola žalovanej, ako účastníkovi konania, ktorý nemal vo veci úspech, uložená povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-7/20: Žaloba podaná 7. januára 2020 – Global Translation Solutions/Parlament

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/23

      Žaloba podaná 7. januára 2020 – Global Translation Solutions/Parlament
      (Vec T-7/20)
      (2020/C 87/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Global Translation Solutions ltd. (Valletta, Malta) (v zastúpení: C. Mifsud-Bonnici, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovaného z 28. októbra 2019 o zamietnutí ponuky žalobkyne predloženej pre časť 15 verejného obstarávania TRA/EU 19/2019 (1),

                  —

                  alternatívne zrušil rozhodnutie žalovaného z 5. decembra 2019 zadať časť 15 verejného obstarávania TRA/EU 19/2019 iba jednému podnikateľskému subjektu a

                  —

                  uložil žalovanému nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie žalovaného z 28. októbra 2019 o zamietnutí ponuky žalobkyne predloženej pre časť 15 verejného obstarávania TRA/EU 19/2019 bolo nezákonné z dôvodu, že je založené na nesprávnom skutkovom zistení, a to zistení, že formát súboru „.doc“ nespĺňal podmienky podkladov verejného obstarávania pretože:

                              —

                              súťažné podklady neboli dostatočne jasne, presne a jednoznačne formulované a/alebo

                              —

                              formát súboru „.doc“ je funkčne rovnocenný formátu súboru „.docx“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie žalovaného z 28. októbra 2019 o zamietnutí ponuky žalobkyne predloženej pre časť 15 verejného obstarávania TRA/EU 19/2019 bolo nezákonné z dôvodu, že:

                              —

                              postup žalovaného bol v rozpore s právnymi predpismi, medzi iným článkom 106 ods. 3 vykonávacieho nariadenia Komisie (2) a v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie týkajúcimi sa verejného obstarávania, vrátane zásady proporcionality a/alebo

                              —

                              postup žalovaného bol v rozpore s právnymi predpismi, medzi iným článkom 96 ods. 2 finančného nariadenia (3) a všeobecnými zásadami práva Únie, vrátane zásady riadnej správy vecí verejných a zásady obozretnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie žalovaného z 5. decembra 2019 zadať časť 15 verejného obstarávania TRA/EU 19/2019 iba jednému podnikateľskému subjektu bolo nezákonné z dôvodu, že je v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie týkajúcimi sa verejného obstarávania a v rozpore so súťažnými podkladmi verejného obstarávania.

         (1)  Ú. v. 2019/S 54-123613

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1).


title: Vec T-31/20: Žaloba podaná 20. januára 2020 – West End Drinks/EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/24

      Žaloba podaná 20. januára 2020 – West End Drinks/EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)
      (Vec T-31/20)
      (2020/C 87/29)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: West End Drinks Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Hawkes, solicitor a C. Hall, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pernod Ricard SA (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie The King of SOHO v zlatej, tmavožltej, svetložltej a krémovej farbe – prihláška č. 11 539 103

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. októbra 2019 vo veci R 1543/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 42 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-48/20: Žaloba podaná 28. januára 2020 – Sahaj Marg Spirituality Foundation/EUIPO (Heartfulness)

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/26

      Žaloba podaná 28. januára 2020 – Sahaj Marg Spirituality Foundation/EUIPO (Heartfulness)
      (Vec T-48/20)
      (2020/C 87/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sahaj Marg Spirituality Foundation (Manapakkam, India) (v zastúpení: E. Manresa Medina, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu v súvislosti s obrazovou ochrannou známkou Heartfulness – prihláška č. 1 433 232

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 26. novembra 2019 vo veci R 1266/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-49/20: Žaloba podaná 29. januára 2020 – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX)

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/26

      Žaloba podaná 29. januára 2020 – Rothenberger/EUIPO – Paper Point (ROBOX)
      (Vec T-49/20)
      (2020/C 87/32)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rothenberger AG (Kelkheim, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Paper Point Snc di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arezzo, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ROBOX – prihláška č. 16 462 971

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. októbra 2019 vo veci R 210/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť trovy konania EUIPO, a v prípade, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom vstúpi do konania, vedľajšiemu účastníkovi konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.