title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júna 2008.#pressetext Nachrichtenagentur GmbH proti Republik Österreich (Bund), APA-OTS Originaltext-Service GmbH a APA Austria Presse Agentur registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania: Bundesvergabeamt - Rakúsko.#Verejné zmluvy - Smernica 92/50/EHS - Postupy verejného obstarávania služieb - Pojem ‘uzavretie zmluvy’".#Vec C-454/06.

text:
      Vec C‑454/06
      pressetext Nachrichtenagentur GmbH
      proti
      Republik Österreich (Bund) a i.
      (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný
      Bundesvergabeamt)
      „Verejné zmluvy – Smernica 92/50/EHS – Postupy verejného obstarávania služieb – Pojem ‚uzavretie zmluvy‘“
      Abstrakt rozsudku
      1.        Aproximácia právnych predpisov – Postupy verejného obstarávania služieb – Smernica 92/50 – Uzavretie zmluvy – Pojem – Zmeny
            ustanovení verejnej zmluvy vykonané počas doby jej platnosti
      (Smernica Rady 92/50, článok 3 ods. 1, články 8 a 9)
      2.        Aproximácia právnych predpisov – Postupy verejného obstarávania služieb – Smernica 92/50 – Uzavretie zmluvy – Pojem – Zmeny
            ustanovení verejnej zmluvy vykonané počas doby jej platnosti
      (Smernica Rady 92/50, článok 3 ods. 1, články 8 a 9)
      3.        Aproximácia právnych predpisov – Postupy verejného obstarávania služieb – Smernica 92/50 – Uzavretie zmluvy – Pojem – Zmeny
            ustanovení verejnej zmluvy vykonané počas doby jej platnosti
      (Smernica Rady 92/50, článok 3 ods. 1, články 8 a 9)
      1.        Výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“ použitý v článku 8 a 9 smernice 92/50 o koordinácii
         postupov verejného obstarávania služieb treba vykladať tak, že nezahŕňajú skutkový stav, keď dôjde k presunu služieb, ktoré
         verejnému obstarávateľovi poskytoval pôvodný poskytovateľ, na iného poskytovateľa služieb založeného vo forme kapitálovej
         spoločnosti, ktorého jediným vlastníkom je pôvodný poskytovateľ služieb, ktorý ho kontroluje prostredníctvom vydávania inštrukcií,
         pokiaľ pôvodný poskytovateľ naďalej zodpovedá za dodržiavanie zmluvných povinností.

      Zmeny ustanovení verejnej zmluvy vykonané počas doby jej platnosti sa totiž považujú za nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice
         92/50 vtedy, ak majú znaky podstatne odlišné od pôvodnej zmluvy, a teda preukazujú vôľu strán nanovo sa dohodnúť na podstatných
         náležitostiach tejto zmluvy. Zmenu verejnej zmluvy počas doby jej platnosti možno považovať za podstatnú, ak zavádza podmienky,
         ktoré ak by figurovali v pôvodnom postupe verejného obstarávania, umožnili by pripustiť iných uchádzačov, než ktorí boli pripustení.

      Hoci je pravdou, že nahradenie zmluvného partnera, s ktorým verejný obstarávateľ pôvodne uzavrel zmluvu, novým zmluvným partnerom,
         treba považovať za takúto podstatnú zmenu dotknutej verejnej zmluvy, ibaže by sa s ním počítalo už v pôvodnej zmluve, v tejto
         súvislosti to nič nemení na tom, že vnútorná reorganizácia zmluvného partnera nemení podstatným spôsobom podmienky pôvodnej
         zmluvy. Ak je teda zmluvným partnerom dcérska spoločnosť v 100-percentnom vlastníctve predchádzajúceho zmluvného partnera,
         ktorá má riadiacu právomoc, a tieto dva subjekty sú spojené zmluvou o prevode ziskov a strát, takáto úprava nepredstavuje
         zmenu podstatných náležitostí zmluvy, ktorú možno považovať za nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      (pozri body 34, 35, 40, 43 – 45, bod 1 výroku)
      2.        Výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“ použitý v článku 8 a 9 smernice 92/50 o koordinácii
         postupov verejného obstarávania služieb treba vykladať tak, že nezahŕňajú prispôsobenie pôvodnej zmluvy zmeneným vonkajším
         okolnostiam, akým je napríklad prepočet cien pôvodne vyjadrených v národnej mene na eurá, len minimálne zníženie týchto cien
         na účely ich zaokrúhlenia a odkaz na nový index cien, ktorého použitie namiesto predtým určeného indexu bolo zakotvené v pôvodnej
         zmluve.

      Zmeny ustanovení verejnej zmluvy vykonané počas doby jej platnosti sa totiž považujú za nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice
         92/50 vtedy, ak majú znaky podstatne odlišné od pôvodnej zmluvy, a teda preukazujú vôľu strán nanovo sa dohodnúť na podstatných
         náležitostiach tejto zmluvy. Zmenu verejnej zmluvy počas doby jej platnosti možno považovať za podstatnú, ak zavádza podmienky,
         ktoré ak by figurovali v pôvodnom postupe verejného obstarávania, umožnili by pripustiť iných uchádzačov, než ktorí boli pripustení.

      V tejto súvislosti, ak sa v nadväznosti na prechod na euro zmení existujúca zmluva v tom smere, že ceny vyjadrené v národnej
         mene sa prepočítajú na euro, nejde o podstatnú zmenu zmluvy, ale len o jej prispôsobenie zmeneným vonkajším okolnostiam, pokiaľ
         sú čiastky v eurách zaokrúhlené v súlade s platnými predpismi. Okrem toho takéto prepočítanie cien na eurá v platnej zmluve
         môže byť sprevádzané úpravou ich reálnej hodnoty, ak aj prekračuje čiastku povolenú príslušnými ustanoveniami týkajúcimi sa
         zavedenia eura, bez toho, aby to znamenalo nové uzavretie zmluvy, za predpokladu, že takáto úprava je len minimálna a dá sa
         objektívne zdôvodniť, ako je to v prípade, ak je zameraná na uľahčenie realizácie zmluvy, napríklad zjednodušením fakturačných
         úkonov. Pokiaľ ide o zmenu formulácie ustanovenia o indexácii, je potrebné sa domnievať, že odkaz na nový index cien nepredstavuje
         zmenu podstatných náležitostí pôvodnej zmluvy, ktorá by mohla predstavovať nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50 v rozsahu,
         v akom sa táto zmena formulácie obmedzila na uplatnenie ustanovení základnej zmluvy, pokiaľ ide o aktualizáciu ustanovenia
         o indexácii.

      (pozri body 34, 35, 57, 58, 61, 68, 69, bod 2 výroku)
      3.        Výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“ použitý v článkoch 8 a 9 smernice 92/50 o koordinácii
         postupov verejného obstarávania služieb treba vykladať tak, že nezahŕňajú takú situáciu, keď sa verejný obstarávateľ s úspešným
         uchádzačom prostredníctvom dodatku k zmluve počas platnosti zmluvy na poskytnutie služieb, ktorú s ním uzavrel na dobu neurčitú,
         dohodne na tom, že na tri roky obnovia ustanovenie o vzdaní sa práva vypovedať zmluvu, ktoré stratilo účinnosť v čase, keď
         bolo dohodnuté nové ustanovenie, pričom sa s ním dohodne na stanovení výraznejšej zľavy oproti zľavám pôvodne stanoveným z určitých
         cien, ktoré sa v konkrétnej oblasti určujú v závislosti od množstva.

      Vzhľadom na to, že relevantným kritériom na určenie, či dohodnutie nového ustanovenia o nevypovedaní zmluvy predstavuje nové
         uzavretie zmluvy, je to, či toto ustanovenie treba považovať za podstatnú zmenu pôvodnej zmluvy, ustanovenie, ktoré so sebou
         nenesie riziko narušenia súťaže na ujmu potenciálnych nových uchádzačov, nemôže byť kvalifikované ako takáto zmena, a teda
         nepredstavuje nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      Pokiaľ ide o zvýšenie zľavy zakotvené v dodatku, ktorej ekonomický efekt je porovnateľný so znížením ceny a následne sa môže
         vykladať tak, že patrí medzi ustanovenia zakotvené základnou zmluvou, takéto zvýšenie nemožno pokladať za podstatnú zmenu
         zmluvy, a teda ani z neho vyvodiť nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50. Okrem toho zvýšenie zľavy, ktoré má za účinok
         zníženie odmeny pre subjekt, s ktorou verejný obstarávateľ uzavrel zmluvu, v porovnaní s pôvodne stanovenou odmenou, nemení
         ekonomickú rovnováhu zmluvy v prospech tohto subjektu. Takisto len samotná skutočnosť, že verejný obstarávateľ získa významnejšiu
         zľavu z ceny za určitú časť služieb tvoriacich predmet zmluvy, nemôže spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže v neprospech
         potenciálnych uchádzačov.

      (pozri body 76, 79, 80, 83 – 87, bod 3 výroku)
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
      z 19. júna 2008 (*)

      „Verejné zmluvy – Smernica 92/50/EHS – Postupy verejného obstarávania služieb – Pojem ‚uzavretie zmluvy‘“
      Vo veci C‑454/06,
      ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesvergabeamt (Rakúsko)
         z 10. novembra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 13. novembra 2006, ktorý súvisí s konaním:

      pressetext Nachrichtenagentur GmbH
      proti
      Republik Österreich (Bund),
      APA-OTS Originaltext-Service GmbH,
      APA Austria Presse Agentur registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung,
      SÚDNY DVOR (tretia komora),
      v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia U. Lõhmus, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), A. Ó Caoimh a A. Arabadjiev,
      generálna advokátka: J. Kokott,
      tajomník: B. Fülöp, referent,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 24. januára 2008,
      so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
      –        pressetext Nachrichtenagentur GmbH, v zastúpení: G. Estermann, Rechtsanwalt,
      –        Republik Österreich (Bund), v zastúpení: A. Schittengruber a C. Mayr, splnomocnení zástupcovia,
      –        APA‑OTS Originaltext-Service GmbH a APA Austria Presse Agentur registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung, v zastúpení:
         J. Schramm, Rechtsanwalt,

      –        rakúska vláda, v zastúpení: M. Fruhmann a C. Mayr, splnomocnení zástupcovia,
      –        francúzska vláda, v zastúpení: J.-C. Gracia, splnomocnený zástupca,
      –        litovská vláda, v zastúpení: D. Kriaučiūnas, splnomocnený zástupca,
      –        Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Kukovec a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia,
      po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 13. marca 2008,
      vyhlásil tento
      Rozsudok
      1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného
         obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322) a smernice Rady 89/665//EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii
         zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného
         obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246), zmenenej a doplnenej smernicou 92/50 (ďalej
         len „smernica č. 89/665“).

      2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pressetext Nachrichtenagentur GmbH (ďalej len „PN“) na jednej strane a Republik
         Österreich (Bund), APA-OTS Originaltext-Service GmbH (ďalej len „APA-OTS“) a APA Austria Presse Agentur registrierte Genossenschaft
         mit beschränkter Haftung (ďalej len „APA“) na strane druhej vo veci zmluvy o poskytovaní služieb tlačovej agentúry.

       Právny rámec
       Právna úprava Spoločenstva
      3        Článok 3 ods. 1 smernice 92/50 stanovuje:

      „Pri verejnom obstarávaní služieb alebo pri organizovaní súťaží návrhov uplatnia obstarávatelia postupy prispôsobené ustanoveniam
         tejto smernice.“

      4        Podľa článku 8 tejto smernice:

      „Zmluvy, ktorých predmetom sú služby uvedené v prílohe I A, sa uzatvárajú v súlade s ustanoveniami kapitol III až VI tejto
         smernice.“

      5        Podľa článku 9 uvedenej smernice:

      „Zmluvy, ktorých predmetom sú služby uvedené v prílohe I B, sa uzatvárajú v súlade s článkami 14 a 16.“
      6        Článok 10 tej istej smernice stanovuje:

      „Zmluvy, predmetom ktorých sú služby uvedené tak v prílohe I A, ako aj v prílohe I B, sa uzatvárajú v súlade s ustanoveniami
         kapitol III až VI v tých prípadoch, keď hodnota služieb uvedených v prílohe I A je vyššia ako hodnota služieb uvedených v prílohe
         I B. V opačnom prípade sa uzatvárajú v súlade s článkami 14 a 16.“

      7        Článok 11 ods. 3 uvedenej smernice stanovuje:

      „Obstarávatelia môžu uzavrieť verejnú zmluvu na poskytnutie služby na základe rokovacieho konania bez zverejnenia oznamu v týchto
         prípadoch:

      …
      e)      v prípade doplňujúcich služieb, ktoré neboli zahrnuté v pôvodne zamýšľanej zmluve alebo v pôvodne uzatvorenej zmluve, ale
         ktoré sa v dôsledku nepredvídaných okolností stali nevyhnutné pre vykonanie príslušnej služby, pod podmienkou, že takéto zmluva
         na poskytnutie týchto služieb sa uzavrie s poskytovateľom služieb, ktorý túto službu vykonáva:

      –        ak takéto doplňujúce služby nemôžu byť technicky alebo ekonomicky oddelené od hlavnej zmluvy bez toho, aby spôsobili značné
         ťažkosti obstarávateľovi,

      alebo
      –        ak takéto služby, aj keď sú od realizácie pôvodnej objednávky oddeliteľné, sú nutné pre jej úspešné zavŕšenie.
      Celková predpokladaná cena doplňujúcich služieb však nesmie presahovať 50 % ceny podľa hlavnej zmluvy;
      f)      v prípade nových služieb, ktoré spočívajú v opakovaní podobných služieb, ktorými bol poskytovateľ služieb poverený a ktorému
         ten istý obstarávateľ zadal už predtým objednávku, za predpokladu, že takéto služby vyhovujú základnému projektu, na ktorý
         bola prvá zmluva uzavretá v súlade s postupmi uvedenými v odseku 4. Možnosť vyhlásenia rokovacieho konania musí byť uvedená
         už pri vyhlásení verejného obstarávania na prvý projekt, pričom obstarávatelia budú pri uplatňovaní článku 7 brať do úvahy
         celkové predpokladané náklady dodatočných služieb. Tento postup môže byť použitý výhradne v priebehu troch rokov od uzavretia
         pôvodnej verejnej zmluvy.“

       Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
      8        APA bola založená v Rakúsku po II. svetovej vojne vo forme registrovaného družstva s ručením obmedzeným. Členmi tohto družstva
         boli takmer všetky rakúske denníky a ORF – rakúsky rozhlas a televízia. APA je spolu so svojimi dcérskymi spoločnosťami vedúcim
         subjektom na rakúskom trhu tlačových agentúr a tradične poskytuje Republik Österreich (Bund) rôzne služby tlačovej agentúry.

      9        PN pôsobí na rakúskom trhu tlačových agentúr od roku 1999, ale pre rakúske federálne orgány pripravuje tlačové správy len
         vo veľmi obmedzenom rozsahu. PN spolupracuje s menším počtom novinárov ako APA a v porovnaní s ňou nedisponuje takým veľkým
         archívom.

      10      V roku 1994, to znamená ešte pred svojím vstupom do Európskej únie, uzavrela Republik Österreich (Bund) zmluvu (ďalej len
         „základná zmluva“) s APA o odplatnom poskytovaní určitých služieb. Táto zmluva rakúskym federálnym orgánom v podstate umožňuje
         vyhľadávať a používať aktuálne informácie (tzv. základná služba), vyžiadať si informácie a tlačové správy historickej povahy
         pochádzajúce z databázy spoločnosti APA, tzv. APADok, a využívať tiež službu pôvodných textov APA, tzv. OTS, jednak pre svoje
         informácie, jednak na šírenie vlastných tlačových správ. Databáza APADok zahŕňa údaje základnej služby od 1. januára 1988,
         ako aj správy spracúvané službou OTS od 1. júna 1989.

      11      Základná zmluva bola uzavretá na dobu neurčitú s výhradou ustanovenia, v ktorom sa strany vzdávajú práva vypovedať zmluvu
         do 31. decembra 1999.

      12      Základná zmluva v článku 2 písm. c) stanovovala:

      „Za on-line kozultácie informačných služieb APA vymedzených v článku 1 APA účtuje ako poplatok za minútu CPU (čistý čas) využívania systému
         elektronického spracovania údajov cenu, ktorá zodpovedá najnižšej odstupňovanej spotrebiteľskej cene podľa úradného cenníka
         (v súčasnosti 67 ATS bez DPH za minútu CPU) zníženej o 15 %.“

      13      Táto zmluva tiež obsahovala ustanovenia týkajúce sa dátumu prvého zvýšenia cien, maximálnej sumy každého zvýšenia a indexácie
         cien na základe indexu spotrebiteľských cien v roku 1986, pričom referenčnou hodnotou bol index vypočítaný na rok 1994. V tejto
         súvislosti článok 5 ods. 3 zmluvy konkrétne stanovoval, že „…bolo výslovne dohodnuté, že hodnota odmien stanovených v článku
         2 písm. a) a b) je nemenná. Pri výpočte indexácie treba vychádzať z indexu spotrebiteľských cien 86 (ISC 86) zverejneného
         Rakúskym ústredným štatistickým úradom (ÖSTAT) alebo z nasledujúceho indexu, ktorý ho nahradí.“

      14      V septembri roku 2000 APA založila vo forme spoločnosti s ručením obmedzeným dcérsku spoločnosť APA-OTS, ktorej je 100‑percentným
         vlastníkom. Medzi týmito dvoma spoločnosťami existuje dohoda o prevode ziskov a strát, z ktorej podľa vyjadrení APA a APA-OTS
         vyplýva, že APA-OTS je po finančnej, administratívnej a ekonomickej stránke súčasťou APA a svoju činnosť musí riadiť v súlade
         s jej inštrukciami. APA. APA-OTS je okrem toho povinná každoročne prevádzať svoj zisk na APA, ktorá zase v prípade potreby
         musí vyrovnať ročné straty APA-OTS.

      15      V septembri roku 2000 APA presunula na APA-OTS svoju činnosť týkajúcu sa služby OTS. Republik Österreich (Bund) bola o tejto
         zmene informovaná v októbri roku 2000. Istý spolupracovník APA oprávnený na jej zastupovanie ubezpečil rakúske orgány, že
         po tomto presune je APA spoločne a nerozdielne zodpovedná s APA-OTS a že celkovo sa na poskytovaných službách nič nemení.
         Rakúske orgány preto súhlasili s tým, že službu OTS bude poskytovať APA-OTS, a od tejto chvíle platili za túto službu priamo
         APA-OTS.

      16      Ustanovenia základnej zmluvy boli ďalej zmenené prvým dodatkom, ktorý bol uzavretý v roku 2001 a nadobudol účinnosť 1. januára
         2002. Pri príležitosti prechodu na euro tento dodatok upravil pôvodnú zmluvu tak, ako je uvedené v bodoch 17 až 20 tohto rozsudku.

      17      Po prvé, suma ročného poplatku za využívanie redakčných článkov a mediálnych archívov vo výške 10 080 000 ATS bola nahradená
         sumou 800 000 eur. Vzhľadom na ustanovenie o indexácii mala byť cena za rok 2002 11 043 172 ATS (na účely prechodu na euro
         zaokrúhlená na 802 538,61 eura). Bolo rozhodnuté, že sa neponechá táto suma, ale zaokrúhlená čiastka 800 000 eur, čo predstavuje
         zníženie o 0,3 %.

      18      Po druhé, cena stanovená za on-line konzultácie informačných služieb APA, ktorá bola 67 ATS za minútu, bola nahradená cenou 4,87 eura za minútu. S výnimkou zaokrúhlenia
         pri prechode na euro sa reálna hodnota tejto ceny nezmenila.

      19      Po tretie, na účely výpočtu indexácie bol index, na rok 1994 vypočítaný na základe indexu spotrebiteľských cien v roku 1986,
         ako referenčný bod nahradený indexom vypočítaným na rok 2001 na základe indexu spotrebiteľských cien v roku 1996. V tejto
         súvislosti prvý dodatok zmenil najmä článok 5 ods. 3 základnej zmluvy v tomto zmysle:

      „Bolo výslovne dohodnuté, že hodnota odmien stanovených v článku 2 písm. a) a b) je nemenná. Pri výpočte indexácie treba vychádzať
         z indexu spotrebiteľských cien 96 (ISC 96) zverejneného Rakúskym ústredným štatistickým úradom (ÖSTAT) alebo z nasledujúceho
         indexu, ktorý ho nahradí.“

      20      Po štvrté, odchýlením sa od tohto mechanizmu indexácie boli niektoré ceny na roky 2002 až 2004 stanovené bezprostredne. Cena
         8,50 ATS za riadok pri vkladaní tlačových správ v službe OTS bola nahradená pevnými cenami 0,66 eura za riadok v roku 2002,
         0,67 eura v roku 2003 a 0,68 eura v roku 2004. Ak by sa bolo uplatnilo ustanovenie o indexácii, táto cena by sa bola musela
         v roku 2002 zvýšiť na 9,31 ATS za riadok (po zaokrúhlení 0,68 eura za riadok). Táto cena teda bola v roku 2002 znížená o 2,94 %
         a v roku 2003 o 1,47 %.

      21      Druhý dodatok, ktorý bol uzavretý v októbri 2005 a nadobudol účinnosť 1. januára 2006, priniesol ďalšie dve zmeny základnej
         zmluvy. Týmto druhým dodatkom bola základná zmluva zmenená tak, ako je uvedené v bodoch 22 a 23 tohto rozsudku.

      22      Vzdanie sa práva vypovedať zmluvu, dohodnuté v základnej zmluve až do 31. decembra 1999, bolo nanovo stanovené až do 31. decembra
         2008.

      23      Okrem toho zľava na cene za on-line konzultácie informačných služieb APA dohodnutá v základnej zmluve vo výške 15 % bola zmenená na 25 %. V tomto smere druhý
         dodatok zmenil článok 2 písm. c) základnej zmluvy takto:

      „Nasledujúce ustanovenia (základnej zmluvy v znení prvého dodatku) sa počínajúc 1. januárom 2006 menia takto:
      1. V článku 2 písm. c) sa percentuálna čiastka 15 % nahrádza čiastkou 25 %.
      …“
      24      V roku 2004 PN ponúklo Republik Österreich (Bund) svoje služby tlačovej agentúry, táto ponuka však neviedla k uzavretiu zmluvy.

      25      V žalobách podaných 4. a 19. júla 2006 PN požiadala Bundesvergabeamt, aby v prvom rade určil, že rozdelenie základnej zmluvy
         v nadväznosti na reštrukturalizáciu APA v priebehu roku 2000, ako aj dodatky k zmluvám uzavreté počas rokov 2001 a 2005, ktoré
         kvalifikovala ako „obstarávanie de facto“, sú nezákonné, a subsidiárne, že voľba jednotlivých postupov obstarávania bola v danom prípade protiprávna.

      26      Pokiaľ ide o lehoty na podanie žaloby, Bundesvergabeamt upresňuje, že hoci sa napadnuté úkony uskutočnili v priebehu rokov
         2000, 2001 a 2005, opravné prostriedky proti protiprávnemu verejnému obstarávaniu použiteľné podľa vnútroštátneho práva (to
         znamená určovacia žaloba s účinkom zrušenia zmluvy) boli vytvorené až neskoršie, s účinnosťou od 1. februára 2006. Lehota
         na podanie takejto žaloby je šesť mesiacov od protiprávneho verejného obstarávania. Vnútroštátny súd sa domnieva, že je namieste
         uplatniť § 1496 rakúskeho občianskeho zákonníka, podľa ktorého, ak nemožno predpísané opravné prostriedky použiť, premlčacie
         lehoty neplynú, za predpokladu, že takéto uplatnenie je v súlade s právom Spoločenstva.

      27      Za týchto podmienok Bundesvergabeamt rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:

      „1.      Je potrebné pojem „obstarávanie“ v článku 3 ods. 1 smernice Rady 92/50… a pojem „uzatváranie zmlúv“ v článku 8 a 9 tej istej
         smernice vykladať tak, že zahŕňajú aj skutkové stavy, pri ktorých verejný obstarávateľ súhlasí s tým, že bude v budúcnosti
         objednávať služby od poskytovateľa služieb, ktorý je kapitálovou spoločnosťou, zatiaľ čo predtým boli tieto služby dodávané
         iným poskytovateľom služieb, ktorý je jediným akcionárom budúceho poskytovateľa a zároveň nad budúcim poskytovateľom vykonáva
         prostredníctvom vydávania inštrukcií kontrolu? Je v takom prípade z právneho hľadiska významné, že verejný obstarávateľ nemá
         istotu, že počas platnosti pôvodnej zmluvy nedôjde k úplnému alebo čiastočnému prevodu obchodných podielov poskytovateľa služieb
         na tretie osoby a že sa počas obdobia platnosti zmluvy nezmení zloženie členov družstva, vo forme ktorého je organizovaný
         poskytovateľ služieb?

      2.      Je potrebné pojem „obstarávanie“ v článku 3 ods. 1 smernice 92/50… a pojem „uzatváranie zmlúv“ v článku 8 a 9 tej istej smernice
         vykladať tak, že zahŕňajú aj skutkové stavy, pri ktorých sa verejný obstarávateľ počas platnosti zmluvy o poskytovaní služieb
         uzavretej na dobu neurčitú dohodne s poskytovateľom služieb na zmene odplaty za určité poskytované služby, pričom nanovo formulujú
         ustanovenie o indexácii, pokiaľ tieto zmeny vedú k zmene ceny služieb pri príležitosti prechodu na euro?

      3.      Je potrebné pojem „obstarávanie“ v článku 3 ods. 1 smernice 92/50… a pojem „uzatváranie zmlúv“ v článku 8 a 9 tej istej smernice
         vykladať tak, že zahŕňajú aj skutkové stavy, keď sa verejný obstarávateľ počas obdobia platnosti zmluvy o poskytovaní služieb
         uzavretej na dobu neurčitú prostredníctvom dodatku k zmluve dohodne s poskytovateľom služieb, že na obdobie nasledujúcich
         troch rokov obnovia ustanovenie o vzdaní sa práva na výpoveď zmluvy, ktoré v čase uzavretia dodatku stratilo účinnosť, pričom
         sa pri tejto zmene zmluvných podmienok poskytnú vyššie zľavy na niektoré ceny stanovené v určitej oblasti v závislosti od
         množstva?

      4.      V prípade, že by išlo o uzavretie zmluvy, t. j. v prípade kladnej odpovede na niektorú z predchádzajúcich troch otázok, je
         potrebné článok 11 ods. 3 písm. b) smernice 92/50… alebo iné ustanovenia práva Spoločenstva, ako napríklad zásadu transparentnosti,
         vykladať tak, že verejnému obstarávateľovi umožňujú zadať služby na základe jedinej zmluvy na poskytnutie služieb prostredníctvom
         rokovacieho konania bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, pokiaľ sa na časť poskytovaných služieb
         vzťahuje ochrana výhradných práv, ako sa uvádza v článku 11 ods. 3 písm. b) smernice 92/50…? Alebo vyžaduje zásada transparentnosti,
         prípadne iné predpisy práva Spoločenstva, uverejnenie oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania aj pri verejnom obstarávaní
         služieb, ktoré nie sú vyhradené, aby si mali príslušné podnikateľské kruhy možnosť preveriť, či skutočne ide o zadanie služieb,
         ktoré podliehajú ochrane výhradných práv? Alebo vyžadujú predpisy práva Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, aby
         boli služby v takom prípade zadané v rámci oddelených konaní podľa toho, či tu existujú, alebo neexistujú výhradné práva,
         aby bolo aspoň čiastočne umožnené výberové konanie?

      5.      V prípade zodpovedania štvrtej otázky v tom zmysle, že verejný obstarávateľ môže zadať služby, na ktoré sa viaže ochrana výhradných
         práv, a také, na ktoré sa výhradné práva nevzťahujú, v rámci jedného konania: Môže podnikateľ odôvodniť svoju schopnosť skutočne
         poskytnúť celý rozsah služieb verejnému obstarávateľovi, ak nedisponuje právom nakladať s údajmi, na ktoré sa vzťahujú výhradné
         práva podnikateľského subjektu s dominantným postavením na trhu, tým, že sa tento podnikateľ odvolá na článok 82 ES a z neho
         vyplývajúcu povinnosť subjektu s dominantným postavením na trhu v členskom štáte ES, ktorý disponuje výhradnými právami k daným
         údajom, poskytnúť mu tieto údaje za primeraných podmienok?

      6.      V prípade zodpovedania prvej, druhej a tretej otázky v tom zmysle, že prostredníctvom čiastočného prevzatia zmluvných záväzkov
         v roku 2000 a/alebo prostredníctvom jedného alebo obidvoch uvedených dodatkov k zmluve došlo k novému uzavretiu zmluvy; a ďalej
         pre prípad, že by mala byť štvrtá otázka zodpovedaná v tom zmysle, že na účely transparentnosti a preskúmateľnosti plánovaných
         verejných obstarávaní by musel verejný obstarávateľ služby, na ktoré sa nevzťahuje ochrana výhradných práv, zadať v rámci
         oddeleného konania, alebo v prípade zadania služieb v celom rozsahu (v prejednávanej veci tlačové správy, základná služba
         a užívateľské práva na APADok) by musel vopred uverejniť oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania:

      Je potrebné vykladať pojem „poškodené” v článku 1 ods. 3 smernice 89/665… a v článku 2 ods. 1 písm. c) tej istej smernice
         tak, že v takom prípade ako tento, bol podnikateľ poškodený v zmysle týchto ustanovení už vtedy, keď mu bola odňatá možnosť
         účasti na postupe verejného obstarávania, pretože verejný obstarávateľ neuverejnil oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania,
         na základe ktorého by podnikateľ mohol podať žiadosť o účasť alebo ponuku, prípadne požiadať o preverenie existencie výhradných
         práv príslušné kontrolné orgány?

      7.      Je potrebné zásady práva Spoločenstva, ako sú zásada ekvivalencie a zásada účinnej právnej ochrany, pri zohľadnení ďalších
         predpisov práva Spoločenstva vykladať tak, že podnikateľ na ich základe disponuje subjektívnym a nepodmieneným právom voči
         členskému štátu, ktoré mu umožňuje vykonať potrebné právne kroky na príslušných vnútroštátnych orgánoch na zabezpečenie náhrady
         škody z dôvodu porušenia predpisov Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, a to po zadaní a najmenej počas šiestich
         mesiacov od času, keď sa podnikateľ mohol dozvedieť o protiprávne vykonanom verejnom obstarávaní, pričom sa táto lehota musí
         predĺžiť o čas, počas ktorého nebolo možné uplatniť náhradu škody z dôvodu absencie právneho základu vo vnútroštátnom práve,
         ak pri nárokoch na náhradu škody podľa vnútroštátneho práva platí spravidla trojročná premlčacia doba, ktorá začína plynúť
         od času, keď sa poškodený dozvedel o vzniknutej škode a o tom, kto ju spôsobil, a ak v dôsledku absencie právnej ochrany v určitých
         oblastiach práva premlčacie doby ani neplynú?“

       O prejudiciálnych otázkach
      28      Na úvod je potrebné zdôrazniť, že aj keď bola zmluva vo veci samej uzavretá pred vstupom Rakúskej republiky do Európskej únie,
         predpisy Spoločenstva v danej oblasti sa na túto zmluvu vzťahujú od dátumu pristúpenia tohto štátu (pozri v tomto zmysle rozsudok
         z 24. septembra 1998, Tögel, C‑76/97, Zb. s. I‑5357, bod 14).

      29      Prvými troma svojimi otázkami sa Bundesvergabeamt v podstate snaží zistiť, za akých podmienok možno zmeny existujúcej zmluvy
         medzi verejným obstarávateľom a poskytovateľom služieb považovať za nové uzavretie verejnej zmluvy na poskytnutie služieb
         v zmysle smernice 92/50.

      30      Smernica 92/50 neponúka výslovnú odpoveď na tieto otázky, ale prináša viacero relevantných usmernení, ktoré treba situovať
         do všeobecného rámca predpisov Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania.

      31      Z judikatúry vyplýva, že hlavným cieľom pravidiel Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania je zabezpečiť voľný pohyb
         služieb a otvorenie nenarušenej hospodárskej súťaže vo všetkých členských štátoch (pozri rozsudok z 11. januára 2005, Stadt
         Halle a RPL Lochau, C‑26/03, Zb. s. I‑1, bod 44). Druhé, šieste a dvadsiate odôvodnenie smernice 92/50 tento dvojaký cieľ
         výslovne potvrdzujú.

      32      Pri realizácii tohto dvojakého cieľa právo Spoločenstva uplatňuje najmä zásadu zákazu diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti,
         zásadu rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a z nej vyplývajúcu povinnosť transparentnosti (pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. novembra
         1999, Unitron Scandinavia a 3-S, C‑275/98, Zb. s. I‑8291, bod 31; zo 7. decembra 2000, Telaustria a Telefonadress, C‑324/98,
         Zb. s. I‑10745, body 60 a 61, ako aj z 29. apríla 2004, Komisia/CAS Succhi di Frutta, C‑496/99 P, Zb. s. I‑3801, body 108
         a 109).

      33      Pokiaľ ide o zmluvy upravené smernicou 92/50, ktorých predmetom sú výlučne alebo hlavne služby uvedené v prílohe I A tejto
         smernice, smernica vykonáva tieto zásady a túto povinnosť transparentnosti najmä tým, že predpisuje určité postupy verejného
         obstarávania. Pokiaľ ide o zmluvy upravené touto smernicou, ktorých predmetom sú výlučne alebo hlavne služby uvedené v prílohe
         I B smernice, smernica nevnucuje tie isté pravidlá pre postupy verejného obstarávania, napriek tomu táto kategória verejných
         zmlúv na poskytnutie služieb podlieha základným pravidlám práva Spoločenstva a z nich vyplývajúcej povinnosti transparentnosti
         (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. novembra 2007, Komisia/Írsko, C‑507/03, Zb. s. I‑9777, body 26, 30 a 31).

      34      Na účely zabezpečenia transparentnosti postupov a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi sa zmeny ustanovení verejnej zmluvy
         vykonané počas doby jej platnosti považujú za nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50 vtedy, ak majú znaky podstatne
         odlišné od pôvodnej zmluvy, a teda preukazujú vôľu strán nanovo sa dohodnúť na podstatných náležitostiach tejto zmluvy (pozri
         v tomto zmysle rozsudok z 5. októbra 2000, Komisia/Francúzsko, C‑337/98, Zb. s. I‑8377, body 44 a 46).

      35      Zmenu verejnej zmluvy počas doby jej platnosti možno považovať za podstatnú, ak zavádza podmienky, ktoré ak by figurovali
         v pôvodnom postupe verejného obstarávania, umožnili by pripustiť iných uchádzačov, než ktorí boli pripustení, alebo vybrať
         inú ponuku než tú, ktorá bola pôvodne vybratá.

      36      Zmenu pôvodnej zmluvy možno považovať za podstatnú aj vtedy, ak zmluvu vo významnej miere rozširuje aj na služby, ktoré v nej
         pôvodne neboli zahrnuté. Tento výklad potvrdzuje aj článok 11 ods. 3 písm. e) a f) smernice 92/50, ktorý pri verejných zmluvách
         na poskytnutie služieb, ktorých predmetom sú výlučne alebo hlavne služby uvedené v prílohe I A tejto smernice, ukladá obmedzenia,
         pokiaľ ide o rozsah, v akom môžu verejní obstarávatelia použiť rokovacie konanie na zadanie doplnkových služieb k službám
         tvoriacim predmet pôvodnej zmluvy.

      37      Zmenu tiež možno považovať za podstatnú, ak mení ekonomickú rovnováhu zmluvy v prospech úspešného uchádzača spôsobom, s ktorým
         nepočítali ustanovenia pôvodnej zmluvy.

      38      Na otázky položené Súdnemu dvoru je potrebné odpovedať vo svetle uvedených úvah.

       O prvej otázke
      39      V prvej otázke sa vnútroštátny súd zameriava na presun služieb OTS, dovtedy poskytovaných spoločnosťou APA, na APA-OTS v priebehu
         roka 2000. V podstate sa pýta, či zmena zmluvného partnera za takých okolností, aké sú vo veci samej, predstavuje nové uzavretie
         zmluvy v zmysle článku 3 ods. 1 a článkov 8 a 9 smernice 92/50.

      40      Nahradenie zmluvného partnera, s ktorým verejný obstarávateľ pôvodne uzavrel zmluvu, novým zmluvným partnerom, treba vo všeobecnosti
         považovať za zmenu podstatných náležitostí dotknutej verejnej zmluvy, ibaže by sa s ním počítalo už v pôvodnej zmluve, napríklad
         vo forme subdodávok.

      41      Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu je APA-OTS, ktorá má formu spoločnosti s ručením obmedzeným, z právneho hľadiska inou
         osobou ako subjekt, s ktorým bola uzavretá pôvodná zmluva.

      42      Faktom tiež je, že odkedy boli v roku 2000 služby OTS presunuté z APA na APA-OTS, verejný obstarávateľ vykonáva platby súvisiace
         s touto službou nie voči APA, ale priamo voči APA-OTS.

      43      Presun danej činnosti však vykazuje určité osobité znaky, ktoré umožňujú dospieť k záveru, že takéto zmeny, zavedené v takej
         situácii, o akú ide vo veci samej, nepredstavujú zmenu podstatných náležitostí zmluvy.

      44      Zo spisu totiž vyplýva, že APA-OTS je dcérska spoločnosť v 100‑percentnom vlastníctve APA, že APA má nad APA-OTS riadiacu
         právomoc a že medzi týmito dvoma subjektmi existuje zmluva o prevode ziskov a strát, ktoré preberá APA. Ďalej zo spisu vyplýva,
         že istá osoba oprávnená vystupovať v mene APA ubezpečila verejného obstarávateľa, že po presune služieb OTS je APA spoločne
         a nerozdielne zodpovedná s APA-OTS a že celkovo sa na poskytovaných službách nič nemení.

      45      Takáto úprava v podstate predstavuje vnútornú reorganizáciu zmluvného partnera, ktorá podstatným spôsobom nemení podmienky
         pôvodnej zmluvy.

      46      Vnútroštátny súd sa v tomto kontexte pýta, či sa so skutočnosťou, že verejný obstarávateľ nemá istotu, že počas celej doby
         platnosti zmluvy obchodné podiely APA-OTS nebudú prevedené na tretie osoby, spájajú právne následky.

      47      Ak by obchodné podiely APA-OTS boli počas doby platnosti zmluvy vo veci samej prevedené na tretiu osobu, nešlo by už o vnútornú
         reorganizáciu pôvodného zmluvného partnera, ale o skutočnú zmenu zmluvného partnera, čo by v zásade predstavovalo zmenu podstatnej
         náležitosti zmluvy. Takáto udalosť by mohla predstavovať nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      48      Analogické uvažovanie by sa uplatnilo aj v prípade, že by sa s prevodom obchodných podielov dcérskej spoločnosti počítalo
         už v čase presunu činnosti na túto dcérsku spoločnosť (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. novembra 2005, Komisia/Rakúsko,
         C‑29/04, Zb. s. I‑9705, body 38 až 42).

      49      V každom prípade, pokiaľ k takémuto vývoju nedošlo, platí naďalej analýza uvedená v bode 45 tohto rozsudku, a síce že predmetná
         situácia predstavuje len vnútornú reorganizáciu zmluvného partnera. Absencia záruk, že obchodné podiely dcérskej spoločnosti
         nebudú počas trvania zmluvy prevedené na tretie osoby, nemá na tento záver vplyv.

      50      Vnútroštátny súd sa tiež pýta na právne následky viažuce sa na absenciu záruk pre verejného obstarávateľa, že sa zloženie
         spoločníkov pôvodného poskytovateľa služieb počas celej doby trvania zmluvy nezmení.

      51      Verejné zmluvy sa bežne uzatvárajú s právnickými osobami. Ak je právnická osoba založená vo forme akciovej spoločnosti kótovanej
         na burze, zo samotnej jej povahy vyplýva, že zloženie jej akcionárov sa môže v každej chvíli zmeniť. Takáto situácia v zásade
         nespochybňuje platnosť uzavretia verejnej zmluvy s takouto spoločnosťou. Inak by to mohlo byť vo výnimočných prípadoch, napríklad
         pri úkonoch zameraných na obídenie právnych predpisov Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania.

      52      Obdobné úvahy sa uplatnia aj v rámci verejných zmlúv uzatváraných s právnickými osobami vo forme nie akciovej spoločnosti,
         ale vo forme družstva s ručením obmedzeným, ako je to vo veci samej. Prípadné zmeny v zložení okruhu spoločníkov takéhoto
         družstva v zásade neznamenajú podstatnú zmenu zmluvy, ktorá bola s družstvom uzavretá.

      53      Ani tieto úvahy preto nemenia záver uvedený v bode 45 tohto rozsudku.

      54      Z toho vyplýva, že na prvú otázku je potrebné odpovedať tak, že výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie
         zmlúv“ použitý v článku 8 a 9 smernice Rady 92/50 treba vykladať tak, že nezahŕňajú skutkový stav, o aký ide vo veci samej,
         keď dôjde k presunu služieb, ktoré verejnému obstarávateľovi poskytoval pôvodný poskytovateľ, na iného poskytovateľa služieb
         založeného vo forme kapitálovej spoločnosti, ktorého jediným vlastníkom je pôvodný poskytovateľ služieb, ktorý ho kontroluje
         prostredníctvom vydávania inštrukcií, pokiaľ pôvodný poskytovateľ naďalej zodpovedá za dodržiavanie zmluvných povinností.

       O druhej otázke
      55      Vo svojej druhej otázke sa vnútroštátny súd zameriava na zmeny vnesené do základnej zmluvy prvým dodatkom, ktorý bol uzavretý
         v roku 2001 a nadobudol účinnosť 1. januára 2002. V podstate sa pýta, či určité cenové zmeny znamenajú nové uzavretie zmluvy
         v zmysle smernice 92/50.

      56      Táto prejudiciálna otázka sa týka po prvé prepočtu cien na eurá bez zmeny ich reálnej hodnoty, po druhé prepočtu cien na eurá
         sprevádzaného znížením ich reálnej hodnoty a po tretie zmeny formulácie ustanovenia o indexácii cien.

      57      Odpoveď musí znieť, že ak sa v nadväznosti na prechod na euro zmení existujúca zmluva v tom smere, že ceny vyjadrené v národnej
         mene sa prepočítajú na euro, nejde o podstatnú zmenu zmluvy, ale len o jej prispôsobenie zmeneným vonkajším okolnostiam, pokiaľ
         sú čiastky v eurách zaokrúhlené v súlade s platnými predpismi, najmä s nariadením Rady (ES) č. 1103/97 zo 17. júna 1997 o určitých
         ustanoveniach týkajúcich sa zavedenia eura (Ú. v. ES L 162, s. 1; Mim. vyd. 10/001, s. 81).

      58      Ak zaokrúhlenie cien prepočítaných na euro prekročí čiastku povolenú príslušnými ustanoveniami, ide o zmenu reálnej hodnoty
         cien stanovených v pôvodnej zmluve. Vynára sa preto otázka, či takáto zmena cien predstavuje nové uzavretie zmluvy.

      59      Je jasné, že cena je dôležitou podmienkou verejnej zmluvy (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/CAS Succhi di Frutta, už
         citovaný, bod 117).

      60      Zmena tejto podmienky počas doby platnosti zmluvy za absencie výslovného splnomocnenia v ustanoveniach pôvodnej zmluvy v tomto
         zmysle by mohla spôsobiť porušenie zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi (pozri v tomto zmysle rozsudok
         Komisia/CAS Succhi di Frutta, už citovaný, bod 121).

      61      Prepočítanie cien na eurá v platnej zmluve však môže byť sprevádzané úpravou ich reálnej hodnoty bez toho, aby to znamenalo
         nové uzavretie zmluvy, za predpokladu, že takáto úprava je len minimálna a dá sa objektívne zdôvodniť, ako je to v prípade,
         ak je zameraná na uľahčenie realizácie zmluvy, napríklad zjednodušením fakturačných úkonov.

      62      Vo veci samej sa ročný poplatok za používanie redakčných článkov a mediálnych archívov znížil len o 0,3 %, aby zodpovedal
         zaokrúhlenému číslu, ktoré zjednoduší výpočty. Ďalej ceny za on line vkladanie tlačových správ v službe OTS boli na rok 2002 znížené o 2,94 % a na rok 2003 o 1,47 %, tak aby boli vyjadrené v zaokrúhlených
         číslach, ktoré rovnako uľahčia výpočty. Okrem toho, že sa tieto úpravy cien týkajú iba malých čiastok, boli zavedené nie v prospech,
         ale na ťarchu úspešného uchádzača, s ktorým bola uzavretá zmluva, ktorý súhlasil so znížením cien, ktoré by inak vyplynuli
         z príslušných pravidiel prepočtu a indexácie.

      63      Za takýchto podmienok je možné sa domnievať, že úprava cien platnej verejnej zmluvy neznamená zmenu podstatných náležitostí
         tejto zmluvy, ktorá by predstavovala nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      64      Pokiaľ ide o zmenu formulácie ustanovenia o indexácii, je potrebné zdôrazniť, že základná zmluva v článku 5 ods. 3 konkrétne
         stanovovala, že „pri výpočte indexácie treba vychádzať z indexu spotrebiteľských cien 86 (ISC 86) zverejneného Rakúskym ústredným
         štatistickým úradom (ÖSTAT) alebo z nasledujúceho indexu, ktorý ho nahradí“.

      65      Z toho vyplýva, že základná zmluva počítala s nahradením v nej určeného cenového indexu neskorším indexom.

      66      Prvý dodatok k zmluve nahradil index cien uvedený v základnej zmluve, to znamená index spotrebiteľských cien z roku 1986 (ISC
         86), ktorý uverejnil ÖSTAT, novším indexom, a síce Indexom spotrebiteľských cien za rok 1996 (ISC 96), ktorý uverejnila tá
         istá organizácia.

      67      Ako bolo vysvetlené v bode 19 tohto rozsudku, uvedený dodatok použil ako referenčný bod index vypočítaný na rok 2001, čo je
         rok uzavretia dodatku, namiesto roku 1994, čo je rok uzavretia základnej zmluvy. Táto aktualizácia referenčného bodu je v súlade
         s aktualizáciou indexu cien.

      68      Z toho vyplýva, že prvý dodatok sa obmedzil na uplatnenie ustanovení základnej zmluvy, pokiaľ ide o aktualizáciu ustanovenia
         o indexácii.

      69      Za takýchto podmienok je potrebné sa domnievať, že odkaz na nový index cien nepredstavuje zmenu podstatných náležitostí pôvodnej
         zmluvy, ktorá by mohla predstavovať nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      70      Z toho vyplýva, že na druhú otázku je potrebné odpovedať tak, že výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie
         zmlúv“ použitý v článkoch 8 a 9 smernice 92/50 treba vykladať tak, že nezahŕňajú prispôsobenie pôvodnej zmluvy zmeneným vonkajším
         okolnostiam, akým je napríklad prepočet cien pôvodne vyjadrených v národnej mene na eurá, len minimálne zníženie týchto cien
         na účely ich zaokrúhlenia a odkaz na nový index cien, ktorého použitie namiesto predtým určeného indexu bolo zakotvené v pôvodnej
         zmluve.

       O tretej otázke
      71      Vo svojej tretej otázke sa vnútroštátny súd zameriava na zmeny vnesené do základnej zmluvy druhým dodatkom, ktorý bol uzavretý
         v októbri 2005 a nadobudol účinnosť 1. januára 2006.

      72      Vnútroštátny súd sa v podstate pýta, či jednak v dôsledku dohodnutia nového ustanovenia o vzdaní sa práva vypovedať zmluvu
         a jednak v dôsledku zvýšenia zliav dohodnutých na ceny za niektoré plnenia, ktoré sú predmetom zmluvy, dochádza k novému uzavretiu
         zmluvy.

      73      Pokiaľ ide predovšetkým o dohodnutie nového ustanovenia o nevypovedaní zmluvy počas doby platnosti zmluvy uzavretej na dobu
         neurčitú, je potrebné pripomenúť, že prax spočívajúca v uzavretí verejnej zmluvy na poskytnutie služieb na dobu neurčitú je
         ako taká vzdialená systému a účelu predpisov Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania. Takáto prax by v konečnom dôsledku
         mohla vytvoriť prekážky hospodárskej súťaži medzi potenciálnymi poskytovateľmi služieb a zabrániť uplatňovaniu ustanovení
         smerníc Spoločenstva v oblasti zverejňovania postupov verejného obstarávania.

      74      V každom prípade však právo Spoločenstva v súčasnosti nezakazuje uzatváranie verejných zmlúv na poskytnutie služieb na dobu
         neurčitú.

      75      Takisto ani ustanovenie, ktorým sa strany zaviažu nevypovedať počas určitého obdobia zmluvu uzavretú na dobu neurčitú, nemožno
         a priori považovať za protiprávne z pohľadu práva Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania.

      76      Ako vyplýva z bodu 34 tohto rozsudku, relevantným kritériom na určenie, či dohodnutie takéhoto ustanovenia predstavuje nové
         uzavretie zmluvy, je to, či toto ustanovenie treba považovať za podstatnú zmenu pôvodnej zmluvy (pozri v tomto zmysle rozsudok
         Komisia/Francúzsko, už citovaný, body 44 a 46).

      77      Ustanovenie, o ktoré ide vo veci samej, formalizuje vzdanie sa práva na výpoveď zmluvy počas obdobia zodpovedajúceho rokom
         2005 až 2008.

      78      Je však potrebné zdôrazniť, že po tom, ako sa 31. decembra 1999 skončila platnosť ustanovenia o nevypovedaní zmluvy obsiahnutého
         v základnej zmluve, mohla byť zmluva vo veci samej za predpokladu dodržania výpovednej doby kedykoľvek vypovedaná. Zostala
         však naďalej platná a účinná počas obdobia zodpovedajúceho rokom 2000 až 2005 vrátane, keďže ani verejný obstarávateľ, ani
         poskytovateľ služieb nevykonali svoje právo na vypovedanie zmluvy.

      79      Zo spisu nevyplýva, že počas obdobia od roku 2005 do roku 2008, na ktoré sa vzťahovalo ustanovenie o nevypovedaní zmluvy,
         by verejný obstarávateľ v prípade neexistencie tohto ustanovenia mal konkrétnu predstavu o skončení platnej zmluvy a vykonaní
         nového výberového konania. Aj keby sme predpokladali, že tak mal v úmysle urobiť, doba, ktorej sa týkalo toto ustanovenie,
         t. j. tri roky, nebola takej povahy, že by mu v tom mohla zabrániť počas neprimerane dlhého obdobia vzhľadom na čas, ktorý
         je potrebný na zorganizovanie takéhoto konania. Za týchto okolností nie je preukázané, že by takéto ustanovenie o nevypovedaní
         zmluvy – pokiaľ sa do zmluvy nevkladá systematicky – nieslo so sebou riziko narušenia súťaže na ujmu potenciálnych nových
         uchádzačov. Nemožno ho preto kvalifikovať ako podstatnú zmenu pôvodnej zmluvy.

      80      Z toho vyplýva, že za takých podmienok, aké sú vo veci samej, zakotvenie ustanovenia o vzdaní sa práva na výpoveď zmluvy na
         obdobie troch rokov počas platnosti zmluvy na poskytnutie služieb uzavretej na dobu neurčitú nepredstavuje nové uzavretie
         zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      81      Po druhé, pokiaľ ide o zvýšenie zľavy zakotvené v druhom dodatku, je potrebné pripomenúť, že základná zmluva vo vzťahu k dotknutým
         službám stanovovala „cenu, ktorá zodpovedá najnižšej odstupňovanej spotrebiteľskej cene podľa úradného cenníka… zníženej o 15 %.“.

      82      Podľa vysvetlení poskytnutých Súdnemu dvoru sa táto zmienka týka degresívnej sadzby, ktorú uplatňuje APA a na základe ktorej
         sa ceny predmetných služieb znižujú, ak sa využívanie týchto služieb zo strany zmluvného partnera APA zvyšuje.

      83      Podľa niektorých týchto vysvetlení sa zvýšenie sadzby zľavy z 15 % na 25 %, stanovené v druhom dodatku, rovná uplatneniu nižšej
         ceny. Aj keď sú zníženie ceny a zvýšenie sadzby zľavy formálne inak vyjadrené, ich ekonomický efekt je porovnateľný.

      84      Za týchto podmienok možno zvýšenie zľavy vykladať tak, že patrí medzi ustanovenia zakotvené v základnej zmluve.

      85      Okrem toho zvýšenie zľavy, ktoré má za účinok zníženie odmeny pre subjekt, s ktorou verejný obstarávateľ uzavrel zmluvu, v porovnaní
         s pôvodne stanovenou odmenou, nemení ekonomickú rovnováhu zmluvy v prospech tohto subjektu.

      86      Takisto len samotná skutočnosť, že verejný obstarávateľ získa významnejšiu zľavu z ceny za určitú časť služieb tvoriacich
         predmet zmluvy, nemôže spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže v neprospech potenciálnych uchádzačov.

      87      Z uvedeného vyplýva, že v takej situácii, aká je vo veci samej, stanovenie výraznejšej zľavy oproti zľavám pôvodne stanoveným
         z určitých cien, ktoré sa v konkrétnej oblasti určujú v závislosti od množstva, nemožno pokladať za podstatnú zmenu zmluvy,
         a teda ani z neho vyvodiť nové uzavretie zmluvy v zmysle smernice 92/50.

      88      Na tretiu otázku je preto potrebné odpovedať tak, že výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“
         použitý v článkoch 8 a 9 smernice 92/50 treba vykladať tak, že nezahŕňajú takú situáciu, o akú ide vo veci samej, keď sa verejný
         obstarávateľ s úspešným uchádzačom prostredníctvom dodatku k zmluve počas platnosti zmluvy na poskytnutie služieb, ktorú s ním
         uzavrel na dobu neurčitú, dohodne na tom, že na tri roky obnovia ustanovenie o vzdaní sa práva vypovedať zmluvu, ktoré stratilo
         účinnosť v čase, keď bolo dohodnuté nové ustanovenie, pričom sa s ním dohodne na stanovení výraznejšej zľavy oproti zľavám
         pôvodne stanoveným z určitých cien, ktoré sa v konkrétnej oblasti určujú v závislosti od množstva.

      89      Vzhľadom na odpovede dané na prvú až tretiu otázku nie je potrebné odpovedať na štvrtú až siedmu otázku.

       O trovách
      90      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
         začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
         Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
         konania, nemôžu byť nahradené.

      Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
      1.      Výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“ použitý v článku 8 a 9 smernice Rady 92/50/EHS
            z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb treba vykladať tak, že nezahŕňajú skutkový stav, o aký
            ide vo veci samej, keď dôjde k presunu služieb, ktoré verejnému obstarávateľovi poskytoval pôvodný poskytovateľ, na iného
            poskytovateľa služieb založeného vo forme kapitálovej spoločnosti, ktorého jediným vlastníkom je pôvodný poskytovateľ služieb,
            ktorý ho kontroluje prostredníctvom vydávania inštrukcií, pokiaľ pôvodný poskytovateľ naďalej zodpovedá za dodržiavanie zmluvných
            povinností.
      2.      Výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“ použitý v článkoch 8 a 9 smernice 92/50 treba vykladať
            tak, že nezahŕňajú prispôsobenie pôvodnej zmluvy zmeneným vonkajším okolnostiam, akým je napríklad prepočet cien pôvodne vyjadrených
            v národnej mene na eurá, len minimálne zníženie týchto cien na účely ich zaokrúhlenia a odkaz na nový index cien, ktorého
            použitie namiesto predtým určeného indexu bolo zakotvené v pôvodnej zmluve.
      3.      Výraz „obstarávanie“ použitý v článku 3 ods. 1 a výraz „uzatváranie zmlúv“ použitý v článkoch 8 a 9 smernice 92/50 treba vykladať
            tak, že nezahŕňajú takú situáciu, o akú ide vo veci samej, keď sa verejný obstarávateľ s úspešným uchádzačom prostredníctvom
            dodatku k zmluve počas platnosti zmluvy na poskytnutie služieb, ktorú s ním uzavrel na dobu neurčitú, dohodne na tom, že na
            tri roky obnovia ustanovenie o vzdaní sa práva vypovedať zmluvu, ktoré stratilo účinnosť v čase, keď bolo dohodnuté nové ustanovenie,
            pričom sa s ním dohodne na stanovení výraznejšej zľavy oproti zľavám pôvodne stanoveným z určitých cien, ktoré sa v konkrétnej
            oblasti určujú v závislosti od množstva.
      Podpisy
      * Jazyk konania: nemčina.


Rozsudok Súdneho dvora z 15. januára 1986. # Pietro Pinna proti Caisse d'allocations familiales de la Savoie. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania Cour de cassation - Francúzsko. # Sociálne zabezpečenie - Rodinné prídavky. # Vec 41/84.


Rozsudok Súdneho dvora z 22. marca 1961. # Société nouvelle des usines de Pontlieue - Aciéries du Temple (S.N.U.P.A.T.) proti Vysokému úradu ESUO. # Spojené veci 42 a 49/59.