title: Vec C-149/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  28. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-149/07) (1)

   (2007/C 297/69)

      Jazyk konania: poľština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec C-255/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Københavns Byret (Dánsko) 2. mája 2016 – Anklagemyndigheden/Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Københavns Byret (Dánsko) 2. mája 2016 – Anklagemyndigheden/Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S
   (Vec C-255/16)
   (2016/C 251/18)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Københavns Byret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Prokurátor: Anklagemyndigheden

      Obžalovaní: Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

      Prejudiciálne otázky

   Ide v tomto prípade o pravidlo, ktoré sa musí oznámiť podľa článku 8 ods. 1 v spojení s článkom 1 prvým odsekom bodom 2, 5, a 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES (1) z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/34 ES o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, za predpokladu, že:

               a)

               sa má prijať novela zákona o určitých hrách, lotériách a stávkach (lov om visse spil, lotterier og væddemål), ktorou sa má zaviesť ustanovenie, podľa ktorého sa potrestá okrem iného ten, kto úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti „poskytuje v tuzemsku hry, lotérie alebo stávky bez toho, aby bol držiteľom povolenia podľa § 1“, a ten, kto úmyselne alebo z hrubej nedbanlivosti „propaguje hry, lotérie alebo stávky, na ktoré sa nevzťahuje povolenie podľa § 1“, a

               b)

               z vysvetliviek k návrhu novely vyplýva, že účelom uvedených ustanovení o trestnom postihu je jednak spresniť alebo zaviesť zákaz hier, ktoré prostredníctvom internetu poskytujú zahraničné herné spoločnosti a ktoré sú priamo zamerané na dánsky trh, a jednak zakázať okrem iného propagáciu hier, ktoré prostredníctvom internetu poskytujú zahraničné herné spoločnosti, keďže sa v týchto vysvetlivkách uvádza, že je nepochybné, že podľa predpisov platných pred novelizáciou je prevádzkovanie hier protiprávne, ak zahraničná herná spoločnosť využíva spôsoby predaja, pri ktorých sa hracie zariadenie naozaj fyzicky predáva na území Dánska; väčšie pochybnosti však vyvoláva otázka, či sa toto ustanovenie vzťahuje na hry poskytované zo zahraničia, ktoré sú zamerané na dánskych hráčov, ale v skutočnosti sa fyzicky nachádzajú mimo Dánska; a preto je potrebné spresniť, či sa toto ustanovenie vzťahuje na uvedené hry. Z týchto vysvetliviek ďalej vyplýva, že sa navrhuje zaviesť zákaz propagácie hier, lotérií a stávok, na ktoré sa nevzťahuje povolenie podľa tohto zákona, a že táto novelizácia je v súlade s platným zákazom stanoveným v § 12 ods. 3 zákona o stávkach týkajúcich sa konských dostihov (hestevæddeløbsloven), ale spresňuje § 10 ods. 4 [v súčasnosti zrušeného] zákona o stávkach a lotériách (Tips- og lottoloven). V týchto vysvetlivkách sa navyše uvádza, že účelom tohto zákazu je chrániť poskytovateľov hier, ktorí sú držiteľmi povolenia vydaného dánskymi orgánmi, pred konkurenciou tvorenou spoločnosťami, ktoré nie sú držiteľmi takého povolenia, a preto nemôžu legálne ponúkať alebo sprostredkovať hry v Dánsku.

      (1)  Ú. v. ES L 204, 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337.


title: Vec T-272/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – P-D Glasseiden a i./Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/62

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – P-D Glasseiden a i./Komisia
   (Vec T-272/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/75)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Nemecko), P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Nemecko), P-D Industriegesellschaft mbH (Wilsdruff, Nemecko) a Glashütte Freital GmbH (Freital, Nemecko) (v zastúpení: H. Janssen a G.-R. Engel, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Luke a C. Maurer, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu, ktorý podal Dozorný úrad EZVO na vstup do konania ako vedľajší účastník, sa zastavuje.

               3.

               P-D Glasseiden GmbH Oschatz, P-D Interglas Technologies GmbH, P-D Industriegesellschaft mbH a Glashütte Freital GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-330/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2016 – Johannes Tomana a i./Rada Európskej únie, Európska komisia, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Odvolanie — Obmedzujúce opatrenia prijaté voči osobám a subjektom, ktoré sú súčasťou vlády Zimbabwe alebo s ňou spojené — Zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Zahrnutie mien žalobcov)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2016 – Johannes Tomana a i./Rada Európskej únie, Európska komisia, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-330/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči osobám a subjektom, ktoré sú súčasťou vlády Zimbabwe alebo s ňou spojené - Zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zahrnutie mien žalobcov))
   (2016/C 350/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Johannes Tomana a i. (v zastúpení: M. O’Kane, solicitor, M. Lester a Z. Al-Rikabi, barristers)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: E. Georgieva, M. Konstantinidis a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Holt, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci S. Lee, barrister)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Johannes Tomana a 120 ďalších odvolateľov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k tomuto rozsudku, znáša vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Rady Európskej únie a Európskej komisie.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec C-181/05: Žaloba podaná 22. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/7

         Žaloba podaná 22. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-181/05)
   (2005/C 171/13)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: U. Wölker a M. Konstantinidis, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 ods. 4, 5 ods. 4 a 4 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES (1) z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti tým, že včas neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie týchto ustanovení do nemeckého vnútroštátneho právneho poriadku;

               —

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   § 1 ods. 3 prvá veta nariadenia Spolkovej republiky Nemecko o vozidlách po dobe životnosti je v rozpore s ustanoveniami smernice 2000/53/ES, pretože článok 3 ods. 1 uvedenej smernice v spojení s článkom 2 bodom 1 platí pre akékoľvek vozidlo zaradené do kategórie M1 alebo N1 a aj pre špeciálne jednoúčelové vozidlá. Ustanovenia nemeckého nariadenia o vozidlách po dobe životnosti naproti tomu platia pre špeciálne jednoúčelové vozidlá iba do celkovej prípustnej hmotnosti 3,5 tony. Podľa článku 3 ods. 4 smernice sú špeciálne jednoúčelové vozidlá vyňaté z pôsobnosti predpisov o opätovnom využití a spätnom získavaní, nie však z pôsobnosti zákazov určitých látok. Je treba povedať, že podľa uvedených predpisov pre rozsah pôsobnosti sú rozhodujúce jednoznačne znaky konečného výrobku: ak teda špeciálne jednoúčelové vozidlo po jeho úprave spĺňa znaky triedy M1, bezvýhradne sa na neho vzťahuje pôsobnosť smernice 2000/53. Obmedzenie pôsobnosti na základe celkovej hmotnosti je teda v rozpore so smernicou.
   § 1 ods. 3 tretia veta nemeckého nariadenia o vozidlách po dobe životnosti vyníma „výstuže, súčiastky a ostatné predmety vo výbave, ktoré sú pre špeciálne účely nevyhnutné“, zo zákazu určitých látok. Toto vyňatie nie je pokryté smernicou, pretože jej relevantné ustanovenia sa vzťahujú na všetky materiály a súčiastky, ktorých hlavným účelom je používanie vozidiel uvedených v tejto smernici, vrátane materiálov a súčiastok, ktoré sú nevyhnutné na špeciálne účely.
   Podľa § 3 ods. 4 nariadenia o vozidlách po dobe životnosti neplatí zásada bezplatného prevzatia, ak vozidlo po dobe životnosti nebolo registrované podľa ustanovení nemeckého registračného konania alebo bolo naposledy registrované, keď vozidlo po dobe životnosti bolo registrované podľa ustanovení nemeckého registračného konania menej ako tri mesiace pred jeho vyradením, pokiaľ nebol odovzdaný technický preukaz, alebo ak vozidlo po dobe životnosti je vozidlom kategórie M1 alebo N1, ktoré sa nevyrába a nepovoľuje sériovo alebo v jednostupňovom konaní. Tieto výnimky nie sú obsiahnuté v smernici.
   § 8 ods. 2 nariadenia o vozidlách po dobe životnosti obmedzuje zákaz určitých látok podľa článku 4 ods. 2 písm. a) smernice na vozidlá, ktoré sa dodali na trh po 1. júli 2003, ako aj na materiály a súčiastky pre tieto vozidlá. Keďže sa zákaz určitých látok podľa smernice vzťahuje na všetky materiály a súčiastky dodané na trh po 1. júli 2003, je toto ustanovenie nemeckého nariadenia o vozidlách po dobe životnosti v rozpore so smernicou. Skutočnosť, že rozhodnutia 2002/525 a 5006/63 predpokladali pre náhradné diely okrem výnimiek obsiahnutých v prílohe II smernice ďalšie výnimky, nemôže odôvodniť iný výklad článku 4 ods. 2 písm. a) smernice, pretože potreba stanovenia týchto výnimiek bola zrejmá až po prijatí tejto smernice. Vyššie uvedený rozpor nemeckej právnej úpravy znovu nastane, keď uplynú lehoty časovo obmedzených výnimiek. Ciele smerníc – znížiť zaťaženie životného prostredia vozidlami po dobe životnosti a zabrániť v čo najširšej miere hromadeniu odpadov – by bolo možné najlepšie dosiahnuť maximálne reštriktívnym výkladom článku 4 ods. 2 písm. a).

      (1)  Ú. v. ES L 269, s. 34


title: Vec T-179/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2016 – Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2016 – Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)
   (Vec T-179/15) (1)

   (2016/C 222/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015.


title: Vec C-345/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Centro Equestre da Leziria Grande Lda/Bundesamt für Finanzen (Slobodné poskytovanie služieb — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Jazdecké predstavenia a čísla organizované v členskom štáte spoločnosťou usadenou v inom členskom štáte — Zohľadnenie prevádzkových nákladov — Podmienky — Priama hospodárska súvislosť s príjmami dosiahnutými v štáte, v ktorom dochádza k výkonu činnosti)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Centro Equestre da Leziria Grande Lda/Bundesamt für Finanzen
   (Vec C-345/04) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Daňová právna úprava - Daň z príjmov právnických osôb - Jazdecké predstavenia a čísla organizované v členskom štáte spoločnosťou usadenou v inom členskom štáte - Zohľadnenie prevádzkových nákladov - Podmienky - Priama hospodárska súvislosť s príjmami dosiahnutými v štáte, v ktorom dochádza k výkonu činnosti)
   (2007/C 82/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Centro Equestre da Leziria Grande Lda

      Žalovaný: Bundesamt für Finanzen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy v oblasti dane z príjmov nerezidentov, ktorá stanovuje vrátenie dane ak sú prevádzkové náklady, ktoré priamo súvisia s príjmami, vyššie ako polovica príjmov, s článkom 59 Zmluvy ES (zmeneným, teraz článok 49 ES)
   Výrok rozsudku
   Vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá podmieňuje vrátenie dane z príjmov právnických osôb vyberanej zrážkou z príjmov dosiahnutých daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou splnením podmienky, aby prevádzkové náklady, o ktorých zohľadnenie na tieto účely daňovník žiada, priamo súviseli s príjmami dosiahnutými pri činnosti vykonávanej na území dotknutého členského štátu, neodporuje článku 59 Zmluvy ES (zmenenému, teraz článok 49 ES), pokiaľ sa za takého náklady budú považovať všetky náklady, ktoré nemožno od tejto činnosti oddeliť, bez ohľadu na miesto alebo čas ich vynaloženia. Na druhej strane však taká vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje vrátenie predmetnej dane dotknutému daňovníkovi podmienkou, aby predmetné prevádzkové náklady boli vyššie ako polovica dotknutých príjmov, uvedenému článku odporuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-104/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 19. marca 2009 — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 19. marca 2009 — Pedro Manuel Roca Álvarez/Sesa Start España ETT SA
   (Vec C-104/09)
   2009/C 141/40
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pedro Manuel Roca Álvarez

      Žalovaný: Sesa Start España ETT SA

      Prejudiciálna otázka

   Je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, ktorá zakazuje akúkoľvek diskrimináciu založenú na pohlaví, zakotvenou v článku 13 Zmluvy a v smernici Rady 76/207/EHS (1) z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky a v smernici 2002/73 (2), ktorá zmenila a doplnila smernicu 76/207/EHS, vnútroštátny zákon (v prejednávanej veci článok 37.4 Estatuto de los Trabajadores), ktorý priznáva právo na platené prestávky na dojčenie výlučne matkám, ktoré sú zamestnanými osobami, ktoré spočívajú v skrátení pracovného úväzku o pol hodiny alebo v prestávke v práci po dobu jednej hodiny, ktorú je možné rozdeliť na dve časti, a ktoré sú dobrovoľné a platené zamestnávateľom, a to až do deviatich mesiacov veku dieťaťa, a ktorý naopak toto právo nepriznáva zamestnaným otcom?

      (1)  Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 182.

      (2)  Ú. v. ES L 269, s. 25; Mim. vyd. 05/004, s. 255.


title: Vec F-102/15: Žaloba podaná 9. júla 2015 – ZZ/EHSV

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/70

         Žaloba podaná 9. júla 2015 – ZZ/EHSV
   (Vec F-102/15)
   (2015/C 302/87)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí EHSV o zamietnutí žiadosti o prístup k dokumentom podanej žalobcom, ako aj náhrady údajne spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia z 10. septembra 2014 a 19. novembra 2014, ktorými sa zamieta žiadosť žalobcu o prístup k dokumentom z 12. júna 2014 doplnená žiadosťami z 23. septembra 2014, 20. a 30. októbra 2014,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 27. marca 2015 doručené 31. marca 2015, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu z 1. decembra 2014,

               —

               nariadiť náhradu žalobcovej nemajetkovej ujmy odhadnutej na 10  000 eur,

               —

               zaviazať EHSV na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec C-26/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Leeuwarden (Holandsko) 18. januára 2012 — fiscale eenheid PPG Holdings BV cs/Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Leeuwarden (Holandsko) 18. januára 2012 — fiscale eenheid PPG Holdings BV cs/Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen
   (Vec C-26/12)
   2012/C 98/24
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te Leeuwarden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: fiscale eenheid PPG Holdings BV cs

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže zdaniteľná osoba, ktorá podľa vnútroštátnej právnej úpravy o dôchodkoch založila samostatný dôchodkový fond, aby zabezpečila starobný dôchodok pre svojich súčasných a bývalých zamestnancov, ktorí sú účastníkmi tohto fondu, odpočítať podľa článku 17 smernice 77/388 (1) (článku 168 a článku 169 smernice 2006/112 (2)) daň za služby, ktoré jej boli poskytnuté na účely realizácie dôchodkového zabezpečenia a vedenia dôchodkového fondu?

               2.

               Má sa dôchodkový fond, ktorý bol založený s cieľom poskytovať s čo najnižšími nákladmi vyplácanie starobného dôchodku účastníkom tohto dôchodkového fondu a do ktorého vkladajú a investujú kapitál títo účastníci alebo subjekty v ich mene, pričom dochádza k vyplácaniu výnosov, považovať za „zvláštny investičný fond“ („správu podielových fondov“) v zmysle článku 13 časti B písm. [d]) bodu 6 smernice 77/388 [článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112]?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov o dani z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-349/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón (Španielsko) 10. júla 2015 – Banco Popular Español S.A./Elena Lucaciu a Cristian Laurentiu Lucaciu

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón (Španielsko) 10. júla 2015 – Banco Popular Español S.A./Elena Lucaciu a Cristian Laurentiu Lucaciu
   (Vec C-349/15)
   (2015/C 302/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Castellón

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Banco Popular Español S.A.

      Odporcovia v odvolacom konaní: Elena Lucaciu a Cristian Laurentiu Lucaciu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je obmedzenie časových účinkov neplatnosti podmienky vyhlásenej za neplatnú z dôvodu jej nekalej povahy zlučiteľné s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1)?

               2.

               V prípade, ak sa konštatuje, že uvedené obmedzenie účinkov je zlučiteľné s právnou úpravou Európskej únie, konkrétne s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, z dôvodu dobrej viery dotknutých osôb a rizika vážnych ťažkostí:

                           a)

                           Čo sa rozumie pod vážnymi ťažkosťami, ktoré odôvodňujú obmedzenie účinkov?

                           b)

                           Musí sa riziko vážnych ťažkostí náležite preukázať v súdnom konaní, v ktorom sa naň poukazuje, alebo naopak môže stačiť všeobecné konštatovanie tohto rizika súdom bez konkrétnych údajov, o ktoré by sa toto konštatovanie opieralo?

      (1)  Ú. v. EÚ L 25, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-397/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO –Symaga (PAL) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Európskej únie PAL — Čiastočné vyhlásenie ochrannej známky za zrušenú — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 15 ods.1 písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Odlišná podoba od zapísanej ochrannej známky — Pravidlo 22 ods. 3 a 4 nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/44

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO –Symaga (PAL)
   (Vec T-397/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Európskej únie PAL - Čiastočné vyhlásenie ochrannej známky za zrušenú - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 15 ods.1 písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Odlišná podoba od zapísanej ochrannej známky - Pravidlo 22 ods. 3 a 4 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2017/C 030/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PAL-Bullermann GmbH (Friesoythe-Markhausen, Nemecko) (v zastúpení: J. Eberhardt, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Symaga, SA (Villarta de San Juan, Španielsko) (v zastúpení: A. Tarí Lázaro, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. mája 2015 (vec R 1626/2014-1) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia ochrannej známky medzi PAL-Bullermann a Symaga.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               PAL-Bullermann GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-810/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. júna 2016 – Portugalsko/Komisia („Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti štátom — Penále — Rozhodnutie o zaplatení penále — Zrušenie vnútroštátnej právnej úpravy nezlučiteľnej s právom Únie — Deň skončenia nesplnenia povinnosti — Zrušenie skoršieho rozhodnutia o zaplatení penále uloženom na účely vykonania tohto rozsudku Súdneho dvora — Právna sila rozhodnutie veci — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. júna 2016 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-810/14) (1)

   ((„Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti štátom - Penále - Rozhodnutie o zaplatení penále - Zrušenie vnútroštátnej právnej úpravy nezlučiteľnej s právom Únie - Deň skončenia nesplnenia povinnosti - Zrušenie skoršieho rozhodnutia o zaplatení penále uloženom na účely vykonania tohto rozsudku Súdneho dvora - Právna sila rozhodnutie veci - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2016/C 326/47)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, J. de Oliveira a S. Nunes de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Braga da Cruz a M. Heller, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie MARKT/A2/3523710 z 3. októbra 2014 o zaplatení penále, ktoré má zaplatiť Portugalská republika na základe obdobia od 10. januára do 29. januára 2008 na účely vykonania rozsudku z 10. januára 2008, Komisia/Portugalsko (C-70/06, EU:C:2008:3)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec F-7/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  23. februára 2010 — Faria/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Hodnotiaca správa — Hodnotené obdobie 2006–2007 — Návrh na zrušenie hodnotiacej správy — Zjavne nesprávne posúdenie — Náhrada nemajetkovej ujmy)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/51

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 23. februára 2010 — Faria/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec F-7/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Hodnotiaca správa - Hodnotené obdobie 2006–2007 - Návrh na zrušenie hodnotiacej správy - Zjavne nesprávne posúdenie - Náhrada nemajetkovej ujmy)
   2010/C 134/84
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marie-Hélène Faria (Muchamiel, Španielsko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: I. de Medrano Caballero, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy za obdobie od 1. októbra 2006 do 30. septembra 2007, ako aj návrh zaviazať žalovaného na zaplatenie náhrady škody utrpenej žalobkyňou

      Výrok rozsudku

               1.

               Hodnotiaca správa pani Faria vyhotovená Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) za obdobie od 1. októbra 2006 do 30. septembra 2007 sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť tri štvrtiny trov konania pani Faria.

               4.

               Pani Faria znáša jednu štvrtinu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009, s. 55.


title: Vec T-39/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Cargolux Airlines/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh nákladnej leteckej dopravy — Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) — Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Cargolux Airlines/Komisia
   (Vec T-39/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh nákladnej leteckej dopravy - Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) - Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 048/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne J. Joshua, barrister, a G. Goeteyn, solicitor, neskôr G. Goeteyn, T. Soames, solicitor, C. Rawnsley, barrister, a E. Aliende Rodríguez, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne N. Khan, S. Noë a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne O. Jones, neskôr S. Love, barristers, neskôr N. Khan a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúceho sa konania na základe článku 101 ZFEÚ, článku 53 Zmluvy o EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Letecká nákladná preprava), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyni a subsidiárne zníženia výšky pokuty uloženej tejto žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 1 až 5 rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúceho sa konania na základe článku 101 ZFEÚ, článku 53 Zmluvy o EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Letecká nákladná preprava) sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Cargolux Airlines International SA.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť Cargolux Airlines International.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec T-83/09: Žaloba podaná 20. februára 2009 – Chalk/ÚHVT – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/35

         Žaloba podaná 20. februára 2009 – Chalk/ÚHVT – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
   (Vec T-83/09)
   2009/C 90/54
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: David Chalk (Canterbury, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Balme, W. James a M. Gilbert, solicitors, a S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Reformed Spirits Company Hodlings Ltd (St Helier, Jersey)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. novembra 2008 vo veci R 1888/2007-2,

               —

               vymazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom z registra ÚHVT a povoliť zápis žalobcu ako majiteľa ochrannej známky Spoločenstva č. 2 245 306 na základe prevodu od spoločnosti Arthur Clark Limited, ktorý sa uskutočnil 21. januára 2006,
               subsidiárne vrátiť vec odvolaciemu senátu ÚHVT na posúdenie vo svetle zistení Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať ÚHVT a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom, v rozsahu, v akom do tohto konania zasahoval, na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred odvolacím senátom.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz zápisu prevodu: slovná ochranná známka „CRAIC“ pre tovary zaradené v triedach 25, 32 a 33.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník konania podávajúci návrh na výmaz zápisu prevodu: žalobca.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zrušenia rozhodnutia o zápise prevodu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

   Po prvé porušenie článku 16 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát pri prijímaní rozhodnutia týkajúceho sa prevodu ochrannej známky Spoločenstva nezohľadnil a neuplatnil vnútroštátne právo členského štátu (v tomto prípade Spojeného kráľovstva).
   Po druhé porušenie pravidla 31 nariadenia Komisie č. 2868/95 (1) tým, že odvolací senát nezohľadnil platnosť a účinok dokumentov, ktoré mu boli predložené, hoci je povinný to urobiť, ak je neskôr napadnutý právny účinok týchto dokumentov.
   Po tretie porušenie článku 77 písm. a) nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát nezohľadnil doterajšie rozhodnutia ÚHVT s ohľadom na ďalšie skutočnosti a dôkazy, ktoré mu boli predložené.
   Po štvrté porušenie článku 23 nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát nesprávne zamietol návrh žalobcu na zápis prevodu ochrannej známky Spoločenstva č. 2 245 306.
   Napokon odvolací senát postupoval nesprávne, keď odmietol zrušiť rozhodnutie, ktorým ÚHVT zapísal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom ako majiteľa ochrannej známky Spoločenstva č. 2 245 306 a zároveň keď rozhodol, že nariadenie Rady č. 40/94 a nariadenia Komisie č. 2868/95 nepovoľujú ÚHVT zapísať žalobcu ako registrovaného majiteľa ochrannej známky č. 2 245 306.

      (1)  Nariadenie Komisie č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-388/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Le Crédit Lyonnais/Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Réforme de l’État (Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica 77/388/EHS — Články 17 a 19 — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Používanie tovaru a služieb na plnenia podliehajúce dani a zároveň na plnenia oslobodené od dane — Pomerné odpočítanie dane — Výpočet pomernej časti — Pobočky so sídlom v iných členských štátoch alebo v tretích štátoch — Nezohľadnenie ich obratu)

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Le Crédit Lyonnais/Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Réforme de l’État
   (Vec C-388/11) (1)

   (Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica 77/388/EHS - Články 17 a 19 - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Používanie tovaru a služieb na plnenia podliehajúce dani a zároveň na plnenia oslobodené od dane - Pomerné odpočítanie dane - Výpočet pomernej časti - Pobočky so sídlom v iných členských štátoch alebo v tretích štátoch - Nezohľadnenie ich obratu)
   2013/C 325/03
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Le Crédit Lyonnais

      Odporca: Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Réforme de l’État

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d'État — Výklad článku 13 ods. B písm. d) bodov 1 až 5, článku 17 ods. 2, článku 17 ods. 3 písm. a) a c), článku 17 ods. 5 a článku 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Tovar a služby použité na účely plnení, v prípade ktorých je DPH odpočítateľná, ako aj na účely plnení, v prípade ktorých nie je DPH odpočítateľná — Výpočet odpočítateľnej sumy — Povinnosť ústredia spoločnosti so sídlom v jednom členskom štáte zohľadniť príjmy svojich pobočiek so sídlom v inom členskom štáte

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 ods. 2 a 5 a článok 19 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa majú vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorej ústredie sa nachádza v jednom členskom štáte, nemôže na určenie odpočítateľnej pomernej časti DPH, ktorá sa na ňu uplatňuje, zohľadniť obrat dosiahnutý jej pobočkami so sídlom v iných členských štátoch.

               2.

               Článok 17 ods. 3 písm. a) a c) a článok 19 ods. 1 šiestej smernice 77/388 sa majú vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorej ústredie sa nachádza v členskom štáte, nemôže na určenie odpočítateľnej pomernej časti dane z pridanej hodnoty, ktorá sa na ňu uplatňuje, zohľadniť obrat dosiahnutý jej pobočkami so sídlom v tretích štátoch.

               3.

               Článok 17 ods. 5 tretí pododsek šiestej smernice 77/388 sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu uplatniť pravidlo výpočtu odpočítateľnej pomernej časti podľa jednotlivých oblastí činnosti spoločnosti, ktorá je zdaniteľnou osobou, umožňujúcich tejto spoločnosti zohľadniť obrat dosiahnutý jej pobočkou so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-539/03: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Roche Nederland BV, Roche Diagnostic Systems Inc., Roche NV, Hoffmann-La Roche AG, Produits Roche SA, Roche Products Ltd, F. Hoffmann-La Roche AG, Hoffmann-La Roche Wien GmbH, Roche AB/Frederick Primus, Milton Goldenberg (Bruselský dohovor — Článok 6 bod 1 — Pluralita žalovaných — Právomoc súdu podľa bydliska ktoréhokoľvek zo žalovaných — Žaloba pre porušenie európskeho patentu — Žalovaní usadení v rôznych zmluvných štátoch — Porušenia spáchané vo viacerých zmluvných štátoch)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/1

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Roche Nederland BV, Roche Diagnostic Systems Inc., Roche NV, Hoffmann-La Roche AG, Produits Roche SA, Roche Products Ltd, F. Hoffmann-La Roche AG, Hoffmann-La Roche Wien GmbH, Roche AB/Frederick Primus, Milton Goldenberg
   (Vec C-539/03) (1)

   (Bruselský dohovor - Článok 6 bod 1 - Pluralita žalovaných - Právomoc súdu podľa bydliska ktoréhokoľvek zo žalovaných - Žaloba pre porušenie európskeho patentu - Žalovaní usadení v rôznych zmluvných štátoch - Porušenia spáchané vo viacerých zmluvných štátoch)
   (2006/C 224/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Roche Nederland BV, Roche Diagnostic Systems Inc., Roche NV, Hoffmann-La Roche AG, Produits Roche SA, Roche Products Ltd, F. Hoffmann-La Roche AG, Hoffmann-La Roche Wien GmbH, Roche AB

      Žalovaní: Frederick Primus, Milton Goldenberg
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 6 bodu 1 Bruselského dohovoru – Pluralita žalovaných – Žaloby pre porušenie európskeho patentu podané proti spoločnostiam usadeným v rôznych európskych štátoch – Právomoc súdu podľa sídla jednej zo spoločností
   Výrok rozsudku
   Článok 6 bod 1 Dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach, naposledy zmeneného a doplneného Dohovorom z 29. novembra 1996 o pristúpení Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní v spore o porušení európskeho patentu, v ktorom sú obvinené viaceré spoločnosti usadené v rôznych zmluvných štátoch zo skutkov, ktoré boli spáchané na území jedného alebo viacerých týchto štátov, a to ani za predpokladu, že tieto spoločnosti patriace k tej istej skupine konali rovnako alebo podobne v súlade so spoločnou politikou, ktorú vypracovala iba jedna z nich.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. novembra 2005  vo veci C-316/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Povolenie uviesť na trh prípravky na ochranu rastlín a biocídne výrobky — Smernica 91/414/EHS — Článok 8 — Smernica 98/8/ES — Článok 16 — Právomoc členských štátov počas prechodného obdobia)

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 10. novembra 2005
   vo veci C-316/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (1)

   (Povolenie uviesť na trh prípravky na ochranu rastlín a biocídne výrobky - Smernica 91/414/EHS - Článok 8 - Smernica 98/8/ES - Článok 16 - Právomoc členských štátov počas prechodného obdobia)
   (2006/C 10/07)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-316/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) z 22. júla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 26. júla 2004, ktorý súvisí s konaním: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, za účasti: 3M Nederland BV a i., Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk, R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka (spravodajca), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 10. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh treba vykladať v tom zmysle, že nepredstavuje povinnosť „standstill“. Články 10 druhý odsek ES a 249 tretí odsek ES, ako aj smernica 98/8 však nariaďujú, aby sa počas prechodného obdobia uvedeného v článku 16 ods. 1 tejto smernice členské štáty zdržali prijatia takých ustanovení, ktoré by vážne ohrozovali cieľ stanovený touto smernicou.

               2.

               Článok 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh treba vykladať v tom zmysle, že ak členský štát povolí na svojom území uvedenie na trh prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú aktívne látky neuvedené v prílohe I smernice, ktoré už boli na trhu dva roky odo dňa oznámenia tejto smernice, nie je povinný dodržiavať ustanovenia článku 4 alebo článku 8 ods. 3 tejto smernice.

               3.

               Článok 16 ods. 1 smernice 98/8 má ten istý význam ako článok 8 ods. 2 smernice 91/414.

               4.

               Je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť, či posudzovanie uvedené v článku 25d ods. 2 zákona o pesticídoch (Bestrijdingsmiddelenwet) z roku 1962 spĺňa všetky charakteristiky skúmania v zmysle článku 8 ods. 3 smernice 91/414.

               5.

               Článok 8 ods. 3 smernice 91/414 treba vykladať v tom zmysle, že obsahuje len ustanovenia o poskytovaní údajov pred skúmaním.

               6.

               Na prvú otázku nie je potrebné odpovedať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 25.9.2002.


title: Vec T-193/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. septembra 2011 — Ahoua-N’Guetta a i./Rada ( Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny — Žaloba o neplatnosť — Nečinnosť žalobcov — Zastavenie konania )

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. septembra 2011 — Ahoua-N’Guetta a i./Rada
   (Vec T-193/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny - Žaloba o neplatnosť - Nečinnosť žalobcov - Zastavenie konania)
   2011/C 340/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Timothée Ahoua-N’Guetta (Abidžan, Pobrežie Slonoviny), Jacques André Monoko Daligou (Abidžan), Bruno Walé Ekpo (Abidžan), Félix Tano Kouakou (Abidžan), Hortense Sess (Abidžan) a Joséphine Suzanne Ebah (Abidžan) (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a M. Chavrier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36), ako aj na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcov

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Timothée Ahoua-N’Guetta, Jacques André Monoko Daligou, Bruno Walé Ekpo, Félix Tano Kouakou a Hortense Sess a Joséphine Suzanne Ebah sú povinní nahradiť trovy konania.

               3.

               Konanie o návrhoch Európskej komisie a Republiky Pobrežia Slonoviny na vstup do konania ako vedľajší účastník konania sa zastavuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec T-85/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – Alfa Acciai/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov — Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO — Určenie cien a lehôt na zaplatenie — Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja — Prekročenie právomoci — Právo na obhajobu — Jediné a pokračujúce porušenie — Pokuty — Stanovenie východiskovej sumy — Poľahčujúce okolnosti — Dĺžka správneho konania“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – Alfa Acciai/Komisia
   (Vec T-85/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov - Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO - Určenie cien a lehôt na zaplatenie - Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja - Prekročenie právomoci - Právo na obhajobu - Jediné a pokračujúce porušenie - Pokuty - Stanovenie východiskovej sumy - Poľahčujúce okolnosti - Dĺžka správneho konania“))
   (2015/C 034/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alfa Acciai SpA (Brescia, Taliansko) (v zastúpení: D. Fosselard, S. Amoruso a L. Vitolo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Sauer a B. Gencarelli, neskôr R. Sauer a R. Striani, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Manzini, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 v konaní podľa článku 65 UO (vec COMP/37.956 – Výstužné tyče do betónu, opätovné prijatie), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009 v rozsahu, v akom sa ním rozhodlo o porušení článku 65 UO zo strany žalobkyne, a zaväzuje ju na zaplatenie pokuty 7,175 milióna eur, alebo subsidiárne návrh na zníženie výšky tejto pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Alfa Acciai SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-383/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Sodiaal International (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana finančných záujmov Únie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 3 — Vymáhanie pomoci Spoločenstva — Správna sankcia — Správne opatrenie — Premlčacia doba)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Société Sodiaal International
   (Vec C-383/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana finančných záujmov Únie - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článok 3 - Vymáhanie pomoci Spoločenstva - Správna sankcia - Správne opatrenie - Premlčacia doba))
   (2015/C 354/11)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Žalovaní: Société Sodiaal International

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 štvrtý pododsek nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa má vykladať v tom zmysle, že premlčanie, ktoré stanovuje, sa vzťahuje nielen na konania o nezrovnalostiach vedúce k uloženiu správnych sankcií v zmysle článku 5 tohto nariadenia, ale aj na konania vedúce k prijatiu správnych opatrení v zmysle článku 4 uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec C-286/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg z 30. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Reinhold Haug proti Land Baden-Württemberg

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg z 30. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Reinhold Haug proti Land Baden-Württemberg
   (Vec C-286/05)
   (2005/C 229/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg podal uznesením z 30. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Reinhold Haug proti Land Baden-Württemberg a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 18. júla 2005.
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Uplatní sa článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/1995 (1) aj vtedy, ak sa v súvislosti s nezrovnalosťou podľa článku 1 ods. 2 uvedeného nariadenia vyžaduje iba vrátenie neprávom získanej pomoci (článok 4 ods. 1 nariadenia) a suma neprávom získanej pomoci, ktorá sa má vrátiť, by bola podľa neskoršieho ustanovenia práva Spoločenstva nižšia ako suma, ktorá vyplýva z použitia právnej normy Spoločenstva platnej v čase vzniku nezrovnalosti?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Uplatní sa článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/1995 aj vo vzťahu k príslušným ustanoveniam o platbe úrokov, ak sa dotknutému producentovi neukladá žiadna správna sankcia v zmysle článku 5 ods. 1 uvedeného nariadenia, len sa od neho vyžaduje vrátenie neprávom poskytnutej pomoci v súlade s článkom 4 ods. 1 nariadenia?

      (1)  Ú. v. ES L 312, s. 1.


title: Vec T-461/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. októbra 2016 – Guccio Gucci/EUIPO – Guess? IP Holder (Zobrazenie štyroch prepletených G) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca štyri prepletené G — Ochranné známky Európskej únie, národná a medzinárodná skoršia obrazová ochranná známka G — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia podobnosti označení — článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 07/2009“)

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. októbra 2016 – Guccio Gucci/EUIPO – Guess? IP Holder (Zobrazenie štyroch prepletených G)
   (Vec T-461/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca štyri prepletené G - Ochranné známky Európskej únie, národná a medzinárodná skoršia obrazová ochranná známka G - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti označení - článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 07/2009“))
   (2016/C 428/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Guccio Gucci SpA (Florencia, Taliansko) (v zastúpení: P. L. Roncaglia, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: D. McFarland, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. mája 2015 (vec R 2049/2014-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Guccio Gucci a Guess? IP Holder

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Guccio Gucci SpA je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli Guess? IP Holder LP v konaní pred odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.15.


title: Vec F-37/10: Žaloba podaná 27. mája 2010 — Stratakis/Komisia

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/41

         Žaloba podaná 27. mája 2010 — Stratakis/Komisia
   (Vec F-37/10)
   ()
   2010/C 246/71
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Sofoklis Stratakis (Atény, Grécko) (v zastúpení: F. Sigalas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/129/08 nezahrnúť meno žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov uverejnený v Úradnom vestníku Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Súd pre verejnú službu:

               —

               zrušil rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/129/08 z 30. júla 2009 nezahrnúť jeho meno na zoznam úspešných uchádzačov uverejnený v Úradnom vestníku Európskej únie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-35/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH/Ministero delle Finanze (Ôsma smernica o DPH — Články 2 a 5 — Platitelia dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu — Daň zaplatená bez právneho dôvodu — Úpravy o vrátení)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH/Ministero delle Finanze
   (Vec C-35/05) (1)

   (Ôsma smernica o DPH - Články 2 a 5 - Platitelia dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu - Daň zaplatená bez právneho dôvodu - Úpravy o vrátení)
   (2007/C 95/10)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH

      Žalovaný: Ministero delle Finanze
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Corte suprema di cassazione – Výklad článkov 2 a 5 ôsmej smernice Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu (Ú. v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79) – Zaplatená daň, ktorá bola omylom faktúrovaná
   Výrok rozsudku

               1.

               Články 2 a 5 ôsmej smernice Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu sa majú vykladať tak, že daň z pridanej hodnoty, ktorá nie je dlhovaná a ktorá bola omylom faktúrovaná príjemcovi služieb a uhradená štátnej pokladni členského štátu miesta poskytovania týchto služieb, nie je možné vrátiť na základe týchto ustanovení.

               2.

               S výnimkou prípadov výslovne upravených ustanoveniami článku 21 bodu 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/111/EHS zo 14. decembra 1992, sa za osobu povinnú platiť daň z pridanej hodnoty z pohľadu daňových orgánov členského štátu miesta poskytovania služieb musí považovať len dodávateľ.

               3.

                           —

                           Zásadám neutrality, efektivity a zákazu diskriminácie neodporujú také vnútroštátne právne predpisy, aké sú vo veci samej, podľa ktorých môže o vrátenie súm zaplatených ako daň z pridanej hodnoty bez právneho dôvodu požiadať od daňových orgánov len dodávateľ a príjemca služieb môže podľa občianskeho práva podať žalobu o vydanie bezdôvodného obohatenia proti tomuto dodávateľovi. V prípade, ak sa vrátenie dane stane nemožným alebo nadmerne ťažkým, však musia členské štáty kvôli dodržaniu zásady efektivity upraviť nástroje potrebné na to, aby mal príjemca možnosť získať späť daň faktúrovanú bez právneho dôvodu.

                           —

                           Na túto odpoveď nemôžu mať vplyv vnútroštátne právne predpisy v oblasti priamych daní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec T-161/15: Žaloba podaná 1. apríla 2015 – Brinkmann (Steel Trading) a i./Komisia a ECB

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/68

         Žaloba podaná 1. apríla 2015 – Brinkmann (Steel Trading) a i./Komisia a ECB
   (Vec T-161/15)
   (2015/C 294/83)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Brinkmann (Steel Trading) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo), Dalmar investments Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy), Darlows Consultants Ltd (Nassau, Bahamy), Forestborne Ltd (Tortola), International Corporate Management Company SA (Luxemburg, Luxembursko), Kraxis Investments Ltd (Nikózia, Cyprus), Magnamox Management Ltd (Nikózia), Megamatic Technologies Ltd (Nikózia), Windward Yachting Ltd (Sliema, Malta), Chupit Ltd (Nikózia), Coburg Investments (Overseas) Ltd (Nikózia), First Trade International Ltd (Tortola), Fitinvest Ltd (Limassol, Cyprus), Halman Consultants (Overseas) Ltd (Tortola), Limtan Investments Ltd (Larnaka, Cyprus), Minnesota Trading Ltd (Nikózia), Protoconsult Ltd (Nikózia), Transcoal Trading Ltd (Nikózia) a Veft Management Ltd (Nikózia) (v zastúpení: R. Nowinski, barrister)

      Žalované: Európska komisia a Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil Európskej únii povinnosť nahradiť škody, ktoré žalobcom vznikli v dôsledku prijatia a uplatňovania Memoranda o porozumení o osobitnej podmienenosti hospodárskej politiky vo výške uvedenej v žalobe alebo vo výške, ktorú bude Všeobecný súd považovať za primeranú,

               —

               uložil Európskej únii povinnosť nahradiť trovy konania súvisiace s podaním tejto žaloby.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 21 ods. 2 Charty základných práv v tom, že Komisia a ECB konali protiprávne, keď diskriminovali Cyprus, a tým diskriminovali aj majiteľov vkladov v cyperských bankách.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia a ECB konali protiprávne, keď porušili právo majiteľov vkladov na ochranu vlastníctva zaručené Chartou základných práv.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 5 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii v tom, že Komisia a ECB konali protiprávne, keď porušili zásadu proporcionality a prijali Memorandum o porozumení o osobitnej podmienenosti hospodárskej politiky, ktoré dohodli na základe Európskeho stabilizačného mechanizmu.


title: Vec T-230/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – Fínsko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Režim kontroly pomoci na plochu v určitých regiónoch — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstva )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – Fínsko/Komisia
   (Vec T-230/04) (1)

   („EPUZF - Záručná sekcia - Režim kontroly pomoci na plochu v určitých regiónoch - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstva“)
   (2007/C 247/38)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fínska republika (v zastúpení: pôvodne A. Guimaraes-Purokoski a T. Pynnä, neskôr A. Guimaraes-Purokoski a E. Bygglin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení:M. Huttunen a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/136/ES zo 4. februára 2004, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 40, s. 31), v rozsahu v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Fínskou republikou v rámci pomoci udeľovanej na plochu v určitých regiónoch, z dôvodu nedostatočnosti uplatňovaného režimu kontroly
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004 (pôvodne vec C-162/04).


title: Vec C-151/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  24. októbra 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2000/60/ES — Právny rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva — Prebratie článku 4 ods. 8, článku 7 ods. 2, článku 10 ods. 1 a 2, ako aj oddielov 1.3 a 1.4 prílohy V smernice 2000/60 — Povodia vnútri spoločenstiev a medzi spoločenstvami — Článok 149 ods. 3 in fine španielskej Ústavy — Doplňujúca doložka)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. októbra 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-151/12) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2000/60/ES - Právny rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva - Prebratie článku 4 ods. 8, článku 7 ods. 2, článku 10 ods. 1 a 2, ako aj oddielov 1.3 a 1.4 prílohy V smernice 2000/60 - Povodia vnútri spoločenstiev a medzi spoločenstvami - Článok 149 ods. 3 in fine španielskej Ústavy - Doplňujúca doložka)
   2013/C 367/14
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Valero Jordana, E. Manhaeve a B. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 4 ods. 8, článku 7 ods. 2, článku 10 ods. 1 a 2 a oddielov 1.3 a 1.4 prílohy V smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005. s. 275) — Environmentálne ciele — Vody využívané na odber pitnej vody — Povrchové vody — Povodia v rámci Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky potrebné opatrenia na prebratie článku 4 ods. 8, článku 7 ods. 2, článku 10 ods. 1 a 2, ako aj oddielu 1.3 a pododdielu 1.4.1 bodov i) až iii) prílohy V smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, na ktorú odkazuje jej článok 8 ods. 2, v súvislosti s povodiami vnútri spoločenstiev s výnimkou Katalánska, ako aj článku 7 ods. 2 a článku 10 ods. 1 a 2 smernice 2000/60 v súvislosti s povodiami vnútri spoločenstiev v Katalánsku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec C-414/13: Odvolanie podané 22. júla 2013 : Reber Holding GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. mája 2013 vo veci T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               12.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/3

         Odvolanie podané 22. júla 2013: Reber Holding GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. mája 2013 vo veci T-530/10, Reber Holding GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-414/13)
   2013/C 298/05
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Reber Holding GmbH & Co. KG (v zastúpení: O. Spuher, M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Anna Klusmeier

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 vo veci T-530/10 a rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. septembra 2010 vo veci R 363/2008-4,

               —

               subsidiárne zrušil vyššie uvedený rozsudok a vrátil vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka vo svojom odvolaní uvádza porušenie hmotného práva Únie v spojení s neúplným preskúmaním a posúdením základných skutočností. Všeobecný súd v celom rozsahu neposúdil základné skutočnosti, ktoré mu boli predložené. Ide teda o nesprávne právne posúdenie (rozsudok Súdneho dvora z 24. septembra 2010, Becker/Harman International Industries, C-51/09 (1)). Toto nesprávne právne posúdenie možno pred Súdnym dvorom uplatniť prostredníctvom odvolania (pozri rozsudok Súdneho dvora zo 16. júna 2010, Union Investment Privatfonds/UniCredito Italiano, C-317/10 P (2)).
   Všeobecný súd sa v napadnutom rozsudku domnieva, že predložené čestné vyhlásenie neodkazuje na ďalšie predložené dôkazy. Toto konštatovanie je nesprávne. Z čestného vyhlásenia jednoznačne vyplýva, že sa v ňom odkazuje na ďalšie dôkazy, ktoré sú súčasťou prílohy. Všeobecný súd teda predložené čestné vyhlásenie nepreskúmal a neposúdil v celom rozsahu. Ide preto o nesprávne právne posúdenie napadnutého rozsudku, ktoré možno v odvolacom konaní napadnúť odvolaním.
   V prípade, že by Všeobecný súd predložené dôkazy preskúmal a posúdil v celom rozsahu, musel by vychádzať z riadneho používania oboch ochranných známok, ktoré sú predmetom námietky, podľa článku 42 ods. 2 prvej vety v spojení s odsekom 3 nariadenia (ES) č. 40/94 (3). V dôsledku toho je napadnutý rozsudok aj v rozpore s článkom 42 ods. 2 prvej vety v spojení s odsekom 3 nariadenia (ES) č. 40/94.
   Napadnutý rozsudok je navyše v rozpore s článkom 15 ods. 1 a ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94. Všeobecný súd sa totiž právne nesprávne domnieva, že odvolateľka ochrannú známku č. 1151678 „W. Amadeus Mozart“, ktorá je predmetom námietky, riadne nepoužívala.

      (1)  Zb. s. I-5805.

      (2)  Zb. 2011 s. I-5471.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-46/06: Žaloba podaná  30. januára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Českej republike

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/9

         Žaloba podaná 30. januára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Českej republike
   (Vec C-46/06)
   (2006/C 74/16)
   Jazyk konania: čeština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: L. Jelínek a W. Wils, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 30. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Českej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, alebo v každom prípade tým, že uvedené opatrenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 3, článku 6 ods. 1, v súvislosti s týmto znením: „akýchkoľvek účinných technologických opatrení, ktoré dotknutá osoba vykonáva s vedomím alebo opodstatneným dôvodom znalosti, že sleduje daný cieľ, alebo ak o tejto skutočnosti jestvujú opodstatnené dôkazy“, článku 6 ods. 3, článku 6 ods. 4 prvého, štvrtého a piateho pododseku, článku 7 ods. 1, druhého pododseku, článku 7 ods. 2, článku 8 ods. 2, v súvislosti s týmto znením: „ako aj zariadení, výrobkov alebo súčiastok, ktoré sú uvedené v článku 6 ods. 2“, článku 8 ods. 3, článku 10 ods. 1 a článku 11 ods. 2 uvedenej smernice;

               2.

               zaviazal Českú republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. mája 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 167, 22.6.2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec T-145/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – adidas/ÚHVT – Shoe Branding Europe (Dva rovnobežné pásy na topánke) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška pozičnej ochrannej známky Spoločenstva pozostávajúcej z dvoch rovnobežných pásov na topánke — Obrazová ochranná známka Spoločenstva a národná obrazová ochranná známka a skorší medzinárodný zápis predstavujúci tri rovnobežné pásy na topánkach a na oblečení — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – adidas/ÚHVT – Shoe Branding Europe (Dva rovnobežné pásy na topánke)
   (Vec T-145/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška pozičnej ochrannej známky Spoločenstva pozostávajúcej z dvoch rovnobežných pásov na topánke - Obrazová ochranná známka Spoločenstva a národná obrazová ochranná známka a skorší medzinárodný zápis predstavujúci tri rovnobežné pásy na topánkach a na oblečení - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 221/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: adidas AG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti, neskôr I. Fowler, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Shoe Branding Europe BVBA (Audenarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. novembra 2013 (vec R 1208/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi adidas AG a Shoe Branding Europe BVBA

      Výrok

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 28. novembra 2013 (vec R 1208/2012-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila adidas AG.

               3.

               Shoe Branding Europe BVBA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec T-337/14: Žaloba podaná 8. mája 2014 – Rezon OOD/ÚHVT – mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/24

         Žaloba podaná 8. mája 2014 – Rezon OOD/ÚHVT – mobile.international GmbH (mobile.de proMotor)
   (Vec T-337/14)
   2014/C 245/32
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rezon OOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: P. Kănčev a T. Ignatova, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: mobile.international GmbH (Dreilinden, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. februára 2014 vo veci R 950/2013-1,

               —

               vyhovel návrhom, ktoré predložila oddeleniam a senátom ÚHVT,

               —

               vyhovel v celosti jej návrhu na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva, ktorej majiteľom je mobile.international GmbH,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania,

               —

               povolil ustanovenie znalcov na vypracovanie posudku o otázkach týkajúcich sa dôkazov v rámci žaloby.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „mobile.de proMotor“ pre služby zaradené do tried 35, 38, 41 a 42 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 8 96  643.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dôvod relatívnej neplatnosti založený na ustanoveniach článku 53 ods. 1 v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 78 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 76 tohto nariadenia a pravidlom 22 ods. 3 nariadenia č. 2868/95, porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009, kolízia medzi neskôr zapísanou ochrannou známkou Spoločenstva a skôr zapísanou národnou ochrannou známkou so zreteľom na rozšírenie EÚ.


title: Vec F-59/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  8. marca 2011 — De Nicola/Európska investičná banka (Verejná služba — Zamestnanci Európskej investičnej banky — Hodnotenie — Povýšenie — Právomoc Súdu pre verejnú službu — Prípustnosť — Implicitné rozhodnutie o zamietnutí — Vnútorné usmernenie — Zástupca zamestnancov — Zásada dodržiavania práva na obranu)

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/27

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 8. marca 2011 — De Nicola/Európska investičná banka
   (Vec F-59/09) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Európskej investičnej banky - Hodnotenie - Povýšenie - Právomoc Súdu pre verejnú službu - Prípustnosť - Implicitné rozhodnutie o zamietnutí - Vnútorné usmernenie - Zástupca zamestnancov - Zásada dodržiavania práva na obranu)
   2011/C 130/54
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a F. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie povýšení, o ktorých sa rozhodlo 29. apríla 2008 a ktoré neobsahujú meno žalobcu, ako aj hodnotenia žalobcu za rok 2007. Na druhej strane zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru, že bude rozhodovať vo veci napriek vzneseniu námietky zaujatosti. Napokon preukázanie skutočnosti, že žalobca je obeťou šikanovania na pracovisku, a uloženie povinnosti žalovanej, aby sa zdržala takejto činnosti a nahradila nemajetkovú a majetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Hodnotiaca správa za rok 2007 a rozhodnutie o zamietnutí povýšenia C. De Nicolu sa zrušujú.

               2.

               Zostávajúce žalobné návrhy sa zamietajú.

               3.

               C. De Nicola a Európska investičná banka znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009, s. 49.


title: Vec C-298/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 16. júna 2014 – Alain Laurent Brouillard/Výberová komisia výberového konania referendárov na Cour de cassation, Belgické kráľovstvo

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 16. júna 2014 – Alain Laurent Brouillard/Výberová komisia výberového konania referendárov na Cour de cassation, Belgické kráľovstvo
   (Vec C-298/14)
   2014/C 303/30
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alain Laurent Brouillard

      Žalovaná: Výberová komisia výberového konania referendárov na Cour de cassation, Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 45 ZFEÚ a 49 ZFEÚ, ako aj smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (1) vykladať v tom zmysle, že sa uplatnia v situácii, v ktorej belgický štátny príslušník s bydliskom v Belgicku, ktorý nevykonával povolanie v inom členskom štáte, sa na podporu svojej prihlášky do výberového konania referendárov na belgickom Cour de cassation odvoláva na diplom vydaný francúzskou univerzitou, konkrétne magister v oblasti práva, ekonómie a správy na účely výkonu zamestnania, so špecifikáciou oblasti súkromné právo, špecializácia právnik-prekladateľ, vydaný 22. novembra 2010 univerzitou v Poitiers?

               2.

               Predstavuje funkcia referendára na belgickom Cour de cassation, s ohľadom na ktorú článok 259k Poriadku o súdoch stanovuje, že vymenovanie do tejto funkcie podlieha podmienke byť doktorom práva alebo „licencié en droit“, regulovanú funkciu v zmysle článku 3 smernice 2005/36?

               3.

               Predstavuje funkcia referendára na Cour de cassation, ktorej úlohy stanovuje článok 135a Poriadku o súdoch, zamestnaním v štátnej službe alebo vo verejnej službe v zmysle článku 45 ods. 4 ZFEÚ, a je teda uplatnenie článkov 45 a 49 ZFEU, ako aj smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií vylúčené podľa uvedeného článku 45 ods. 4?

               4.

               Ak sú články 45 a 49 ZFEÚ, ako aj smernica 2005/36 zo 7. septembra 2005 uplatniteľné v prejednávanej veci, majú sa tieto právne normy vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby výberová komisia výberového konania referendárov na Cour de cassation podmienila účasť na tomto výberovom konaní vlastníctvom diplomu doktor práva alebo „licencié en droit“ priznaných niektorou belgickou univerzitou alebo podmienkou uznania Francúzskym spoločenstvom, ktoré je orgánom príslušným v oblasti vzdelávania, že akademický titul magister, vydaný žalobcovi francúzskou univerzitou v Poitiers, je rovnocenný s titulom doktor práva, „licencié en droit“ alebo magister práva udeľovaných niektorou belgickou univerzitou?

               5.

               Ak sú články 45 a 49 ZFEÚ, ako aj smernica 2005/36 zo 7. septembra 2005 uplatniteľné v prejednávanej veci, majú sa tieto právne normy vykladať v tom zmysle, že ukladajú výberovej komisii výberového konania referendárov na Cour de cassation povinnosť porovnať kvalifikáciu žalobcu vyplývajúcu z jeho diplomov a jeho odborné skúsenosti s kvalifikáciou, ktorá vyplýva z titulu doktor práva alebo „licencié en droit“ priznaných niektorou belgickou univerzitou, a prípadne mu uložiť kompenzačné opatrenie podľa článku 14 smernice 2005/36?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22).


title: Vec C-257/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln – Nemecko) – Elke Roch, Jürgen Roch/Germanwings GmbH

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/21

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln – Nemecko) – Elke Roch, Jürgen Roch/Germanwings GmbH
      (Vec C-257/16) (1)

      (2016/C 454/39)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec T-126/17: Žaloba podaná 27. februára 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisia

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/47

         Žaloba podaná 27. februára 2017 – Consorzio IB Innovation/Komisia
   (Vec T-126/17)
   (2017/C 121/68)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Consorzio IB Innovation (Bentivoglio, Taliansko) (v zastúpení: A. Masutti a P. Manzini, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že Komisia nesprávne vyložila a uplatnila dohody o grante GA CONTAIN a GA ICARGO tým, že prijala audítorskú správu vo vzťahu ku všetkým aspektom zdôrazneným v žalobe,

               —

               následne potvrdil, že žalobca správne vyložil a uplatnil GA CONTAIN a GA ICARGO,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba patrí do problematiky súvisiacej z vecou T-84/17, Consorzio IB Innovation/Komisia. Táto žaloba bola podaná proti rozhodnutiu Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre výskum a inovácie z 30. novembra 2016 (ARES 2016 – 6711369), v ktorom bolo rozhodnuté, že Consorzio IB Innovation (ďalej len „IBI“) má povinnosť vrátiť sumu 294 925,43 eura podľa zmluvy č. 261679-CONTAIN, a sumu 155 482,91 eura podľa zmluvy č. 288383-ICARGO, ako aj overiť, či došlo k systémovým chybám v súvislosti s radou ďalších zmlúv.
   Žalobkyňa spochybňuje výklad predmetných zmlúv zo strany Komisie.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom a kontradiktórnom výklade pojmov „príjemca“ a „tretia strana“ v rozpore s dohodou o grante (Grant Agreement; ďalej len „GA“) a všeobecnými podmienkami (General Conditions; ďalej len „GC“) obsiahnutými v prílohe II všeobecnej zmluvy.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že združenie nie je jediným subjektom, ale skôr skupinou subjektov alebo „kolektívnym subjektom“ a že v GA ani v GC obsiahnutých v prílohe II všeobecnej zmluvy sa neuvádza, že subjekt zahrnutý do združenia je treťou stranou vo vzťahu k príjemcovi dohody o grante, pokiaľ obe osoby majú samostatnú právnu subjektivitu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 9 GA CONTAIN a článku 9 GA ICARGO zo strany audítora a Komisie, čo sa týka práva uplatniteľného na tieto zmluvy a uplatnenia pravidiel, ktoré netvoria súčasť zmlúv a nie sú právne záväzné.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že audítorská správa odsúhlasená Komisiou vychádza z výkladu GA, ktorý nie je podložený znením týchto zmlúv ani uplatniteľnými právnymi pravidlami. Táto správa je naopak založená na „príručke“, ktorú pripravili útvary Komisie. Podľa tvrdenia žalobcu nemôže tento dokument, ktorý bol vypracovaný jednostranne, prevážiť nad pravidlami, ktoré boli dohodnuté medzi zmluvnými stranami.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výkladne a nesprávnom uplatnení článku II.15 ods. 2 písm. c) prílohy II GA CONTAIN a ICARGO.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že systém preplácania nepriamych nákladov týkajúci sa niektorých in-house poradcov združenia IBI, ktorí pracovali z domu, nemožno považovať za správny.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že žiadosť o kontrolu zmlúv, ktoré nepodliehajú auditu, nie je založená na žiadnom zmluvnom dojednaní.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že nie je celkom jasné, ktoré zmluvné dojednania GA ICARGO a CONTAIN, vrátane ich príloh, udeľujú Komisii právo, aby si od IBI vyžiadala štruktúrovaný a podrobný audit všetkých dohôd, na ktorých sa IBI zúčastnilo v rámci siedmeho rámcového programu. Komisia, ktorá koná na základe predpokladu, že chyby, ktoré boli vďaka auditu zistené, sú systémové, požaduje, aby IBI uviedlo, či je zoznam úplný a prípadne ho doplnilo o chýbajúce projekty a overilo, či sa tieto systémové chyby nachádzajú vo finančných správach týkajúcich sa týchto projektov.


title: Vec F-56/10: Žaloba podaná 9. júla 2010 — Hecq/Komisia

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/43

         Žaloba podaná 9. júla 2010 — Hecq/Komisia
   (Vec F-56/10)
   ()
   2010/C 246/77
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušiť rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta úplné preplatenie určitých lekárskych výdavkov a odmien

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté 20. októbra 2009 likvidačným oddelením bruselskej zdravotnej poisťovni vo forme vyúčtovania č. 171, ktorým sa zamietlo úplné preplatenie štyroch návštev u všeobecného lekára zo 17. februára, z 2. apríla, z 23. apríla a z 11. mája 2009, dvoch návštev u lekára špecialistu zo 6. apríla a z 15. júna 2009 ako dvoch nákupov liekov predpísaných psychiatrom Vandenborreom z 22. júna a 22. septembra 2009,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to potrebné, rozhodnutie prijaté menovacím orgánom z 13. apríla 2010 v rozsahu, v akom sa zamieta sťažnosť žalobcu podaná 20. januára 2010 proti uvedenému rozhodnutiu z 20. októbra 2009,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-507/14: Žaloba podaná 1. júla 2014 – Vidmar a i./Európska únia

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/46

         Žaloba podaná 1. júla 2014 – Vidmar a i./Európska únia
   (Vec T-507/14)
   2014/C 303/54
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Vedran Vidmar (Záhreb, Chorvátsko), Saša Čaldarević (Záhreb), Irena Glogovšek (Záhreb), Gordana Grancarić (Záhreb), Martina Grgec (Záhreb), Ines Grubišić (Vranjic, Chorvátsko), Sunčica Horvat Peris (Karlovac, Chorvátsko), Zlatko Ilak (Samobor, Chorvátsko), Mirjana Jelavić (Virovitica, Chorvátsko), Romuald Kantoci (Pregrada, Chorvátsko), Svjetlana Klobučar (Záhreb), Ivan Kobaš (Županja, Chorvátsko), Zlatko Kovačić (Sesvete, Chorvátsko), Tihana Kušeta Šerić (Split, Chorvátsko), Damir Lemaić (Záhreb), Željko Ljubičić (Solin, Chorvátsko), Gordana Mahovac (Nova Gradiška, Chorvátsko), Martina Majcen (Krapina, Chorvátsko), Višnja Merdžo (Rijeka, Chorvátsko), Tomislav Perić (Záhreb), Darko Radić (Záhreb), Damjan Saridžić (Záhreb), Darko Graf (Záhreb) (v zastúpení: D. Graf, abogado)

      Žalovaná: Európska únia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               predbežným rozsudkom zaviazal Európsku úniu podľa článku 340 druhého odseku ZFEÚ na náhradu majetkovej ujmy, ktorú utrpeli všetci žalobcovia počas obdobia od 1. januára 2012 do začiatku ich činnosti ako chorvátski súdni vykonávatelia v súlade s článkom 36 ods. 1 a prílohou VII bodom 1 Aktu o pristúpení, ktoré sú právne záväzné pre všetkých 28 štátov, ktoré podpísali Zmluvu o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii z 9. decembra 2011, ako aj pre Európsku komisiu, pričom táto ujma vyplýva zo skutočnosti, že Európska komisia nevykonávala právomoc kontroly (monitoring), ktorá jej bola zverená článkom 36 ods. 1 a 2 Aktu o pristúpení s cieľom dbať o to, aby si Chorvátska republika splnila svoj záväzok zabezpečiť, že chorvátski súdni vykonávatelia môžu začať s výkonom činnosti 1. januára 2012, čo bol záväzok, ktorý sa prijal počas rokovaní týkajúcich sa pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii v rámci kapitoly 23 – Súdna moc a základné práva a ktorý bol uvedený v prílohe VII, bode 1 Aktu o pristúpení, „Konkrétne záväzky, ktoré prijala Chorvátska republika počas svojich prístupových rokovaní“, ktorý uvádza: „1. Naďalej zabezpečovať účinné vykonávanie svojej stratégie a akčného plánu pre reformu justície“,

               —

               prerušil konanie o sume celej majetkovej ujmy, náhradu ktorej požadujú žalobcovia od Európskej únie v rámci tejto žaloby až do momentu, kedy predbežný rozsudok uvádzaný v prvej zarážke týchto návrhov nadobudne právoplatnosť,

               —

               po nadobudnutí právoplatnosti predbežného rozsudku o návrhoch uvádzaných v prvej zarážke týchto návrhov a po pojednávaní a predložení dôkazov týkajúcich sa celkovej výšky majetkovej ujmy, náhradu ktorej žiadajú žalobcovia v rámci tejto žaloby, zaviazal Európsku úniu na nahradenie majetkovej ujmy spôsobenej každému zo žalobcov nezákonným opomenutím Európskej komisie, ktoré bolo opísané v prvej zarážke týchto návrhov a to celej utrpenej ujmy (damnum emergens) a celého ušlého zisku (lucrum cessans) žalobcov počas obdobia od 1. januára 2012 do dátumu, keď Všeobecný súd zašle ministerstvám financií a spravodlivosti Chorvátskej republiky príslušné žiadosti na sumu 6 00  000 eur za každý kalendárny rok a pre každého zo žalobcov, zvýšenú o úroky z omeškania so sadzbou 12 % ročne za obdobie:

                           —

                           pokiaľ ide o náhradu celkovej výšky ujmy, od 1. januára 2012 do zaplatenia,

                           —

                           pokiaľ ide o náhradu ušlého zisku, ktorý žalobcom ušiel za rok 2012, od 1. januára 2013 do zaplatenia,

                           —

                           pokiaľ ide o náhradu ušlého zisku, ktorý žalobcom ušiel za rok 2013, od 1. januára 2014 do zaplatenia,

                           —

                           pokiaľ ide o náhradu ušlého zisku, ktorý žalobcom ušiel za rok 2014, od 1. januára 2015 do zaplatenia,

               —

               po nadobudnutí právoplatnosti predbežného rozsudku o návrhoch uvádzaných v prvej zarážke týchto návrhov a po pojednávaní a predložení dôkazov týkajúcich sa výšky tohto žalobného návrhu, zaviazať Európsku úniu na náhradu všetkých trov konania, ktoré vznikli každému so žalobcov v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú dôvody, ktoré sú v podstate zhodné s dôvodmi uvádzanými vo veci T-109/14, Škugor a i./Európska únia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, s. 38.


title: Vec T-371/08 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. júna 2009 — Nijs/Dvor audítorov ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Rozhodnutie o vymenovaní nadriadeného odvolateľa — Interné výberové konanie — Voľby do výboru zamestnancov — Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa v roku 2006 — Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné )

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/17

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. júna 2009 — Nijs/Dvor audítorov
   (Vec T-371/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Rozhodnutie o vymenovaní nadriadeného odvolateľa - Interné výberové konanie - Voľby do výboru zamestnancov - Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa v roku 2006 - Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)
   2009/C 233/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Stenier a J. Vermer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 26. júna 2008, Nijs/Dvor audítorov (F-5/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a ktoré smeruje k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Bart Nijs znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.