title: Vec C-484/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank ’s-Gravenhage (Holandsko) 31. októbra 2012 — Georgetown University/Octrooicentrum Nederland, konajúci pod názvom NL Octrooicentrum

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank ’s-Gravenhage (Holandsko) 31. októbra 2012 — Georgetown University/Octrooicentrum Nederland, konajúci pod názvom NL Octrooicentrum
   (Vec C-484/12)
   2013/C 26/43
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank ’s-Gravenhage

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Georgetown University

      Žalovaný: Octrooicentrum Nederland, konajúci pod názvom NL Octrooicentrum

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (1), predovšetkým jeho článok 3 písm. c), tomu, aby sa v prípade, ak platný základný patent chráni viaceré výrobky, majiteľovi základného patentu udelilo osvedčenie pre každý z chránených výrobkov?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: ako sa má článok 3 písm. c) nariadenia (ES) č. 469/2009 vykladať v tom prípade, keď platný základný patent chráni niekoľko výrobkov a v čase podania žiadosti o udelenie osvedčenia pre jeden z výrobkov chránených základným patentom (A) ešte neboli udelené osvedčenia pre ostatné výrobky chránené tým istým základným patentom (B, C), ale na základe žiadostí pre tieto výrobky (B, C) však boli osvedčenia udelené skôr, ako sa rozhodlo o žiadosti o udelenie osvedčenia pre prvý uvedený výrobok (A)?

               3.

               Je z hľadiska odpovede na predchádzajúcu otázku relevantné, či bola žiadosť v prípade jedného z výrobkov, ktoré sú chránené základným patentom (A), podaná v rovnaký deň, keď boli podané žiadosti súvisiace s ostatnými výrobkami, ktoré sú chránené tým istým základným patentom (B, C)?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: je možné udeliť osvedčenie výrobku, ktorý je chránený platným základným patentom, ak bolo už predtým udelené osvedčenie pre iný výrobok, ktorý je chránený rovnakým základným patentom, ale žiadateľ sa prvého uvedeného osvedčenia vzdal, aby mohol na základe toho istého základného patentu získať rovnaké osvedčenie?

               5.

               Ak je z hľadiska odpovede na predchádzajúcu otázku relevantné, či má vzdanie sa spätný účinok: riadi sa otázka spätnej účinnosti vzdania sa článkom 14 písm. b) nariadenia (ES) č. 469/2009 alebo vnútroštátnym právom? Ak sa otázka spätnej účinnosti vzdania sa riadi článkom 14 písm. b) nariadenia (ES) č. 469/2009: má sa toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že vzdanie sa je spätne účinné?

      (1)  Ú. v. EÚ L 152, s. 1.


title: Vec T-305/08: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Taliansko/Komisia [ „Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 530/2008 — Obnova populácie tuniaka modroplutvého — Stanovenie TAC na rok 2008 — Zastavenie konania“ ]

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/11

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-305/08) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 530/2008 - Obnova populácie tuniaka modroplutvého - Stanovenie TAC na rok 2008 - Zastavenie konania)
   2012/C 109/23
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: F. Arena, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Banks a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori (Ú. v. EÚ L 155, s. 9)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-305/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  28. januára 2013 — Európska komisia/Slovenská republika

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. januára 2013 — Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-305/12) (1)

   2013/C 108/47
   Jazyk konania: slovenčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 8.9.2012.


title: Vec C-234/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 12. mája 2010 — Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 12. mája 2010 — Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Vec C-234/10)
   ()
   2010/C 221/28
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable

      Žalovaní: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 15 ods. 1 písm. d) nariadenia 1260/2001 (1) vykladať v tom zmysle, že na účely výpočtu priemernej straty je potrebné pre všetky kategórie vyvezeného cukru vydeliť sumu skutočných nákladov sumou vyvezeného množstva, bez ohľadu na to, či za tieto množstvá boli skutočne zaplatené náhrady?

               2.

               Je nariadenie 1193/2009 (2) neplatné vzhľadom na článok 15 nariadenia Rady 1260/2001 v tom, že stanovuje produkčné odvody za cukor vypočítané na základe priemernej straty, ktorá sa, pokiaľ ide o cukor vyvezený v rámci spracovaných výrobkov vypočíta tak, že sa jednotková čiastka náhrady za vývoz za tieto výrobky vynásobí celkovými vyvezenými množstvami, vrátane množstiev vyvezených bez vybratia náhrad, a nie tak, že sa reálne vynaložené náklady vydelia sumou vyvezeného množstva s náhradami alebo bez náhrad?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 178, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 (Ú. v. EÚ L 321, 8.12.2009, s. 1).


title: Vec F-96/06: Žaloba podaná 10. augusta 2006 – G/Komisia

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/23

         Žaloba podaná 10. augusta 2006 – G/Komisia
   (Vec F-96/06)
   (2006/C 237/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: G (Port-Vendres, Francúzsko) (v zastúpení: B. Cambier a L. Cambier, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť, že žalovaná je zodpovedná za porušenie povinností, ktorého sa dopustila na ujmu žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi a jeho rodine predbežnú sumu 1 581 801 EUR, ktorá zodpovedá polovici ujmy spôsobenej každým porušením povinností Komisiou, jej zamestnancami, vedúcimi a/alebo inými orgánmi, ktoré sú na ňu napojené – druhá polovica musí byť upresnená za pomoci znalca,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť úroky vo výške 8 % zo všetkých uvedených súm, a to od 23. novembra 1999, dátumu uzavretia prvej správy o vnútornom vyšetrovaní vedenom Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), v ktorej sa objavujú prvé náznaky zaujatosti vo vzťahu k žalobcovi, alebo subsidiárne, od 29. júna 2005, dátumu, kedy žalobca podal žiadosť o náhradu škody podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku;

               —

               ustanoviť znalca,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.
   Ako prvý žalobný dôvod žalobca vytýka Komisii, že ho umiestnila do jadra aféry „Berthelot“ a že ho považovala za hlavného iniciátora tejto aféry, kým všetky obvinenia boli nepravdivé a neexistoval najmenší dôkaz, ktorý by bol spôsobilý preukázať tieto obvinenia proti žalobcovi. Týmto konaním Komisia porušila povinnosť starostlivosti a správneho úradného postupu a uviedla do omylu legitímne očakávania žalobcu.
   Ako druhý žalobný dôvod žalobca vytýka Komisii hrubé porušenie jeho práva na obhajobu porušením povinností a správnou nečinnosťou vo vyšetrovaní v súvislosti s aférou „Berthelot“, ktoré nebolo vedené nestranným spôsobom.
   Ako tretí žalobný dôvod žalobca uvádza porušenie povinnosti zachovávať mlčanlivosť, keďže v priebehu roka 2000 vydala Komisia novinárom povolenie vstúpiť do sídla OLAF-u a oboznámiť sa s dôvernými dokumentmi týkajúcimi sa žalobcu, aby niektoré z nich mohli ďalej šíriť prostredníctvom televízneho vysielania.
   Ako štvrtý žalobný dôvod žalobca kritizuje rozhodnutie Komisie zbaviť ho trestnej imunity.
   Ako piaty žalobný dôvod žalobca vytýka Komisii, že ho preložila na miesto hlavného poradcu na generálnom riaditeľstve „Výskum a technologický rozvoj,“ nie v záujme služby alebo v rámci politiky mobility inštitúcie, ale ako zastretú disciplinárnu sankciu.
   V šiestom žalobnom dôvode týkajúcom sa konania o uznaní profesijného pôvodu choroby (článok 73 služobného poriadku), žalobca napáda rozhodnutia Komisie o vylúčení od počiatku predpokladu pracovného úrazu a postúpení jeho spisu Vyšetrovaciemu a disciplinárnemu úradu Komisie (IDOC), aby na základe správneho vyšetrovania určil pôvod jeho choroby.
   Ako siedmy žalobný dôvod sa žalobca dovoláva nezávislosti konania upraveného v článku 73 a 78 služobného poriadku a napáda rozhodnutie posudkovej komisie v Komisii o zastavení konania v rámci konania začatého na základe článku 78 ods. 5 služobného poriadku, keďže žiadne rozhodnutie nebolo prijaté na základe článku 73 služobného poriadku.
   Ako ôsmy žalobný dôvod žalobca kritizuje skutočnosť, že boli proti nemu vedené – a sú vedené – disciplinárne konania, hoci materiálne dôkazy, ktoré boli podkladom konaní, označil belgický sudca v rámci trestného konania vedeného proti nemu za nedôvodné.
   Žalobca z toho vyvodil záver, že zmienené porušenie povinností Komisiou je pôvodom jeho nervovej depresie, kvôli ktorej musel predčasne ukončiť svoj služobný postup ako úradník. Táto skutočnosť spôsobila materiálnu a morálnu ujmu jemu samému, ako aj jeho rodine.


title: Vec C-302/10: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening (Autorské práva — Informačná spoločnosť — Smernica 2001/29/ES — Článok 5 ods. 1 a 5 — Literárne a umelecké diela — Rozmnožovanie krátkych úryvkov z literárnych diel — Novinové články — Dočasné a prechodné rozmnožovanie — Technický proces pozostávajúci z naskenovania článkov a následnej konverzie na textový súbor, elektronického spracovania rozmnoženiny a uloženia do pamäte počítača časti tejto rozmnoženiny — Dočasné rozmnožovanie predstavujúce integrálnu a podstatnú časť takéhoto technologického procesu — Cieľ takéhoto rozmnožovania spočívajúci v oprávnenom použití diela alebo chráneného predmetu — Samostatný ekonomický význam uvedeného rozmnožovania)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/8

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening
   (Vec C-302/10) (1)

   (Autorské práva - Informačná spoločnosť - Smernica 2001/29/ES - Článok 5 ods. 1 a 5 - Literárne a umelecké diela - Rozmnožovanie krátkych úryvkov z literárnych diel - Novinové články - Dočasné a prechodné rozmnožovanie - Technický proces pozostávajúci z naskenovania článkov a následnej konverzie na textový súbor, elektronického spracovania rozmnoženiny a uloženia do pamäte počítača časti tejto rozmnoženiny - Dočasné rozmnožovanie predstavujúce integrálnu a podstatnú časť takéhoto technologického procesu - Cieľ takéhoto rozmnožovania spočívajúci v oprávnenom použití diela alebo chráneného predmetu - Samostatný ekonomický význam uvedeného rozmnožovania)
   2012/C 73/12
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Infopaq International A/S

      Žalovaný: Danske Dagblades Forening

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Højesteret — Výklad článku 2 a článku 5 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Spoločnosť, ktorej hlavný predmet činnosti spočíva vo vytváraní zhrnutí novinových článkov prostredníctvom skenovania — Uschovávanie výňatku z článku pozostávajúce zo základného vyhľadávacieho slova spolu s piatimi slovami, ktoré mu predchádzajú, a piatimi slovami, ktoré za ním nasledujú — Dočasné rozmnoženia, ktoré sú podstatnou súčasťou technického procesu

      Výrok

               1.

               Článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že dočasné rozmnoženia uskutočnené počas procesu „zberu dát“, ako sú rozmnoženia vo veci samej,
               spĺňajú podmienku, podľa ktorej tieto rozmnoženia predstavujú integrálnu a podstatnú časť technologického procesu, bez ohľadu na skutočnosť, že započínajú a ukončujú daný proces a zahŕňajú aj zásah zo strany ľudí,
               sú v súlade s podmienkou, podľa ktorej rozmnoženia sledujú jediný cieľ t. j. umožniť oprávnené použitie diela alebo chráneného predmetu,
               spĺňajú podmienku, podľa ktorej tieto rozmnoženia nesmú mať samostatný ekonomický význam, pokiaľ jednak ich uplatnenie neumožňuje uskutočniť dodatočný prínos, ktorý by presahoval oprávnené použitie chráneného diela, a jednak dočasné rozmnoženia nevedú k zmene diela.

               2.

               Článok 5 ods. 5 smernice 2001/29 sa má vykladať v tom zmysle, že ak sú splnené podmienky uvedené v článku 5 ods. 1 uvedenej smernice, dočasné rozmnoženia uskutočnené počas procesu „zberu dát“, ako sú rozmnoženia vo veci samej, spĺňajú podmienku, podľa ktorej rozmnoženia neohrozujú bežné využívanie diela a ani neodôvodnene nepoškodzujú oprávnené záujmy majiteľa práv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec T-143/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Španielsko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Španielskom — Oddelená priama pomoc pre roky podávania žiadosti 2008 a 2009 — Nedostatky v systéme kontroly — Určenie kontrolných vzoriek — Bremeno dôkazu — Poľnohospodárska rozvojová pomoc v autonómnej oblasti Castilla a León pre roky podávania žiadosti 2009 a 2010 — Kontroly na mieste — Kľúčové kontroly — Proporcionalita“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-143/15) (1)

   ((„EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Španielskom - Oddelená priama pomoc pre roky podávania žiadosti 2008 a 2009 - Nedostatky v systéme kontroly - Určenie kontrolných vzoriek - Bremeno dôkazu - Poľnohospodárska rozvojová pomoc v autonómnej oblasti Castilla a León pre roky podávania žiadosti 2009 a 2010 - Kontroly na mieste - Kľúčové kontroly - Proporcionalita“))
   (2017/C 293/33)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Sampol Pucurull a M. J. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ a smerujúca k čiastočnému zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 16, 2015, s. 33)

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka finančnej opravy uloženej Španielskemu kráľovstvu v náväznosti na vyšetrovanie AA/2009/007/ES pre rok podávania žiadosti 2009.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Výmaz veci T-14/05

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/45

         Výmaz veci T-14/05 (1)

   (2005/C 182/85)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením z 25. mája 2005 predseda štvrtej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-14/05: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005


title: Vec C-335/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Belgicko) 11. júla 2014 – Les Jardins de Jouvence (združenie s ručením obmedzeným)/Belgické kráľovstvo (Daňový úrad v Mons)

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Belgicko) 11. júla 2014 – Les Jardins de Jouvence (združenie s ručením obmedzeným)/Belgické kráľovstvo (Daňový úrad v Mons)
   (Vec C-335/14)
   2014/C 339/06
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Les Jardins de Jouvence CRL

      Odporca: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je ošetrovateľské zariadenie v zmysle dekrétu Valónskeho regiónu z 5. júna 1997 týkajúceho sa domovov dôchodcov, ošetrovateľských zariadení a zariadení dennej starostlivosti pre starých ľudí, ktoré poskytuje za účelom zisku špeciálne ubytovanie pre jednu alebo dve osoby spolu so zariadenou kuchyňou, obývačkou, spálňou a zariadenou kúpeľňou, pričom im tak umožňuje viesť nezávislý život, ako aj slobodne využívať doplnkové služby za odplatu, ktoré sú prístupné iným osobám ako nájomníkom ošetrovateľského zariadenia (prevádzkovanie reštaurácie – baru, kaderníctva a kozmetického salónu, fyzioterapeutické priestory, činnosti ergoterapie, práčovňa, ošetrovňa a odber krvi, ordinácia), subjektom sociálnej povahy, ktorý „poskytuje služby a dodávky tovaru úzko súvisiace so sociálnou starostlivosťou alebo činnosťou v oblasti sociálneho zabezpečenia“ v zmysle článku 13 A ods. 1 písm. g) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia
                   (1) (teraz článok 132 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (2))?

               2.

               Bude sa odpoveď na túto otázku líšiť, ak predmetné ošetrovateľské zariadenie získa na poskytovanie služieb dotáciu alebo inú formu finančného zvýhodnenia alebo pomoci zo strany verejnej moci?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001. s. 23.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-624/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. októbra 2015 – The Tea Board/ÚHVT – Delta Lingerie (Darjeeling) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Obrazová ochranná známka Darjeeling — Skoršie kolektívne slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva DARJEELING — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. októbra 2015 – The Tea Board/ÚHVT – Delta Lingerie (Darjeeling)
   (Vec T-624/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Obrazová ochranná známka Darjeeling - Skoršie kolektívne slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva DARJEELING - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Tea Board (Kalkata, India) (v zastúpení: A. Nordemann a M. Maier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Delta Lingerie (Cachan, Francúzsko) (v zastúpení: G. Marchais a P. Martini-Berthon, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. septembra 2013 (vec R 1504/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi The Tea Board a Delta Lingerie

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 17. septembra 2013 (vec R 1504/2012-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka tovarov označených prihlasovanou ochrannou známkou patriacich do triedy 25 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a „služieb spojených s maloobchodným predajom dámskej spodnej bielizne a dámskej bielizne, voňaviek, toaletných vôd a kozmetického tovaru, bielizne pre domácnosť a kúpeľovej bielizne“ označených prihlasovanou ochrannou známkou a patriacich do triedy 35 v zmysle uvedenej dohody.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec C-194/12: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Benidorm — Španielsko) — Concepción Maestre García/Centros Comerciales Carrefour SA (Článok 99 rokovacieho poriadku — Smernica 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok — Dovolenka za kalendárny rok stanovená podnikom, ktorá sa prekrýva s nemocenskou dovolenkou — Právo čerpať dovolenku za kalendárny rok v inom období — Peňažná náhrada za nevyčerpanú dovolenku za kalendárny rok)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/11

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Benidorm — Španielsko) — Concepción Maestre García/Centros Comerciales Carrefour SA
   (Vec C-194/12) (1)

   (Článok 99 rokovacieho poriadku - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok - Dovolenka za kalendárny rok stanovená podnikom, ktorá sa prekrýva s nemocenskou dovolenkou - Právo čerpať dovolenku za kalendárny rok v inom období - Peňažná náhrada za nevyčerpanú dovolenku za kalendárny rok)
   2013/C 108/21
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social de Benidorm

      Účastníci konania

      Žalobca: Concepción Maestre García

      Žalovaný: Centros Comerciales Carrefour SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Juzgado de lo Social de Benidorm — Výklad článku 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381) — Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok — Pracovník, ktorý je dočasne práceneschopný počas obdobia dovolenky za kalendárny rok určeného podnikom — Právo pracovníka čerpať dovolenku v inom období

      Výrok

               1.

               Článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že nepripúšťa výklad vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorého zamestnanec, ktorý je na nemocenskej dovolenke počas obdobia dovolenky za kalendárny rok jednostranne stanoveného v rozvrhu dovoleniek podnikom, v ktorom je zamestnaný, nemá po skončení svojej nemocenskej dovolenky nárok na čerpanie dovolenky za kalendárny rok v inom ako pôvodne stanovenom období, v prípade potreby aj mimo príslušného rozhodujúceho obdobia, a to z dôvodov spojených s výrobou a organizáciou podniku.

               2.

               Článok 7 smernice 2003/88 sa má vykladať v tom zmysle, že nepripúšťa výklad vnútroštátnej právnej úpravy, ktorý umožňuje, že za obdobie dovolenky za kalendárny rok, ktoré zamestnanec nemohol čerpať z dôvodu pracovnej neschopnosti, sa mu vyplatí peňažná náhrada a to počas trvania pracovnej zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec C-76/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 11. februára 2016 – INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 11. februára 2016 – INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie
   (Vec C-76/16)
   (2016/C 270/26)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s.

      Žalovaný: Úrad pre verejné obstarávanie

      Ďalší účastník konania: Slovenský futbalový zväz

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné taký postup vnútroštátneho orgánu, kedy ekonomickú a finančnú situáciu uchádzača vo verejnom obstarávaní na zákazku s predpokladanou hodnotou 3 milióny € na základe ním predloženého čestného prehlásenia a bankovej informácie, že účastník môže čerpať z osobitného bankového úveru bez účelovej viazanosti až do limitného rámca presahujúceho hodnotu zákazky, vyhodnotil ako nepreukázanie súťažnej podmienky o ekonomickej a finančnej situácii uchádzača, vykladať ako súladný s cieľom článku 47, najmä jeho odseku 1 písm. aj a odseku 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby?

               2.

               Je možné situáciu na trhu s bankovými službami členského štátu, kedy banka vo svojom záväznom úverovom prísľube podmieňuje poskytnutie finančných prostriedkov splnením podmienok poskytnutia úveru uvedených v úverovej zmluve, ktoré v čase konania verejného obstarávania nie sú bližšie špecifikované, označiť v zmysle článku 47 ods. 5 citovanej smernice č. 2004/18/ES za opodstatnené dôvody, ktoré neumožňujú uchádzačovi poskytnúť dokumenty požadované verejným obstarávateľom, t. j. že za tejto situácie môže preukázať svoju ekonomickú a finančnú situáciu čestným prehlásením o existencii svojho postačujúceho úverového vzťahu s bankou?

               3.

               Je možné situáciu pri súdnom prieskume rozhodnutia vnútroštátneho orgánu verejného obstarávania o vylúčení neúspešného uchádzača, kedy už jednotlivé zákazky boli úspešným uchádzačom takmer zrealizované, vyhodnotiť ako objektívnu prekážku, ktorá neumožňuje vnútroštátnemu súdu naplniť obsah ustanovenia článku 47 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 1 ods. 1 a článkom 2 ods. 3, 6, 7 a 8 smernice Rady 89/665/EHS (2) z 21. decembra 1989 o koordinácií zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.

      (2)  Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246.


title: Vec C-534/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bergamo – Taliansko) – trestné konanie proti Andreovi Gaitimu, Sidi Amidou Billovi, Josephovi Arasomwanovi, Giuseppemu Carissimimu, Sahabouvi Songnemu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/10

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bergamo – Taliansko) – trestné konanie proti Andreovi Gaitimu, Sidi Amidou Billovi, Josephovi Arasomwanovi, Giuseppemu Carissimimu, Sahabouvi Songnemu
   (Vec C-534/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bergamo

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec T-299/08: Žaloba podaná 1. augusta 2008 – Elf Aquitaine/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/29

         Žaloba podaná 1. augusta 2008 – Elf Aquitaine/Komisia
   (Vec T-299/08)
   (2008/C 272/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: E. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť na základe článku 230 ES rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev č. K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008 v rozsahu, v akom sa týka Elf Aquitaine,

               —

               subsidiárne:

                           —

                           zrušiť alebo znížiť na základe článku 229 ES pokutu vo výške 22 700 000 eur uloženú spoločne a nerozdielne Arkema France SA a Elf Aquitaine článkom 2c) rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev č. K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008,

                           —

                           zrušiť alebo znížiť na základe článku 229 ES pokutu vo výške 15 890 000 eur uloženú Elf Aquitaine článkom 2e) rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev č. K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008,

               —

               v každom prípade zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa touto žalobou domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008 vo veci COMP/38.695 – Chlorečnan sodný, ktorým Komisia určila, že niektoré podniky, vrátane žalobkyne, porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 ods. 1 Dohody o Európskom hospodárskom priestore rozdelením predajov, určením cien, výmenou, z obchodného hľadiska, citlivých informácií o cenách a objemoch predajov a sledovaním výkonu týchto protisúťažných dohôd na trhu chlorečnanu sodného v Európskom hospodárskom priestore.
   Na podporu týchto tvrdení žalobkyňa uvádza jedenásť dôvodov založených na:

               —

               porušení pravidiel riadiacich pripísateľnosť porušení v rámci skupín spoločností, keďže i) Komisia nesprávne uviedla, že nemala povinnosť predložiť dôkazy potvrdzujúce domnienku, že materská spoločnosť, ktorá ovláda dcérsku spoločnosť v rozsahu 100 %, na ňu vykonáva rozhodujúci vplyv; ii) dôkazy skutočne uvedené Komisiou nie sú spôsobilé potvrdiť túto domnienku a iii) Komisia zamietla súbor indícií, ktoré uviedla žalobkyňa a ktoré vyvracajú túto domnienku,

               —

               porušení práva na obhajobu žalobkyne a zásad rovnosti zbraní, prezumpcie neviny, zodpovednosti za vlastné konanie a personality trestov, zákonnosti a rovnosti zaobchádzania v oblasti pripísateľnosti,

               —

               skreslení súboru indícií predložených žalobkyňou,

               —

               rozpore dôvodov, pokiaľ ide o pojem podnikateľ v zmysle článku 81 ods. 1 ES, nezávislosť dcérskej spoločnosti Arkema France vo vzťahu k žalobkyni a obsah kontroly, ktorú materská spoločnosť musí vykonávať nad dcérskou spoločnosťou na to, aby mohlo byť porušenie dcérskej spoločnosti pripísané materskej spoločnosti,

               —

               porušení zásady riadnej správy vecí verejných, keďže Komisia i) nepreskúmala so starostlivosťou a nestrannosťou všetky relevantné dôkazy; ii) neuplatnila na účastníkov konania rovnaké pravidlá, ktoré uplatňuje na seba, a iii) neprerušila konanie začaté proti žalobkyni čakajúc na rozsudky v relevantných veciach spočívajúcich pred Súdom prvého stupňa,

               —

               porušení zásady právnej istoty, keďže Komisia sa odklonila od kritérií pripísateľnosti porušenia dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti uplatnených v predchádzajúcich rozhodnutiach,

               —

               zneužití právomoci, keďže uložené sankcie boli zbavené svojho legitímneho cieľa, a to potrestania podnikateľa za porušenie povinnosti,

               —

               nedôvodnom charaktere uloženia samotnej pokuty žalobkyni pri porušení zásady autonómie právnickej osoby a s prihliadnutím na odstrašujúci účinok pri určení výšky pokuty dvakrát,

               —

               porušení zásad a pravidiel riadiacich výpočet pokuty,

               —

               porušení oznámenia o zhovievavosti (1) tvrdiac, že dôkazy predložené dcérskou spoločnosťou Arkema France boli nedostatočné, a

               —

               skutočnosti, že je nespravodlivé uložiť najprísnejšiu sankciu žalobkyni prostredníctvom dvoch rozdielnych pokút, ak zodpovednosť dcérskej spoločnosti Arkema France bola zjavne menšia ako zodpovednosť EKA a Finnish Chemicals.

      (1)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, 2002, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Vec T-72/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. júla 2016 – Bank Mellat/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zrušenie napadnutých aktov — Zastavenie konania“)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/38

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. júla 2016 – Bank Mellat/Rada
   (Vec T-72/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zrušenie napadnutých aktov - Zastavenie konania“))
   (2016/C 343/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Mellat (Teherán, Irán) (v zastúpení: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Z. Burbeza, solicitors, M. Brindle, QC, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a I. Rodios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2011, s. 71), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2011, s. 11), a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, 2012, s. 1) v rozsahu, v akom bolo meno žalobkyne ponechané na zozname osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Návrh na vstup do konania ako vedľajší účastníci spoločností Provincial Investment Companies Association, Saba Tamin Investment Company, Common Investment Fund (Pars Fund), Shirin Asal Food Industrial Group, Sorbon Industrial Production Group a Individual Stock Association sa zastavuje.

               3.

               Bank Mellat, Rada Európskej únie, Provincial Investment Companies Association, Saba Tamin Investment Company, Common Investment Fund (Pars Fund), Shirin Asal Food Industrial Group, Sorbon Industrial Production Group a Individual Stock Association znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec F-17/07: Žaloba podaná 23. februára 2007 – Pouzol/Dvor audítorov

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/35

         Žaloba podaná 23. februára 2007 – Pouzol/Dvor audítorov
   (Vec F-17/07)
   (2007/C 117/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Michel Pouzol (Chemin des Peyridisses, Francúzsko) (v zastúpení: D. Grisay, I. Andoulsi a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaný: Európsky dvor audítorov
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Dvora audítorov z 23. novembra 2006, ako aj rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 18. mája 2006,

               —

               priznať žalobcovi dodatočné započítanie odpracovaných rokov do dôchodku v dĺžke 6 rokov, 10 mesiacov a 1 deň, teda celkové započítanie odpracovaných rokov do dôchodku vo výške 10 rokov, 3 mesiace a 24 dní,

               —

               zaviazať Dvor audítorov uskutočniť toto započítanie odpracovaných rokov v podobe príplatku k žalobcovmu dôchodku vo výške 1 232,32 eur mesačne,

               —

               zaviazať Dvor audítorov nahradiť finančnú ujmu spôsobenú žalobcovi, vyčíslenú ku dňu podania tejto žaloby vo výške 17 252,48 eur (ušlý zisk žalobcu vo výške 1 232,32 eur mesačne, počítaný od odchodu do dôchodku dňa 1. januára 2006 do 1. marca 2007),

               —

               zaviazať Dvor audítorov nahradiť nemajetkovú ujmu spôsobenú žalobcovi za viac ako 13 rokov, pričom výška náhrady škody bude neskôr určená mimosúdnym vyrovnaním,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, bývalý úradník Dvora audítorov, v súčasnosti na dôchodku, napáda najmä spôsob výpočtu prevodu do režimu Spoločenstva práv na dôchodok, ktoré získal vo Francúzsku, z dôvodu, že tento výpočet nezahrňuje do dôchodku práva na dôchodok nadobudnuté v Association des régimes de retraites complémentaires (ARRCO) a Association générale des institutions de retraite des cadres (AGIRC).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza 4 dôvody založené na porušení: i) viacerých ustanovení služobného poriadku a jeho prílohy VIII (najmä článok 11 ods. 2 a článok 26 tejto prílohy); ii) povinnosti starostlivosti a povinnosti pomoci uvedenej v článku 24 služobného poriadku; iii) zásady rovnosti zaobchádzania a zásady zákazu diskriminácie; iv) zásady ochrany legitímnej dôvery.


               12.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/39

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 17. novembra 2016 proti Islandskej republike
   (Vec E-17/16)
   (2017/C 9/09)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupujú Carsten Zatschler a Marlene Lie Hakkebo, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, B-1040 Brussels, podal 17. novembra 2016 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               Vyhlásil, že Islandská republika si nesplnila svoje povinnosti podľa aktu uvedeného v bode 1c kapitoly XXIV prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/127/ES z 21. októbra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/42/ES, pokiaľ ide o strojové zariadenia na aplikáciu pesticídov) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom jej protokolu 1, a podľa článku 7 Dohody o EHP, tým, že neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote, alebo v každom prípade tým, že neinformovala Dozorný úrad EZVO.

               2.

               Nariadil Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               V žalobe sa uvádza, že Islandská republika si nesplnila svoju povinnosť vyhovieť najneskôr do 9. apríla 2016 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 9. februára 2016, ktoré sa týka skutočnosti, že Islandská republika netransponovala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/127/ES z 21. októbra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/42/ES, pokiaľ ide o strojové zariadenia na aplikáciu pesticídov, uvedenú v bode 1c kapitoly XXIV prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1 (ďalej len „akt“).

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu, si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec C-286/16: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – SC Exmitiani SRL/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Osobná cestná doprava — Zdanenie — Skutkový stav pred vstupom Rumunska do Európskej únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/13

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – SC Exmitiani SRL/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj
   (Vec C-286/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Osobná cestná doprava - Zdanenie - Skutkový stav pred vstupom Rumunska do Európskej únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2017/C 249/18)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SC Exmitiani SRL

      Žalovaná: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky položené rozhodnutím Curtea de Apel Cluj (Odvolací súd Cluj, Rumunsko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-279/12: Žaloba podaná 25. júna 2012 — S.I.C.O.M./Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/32

         Žaloba podaná 25. júna 2012 — S.I.C.O.M./Komisia
   (Vec T-279/12)
   2012/C 243/56
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: S.I.C.O.M. Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Taliansko) (v zastúpení: R. Manzi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že spoločnosť S.I.C.O.M. Srl, ktorá je v likvidácii, je veriteľkou Komisie, pokiaľ ide o sumu 24 338,10 eura, zvýšenú o úroky a zhodnotenie vypočítané v súlade s článkom 18 ods. 7 nariadenia Komisie č. 2519/1997, alebo o akúkoľvek inú sumu, ktorú bude Všeobecný súd považovať za vhodnú na zaplatenie, a v dôsledku toho zaviazal Komisiu na úhradu takto určených súm,

               —

               zaviazal Komisiu na úhradu trov, nákladov a odmien právneho zastúpenia zvýšených o DPH, príspevku CPA a paušálnej náhrady vo výške 12,5 %.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa, ktorá je úspešným uchádzačom akcie č. 35 prijatej na základe nariadenia Komisie (ES) č. 664/2001 z 2. apríla 2001 o dodávke rastlinného oleja v rámci potravinovej pomoci (Ú. v. ES L 93, s. 3), ktorej predmetom bola dodávka 500 ton rafinovaného repkového oleja zabaleného v 5 litrových nádobách s dodaním „v mieste určenia“ v obchode Tombo PAM Warehouse nachádzajúcom sa v Guinei najneskôr do 17. júna 2001, namieta proti zrážkam z platieb, ktoré Komisia uskutočnila z dôvodu pokuty za oneskorené dodanie tovaru a pokuty za nedodanie tovaru.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že pokiaľ ide o uplatnenie pokuty za nedodanie tovaru, v skutočnosti predstavovalo množstvo skutočne dodaného tovaru 498,819 ton, teda o 1,435 tony menej, než bolo stanovené vo výzve na predkladanie ponúk. V tomto ohľade sa žalobkyňa odvoláva na toleranciu vo výške 1 % stanovenú článkom 17 nariadenia Komisie (ES) č. 2519/97 zo 16. decembra 1997, ktoré ustanovuje všeobecné pravidlá získavania výrobkov určených na dodanie podľa nariadenia Rady (ES) č. 1292/96 ako potravinová pomoc spoločenstva (Ú. v. ES L 346, s. 23; Mim. vyd. 11/027, s. 34). Čo sa týka článku 15 už citovaného nariadenia, žalobkyňa spresňuje, že v prejednávanej veci je nesporné, že množstvo tovaru skutočne dodaného príjemcovi predstavovalo 498,819 ton, ako to vyplýva z preberacieho listu, a že nijakú skutočnosť, ku ktorej by medzičasom došlo a ktorá by spôsobila prípadné zníženie množstva tovaru, jej nemožno pripísať.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že pokiaľ ide o pokutu za oneskorené dodanie tovaru, uplatňuje sa okolnosť zbavujúca zodpovednosti založená na prípade vyššej moci v súvislosti s oneskorením, ktoré náklad dotknutý touto transakciou utrpel v prístave naloženia na loď v Neapole, v dôsledku čoho došlo k predĺženiu dodacej lehoty o 30 dní podľa článku 14 ods. 15 už citovaného nariadenia č. 2519/97. V tomto ohľade sa žalobkyňa odvoláva tiež na uplatnenie článku 22 ods. 4 a článku 25 tohto nariadenia.


title: Vec T-1/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 14. marca 2008 – Buczek Automotive/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Prípustnosť — Neexistencia naliehavosti )

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/21

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 14. marca 2008 – Buczek Automotive/Komisia
   (Vec T-1/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Prípustnosť - Neexistencia naliehavosti“)
   (2008/C 116/38)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Poľsko) (v zastúpení: pôvodne T. Gackowski, neskôr D. Szlachetko-Reiter, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Gross, M. Kaduczak a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2007) 5087 v konečnom znení z 23. októbra 2007 o štátnej pomoci C 23/2006 (ex NN 35/2006), ktorú Poľská republika poskytla oceliarskemu koncernu Grupa Technologie Buczek
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-560/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  15. decembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Projekty rozšírenia a/alebo prispôsobenia cesty M-501 v Španielsku — Územie osobitnej ochrany ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Navrhovaná lokalita európskeho významu ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ a navrhovaná lokalita európskeho významu ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“ )

text:
               11.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. decembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-560/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Projekty rozšírenia a/alebo prispôsobenia cesty M-501 v Španielsku - Územie osobitnej ochrany ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ - Navrhovaná lokalita európskeho významu ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ a navrhovaná lokalita európskeho významu ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“)
   2012/C 39/02
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, D. Recchia a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Poľská republika (v zastúpení: K. Rokicka, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 2 ods. 1, článku 3, článku 4 ods. 1 alebo 2, článku 5, článku 6 ods. 2, článku 8 a článku 9 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) a článku 6 ods. 3 a článku 4 v spojení s článkom 7 a článkom 12 ods. 1 písm. b) a d) smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) vykladanej v rozsudkoch Súdneho dvora z 13. januára 2005 vo veci C-117/03 a zo 14. septembra 2006 vo veci C-244/05 — Projekty rozšírenia a/alebo prispôsobenia cesty M-501 — Územie osobitnej ochrany ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Navrhovaná lokalita európskeho významu ES 3110005 „Cuenca del río Guadarama“ a navrhovaná lokalita európskeho významu ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že nerešpektovalo požiadavky vyplývajúce z:

                           —

                           článku 2 ods. 1, článku 3, článku 4 ods. 1 alebo 2, podľa okolností, a článku 5 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003 v súvislosti s oddelenými projektmi rozšírenia a/alebo prispôsobenia úsekov 1, 2 a 4 cesty M-501,

                           —

                           článku 6 ods. 2 a článku 8 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35 v súvislosti s oddelenými projektmi rozšírenia a/alebo prispôsobenia úsekov 2 a 4 tejto cesty,

                           —

                           článku 9 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35 v súvislosti s oddelenými projektmi rozšírenia a/alebo prispôsobenia úsekov 1, 2 a 4 rovnakej cesty,

                           —

                           článku 6 ods. 3 a článku 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, v spojení s článkom 7 tejto smernice, v súvislosti s oddelenými projektmi rozšírenia a/alebo prispôsobenia úsekov 1, 2 a 4 cesty M-501 v lokalite európskeho významu ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ a

                           —

                           článku 12 ods. 1 písm. b) a d) tejto smernice v súvislosti s oddelenými projektmi rozšírenia a/alebo prispôsobenia úseku 1 cesty M-501 v navrhovanej lokalite európskeho významu ES 3110005 „Cuenca del río Guadarama“ a úsekov 2 a 4 rovnakej cesty v navrhovanej lokalite európskeho významu ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu z týchto ustanovení vyplývajú.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec C-455/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. júla 2016 – H/Rada Európskej únie, Európska komisia, Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Rozhodnutie 2009/906/SZBP — Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine — Vyslaný národný expert — Preloženie na regionálny úrad tejto misie — Článok 24 ods. 1 druhý pododsek posledná veta ZEÚ — Článok 275 prvý odsek ZFEÚ — Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody — Právomoc súdov Európskej únie — Články 263, 268 a článok 340 druhý odsek ZFEÚ)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. júla 2016 – H/Rada Európskej únie, Európska komisia, Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine
   (Vec C-455/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Rozhodnutie 2009/906/SZBP - Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine - Vyslaný národný expert - Preloženie na regionálny úrad tejto misie - Článok 24 ods. 1 druhý pododsek posledná veta ZEÚ - Článok 275 prvý odsek ZFEÚ - Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody - Právomoc súdov Európskej únie - Články 263, 268 a článok 340 druhý odsek ZFEÚ))
   (2016/C 343/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: H (v zastúpení: M. Velardo, avvocato)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a F. Naert, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher, G. Gattinara a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia), Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 10. júla 2014, H/Rada a i. (T-271/10, neuverejnené, EU:T:2014:702), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba H sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom je podaná voči Európskej komisii a Policajnej misii Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine.

               3.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie na rozhodnutie vo veci samej v rozsahu, v akom je žaloba podaná voči Rade Európskej únie.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec T-350/14: Žaloba podaná 12. mája 2014 – Arvanitis a i./Európsky parlament a i.

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/28

         Žaloba podaná 12. mája 2014 – Arvanitis a i./Európsky parlament a i.
   (Vec T-350/14)
   (2014/C 439/38)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Athanasios Arvanitis (Rodos, Grécko) a ďalších 47 žalobcov (v zastúpení: Ch. Papadimitriou, avvocato)

      Žalovaní: Európsky parlament, Európska rada, Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Eurogroup

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že žalovaní neprijali také legislatívne opatrenia, aby došlo k plnému uplatneniu všeobecných zásad práva Európskej únie a najmä smernice o práci na dobu určitú v rámci ich prepustenia z bývalej spoločnosti Olympiaki Aeroporia, ktoré bolo dôsledkom rozhodnutia Európskej Komisie prebratého do helénskeho právneho poriadku zákon č. 3717/2008,

               —

               priznal žalobcom a všetkým zamestnancom prepusteným z bývalej spoločnosti Olympiaki Aeroporia prostredníctvom akéhokoľvek aktu Spoločenstva, smernice, nariadenia alebo akéhokoľvek právneho predpisu s priamym účinkom možnosť vyplatenia odškodnenia, na ktoré by mali nárok ako stáli zamestnanci pri ich nútenom prepustení-odchode zo spoločnosti Olympiaki Aeroporia a

               —

               nariadil zaplatenie náhrady škody vo výške 3 00  000 eur prostredníctvom akéhokoľvek aktu Spoločenstva, smernice, nariadenia alebo akéhokoľvek právneho predpisu s priamym účinkom každému zo žalobcov ako náhradu za ťažkosti a tieseň, ktorá im bola spôsobená, ako aj za zjavné porušenie ich základných práv a predčasné ukončenie výkonu povolania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: zákon 3717/2008, ktorý upravoval zatvorenie Olympiaki Aeroporia a prepustenie všetkých jej zamestnancov, je v skutočnosti aktom Spoločenstva, ktorý bol v podstate uložený inštitúciami Európskej únie, najmä prostredníctvom ECB a Európskou komisiou, pričom všetky legislatívne opatrenia helénskej vlády boli prijaté v súlade s odporúčaniami a konkrétne na základe rozhodnutia Eurogroup, ECOFIN-u, ECB a Európskej komisii.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: skutočnosť, že dočasní zamestnanci, ktorí pracovali v bývalej spoločnosti Olympiaki Aeroporia, neboli považovaní za rovnocenných so stálymi zamestnancami Olympiaki Aeroporia a skutočnosť, že neboli výslovne odškodnení pri ich odchode z tejto spoločnosti, im spôsobili priamu, osobnú a vážnu ujmu a pozbavili týchto zamestnancov ich základných práv.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. októbra 2004 vo veci C-8/03 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Tribunal de première instance de Bruxelles): Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) proti Belgickému kráľovstvu (Šiesta smernica DPH — Články 4 a 9 odsek 2 písmeno e) — Pojem osoby podliehajúcej dani — Miesto poskytovania služieb — ISŠK)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/17

         Rozsudok Súdneho dvora
   (prvá komora)
   z 21. októbra 2004
   vo veci C-8/03 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Tribunal de première instance de Bruxelles): Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Šiesta smernica DPH - Články 4 a 9 odsek 2 písmeno e) - Pojem osoby podliehajúcej dani - Miesto poskytovania služieb - ISŠK)
   (2004/C 300/33)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-8/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný Súdnemu dvoru 10. januára 2003, uznesením Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) z 24. decembra 2002, v konaní medzi Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) a Belgickým kráľovstvom, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda P. Jann, sudcovia A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr (spravodajca), generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M.-F. Contet, hlavný referent, vyhlásil dňa 21. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Investičné spoločnosti špekulatívneho kapitálu (ISŠK), ktorých výlučnou činnosťou je kolektívne investovanie kapitálu sústredeného od verejnosti do prevoditeľných cenných papierov v súlade so smernicou Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985, o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) majú postavenie osoby podliehajúcej dani v zmysle článku 4 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977, o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu - spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v prípade ak miestom poskytovania služieb uvádzaných v článku 9 odsek 2 písmeno e) šiestej smernice, ktoré sú poskytované v prospech týchto ISŠK so sídlom v inom členskom štáte než je štát sídla poskytovateľa, je miesto kde sa nachádza sídlo týchto ISŠK.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44 z 22.2.2003


title: Vec C-139/09: Žaloba podaná 16. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/33

         Žaloba podaná 16. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-139/09)
   2009/C 141/58
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. de Schietere de Lophem a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/21/ES uplynula 30. apríla 2008. V čase podania tejto žaloby neprijala žalovaná strana opatrenia potrebné na prebratie smernice alebo v každom prípade, neinformovala o nich Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, s. 15.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. februára 2005 v spojených veciach C-453/02 a C-462/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Gladbeck proti Edith Linneweber a Finnanzamt Herne-West proti Savvas Akritidis (Šiesta smernica o DPH — Oslobodenie hazardných hier — Určenie podmienok a obmedzení oslobodenia — Zdanenie hier organizovaných mimo verejných kasín — Dodržiavanie zásady daňovej neutrality — Článok 13 bod B písm. f) — Priamy účinok)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 17. februára 2005
   v spojených veciach C-453/02 a C-462/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Gladbeck proti Edith Linneweber a Finnanzamt Herne-West proti Savvas Akritidis (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Oslobodenie hazardných hier - Určenie podmienok a obmedzení oslobodenia - Zdanenie hier organizovaných mimo verejných kasín - Dodržiavanie zásady daňovej neutrality - Článok 13 bod B písm. f) - Priamy účinok)
   (2005/C 93/02)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach C-453/02 a C-462/02, predmetom ktorých sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podané rozhodnutiami Bundesfinanzhof (Nemecko) zo 6. novembra 2002 a doručené Súdnemu dvoru 13. a 22. decembra 2002, ktoré súvisia s konaniami: Finanzamt Gladbeck proti Edith Linneweber a Finnanzamt Herne-West proti Savvas Akritidis, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann a R. Schintgen (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 17. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 13 bod B písm. f) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej prevádzkovanie všetkých hazardných hier a výherných hracích automatov je oslobodené od DPH, ak je vykonávané v autorizovaných verejných kasínach, zatiaľ čo na výkon tej istej činnosti inými subjektami než sú prevádzkovatelia takýchto kasín, sa toto oslobodenie nevzťahuje.

               2)

               Článok 13 bod B písm. f) šiestej smernice 77/388/EHS má priamy účinok v tom zmysle, že sa naň môže odvolávať prevádzkovateľ hazardných hier a výherných hracích automatov pred vnútroštátnymi súdmi za účelom neuplatnenia pravidiel vnútroštátneho práva nezlučiteľných s týmto ustanovením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.03.2003


title: Vec T-128/11: Žaloba podaná 23. februára 2011 — LG Display a LG Display Taiwan/Komisia

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/19

         Žaloba podaná 23. februára 2011 — LG Display a LG Display Taiwan/Komisia
   (Vec T-128/11)
   2011/C 130/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: LG Display Co. Ltd (Soul, Kórea) a LG Display Taiwan (Taiwan, Čínska republika) (v zastúpení: A. Winckler a F.-C. Laprévote, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               čiastočne zrušiť alebo podstatne znížiť uloženú pokutu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a ďalších trov a výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s touto vecou, a

               —

               rozhodnúť o akýkoľvek ďalších opatreniach, ktoré Súdny dvor považuje za nevyhnutné.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa prostredníctvom svojej žaloby domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 8761 v konečnom znení z 8. decembra 2010 vo veci COMP/39.309 — LCD — Tekuté kryštálové zariadenia, v ktorom Komisia rozhodla, že žalobkyne spolu s ostatnými podnikmi porušili článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP, keď sa podieľali na jedinej a pokračujúcej dohode v odvetví tekutých kryštálových zariadení pre TV, notebooky a monitory, v rozsahu, v akom im rozhodnutie ukladá pokutu.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Komisia nesprávne a nedôvodne zahrnula predaje spoločností LG Display ich materským spoločnostiam do hodnoty predajov na účely výpočtu pokút a porušila zásady riadneho konania, ako aj práva na obhajobu. V tejto súvislosti žalobkyne uvádzajú, že:

                           —

                           po prvé, tvrdenie Komisie, že sa protiprávne konanie týkalo predajov materským spoločnostiam LG Display, nebolo súčasťou oznámenia námietok, a rozdiely medzi oznámením námietok a napadnutým rozhodnutím porušujú právo žalobkýň na to, aby boli vypočuté,

                           —

                           po druhé, Komisia nesprávne uplatnila usmernenia k metóde stanovovania pokút, keď predaje LG Display jej materským spoločnostiam zahrnula do výpočtu pokuty,

                           —

                           po tretie, opis predmetných predajov ako „priamych predajov v rámci EHP“ a „priamych predajov v rámci EHP prostredníctvom transformovaných výrobkov“, ktorý použila Komisia, porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania.

                     Žalobkyne sa domnievajú, že akákoľvek pokuta uložená LG Display musí vychádzať z predajov na „voľnom trhu“ uskutočnených v prospech neprepojených subjektov, keďže protiprávne konania sa môžu týkať len týchto predajov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Komisia nesprávne v roku 2005 odmietla oslobodiť spoločnosti LG Display od pokuty, čím porušila oznámenie o zhovievavosti z roku 2002. V tejto súvislosti žalobkyne tvrdia, že:

                           —

                           po prvé, prístup LG Display ku spisovému materiálu bol vážne znemožnený procesnými chybami,

                           —

                           po druhé, LG Display splnila požiadavky pre čiastočné oslobodenie od pokuty podľa uplatniteľného oznámenia o zhovievavosti z roku 2002,

                           —

                           po tretie, odmietnutie žiadosti LG Display zo strany Komisie nie je odôvodnené, vychádza z niekoľkých nesprávnych právnych posúdení a zakladá sa na nesprávnom skutkovom posúdení.

                     Žalobkyne sa domnievajú, že pokuta uložená LG Display musí vychádzať z čiastočného oslobodenia pre rok 2005.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z toho, že napriek skutočnosti, že LG Display poskytla Komisii výnimočnú pomoc, ktorá presahovala rámec jej povinností podľa oznámenia o zhovievavosti z roku 2002, Komisia odmietla na základe tejto spolupráce dodatočne znížiť pokutu aspoň o 10 % a porušila tým oznámenie o zhovievavosti.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že skutočnosť, že Komisia z napadnutého rozhodnutia vylúčila japonských dodávateľov LCD, hoci dvaja z nich priznali svoju účasť na tom istom pokračujúcom protiprávnom konaní, je v rozpore so zásadou právnej istoty, vystavuje LG Display významnému riziku porušenia zásady ne bis in idem a porušuje zásadu proporcionality.


title: Vec T-567/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo  7. novembra 2014 – Kaatsu Japan/ÚHVT (KAATSU) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KAATSU — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právo na obranu — Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2014 – Kaatsu Japan/ÚHVT (KAATSU)
   (Vec T-567/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KAATSU - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právo na obranu - Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009“))
   (2014/C 462/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kaatsu Japan Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar a I. Harrington, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. októbra 2012 (vec R 435/2012-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia KAATSU ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kaatsu Japan Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec C-301/17: Žaloba podaná 23. mája 2017 – Európska komisia/Rumunsko

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/40

         Žaloba podaná 23. mája 2017 – Európska komisia/Rumunsko
   (Vec C-301/17)
   (2017/C 239/51)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Nicolae a E. Sanfrutos Cano, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Rumunsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, podľa článku 258 ZFEÚ, že Rumunsko si tým, že v prípade 68 skládok nevykonalo svoju povinnosť prijať v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 všetky opatrenia potrebné na čo najrýchlejšie zatvorenie tých skládok, ktorým nebolo podľa článku 8 vydané povolenie pokračovať v prevádzke, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 14 písm. b) v spojení s článkom 13 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov,

               —

               zaviazať Rumunsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Účelom žaloby Európskej komisie proti Rumunsku je určenie nesplnenia povinnosti, ktoré Rumunsku vyplývajú z článku 14 písm. b) v spojení s článkom 13 smernice Rady 1999/31/ES v prípade 68 skládok, ktorým nebolo podľa článku 8 vydané povolenie pokračovať v prevádzke a ktoré mali byť v tohto dôvodu v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 smernice zatvorené.
   Komisia tvrdí, že článok 14 smernice 1999/31/ES stanovuje derogačný prechodný režim týkajúci sa už povolených skládok alebo skládok, ktoré sú už v prevádzke ku dňu vykonania smernice, ktorý má dosiahnuť, aby boli tieto skládky v súlade s novými požiadavkami týkajúcimi sa životného prostredia stanovenými v článku 8 tejto smernice najneskôr do 16. júla 2009. Podľa článku 14 písm. b) po predložení plánu úpravy skládky príslušné orgány prijmú na základe zmieneného plánu a tejto smernice konečné rozhodnutie o tom, či prevádzka tejto skládky môže pokračovať. Členské štáty prijmú v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 potrebné opatrenia na čo najrýchlejšie zatvorenie tých skládok, ktorým nebolo podľa článku 8 vydané povolenie pokračovať v prevádzke.
   Podľa článku 13 skládka alebo jej časť môže byť považovaná za definitívne uzatvorenú len vtedy, ak príslušný orgán vykoná záverečnú inšpekciu priamo na mieste skládky, vyhodnotí všetky správy predložené prevádzkovateľom a oznámi prevádzkovateľovi svoj súhlas s uzatvorením skládky.
   Pokiaľ ide o 68 skládok uvedených v žalobe zastáva Komisia názor, že Rumunsko nepredložilo dostatok údajov umožňujúcich Komisii overiť, či okrem skončenia prevádzky bolo ich uzatvorenie skutočne vykonané v súlade s požiadavkami smernice 1999/31/ES. V tomto zmysle Komisia tvrdí, že Rumunsko sa nemôže pri odôvodňovaní nesplnenia si povinností, ktoré mu vyplývajú zo smernice, odvolávať na čisto vnútroštátnu situáciu, ako napríklad, že prevádzkovatelia upadli do platobnej neschopnosti, na súdne spory týkajúce sa práva vlastniť majetok, priebeh správnych konaní alebo zodpovednosť miestnych orgánov.
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 16. júla 2009.


title: Rozsudok súdu zo 16. decembra 2013 vo veci E-7/13 – Creditinfo Lánstraust hf./Registers Iceland a Islandská republika (Smernica 2003/98/ES o opakovanom použití informácií verejného sektora – Zásady regulovania poplatkov – Transparentnosť – Pojem „náklady“ – Požiadavky samofinancovania)

text:
               19.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/33

         ROZSUDOK SÚDU
   zo 16. decembra 2013
   vo veci E-7/13
   Creditinfo Lánstraust hf./Registers Iceland a Islandská republika
   (Smernica 2003/98/ES o opakovanom použití informácií verejného sektora – Zásady regulovania poplatkov – Transparentnosť – Pojem „náklady“ – Požiadavky samofinancovania)
   (2015/C 92/07)
   Vo veci E-7/13, Creditinfo Lánstraust hf./Registers Iceland a Islandská republika – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora, podaná na Súd EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu Héraðsdómur Reykjavíkur (okresným súdom Reykjavíku), Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 16. decembra 2013 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               V článkoch 6 a 7 smernice 2003/98/ES je stanovená požiadavka, podľa ktorej stanoveniu poplatku za opakované použitie informácií verejného sektora musí predchádzať vecné preskúmanie. Z tohto preskúmania musí vyplynúť, že celkový príjem z takýchto poplatkov nepresahuje náklady na zber, vyhotovenie, reprodukciu a šírenie dokumentácie spolu s primeranou návratnosťou investícií. Ak nie sú isté faktory, ktoré sú relevantné z hľadiska výpočtu poplatku, musí sa vyhotoviť aspoň jeho odhad. Základ pre výpočet sa však musí sprístupniť len v prípade jeho vyžiadania. To platí nezávisle od toho, či je poplatok stanovený v právnom predpise, či ho stanoví príslušný subjekt verejného sektora, alebo či je stanovený iným spôsobom.

               2.

               Pri stanovovaní nákladov v zmysle článku 6 smernice sa môžu zohľadniť náklady vzniknuté subjektu verejného sektora v súvislosti s pôvodným zberom a vyhotovením predmetnej dokumentácie. V takomto prípade sa musí tiež zohľadniť každý príjem, ktorý v danom ohľade vznikol, napríklad z poplatkov (napr. kolkové známky), prostredníctvom ktorých sa uvedené náklady znížili alebo úplne vykompenzovali.

               3.

               Pri stanovovaní nákladov podľa článku 6 smernice sa môžu zohľadniť požiadavky samofinancovania subjektov verejného sektora. Pritom sa pri primeranej návratnosti investícií zohľadňujú len nákladové prvky, ktoré súvisia so spracovaním dokumentácie na opakované použitie stanoveným v článku 6.


title: Vec C-544/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 28. októbra 2016 – Marcandi Limited, konajúca v rámci svojej obchodnej činnosti ako „Madbid“/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 28. októbra 2016 – Marcandi Limited, konajúca v rámci svojej obchodnej činnosti ako „Madbid“/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-544/16)
   (2017/C 014/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Marcandi Limited, konajúca v rámci svojej obchodnej činnosti ako „Madbid“

      Odporca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V zmysle správneho výkladu článku 2 ods. 1 a článkov 24, 62, 63, 65 a 73 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, a za okolností, akými sú okolnosti v konaní vo veci samej:

                           a)

                           predstavuje poskytovanie kreditov užívateľom zo strany Madbid, výmenou za peňažnú platbu:

                                       i)

                                       „predbežnú transakciu“ mimo rozsahu pôsobnosti článku 2 ods. 1, akou je tá, ktorú Súdny dvor objasnil v rozsudku zo 16. decembra 2010, MacDonald Resorts (C-270/09, EU:C:2010:780), v bodoch 23 až 42; alebo

                                       ii)

                                       poskytovanie služieb zo strany Madbid v zmysle článku 2 ods. 1 písm. c), a to udelenie práva na účasť v on-line aukciách;

                           b)

                           v prípade, že udelenie práva na účasť v on-line aukciách predstavuje poskytovanie služieb zo strany Madbid, ide o poskytovanie služieb uskutočnené „za protihodnotu“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. c), konkrétne za tomu zodpovedajúcu platbu (t. j. za peniaze, ktoré Madbid prijala od užívateľa výmenou za kredity);

                           c)

                           bude sa odpoveď na otázku b) líšiť, ak v prípade, že užívateľ v aukcii neuspeje, slúži platba uhradená za kredity aj ako nárok užívateľa na získanie tovaru v rovnakej hodnote;

                           d)

                           v prípade, že Madbid pri poskytovaní kreditov svojim užívateľom výmenou za peňažnú platbu neposkytuje služby za protihodnotu, ide z jej strany o poskytovanie služby za protihodnotu v inom časovom okamihu;

                     a aké zásady by sa mali uplatniť pri rozhodovaní o odpovedi na tieto otázky?

               2.

               V zmysle správneho výkladu článku 2 ods. 1, článkov 14, 62, 63, 65, 73 a článku 79 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, a za okolností, akými sú okolnosti v konaní vo veci samej, je protihodnota, ktorú Madbid získala výmenou za dodanie tovaru užívateľom, protihodnotou na účely článku 2 ods. 1 písm. a) a článku 73? Najmä, a s prihliadnutím na odpoveď na prvú otázku:

                           a)

                           predstavujú peniaze, ktoré užívateľ zaplatil Madbid za kredity, „platbu… na účet“ v rámci rozsahu pôsobnosti článku 65 v tom zmysle, že daňová povinnosť k DPH „vzniká“ prijatím tejto platby, a že platba, ktorú Madbid prijala od užívateľa, predstavuje protihodnotu za dodanie tovaru;

                           b)

                           ak si užívateľ zakúpi tovar prostredníctvom funkcií Kúpiť teraz alebo Získaná zľava, predstavuje hodnota kreditov použitých na predkladanie ponúk v aukciách, ktorá v prípade neúspešnej ponuky ovplyvňuje zvyšovanie Získanej zľavy alebo znižovanie ceny v rámci funkcie Kúpiť teraz:

                                       i)

                                       „zľavu z ceny“ v zmysle článku 79 písm. b), pričom protihodnota dodávky tovaru zo strany Madbid zahŕňa len peniaze, ktoré užívateľ skutočne Madbid zaplatil v čase nákupu tovaru, a nič viac; alebo

                                       ii)

                                       časť protihodnoty za dodanie tovaru, pričom protihodnota za dodávku tovaru zo strany Madbid zahŕňa tak peniaze, ktoré užívateľ zaplatil Madbid v čase nákupu tovaru, ako aj peniaze, ktoré užívateľ zaplatil za kredity použité pri predkladaní neúspešných ponúk v aukciách;

                           c)

                           v prípade, že užívateľ využije právo na nákup tovaru po tom, čo vyhral on-line aukciu, zahŕňa protihodnota za dodanie tohto tovaru len stanovenú víťaznú aukčnú cenu (plus poštovné a manipulačné poplatky) a nič viac, alebo je súčasťou protihodnoty za dodanie tovaru tomuto užívateľovi zo strany Madbid aj hodnota kreditov, ktoré víťaz použil na predkladanie ponúk v tejto aukcii;

                     alebo aké zásady by sa mali uplatniť pri rozhodovaní o odpovedi na tieto otázky?

               3.

               V prípade, že dva členské štáty pristupujú k určitej transakcii na účely DPH rozdielne, v akom rozsahu by súdy jedného z týchto členských štátov mali pri výklade príslušných ustanovení práva Únie a vnútroštátneho práva zohľadňovať potrebu zabrániť:

                           a)

                           dvojitému zdaneniu príslušnej transakcie; a/alebo

                           b)

                           nezdaneniu príslušnej transakcie;

                     a aký vplyv má na túto otázku zásada daňovej neutrality?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec T-303/06: Žaloba podaná 6. novembra 2006 – UniCredito Italiano/ÚHVT – Union Investment Privatfonds (Uniweb)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/60

         Žaloba podaná 6. novembra 2006 – UniCredito Italiano/ÚHVT – Union Investment Privatfonds (Uniweb)
   (Vec T-303/06)
   (2006/C 326/130)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: UniCredito Italiano S.p.A. (Janov, Taliansko) (v zastúpení: G. Floridia a R. Floridia, avvocati)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Union Investment Privatfonds GmbH
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. septembra 2006 vydané v spoločnom konaní R 196/2005-2 a R 211/2005-2, ktoré sa týka námietkového konania č. B490971, predmetom ktorého je prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2.236.164.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „UNIWEB“ (prihláška č. 2.236.164) pre služby tried 35, 36 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Union Investment Privatfonds GmbH, pôvodne Union Investment Gesellschaft GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecké slovné ochranné známky „UNIFONDS“ (č. 991.995) a „UNIRAK“ (č. 991.997) a nemecká obrazová ochranná známka „UNIZINS“ (č. 2.016.954) pre rozlíšenie investovania do fondov, podľa triedy 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke v časti, v ktorej uznáva pravdepodobnosť zámeny„pokiaľ ide výlučne o služby považované za podobné“.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: napadnuté rozhodnutie nesprávne uplatnilo teóriu ochrany vzťahujúcej sa na ochranné známky, tzv. sériové, vypracovanú Súdom prvého stupňa v rozsudku T-194/03, Baingridge, keďže nejestvujú dva predpoklady na takýto nevyhnutný účel: a) že spoločný prvok série skorších ochranných známok je rozlišujúcim; a b) že skoršie ochranné známky boli používané a vnímané relevantnou verejnosťou ako vyznačujúce mnohostrannosť výrobkov a/alebo služieb.


title: Vec F-30/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  15. decembra 2011 — de Fays/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania — Článok 73 služobného poriadku — Zamietnutie uznania choroby ako choroby z povolania)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 15. decembra 2011 — de Fays/Komisia
   (Vec F-30/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Poistenie pre prípad úrazu a choroby z povolania - Článok 73 služobného poriadku - Zamietnutie uznania choroby ako choroby z povolania)
   2012/C 32/85
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Philippe de Fays (Malèves-Sainte-Marie-Wastines, Belgicko) (v zastúpení: N. Soldatos, neskôr N. Soldatos a C. Eyben, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J.-L. Fagnart, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamietlo uznať chorobu, ktorou trpí žalobca, za chorobu z povolania

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba, ktorú podal P. de Fays, sa zamieta.

               2.

               P. de Fays je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010, s. 59.


title: Vec C-306/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken — Nemecko) — Spedition Welter GmbH/Avanssur SA (Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a kontrola plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti — Smernica 2009/103/ES — Článok 21 ods. 5 — Likvidačný zástupca — Oprávnenie prijímať doručované súdne písomnosti — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca platnosť tohto doručenia výslovným splnomocnením na prijímanie týchto písomností — Konformný výklad)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/32

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken — Nemecko) — Spedition Welter GmbH/Avanssur SA
   (Vec C-306/12) (1)

   (Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a kontrola plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti - Smernica 2009/103/ES - Článok 21 ods. 5 - Likvidačný zástupca - Oprávnenie prijímať doručované súdne písomnosti - Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca platnosť tohto doručenia výslovným splnomocnením na prijímanie týchto písomností - Konformný výklad)
   2013/C 344/55
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Saarbrücken

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spedition Welter GmbH

      Žalovaná: Avanssur SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landgericht Saarbrücken — Výklad článku 21 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. EÚ L 263, s. 11) — Likvidačný zástupca — Doručenie žaloby podanej poškodeným proti poisťovni tomuto likvidačnému zástupcovi — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca platnosť tohto doručenia výslovným splnomocnením na prijímanie písomností — Priamy účinok uvedeného ustanovenia smernice

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 21 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti sa má vykladať v tom zmysle, že k dostatočným právomociam, ktoré musí mať likvidačný zástupca, patrí aj oprávnenie likvidačného zástupcu platne prijímať doručované súdne písomnosti nevyhnutné na začatie konania o náhrade poistného plnenia pred príslušným súdom.

               2.

               Za okolností, akými sú okolnosti vo veci samej, keď vnútroštátna právna úprava doslovne prebrala ustanovenia článku 21 ods. 5 smernice 2009/103, je vnútroštátny súd povinný pri zohľadnení vnútroštátneho práva ako celku a uplatnení výkladových metód, ktoré toto právo uznáva, vykladať vnútroštátne právo tak, aby bol tento výklad v súlade s výkladom tejto smernice, ktorý uskutočnil Súdny dvor Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-491/10: Žaloba podaná 15. októbra 2010 — SNCF/ÚHVT — Infotrafic (infotrafic)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/28

         Žaloba podaná 15. októbra 2010 — SNCF/ÚHVT — Infotrafic (infotrafic)
   (Vec T-491/10)
   ()
   2011/C 13/54
   Jazyk žaloby: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: H. Reynaud, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Infotrafic SA (Ermont, Francúzsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. augusta 2010 vo veci R 1268/2009-2 v bodoch 16 až 23,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „infotrafic“ pre tovary a služby zaradené v triedach 9, 16, 38, 39 a 42 — ochranná známka Spoločenstva č. 1 926 815.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Infotrafic SA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 a článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže pri komplexnom skúmaní ochrannej známky Spoločenstva, ktorej jeden z prvkov nemá rozlišovaciu spôsobilosť alebo má spornú rozlišovaciu spôsobilosť, sa musí preskúmať každý prvok samostatne; porušenie povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-529/12 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. októbra 2014 – Bermejo Garde/EHSV ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijímanie — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Vymenovanie na miesto riaditeľa — Späťvzatie kandidatúry odvolateľa — Vymenovanie iného uchádzača — Návrhy na zrušenie — Zrušenie oznámenia o voľnom pracovnom mieste v konaní na prvom stupni napadnuté z dôvodu nedostatku právomoci autora aktu — Neexistencia výslovnej odpovede na všetky dôvody a argumenty formulované účastníkmi konania — Zásada riadnej správy vecí verejných — Neprípustnosť návrhov na zrušenie rozhodnutí prijatých na základe napadnutého oznámenia o voľnom pracovnom mieste — Článok 91 ods. 2 Štatútu — Návrh na náhradu škody — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť Súdu pre verejnú službu poskytnúť odôvodnenie — Vec v stave umožňujúcom rozhodnúť — Zamietnutie odvolania“ )

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2014 – Bermejo Garde/EHSV
   (Vec T-529/12 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijímanie - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Vymenovanie na miesto riaditeľa - Späťvzatie kandidatúry odvolateľa - Vymenovanie iného uchádzača - Návrhy na zrušenie - Zrušenie oznámenia o voľnom pracovnom mieste v konaní na prvom stupni napadnuté z dôvodu nedostatku právomoci autora aktu - Neexistencia výslovnej odpovede na všetky dôvody a argumenty formulované účastníkmi konania - Zásada riadnej správy vecí verejných - Neprípustnosť návrhov na zrušenie rozhodnutí prijatých na základe napadnutého oznámenia o voľnom pracovnom mieste - Článok 91 ods. 2 Štatútu - Návrh na náhradu škody - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť Súdu pre verejnú službu poskytnúť odôvodnenie - Vec v stave umožňujúcom rozhodnúť - Zamietnutie odvolania“))
   2014/C 421/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Moises Bermejo Garde (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: M. Lernhart, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 25. septembra 2012, Bermejo Garde/EHSV (F-51/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje čiastočné zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 25. septembra 2012, Bermejo Garde/CESE (F-51/10) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamietol návrh na náhradu škody žalobcu bez odôvodnenia.

               2.

               Odvolanie sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Návrh na náhradu škody formulovaný pánom Moises Bermejo Garde na Súde pre verejnú službu sa zamieta.

               4.

               Pán Bermejo Garde znáša svoje vlastné trovy konania na tomto stupni.

               5.

               Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) znáša svoje vlastné trovy konania tak v konaní na Súde pre verejnú službu, ako aj v tomto konaní a je povinný nahradiť trovy konania pána Bermejo Garde v konaní na prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 23.2.2013.