title: Vec C-525/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugalsko) 13. októbra 2016 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A./Autoridade da Concorrência

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugalsko) 13. októbra 2016 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A./Autoridade da Concorrência
   (Vec C-525/16)
   (2017/C 014/26)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.

      Žalovaný: Autoridade da Concorrência

      Ďalší účastník konania: GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

      Prejudiciálne otázky

               i)

               V prípade, ak v sankčnom konaní existujú indície alebo dôkazy o skutočnostiach týkajúcich sa účinkov prípadného diskriminačného cenového postupu, ktorý uplatňuje podnik, ktorý sa nachádza v dominantnom postavení, voči jednému z maloobchodných podnikov, ktorý je v porovnaní so svojimi konkurentmi poškodený, závisí konštatovanie, že toto konanie spôsobuje znevýhodnenie v hospodárskej súťaži v zmysle článku 102 písm. c) ZFEÚ, od dodatočného posúdenia závažnosti, rozsahu alebo významu týchto účinkov na súťažné postavenie alebo konkurencieschopnosť dotknutého podniku, najmä pokiaľ ide o schopnosť vyrovnať rozdiel nákladov vynakladaných v rámci veľkoobchodných služieb?

               ii)

               V prípade, ak v sankčnom konaní existujú indície alebo dôkazy o tom, že diskriminačný cenový postup, ktorý uplatňuje podnik, ktorý sa nachádza v dominantnom postavení, má podstatne obmedzený význam pre náklady vynakladané dotknutým maloobchodným podnikom, jeho príjmy a výnosnosť, ktorú tento podnik dosahuje, je konštatovanie, že neexistujú indície o zneužívaní dominantného postavenia a zakázaných postupoch, zlučiteľné s konformným výkladom článku 102 písm. c) ZFEÚ a s judikatúrou stanovenou v rozsudkoch British Airways (1) a Clearstream (2)?

               iii)

               Alebo naopak taká okolnosť nepostačuje na vylúčenie možnosti považovať predmetné konanie za zneužívanie dominantného postavenia a za zakázaný postup na účely článku 102 písm. c) ZFEÚ a je relevantná len pri rozhodovaní o zodpovednosti alebo sankcionovaní podniku, ktorý sa dopustil protiprávneho konania?

               iv)

               Má sa slovné spojenie „čím ich v hospodárskej súťaži znevýhodňujú“ uvedené v článku 102 písm. c) ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že zodpovedá požiadavke, aby zvýhodnenie vyplývajúce z diskriminácie dosahovalo určitý minimálny percentuálny podiel na štruktúre nákladov dotknutého podniku?

               v)

               Má sa slovné spojenie „čím ich v hospodárskej súťaži znevýhodňujú“ uvedené v článku 102 písm. c) ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že zodpovedá požiadavke, aby sa zvýhodnenie vyplývajúce z diskriminácie rovnalo určitému minimálnemu rozdielu medzi priemernými nákladmi, ktoré vynakladajú konkurenčné podniky v oblasti predmetných veľkoobchodných služieb?

               vi)

               Môže sa slovné spojenie „čím ich v hospodárskej súťaži znevýhodňujú“ uvedené v článku 102 písm. c) ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že zodpovedá požiadavke, aby zvýhodnenie vyplývajúce z diskriminácie na účely posúdenia sporného konania ako zakázaného postupu dosahovalo v rámci predmetného trhu a predmetnej služby hodnoty väčšie ako rozdiely uvedené v… tabuľkách 5, 6 a 7?

               vii)

               V prípade, ak je odpoveď na niektorú z otázok iv) až vi) kladná, ako treba vymedziť uvedenú dolnú hranicu relevantnosti znevýhodnenia vo vzťahu k štruktúre nákladov alebo k priemerným nákladom, ktoré vynakladajú konkurenčné podniky v oblasti predmetných maloobchodných služieb?

               viii)

               V prípade, ak sa vymedzí táto dolná hranica, umožňuje jej nedosiahnutie v každom roku vyvrátiť domnienku vyplývajúcu z rozsudku Clearstream, podľa ktorého treba vychádzať z toho, že „skutočnosť, že voči jednému obchodnému partnerovi boli uplatnené odlišné ceny za rovnocenné služby, a to nepretržite počas piatich rokov a zo strany podniku, ktorý má skutočný monopol na trhu na vstupe, [musí] tohto obchodného partnera znevýhodniť v rámci hospodárskej súťaže“ (3)?

      (1)  C-95/04 P, EU:C:2007:166.

      (2)  T-301/04, EU:T:2009:317.

      (3)  Pozri body 194 a 195 citovaného rozsudku.


title: Spojené veci C-362/13, C-363/13 a C-407/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. júla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo a i. (C-407/13)/Rete Ferroviaria Italiana SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Odvetvie námornej dopravy — Trajekty, ktoré premávajú na trase medzi dvoma prístavmi nachádzajúcimi sa v rovnakom členskom štáte — Opätovne uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú — Doložka 3 bod 1 — Pojem „pracovná zmluva na dobu určitú“  — Doložka 5 bod 1 — Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiu zmlúv na dobu určitú — Sankcie — Premena na pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú — Podmienky)

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. júla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo a i. (C-407/13)/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Spojené veci C-362/13, C-363/13 a C-407/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Odvetvie námornej dopravy - Trajekty, ktoré premávajú na trase medzi dvoma prístavmi nachádzajúcimi sa v rovnakom členskom štáte - Opätovne uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú - Doložka 3 bod 1 - Pojem „pracovná zmluva na dobu určitú“ - Doložka 5 bod 1 - Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiu zmlúv na dobu určitú - Sankcie - Premena na pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú - Podmienky))
   2014/C 292/11
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo a i. (C-407/13)

      Žalovaná: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rámcová dohoda o práci na dobu určitú uzatvorená 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na pracovníkov, akými sú navrhovatelia vo veci samej, zamestnaných ako námorníci v rámci pracovnej zmluvy na dobu určitú na trajektoch, ktoré premávajú na námornej trase medzi dvoma prístavmi nachádzajúcimi sa v rovnakom členskom štáte.

               2.

               Ustanovenia rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že pracovné zmluvy na dobu určitú musia uvádzať ich dĺžku, ale nie ich dátum skončenia.

               3.

               Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že pracovné zmluvy na dobu určitú sa premenia na pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú iba v prípade, ak dotknutý pracovník bol nepretržite zamestnaný podľa takých zmlúv rovnakým zamestnávateľom počas dlhšieho obdobia než jeden rok, pričom pracovnoprávny vzťah sa považuje za nepretržitý, ak jednotlivé pracovné zmluvy na dobu určitú oddeľuje obdobie nanajvýš 60 dní. Vnútroštátnemu súdu však prináleží, aby overil, že podmienky uplatňovania a skutočné vykonávanie tejto právnej úpravy predstavujú opatrenie, ktoré je spôsobilé predchádzať zneužívaniu opätovného uzatvárania pracovných zmlúv alebo zakladania pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú a sankcionovať ho.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.

      Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec T-439/08: Žaloba podaná 30. septembra 2008 – Agapiou Joséphidès/Komisia a Výkonná agentúra pre vzdelávanie, kultúru a audiovizuálnu oblasť

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/34

         Žaloba podaná 30. septembra 2008 – Agapiou Joséphidès/Komisia a Výkonná agentúra pre vzdelávanie, kultúru a audiovizuálnu oblasť
   (Vec T-439/08)
   (2008/C 327/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kalliope Agapiou Joséphidès (Nicosie, Cyprus) (v zastúpení: C. Joséphidès, advokát)

      Žalované: Komisia Európskych spoločenstiev a Výkonná agentúra pre vzdelávanie, kultúru a audiovizuálnu oblasť
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Výkonnej agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru (ďalej len „Agentúra“) z 1. augusta 2008, ktorým Agentúra konajúca pod dohľadom Komisie zamietla žalobkyni prístup k určitým dokumentom zo spisu č. 07/0122 týkajúcim sa pridelenia Strediska excelentnosti Jean Monnet Cyperskej univerzite, o ktorý požiadala listom z 3. marca 2008,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 3749 z 8. augusta 2008 týkajúce sa individuálneho rozhodnutia o pridelení dotácií v rámci Programu celoživotného vzdelávania, podprogramu Jean Monnet,

               —

               zaviazať Agentúru a Komisiu na náhradu trov žalobkyne v tomto konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou navrhuje žalobkyňa jednak zrušenie rozhodnutia Agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru z 1. augusta 2008, ktorým jej bol zamietnutý prístup k dokumentom týkajúcim sa pridelenia Strediska excelentnosti Jean Monnet Cyperskej univerzite, a jednak rozhodnutia Komisie K(2007) 3749 z 8. augusta 2008 týkajúceho sa individuálneho rozhodnutia o pridelení dotácií v rámci Programu celoživotného vzdelávania, podprogramu Jean Monnet, v rozsahu, v akom odporúča, aby bola Cyperskej univerzite poskytnutá dotácia na vytvorenie Strediska excelentnosti Jean Monnet.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia Agentúry z 1. augusta 2008 uplatňuje, že Agentúra porušila jej osobné právo, tak ako vyplýva najmä zo zásady transparentnosti uvedenej v článku 1 druhom odseku a článku 6 EÚ, z článku 255 ES a z Charty základných práv EÚ, na prístup k určitým dokumentom, pretože jej meno bolo použité bez jej súhlasu tretími osobami (Cyperskou univerzitou) vž administratívnej prihláške s cieľom ťažiť z neho prospech. Tvrdí, e za týchto okolností mala právo skontrolovať presný obsah, resp. správnosť osobných údajov, ako aj účel a kontext, v ktorom boli použité.
   Okrem toho uvádza, že riaditeľ Agentúry nebol oprávnený rozhodovať o jej žiadosti o prístup k dokumentom a že jeho rozhodnutie z 1. augusta 2008 bolo prijaté v rozpore s nariadením č. 1049/2001 (1), ako aj s rokovacím poriadkom Komisie.
   Ak sa Súd prvého stupňa bude napriek tomu domnievať, že riaditeľ Agentúry bol oprávnený prijať napadnuté rozhodnutie, žalobkyňa uplatňuje, že toto rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s viacerými ustanoveniami nariadenia č. 1049/2001, najmä s článkom 7 ods. 1, s článkom 8 ods. 1 a s článkom 15 ods. 1. Podľa žalobkyne Agentúra tiež nesprávne vykladala viacero ďalších ustanovení tohto nariadenia, najmä jeho článku 4 ods. 4 a 5, článku 4 ods. 1 písm. b) a článku 4 ods. 2, a nepresne uplatnila zásadu transparentnosti a pojmu prevažujúceho verejného záujmu. Žalobkyňa tiež uvádza dôvod založený na nedostatku požadovaného odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 3749 z 8. augusta 2008 žalobkyňa uplatňuje, že Komisia sa tým, že neoverila existenciu súhlasu žalobkyne s uvedením jej osobných údajov na tlačive prihlášky, ktorú predložila Komisii Cyperská univerzita, dopustila nesprávneho postupu. Podľa žalobkyne mala Komisia konštatovať podstatnú nezrovnalosť v predloženom návrhu a svoje rozhodnutie zrušiť alebo prijať iné potrebné opatrenia.
   Žalobkyňa tiež tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho postupu pri analýze kritérií oprávnenosti pre podanie prihlášky predloženej Cyperskou univerzitou.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 13; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-126/12: Žaloba podaná 20. marca 2012 — Interroll/ÚHVT (Inspired by efficiency)

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/8

         Žaloba podaná 20. marca 2012 — Interroll/ÚHVT (Inspired by efficiency)
   (Vec T-126/12)
   2012/C 157/14
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Interroll Holding AG (Sant’ Antonino, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. januára 2012 (odvolanie R 1280/2011-1),

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu rov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka Spoločenstva „Inspired by efficiency“ (prihláška č. 9 725 359) pre tovary a služby zaradené do tried 6, 7, 9, 20, 35, 39 a 42.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009, keďže prihlasovaná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť a nie je pre tovary a služby, ktoré sú predmetom konania, opisná.


title: Vec C-99/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 28. februára 2013 — Guy Kleynen/Conseil des ministres

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 28. februára 2013 — Guy Kleynen/Conseil des ministres
   (Vec C-99/13)
   2013/C 141/25
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Guy Kleynen

      Žalovaný: Conseil des ministres

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 56 ZFEÚ a 63 ZFEÚ a články 36 a 41 Dohody o Európskom hospodárskom priestore vykladať v tom zmysle, že členskému štátu umožňujú prijať a ponechať v platnosti režim, ktorý pre banky nerezidentov stanovuje vyššie zdanenie úrokov, ktoré platia, tým, že od dane oslobodzuje alebo nižšiu daňovú sadzbu uplatňuje, len pokiaľ ide o úroky vyplácané belgickými bankami?


title: Vec T-435/08: Žaloba podaná 3. októbra 2008 – Tokita Management Service/ÚHVT – Eminent Food (TOMATOBERRY)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/48

         Žaloba podaná 3. októbra 2008 – Tokita Management Service/ÚHVT – Eminent Food (TOMATOBERRY)
   (Vec T-435/08)
   (2008/C 313/86)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Tokita Management Service Corp. (Saitama, Japonsko) (v zastúpení: P. Bronwlow a N. Jenkins, solicitors, a A. Bryson, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Eminent Food BV (Bussum, Holandsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. júla 2008 vo veci R 1219/2007-4, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TOMATOBERRY“ pre tovary zaradené v triede 31 – prihláška č. 3 797 909.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3 344 711 obrazovej ochrannej známky „Tomberry“ pre tovary a služby zaradené v triedach 31, 35 a 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že dotknuté ochranné známky vykazujú veľkú vizuálnu a koncepčnú podobnosť; porušenie článku 8 ods. 1 písm. a) a/alebo článku 73 a/alebo článku 74 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že konštatovanie námietkového oddelenia, že námietke treba vyhovieť na základe článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 40/94, bolo správne.


title: Vec C-5/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  23. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/33

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-5/09) (1)

   2009/C 282/61

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Spojené veci T-481/13 a T-421/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2017 – Systran/Komisia

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/31

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2017 – Systran/Komisia
   (Spojené veci T-481/13 a T-421/15) (1)

   (2017/C 357/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013.


title: Vec T-202/13: Žaloba podaná 9. apríla 2013 — Group’Hygiène/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/33

         Žaloba podaná 9. apríla 2013 — Group’Hygiène/Komisia
   (Vec T-202/13)
   2013/C 171/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Group’Hygiène (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatku právomoci Komisie, pretože Komisia nemôže na základe svojej výkonnej právomoci zmeniť podstatné znaky základnej právnej úpravy. Keďže smernica 2013/2/EÚ (1) rozšírila definíciu pojmu obal na také výrobky, ktoré nie sú uvedené v smernici 94/62/ES (2), pri prijatí smernice 2013/2/EÚ došlo k prekročeniu právomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 296 ZFEÚ a všeobecných zásad práva Európskej únie týkajúcich sa povinnosti odôvodnenia, pretože smernica 2013/2/EÚ neuviedla dôvody, prečo sa za obaly považujú len niektoré navíjacie rúrky (okolo ktorých je ovinutý papier alebo iný materiál). Žalobkyňa tvrdí, že odôvodnenie aktu bolo tým viac potrebné, že napadnuté opatrenie predstavuje zmenu postoja inštitúcií Európskej únie v porovnaní s postojom, ktorý v tejto oblasti zastávali predtým.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení smernice 94/62/ES, pretože je zjavné, že navíjacie rúrky nemožno považovať za obaly, keďže tieto rúrky sú čisto internou súčasťou výrobku a nezodpovedajú definícii pojmu obal stanovenej v smernici 94/62/ES.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, pretože smernica 2013/2/EÚ zaobchádza s porovnateľnými situáciami odlišne, keď smernica nepovažuje za obaly navíjacie rúrky na priemyselné účely, hoci také rúrky na priemyselné účely sú v objektívne porovnateľnej situácii s rúrkami na nepriemyselné účely, ako aj keď vylučuje z kategórie obalov výrobky, ktoré majú podobné vlastnosti ako navíjacie rúrky.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, keďže smernica 2013/2/EÚ neočakávane, bez upravenia prechodných ustanovení, spochybnila riešenie, ktoré prijal normotvorca Európskej únie a podľa ktorého navíjacie rúrky nepredstavujú obaly v zmysle smernice 94/62/ES.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady proporcionality, keďže napadnuté opatrenie bude mať neprimerané finančné dôsledky pre hospodárske subjekty v danom odvetví, pretože na rozdiel od výrobcov pôsobiacich v iných odvetviach, na ktorých sa vzťahuje právna úprava o obaloch, výrobcovia navíjacích rúrok nemôžu znížiť množstvo vyrobených rúrok, lebo tieto rúrky sú absolútne nevyhnutné pre výrobky a tvoria s nimi jeden celok.

      (1)  Ú. v. EÚ L 37, s. 10.

      (2)  Smernica Európskeho Parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. ES L 365, s. 10; Mim. vyd. 13/013, s. 349).


title: Vec T-469/14: Žaloba podaná 24. júna 2014 – Dordal/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/64

         Žaloba podaná 24. júna 2014 – Dordal/Komisia
   (Vec T-469/14)
   2014/C 253/88
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dordal, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa rozhodnutia predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec C-117/10: Žaloba podaná 3. marca 2010 — Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/34

         Žaloba podaná 3. marca 2010 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-117/10)
   2010/C 113/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová, A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2010/10/ES (1) z 20. novembra 2009 o poskytnutí štátnej pomoci orgánmi Poľskej republiky na nákup poľnohospodárskej pôdy medzi 1. januárom 2010 a 31. decembrom 2013,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov tohto konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada prijatím napadnutého rozhodnutia zvrátila rozhodnutie Komisie vyplývajúce z návrhu vhodných opatrení v bode 196 Poľnohospodárskych usmernení 2007 a z ich bezpodmienečného prijatia Poľskom, pričom tieto opatrenia ukladali Poľsku povinnosť ukončiť existujúcu schému pomoci na nákup poľnohospodárskej pôdy najneskôr do 31. decembra 2009. Rada totiž s odvolaním sa na mimoriadne okolnosti dovolila Poľsku, aby túto schému pomoci zachovalo až do uplynutia platnosti Poľnohospodárskych usmernení 2007, teda do 31. decembra 2013. Okolnosti, ktoré Rada uviedla ako dôvod svojho rozhodnutia zjavne nie sú mimoriadnymi okolnosťami takej povahy, aby odôvodňovali prijaté rozhodnutie a znemožnili rozhodnutie Komisie o tejto schéme pomoci. Na podporu svojej žaloby o neplatnosť Komisia uvádza štyri žalobné dôvody:

               a)

               Po prvé sa domnieva, že Rada nemala právomoc konať na základe článku 88 ods. 2 tretieho pododseku ES, pretože o žiadosti Poľska nerozhodla v lehote troch mesiacov, ktorú stanovuje štvrtý pododsek tohto ustanovenia, a v každom prípade pomoc, ktorú schválila, bola existujúcou pomocou, k ukončeniu ktorej do konca roku 2009 sa Poľsko zaviazalo, keď prijalo vhodné opatrenia, ktoré mu navrhla Komisia.

               b)

               Po druhé Rada zneužila svoju právomoc tým, že sa pokúsila zrušiť účinok opatrení týkajúcich sa pomoci, ktoré Poľsku umožnili zachovať schému pomoci do konca roku 2009, ale nie po tomto dátume, a povolila Poľsku zachovať túto schému až do konca roku 2013.

               c)

               Ďalej, podľa tretieho žalobného dôvodu bolo napadnuté rozhodnutie prijaté porušením zásady lojálnej spolupráce, ktorá musí byť dodržovaná nielen medzi členskými štátmi, ale aj medzi orgánmi Únie. Rada svojím rozhodnutím zbavila Poľsko povinnosti spolupráce s Komisiou, pokiaľ ide o vhodné opatrenia prijaté týmto členským štátom vzhľadom na existujúcu pomoc na nákup poľnohospodárskej pôdy v rámci spolupráce stanovenej v článku 88 ods. 1 ES.

               d)

               Svojím posledným žalobným dôvodom Komisia tvrdí, že sa Rada dopustila zjavne nesprávneho posúdenia svojím konštatovaním, že existujú mimoriadne okolnosti, ktoré odôvodňujú prijatie schváleného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 4, 8.1.2010, s. 89.


title: Vec T-431/14: Žaloba podaná 12. júna 2014 – Volkswagen/ÚHVT (CHOICE)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/42

         Žaloba podaná 12. júna 2014 – Volkswagen/ÚHVT (CHOICE)
   (Vec T-431/14)
   2014/C 282/55
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. apríla 2014 vo veci R 2019/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CHOICE“ pre tovary a služby tried 12, 28, 35 a 37 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 7 69  163.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-182/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. októbra 2006 – Van der Spree/Komisia ( Úradníci — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie 2001/2002 — Článok 26 a 43 Služobného poriadku — Právo na obranu — Zrušenie )

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/12

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. októbra 2006 – Van der Spree/Komisia
   (Vec T-182/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie 2001/2002 - Článok 26 a 43 Služobného poriadku - Právo na obranu - Zrušenie“)
   (2006/C 310/23)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Daniel Van der Spree (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia z 25. júna 2003 o konečnom hodnotení služobného postupu žalobcu v období od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 25. júna 2003 o konečnom hodnotení služobného postupu pána Daniela Van der Spree v období od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


               12.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/38

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 6. januára 2016 predložil Oslo tingrett vo veci Synnøve Finden v Staten v/Landbruks- og matdepartmentet
   (Vec E-1/16)
   (2017/C 9/08)
   Listom zo 6. januára 2016, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 18. januára 2016, Oslo tingrett (okresný súd v Osle) požiadal Súd EZVO vo veci Synnøve Finden v Staten v/Landbruks- og matdepartmentet (Nórsky štát zastúpený Ministerstvom poľnohospodárstva a výživy) o poradné stanovisko k týmto otázkam týkajúcim sa nariadenia č. 832 z 29. júna 2007 o systéme vyrovnania cien mlieka („nariadenie o vyrovnaní cien“):

               1.1.

               Je opatrenie pomoci uvedené v § 8 ods. 3 nariadenia o vyrovnaní cien opatrením takej povahy, že Súdny dvor musí pri posudzovaní jeho zákonnosti zohľadniť pravidlá týkajúce sa slobody usadiť sa podľa článku 31 Dohody o EHP?

               1.2.

               Ak musí Súdny dvor pri posudzovaní zákonnosti § 8 ods. 3 nariadenia o vyrovnaní cien zohľadniť článok 31 Dohody o EHP, bude článok 31 Dohody o EHP relevantný len vtedy, ak v príslušnej veci existuje cezhraničný prvok?

               1.3.

               Ak musí Súdny dvor pri posudzovaní zákonnosti § 8 ods. 3 nariadenia o vyrovnaní cien zohľadniť článok 31 Dohody o EHP, bude článok 31 Dohody o EHP relevantný len vo vzťahu k výrobkom, ktoré sú bežne označované ako „výrobky uvedené v protokole 3“, alebo sa bude považovať za pomoc v oblasti prepravy s dosahom na všetky kategórie výrobkov, aj keď je táto preprava obmedzená na vlastné výrobky účastníka konania?

               2.1.

               Je opatrenie pomoci uvedené v § 8 ods. 3 nariadenia o vyrovnaní cien opatrením, ktoré si vyžaduje predbežné oznámenie dozornému úradu EZVO podľa článku 60 Dohody o EHP?

               2.2.

               Ak je opatrenie pomoci uvedené v § 8 ods. 3 nariadenia o vyrovnaní cien opatrením, ktoré si vyžaduje predbežné oznámenie dozornému úradu EZVO podľa článku 60 Dohody o EHP, týka sa to iba výrobkov, ktoré sú bežne označované ako „výrobky uvedené v protokole 3“, alebo sa bude považovať za pomoc v oblasti prepravy s dosahom na všetky kategórie výrobkov?


title: Vec T-298/16: Žaloba podaná 13. júna 2016 – East West Consulting/Komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/66

         Žaloba podaná 13. júna 2016 – East West Consulting/Komisia
   (Vec T-298/16)
   (2016/C 270/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         v dôsledku toho,

               —

               rozhodol o vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Európskej komisie,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť škodu, ktorú utrpela žalobkyňa predbežne vyčíslenú na 496 000 eur,

               —

               uložil v každom prípade žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na dostatočne závažnom porušení právnych noriem, ktorého sa dopustila Komisia tým, že na základe rozhodnutia Komisie 2008/969/ES, Euratom zo 16. decembra 2008 o systéme včasného varovania na použitie povoľujúcimi úradníkmi Komisie a výkonnými agentúrami (Ú. v. EÚ L 344, 2008, s. 125) aktivovala varovanie „W3b“ v systéme včasného varovania (EWS) voči žalobkyni na základe vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), pričom identifikovala mieru rizika spojeného so žalobkyňou ako úspešnou uchádzačkou verejnej zákazky na služby týkajúce sa projektu posilnenia boja proti neprihlásenej práci v Macedónskej republike. Tento žalobný dôvod má päť častí:

                           —

                           Prvá časť, podľa ktorej je rozhodnutie o varovaní voči žalobkyni v EWS (ďalej len „rozhodnutie EWS“) protiprávne, pretože nemá právny základ, v rozpore s článkom 5 ZEÚ a základným právom týkajúcim sa prezumpcie neviny;

                           —

                           Druhá časť, podľa ktorej je rozhodnutie EWS protiprávne, pretože porušuje zásadu právnej istoty, pokiaľ ide o podmienky varovania „W3b“;

                           —

                           Tretia časť, podľa ktorej je rozhodnutie EWS protiprávne, pretože vedie k porušeniu článku 41 Charty základných práv Európskej únie, zásady riadnej správy vecí verejných, práva na obranu, základného práva byť vypočutý, ako aj povinnosti odôvodnenia;

                           —

                           Štvrtá časť, uvádzaná subsidiárne, podľa ktorej Komisia porušila rozhodnutie EWS, povinnosť odôvodnenia zakotvenú v článku 41 Charty, povinnosť náležitej starostlivosti a zásadu proporcionality;

                           —

                           Piata časť, podľa ktorej je dôvod zamietnutia dohody Komisie protiprávny, pretože porušuje zadávaciu dokumentáciu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na škode utrpenej žalobkyňou a na príčinnej súvislosti medzi zavineným správaním Komisie a touto škodou.


title: Vec C-417/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. novembra 2012 — Rada Európskej únie/Nadiany Bamba, Európska komisia (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Osobitné obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny — Zmrazenie finančných prostriedkov — Článok 296 ZFEÚ — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinné súdne preskúmanie — Právo na ochranu vlastníckeho práva)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/18

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. novembra 2012 — Rada Európskej únie/Nadiany Bamba, Európska komisia
   (Vec C-417/11 P) (1)

   (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Osobitné obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny - Zmrazenie finančných prostriedkov - Článok 296 ZFEÚ - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinné súdne preskúmanie - Právo na ochranu vlastníckeho práva)
   2013/C 9/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop, B. Driessen a E. Dumitriu-Segnana, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Nadiany Bamba (v zastúpení: pôvodne P. Haïk, neskôr P. Maisonneuve, avocats), Európska komisia (v zastúpení: E. Cujo a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a É. Ranaivoson, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 8. júna 2011, Bamba/Rada (T-86/11), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny, a nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1) v rozsahu, v akom sa týkajú pani Nadiany Bambovej — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne právne posúdenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 8. júna 2011, Bamba/Rada (T-86/11), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba pani Bambovej sa zamieta.

               3.

               Pani Bambová je okrem toho, že znáša svoje vlastné trovy konania, povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie v tomto odvolacom konaní, ako aj na prvom stupni.

               4.

               Francúzska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: Vec F-60/09 RENV: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 17. októbra 2013 — Birkhoff/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Postúpenie Súdu pre verejnú službu po zrušení — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Dieťa, ktoré je ťažko choré alebo postihnuté invaliditou, ktorá mu bráni zarábať si na živobytie — Žiadosť o predĺženie vyplácania príspevku)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/29

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 17. októbra 2013 — Birkhoff/Komisia
      (Vec F-60/09 RENV)
      (Verejná služba - Úradníci - Postúpenie Súdu pre verejnú službu po zrušení - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na nezaopatrené dieťa - Dieťa, ktoré je ťažko choré alebo postihnuté invaliditou, ktorá mu bráni zarábať si na živobytie - Žiadosť o predĺženie vyplácania príspevku)
      (2014/C 71/54)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemecko) (v zastúpení: C. Inzillo, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

         Predmet veci

      Postúpenie po zrušení — Verejná služba — Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu o predĺženie vyplácania príspevku na nezaopatrené dieťa podľa článku 2 piateho odseku prílohy VII služobného poriadku

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Birkhoffovi vo veci F-60/09 a vo veci T-10/11 P.

                  3.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania vo veci F-60/09 RENV.


title: Vec T-510/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – Dessi/EIB („Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Povýšenie — Hodnotenie a povyšovanie za rok 2012 — Rozhodnutie odvolacieho výboru — Rozsah preskúmania — Zástupcovia zamestnancov — Diskriminácia“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/45

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – Dessi/EIB
   (Vec T-510/16) (1)

   ((„Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Povýšenie - Hodnotenie a povyšovanie za rok 2012 - Rozhodnutie odvolacieho výboru - Rozsah preskúmania - Zástupcovia zamestnancov - Diskriminácia“))
   (2017/C 283/68)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nathalie Dessi (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne A. Senes a L. Payot, neskôr L. Levi, avocats)

      Žalovaná: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: pôvodne C. Gómez de la Cruz a E. Raimond, neskôr E. Raimond a G. Faedo napokon G. Faedo a K. Carr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru EIB z 23. októbra 2013, ktorým tento výbor zamietol návrh žalobkyne na preskúmanie jej správy o hodnotení za rok 2012, keďže uvedená správa neodporúčala prezidentovi EIB povýšiť žalobkyňu z funkčnej skupiny F do funkčnej skupiny E

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie odvolacieho výboru Európskej investičnej banky (EIB) z 23. októbra 2013, ktorým tento výbor zamietol návrh, ktorý podala žalobkyňa Nathalie Dessi, na preskúmanie jej správy o hodnotení za rok 2012, keďže uvedená správa neodporúčala prezidentovi EIB povýšiť žalobkyňu z funkčnej skupiny F do funkčnej skupiny E sa zrušuje.

               2.

               EIB je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014 (vec pôvodne zapísaná pred Súdom Európskej únie pre verejnú službu pod sp. zn. F-8/14 a odovzdaná Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec C-74/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  9. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – GSV kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Kódy TARIC-u  7019590010 a  7019590090  — Nariadenia ukladajúce antidumpingové clo na dovoz určitých riedkych sieťovín zo sklenených vláken s pôvodom v Číne — Rozdielne jazykové verzie — Povinnosť zaplatiť antidumpingové clo)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – GSV kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-74/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Kódy TARIC-u 7019590010 a 7019590090 - Nariadenia ukladajúce antidumpingové clo na dovoz určitých riedkych sieťovín zo sklenených vláken s pôvodom v Číne - Rozdielne jazykové verzie - Povinnosť zaplatiť antidumpingové clo))
   2014/C 175/12
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: GSV kft

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Výklad odôvodnenia č. 14 a článku 1 ods. 1 nariadenia Komisie (EÚ) č. 138/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz určitých riedkych sieťovín zo sklenených vláken s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 43, s. 9) – Oslobodenie od antidumpingového cla z dovozov sieťovín zo sklenených vláken, ktoré nepatria pod opis položky TARIC-u 7019590010, tak ako vyplýva z nariadení uverejnených v jazyku dovozcu – Tovar, ktorý môže byť zaradený v uvedenej položke podľa iných jazykových verzií

      Výrok rozsudku

               1.

               Integrovaný sadzobník Európskych spoločenstiev zriadený článkom 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku sa má vykladať v tom zmysle, že výrobky, ako sú výrobky opísané vnútroštátnym súdom, pozostávajúce najmä z tkanín zo sklenených vláken s otvormi s veľkosťou oka 4 mm tak na dĺžku, ako aj na šírku, s hmotnosťou väčšou ako 35 g/m2 a určené na použitie v stavebníctve, môžu patriť do jeho kódu 7019 59 00 10.

               2.

               Skutočnosť, že tovar uvedený v predmetnom colnom vyhlásení má vlastnosti upravené v kóde 7019 59 00 10 integrovaného sadzobníka európskych spoločenstiev a prebraté nariadeniami ukladajúcimi antidumpingové clo na tento tovar, pričom ale nezodpovedá označeniu, ktoré mu pridelil tento kód a tieto nariadenia uverejnené v jazyku členského štátu pôvodu deklaranta, o ktoré sa tento deklarant vo svojom colnom vyhlásení výlučne opieral, nemôže viesť k zrušeniu zaradenia tovaru pod uvedený kód, ktoré vykonali colné orgány, opierajúc sa o rad iných jazykových verzií rovnakého kódu a uvedených nariadení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec T-366/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Calebus/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Rozhodnutie 2006/613/ES — Zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť — Napadnuteľný akt — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/42

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Calebus/Komisia
   (Vec T-366/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Rozhodnutie 2006/613/ES - Zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť - Napadnuteľný akt - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 223/72)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Calebus, SA (Almería, Španielsko) (v zastúpení: R. Bocanegra Sierra, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a D. Recchia, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (Ú. v. EÚ L 259, s. 1), v rozsahu, v akom označuje územie nazvané „Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla“, na ktorom sa nachádza pozemok žalobkyne, ako územie európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Calebus, SA znáša svoje vlastné trovy a okrem toho je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Komisii.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-392/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. apríla 2010 — Union Investment Privatfonds/ÚHVT — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva unibanco — Skoršie národné obrazové ochranné známky UniFLEXIO, UniVARIO a UniZERO — Oneskorené predloženie dokumentov — Voľná úvaha priznaná článkom 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2010 — Union Investment Privatfonds/ÚHVT — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)
      (Vec T-392/06) (1)

      („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva unibanco - Skoršie národné obrazové ochranné známky UniFLEXIO, UniVARIO a UniZERO - Oneskorené predloženie dokumentov - Voľná úvaha priznaná článkom 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
      (2010/C 161/58)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: H. Keller, neskôr J. Zindel, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Unicre-Cartão International De Crédito, SA (Lisabon, Portugalsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. októbra 2006 (vec R 442/2004-2), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi Union Investment Privatfonds GmbH a Unicre-Cartão International De Crédito, SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Union Investment Privatfonds GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-26/05: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo  16. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg) – Plato Plastik Robert Frank GmbH/Caropack Handelsgesellschaft mbH (Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Pojmy výrobca obalov a výrobca obalových materiálov — Výrobca plastových nákupných tašiek)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/2

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg) – Plato Plastik Robert Frank GmbH/Caropack Handelsgesellschaft mbH
   (Vec C-26/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Pojmy výrobca obalov a výrobca obalových materiálov - Výrobca plastových nákupných tašiek)
   (2006/C 154/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Korneuburg
   Účastníci konania

      Žalobca: Plato Plastik Robert Frank GmbH

      Žalovaný: Caropack Handelsgesellschaft mbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesgericht Korneuburg – Výklad článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. ES L 365, s. 10; Mim. vyd. 13/013, s. 349) – Pojmy výrobcovia spotrebiteľských, skupinových alebo prepravných obalov a dodávatelia obalových materiálov – Výrobca plastových nákupných tašiek
   Výrok uznesenia

               1.

               Článok 3 body 1 a 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov sa má vykladať v tom zmysle, že výrobcom obalových materiálov nie je nevyhnutne ten, kto spája alebo necháva spájať tovary s výrobkom určeným na obalenie. Výrobca plastových nákupných tašiek, ktoré klienti v obchodoch dostávajú bezodplatne alebo za odplatu, sa má považovať za výrobcu obalov.

               2.

               Smernica 94/62 sa má vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje vnútroštátna právna úprava, akou je nariadenie spolkového ministerstva pre životné prostredie, mládež a rodinu o predchádzaní tvorbe a zhodnocovaní odpadov z obalov a určitých zvyškov materiálov, ako aj o zavedení systémov zberu a zhodnocovania, ktoré stanovuje, že výrobca obalov, najmä plastových nákupných tašiek, musí tieto tašky po použití buď spätne prijímať, alebo musí byť účastníkom systému zberu a zhodnocovania odpadov z obalov, ibaže by sprostredkovateľ na ďalšom stupni distribučného reťazca prevzal tento záväzok a výrobca obalov by o tom dostal záväzné vyhlásenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-290/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/63

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-290/06) (1)

   (2008/C 301/117)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec C-414/08 P: Odvolanie podané 23. septembra 2008 : Sviluppo Italia Basilicata SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  8. júla 2008 vo veci T-176/06, Sviluppo Italia Basilicata SpA/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/23

         Odvolanie podané 23. septembra 2008: Sviluppo Italia Basilicata SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 8. júla 2008 vo veci T-176/06, Sviluppo Italia Basilicata SpA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-414/08 P)
   (2008/C 301/37)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Sviluppo Italia Basilicata SpA (v zastúpení: F. Sciaudone, R. Sciaudone a A. Neri, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa
   Sviluppo Italia Basilicata SpA navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 vo veci T-176/06 (ďalej len „napadnutý rozsudok“) a vrátil vec Súdu prvého stupňa na ďalšie konanie, aby rozhodol vo svetle pokynov, ktoré mu Súdny dvor môže dať,

               —

               nariadil, že Komisia je povinná nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy konania vo veci T-176/06.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozsudkom Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú odvolateľom smerujúcu jednak k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2006)1706 z 20. apríla 2006, ktorým sa znižuje finančná podpora Európskeho fondu pre regionálny rozvoj udelená vo forme globálneho grantu na účely realizácie opatrení na podporu malých a stredných podnikov v talianskom regióne Basilicata (ďalej len „sporné rozhodnutie“) a jednak k náhrade škody spôsobenej prijatím tohto rozhodnutia.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza niekoľko nesprávnych právnych posúdení, ktorých sa dopustil Súd prvého stupňa.
   Po prvé odvolateľ uvádza, že Súd prvého stupňa tým, že otočil poradie jednotlivých právnych dôvodov uvádzaných odvolateľom v jeho žalobe na prvom stupni, zjavne skreslil zmysel a rozsah jeho žaloby.
   Po druhé odvolateľ uvádza niekoľko nesprávnych právnych posúdení týkajúcich sa výkladu a uplatnenia globálneho grantu, dohody a schémy č. 19 rozhodnutia 97/322/ES (1). Podľa odvolateľa Súd prvého stupňa nesprávne pochopil, aký bol skutočný obsah a cieľ opatrenia č. 2 globálneho grantu na základe vyššie spomínaných aktov. V dôsledku tohto počiatočného závažného nesprávneho posúdenia sú nesprávne všetky výkladové úkony uskutočnené Súdom prvého stupňa vo vzťahu k relevantným pojmom (napr. „úsilie“, „výdavky“, „dĺžka“).
   Po tretie odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa mal pripustiť nezákonnosť sporného rozhodnutia, keďže bolo prijaté na základe údajného rozporu s podmienkou („podmienka užitočnosti“), ktorá nie je uvedená ani v rozhodnutí o poskytnutí finančnej pomoci ani v programe globálneho grantu a ktorá navyše spôsobuje problémy v súvislosti s právnou istotou a s nadmernou mierou voľnej úvahy pri jej uplatnení.
   Po štvrté odvolateľ uvádza nesprávny výklad a z neho vyplývajúce nesprávne uplatnenie Súdom prvého stupňa zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku z 21. septembra 2000, vec C-462/98 P, Mediocurso/Komisia (2).
   Po piate odvolateľ uvádza porušenie článkov 25 a 26 nariadenia č. 4253/88 (3) vo vzťahu k povinnostiam dohľadu a kontroly uloženým Komisii. Posúdenia vykonané Súdom prvého stupňa v konečnom dôsledku vedú k neuplatňovaniu a nedodržiavaniu dohľadu a monitoringu upravenému uvedeným predpisom.
   Po šieste odvolateľ uvádza porušenie zásad právnej istoty a ochrany legitímnych očakávaní tým, že Súd prvého stupňa zamietol výhrady odvolateľa týkajúce sa nesprávneho predpokladu, že očakávania vyvolané Komisiou (okrem iného prostredníctvom konania monitorovacieho výboru) boli v každom prípade nezlučiteľné s uplatniteľnými ustanoveniami a preto nemôžu byť chránené.
   Po siedme odvolateľ uvádza skreslenie dôkazov Súdom prvého stupňa a porušenie všeobecných zásad týkajúcich sa dôkazného bremena, keďže Súd prvého stupňa odmietol uznať ako preukázané skutočnosti nespochybnené odporkyňou a dôkazy predložené odvolateľom.
   Po ôsme odvolateľ uvádza porušenie judikatúry Spoločenstva týkajúcej sa uplatňovania zásady proporcionality vo veciach týkajúcich sa zníženia podpory Spoločenstva, pretože Súd prvého stupňa nezohľadnil okolnosti, ktoré by viedli k miernejšiemu zníženiu finančnej opravy.
   Čo sa týka odvolacích dôvodov týkajúcich sa náhrady škody, odvolateľ najmä uvádza nesprávne a nedostatočné odôvodnenie napadnutého rozsudku v časti, v ktorej zamieta návrh na náhradu škody vyplývajúcej zo zodpovednosti Spoločenstva za nezákonný akt.
   Na záver odvolateľ uvádza nesprávne a nedostatočné odôvodnenie napadnutého rozsudku v časti, v ktorej zamieta návrh na náhradu škody vyplývajúcej zo zodpovednosti Spoločenstva za zákonný akt („objektívna zodpovednosť“).

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 23. apríla 1997, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia schvaľujúce schémy pomoci, jednotné programové dokumenty a iniciatívy Spoločenstva vo vzťahu k Taliansku [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 146, s. 11).

      (2)  Zb. s. I-7183.

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2052/88 z 19. decembra 1988, ktorým vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88 vo vzťahu ku koordinácii činností jednotlivých štrukturálnych fondov navzájom, ako aj ich koordinácii s činnosťami Európskej investičnej banky a s inými existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec T-17/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. apríla 2014 – Hagenmeyer a Hahn/Komisia ( „Ochrana spotrebiteľa — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Zdravotné tvrdenia o potravinách — Zamietnutie povolenia tvrdenia o znížení rizika ochorenia — Označenie rizikového faktora — Zákonnosť konania o povolení tvrdenia o znížení rizika — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní — Priama a osobná dotknutosť — Prípustnosť — Proporcionalita — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2014 – Hagenmeyer a Hahn/Komisia
   (Vec T-17/12) (1)

   ((„Ochrana spotrebiteľa - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Zdravotné tvrdenia o potravinách - Zamietnutie povolenia tvrdenia o znížení rizika ochorenia - Označenie rizikového faktora - Zákonnosť konania o povolení tvrdenia o znížení rizika - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Priama a osobná dotknutosť - Prípustnosť - Proporcionalita - Povinnosť odôvodnenia“))
   2014/C 194/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Moritz Hagenmeyer (Hamburg, Nemecko) a Andreas Hahn (Hannover, Nemecko) (v zastúpení: T. Teufer, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a S. Grünheid, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: I. Šulce, Z. Kupčová a M. Simm, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 1170/2011 zo 16. novembra 2011 o zamietnutí povolenia určitých zdravotných tvrdení o potravinách, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia (Ú. v. EÚ L 299, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               M. Hagenmeyer a A. Hahn znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec T-189/14: Žaloba podaná 24. marca 2014 – Deza/ECHA

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/27

         Žaloba podaná 24. marca 2014 – Deza/ECHA
   (Vec T-189/14)
   2014/C 194/35
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika) (v zastúpení: P. Dejl, advokát)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej chemickej agentúry z 24. januára 2014, číslo oznámenia AFA-C-0000004274-77-09/F, AFA-C-0000004280-84-09/F, AFA-C-0000004275-75-09/F a AFA-C-0000004151-87-08/F,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) v súvislosti s článkom 118 nariadenia (ES) 1907/2006 (2) a z porušenia práva na ochranu legitímnych obchodných záujmov a duševného vlastníctva.
               Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 v súvislosti s článkom 118 nariadenia č. 1907/2006, pretože sprístupnenie príslušných informácií tretej osobe by viedlo k narušeniu ochrany jej obchodných záujmov a k porušeniu ochrany práv z duševného vlastníctva, pričom na sprístupnenie príslušných informácií neexistuje prevažujúci verejný záujem a žalovaná vo svojom rozhodnutí ani neuviedla, že by nad nutnosťou ochrany týchto práv žalobkyne nejaký verejný záujem prevažoval.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia záväzkov Európskej únie plynúcich z dohody TRIPS (3) a súvisiaceho zásahu do práv na ochranu dôverných informácií.
               Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s medzinárodnými záväzkami Európskej únie, vyplývajúcimi z článku 39 ods. 2 dohody TRIPS, podľa ktorej sú zmluvné strany povinné zabezpečiť, že fyzické osoby a právnické osoby budú mať možnosť zabrániť, aby informácie, ktoré majú právoplatne vo svojej držbe, boli zverejnené, získané alebo použité inými osobami bez ich súhlasu spôsobom, ktorý je v rozpore s čestnou obchodnou praxou, ak takéto informácie a) sú tajné v tom zmysle, že nie sú ako celok alebo presná zostava a súhrn jej častí všeobecne známe alebo bežne prístupné osobám v kruhoch, ktoré sa bežne zaoberajú príslušným druhom informácií, b) majú obchodnú hodnotu z dôvodu svojho utajenia a c) osoby, ktoré ich majú právoplatne vo svojej držbe, uskutočnili za daných okolností primerané kroky, aby ich udržali v tajnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z porušenia záväzkov Európskej únie plynúcich z článku 8 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a z porušenia článku 17 Charty základných práv Európskej únie a súvisiaci zásah do práva na vlastníctvo a jeho ochranu.
               V tejto súvislosti sa uvádza, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 8 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, s článkom 1 Dodatkového protokolu k tomuto dohovoru a s článkom 17 Charty základných práv Európskej únie, pretože obmedzuje právo žalobkyne na pokojné užívanie majetku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001.
               Podľa názoru žalobkyne je napadnuté rozhodnutie v rozpore s článkom 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, pretože sprístupnene príslušných informácií by vážne ohrozilo rozhodovací proces Európskej komisie a žalovanej pri rozhodovaní o žiadosti o povolení použitia dotknutej látky, pričom na sprístupnenie príslušných informácií neexistuje prevažujúci verejný záujem a žalovaná vo svojom rozhodnutí ani neuviedla, že by nad nutnosťou ochrany týchto práv žalobkyne nejaký verejný záujem prevažoval.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).

      (3)  Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS) z 15. apríla 1994 (Ú. v. ES L 336, s. 214).


title: Vec T-261/14 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. februára 2015 – Walton/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej — Odstúpenie dočasného zamestnanca z funkcie — Výška pohľadávky Komisie voči odvolateľovi po jeho odstúpení z funkcie — Právna sila rozhodnutej veci — Rozhodnutia, ktoré sa stali právoplatnými vzhľadom na nepodanie opravného prostriedku“ )

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. februára 2015 – Walton/Komisia
   (Vec T-261/14 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej - Odstúpenie dočasného zamestnanca z funkcie - Výška pohľadávky Komisie voči odvolateľovi po jeho odstúpení z funkcie - Právna sila rozhodnutej veci - Rozhodnutia, ktoré sa stali právoplatnými vzhľadom na nepodanie opravného prostriedku“))
   (2015/C 118/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Robert Walton (Oxford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Moyse, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a A.-C. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie, ktoré bolo podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 27. februára 2014, Walton/Komisia (F-32/13, Zb. VS, EU:F:2014:37) a ktorým sa navrhuje zrušenie tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Robert Walton znáša svoje vlastné trovy konania, a je povinný nahradiť trovy Európskej komisie vynaložené v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec F-134/14: Žaloba podaná 18. novembra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/53

         Žaloba podaná 18. novembra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-134/14)
   (2015/C 034/65)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým bola vylúčená existencia škody vyplývajúcej zo skutočnosti, že Komisia oneskorene určila, že choroba žalobkyne je chorobou z povolania, a ktorým Komisia priznala náhradu škody spôsobenej žalobkyni z dôvodu neistej situácie v súvislosti s uznaním jej choroby za chorobu z povolania len do výšky 2  000 eur, ako aj návrh na náhradu škody za nemajetkovú ujmu, ktorú žalobkyňa údajne utrpela

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 8. augusta 2014, ktoré bolo žalobkyni doručené doporučene 1. októbra 2014, a ktorým bola zamietnutá jej sťažnosť z 24. apríla 2014,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 3. februára 2014, ktorým sa návrhu žalobkyne na náhradu škody zo 16. októbra 2013 vyhovuje len čiastočne,

               —

               nariadiť náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobkyni stanovenej ex aequo et bono vo výške 20  000 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-556/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. marca 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Spoločná politika rybolovu — Nariadenie (ES) č. 894/97 — Vlečná sieť — Pojem — Rybárska sieť nazvaná thonaille — Zákaz lovu určitých druhov rýb — Nariadenie (EHS) č. 2847/93 a nariadenie (ES) č. 2371/2002 — Neexistencia účinného kontrolného systému na účely dodržiavania tohto zákazu)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. marca 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-556/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spoločná politika rybolovu - Nariadenie (ES) č. 894/97 - Vlečná sieť - Pojem - Rybárska sieť nazvaná „thonaille“ - Zákaz lovu určitých druhov rýb - Nariadenie (EHS) č. 2847/93 a nariadenie (ES) č. 2371/2002 - Neexistencia účinného kontrolného systému na účely dodržiavania tohto zákazu)
   2009/C 102/11
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Nolin, M. van Heezik a T. van Rijn, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A.-L. During, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Spoločná politika rybolovu – Nariadenie Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 70) a nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460) – Prijatie „thonaille“ vnútroštátnymi orgánmi napriek zákazu vlečných sietí v dĺžke 2,5 km alebo väčšej Spoločenstvom – Neexistencia účinného kontrolného systému na účely dodržiavania tohto zákazu

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že nepodriadila dostatočnej kontrole, prehliadkam a dohľadu výkon rybolovu vzhľadom na zákaz vlečných sietí pri love určitých druhov rýb a nedohliadla na to, aby boli prijaté primerané opatrenia proti osobám zodpovedným za porušenie právnej úpravy Spoločenstva v oblasti používania vlečných sietí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 a článku 31 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2846/98 zo 17. decembra 1998, ako aj z článku 23 ods. 1 a 2, článku 24 a článku 25 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec T-229/10: Žaloba podaná 21. mája 2010 — Graf-Syteco/ÚHVT — Teco Electric & Machinery (SYTECO)

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/28

         Žaloba podaná 21. mája 2010 — Graf-Syteco/ÚHVT — Teco Electric & Machinery (SYTECO)
   (Vec T-229/10)
   2010/C 195/45
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Graf-Syteco GmbH & Co. KG (Tuningen, Nemecko) (v zastúpení: T. Kieser, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Teco Electric & Machinery Co. Ltd (Taipai, Taiwan)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. februára 2010 vo veci R 230/2009-1 v tom zmysle, že sa zamieta námietka č. B 1 112 889 z 5. februára 2007 založená na nemeckej slovnej a obrazovej ochrannej známke č. 30 327 439, britskej a severoírskej slovnej a obrazovej ochrannej známke č. 233 226, slovnej a obrazovej ochrannej známke štátov Beneluxu č. 742 535 a španielskej slovnej a obrazovej ochrannej známke č. 2 545 860 TECO,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. februára 2010 vo veci R 230/2009-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SYTECO“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 37 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Teco Electric & Machinery Co. Ltd.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: štyri národné obrazové ochranné známky, ktoré obsahujú slovný prvok „TECO“ pre tovary zaradené do tried 7, 9 a 11.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-11/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 13. januára 2015 – Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 13. januára 2015 – Odvolací finanční ředitelství/Český rozhlas
   (Vec C-11/15)
   (2015/C 138/37)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľ v konaní pred Nejvyšším správním soudem: Odvolací finanční ředitelství

      Odporca: Český rozhlas

      Prejudiciálna otázka

   Možno vysielanie verejnoprávneho rozhlasu, ktoré je financované z poplatkov platených na základe zákona, ku ktorých úhrade je poplatník povinný z dôvodu vlastníctva rozhlasového prijímača, jeho držby či z iného právneho dôvodu oprávňujúceho k používaniu tohto prijímača, a to v zákonom stanovenej výške, považovať za „dodávku služby za úhradu [poskytovanie služby za protiplnenie]“ v zmysle článku 2 bodu 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty, ktoré má byť od dane z pridanej hodnoty oslobodené podľa článku 13 časti A ods. 1 písm. q) tejto smernice, alebo ide o neekonomickú činnosť, ktorá vôbec nepredstavuje predmet dane z pridanej hodnoty podľa článku 2 šiestej smernice, a teda sa na ňu neuplatňuje ani oslobodenie od dane podľa článku 13 časti A ods. 1 písm. q) tejto smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-436/10: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  29. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons — Belgicko) — Belgické kráľovstvo/BLM SA (Šiesta smernica o DPH — Článok 6 ods. 2 prvý pododsek písm. a) a článok 13 B písm. b) — Právo na odpočítanie — Investičný majetok patriaci zdaniteľnej osobe, ktorá je právnickou osobou, ktorý sa poskytoval zamestnancom tejto právnickej osoby na ich osobnú spotrebu)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons — Belgicko) — Belgické kráľovstvo/BLM SA
   (Vec C-436/10) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 6 ods. 2 prvý pododsek písm. a) a článok 13 B písm. b) - Právo na odpočítanie - Investičný majetok patriaci zdaniteľnej osobe, ktorá je právnickou osobou, ktorý sa poskytoval zamestnancom tejto právnickej osoby na ich osobnú spotrebu)
   2012/C 151/10
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo — SPF Finances

      Odporkyňa: BLM SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour d’appel de Mons — Výklad článku 6 ods. 2 prvého pododseku písm. a) a článku 13 B písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/01, s. 23) — Nehnuteľný majetok daný k dispozícii riaditeľovi právnickej osoby a jeho rodine, z ktorého vyplýva právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Výnimka z práva na odpočítanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 6 ods. 2 prvý pododsek písm. a) a článok 13 B písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7/ES Rady z 10. apríla 1995, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá napriek tomu, že nie sú splnené znaky prenajímania nehnuteľného majetku v zmysle tohto článku 13 B písm. b), považuje za poskytovanie služieb oslobodené od DPH na základe tohto posledného uvedeného ustanovenia užívanie časti budovy, ktorú táto zdaniteľná osoba zhotovila alebo ktorej držiteľom je na základe vecného práva k nehnuteľnosti, na osobnú spotrebu zamestnanca zdaniteľnej osoby, ktorá je právnickou osobou, ak je daň na vstupe za tento majetok odpočítateľná.

               2.

               Vnútroštátnemu súdu prináleží preskúmať, či sa v situácii, aká je dotknutá vo veci samej, možno domnievať, že ide o prenajímanie nehnuteľného majetku v zmysle tohto článku 13 B písm. b) šiestej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec C-548/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Edgard Mulders/Rijksdienst voor Pensioenen [Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 1 písm. r) — Pojem „doby poistenia“ — Článok 46 — Výpočet starobného dôchodku — Doby poistenia, ktoré treba zohľadniť — Cezhraničný pracovník — Doba práceneschopnosti — Súbeh podobných dávok vyplácaných dvoma členskými štátmi — Nezohľadnenie tejto doby ako doby poistenia — Podmienka bydliska — Vnútroštátne pravidlá na zamedzenie súbehu]

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Edgard Mulders/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Vec C-548/11) (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 1 písm. r) - Pojem „doby poistenia“ - Článok 46 - Výpočet starobného dôchodku - Doby poistenia, ktoré treba zohľadniť - Cezhraničný pracovník - Doba práceneschopnosti - Súbeh podobných dávok vyplácaných dvoma členskými štátmi - Nezohľadnenie tejto doby ako doby poistenia - Podmienka bydliska - Vnútroštátne pravidlá na zamedzenie súbehu)
   2013/C 164/07
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Edgard Mulders

      Žalovaný: Rijksdienst voor Pensioenen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeidshof te Antwerpen — Výklad článku 1 písm. r) a článku 46 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júla 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 135) — Starobné poistenie a poistenie pre prípad úmrtia — Výpočet dávok — Doby poistenia, ktoré sa majú zohľadniť

      Výrok rozsudku

   Článok 1 písm. r) a článok 46 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, v spojení s článkom 13 ods. 2 písm. a) tohto nariadenia a článkami 45 ZFEÚ a 48 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa pri výpočte starobného dôchodku v jednom členskom štáte doba práceneschopnosti, počas ktorej sa v inom členskom štáte vyplácala migrujúcemu pracovníkovi dávka z nemocenského poistenia, z ktorej sa odvádzali príspevky na dôchodkové poistenie, nepovažovala podľa právnej úpravy tohto iného členského štátu za „dobu poistenia“ v zmysle týchto ustanovení z dôvodu, že dotknutá osoba nie je rezidentom posledného uvedeného štátu a/alebo poberala podľa právnej úpravy prvého členského štátu podobnú dávku, ktorú nebolo možné poberať súčasne s touto dávkou z nemocenského poistenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec T-439/17: Žaloba podaná 14. júla 2017 – Yellow Window/EIGE

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/15

         Žaloba podaná 14. júla 2017 – Yellow Window/EIGE
   (Vec T-439/17)
   (2017/C 338/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Yellow Window (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil sporné rozhodnutie z 8. mája 2017, ktorým bola posúdená ako neúspešná ponuka žalobkyne v konaní EIGE/2017/OPER/04 „Mrzačenie ženských pohlavných orgánov: Posudzovanie dievčat vystavených riziku“, a následne rozhodnutie o posúdení ponuky iného uchádzača ako úspešnej a o zadaní zákazky tomuto poslednému uvedenému uchádzačovi,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť škody, ktoré boli spôsobené žalobkyni, ako aj zaplatiť úrok vo výške 8 %, alebo subsidiárne zaplatiť kompenzáciu, ako aj kompenzáciu vo výške 8 %,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, zásady transparentnosti, zásady konať s náležitou starostlivosťou a povinnosti dodržiavať dôvernosť, ako aj na zjavne nesprávnom posúdení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na rozpore v odôvodnení, porušení zásady proporcionality pri posudzovaní ponuky žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení riadnej správy veci verejných.


title: Vec T-15/00: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 – Auto- en Carrosseriebedrij Ambting a i./Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 – Auto- en Carrosseriebedrij Ambting a i./Komisia
   (Vec T-15/00) (1)

   (2006/C 261/62)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 135, 13.5.2000.


title: Vec C-337/09 P: Odvolanie podané 20. augusta 2009 : Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 17. júna 2009 vo veci T-498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd/Rada Európskej únie

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/23

         Odvolanie podané 20. augusta 2009: Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 17. júna 2009 vo veci T-498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd/Rada Európskej únie
   (Vec C-337/09 P)
   2009/C 282/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, G. Berrisch, Rechtsanwalt, a G. Wolf, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Komisia Európskych spoločenstiev, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l’AgroChimie Européenne (Audace)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 17. júna 2009,

               —

               rozhodol sám vo veci s konečnou platnosťou tak, že zamietne návrhy uvedené v žalobe,

               —

               subsidiárne vrátil vec na prejednanie Súdu prvého stupňa, a

               —

               v každom prípade zaviazal subjekt, ktorý bol žalobcom na prvom stupni, aby znášal trovy konania v odvolacom konaní aj v konaní pred Súdom prvého stupňa.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa:

               1.

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že dve podmienky stanovené v článku 2 ods. 7 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) („základné nariadenie“), konkrétne požiadavky, aby žiadosti o priznanie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve boli doložené dostačujúcimi dôkazmi o tom, že rozhodnutia uvedené v danom ustanovení boli „prijaté ako odozvy na signály trhu, ktoré odrážajú ponuku a dopyt“ a „bez podstatného vplyvu štátu“, považoval za jedinú podmienku, a tým spôsobil, že druhá z oboch podmienok sa stala nadbytočnou;

               2.

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že slovo „podstatný“ v spojení „bez podstatného vplyvu štátu“ podľa článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia vyložil tak, že odkazuje na úvahy, či dôvody pre zásah štátu, teda či bol založený výlučne na obchodných úvahách alebo úvahách vlastných pre štát, hoci takýto výklad nemá žiadnu oporu v znení uvedeného ustanovenia;

               3.

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že prevrátil dôkazné bremeno a požadoval, aby Rada pri zamietnutí priznania štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve podniku z krajiny so štátom kontrolovaným hospodárstvom preukázala, že rozhodnutia spoločnosti podľa článku 2 ods. 7 písm. c) boli ovplyvnené úvahami vlastnými pre daný štát, ako protiklad k obchodným úvahám;

               4.

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že usúdil, že sa Rada dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že existuje významná kontrola štátu nad žalobkyňou vo vzťahu k určovaniu vývozných cien pre predmetný výrobok na základe toho, že i) Čínska obchodná komora pre dovozcov a vývozcov kovov, minerálov a chemických látok je poverená, aby stanovila minimálnu cenu, overovala a vetovala vývozy nerešpektujúce túto cenu; a ii) sa presadzuje minimálna cena tým, že sa zabráni vývozným transakciám, ktoré neboli schválené uvedenou obchodnou komorou. Konkrétne sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že usúdil, že Rada má spochybniť dôkaznú silu alebo dostatočnosť dôkazov predložených odvolateľkou týkajúcich sa toho, že systém zavedený obchodnou komorou a podporovaný čínskymi orgány pre vývoz v skutočnosti neobmedzil možnosť vývozcov nezávisle stanoviť vývozné ceny;

               5.

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že usúdil, že na základe ostatných zistení sa Rada dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď odmietla priznať odvolateľke štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve.

      (1)  Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.


title: Vec T-290/13: Žaloba podaná 24. mája 2013 — CMBG/Komisia a ECB

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/14

         Žaloba podaná 24. mája 2013 — CMBG/Komisia a ECB
   (Vec T-290/13)
   (2013/C 226/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: CMBG Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor, a A. Paschalides, advokát)

      Žalované: Európska centrálna banka a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil povinnosť nahradiť škodu vo výške 1 999 121,60 EUR z dôvodu, že podmienky vyžadované podľa memoranda o porozumení z 26. apríla 2013 medzi Cyprom a žalovanými v bodoch 1.23 až 1.27 obsahujú požiadavky, ktoré sú v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily na ochranu jednotlivcov, konkrétne s článkom 17 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ľudských právach,

               —

               vyhlásil, že relevantné podmienky sú neplatné, a nariadil bezodkladné prehodnotenie nástrojov finančnej pomoci podľa článkov 14 až 18 Zmluvy, ktorou sa zriaďuje Európsky mechanizmus pre stabilitu (ďalej len „Zmluva EMS“), na základe jej článku 19, aby došlo ku zmenám v zmysle rozsudku tohto súdu,

               —

               v rozsahu, v akom náhrada podľa prvej časti návrhu nezodpovedá skutočnosti, že relevantné podmienky budú zrušené, uložil povinnosť nahradiť škodu za porušenie článku 263 ZFEÚ.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že relevantné podmienky v memorande o porozumení obsahujú požiadavky, ktoré sú „v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily na ochranu jednotlivcov“ (1), keďže:

                           —

                           uvedené normy majú vyššiu právnu silu, lebo sú obsiahnuté v Charte a EDĽP,

                           —

                           žalované sú podľa článku 51 ods. 1 Charty a článku 6 ods. 2 ZEÚ povinné rešpektovať a dodržiavať základné práva garantované Chartou a EDĽP a

                           —

                           bankové vklady sú majetkom v zmysle uvedeného článku 17 Charty a článku 1 Protokolu č. 1 k EDĽP.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že opísané porušenia práva boli natoľko intenzívne, že predstavujú zjavné porušenie noriem vyššej právnej sily, keďže:

                           —

                           v čase, keď bol žalobca zbavený svojich bankových vkladov, neexistovali v právnej úprave, ktorá sa zaoberá zbavením bankových vkladov, nijaké „podmienky, ktoré ustanovuje zákon“, a to v rozpore s Chartou a Protokolom,

                           —

                           žalobca bol zbavený svojich vkladov bez „včas vyplatenej spravodlivej náhrady“ v rozpore s článkom 17 Charty a článkom 1 Protokolu,

                           —

                           zbavenie vkladov je prima facie protiprávne, ibaže „za predpokladu dodržiavania zásady proporcionality… je to nevyhnutné a skutočne to zodpovedá cieľom všeobecného záujmu, ktoré sú uznané Úniou, alebo… je to potrebné na ochranu práv a slobôd iných“ (2),

                           —

                           konkurujúci verejný záujem na zabránení panike a útoku na bankový systém z krátkodobého a strednodobého hľadiska nebol zvažovaný pri hodnotení verejného záujmu podľa článku 17 Charty a článku 1 Protokolu,

                           —

                           cieľom nebolo poškodiť alebo potrestať Cyprus, ale mu a eurozóne pomôcť poskytnutím podpory stability, a teda poskytnúť úľavu a nedestabilizovať ich finančné inštitúcie a hospodársku životaschopnosť, a

                           —

                           neexistuje vzťah proporcionality medzi zásahom a legitímnym cieľom, lebo podľa článku 3 Zmluvy EMS z roku 2012 je skutočným cieľom „mobilizovať financovanie a na základe prísnej podmienenosti… v prospech členov EMS, ktorí majú závažné finančné problémy, alebo im takéto problémy hrozia, ak je to nevyhnutné na ochranu finančnej stability eurozóny a jednotlivých členských štátov“ bez toho, aby bolo ich hospodárstvo paralyzované.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že zbavenie žalobcu vkladov nebolo nevyhnutné alebo proporcionálne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalované v konečnom dôsledku spôsobili, že žalobca bol zbavený svojich bankových vkladov, lebo ak by nedošlo k zjavnému porušeniu, bankové vklady žalobcu by boli chránené na základe jeho práv podľa Charty a Protokolu, takže strata žalobcu bola dostatočne priama a predvídateľná.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že ak sú vyššie uvedené tvrdenia dôvodné, relevantné podmienky musia byť vyhlásené za neplatné bez ohľadu na to, že boli určené Cypru, lebo žalobca je nimi priamo a osobne dotknutý z dôvodu, že relevantné podmienky a spôsob ich implementácie porušujú Zmluvu a/alebo právne normy, ktoré ich vykonávajú, a/alebo v rozsahu, v akom sa rozhodne, že zbavenie žalobcu bankových vkladov rozvracia právny štát v rozpore s článkom 6 ods. 1 ZEÚ, boli zneužitím právomoci.

      (1)  Pozri rozsudok z 2. decembra 1971, Zuckerfabrik Schoeppenstedt/Rada, 5/71, Zb. s. 975.

      (2)  Článok 52 ods. 1 Charty.


title: Vec C-293/08: Žaloba podaná 2. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/34

         Žaloba podaná 2. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-293/08)
   (2008/C 223/53)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande, I. Koskinen)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Fínska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny, alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov, alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 10. októbra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.