title: Vec C-575/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa – Lotyšsko) – Air Baltic Corporation AS/Valsts robežsardze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (ES) č. 810/2009 — Článok 24 ods. 1 a článok 34 — Jednotné vízum — Zrušenie alebo odvolanie jednotného víza — Platnosť jednotného víza uvedeného v zrušenom cestovnom doklade — Nariadenie (ES) č. 562/2006 — Článok 5 ods. 1 a článok 13 ods. 1 — Hraničné kontroly — Podmienky pre vstup — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vyžaduje platné vízum uvedené v platnom cestovnom doklade)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/8

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa – Lotyšsko) – Air Baltic Corporation AS/Valsts robežsardze
      (Vec C-575/12) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (ES) č. 810/2009 - Článok 24 ods. 1 a článok 34 - Jednotné vízum - Zrušenie alebo odvolanie jednotného víza - Platnosť jednotného víza uvedeného v zrušenom cestovnom doklade - Nariadenie (ES) č. 562/2006 - Článok 5 ods. 1 a článok 13 ods. 1 - Hraničné kontroly - Podmienky pre vstup - Vnútroštátna právna úprava, ktorá vyžaduje platné vízum uvedené v platnom cestovnom doklade))
      (2014/C 395/09)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administratīvā apgabaltiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Air Baltic Corporation AS

         Žalovaná: Valsts robežsardze

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 24 ods. 1 a článok 34 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), sa majú vykladať v tom zmysle, že zrušenie cestovného dokladu orgánom tretieho štátu nemá automaticky za následok neplatnosť jednotného víza uvedeného v tomto doklade.

                  2.

                  Článok 5 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 265/2010 z 25. marca 2010, v spojení s článkom 13 ods. 1 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že vstup štátnych príslušníkov tretích štátov na územie členských štátov nepodlieha podmienke, že platné vízum predložené v čase hraničnej kontroly musí byť nevyhnutne uvedené v platnom cestovnom doklade.

                  3.

                  Článok 5 ods. 1 nariadenia č. 562/2006, zmeneného a doplneného nariadením č. 265/2010, v spojení s článkom 13 ods. 1 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá na vstup štátnych príslušníkov tretích štátov na územie dotknutého členského štátu stanovuje podmienku, že platné vízum predložené v čase hraničnej kontroly musí byť nevyhnutne uvedené v platnom cestovnom doklade.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec T-436/10: Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Hit Groep/Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/41

         Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Hit Groep/Komisia
   (Vec T-436/10)
   ()
   2010/C 317/75
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hit Groep BV (Haarlem, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal, G. Oosterhuis a H. Albers, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, konkrétne článok 1 bod 9 písm. b), článok 2 bod 9 a článok 4 bod 22 a subsidiárne zrušiť alebo spravodlivo znížiť pokutu, ktorá bola žalobkyni uložená v článku 2 bode 9,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v rámci tohto konania vrátane nákladov na právnu pomoc.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba žalobkyne smeruje proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ, ktoré je určené žalobkyni.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov.

               —

               Po prvé Komisia tým, že vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, nesprávne dospela k záveru alebo neodôvodnila alebo nedostatočne odôvodnila v článku 1 rozhodnutia, že žalobkyňa porušila článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP v období od 1. januára 1998 do 17. januára 2002.
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nedostatočne odôvodnila dôvody, na základe ktorých žalobkyňa porušila článok 101 ZFEÚ a na základe ktorých ju Komisia zahrnula do tejto veci inak, ako v pozícii akcionára s „rozhodujúcim vplyvom“ počas obdobia od 1. januára 1998 do 17. januára 2002.

               —

               Po druhé Komisia tým, že vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, nesprávne uložila žalobkyni pokutu. Žalobkyňa tvrdí, že uloženie pokuty v rozhodnutí z 30. júna 2010 podniku, akým je žalobkyňa, ktorý od 1. novembra 2004 nevykonáva žiadnu hospodársku činnosť, je v rozpore s účelom článku 101 ZFEÚ, politikou Spoločenstva pri stanovovaní pokút a zásadou proporcionality.

               —

               Po tretie Komisia v článku 1 bode 9 napadnutého rozhodnutia tým, že vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, nesprávne rozhodla, že žalobkyňa porušila článok 101 ZFEÚ, ako aj článok 53 Dohody o EHP, a z tohto dôvodu žalobkyni uložila pokutu vo výške 6 934 000 eur, pretože Komisia sa domnievala, že žalobkyňa bola v období od 1. januára 1998 do 17. januára 2002 zodpovedná spoločne a nerozdielne so spoločnosťou Nedri Spanstaal BV.
               Žalobkyňa tvrdí, že v období od 1. januára 1998 do 17. januára 2002 bola finančnou holdingovou spoločnosťou, ktorá nemala v spoločnosti Nedri Spanstaal „rozhodujúci vplyv“, a preto nemôže byť zodpovedná za porušenie práva hospodárskej súťaže, ktorého sa dopustila spoločnosť Nedri Spanstaal.

               —

               Po štvrté a subsidiárne Komisia tým, že vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, nesprávne uložila žalobkyni pokutu vo výške 6 934 000 eur, zatiaľ čo jej nemala pokutu uložiť vôbec alebo jej mala uložiť podstatne nižšiu pokutu.

                           —

                           Podľa žalobkyne Komisia nemala zohľadniť jej obrat za rok 2003 ako základ na účely stanovenia maximálnej hranice 10 % pokuty uloženej žalobkyni a v prípade odchýlenia od všeobecného pravidla v článku 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003, mala Komisia aspoň predvídať následky, ktoré by z toho vyplývali v konkrétnom prípade, vzhľadom na účely tohto ustanovenia. Z tohto dôvodu je pokuta vo vzťahu k veľkosti podniku neprimeraná a nevyhovuje podmienkam stanoveným judikatúrou.

                           —

                           Komisia mala vo vzťahu k žalobkyni uplatniť zhovievavosť, ktorú priznala spoločnosti Nedri Spanstaal.

                           —

                           Komisia nesprávne vykonala samostatný výpočet pokuty uloženej žalobkyni, pričom túto pokutu mala obmedziť na časť pokuty uloženej spoločnosti Nedri Spanstaal. Rozhodnutie smerujúce proti žalobkyni sa zakladá na skutočnosti, že žalobkyňa vlastnila podiel v spoločnosti Nedri Spanstaal počas obdobia, ktorého dĺžka sa rovná 48/224 dĺžky celkového obdobia, počas ktorého sa spoločnosť Nedri Spanstaal dopustila porušenia; pokuta nevyhovuje zásade proporcionality.

                           —

                           Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že po uplatnení maximálnej hranice 10 % nezohľadnila relatívne obmedzenú dĺžku obdobia, počas ktorého sa žalobkyňa považuje za zodpovednú za porušenie, ktorého sa dopustila spoločnosť Nedri Spanstaal, relatívne obmedzenú povahu zodpovednosti žalobkyne a jej obmedzený obrat.

                           —

                           Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že po uplatnení maximálnej hranice 10 % nezohľadnila obmedzenú dĺžku obdobia, počas ktorého sa HIT považuje za zodpovednú za porušenie, ktorého sa dopustila spoločnosť Nedri Spanstaal. Z judikatúry vyplýva, že výška pokuty je rovnako stanovená v závislosti od dĺžky trvania porušenia, počas ktorého je sankcionovaný podnik zodpovedný spoločne a nerozdielne. Skutočnosť, že pokuta uložená žalobkyni je vyššia ako pokuta uložená spoločnosti Nedri Spanstaal, nie je v súlade s touto zásadou.

               —

               Po piate a subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila svoju povinnosť rozhodnúť v primeranej lehote podľa článku 6 ods. 1 EDĽP a článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie. Pri stanovení výšky pokuty Komisia nezohľadnila prekročenie primeranej lehoty. Predmetné konanie v prejednávanej veci trvá 94 mesiacov, čo je neprimerane dlho.


title: Vec C-492/15: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 21. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – R/S, T

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/19

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 21. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – R/S, T
   (Vec C-492/15) (1)

   (2016/C 326/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Spojené veci C-55/11, C-57/11 a C-58/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Vodafone España, SA/Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11) a France Telecom España SA/Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11) (Smernica 2002/20/ES — Elektronické komunikačné siete a služby — Povolenie — Článok 13 — Poplatky za práva na používanie a práva na inštalovanie zariadení)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Vodafone España, SA/Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11) a France Telecom España SA/Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11)
   (Spojené veci C-55/11, C-57/11 a C-58/11) (1)

   (Smernica 2002/20/ES - Elektronické komunikačné siete a služby - Povolenie - Článok 13 - Poplatky za práva na používanie a práva na inštalovanie zariadení)
   2012/C 287/13
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Vodafone España, SA (C-55/11 a C-57/11), France Telecom España SA (C-58/11)

      Žalované: Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11), Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo — Výklad článku 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica „o povolení“) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) — Poplatky za práva na používanie a práva na inštalovanie zariadení — Obecný verejný majetok

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica „o povolení“) sa má vykladať v tom zmysle, že bráni uplatňovaniu poplatku za práva na inštalovanie zariadení na verejnom alebo súkromnom majetku alebo pod ním v prípade operátorov, ktorí bez toho, aby boli ich vlastníkmi, využívajú tieto zariadenia na účely poskytovania mobilných telefonických služieb.

               2.

               Článok 13 smernice 2002/20 má priamy účinok, takže jednotlivcom poskytuje právo priamo sa naň odvolávať pred vnútroštátnym súdom na účely spochybnenia rozhodnutia orgánu verejnej moci, ktoré je nezlučiteľné s týmto článkom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec T-580/15: Žaloba podaná 6. októbra 2015 – Flamagas/ÚHVT – MatMind (CLIPPER)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/62

         Žaloba podaná 6. októbra 2015 – Flamagas/ÚHVT – MatMind (CLIPPER)
   (Vec T-580/15)
   (2016/C 038/84)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Flamagas, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez a D. Gabarre Armengol, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MatMind Srl (Formello, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva (Tvar zapaľovača obsahujúci slovný prvok „CLIPPER“) – ochranná známka Spoločenstva č. 4 758 652.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. júla 2015 vo veci R 924/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               potvrdil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia z 22. marca 2013 v konaní č. C 5642 proti zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 4 758 652,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-39/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 15. júna 2016 – Marinozzi/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Dôchodky — Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok — Návrhy na započítanie odpracovaných rokov — Akt nespôsobujúci ujmu — Neprípustnosť žaloby — Návrh na rozhodnutie bez prejednania veci samej — Článok 83 rokovacieho poriadku)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 15. júna 2016 – Marinozzi/Komisia
   (Vec F-39/15) (1)

   ((Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Dôchodky - Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok - Návrhy na započítanie odpracovaných rokov - Akt nespôsobujúci ujmu - Neprípustnosť žaloby - Návrh na rozhodnutie bez prejednania veci samej - Článok 83 rokovacieho poriadku))
   (2016/C 410/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Gabrio Marinozzi (Santo Domingo, Dominikánska republika) (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, potom G. Gattinara, splnomocnený zástupca, napokon G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie návrhu na prevod práv žalobcu na dôchodok do systému dôchodkového zabezpečenia Únie, ktorý uplatňuje nové všeobecné vykonávacie ustanovenia článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku z 3. marca 2011

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Gabrio Marinozzi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015, s. 27.


title: Vec F-19/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z  28. júna 2006 – Sanchez Ferriz/Komisia (Úradníci — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie roku 2003)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/32

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 28. júna 2006 – Sanchez Ferriz/Komisia
   (Vec F-19/05) (1)

   (Úradníci - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie roku 2003)
   (2006/C 190/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti, neskôr iba F. Frabetti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie hodnotenia za rok 2003 v súvislosti so žalobcom alebo, subsidiárne, zrušenie hodnotiacej správy týkajúcej sa žalobcu za rok 2003
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-153/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-313/04: Žaloba podaná dňa 30. júla 2004: Hewlett-Packard GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/45

         Žaloba podaná dňa 30. júla 2004: Hewlett-Packard GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-313/04)
   (2004/C 262/86)
   Jazyk konania: nemčina
   Hewlett-Packard GmbH, so sídlom Böblingen (Nemecko), v zastúpení: Fabienne Boulanger, Marius Mrozek a Michael Tervooren, advokáti, podal 30. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhlásil rozhodnutie Komisie REM 06/02 zo 7. apríla 2004, ktorým bolo rozhodnuté, že refundácia v jednom konkrétnom prípade nie je oprávnená, za neplatné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca odbavil 21.12.1995 zo svojho colného skladu tovar (tlačiarne a kazety pre tlačiarne) s pôvodom zo Singapúru do voľného obehu Spoločenstva. Týmto odbavením do voľného obehu vznikol za tovar colný dlh. Podľa žalobcu bolo odbavenie vykonané 21.12.1995 z dôvodu, aby sa mohli použiť preferenčné colné sadzby platné do 31.12. 995. V čase odbavenia by ináč boli od 1.1.1996 použiteľné vyššie colné sadzby pre odbavenie do voľného obehu. Nariadením č. 3009/95 (1) boli tovary rovnakého čísla colnej sadzby, ako predmetné žalobcove, oslobodené od 1.1.1996 od cla.
   V novembri 1996 požiadal žalobca nemecké colné úrady o refundáciu požadovanej sumy. Táto žiadosť bola zamietnutá. So súhlasom žalobcu predložili nemecké colné úrady prípad Komisii.
   Žalobca sa odvoláva na článok 239 colného kódexu a uvádza, že Komisia porušila príkaz predvídateľného konania orgánov Spoločenstva a tým aj princíp právnej istoty tým, že neskoro zverejnila a neoznámila včas nariadenie č. 3009/95, že ho zámerne antedatovala a že sa odvolala na nariadenie Rady č. 3093/95 (2) z 22. decembra 1995, ktoré bolo zverejnené až 21.2.1996.
   Žalobca ďalej uvádza, že došlo aj k porušeniu článku 12 nariadenia Rady č. 2658/87 (3), ktoré predpisuje zverejnenie úplného znenia kombinovanej nomenklatúry pre nasledujúci rok do 31.10. Účelom tohoto predpisu je práve spoľahlivo informovať hospodárske subjekty ohľadne očakávaných finančných konzekvencií a vytvárať tým občanom Spoločenstva základ pre bezpečné plánovanie, aby títo mohli tomu prispôsobiť svoje konanie.
   Žalobca okrem toho tvrdí, že Komisia porušila svoju povinnosť svedomitého konania voči žalujúcemu tým, že ho načas neinformovala o prichádzajúcej opätovnej zmene kombinovanej nomenklatúry. Ďalej Komisia vychádzala v napadnutom rozhodnutí z okolností, ktoré objektívne neexistovali. Tým porušila svoj v tomto rámci jej prislúchajúci priestor na voľnú úvahu a voľné posúdenie v neprospech žalujúceho. Žalobca záverom uvádza, že nekonal ani zjavne nedbanlivo a ani s úmyslom podvádzať.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 3009/95 z 22. decembra 1995 ktorým sa mení príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 319. s. 1)

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 3093/95 z 22. decembra 1995 ustanovujúce colné sadzby, ktoré sa majú uplatňovať v spoločenstve v dôsledku rokovaní podľa článku XXIV.6 GATT vyplývajúcich z pristúpenia Rakúska, Fínska a Švédska k Európskej únii

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. L 256, s. 1)


title: Vec C-231/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/21/ES — Článok 4 ods. 1 — Právo odvolať sa proti rozhodnutiu prijatému národným regulačným orgánom — Účinný odvolací mechanizmus — Zachovanie rozhodnutia národného regulačného orgánu v platnosti až do rozhodnutia o odvolaní — Časové účinky rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ktorým bolo zrušené rozhodnutie národného regulačného orgánu — Možnosť zrušiť rozhodnutie národného regulačného orgánu so spätným účinkom — Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o.
   (Vec C-231/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/21/ES - Článok 4 ods. 1 - Právo odvolať sa proti rozhodnutiu prijatému národným regulačným orgánom - Účinný odvolací mechanizmus - Zachovanie rozhodnutia národného regulačného orgánu v platnosti až do rozhodnutia o odvolaní - Časové účinky rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ktorým bolo zrušené rozhodnutie národného regulačného orgánu - Možnosť zrušiť rozhodnutie národného regulačného orgánu so spätným účinkom - Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery))
   (2016/C 462/06)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Polkomtel sp. z o.o.

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 prvý pododsek prvá a tretia veta a druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd rozhodujúci o žalobe proti rozhodnutiu národného regulačného orgánu musí mať možnosť zrušiť toto rozhodnutie so spätným účinkom, ak usúdi, že je to nevyhnutné pre zabezpečenie účinnej ochrany práv podniku, ktorý podal uvedenú žalobu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec C-371/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Nemecko) — Nural Ziebell, predtým Nural Örnek/Spolková krajina Bádensko-Württembersko (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Voľný pohyb pracovníkov — Článok 7 prvý odsek druhá zarážka a článok 14 ods. 1 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 — Smernice 64/221/EHS, 2003/109/ES a 2004/38/ES — Právo na pobyt Turka, ktorý sa narodil na území hostiteľského členského štátu a nepretržite sa tam legálne zdržiaval ako dieťa tureckého pracovníka počas vyše desiatich rokov — Odsúdenia v trestnom konaní — Zákonnosť rozhodnutia o vyhostení — Podmienky)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Nemecko) — Nural Ziebell, predtým Nural Örnek/Spolková krajina Bádensko-Württembersko
   (Vec C-371/08) (1)

   (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Voľný pohyb pracovníkov - Článok 7 prvý odsek druhá zarážka a článok 14 ods. 1 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 - Smernice 64/221/EHS, 2003/109/ES a 2004/38/ES - Právo na pobyt Turka, ktorý sa narodil na území hostiteľského členského štátu a nepretržite sa tam legálne zdržiaval ako dieťa tureckého pracovníka počas vyše desiatich rokov - Odsúdenia v trestnom konaní - Zákonnosť rozhodnutia o vyhostení - Podmienky)
   2012/C 32/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nural Ziebell, predtým Nural Örnek

      Žalovaný: Spolková krajina Bádensko-Württembersko

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Výklad článku 14 ods. 1 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji pridruženia medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom — Rozšírenie pôsobnosti článku 28 ods. 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46), podľa ktorého občanov Únie možno vyhostiť len zo závažných dôvodov verejnej bezpečnosti, na tureckých štátnych príslušníkov — Rozhodnutie, v dôsledku opakovaného odsúdenia v trestnom konaní, o vyhostení tureckého štátneho príslušníka, ktorý sa narodil a už 34 rokov žije v Nemecku

      Výrok rozsudku

   Článok 14 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji pridruženia prijatého asociačnou radou zriadenou Dohodou o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na strane druhej a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963, sa má vykladať v tom zmysle, že:

               —

               ochrana proti vyhosteniu, ktorú toto ustanovenie priznáva tureckým štátnym príslušníkom, nemá rovnaký rozsah ako ochrana priznaná občanom Únie na základe článku 28 ods. 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, a preto režim ochrany proti vyhosteniu priznaný týmto občanom nemožno uplatniť mutatis mutandis na uvedených tureckých štátnych príslušníkov pre potreby stanovenia významu a rozsahu daného článku 14 ods. 1,

               —

               toto ustanovenie rozhodnutia č. 1/80 nebráni tomu, aby bolo voči tureckému štátnemu príslušníkovi, ktorý je nositeľom práv priznaných v článku 7 prvom odseku druhej zarážke tohto rozhodnutia, prijaté opatrenie vyhostenia z dôvodov verejného poriadku, pokiaľ osobné správanie dotknutej osoby v súčasnosti predstavuje skutočné a dostatočne závažné ohrozenie základného záujmu spoločnosti hostiteľského členského štátu a toto opatrenie je nevyhnutné na ochranu daného záujmu. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby vzhľadom na všetky rozhodujúce skutočnosti, ktoré charakterizujú situáciu dotknutého tureckého štátneho príslušníka, posúdil, či je toto opatrenie zákonne odôvodnené vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec T-388/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. apríla 2006  – Kachakil Amar/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka zobrazená v podobe pozdĺžnej čiary končiacej trojuholníkom — Zamietnutie zápisu — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Získanie rozlišovacej spôsobilosti používaním )

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2006 – Kachakil Amar/ÚHVT
   (Vec T-388/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka zobrazená v podobe pozdĺžnej čiary končiacej trojuholníkom - Zamietnutie zápisu - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Získanie rozlišovacej spôsobilosti používaním“)
   (2006/C 131/74)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Habib Kachakil Amar (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: J. C. Heder, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. júla 2004 (R 175/2004-1), ktorým sa zamietol zápis obrazovej ochrannej známky „Pozdĺžna čiara končiaca trojuholníkom“ ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec T-199/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie služieb poistenia majetku a osôb — Zamietnutie ponuky uchádzača — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Rovnosť zaobchádzania — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Mimozmluvná zodpovednosť — Strata príležitosti — Medzitýmny rozsudok“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia
   (Vec T-199/14) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie služieb poistenia majetku a osôb - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Rovnosť zaobchádzania - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Mimozmluvná zodpovednosť - Strata príležitosti - Medzitýmny rozsudok“))
   (2015/C 429/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vanbreda Risk & Benefits (Anvers, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne P. Teerlinck a P. de Bandt, neskôr P. Teerlinck, P. de Bandt a M. Gherghinaru, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a L. Cappelletti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia z 30. januára 2014, ktorým Komisia zamietla ponuku predloženú žalobkyňou pre časť 1 v rámci verejného obstarávania OIB.DR.2/PO/2013/062/591 týkajúceho sa poistenia majetku a osôb (Ú. v. EÚ 2013/S 155 – 269617) a zadala túto položku inej spoločnosti a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 30. januára 2014, ktorým Európska Komisia zamietla ponuku predloženú Vanbreda Risk & Benefits pre časť 1 v rámci verejného obstarávania OIB.DR.2/PO/2013/062/591 týkajúceho sa poistenia majetku a osôb (Ú. v. EÚ 2013/S 155 – 269617) a zadala túto položku inej spoločnosti, sa zrušuje.

               2.

               Európska únia je povinná nahradiť škodu, ktorá vznikla Vanbreda Risk & Benefits z dôvodu straty príležitosti zadania vyššie uvedenej zákazky, a poskytnúť odkazy na pridelenie porovnateľnej zákazky.

               3.

               Návrh na náhradu škody sa vo zvyšnej časti zamieta.

               4.

               Účastníci konania predložia Všeobecnému súdu v lehote troch mesiacov odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku výšku náhrady škody stanovenú na základe spoločnej dohody.

               5.

               V prípade nedosiahnutia dohody predložia účastníci konania v rovnakej lehote Všeobecnému súdu svoje vlastné návrhy súm.

               6.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec F-114/10: Žaloba podaná 4. novembra 2010 — Bowles a i./ECB

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/37

         Žaloba podaná 4. novembra 2010 — Bowles a i./ECB
   (Vec F-114/10)
   2011/C 55/69
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Carlos Bowles a i. (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie výplatných listín žalobcov za január 2010 a nasledujúce mesiace v rozsahu, v akom sa v týchto listinách uplatňuje zvýšenie mzdy o 2 % na základe úpravy miezd pre rok 2010, ako aj náhrada vzniknutej majetkovej ujmy žalobcom

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť výplatné listiny za január 2010 a nasledujúce mesiace v rozsahu, v akom sa v týchto listinách uplatňuje zvýšenie mzdy o 2 % na účely realizácie zvýšenia o 2,1 % vypočítaného na základe úpravy miezd o 3,6 % na Komisii,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutia, ktorými sa zamietli žiadosti o preskúmanie a sťažnosti podané žalobcami,

               —

               nahradiť žalobcom majetkovú ujmu, ktorú utrpeli z dôvodu rozdielu medzi mzdovým zvýšením o 2 % priznaným neoprávnene od januára 2010 a zvýšením o 2,1 %, na ktoré mali nárok, teda zvýšenie mzdy o 0,1 % mesačne od januára 2010 a o všetky ostatné finančné nároky (vrátane práva na dôchodok). Tieto sumy sa majú zvýšiť o úrok požadovaný odo dňa ich splatnosti až do ich skutočného zaplatenia vypočítaný na základe sadzby Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania platnej počas príslušného obdobia, zvýšenej o dva percentuálne body,

               —

               nahradiť ujmu spôsobenú v dôsledku straty kúpnej sily stanovenú predbežne a ex aequo et bono na 5 000 eur pre každého žalobcu,

               —

               nahradiť nemajetkovú ujmu spôsobenú žalobcom posúdenú ex aequo et bono na 5 000 eur pre každého žalobcu,

               —

               zaviazať Európsku centrálnu banku na náhradu trov konania.


title: Vec C-331/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Ilie Nicolae Nicula/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vrátenie daní vybratých členským štátom v rozpore s právom Únie)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Ilie Nicolae Nicula/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu
   (Vec C-331/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vrátenie daní vybratých členským štátom v rozpore s právom Únie))
   (2014/C 462/12)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ilie Nicolae Nicula

      Žalovaní: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

      Výrok rozsudku

   Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému systému vrátenia dane vybratej v rozpore s právom Únie, akým je systém vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-395/13: Žaloba podaná 31. júla 2013 — Miettinen/Rada

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/23

         Žaloba podaná 31. júla 2013 — Miettinen/Rada
   (Vec T-395/13)
   2013/C 274/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Samuli Miettinen (Espoo, Fínsko) (v zastúpení: O. Brouwer a E. Raedts, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady z 21. mája 2013, ktorým sa zamieta úplný prístup k dokumentu 12979/12 podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 331), tak ako bolo žalobcovi oznámené 21. mája 2013 listom so spisovou značkou „06/c/02/13“ (napadnuté rozhodnutie), ako aj jeho opätovné zamietnutie z 23. júla 2013,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi, podľa článku 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane náhrady trov ostatných účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.
   Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 2 druhej zarážky a článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001, keďže napadnuté rozhodnutie sa zakladá na nesprávnom výklade a uplatnení uvedených ustanovení, ktoré sa týkajú ochrany súdneho konania a právneho poradenstva a ochrany prebiehajúceho procesu rozhodovania:

               —

               po prvé Rada nepreukázala, že zverejnenie dokumentu 12979/12 spôsobí jej právnej službe ujmy, na základe ktorých nebude schopná daný dokument v budúcom legislatívnom konaní obhájiť, čo naruší legislatívne konanie,

               —

               po druhé Rada nepreukázala, že dokument 12979/12 je osobitne citlivý a/alebo má široký rozsah, čo by odôvodňovalo neuplatnenie predpokladu v prospech zverejnenia právneho stanoviska v legislatívnom kontexte,

               —

               po tretie teória Rady o ujme je čisto hypotetická; je vecne, ako aj právne nepodložené predpokladať, že obsah názoru, ktorý obsahuje dokument 12979/12, už bol známy v čase prijatia napadnutého rozhodnutia, a

               —

               po štvrté Rada pri odvolaní sa na článok 4 ods. 3 prvý pododsek neuplatnila kritérium prevažujúceho verejného záujmu, keď zohľadnila len možné riziká pre jej proces rozhodovania spojené so zverejnením a nie pozitívne účinky daného zverejnenia inter alia na zákonnosť procesu rozhodovania a neuplatnila toto kritérium pri odvolaní sa na článok 4 ods. 2 druhú zarážku.

         Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti primeraného odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ, keďže Rada si nesplnila povinnosť dostatočne a primerane odôvodniť napadnuté rozhodnutie.


title: Vec C-487/04: Žaloba podaná dňa 25. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/9

         Žaloba podaná dňa 25. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-487/04)
   (2005/C 31/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. Cattabriga a A. Bordes, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 25. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že jednostranným zavedením systému stopovačov sušeného mlieka určeného na niektoré použitie, ktorý plne harmonizované právo Spoločenstva používané v danom sektore nestanovuje, si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia Rady (ES) č. 1255/1999 (1) zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami a z nariadenia Komisie (ES) č. 2799/1999 (2) zo 17. decembra 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1255/1999 týkajúce sa poskytovania finančnej pomoci na odstredené mlieko a sušené odstredené mlieko určené na výkrm zvierat a na predaj takéhoto sušeného odstredeného mlieka,

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Na predchádzanie zneužitiu prijatia pomoci na sušené odstredené mlieko určené na výkrm zvierat, nariadenia (ES) č. 1255/1999 a (ES) č. 2799/1999 zavádzajú štruktúrovaný mechanizmus kontroly podnikov používajúcich tento výrobok. Tento mechanizmus necháva členským štátom právo prispôsobiť opatrenia dodatočnej kontroly na zabezpečenie dodržiavania ustanovení týkajúcich sa priznania pomoci, avšak neumožňuje, aby subjektom v tomto sektore uložili dodatočné povinnosti a povinnosti inej povahy ako tej, ktorú nariadenie č. 2799/1999 ukladá podnikom prijímajúcim pomoc.

               2.

               Osobitne treba ako za vylúčenú považovať možnosť členských štátov jednostranne uložiť podmienky ovplyvňujúce zloženie sušeného mlieka, ktoré je predmetom nariadenia č. 2799/1999, také ako pridanie farebných stopovačov (indikátorov) určených na zvýraznenie toho, že ide o výrobok určený na výkrm zvierat.

               3.

               Táto podmienka nemôže zabrániť členským štátom vo výmene sušeného odstredeného mlieka. V čase výroby za normálnych okolností sa nevie na aký účel bude mlieko použité, preto požiadavka ukladaná talianskou legislatívou pridávať stopovač (indikátor) núti vývozcov sušeného odstredeného mlieka vykonávať komplikované manipulácie s časťou produkcie určenou na tento trh. Ako to už viackrát judikatúra zdôraznila, že pokiaľ ide o obchod v rámci Spoločenstva spoločná organizácia trhu je založená na voľnej obchodnej výmene a zakazuje akúkoľvek vnútroštátnu úpravu, ktorá ako v danom prípade narúša obchod medzi členskými štátmi.

               4.

               Sporná talianska legislatíva okrem iného narúša fungovanie spoločnej organizácie trhu s mliekom v sektore mlieka založeného, pokiaľ ide o jej systém pomoci, na jednotných predpisoch uplatňovaných erga omnes. Je zrejmé že, ak by sa všetky členské štáty, vrátene Talianska, považovali za oprávnené zaviesť ad hoc pravidlá týkajúce sa stopovačov pre sušené odstredené mlieko určené na výkrm zvierat, tak by to spôsobilo neprekonateľné ťažkosti pre subjekty pôsobiace v tomto sektore, ktoré by sa museli podriadiť rozdielnym právnym úpravám a rozčleniť svoje výrobky v závislosti od pravidiel používaných na 25 domácich trhoch.

               5.

               Talianska vláda sa nemôže odvolávať na judikatúru, podľa ktorej zavedenie spoločnej organizácie trhu zakazuje členským štátom uplatňovať vnútroštátne pravidlá, ktoré sledujú iný všeobecný záujem, ako tie sledované spoločnou organizáciou. Z čítania prípravy návrhu zákona č. 250/2000 vyplýva, že cieľom jeho ustanovení je prevencia pred nelegálnym zneužívaním deklarovaného určenia odstredivého sušeného mlieka. Cieľom tohto zákona je dosiahnuť rovnaké ciele ako sú uvedené v článku 9 a nasl. nariadenia 2799/1999.

               6.

               Z prípravy návrhu zákona č. 250/2000 sa možno dozvedieť, že rozhodnutie talianskych orgánov zrušiť systém kontroly stanovenej nariadením č. 2799/1999 je opodstatnené z dôvodu neúčinnosti mechanizmu kontroly stanovené týmto nariadením v talianskych podmienkach.

               7.

               Toto odôvodnenie je v rozpore s ustálenou judikatúrou, podľa ktorej Spoločenstvo z jednej strany vytvorilo spoločnú organizáciu trhu v danom sektore, a členské štáty sa musia zdržať akéhokoľvek jednostranného opatrenia, a to aj v prípade, ak by podporovalo spoločnú politiku a z druhej strany rozdiely v praktickom uplatnení, ktoré vzniknú pri vykonávaní aktov Spoločenstva neumožňujú členskému štátu, aby jednostranne nedodržiaval svoje vlastné záväzky.

               8.

               Talianske orgány sa nemôžu odvolávať na skutočnosť, že zákon č. 250/2000 sa v skutočnosti nikdy neuplatňoval z dôvodu neprijatia ministerského dekrétu, ktorý mal vykonať definíciu stopovačov a určiť zodpovedajúci spôsob uplatnenia. Ako to už Súdny dvor niekoľkokrát zdôraznil, skutočnosť, že legislatíva, ktorá je v rozpore s právom Spoločenstva, sa uplatňuje veľmi zriedkavo alebo skoro vôbec, nestačí k tomu, aby zaniklo porušenie práva Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 160 z 26.6.1999, s. 48

      (2)  Ú. v. ES L 340 z 31.12.1999, s. 3


title: Vec F-67/09: Žaloba podaná 10. júla 2009 — Angulo Sanchez/Rada

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/43

         Žaloba podaná 10. júla 2009 — Angulo Sanchez/Rada
   (Vec F-67/09)
   2009/C 220/90
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Nicolas Angulo Sanchez (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí žalovanej, ktorými zamieta žiadosti o osobitné dovolenky podané žalobcom z dôvodu ťažkej choroby jeho rodičov

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia Rady z 8. októbra 2008 a 8. decembra 2008, ktorými zamieta žiadosti žalobcu o osobitné dovolenky z dôvodu ťažkej choroby jeho rodičov,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec C-668/11 P: Odvolanie podané 27. decembra 2011 : Alliance One International, Inc, predtým Agroexpansión, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  12. októbra 2011 vo veci T-38/05, Agroexpansión, S.A./Európska komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/5

         Odvolanie podané 27. decembra 2011: Alliance One International, Inc, predtým Agroexpansión, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 12. októbra 2011 vo veci T-38/05, Agroexpansión, S.A./Európska komisia
   (Vec C-668/11 P)
   2012/C 89/07
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Alliance One International, Inc, predtým Agroexpansión, S.A. (v zastúpení: M. Odriozola a A. Vide, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-38/05, Agroexpansión, S.A./Komisia,

               —

               znížiť sumu pokuty uloženej odvolateľke,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolateľka zastáva názor, že Komisia a Všeobecný súd sa tým, že u spoločnosti Dimon vyvodili solidárnu zodpovednosť za protiprávne správanie, ktorého sa dopustila spoločnosť Agroexpansión, dopustili nesprávneho uplatnenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1). Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd tým, že v rozsudku (a teda ex post facto) definoval dôkazný štandard, ktorý Komisia uplatnila v rozhodnutí (2), porušil jej právo na obhajobu a článok 296 ZFEÚ. Všeobecný súd tak zaobchádzal s ostatnými podnikmi priaznivejšie a v dôsledku toho porušil zásadu rovnakého zaobchádzania stanovenú v článku 20 Charty základných práv. Všeobecný súd ďalej nemal prehliadať skutočnosť, že Komisia v rozhodnutí riadne neodôvodnila tvrdenia týkajúce sa vyvrátenia domnienky.

               2.

               Podľa odvolateľky došlo v súvislosti s dĺžkou obdobia, počas ktorého Agroexpansión nebola súčasťou skupiny Dimon, k nesprávnemu uplatneniu oznámenia o pokutách a zásad individualizácie sankcie, ako aj proporcionality. Odvolateľka zastáva názor, že pri stanovení výšky sankcie uloženej spoločnosti Agroexpansión za obdobie predchádzajúce jej vstupu do skupiny Dimon nemal byť na základnú čiastku pokuty Agroexpansión použitý žiadny násobiteľ, keďže tento subjekt nebol v danom období dcérskou spoločnosťou žiadnej nadnárodnej skupiny. Pre prípad, že by Súdny dvor prijal záver, že mala byť uplatnená jediná pokuta, odvolateľka subsidiárne uvádza, že táto pokuta má byť znížená, aby nedošlo k neprimeranému uplatneniu násobiteľa.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Rozhodnutie Komisie K(2004) 4030 v konečnom znení z 20. októbra 2004 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 ods. 1 [ES] (vec COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabak — Španielsko).


title: Vec T-419/13: Žaloba podaná 14. augusta 2013 — Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/20

         Žaloba podaná 14. augusta 2013 — Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia
   (Vec T-419/13)
   2013/C 304/35
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras, A. Valiente Martin, C. Maldonado Márquez, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 18. júna 2013,

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy tohto konania,

               —

               dodatočne sa navrhuje, aby Všeobecný súd v rámci opatrení na zabezpečenie konania uložil Komisii predložiť dokumenty, prístup ku ktorým odmietla, aby bolo možné vykonať príslušné preskúmanie a overiť to čo sa tvrdí v tomto podaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo februári 2013 Unión de Almacenistas de Hierro de España (ďalej len „UAHE“) požiadala o prístup k určitým dokumentom, ktorých autorom bola Európska komisia v rámci mechanizmu koordinácie s vnútroštátnymi orgánmi uvedeného v článku 11 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205). Konkrétne žalobkyňa požadovala prístup ku všetkým dokumentom a ku komunikácii medzi Generálnym riaditeľstvom Komisie pre hospodársku súťaž a Comisión Nacional de la Competencia (Národnou komisiou pre hospodársku súťaž), ktorá sa týka spisov o uložení sankcií S-106/08, Almacenes de Hierro a S-254/10, Hierros Extremadura.
   Prostredníctvom prvého predĺženia lehoty, do 11. apríla 2013 Komisia zaslala UAHE oznámenie, prostredníctvom ktorého:

               a)

               udelila prístup k doručenkám zaslaným Comisión Nacional de la Competencia, týkajúcim sa spisov o uložení sankcií,

               b)

               informovala žalobkyňu, že nemá informácie týkajúce sa uvedených spisov a že pracovné informácie, ktorými disponuje sú chránené výnimkami uvedenými v článku 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         UAHE zopakovala svoju žiadosť a prostredníctvom prvého predĺženia lehoty o 15 dní, jej Komisia zaslala 18. júna ďalší list, ktorým ju informovala, že lehotu na odpoveď na žiadosť o prístup k dokumentom predlžuje na neurčito.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení pri výklade článku 4 nariadenia 1049/2001, keďže Komisia nepristúpila ku konkrétnej a individualizovanej analýze uplatniteľnosti výnimiek uvedených v predmetnom ustanovení na žiadosti o prístup, ktoré sú predmetom tohto konania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 prvej zarážky, keďže požadované informácie neobsahujú údaje, ktoré by mohli ovplyvniť obchodné záujmy tretích osôb. Predmetné informácie môžu v každom prípade ovplyvniť záujmy samotnej žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001, keďže pojem vyšetrovania, ktorý sa tam uvádza môže odkazovať na vyšetrovania inštitúcií alebo orgánov Spoločenstva, nie vnútroštátnych orgánov. Na druhej strane, skutkové okolnosti vyšetrované v oboch spisoch sú premlčané.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 3 druhého pododseku nariadenia 1049/2001, keďže v kontexte požadovaných dokumentov Komisia neprijíma rozhodnutia, nakoľko jej činnosť je čisto pasívna, je to iba prijímanie dokumentov alebo formulovanie pripomienok. Na druhej strane a v každom prípade, namietaná výnimka sa môže uplatňovať len na vnútorné dokumenty.


title: Vec T-374/04: Žaloba podaná dňa 20. septembra 2004: Spolková republika Nemecko proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/25

         Žaloba podaná dňa 20. septembra 2004: Spolková republika Nemecko proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-374/04)
   (2004/C 284/50)
   Jazyk konania: nemčina
   Spolková republika Nemecko, v zastúpení: Claus-Dieter Quassowski, Annette Tiemann, za podpory advokátmi: Dieter Sellner a Ulrich Karpensen, podala 20. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhlásil článok 1 rozhodnutia Komisie zo 07.07.2004 (K(2004) 2515/2 konečné) za neplatný;

               —

               vyhlásil článok 2 tohto rozhodnutia za neplatný v tej časti, v ktorej v písmene a) až c) ukladá Spolkovej republike Nemecko, aby upustila od vykonania a oznámenia určitých zmien národného alokačného plánu;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych Spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie sa týka národného alokačného plánu pre prideľovanie povolení na emisie skleníkových plynov, ktorý oznámilo Nemecko podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES. V tomto rozhodnutí vznáša Komisia námietky proti v nemeckom národnom alokačnom pláne zamýšľanej dodatočnej možnosti opravy povolení na emisie skleníkových plynov (tzv. „ex post úpravy smerom dole“). Podľa názoru Komisie je tento plán z tohto dôvodu nezlučiteľný s prílohou III smernice 2003/87/ES (1).
   Žalobca na odôvodnenie svojej žaloby uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 9 odsek 3 smernice 2003/87 v spojení s jej prílohou III. Príloha III nezakazuje členským štátom zabrániť pomocou „úprav ex post“„nadmernej alokácii“. Naopak smernica 2003/87/ES vyžaduje, aby členské štáty zrušili rozhodnutia o pridelení, ktoré boli vydané na základe chybných údajov.
   Napadnuté rozhodnutie porušuje aj článok 176 ES, pretože Komisia nemôže zabrániť členským štátom, aby dodatočne prispievali na ochranu atmosféry tým, že odoberú pridelené povolenia na emisie tam, kde by neplnili svoj účel.
   Konečne Komisia prehliadla, že noví účastníci na trhu nemôžu byť „neoprávnene uprednostňovaní“ už len preto, lebo následné úpravy sú predpokladané len smerom dole. V tomto ohľade obsahuje napadnuté rozhodnutie zjavnú chybu v odôvodnení.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32


title: Vec C-231/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 25. júna 2009 — Hauptzollamt Oldenburg/1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan, vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 25. júna 2009 — Hauptzollamt Oldenburg/1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan, vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen
   (Vec C-231/09)
   2009/C 220/36
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hauptzollamt Oldenburg

      Žalovaní: 1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan

      Vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právo Spoločenstva, predovšetkým článok 5 písm. k) nariadenia (ES) č. 1788/2003 stanovujúceho poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (1), chápať tak, že referenčné množstvo výrobcu, ktorý počas prebiehajúceho dvanásťmesačného obdobia prevzal podnik od iného výrobcu, nezahŕňa množstvo, na ktoré už tento iný výrobca pred prevodom podniku dodal mlieko počas predmetného dvanásťmesačného obdobia?

               2.

               Bránia ustanovenia práva Spoločenstva alebo všeobecné zásady spoločnej organizácie trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami ustanoveniu vnútroštátneho práva, ktoré v rámci prerozdelenia nevyužitej časti národného referenčného množstva na nadmerné dodávky, ako je upravené v článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1788/2003, v prípade, ktorý je základom prvej otázky, umožní výrobcovi, ktorý prevzal počas dvanásťmesačného obdobia podnik, podieľať sa na pridelení tejto nevyužitej časti aj s časťou referenčného množstva, ktoré dodal iný výrobca?

      (1)  Ú. v. EÚ L 270, s. 123; Mim. vyd. 03/040, s. 391.


title: Vec C-398/06: Žaloba podaná 25. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/30

         Žaloba podaná 25. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-398/06)
   (2006/C 294/53)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Courou-Durande, R. Troosters, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Holandské kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že prijalo vnútroštátnu právnu úpravu, podľa ktorej štátni príslušníci Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho spoločenstva, ktorí nie sú ekonomicky aktívni alebo sú dôchodcovia, musia preukázať, že trvalo disponujú s prostriedkami na zabezpečenie ich existencie na účely získania povolenia na pobyt, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Rady 90/364/EHS (1) z 28. júna 1990 o práve pobytu, smernice Rady 90/365/EHS (2) z 28. júna 1990 o práve pobytu pre zamestnané osoby a samostatne zárobkovo činné osoby po skončení ich pracovnej činnosti, a smernice Rady 68/360/EHS (3) z 15. októbra 1968 o odstránení prekážok pohybu a pobytu pracovníkov členských štátov a ich rodín v rámci spoločenstva,

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Požiadavka stanovená v holandskej právnej úprave disponovať dostatočnými prostriedkami na zabezpečenie existencie na obdobie minimálne jedného roka na účely získania povolenia na pobyt nie je zlučiteľná s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 180, s. 26; Mim. vyd. 20/001, s. 3.

      (2)  Ú. v. ES L 180, s. 28; Mim. vyd. 20/001, s. 5.

      (3)  Ú. v. ES L 257, s. 13; Mim. vyd. 05/001, s. 27.


title: Vec T-747/14: Žaloba podaná 5. novembra 2014 – Merck/ÚHVT – Nestlé (HEALTHPRESSO)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/32

         Žaloba podaná 5. novembra 2014 – Merck/ÚHVT – Nestlé (HEALTHPRESSO)
   (Vec T-747/14)
   (2014/C 462/44)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Merck KGaA (Darmstadt, Nemecko) (v zastúpení: M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Société de Produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „HEALTHPRESSO“ – prihláška č. 1 0 0 03  028.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. augusta 2014 vo veci R 1880/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej odvolací senát potvrdil námietku a zamietol prihlášku ochrannej známky pre tovary v triede 30,

               —

               zamietol námietku č. B 1 1 91  607,

               —

               zaviazal ÚHVT a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 96 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-382/13: Žaloba podaná 24. júla 2013 — Perfetti van Melle/ÚHVT (MARGARITAS)

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/20

         Žaloba podaná 24. júla 2013 — Perfetti van Melle/ÚHVT (MARGARITAS)
   (Vec T-382/13)
   2013/C 274/34
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Perfetti van Melle SpA (Lainate, Taliansko) (v zastúpení: P. Testa, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 10. apríla 2013 vo veci R 430/2012-1 v rozsahu, v akom zamieta prihlášku ochrannej známky „MARGARITAS“ pre tieto výrobky: cukrovinky, zákusky a koláče, bonbóny, mäkké karamelky, gumené sladkosti, karamelka, žuvačky, ovocné želé (cukrovinky), sladké drievko (cukrovinka), lízanky, toffee, pastilky, cukor, čokoláda, kakao,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka Spoločenstva „MARGARITAS“ pre výrobky v triede 30 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10261105.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, pretože slovo „MARGARITAS“ nemá opisný charakter,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, pretože slovo „MARGARITAS“ neopisuje základnú vlastnosť výrobku,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože pojem „MARGARITAS“ má rozlišovaciu spôsobilosť pre cukrovinkové výrobky.


title: Vec T-385/05: Žaloba podaná  21. októbra 2005  – Transnáutica/Komisia

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/24

         Žaloba podaná 21. októbra 2005 – Transnáutica/Komisia
   (Vec T-385/05)
   (2005/C 330/59)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Transnáutica – Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalsko) (v zastúpení: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia, D. Ortigão Ramos, B. Aniceto Silva, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie Komisie zo 6. júla 2005 (konanie REM 05/2004) týkajúce sa odpustenia a vrátenia cla;

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je portugalská spoločnosť, ktorej hlavným predmetom podnikania je lodná doprava. Iná portugalská spoločnosť odoslala v roku 1994 niekoľko zásielok tabaku a etylalkoholu z Portugalska do krajín, ktoré boli v tom čase podľa vonkajšieho tranzitného režimu Spoločenstva za hranicami Spoločenstva. Žalobca bol pre tieto zásielky menovaný za hlavného zodpovedného v zmysle článku 96 Colného kódexu Spoločenstva („CKS“). Neskôr sa zistilo, že vedenie spoločnosti žalobcu vôbec nevedelo o týchto transakciách, keďže jeden z jej zamestnancov sa dopustil podvodu tým, že použil osvedčenie o záruke v rozpore s vnútornými pokynmi.
   Žalobca bol ako hlavný zodpovedný vyzvaný, aby vzhľadom na to, že nejestvoval dôkaz o tom, že dotknuté zásielky dosiahli colný úrad určenia, zaplatil predmetné colné dlhy. Žalobca neskôr požiadal v zmysle článku 239 CKS o odpustenie alebo vrátenie týchto dlhov a tvrdil, že sa nezúčastnil podvodu, keďže nevedel o nezákonných aktivitách svojho zamestnanca a spolupracoval s príslušnými orgánmi, a okrem toho ho portugalské orgány neinformovali o svojich podozreniach o podvode vo vzťahu k dotknutým transakciám. Táto žiadosť bola napadnutým rozhodnutím zamietnutá.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že Komisia porušila základné procesné požiadavky tým, že nekonzultovala s colným výborom a že neskoro požiadala žalobcu, aby zasiahol. Žalobca tiež uvádza zjavný omyl v úsudku zo strany Komisie vo vzťahu k dotknutým skutočnostiam, ako aj porušenie povinnosti Komisie uviesť dôvody svojho rozhodnutia. Žalobca sa ďalej odvoláva na porušenie zásady správneho úradného postupu a svojho práva na obhajobu z dôvodu, že Komisia nepreskúmala svedomito a nestranne všetky relevantné aspekty prípadu. Nakoniec žalobca uvádza údajné porušenie zásady proporcionality, vzhľadom na to, že jeho prihláška bola zamietnutá napriek tomu, že Komisia a portugalské orgány začali vyšetrovanie s cieľom zistiť, či predmetné operácie boli pašovaním.


title: Vec C-117/09 P: Odvolanie podané 31. marca 2009 : Kronoply GmbH, pôvodne Kronoply GmbH & Co.KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. januára 2009 vo veci T-162/06, Kronoply/Komisia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/26

         Odvolanie podané 31. marca 2009: Kronoply GmbH, pôvodne Kronoply GmbH & Co.KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. januára 2009 vo veci T-162/06, Kronoply/Komisia
   (Vec C-117/09 P)
   2009/C 141/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Kronoply GmbH, pôvodne Kronoply GmbH & Co. KG (v zastúpení: R. Nierer a L. Gordalla, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľky

               1.

               Zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. januára 2009 vo veci T-162/06.

               2.

               Zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. septembra 2005 o štátnej pomoci č. C 5/2004 (pôvodne N 609/2003), vyhlasujúce štátnu pomoc, ktorú chce Nemecko poskytnúť žalobkyni, za nezlučiteľnú so spoločným trhom.

               3.

               Subsidiárne k bodu 2 sa navrhuje, aby bola vec vrátená na konanie pred Súdom prvého stupňa.

               4.

               Zaviazať Komisiu na náhradu trov prvostupňového a odvolacieho konania, najmä trov žalobkyne, resp. odvolateľky.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom prejednávaného opravného prostriedku je rozsudok Súdu prvého stupňa, ktorým sa zamietla žaloba odvolateľky o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 21. septembra 2005, vyhlasujúceho za nezlučiteľnú so spoločným trhom štátnu pomoc, ktorú plánuje Nemecko poskytnúť v prospech spoločnosti Kronoply GmbH & Co.KG. Podľa napadnutého rozsudku Komisia správne konštatovala, že sporná štátna pomoc nie je spojená ani s protiplnením ani nespĺňa požiadavku prispieť k všeobecne prospešnému cieľu; preto ide o neprípustnú štátnu pomoc podniku na pokrytie bežných nákladov. Podľa názoru Súdu prvého stupňa nie je predmetná pomoc potrebná, keďže je určená výlučne na zriadenie výrobných kapacít, ktoré však už boli predmetom skoršieho ohlásenia. Preto bol investičný projekt v plnom rozsahu vykonaný prostredníctvom pomoci povolenej v nadväznosti na toto prvé oznámenie a to už dávno pred ohlásením spornej štátnej pomoci.
   Odvolanie sa opiera o skutočnosť, že napadnutý rozsudok je nezlučiteľný s článkom 87 ods. 3 písm. a) a c) ES, s usmernením pre regionálnu pomoc prijatým v tejto súvislosti a s multisektorálnym rámcom regionálnej pomoci pre veľké investičné projekty z roku 1998. Tým došlo k porušeniu zásad ochrany legitímnej dôvery a rovnakého zaobchádzania, ktorého sa dopustil Súd prvého stupňa.
   Došlo k porušeniu článku 87 ods. 3 písm. a) a c) ES, keďže kritérium nevyhnutnosti resp. investičného účinku Súd prvého stupňa vyložil a posúdil nesprávne.
   Pokiaľ ide o posúdenie nevyhnutnosti spornej štátnej pomoci, Súd prvého stupňa obmedzil neprípustným spôsobom rozsah pôsobnosti článku 87 ods. 3 ES, keďže právne nesprávne predpokladá, že príjemca štátnej pomoci môže v prípade investičného projektu požiadať iba jednorázovo o štátnu pomoc a každá ďalšia žiadosť sa musí týkať nového investičného projektu. Súd prvého stupňa okrem toho pri preskúmaní nevyhnutnosti vychádzal z času, ktorý bol jednak z hľadiska rozhodovania sa odvolateľky o investícii nepodstatný a jednak ho odvolateľka nebola spôsobilá ovplyvniť. Okamih, ktorý bol pre Komisiu a Súd prvého stupňa rozhodujúci, je deň ohlásenia spornej štátnej pomoci členským štátom Komisii. Odvolateľka už podaním žiadosti o poskytnutie štátnej pomoci pred vnútroštátnym orgánom, urobila všetko potrebné čo bolo v jej moci, aby preukázala nevyhnutnosť. Na čas ohlásenia štátnej pomoci na Komisii nemá odvolateľka žiadny vplyv. Tento názor Súdu prvého stupňa a Komisie by, vo svojom dôsledku, viedol k tomu, že by sa pri akomkoľvek investičnom projekte dala spochybniť nevyhnutnosť poskytnutia štátnej pomoci, keď by rozhodnutie Komisie o zlučiteľnosti alebo nezlučiteľnosti plánovanej štátnej pomoci so spoločným trhom bolo vydané až po dovŕšení, resp. ukončení investičného projektu.
   Okrem toho je potrebné poznamenať, že odvolateľka nemohla priamo namietať proti rozhodnutiu Komisie týkajúcemu sa pôvodne ohlásenej štátnej pomoci. Ak Komisia štátnu pomoc vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom, jej výška však nezodpovedá tej výške, ktorú príjemca štátnej pomoci uviedol na vnútroštátnom orgáne, tak príjemca štátnej pomoci nemôže úspešne napadnúť rozhodnutie Komisie, vo svoj prospech, pred Súdom prvého stupňa. Uplynutie času medzi prvým rozhodnutím Komisie o povolení pôvodnej štátnej pomoci a ohlásením spornej štátnej pomoci sa dá vysvetliť tým, že odvolateľka podľa svojho názoru vyčerpala prípustné opravné prostriedky, ktoré mala proti oznámeniu Komisie o odmietnutí zmeny jej prvého rozhodnutia o povolení štátnej pomoci. Skutočnosť, že Spolková republika Nemecko uskutočnila ohlásenie spornej štátnej pomoci až po vykonaní investičných projektov, súvisí iba s tým, že medzitým došlo k sporu o kvalifikáciu vyššie uvedeného oznámenia Komisie. Preto tvrdenie, že investičný projekt bol medzitým skončený nemôže poslúžiť ako základ pre posúdenie nevyhnutnosti.
   Pokiaľ ide o kritérium investičného účinku, ponechal Súd prvého stupňa túto otázku výslovne otvorenú. Aj keď by, napriek názoru odvolateľky, nevyhnutnosť a investičný účinok boli považované za dva odlišné predpoklady povolenia štátnej pomoci, v prejednávanej veci sú oba splnené.
   Bod 4.2 ods. 3 usmernenia pre regionálnu pomoc určuje, že kritérium investičného účinku je splnené, ak bol návrh na poskytnutie štátnej pomoci podaný pred začiatkom realizácie projektu. Pritom môže, ako bolo vyššie uvedené, byť rozhodujúca iba žiadosť o štátnu pomoc podaná na vnútroštátny orgán. Odvolateľka podala túto žiadosť pred začatím realizácie a tým dodržala toto kritérium. Súd prvého stupňa túto skutočnosť nezohľadnil a porušil nielen článok 87 ES ale aj multisektorálny rámec regionálnej pomoci.
   Napadnutý rozsudok porušuje rovnako multisektorálny rámec regionálnej pomoci pre veľké investičné projekty a zásadu rovnakého zaobchádzania, keďže Súd prvého stupňa schválil nekoherentné použitie analýzy trhu Komisiou. Komisia síce v rámci postupu oznámenia týkajúceho sa pôvodnej pomoci uviedla, že na relevantný trh s výrobkami zamýšľa uplatniť faktor hospodárskej súťaže vo výške 0,75, avšak iba o tri týždne neskôr v inom rozhodnutí ohodnotila rovnaký relevantný trh inak a považovala v súlade s multisektorálnym rámcom regionálnej pomoci faktor hospodárskej súťaže vo výške 1,0 za odôvodnený. Aj keď sa zohľadní, že Komisia má široký priestor pre voľnú úvahu pokiaľ ide o hospodárske posúdenie skutkového stavu, tak existujú jeho hranice spočívajúce v tom, že pre rovnaké výrobky existujú rovnaké trhy, najmä v tomto prípade, keď sa posudzujú trhy tej istej skupiny výrobkov v priebehu troch týždňov.
   Ďalšie nesprávne právne posúdenie, ktorého sa Súd prvého stupňa dopustil spočíva v tom, že vôbec nezohľadnil tvrdenie odvolateľky, že mala povinnosť realizovať investičný projekt v priebehu 36 mesiacov od podania žiadosti. Ak by žalobkyňa túto povinnosť nedodržala, potom by stratila celá sumu pomoci. Nie je možné jej vyčítať, že to dodržala. V tom spočíva porušenie článku 87 ES ako aj porušenie zásady, že Komisia musí dodržať predpisy o čerpaní pomoci, ktoré sama vydáva a vykonáva.


title: Vec C-587/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bunsdesfinanzhof (Nemecko) 15. decembra 2010 — Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)/Finanzamt Plauen, vedľajší účastník: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bunsdesfinanzhof (Nemecko) 15. decembra 2010 — Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)/Finanzamt Plauen, vedľajší účastník: Bundesministerium der Finanzen
   (Vec C-587/10)
   2011/C 80/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bunsdesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)

      Žalovaný: Finanzamt Plauen

      Vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňuje šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu (1) členským štátom považovať dodávku v rámci Spoločenstva za oslobodenú od dane len vtedy, keď sa osoba povinná platiť daň účtovne preukáže daňovým identifikačným číslom nadobúdateľa?

               2.

               Je pre odpoveď na túto otázku relevantné,

                           —

                           či je nadobúdateľ podnikateľom usadeným v tretej krajine, ktorý síce odoslal predmet dodávky v rámci reťazového plnenia z jedného členského štátu do iného členského štátu, ale nie je v žiadnom členskom štáte registrovaný z hľadiska predpisov o dani z obratu,
                           a

                           —

                           či osoba povinná platiť daň preukázala, že nadobúdateľ podal daňové priznanie v súvislosti s nadobudnutím tovaru v rámci Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1.


title: Vec C-442/06: Žaloba podaná 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/35

         Žaloba podaná 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-442/06)
   (2006/C 326/74)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že prijala a zachovala účinnosť legislatívneho dekrétu č. 36 z 13. januára 2003 v platnom znení, ktorým prebrala spôsobom rozporným s nižšie uvedenou smernicou do vnútroštátneho práva ustanovenia smernice 1999/31/ES (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 a 14 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia preskúmala súlad vnútroštátnej právnej úpravy so smernicou 1999/31/ES, keďže jej bola doručená sťažnosť. Komisiou skúmaný nesúlad je dôsledkom toho, že Talianska republika oneskorene prebrala uvedenú smernicu. Smernica totiž stanovuje dva rôzne právne režimy podľa toho, či ide o už jestvujúce alebo nové skládky. V dôsledku oneskoreného prebratia prostredníctvom legislatívneho dekrétu niektoré skládky, ktoré mali byť podriadené režimu upravujúcemu nové skládky, sú naopak podriadené režimu upravujúcemu už existujúce skládky.

      (1)  Ú. v. EÚ L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.


title: Vec C-279/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. júna 2017 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia, Lotyšská republika (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — EPUZF, EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou — Výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/17

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. júna 2017 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia, Lotyšská republika
   (Vec C-279/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - EPUZF, EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou - Výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom))
   (2017/C 277/22)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego a V. Ester Casas, splnomocnené zástupkyne)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia), Lotyšská republika

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec T-684/16: Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/EUIPO – Maan (kuchynský digestor)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/30

         Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością/EUIPO – Maan (kuchynský digestor)
   (Vec T-684/16)
   (2016/C 410/42)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością sp.k. (Sanok, Poľsko) (v zastúpení: M. Żabińska, radca prawny)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maan sp. z o.o. (Grójec, Poľsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1 775 792-0002.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 13. júla 2016 vo veci R 1212/2015-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

   Porušenie článku 25 ods. 1 písm. b), článku 4 ods. 1 a článku 6 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-140/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Hecht-Pharma GmbH/Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg (Smernica 2001/83/ES — Článok 1 bod 2 a článok 2 ods. 2 — Pojem liek na základe funkcie — Výrobok, ktorý nespĺňa vlastnosť lieku na základe funkcie — Zohľadnenie dávkovania účinných látok)

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Hecht-Pharma GmbH/Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg
   (Vec C-140/07) (1)

   (Smernica 2001/83/ES - Článok 1 bod 2 a článok 2 ods. 2 - Pojem „liek na základe funkcie“ - Výrobok, ktorý nespĺňa vlastnosť lieku na základe funkcie - Zohľadnenie dávkovania účinných látok)
   (2009/C 55/02)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hecht-Pharma GmbH

      Žalovaný: Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

      Za účasti: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesverwaltungsgericht – Výklad článku 1 bodu 2 a článku 2 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie (Ú. v. ES L 136, s. 34; Mim. vyd. 13/034, s. 262) – Kvalifikácia výrobku obsahujúceho zložku spôsobilú zmeniť fyziologické funkcie pri použití väčšej dávky ako bežná dávka ako lieku – Uplatniteľnosť smernice 2001/83/ES na výrobok, ktorý by prípadne mohol byť kvalifikovaný ako liek, ale ktorého kvalita lieku nie je konštatovaná – Pojem liek
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004 sa má vykladať v tom zmysle, že smernica 2001/83, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27, sa neuplatní na výrobok, ktorého vlastnosť lieku na základe funkcie nebola vedecky preukázaná bez toho, aby bola vylúčená.

               2.

               Článok 1 bod 2 písm. b) smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, sa má vykladať v tom zmysle, že kritériá spôsobu používania výrobku, rozsahu jeho rozšírenia, rozsahu, v akom je výrobok známy spotrebiteľom, a rizík, ktoré môže spôsobiť jeho používanie, sú naďalej relevantné na účely rozhodnutia, či tento výrobok spadá pod definíciu lieku na základe funkcie.

               3.

               Článok 1 bod 2 písm. b) smernice 200l/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, je potrebné vykladať v tom zmysle, že výrobok, odhliadnuc od prípadu látok alebo kombinácie látok, ktoré sú určené na stanovenie lekárskej diagnózy, nie je možné považovať za liek v zmysle tohto ustanovenia, keď na základe jeho zloženia, vrátane jeho dávkovania účinných látok a za podmienok bežného užívania, nie je spôsobilý významným spôsobom obnoviť, upraviť alebo zmeniť fyziologické funkcie človeka svojimi farmakologickými, imunologickými alebo metabolickými účinkami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec C-465/09 P: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z  9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/4

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-465/09 P)
   2010/C 37/07
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisia Európskych spoločenstiev a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť žalobe podanej na prvom stupni,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Súd prvého stupňa a prípadne mu uložiť vykonanie zamietnutého dokazovania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na prvom stupni, ako aj odvolacieho konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Právne nesprávne posúdenie Súdom prvého stupňa pri odôvodnení napadnutého rozsudku v súvislosti s bezpredmetnosťou žaloby vo veci T-32/01.

               2.

               Súd prvého stupňa právne nesprávne posúdil, že ukončenie predbežného preskúmania v súvislosti so sporným daňovým opatrením pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 659/1999 (1) si vyžaduje výslovné rozhodnutie Komisie (adresované členskému štátu) v tomto zmysle.

               3.

               Súd prvého stupňa skreslil rozhodnutie z 28. novembra 2000 tým, že vychádzal zo skutočnosti, že uvedené rozhodnutie ukončilo predbežné preskúmanie v súvislosti so sporným daňovým opatrením, ktoré bolo založené na sťažnosti podanej v apríli 1994. Súd prvého stupňa sa právne nesprávnym posúdením nedomnieval, že preskúmanie sporného daňového opatrenia v roku 2000 by muselo byť vykonané v rámci konania pre existujúce pomoci.

               4.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy týkajúce sa dôkazného bremena a hodnotenia dôkazov, najmä v súvislosti s písomným dôkazom, ktorý predstavuje rozhodnutie z 28. novembra 2000 (hodnovernosť a jeho dôkazná hodnota). Porušenie práva na spravodlivý proces.

               5.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy týkajúce sa hodnotenia dôkazov a dôkazného bremena v súvislosti s objektívnymi, relevantnými, zhodnými a rozhodujúcimi opornými bodmi, ktoré existovali v tejto veci a ktoré dokazovali, že Komisia pred rozhodnutím z 28. novembra 2000 sporné daňové opatrenie preskúmala a toto preskúmanie ukončila. Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa sa nedomnieval, že preskúmanie sporného daňového opatrenia malo byť vykonané v roku 2000 v rámci konania pre existujúce pomoci.

               6.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy v súvislosti s vykonaním dokazovania a rozhodol nevykonať dôkaz ponúknutý žalobcom v súvislosti s predložením určitých podkladov Komisie, ktorý sa so zreteľom na odôvodnenie Súdu prvého stupňa na zamietnutie žaloby javí ako podstatný pre obranu jeho záujmov. Porušenie práva na spravodlivý proces, zásady rovnosti prostriedkov a práva na obranu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).


title: Vec C-434/12: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad — Bulharsko) — Slănčeva sila ЕООD/Izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ — Razplaštatelna agencija [ „Spoločná poľnohospodárska politika — EPFRV — Nariadenie (EÚ) č. 65/2011 — Podpora rozvoja vidieka — Pomoc na zakladanie a rozvoj mikropodnikov — Pojem,umelo vytvorené podmienky — Zneužívajúce konanie — Dôkazy“ ]

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/7

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad — Bulharsko) — Slănčeva sila ЕООD/Izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ — Razplaštatelna agencija
   (Vec C-434/12) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - EPFRV - Nariadenie (EÚ) č. 65/2011 - Podpora rozvoja vidieka - Pomoc na zakladanie a rozvoj mikropodnikov - Pojem,umelo vytvorené podmienky - Zneužívajúce konanie - Dôkazy)
   2013/C 325/10
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Slănčeva sila ЕООD

      Žalovaný: Izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ — Razplaštatelna agencija

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen săd Sofia-grad — Výklad článku 4 ods. 8 nariadenia Komisie (EÚ) č. 65/2011 z 27. januára 2011, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka (Ú. v. EÚ L 25, s. 8) — Podpora rozvoja vidieka — Pojem „umelo vytvorené podmienky“ — Prípustnosť vnútroštátnej judikatúry, podľa ktorej sa na konštatovanie „umelo vytvorených podmienok“ vyžaduje právny vzťah medzi žiadateľmi o podporu a článok 4 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 65/2011 sa uplatní s výhradou splnenia troch kumulatívnych podmienok — Predloženie žiadostí o podporu rôznymi uchádzačmi, medzi ktorými existuje skutočná spätosť a ktorí využívajú samostatné susediace pozemky, ktoré boli predtým časťami jedného pozemku — Potreba preukázať úmyselnú koordináciu medzi uchádzačmi a tretími osobami s cieľom získať výhodu — Kritériá na konštatovanie výhody v zmysle článku 4 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 65/2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 8 nariadenia Komisie (EÚ) č. 65/2011 z 27. januára 2011, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka, sa má vykladať v tom zmysle, že podmienky jeho uplatňovania vyžadujú existenciu objektívnej a subjektívnej okolnosti. Podľa prvej z týchto okolností vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby posúdil objektívne okolnosti prejednávanej veci, ktoré umožňujú dospieť k záveru, že cieľ sledovaný systémom podpory z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) nemožno dosiahnuť. Podľa druhej okolnosti vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby posúdil objektívne dôkazy, ktoré umožňujú dospieť k záveru, že umelým vytvorením podmienok požadovaných na získanie platby v rámci systému podpory z EPFRV chcel žiadateľ o takúto platbu výlučne získať výhodu, ktorá nie je v súlade s cieľmi tohto systému podpory. Vnútroštátny súd môže v tomto ohľade vychádzať nielen z okolností, akými sú právne, ekonomické a/alebo osobné vzťahy medzi osobami podieľajúcimi sa na podobných investičných projektoch, ale aj z indícií svedčiacich o existencii úmyselnej koordinácie medzi týmito osobami.

               2.

               Článok 4 ods. 8 nariadenia č. 65/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa žiadosť o platbu v rámci systému podpory z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) zamietla len z dôvodu, že investičný projekt, ktorý sa uchádza o získanie pomoci z tohto systému, nemá funkčnú samostatnosť alebo že medzi žiadateľmi o takúto pomoc existuje právny vzťah, a to bez zohľadnenia ostatných objektívnych okolností prejednávanej veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec C-118/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. decembra 2013 — Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Článok 108 ods. 1 a 2 ZFEÚ — Pomoc poskytnutá Lotyšskou republikou na nákup poľnohospodárskej pôdy — Právomoc Rady Európskej únie — Existujúca schéma pomoci — Pristúpenie Lotyšskej republiky k Európskej únii — Pomoc poskytnutá pred pristúpením — Príslušné opatrenia — Neoddeliteľnosť dvoch schém pomoci — Zmena okolností — Výnimočné okolnosti — Hospodárska kríza — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada proporcionality)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. decembra 2013 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-118/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Článok 108 ods. 1 a 2 ZFEÚ - Pomoc poskytnutá Lotyšskou republikou na nákup poľnohospodárskej pôdy - Právomoc Rady Európskej únie - Existujúca schéma pomoci - Pristúpenie Lotyšskej republiky k Európskej únii - Pomoc poskytnutá pred pristúpením - Príslušné opatrenia - Neoddeliteľnosť dvoch schém pomoci - Zmena okolností - Výnimočné okolnosti - Hospodárska kríza - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada proporcionality)
   2014/C 45/04
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: É. Sitbon a F Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a L. Liubertaitė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť — Zrušenie rozhodnutia Rady 2009/991/EÚ zo 16. decembra 2009 o poskytnutí štátnej pomoci orgánmi Lotyšskej republiky na nákup poľnohospodárskej pôdy od 1. januára 2010 do 31. decembra 2013 (Ú. v. EÚ L 339, s. 34) — Nedostatok právomoci — Zneužitie právomoci — Porušenie zásady lojálnej spolupráce medzi členskými štátmi a inštitúciami — Zjavne nesprávne posúdenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-28/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Częstochowie (Poľsko) 20. januára 2014 – Ryszard Pańczyk/Dyrektorowi Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Częstochowie (Poľsko) 20. januára 2014 – Ryszard Pańczyk/Dyrektorowi Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie
   (Vec C-28/14)
   2014/C 303/04
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Częstochowie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ryszard Pańczyk

      Žalovaný: Dyrektor Zakładu Emerytalno-Rentowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i Administracji w Warszawie
   Rozhodnutím z 12. júna 2014 Súdny dvor rozhodol, že zjavne nemá právomoc odpovedať na otázku, ktorú položil Sąd Okręgowy w Częstochowie.


title: Vec T-15/09: Žaloba podaná 15. januára 2009 – Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/48

         Žaloba podaná 15. januára 2009 – Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Vec T-15/09)
   (2009/C 69/105)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. novembra 2008 vo veci R 70/2006-4 v rozsahu, v akom bol týmto rozhodnutím zamietnutý zápis prihlášky ochrannej známky Spoločenstva EURO AUTOMATIC CASH č. 4 114 864 vo vzťahu ku všetkým výrobkom a službám patriacim do tried 9, 35, 36, 37, 38 a 42,

               —

               zapísať ochrannú známku Spoločenstva EURO AUTOMATIC CASH č. 4 114 864 pre všetky výrobky a služby uvedené v prihláške,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred ÚHVT a v rámci konania o tejto žalobe podľa článku 87 rokovacieho poriadku.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:„EURO AUTOMATIC CASH“ pre výrobky a služby patriace do tried 9, 35, 36, 37, 38 a 42 – prihláška č. 4 114 864.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94, nakoľko prihlasovaná ochranná známka nie je opisná a má požadovanú rozlišovaciu spôsobilosť.