title: Vec T-315/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2008 – Ercros/ÚHVT – Degussa (TAI CROS) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva TAI CROS — Skoršie vnútroštátne slovné ochranné známky CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS a ERCROS — Skoršie vnútroštátne obrazové ochranné známky CROS — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2008 – Ercros/ÚHVT – Degussa (TAI CROS)
   (Vec T-315/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva TAI CROS - Skoršie vnútroštátne slovné ochranné známky CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS a ERCROS - Skoršie vnútroštátne obrazové ochranné známky CROS - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/46)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ercros, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: R. Thierie, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Degussa GmbH, predtým Degussa AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: S. Schäffler, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. septembra 2006 (vec R 29/2006-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ercros, SA a Degussa GmbH.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ercros, SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-569/13: Žaloba podaná 28. októbra 2013 — Bimbo/ÚHVT — Cafe do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/25

         Žaloba podaná 28. októbra 2013 — Bimbo/ÚHVT — Cafe do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Vec T-569/13)
   2014/C 24/44
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cafe do Brasil SpA (Melito di Napoli, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. augusta 2013 prijaté vo veci R 1561/2012-4,

               —

               zaviazal vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v červenej, zlatej, bielej a čiernej so slovnými prvkami „Caffè KIMBO Espresso Napoletano“ pre rady výrobkov a služieb zaradených do tried 30, 32 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4037933.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska ochranná známka č. 291655 pre slovo „BIMBO“ pre výrobky zaradené do triedy 30 a skoršia v Španielsku dobre známa ochranná známka „BIMBO“ pre výrobky zaradené do triedy 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-257/17: Žaloba podaná 3. mája 2017 – RE/Komisia

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/33

         Žaloba podaná 3. mája 2017 – RE/Komisia
   (Vec T-257/17)
   (2017/C 221/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: RE (v zastúpení: S. Pappas, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil implicitné rozhodnutie Riaditeľstva pre bezpečnosť, ktorým sa tacitne zamieta opakovaná žiadosť o prístup k dokumentom, podaná žalobcom 20. januára 2017,

               —

               uložil žalovanej povinnosť vyplatiť žalobcovi spravodlivú a primeranú náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá mu bola spôsobená protiprávnym odmietnutím vybaviť jeho žiadosť o prístup k dokumentom v rozpore s ustanoveniami nariadenia 1049/2001 (1), a

               —

               rozhodol, že žalovaná znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré žalobca vynaložil v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca domáha zrušenia vyššie uvedeného napadnutého implicitného rozhodnutia, a to z dvoch dôvodov: po prvé preto, že napadnuté rozhodnutie neobsahuje žiadne odôvodnenie pre nesprístupnenie 15 dokumentov, ktoré žalobca požadoval a ktoré neboli uvedené v rozhodnutí z 22. decembra 2016, ktorým bola zamietnutá pôvodná žiadosť žalobcu o prístup k dokumentom, a po druhé preto, že nesprístupnenie ostatných dokumentov nebolo odôvodnené vôbec, resp. v každom prípade nesprávne, ak by malo platiť, že odôvodnenie rozhodnutia z 22. decembra 2016, ktorým bola zamietnutá pôvodná žiadosť žalobcu, sa považuje za odôvodnenie obsiahnuté v napadnutom implicitnom rozhodnutí.
   Nakoniec sa žalobca domáha vyplatenia zodpovedajúcej náhrady vzniknutej nemajetkovej ujmy vyplývajúcej z pretrvávajúcich prieťahov zo strany správneho orgánu a z protiprávneho odopretia prístupu žalobcovi k dotknutým dokumentom, a to v rozpore s ustanoveniami nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30.mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-177/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  13. februára 2014 – Marek Marszałkowski/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovné prvky „Walichnowy“ a  „Marko“  — Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Spoločenstva MAR-KO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/5

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. februára 2014 – Marek Marszałkowski/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Vec C-177/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovné prvky „Walichnowy“ a „Marko“ - Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Spoločenstva MAR-KO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny))
   2014/C 184/06
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Marek Marszałkowski (v zastúpení: C. Sadkowski, právny poradca)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 4. februára 2013, Marszalkowski/ÚHVT – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), ktorým Všeobecný súd zamietol odvolanie podané proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. januára 2011 (vec R 760/2010-4) zrušujúcemu rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré zamietlo námietku podanú majiteľom slovnej ochrannej známky Spoločenstva „Mar-Ko“ pre tovary triedy 29 Niceskej dohody – Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1) a článku 48 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Marek Marszałkowski je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-75/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n ° 3 de Ávila (Španielsko) 11. februára 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero a María Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila (Španielsko) 11. februára 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero a María Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Vec C-75/14)
   2014/C 135/28
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA

      Odporcovia: Francisco Javier Rodríguez Barbero a María Ángeles Barbero Gutiérrez

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má vnútroštátny súd v súlade so smernicou Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä s článkom 6 ods. 1 smernice, a s cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľov a používateľov v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity, keď posudzuje existenciu nekalej podmienky týkajúcej sa úrokov z omeškania pri hypotekárnych úveroch, konštatovať neplatnosť zmluvnej podmienky a jej nezáväznosť, alebo naopak upraviť zmluvnú podmienku o úrokoch tým, že oprávneného alebo veriteľa poverí prepočítaním úrokov?

               2.

               Stanovuje druhé prechodné ustanovenie zákona č. 1/2013 zo 14. mája (Ley 1/2013 de 14 de mayo) jednoznačné obmedzenie ochrany záujmov spotrebiteľa, keď súdnemu orgánu implicitne ukladá povinnosť upraviť zmluvnú podmienku týkajúcu sa úrokov z omeškania, ktorá bola posúdená ako nekalá, tým, že prepočíta dohodnuté úroky a ponechá v platnosti zmluvnú podmienku, ktorá bola nekalá, namiesto vyhlásenia neplatnosti zmluvnej podmienky a jej nezáväznosti pre spotrebiteľa?

               3.

               Odporuje druhé prechodné ustanovenie zákona č. 1/2013… smernici 93/13/EHS …, najmä jej článku 6 ods. 1, keď znemožňuje uplatnenie zásad ekvivalencie a efektivity v oblasti ochrany spotrebiteľa a obchádza uplatnenie sankcie neplatnosti a nezáväznosti vo vzťahu k zmluvným podmienkam týkajúcim sa úrokov z omeškania, ktoré boli posúdené ako nekalé, dohodnutým v hypotekárnych úveroch uzavretých pred účinnosťou zákona č. 1/2013?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-226/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 16. mája 2011 — Expedia Inc./Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 16. mája 2011 — Expedia Inc./Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV
   (Vec C-226/11)
   2011/C 211/32
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Expedia Inc.

      Žalovaní: Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 101 ods. 1 ZFEÚ a článok 3 [ods.] 2 nariadenia č. 1/2003 (1) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby vnútroštátny orgán pre hospodársku súťaž postihoval a sankcionoval dohody, rozhodnutia o združení podnikov alebo koncentrácie, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, ale ktoré nedosahujú prahové hodnoty stanovené v oznámení Komisie z 22. decembra 2001 o dohodách menšieho významu, ktoré neobmedzujú významne hospodársku súťaž podľa článku 81 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (de minimis) (Ú. v. ES C 368, s. 13; Mim. vyd. 08/002, s. 125) na dvojitom základe článku 101 ods. 1 ZFEÚ a vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002 s. 205).


title: Vec F-26/15: Žaloba podaná 16. februára 2015 – ZZ/Parlament

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/44

         Žaloba podaná 16. februára 2015 – ZZ/Parlament
   (Vec F-26/15)
   (2015/C 127/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta žalobcovi priznanie príspevku na usídlenie v nadväznosti na jeho presťahovanie z Jemenu do Bruselu, v ktorom má bydlisko jeho manželka, s ktorou žije oddelene, ako aj návrh na uloženie žalovanému povinnosti vyplatiť žalobcovi tento príspevok spolu s úrokmi

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie z 15. apríla 2014,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 17. novembra 2014,

               —

               uložiť Európskemu parlamentu povinnosť vyplatiť žalobcovi príspevok na usídlenie rovnajúci sa mesačnému základnému platu spolu s úrokmi počítanými od dátumov, od ktorých boli tieto sumy splatné podľa prílohy VII služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec F-44/14: Žaloba podaná 16. mája 2014 – ZZ/Rada

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/46

         Žaloba podaná 16. mája 2014 – ZZ/Rada
   (Vec F-44/14)
   2014/C 212/59
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Rady o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AD 13 a náhrada škody za údajne spôsobenú nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AD 13, ktoré vyplýva zo zoznamu uverejneného 26. septembra 2013, ako aj z odpovede menovacieho orgánu na sťažnosť zo 7. februára 2014,

               —

               zaplatiť sumu 10  000 eur za spôsobenú nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania žalobcu.


title: Vec F-28/12: Žaloba podaná 29. marca 2012 — ZZ/Komisia

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/31

         Žaloba podaná 29. marca 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-28/12)
   2012/C 174/50
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu, ktorej cieľom je po prvé, aby bola z lekárskej správy z 28. februára 2008 vypustená jedna veta, po druhé, aby uvedená lekárska správa opravená v tomto zmysle bola zaslaná lekárovi, ktorého určí žalobca, a po tretie, všeobecnejšie, aby boli zo spisu týkajúcemu sa pracovného úrazu vypustené všetky informácie týkajúce sa skutočnosti, že nie je pravda, čo žalobca znova opakuje, že bolo v konečnom dôsledku preukázané, že prášok, s ktorým žalobca prišiel do kontaktu, bol biely prášok z výtlačku novín, ktoré žalobca odoberal

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí návrhov obsiahnutých v žiadosti podanej žalobcom 23. decembra 2010,

               —

               v nevyhnutnom rozsahu zrušiť rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 10. júla 2011 podanej proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti z 23. decembra 2010,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-414/16: Žaloba podaná 31. júla 2016 – Drex Technologies/Rada

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/20

      Žaloba podaná 31. júla 2016 – Drex Technologies/Rada
      (Vec T-414/16)
      (2016/C 364/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu žalobkyne za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho zrušil rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 a ďalšie akty na jeho vykonanie v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným v rámci veci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Rada.


title: Vec T-94/10: Žaloba podaná 17. februára 2010 — Rütgers Germany a i./ECHA

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/64

         Žaloba podaná 17. februára 2010 — Rütgers Germany a i./ECHA
   (Vec T-94/10)
   2010/C 113/96
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemecko), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgicko), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španielsko), Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo- Vizcaya, Španielsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti a P. Sellar, solicitor)

      Žalovaná: Európska agentúra pre chemické látky (ECHA)

      Návrhy žalobkýň

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               čiastočne zrušiť napadnutý akt v rozsahu, v akom sa týka antracénového oleja,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne za domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Európskej agentúry pre chemické látky (ďalej len „ECHA“) (ED/68/2009) o identifikácii antracénového oleja (číslo CAS 90640-80-5) (ďalej len „antracénový olej“) ako látky spĺňajúcej kritériá stanovené v článku 57 písm. d) a e) nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) (ďalej len „REACH“) v súlade s článkom 59 REACH.
   Na základe napadnutého rozhodnutia, o ktorom sa žalobkyne dozvedeli prostredníctvom tlačovej správy ECHA, bol antracénový olej zaradený do zoznamu 14 chemických látok Kandidátskeho zoznamu látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy (ďalej len „SVHC“) s cieľom prípadného zaradenia do prílohy XIV k REACH. Dôvodom na vyhlásenie antracénového oleja za SVHC je podľa napadnutého aktu skutočnosť, že táto látka je karcinogénna a takisto perzistentná, bioakumulatívna a toxická (ďalej len „PBT“) a veľmi perzistentná a veľmi bioakumulatívna (ďalej len „vPvB“) podľa kritérií stanovených v prílohe XIII k REACH.
   Žalobkyne zastávajú názor, že napadnutý akt porušuje platné pravidlá stanovené pre identifikáciu SVHC podľa REACH a na podporu svojej žaloby uvádzajú štyri žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdia, že rozhodnutie je protiprávne, pretože bolo prijaté v rozpore s podstatnými procesnými náležitosťami. V tejto súvislosti uvádzajú, že spis, na ktorom sa napadnutý akt zakladá, neobsahoval nijaké informácie o alternatívnych látkach v rozpore s článkom 59 ods. 3 a prílohy XV REACH. Ďalej tvrdia, že žalovaná vecne zmenila návrh na identifikáciu antracénového oleja ako SVHC doplnením článku 57 písm. a) a b) ako dôvodov pre túto identifikáciu bez toho, aby na to mala oprávnenie a v rozpore s článkom 59 ods. 5 a 7 REACH.
   Po druhé žalobkyne tvrdia, že napadnutý akt porušuje zásady zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania, pretože robí rozdiely medzi antracénovým olejom a inými porovnateľnými látkami bez objektívneho odôvodnenia.
   Po tretie tvrdia, že ECHA sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď identifikovala antracénový olej ako PBT a vPvB na základe takých vlastností jeho zložiek, ktoré nemajú oporu v REACH.
   Po štvrté žalobkyne tvrdia, že napadnutý akt porušuje zásadu proporcionality, pretože je neprimeraný vzhľadom na voľbu opatrení, ktoré má žalovaná k dispozícii, a nevýhody súvisiace so sledovanými cieľmi.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 30.12.2006, s. 1).


title: Vec C-451/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  25. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben (Postupy zadávania verejných zákaziek na práce — Verejné zákazky na práce — Pojem — Predaj pozemku verejným orgánom, na ktorom nadobúdateľ plánuje neskôr vykonať práce — Práce zodpovedajúce cieľom urbanistického rozvoja, ktoré vymedzil územno-správny celok)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Vec C-451/08) (1)

   (Postupy zadávania verejných zákaziek na práce - Verejné zákazky na práce - Pojem - Predaj pozemku verejným orgánom, na ktorom nadobúdateľ plánuje neskôr vykonať práce - Práce zodpovedajúce cieľom urbanistického rozvoja, ktoré vymedzil územno-správny celok)
   2010/C 134/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Helmut Müller GmbH

      Žalovaná: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

      Za účasti: Gut Spascher Sand Immobilien GmbH, mesto Wildeshausen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Düsseldorf — Výklad článku 1 ods. 2 písm. b) a ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Pojmy „verejná zákazka na práce“ a „verejná koncesia na práce“ — Povinnosť uskutočniť postup zadávania zákaziek v prípade predaja pozemku treťou osobou, keď nadobúdateľ má neskôr na tomto pozemku vykonať práce zodpovedajúce cieľom urbanistického rozvoja definovaným územnosprávnym celkom a tento plán bol územnosprávnym celkom schválený pred uzatvorením kúpnej zmluvy

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem verejné zákazky na práce v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, nevyžaduje, aby práce, ktoré sú predmetom zákazky, boli vo vecnom alebo fyzickom zmysle vykonané pre verejného obstarávateľa, pokiaľ mu prinášajú priamy hospodársky úžitok. Výkon regulačných právomocí verejným obstarávateľom v oblasti územného plánovania nestačí na to, aby bola splnená táto posledná podmienka.

               2.

               Pojem verejné zákazky na práce v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18 vyžaduje, aby úspešný uchádzač prevzal priamo alebo nepriamo záväzok vykonať práce, ktoré sú predmetom zákazky, a aby plnenie z tohto záväzku bolo vymožiteľné na súde spôsobmi stanovenými vnútroštátnym právom.

               3.

               „Požiadavky špecifikované verejným obstarávateľom“ v zmysle tretieho variantu uvedeného v článku 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18 nemôžu spočívať v samotnej skutočnosti, že verejný orgán preskúma určitú projektovú dokumentáciu, ktorá mu bola predložená, alebo príjme rozhodnutie v rámci výkonu svojich právomocí v oblasti územného plánovania.

               4.

               Za okolností, o aké ide vo veci samej, je verejná koncesia na práce v zmysle článku 1 ods. 3 smernice 2004/18 vylúčená.

               5.

               Za okolností, ako sú vo veci samej, sa ustanovenia smernice 2004/18 neuplatnia na situáciu, v ktorej verejný orgán predá podniku pozemok, zatiaľ čo ďalší verejný orgán chce zadať zákazku na práce na tomto pozemku, hoci zatiaľ formálne nerozhodol o zadaní zákazky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. septembra 2004 vo veci C-366/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Verwaltungsgericht Halle): Gerd Gschoßmann proti Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenia Rady (EHS) č. 1765/92 a (ES) č. 1251/1999 — Systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde — Kompenzačné platby pre obrábanú plochu s plodinami pestovanými na ornej pôde a pre úhorovanú plochu — Výluka obrábaných plôch „s trvalými plodinami“ — Pojem)

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 16. septembra 2004
   vo veci C-366/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Verwaltungsgericht Halle): Gerd Gschoßmann proti Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenia Rady (EHS) č. 1765/92 a (ES) č. 1251/1999 - Systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde - Kompenzačné platby pre obrábanú plochu s plodinami pestovanými na ornej pôde a pre úhorovanú plochu - Výluka obrábaných plôch „s trvalými plodinami“ - Pojem)
   (2004/C 273/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-366/02, predmetom ktorej je návrh podaný 14. októbra 2002 Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES uznesením Verwaltungsgericht Halle (Nemecko) z 30. septembra 2002, na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorá vyplynula zo sporu prejednávaného pred týmto vnútroštátnym súdom medzi Gerd Gschoßmann a Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda komory A. Rosas, sudcovia R. Schintgen (spravodajca) a N. Colneric, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, hlavný referent, vyhlásil dňa 16. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 9 nariadenia Rady (EHS) č. 1765/92 z 30. júna 1999 stanovujúceho systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde a článok 7 nariadenia Rady (ES) č. 1251/1999 zo 17. mája 1999 stanovujúceho systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde sa majú vykladať tak, že výluka pozemkov s trvalými plodinami z kompenzačných platieb nevyžaduje, aby tieto pozemky boli obhospodarované, najmä aby bol na nich vykonávaný postrek alebo zber úrody.

               2.

               Článok 9 nariadenia č. 1765/92 a článok 7 nariadenia č. 1251/1999 sa majú vykladať tak, že v prípade pestovania jabĺk končí charakter používania pozemkov ako s trvalými plodinami vtedy, keď sú ovocné stromy vyrúbané, aj keď ešte neboli odpratané. Naproti tomu nevedie púhe rozhodnutie o vyrúbaní stromov, bez toho, aby bolo toto rozhodnutie vykonané, k zániku charakteru používania pozemkov ako s trvalými plodinami.

               3.

               Článok 9 nariadenia č. 1765/92 a článok 7 nariadenia č. 1251/1999 sa majú vykladať tak, že pozemky ktoré nie sú viac využívané ako pozemky s trvalými plodinami sa majú považovať za pozemky slúžiace nepoľnohospodárskym účelom, ak je preukázané, že nie sú určené na pestovanie iných rastlín alebo chov zvierat.

      (1)  Ú. v. ES C 305 zo 7.12.2002


title: Vec C-31/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) 26. januára 2009 – Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) 26. januára 2009 – Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Vec C-31/09)
   (2009/C 82/28)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Fővárosi Bíróság
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nawras Bolbol

      Žalovaný: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   Prejudiciálne otázky
   Na účely uplatnenia článku 12 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2004/83/ES (1):

               1.

               Možno sa domnievať, že osobe je poskytovaná ochrana a pomoc zo strany orgánu Organizácie Spojených národov len na základe skutočnosti, že daná osoba má právo na túto ochranu alebo na túto pomoc alebo je potrebné, aby táto osoba skutočne využila túto ochranu alebo túto pomoc?

               2.

               Je predpokladom zániku ochrany alebo pomoci zo strany orgánu pobyt osoby mimo oblasť činnosti orgánu, skončenie činnosti orgánu, koniec možnosti využívať ochranu alebo pomoc zo strany tohto orgánu alebo ide o objektívnu prekážku, z dôvodu ktorej osoba, ktorá má právo na ochranu alebo pomoc, ich nemôže využívať?

               3.

               Zahŕňajú výhody z ustanovení tejto smernice priznanie postavenia utečenca alebo priznanie jednej alebo druhej formy ochrany v rámci pôsobnosti smernice (postavenie utečenca a poskytnutie subsidiárnej ochrany) podľa voľby členského štátu alebo žiadna z týchto foriem ochrany nie je priznaná automaticky a tieto výhody sa týkajú iba osôb patriacich do osobnej pôsobnosti smernice?

      (1)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96).


title: Vec C-470/13: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky — Zákazky, ktoré nedosahujú prahovú hodnotu stanovenú smernicou 2004/18/ES — Články 49 a 56 ZFEÚ — Uplatniteľnosť — Nepochybný cezhraničný záujem — Dôvody vylúčenia z postupu verejného obstarávania — Vylúčenie hospodárskeho subjektu, ktorý sa dopustil porušenia vnútroštátnych predpisov hospodárskej súťaže konštatovaného rozsudkom prijatým pred menej než piatimi rokmi — Prípustnosť — Proporcionalita)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/10

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Vec C-470/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Zákazky, ktoré nedosahujú prahovú hodnotu stanovenú smernicou 2004/18/ES - Články 49 a 56 ZFEÚ - Uplatniteľnosť - Nepochybný cezhraničný záujem - Dôvody vylúčenia z postupu verejného obstarávania - Vylúčenie hospodárskeho subjektu, ktorý sa dopustil porušenia vnútroštátnych predpisov hospodárskej súťaže konštatovaného rozsudkom prijatým pred menej než piatimi rokmi - Prípustnosť - Proporcionalita))
   (2015/C 065/14)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Generali-Providencia Biztosító Zrt

      Žalovaný: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Výrok rozsudku

   Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ nebránia uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá z účasti na verejnom obstarávaní vylučuje hospodársky subjekt, ktorý sa dopustil porušenia práva hospodárskej súťaže konštatovaného právoplatným rozsudkom, za čo mu bola uložená pokuta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec T-392/10: Žaloba podaná 6. septembra 2010 — Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH)

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/48

         Žaloba podaná 6. septembra 2010 — Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Vec T-392/10)
   ()
   2010/C 301/77
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 17. júna 2010 vo veci R 892/2010-2 v rozsahu, v ktorom bola zamietnutá prihláška ochrannej známky č. 004114864 pre výrobky a služby uvedené v triedach 9, 35, 36, 37, 38 a 42,

               —

               rovnako zaviazať ÚHVT v súlade s článkom 87 rokovacieho poriadku na náhradu trov konania, ktoré žalobcovi vznikli v konaní pred ÚHVT a v súvislosti s podaním predmetnej žaloby.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EURO AUTOMATIC CASH“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 35, 36, 37, 38 a 42 — prihláška č. 4114864.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia prieskumového pracovníka, čiastočné zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky, rozhodnutie prijaté na základe rozsudku Všeobecného súdu z 9. marca 2010, Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH) (T-15/09, neuverejnený v Zbierke).

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže prihlasovaná ochranná známka nie je opisná, ale naopak rozlišovacia pre všetky výrobky a služby, ktorých zápis bol zamietnutý.


title: Vec C-526/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) 7. októbra 2013 — UAB Fast Bunkering Klaipėda/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) 7. októbra 2013 — UAB Fast Bunkering Klaipėda/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-526/13)
   2013/C 359/07
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: UAB Fast Bunkering Klaipėda

      Žalovaná: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 148 písm. a) smernice 2006/112 (1) vykladať v tom zmysle, že ustanovenie týkajúce sa oslobodenia od DPH, ktoré sa v tomto článku nachádza, je uplatniteľné nielen na dodávanie zásob pre prevádzkovateľa plavidla používaného na plavbu na otvorenom mori, ktorý tento tovar používa takým spôsobom, ale aj na dodávanie iným osobám ako prevádzkovateľovi plavidla, t. j. sprostredkovateľom konajúcim vo vlastnom mene, pokiaľ je konečné určenie tovaru v čase jeho dodania vopred známe a riadne preukázané a doklady potvrdzujúce túto skutočnosť boli predložené daňovému orgánu, tak ako to vyžaduje právna úprava?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-84/11: Žaloba podaná 11. februára 2011 — Antrax It/ÚHVT — Heating Company (Radiátory na kúrenie)

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/17

         Žaloba podaná 11. februára 2011 — Antrax It/ÚHVT — Heating Company (Radiátory na kúrenie)
   (Vec T-84/11)
   2011/C 113/34
   Jazyk žaloby: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Antrax It Srl (Resana, Taliansko) (v zastúpení: L. Gazzola, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Belgicko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 2. novembra 2010 v časti, v ktorej vyhlásilo za neplatný dizajn Spoločenstva č. 000593959-0002,

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 2. novembra 2010 v časti, v ktorej zaviazalo spoločnosť Antrax It s.r.l. na náhradu trov konania vynaložených spoločnosťou The Heating Company BVBA v konaní pred ÚHVT,

               —

               zaviazať ÚHVT a The Heating Company BVBA na náhradu všetkých trov konania, poplatkov a odmien vynaložených žalobkyňou v tomto konaní,

               —

               zaviazať The Heating Company BVBA na náhradu všetkých trov konania, poplatkov a odmien vynaložených žalobkyňou v konaní pred ÚHVT.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn Spoločenstva č. 000593959-0002 Radiátory na kúrenie.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: The Heating Company BVBA.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: napadnutý dizajn Spoločenstva nespĺňa požiadavky článkov 4 až 9 nariadenia o dizajnoch Spoločenstva, lebo je zhodný s nemeckým dizajnom č. 4 uvedeným v hromadnej prihláške č. 401 10481.8 uverejnenej 10. septembra 2002, a ďalej vo Francúzsku, Taliansku a v štátoch Beneluxu ako medzinárodný dizajn č. DM/060899.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásiť dizajn Spoločenstva za neplatný.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušiť napadnuté rozhodnutie a vyhlásiť dizajn Spoločenstva za neplatný.

      Dôvody žaloby: Existencia osobitého charakteru dizajnu Spoločenstva č. 000593959-0002.


title: Vec F-113/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  28. októbra 2010 — Kay/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vymenovanie — Úradníci postupujúci do vyššej funkčnej skupiny na základe výberového konania — Kandidáti zapísaní do zoznamu kandidátov vhodných na prijatie pred nadobudnutím platnosti nového služobného poriadku — Prechodné pravidlá pre zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania — Zaraďovanie do tried podľa nových menej priaznivých pravidiel — Článok 2, článok 5 ods. 2 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/59

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 28. októbra 2010 — Kay/Komisia
   (Vec F-113/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Vymenovanie - Úradníci postupujúci do vyššej funkčnej skupiny na základe výberového konania - Kandidáti zapísaní do zoznamu kandidátov vhodných na prijatie pred nadobudnutím platnosti nového služobného poriadku - Prechodné pravidlá pre zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania - Zaraďovanie do tried podľa nových menej priaznivých pravidiel - Článok 2, článok 5 ods. 2 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)
   2010/C 346/118
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Roderick Neil Kay (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne T. Bontinck a J. Feld, avocats, neskôr T. Bontinck a S. Woog, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európske únie, (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Šulce, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o preradení žalobcu zapísaného na rezervný zoznam po externom výberovom konaní do inej platovej triedy, skôr než nadobudol platnosť nový služobný poriadok, na základe menej priaznivých pravidiel

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba Rodericka Neil Kaya sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006, s. 36 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-421/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-6/07: Žaloba podaná 12. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/21

         Žaloba podaná 12. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-6/07)
   (2007/C 56/38)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES (1) z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/74 do vnútroštátneho práva uplynula 8. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261.


title: Vec C-123/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — európsky zatykač vydaný proti Dominicovi Wolzenburgovi (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi — Článok 4 bod 6 — Dôvod pre nepovinné nevykonanie európskeho zatykača — Vykonanie vo vnútroštátnom práve — Zadržaná osoba, ktorá je štátnym príslušníkom vydávajúceho členského štátu — Nevykonanie európskeho zatykača vykonávajúcim členským štátom podmienené pobytom na jeho území počas obdobia piatich rokov — Článok 12 ES)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — európsky zatykač vydaný proti Dominicovi Wolzenburgovi
   (Vec C-123/08) (1)

   (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Článok 4 bod 6 - Dôvod pre nepovinné nevykonanie európskeho zatykača - Vykonanie vo vnútroštátnom práve - Zadržaná osoba, ktorá je štátnym príslušníkom vydávajúceho členského štátu - Nevykonanie európskeho zatykača vykonávajúcim členským štátom podmienené pobytom na jeho území počas obdobia piatich rokov - Článok 12 ES)
   2009/C 282/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastník konania vo veci samej

   Dominic Wolzenburg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Výklad článku 4 bod 6 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34) — Možnosť vykonávajúceho súdneho orgánu odmietnuť vykonanie európskeho zatykača vydaného na účely výkonu trestu odňatia slobody na osobu majúcu bydlisko alebo pobyt vo vykonávajúcom členskom štáte — Pojmy „bydlisko“ a „pobyt“ — Výklad článkov 12 ES, 17 ES a 18 ES — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca súdnemu orgánu v prípade odmietnutia odovzdania hľadanej osoby do cudziny nerovnako zaobchádzať s takouto osobou v závislosti od toho, či je štátnym príslušníkom vykonávajúceho štátu alebo iného členského štátu

      Výrok rozsudku

               1.

               Štátny príslušník členského štátu, ktorý má legálny trvalý pobyt v inom členskom štáte, má právo odvolávať sa na článok 12 prvý odsek ES proti takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je zákon o odovzdávaní osôb (Overleveringswet) z 29. apríla 2004, ktorá upravuje podmienky, za ktorých príslušný súdny orgán môže odmietnuť výkon európskeho zatykača vydaného na účely výkonu trestu odňatia slobody.

               2.

               Článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi musí byť vykladaný v tom zmysle, že ak ide o občana Únie, vykonávajúci členský štát nemôže okrem podmienky týkajúcej sa dĺžky pobytu v tomto štáte podmieniť uplatnenie dôvodu pre nepovinné nevykonanie európskeho zatykača upraveného v tomto ustanovení splnením ďalších administratívnych požiadaviek, ako napríklad požiadavky mať povolenie na trvalý pobyt.

               3.

               Článok 12 prvý odsek ES musí byť vykladaný v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave vykonávajúceho členského štátu, podľa ktorej príslušný súdny orgán tohto štátu odmietne vykonať európsky zatykač vydaný proti jednému z jeho štátnych príslušníkov na účely výkonu trestu odňatia slobody, zatiaľ čo takéto odmietnutie, ak ide o štátneho príslušníka iného členského štátu majúceho právo na pobyt založené na článku 18 ods. 1 ES, podlieha podmienke, že tento štátny príslušník mal legálny pobyt počas nepretržitého obdobia piatich rokov na území tohto vykonávajúceho členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec T-185/12: Žaloba podaná 23. apríla 2012 — HUK-Coburg/Komisia

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/29

         Žaloba podaná 23. apríla 2012 — HUK-Coburg/Komisia
   (Vec T-185/12)
   2012/C 174/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: HUK-Coburg Haftpflicht-Unterstützungs-Kasse kraftfahrender Beamter Deutschlands a.G. in Coburg (Coburg, Nemecko) (v zastúpení: A. Birnstiel, H. Heinrich a A. Meier, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 23. februára 2012, ktorým sa zamietla žiadosť žalobcu o prístup k určitým dokumentom konania vo veci kartelov (COMP/39.125 — autosklo),

               —

               zaviazal žalovanú znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nepreskúmaní jednotlivých dokumentov uvedených v žiadosti
               V rámci prvého žalobného dôvodu žalobca tvrdí, že rozhodnutie sa nezakladá na konkrétnom a individuálnom preskúmaní každého jednotlivého dokumentu. Podľa názoru žalobcu sa napadnuté rozhodnutie zakladá na právne chybnom predpoklade, že v prejednávanom prípade existuje všeobecná domnienka pre použitie výnimky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia povinnosti odôvodnenia
               Na tomto mieste žalobca uvádza, že Komisia zamietnutie žiadosti žalobcu v celom rozsahu vo svojom rozhodnutí odôvodnila iba paušálnymi úvahami a toto rozhodnutie je teda odôvodnené nedostatočne. Žalobca v tom vidí porušenie povinnosti odôvodnenia a teda porušenie podstatných formálnych náležitostí.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z právne chybného výkladu a použitia článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1)

               Tretím žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že výklad a uplatnenie výnimiek Komisiou, stanovených v článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážke nariadenia č. 1049/2001, bolo nesprávne. Podľa názoru žalobcu Komisia poprela vzťah pravidlo — výnimka a vychádzala z príliš širokého chápania „ochrany vyšetrovania“ a pojmu „obchodné záujmy“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nezohľadnení súkromnoprávneho presadzovania kartelového práva ako verejného záujmu v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001
               V štvrtom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne odmietla prevažujúci verejný záujem o sprístupnenie požadovaných dokumentov. Podľa názoru žalobcu mala Komisia najmä v rámci zváženia záujmov zohľadniť, že aj súkromnoprávne presadzovanie kartelového práva predstavuje verejný záujem v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-159/06: Žaloba podaná 19. júna 2006 – Estancia Piedra/ÚHVT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/25

         Žaloba podaná 19. júna 2006 – Estancia Piedra/ÚHVT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Vec T-159/06)
   (2006/C 190/46)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Estancia Piedra SL (Toro, Španielsko) (v zastúpení: B. Cordery, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Franciscan Vineyards Inc. (St. Helena, USA)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 28. marca 2006 (vec R 363/2005-2),

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „ESTANCIA PIEDRA“ pre služby v triede 35 (informačné a poradenské služby vo vzťahu k predaju cez celosvetové počítačové siete; dovoz – vývoz vín) – ochranná známka Spoločenstva č. 2 127 868.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Franciscan Vineyards Inc.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: slovná ochranná známka Spoločenstva „ESTANCIA“ pre tovary v triedach 29, 30 a 33 (mäso, ryby, káva, čaj, alkoholické nápoje…).

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: po prvé, porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 vyvodením záveru, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi skoršou ochrannou známkou a „ESTANCIA PIEDRA“. Po druhé, porušenie procesných podmienok, keďže odvolací senát prijal podľa žalobcu od Franciscan Vineyards neplatné a neskoro predložené splnomocnenie pre jeho zástupcov a mal snahu neoprávnene predĺžiť lehotu pre Franciscan Vineyards na predloženie splnomocnenia.


title: Vec C-7/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 11 de Vigo (Španielsko) 6. januára 2016 – Banco Popular Español S.A. a PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar a Modesto Martínez Baz

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Španielsko) 6. januára 2016 – Banco Popular Español S.A. a PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar a Modesto Martínez Baz
   (Vec C-7/16)
   (2016/C 118/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Banco Popular Español S.A. a PL Salvador, S.A.R.L.

      Žalovaní: Maria Rita Giraldez Villar a Modesto Martínez Baz

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách s ohľadom na články 38 a 47 Charty základných práv Európskej únie (2) vykladať v tom zmysle, že im odporuje výklad ustanovenia vnútroštátneho právneho predpisu členského štátu, akým je článok 1535 španielskeho občianskeho zákonníka (Código Civil), podaný judikatúrou, ktorý obmedzuje uplatnenie tohto článku na určovaciu fázu až do vydania rozsudku a bráni jeho uplatneniu vo vykonávacej fáze po vydaní rozsudku alebo uplynutí lehoty bez predloženia vyjadrenia k žalobe, ak medzitým nedôjde k úplnému uspokojeniu pohľadávky veriteľa?

               2.

               Bránia ustanovenia práva Európskej únie uvedené v prvej otázke ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 1535 španielskeho občianskeho zákonníka, ktoré dovoľuje postúpenie spornej pohľadávky, ktorá sa týka na jednej strane podnikateľa a na druhej strane spotrebiteľa, na tretiu osobu bez toho, aby sa vyžadovalo hodnoverné upovedomenie tohto spotrebiteľa o samotnom postúpení, o jeho právnom základe alebo dôvode, a bez toho, aby sa musela (v každom prípade) uviesť a listinami preukázať presná cena, za akú bola pohľadávka odkúpená, so spresnením odpusteného dlhu alebo poskytnutej zľavy?

               3.

               Má sa rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 9. marca 1978 vo veci [106/77], Simmenthal (3), vykladať v tom zmysle, že v záujme dosiahnutia cieľa smernice spomenutej v prvej otázke vnútroštátny súd s ohľadom na články 38 a 47 Charty základných práv Európskej únie nemôže uplatniť ustanovenia vnútroštátneho práva, ako je článok 1535 španielskeho občianskeho zákonníka, ktoré bránia výkonu práva na splatenie sporných pohľadávok v tom istom konaní, v ktorom sa vykonáva postúpená pohľadávka, pričom spotrebiteľ je povinný podať v prekluzívnej lehote 9 dní od oznámenia postúpenia návrh na začatie nového určovacieho konania proti novému majiteľovi postúpenej pohľadávky, aby ju mohol splatiť, a znášať s tým súvisiace náklady (advokát, právny zástupca, súdne poplatky, určenie príslušného súdu, ak postupník nemá bydlisko alebo sídlo v Španielsku…)?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ú. v. ES C 364, s. 1.

      (3)  EU:C:1978:49.


title: Vec C-115/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  10. apríla 2014 – Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Spotrebná daň na alkohol a alkoholické nápoje — Smernica 92/83/EHS — Stanovenie sadzieb spotrebnej dane — Výroba etanolu v liehovare formou spracovania ovocia dodaného pestovateľom, podliehajúca sadzbe spotrebnej dane rovnajúcej sa 0 — Oslobodenie etanolu vyrobeného súkromnými osobami od spotrebnej dane)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2014 – Európska komisia/Maďarsko
   (Vec C-115/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spotrebná daň na alkohol a alkoholické nápoje - Smernica 92/83/EHS - Stanovenie sadzieb spotrebnej dane - Výroba etanolu v liehovare formou spracovania ovocia dodaného pestovateľom, podliehajúca sadzbe spotrebnej dane rovnajúcej sa 0 - Oslobodenie etanolu vyrobeného súkromnými osobami od spotrebnej dane))
   2014/C 175/14
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Barslev a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó a K. Molnár, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 19 až 21 smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, s. 29; Mim. vyd. 09/001, s. 213) v spojení s článkom 22 ods. 7 tejto smernice, ako aj s článkom 3 ods. 1 smernice Rady 92/84/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebnej dane na alkohol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, s. 29; Mim. vyd. 09/001, s. 213) – Stanovenie spotrebnej dane – Výroba etanolu v liehovare formou spracovania ovocia dodaného pestovateľom, podliehajúca sadzbe spotrebnej dane rovnajúcej sa 0 – Oslobodenie etanolu vyrobeného súkromnými osobami od spotrebnej dane

      Výrok rozsudku

               1.

               Tým, že prijalo a uplatňovalo právnu úpravu, podľa ktorej za podmienok stanovených touto právnou úpravou, je sadzba spotrebnej dane na etanol, ktorý vyrobia liehovary pre pestovateľa ovocia na jeho objednávku a z ovocia pochádzajúceho od neho, na 0 a etylalkohol, ktorý vyrobia súkromné osoby, je oslobodený od spotrebnej dane, Maďarsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 19 až 21 smernice 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje, zmenenej a doplnenej aktom o podmienkach pristúpenia Bulharska a Rumunska k Európskej únii v spojení s jej článkom 22 ods. 7, ako aj článkom 3 ods. 1 smernice Rady 92/84/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebnej dane na alkohol a alkoholické nápoje.

               2.

               Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013.


title: Vec F-2/13: Žaloba podaná 7. januára 2013 — ZZ/Komisia

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/30

         Žaloba podaná 7. januára 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-2/13)
   2013/C 129/56
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu smerujúcej k tomu, aby sa na jeho plat uplatňoval od mája 2001 do konca jeho pridelenia v Angole opravný koeficient podľa článkov 12 a 13 prílohy X služobného poriadku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým Komisia zamietla žiadosť z 24. októbra 2011, bez ohľadu na jeho formu,

               —

               bez ohľadu na jeho formu quatenus oportet zrušiť akt, ktorým Komisia zamietla sťažnosť z 21. mája 2012 zaslanú žalobcom MO proti zamietnutiu žiadosti z 24. októbra 2011 pre jej zrušenie a aby sa vyhovelo žiadosti z 24. októbra 2011,

               —

                  quatenus oportet zrušiť správu zo 14. augusta 2012,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi za každý mesiac od mája 2001 až do posledného mesiaca jeho pridelenia k delegácii Komisie v Angole sumy vyplývajúce z rozdielu (ďalej len „rozdiel v plate“) medzi tým, čo žalobca mal správne dostať, ak by bol opravný koeficient stanovený pre Angolu podľa článku 64 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a článkov 12 a 13 prílohy X služobného poriadku e iure uplatňovaný na jeho mesačný plat, a tým, čo skutočne prijal z titulu platu, ktorý bol splatný podľa článku 62 služobného poriadku,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi z každého rozdielu v plate úroky z titulu náhrady za jej omeškanú platbu splatných súm vo výške 10 % s ročnou kapitalizáciou odo dňa, keď každá z mesačných platieb platu bola alebo mala byť uskutočnená v prospech žalobcu, až do úplného zaplatenia dotknutých rozdielov v plate,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi z každého rozdielu v plate sumy z titulu kompenzácie z dôvodu zhoršenia kúpnej sily devízy, proporcionálne variácii na ročnom základe indexu životných nákladov pre Brusel podľa článku 1 prílohy XI služobného poriadku, inak nazývaného „Bruselský medzinárodný index“, alebo akéhokoľvek iného indexu rovnakého druhu, ktorý bude Súd pre verejnú službu považovať za správny a spravodlivý na uplatnenie vo veci, s ročnou kapitalizáciou odo dňa, keď každá z mesačných platieb platu bola alebo mala byť uskutočnená v prospech žalobcu, až do úplného zaplatenia dotknutých rozdielov v plate,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-411/09: Žaloba podaná 13. októbra 2009 — Terezakis/Komisia

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/35

         Žaloba podaná 13. októbra 2009 — Terezakis/Komisia
   (Vec T-411/09)
   2009/C 312/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ioannis Terezakis (v zastúpení: B. Lombart, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie vo forme listu z 3. augusta 2009, doručené žalobcovi 10. augusta 2009, ktorým sa žalobcovi odmietol prístup k určitým častiam, ako aj prílohám niektorých listov tvoriacich korešpondenciu Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) s gréckym ministerstvom financií týkajúcu sa daňových nezrovnalostí súvisiacich s výstavbou letiska v Spate v Aténach v Grécku,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na základe dôvodov uvedených nižšie žalobca žiada zrušiť rozhodnutie Komisie z 3. augusta 2009, ktoré mu bolo oznámené 10. augusta 2009 a ktorým sa mu odoprel prístup k určitým častiam, ako aj prílohám niektorých listov tvoriacich korešpondenciu Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) s gréckym ministerstvom financií týkajúcu sa daňových nezrovnalostí súvisiacich s výstavbou medzinárodného letiska v Spate v Aténach v Grécku.
   Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie vychádza zo zjavne nesprávneho právneho posúdenia a zo zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu, pretože Komisia nesprávne vyložila a aplikovala článok 4 ods. 2 prvú zarážku nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1) o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Žalobca tvrdí, že Komisia sa odvolala na výnimku z práva prístupu verejnosti spojenú s potrebou chrániť obchodné tajomstvo a odmietla zverejniť určité časti dotknutých dokumentov bez toho, aby uviedla konkrétne dôvody týkajúce sa nebezpečenstva narušenia ochrany obchodných záujmov dotknutých podnikov.
   Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia porušila článok 1 uvedeného nariadenia a zásadu čo najširšieho prístupu k dokumentom Komisie, tak ako je stanovená v písmene a) tohto článku a tiež aj v judikatúre súdov Spoločenstva.
   Žalobca okrem toho tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia, pretože neuviedla dôvody, na ktorých založila svoje rozhodnutie. Žalobca tvrdí, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia zakotvenú v článku 253 ES, pretože na odoprenie požadovaného prístupu len odkázala na výnimku stanovenú v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001.
   Na záver žalobca tvrdí, že Komisia vychádzala z nesprávneho výkladu, podľa ktorého boli požadované dokumenty totožné s tými, ktoré mal v držbe žalobca, pričom dospela k chybnému záveru, že prílohy k listom, ku ktorým požadoval prístup, už žalobca vlastnil. V dôsledku toho žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté vadou zjavne nesprávneho právneho posúdenia, pretože Komisia neaplikovala nariadenie (ES) č. 1049/2001 a osobitne jeho článok 4.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec F-37/14: Žaloba podaná 20. apríla 2014 – ZZ/Parlament

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/47

         Žaloba podaná 20. apríla 2014 – ZZ/Parlament
   (Vec F-37/14)
   2014/C 184/79
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Parlamentu nepriznať prevod 16 dní dovolenky, ktorá nebola čerpaná v roku 2012, na rok 2013, po tom, čo bol žalobca dlhodobo práceneschopný z dôvodu vážnej choroby

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí prevodu dní dovolenky žalobcu nad rámec limitu dvanástich dní z roku 2012 na rok 2013,

               —

               podľa potreby zrušiť rozhodnutie Generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 21. januára 2014, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu zo 4. októbra 2013,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-365/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia a spoločný colný sadzobník — Vrátenie dovozného cla — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 (colný kódex) — Článok 241 prvý odsek prvá zarážka — Povinnosť členského štátu stanoviť zaplatenie úrokov z omeškania aj v prípade nepodania žaloby na vnútroštátne súdy)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld
   (Vec C-365/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia a spoločný colný sadzobník - Vrátenie dovozného cla - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 (colný kódex) - Článok 241 prvý odsek prvá zarážka - Povinnosť členského štátu stanoviť zaplatenie úrokov z omeškania aj v prípade nepodania žaloby na vnútroštátne súdy))
   (2017/C 070/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Žalovaný: Hauptzollamt Bielefeld

      Výrok rozsudku

   Ak sú dovozné clá vrátane antidumpingových ciel vrátené z dôvodu, že boli vybraté pri porušení práva Únie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, členské štáty majú povinnosť vyplývajúcu z práva Únie zaplatiť osobám podliehajúcim súdnej právomoci, ktoré majú právo na vrátenie, príslušné úroky, ktoré plynú od dátumu zaplatenia vrátených ciel týmito osobami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Vec C-312/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága 18. júla 2006 – OTP Garancia Biztosító Rt./ Vas Megyi Közigazgatási Hivatal

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága 18. júla 2006 – OTP Garancia Biztosító Rt./ Vas Megyi Közigazgatási Hivatal
   (Vec C-312/06)
   (2006/C 237/11)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: OTP Garancia Biztosító Rt.

      Žalovaný: Vas Megyi Közigazgatási Hivatal
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa dohoda obsiahnutá v bode 4 ods. 3 písm. a) prílohy X Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (ďalej len „Akt o pristúpení“) (1), ktorá sa má použiť podľa článku 24 tohto aktu a v zmysle ktorej Maďarsko môže napriek zneniu článkov 87 a 88 Zmluvy ES do 31. decembra 2007 vrátane, oprávnene uplatňovať zníženia miestnej dane z podnikania až do výšky 2 % čistých príjmov podnikov, ktoré sú priznané orgánmi miestnej samosprávy na obmedzené obdobie na základe § 6 a § 7 zákona C z roku 1990 o miestnych daniach, vykladať v tom zmysle, že Maďarsku bola priznaná dočasná výnimka, ktorá ho oprávňuje na zachovanie dane z podnikania, teda v tom zmysle, že Akt o pristúpení zachovaním znížení dane z podnikania zároveň uznal dočasné právo Maďarska na zachovanie samotnej dane z podnikania ako druhu dane?

               2.

               Má sa článok 33 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (2) (ďalej len „smernica“) vykladať v tom zmysle, že bráni zachovaniu takej (miestnej) dane (z podnikania) zo ziskov a príjmov dosiahnutých podnikateľskou činnosťou, ktorá je charakteristická okrem iného tým, že sa vyberá z čistých príjmov znížených o obstarávaciu cenu predaných tovarov, hodnotu sprostredkovaných služieb a o materiálové náklady, tzn. považuje sa takáto daň z pohľadu tohto článku za nedovolenú daň z obratu?

      (1)  Ú. v. ES L 236, s. 846.

      (2)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23 – 62.


title: Vec C-328/11 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  30. januára 2012 — Alder Capital Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Gimv Nederland BV

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/20

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. januára 2012 — Alder Capital Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Gimv Nederland BV
   (Vec C-328/11 P) (1)

   2012/C 133/38
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-359/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale di Teramo zo dňa 31. júla 2004 vo veci trestného konania proti Christianovi Palazzesemu

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/20

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale di Teramo zo dňa 31. júla 2004 vo veci trestného konania proti Christianovi Palazzesemu
   (Vec C-359/04)
   (2004/C 262/34)
   Tribunale di Teramo (Taliansko) uznesením z 31. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci trestného konania proti Christianovi Palazzesemu, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 18. augusta 2004.
   Tribunale di Teramo žiada Súdny dvor, aby rozhodol o tejto otázke:
   „Môžu sa čl. 43 ods. 1 a čl. 49 ods. 1 zmluvy vykladať v tom zmysle, že umožňujú členským štátom dočasne sa odchýliť (na 6 až 8 rokov) od zásad práva usadiť sa a voľného poskytovania služieb v Európskej únii bez súčasného porušenia týchto zásad, a to takýmto postupom:

               1.

               vydaním povolení na výkon určitých činností, ktoré zahŕňajú poskytovanie služieb, s platnosťou 6 až 12 rokov, a to na základe pravidiel, ktoré z verejnej obchodnej súťaže vylúčili isté typy (iných ako talianskych) súťažiteľov;

               2.

               zmenením tohto systému po uvedomení si, že nie je zlučiteľný so zásadami zakotvenými v čl. 43 a 49 zmluvy tak, aby v budúcnosti umožňoval účasť osôb, ktoré boli vylúčené;

               3.

               nezrušením povolení udelených na základe predchádzajúceho systému, ktorý, ako bolo uvedené, porušoval zásady práva usadiť sa a slobodného poskytovania služieb a nevyhlásením novej verejnej obchodnej súťaže podľa nových pravidiel, ktoré už sú v súlade s uvedenými zásadami;

               4.

               naopak pokračovaním v stíhaní každého, kto bol činný prostredníctvom spojenia s inou osobou, ktorá napriek tomu, že bola oprávnená vykonávať danú činnosť v členskom štáte pôvodu, bola vylúčená zo súťaže práve kvôli vylučovacím kritériám stanoveným v predchádzajúcich pravidlách, neskôr odstránených“?


title: Vec T-202/08: Žaloba podaná 5. júna 2008 – CLL Centre de langues/Komisia

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/29

         Žaloba podaná 5. júna 2008 – CLL Centre de langues/Komisia
   (Vec T-202/08)
   (2008/C 183/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Centre de langues Louvain-la-neuve a Centre de langues-en-Woluwe (CLL Centre de langues) (Louvain-la-Neuve, Belgicko) (v zastúpení: F. Tulkens a V. Ost, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí,

               —

               zaviazať Komisiu, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy konania CLL.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie o zamietnutí jeho žiadosti o účasť na zadávacom konaní ADMIN/D1/PR/2008/004 týkajúcom sa jazykového vzdelávania zamestnancov inštitúcií, orgánov a agentúr Európskej únie (EÚ) nachádzajúcich sa v Bruseli (Ú. v. EÚ, 2008, s. 44-060121) z dôvodu, že žiadosť bola podaná po uplynutí lehoty stanovenej v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania.
   Žalobca na podporu svojej žaloby tvrdí, že napadnuté rozhodnutie sa zakladá na nesprávnom predpoklade, podľa ktorého je verejný obstarávateľ povinný zamietnuť akúkoľvek oneskorene podanú žiadosť o účasť. Žalobca sa naopak domnieva, že verejný obstarávateľ disponuje v tejto súvislosti určitou mierou voľnej úvahy.
   Okrem toho žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, pretože Komisia nevysvetlila, prečo nevykonala svoju diskrečnú právomoc.
   Nakoniec žalobca uvádza žalobný dôvod založený na porušení článku 123 pravidiel na vykonávanie nariadenia Rady (1), podľa ktorého musí byť počet záujemcov vyzvaných na predloženie súťažného návrhu dostatočný na zabezpečenie hodnovernej hospodárskej súťaže, a na neprimeranosti zamietnutia žalobcovej žiadosti o účasť.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).


title: Vec F-68/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. júla 2016 – Possanzini/Frontex (Verejná služba — Zamestnanci Frontexu — Dočasný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy na základe hodnotiacej správy žalobcu za rok 2009 — Dôkaz o oznámení správy — Neexistencia — Zrušenie Súdom pre verejnú službu — Výkon rozsudku — Oznámenie hodnotiacej správy — Oneskorené vyhotovenie a oznámenie správy)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/55

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. júla 2016 – Possanzini/Frontex
      (Vec F-68/15) (1)

      ((Verejná služba - Zamestnanci Frontexu - Dočasný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy na základe hodnotiacej správy žalobcu za rok 2009 - Dôkaz o oznámení správy - Neexistencia - Zrušenie Súdom pre verejnú službu - Výkon rozsudku - Oznámenie hodnotiacej správy - Oneskorené vyhotovenie a oznámenie správy))
      (2016/C 364/71)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daniele Possanzini (Pisa, Taliansko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských (v zastúpení: H. Caniard a V. Peres de Almeida, splnomocnení zástupcovia, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2009 a návrh na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá bola údajne spôsobená

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

                  2.

                  D. Possanzini znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015, s. 49.


title: Vec C-527/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – R.H.H. Renneberg/Staatssecretaris van Financiën (Voľný pohyb pracovníkov — Článok 39 ES — Daňová právna úprava — Dane z príjmov — Určenie základu dane — Štátny príslušník členského štátu, ktorý dostáva všetky alebo takmer všetky svoje zdaniteľného zdroje v tomto štáte — Bydlisko v inom členskom štáte)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – R.H.H. Renneberg/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-527/06) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Článok 39 ES - Daňová právna úprava - Dane z príjmov - Určenie základu dane - Štátny príslušník členského štátu, ktorý dostáva všetky alebo takmer všetky svoje zdaniteľného zdroje v tomto štáte - Bydlisko v inom členskom štáte)
   (2008/C 313/06)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: R.H.H. Renneberg

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článkov 39 a 56 ES – Určenie zdaniteľného základu dane z príjmu – Štátny príslušník jedného členského štátu dosahujúci všetky svoje príjmy v tomto štáte, ktorý ale má bydlisko v inom členskom štáte – Vnútroštátna právna úprava, ktorá neumožňuje odpočítanie záporných príjmov z domu nachádzajúceho sa v inom členskom štáte
   Výrok rozsudku
   Článok 39 ES sa má vykladať tak, že je v rozpore s ním taká vnútroštátna právna úprava, akou je tá, o ktorú ide vo veci samej, podľa ktorej štátny príslušník Spoločenstva, nerezident členského štátu, v ktorom dostáva príjmy predstavujúce všetky alebo takmer všetky svoje zdaniteľného zdroje, nemôže na účely určenia základu dane z uvedených príjmov v tomto členskom štáte uplatniť záporné príjmy z budovy využívanej na bývanie nachádzajúcej sa v inom členskom štáte, ktorej je vlastníkom, hoci rezident prvého členského štátu si môže uplatniť takéto záporné príjmy na určenie základu dane zo svojich príjmov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-188/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 16. apríla 2010 — trestné konanie proti Azizovi Melkimu

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/35

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 16. apríla 2010 — trestné konanie proti Azizovi Melkimu
      (Vec C-188/10)
      (2010/C 161/53)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Aziz Melki

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v rozpore s článkom 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie podpísanej v Lisabone 13. decembra 2007 taká právna úprava, aká vyplýva z článku 23-2 odseku 2 a článku 23-5 odseku 2 nariadenia č. 58-1067 zo 7. novembra 1958 vytvorených organickým zákonom č. 2009-1523 z 10. decembra 2009, v rozsahu v akom ukladajú súdom povinnosť rozhodnúť prednostne o postúpení im položenej otázky o súlade s Ústavou na Conseil constitutionnel, ak sa táto otázka týka nesúladu textu vnútroštátneho práva s Ústavou z dôvodu jeho rozporu s ustanoveniami práva Únie?

                  2.

                  Je v rozpore s článkom 67 Zmluvy o fungovaní Európskej únie podpísanej v Lisabone 13. decembra 2007 taká právna úprava, aká vyplýva z článku 78-2 odseku 4 trestného poriadku, podľa ktorého „v zóne medzi vnútrozemskou hranicou Francúzska so štátmi, ktoré sú stranami dohovoru podpísaného v Schengene 19. júna 1990, a líniou vedenou vo vzdialenosti 20 km od nej, ako aj vo verejne prístupných zónach prístavov, letísk a vlakových a autobusových staníc otvorených pre medzinárodnú dopravu a označených vo výnose, možno tiež kontrolovať totožnosť všetkých osôb pri dodržaní podmienok uvedených v prvom odseku s cieľom overiť dodržiavanie povinnosti držby, nosenia a predloženia titulov a dokumentov podľa zákona. Ak táto kontrola prebieha vo vlaku uskutočňujúcom medzinárodné spojenie, možno ju vykonávať na časti jeho trasy od hranice po prvú zastávku nachádzajúcu sa viac než dvadsať kilometrov od hranice. V prípade železničných liniek, ktoré uskutočňujú medzinárodné spojenie a majú osobitné dopravné vlastnosti, možno kontrolu uskutočniť aj medzi uvedenou zastávkou a zastávkou, ktorá sa nachádza do päťdesiatich kilometrov od nej. Tieto linky a zastávky sú uvedené vo výnose ministerstva. Ak existuje úsek diaľnice vedúci zónou uvedenou v prvej vete tohto odseku a ak sa prvá mýtna brána nachádza za hranicou 20 kilometrov, môže sa kontrola uskutočniť až po tento výjazd na odstavných plochách, ako aj v priestore tejto mýtnej brány a na odstavných plochách, ktoré sú s ňou spojené. Mýtne brány, ktorých sa toto ustanovenie týka, sú uvedené vo výnose“?


title: Vec C-196/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Politika hospodárskej súťaže — Koncentrácie — Nesplnenie niektorých povinností uložených Komisiou — E.ON/Endesa)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-196/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Politika hospodárskej súťaže - Koncentrácie - Nesplnenie niektorých povinností uložených Komisiou - E.ON/Endesa)
   (2008/C 107/13)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nevykonanie článku 2 rozhodnutia Komisie z 26. septembra 2006 [vec COMP/M. 4197 – E.ON/Endesa – K(2006) 4279 v konečnom znení] a článku 2 rozhodnutia Komisie z 20. decembra 2006 [vec COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – K(2006) 7039 v konečnom znení]
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neodstránilo:

                           —

                           podmienky č. 1 až 6, č. 8 a č. 17 uložené rozhodnutím Národnej komisie pre energetiku, ktoré boli vyhlásené za nezlučiteľné s právom Spoločenstva článkom 1 rozhodnutia Komisie z 26. septembra 2006 [vec č. COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – K(2006) 4279 v konečnom znení],

                           —

                           podmienky č. 1, č. 10, č. 11 a č. 15 v upravenom znení, uložené rozhodnutím ministra priemyslu, turistiky a obchodu, ktoré boli vyhlásené za nezlučiteľné s právom Spoločenstva článkom 1 rozhodnutia Komisie z 20. decembra 2006 [vec č. COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – K(2006) 7039 v konečnom znení],

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 oboch rozhodnutí.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-158/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. decembra 2009 — Cofac/Komisia ( ESF — Zníženie finančnej pomoci — Vzdelávacie činnosti — Právo na obranu — Právo byť vypočutý )

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. decembra 2009 — Cofac/Komisia
   (Vec T-158/07) (1)

   („ESF - Zníženie finančnej pomoci - Vzdelávacie činnosti - Právo na obranu - Právo byť vypočutý“)
   2010/C 37/42
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cofac — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: L. Gomes, J. Ortigão a C. Peixoto, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie D(2005) 13066 z 3. júna 2005, ktorým sa znižuje suma pomoci z Európskeho sociálneho fondu (ESF) poskytnutá žalobkyni na základe rozhodnutia K(88) 0831 z 29. apríla 1988 na vzdelávacie činnosti (spis č. 880707 P1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cofac — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec C-446/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  5. decembra 2013 — Európska komisia/Edison SpA (Odvolanie — Kartely — Európsky trh s peroxidom vodíka a perboritanom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. decembra 2013 — Európska komisia/Edison SpA
   (Vec C-446/11 P) (1)

   (Odvolanie - Kartely - Európsky trh s peroxidom vodíka a perboritanom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Povinnosť odôvodnenia)
   2014/C 45/06
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Edison SpA (v zastúpení: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro a E. Bruti Liberati, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. júna 2011, Edison/Komisia (T-196/06), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúce sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 dohody EHP (vec COMP/F/38.620 — Peroxyd vodíka a perborat) v rozsahu, v akom sa týka Edison SpA — Pravidlá týkajúce sa pripísateľnosti protisúťažných postupov dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti — Porušenie práva na obhajobu a povinnosti odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: Vec C-397/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 14. októbra 2009 — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 14. októbra 2009 — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
   (Vec C-397/09)
   2009/C 312/36
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Scheuten Solar Technology GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Je právna úprava, podľa ktorej sa úroky z úveru, ktoré zaplatila spoločnosť jedného členského štátu združenej spoločnosti iného členského štátu, započítajú do základu pre výpočet dane z podnikania prvej spoločnosti, v rozpore s článkom 1 ods. 1 smernice Rady 2003/49/ES z 3. júna 2003 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom na výplaty úrokov a licenčných poplatkov medzi združenými spoločnosťami rôznych členských štátov (1)?

               b)

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude kladná: Má sa článok 1 ods. 10 smernice 2003/49/ES vykladať v tom zmysle, že členské štáty majú možnosť neuplatniť smernicu aj v prípade, že podmienky existencie združenej spoločnosti uvedené v článku 3 písm. b) tejto smernice neboli ešte v čase platenia úrokov splnené počas neprerušeného obdobia v trvaní najmenej dvoch rokov?
               Môžu sa členské štáty v tomto prípade odvolávať voči spoločnosti, ktorá je povinná platiť, priamo na článok 1 ods. 10 smernice 2003/49/ES?

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 49; Mim. vyd. 09/001, s. 380.


title: Vec T-2/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. apríla 2014 – CFE-CGC France Télécom-Orange/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom za určitých podmienok — Zamestnanecké odbory — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. apríla 2014 – CFE-CGC France Télécom-Orange/Komisia
   (Vec T-2/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom za určitých podmienok - Zamestnanecké odbory - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 184/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CFE-CGC France Télécom-Orange (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A.-L. Lefort des Ylouses a A.-S. Gay, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, D. Grespan a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/540/EÚ o štátnej pomoci C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma spôsobu financovania dôchodkov štátnych zamestnancov spoločnosti France Télécom, ktorú Francúzska republika zaviedla v prospech spoločnosti France Télécom (Ú. v. EÚ L 279, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Francúzskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               CFE-CGC France Télécom Orange znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec C-315/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu – Česká republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Článok 5 ods. 3 — Náhrady cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla a v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov — Rozsah — Oslobodenie od povinnosti náhrady — Kolízia medzi lietadlom a vtákom — Pojem „mimoriadne okolnosti“ — Pojem „primerané opatrenia“ na zabránenie mimoriadnej okolnosti alebo následkom takej okolnosti)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu – Česká republika) – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.
   (Vec C-315/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 5 ods. 3 - Náhrady cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla a v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov - Rozsah - Oslobodenie od povinnosti náhrady - Kolízia medzi lietadlom a vtákom - Pojem „mimoriadne okolnosti“ - Pojem „primerané opatrenia“ na zabránenie mimoriadnej okolnosti alebo následkom takej okolnosti))
   (2017/C 213/06)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Obvodní soud pro Prahu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Marcela Pešková, Jiří Peška

      Žalovaná: Travel Service a.s.

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, v spojení s odôvodnením 14 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že kolízia medzi lietadlom a vtákom spadá pod pojem „mimoriadne okolnosti“ v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s odôvodnením 14 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že zrušenie alebo veľké meškanie letu nie je spôsobené mimoriadnymi okolnosťami, keď toto zrušenie alebo meškanie vyplýva z toho, že letecký dopravca sa obrátil na odborníka podľa vlastného výberu, aby opätovne vykonal bezpečnostnú kontrolu, ktorú si vyžiadala kolízia lietadla s vtákom, a to po tom, ako takúto kontrolu už vykonal odborník oprávnený na základe uplatniteľných právnych predpisov.

               3.

               Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s odôvodnením 14 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že „primerané opatrenia“, ktoré je letecký dopravca povinný vykonať s cieľom znížiť riziko či zabrániť riziku kolízie lietadla s vtákom a oslobodiť sa tak od svojej povinnosti platiť náhradu cestujúcim podľa článku 7 uvedeného nariadenia, zahŕňajú využitie opatrení preventívnej kontroly výskytu uvedených vtákov pod podmienkou, že dotknutý letecký dopravca bol najmä po technickej a administratívnej stránke skutočne schopný prijať takéto opatrenia, že tieto opatrenia pre neho neznamenajú neprimerané straty vzhľadom na kapacity jeho podniku a že uvedený dopravca preukázal, že uvedené opatrenia boli skutočne prijaté vo vzťahu k letu, ktorý bol dotknutý kolíziou s vtákom, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží ubezpečiť sa, že tieto podmienky sú splnené.

               4.

               Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s odôvodnením 14 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade meškania letu v trvaní tri hodiny alebo viac na prílete, ktoré má pôvod nielen v mimoriadnej okolnosti, ktorej nebolo možné zabrániť opatreniami primeranými situácii a vo vzťahu ku ktorej letecký dopravca prijal všetky primerané opatrenia s cieľom zabrániť jej následkom, ale aj v inej okolnosti nepatriacej do tejto kategórie, musí byť meškanie, pripísateľné tejto prvej okolnosti, odpočítané od celkového času meškania predmetného letu na prílete s cieľom posúdiť, či sa za meškanie tohto letu na prílete musí platiť náhrada stanovená v článku 7 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.