title: Vec C-165/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Článok 21 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Oprávnené osoby — Dvojaká štátna príslušnosť — Občan Únie, ktorý nadobudol štátne občianstvo hostiteľského členského štátu, pričom si súčasne ponechal svoje pôvodné štátne občianstvo — Právo štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je rodinným príslušníkom tohto občana, na pobyt v tomto členskom štáte)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-165/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Článok 21 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Oprávnené osoby - Dvojaká štátna príslušnosť - Občan Únie, ktorý nadobudol štátne občianstvo hostiteľského členského štátu, pričom si súčasne ponechal svoje pôvodné štátne občianstvo - Právo štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je rodinným príslušníkom tohto občana, na pobyt v tomto členskom štáte))
   (2018/C 022/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Toufik Lounes

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, v ktorej občan Európskej únie využil svoju slobodu pohybu podľa článku 7 ods. 1 alebo článku 16 ods. 1 tejto smernice tým, že sa presťahoval do iného členského štátu, ako je členský štát, ktorého je štátnym príslušníkom a zdržiaval sa v ňom, následne nadobudol štátne občianstvo tohto členského štátu, pričom si zachoval aj svoje pôvodné občianstvo a o niekoľko rokov neskôr uzavrel manželstvo so štátnym príslušníkom tretieho štátu, s ktorým sa naďalej zdržiaval na území uvedeného členského štátu, nemá tento štátny príslušník odvodené právo na pobyt v danom členskom štáte na základe ustanovení uvedenej smernice. Môže mať však takéto právo na pobyt podľa článku 21 ods. 1 ZFEÚ za podmienok, ktoré nemôžu byť prísnejšie ako podmienky stanovené smernicou 2004/38 pre priznanie uvedeného práva štátnemu príslušníkovi tretieho štátu, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý vykonal svoje právo na voľný pohyb a usadil sa v inom členskom štáte než v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-748/17: Žaloba podaná 15. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/50

         Žaloba podaná 15. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)
   (Vec T-748/17)
   (2018/C 022/66)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hongkong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „i.Beat“ – ochranná známka Európskej únie č. 5 009 139.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. septembra 2017 v spojených veciach R 2175/2016-4 a R 2213/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom odvolací senát zamietol žalobu žalobkyne proti rozhodnutiu vydanému zrušovacím oddelením 29. septembra 2016 a v dôsledku toho vyhovel návrhu navrhovateľky na výmaz a vyhlásil právo žalobkyne k ochrannej známke Európskej únie č. 5 009 139 za zrušené,

               —

               zamietol návrh navrhovateľky na výmaz,

               —

               uložil navrhovateľke na výmaz a EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni pred odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2017/1001,

               —

               porušenie článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-601/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 18. októbra 2017 – Dirk Harms a i./Vueling Airlines SA

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg (Nemecko) 18. októbra 2017 – Dirk Harms a i./Vueling Airlines SA
   (Vec C-601/17)
   (2018/C 022/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms, Emma-Matilda Harms, poslední štyria menovaní v zastúpení ich rodičov Dirk Harms a Ann-Kathrin Harms

      Žalovaná: Vueling Airlines SA

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pojem „úhrad[a] úplných nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, … prostriedkami uvedenými v článku 7 ods. 3“ podľa článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že sa ním myslí suma, ktorú zaplatil cestujúci za príslušnú letenku, alebo treba vychádzať zo sumy, ktorú žalovaný letecký dopravca v skutočnosti obdržal v prípade, že do procesu rezervácie bola zapojená sprostredkovateľská spoločnosť, ktorá prijala rozdiel medzi tým, čo zaplatil cestujúci a tým, čo obdržal letecký dopravca, pričom to nezverejnila?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-239/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2017 – Polskie Zdroje/EUIPO (perlage) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie perlage — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2017 – Polskie Zdroje/EUIPO (perlage)
   (Vec T-239/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie perlage - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001“))
   (2018/C 022/46)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: T. Gawrylczyk, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. marca 2016 (vec R 1129/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky Európskej únie perlage

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec C-224/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd – Bulharsko) – Asociacija na bălgarskite predprijatija za meždunarodni prevozi i pătištata (Aebtri)/Načalnik na Mitnica Burgas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Vonkajší tranzit — Cestná preprava tovaru na podklade karnetu TIR — Článok 267 ZFEÚ — Právomoc Súdneho dvora vykladať články 8 a 11 dohovoru TIR — Neuvoľnenie operácie TIR — Zodpovednosť záručného združenia — Článok 8 ods. 7 dohovoru TIR — Povinnosť žiadať o zaplatenie súm podľa možnosti osobu alebo osoby, ktoré ich priamo dlhujú, pred uplatnením nároku voči záručnému združeniu — Vysvetlivky priložené k dohovoru TIR — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 457 ods. 2 — Colný kódex Spoločenstva — Články 203 a 213 — Osoby, ktoré tovar získali alebo prechovávali a ktoré si boli alebo si mali byť vedomé toho, že tovar bol odňatý spod colného dohľadu)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd – Bulharsko) – Asociacija na bălgarskite predprijatija za meždunarodni prevozi i pătištata (Aebtri)/Načalnik na Mitnica Burgas
   (Vec C-224/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Vonkajší tranzit - Cestná preprava tovaru na podklade karnetu TIR - Článok 267 ZFEÚ - Právomoc Súdneho dvora vykladať články 8 a 11 dohovoru TIR - Neuvoľnenie operácie TIR - Zodpovednosť záručného združenia - Článok 8 ods. 7 dohovoru TIR - Povinnosť žiadať o zaplatenie súm podľa možnosti osobu alebo osoby, ktoré ich priamo dlhujú, pred uplatnením nároku voči záručnému združeniu - Vysvetlivky priložené k dohovoru TIR - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 457 ods. 2 - Colný kódex Spoločenstva - Články 203 a 213 - Osoby, ktoré tovar získali alebo prechovávali a ktoré si boli alebo si mali byť vedomé toho, že tovar bol odňatý spod colného dohľadu))
   (2018/C 022/09)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven administrativen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Asociacija na bălgarskite predprijatija za meždunarodni prevozi i pătištata (Aebtri)

      Odporca: Načalnik na Mitnica Burgas

      Výrok rozsudku

               1.

               Súdny dvor má právomoc rozhodovať v prejudiciálnom konaní o výklade článkov 8 a 11 Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR, ktorý bol uzatvorený v Ženeve 14. novembra 1975 a schválený v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2112/78 z 25. júla 1978, v zmenenom a konsolidovanom znení, ktoré bolo uverejnené rozhodnutím Rady 2009/477/ES z 28. mája 2009.

               2.

               Článok 8 ods. 7 Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR, ktorý bol schválený v mene Spoločenstva nariadením č. 2112/78, v zmenenom a konsolidovanom znení, ktoré bolo uverejnené rozhodnutím 2009/477, sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii, o akú ide vo veci samej, colné orgány splnili povinnosť stanovenú v uvedenom ustanovení vyžadovať zaplatenie predmetných dovozných ciel a poplatkov, pokiaľ je to možné, od držiteľa karnetu TIR ako osoby, ktorá priamo dlhuje tieto sumy, predtým, než svoj nárok uplatnili voči záručnému združeniu.

               3.

               Článok 203 ods. 3 tretia zarážka a článok 213 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, sa majú vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že príjemca získal alebo prechovával tovar, o ktorom vedel, že bol prepravený na podklade karnetu TIR, a skutočnosť, že nie je preukázané, že tento tovar bol predložený a ohlásený colnému orgánu určenia, samy osebe nepostačujú na konštatovanie, že takýto príjemca si bol vedomý alebo si mal byť vedomý, že uvedený tovar bol odňatý spod colného dohľadu v zmysle článku 203 ods. 3 tretej zarážky colného kódexu, a teda, že sa má považovať za solidárne zodpovedného za colný dlh podľa článku 213 colného kódexu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-749/17: Žaloba podaná 14. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/50

         Žaloba podaná 14. novembra 2017 – TrekStor/EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)
   (Vec T-749/17)
   (2018/C 022/67)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hongkong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „i.Beat jess“ – ochranná známka Európskej únie č. 4 728 895.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. septembra 2017 vo veci R 2234/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom odvolací senát vyhovel návrhu navrhovateľky na výmaz a vyhlásil právo žalobkyne k ochrannej známke Európskej únie č. 4 728 895 za zrušené;

               —

               zamietol návrh navrhovateľky na výmaz;

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni pred odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2017/1001,

               —

               porušenie článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-604/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad (Bulharsko) 23. októbra 2017 – PM/AH

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad (Bulharsko) 23. októbra 2017 – PM/AH
   (Vec C-604/17)
   (2018/C 022/32)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven kasatsionen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: PM

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: AH

      Prejudiciálna otázka

   Umožňuje nariadenie (ES) č. 2201/2003 (1), aby súd členského štátu, ktorý má právomoc vo veciach rozvodu podľa článku 3 nariadenia, preskúmal veci týkajúce sa rodičovských práv a povinností v prípade nesplnenia podmienok stanovených v článkoch 8 a 12 nariadenia, ak je tento súd podľa vnútroštátneho práva príslušného členského štátu povinný z úradnej moci rozhodnúť o opatrovníckom práve, opatreniach týkajúcich sa práva styku, výživnom a užívaní rodinného bytu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. ES L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec T-254/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2017 – Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisia („Štátna pomoc — Oceliarske odvetvie — Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech viacerých oceliarskych podnikov — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlásila pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ktorým sa nariaďuje jej vrátenie — Povinnosť odôvodnenia — Pojem štátna pomoc — Výhoda — Kritérium súkromného investora“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2017 – Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisia
   (Vec T-254/16) (1)

   ((„Štátna pomoc - Oceliarske odvetvie - Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech viacerých oceliarskych podnikov - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlásila pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ktorým sa nariaďuje jej vrátenie - Povinnosť odôvodnenia - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Kritérium súkromného investora“))
   (2018/C 022/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: E. van den Broucke, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne É. Gippini Fournier a K. Herrmann, neskôr É. Gippini Fournier, V. Bottka a G. Luengo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorý smeruje k čiastočnému zrušeniu rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/2041 z 20. januára 2016 o štátnej pomoci SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), ktorú poskytlo Belgicko v prospech Duferco (Ú. v. ES L 314, 2016, s. 22)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zmieta.

               2.

               Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA znáša svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Európske komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec C-246/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Siracusa – Taliansko) – Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Základ dane — Šiesta smernica 77/388/EHS — Článok 11 C ods. 1 druhý pododsek — Obmedzenie práva na zníženie základu dane v prípade, ak druhá zmluvná strana nezaplatí — Voľná úvaha členských štátov pri prebratí — Primeraná doba predfinancovania podnikateľom)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Siracusa – Taliansko) – Enzo Di Maura/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa
   (Vec C-246/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Základ dane - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 11 C ods. 1 druhý pododsek - Obmedzenie práva na zníženie základu dane v prípade, ak druhá zmluvná strana nezaplatí - Voľná úvaha členských štátov pri prebratí - Primeraná doba predfinancovania podnikateľom))
   (2018/C 022/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Siracusa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Enzo Di Maura

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

      Výrok rozsudku

   Článok 11 C ods. 1 druhý pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát nemôže podmieniť zníženie základu dane pre daň z pridanej hodnoty neúspešnosťou konkurzného konania, ak takéto konanie môže trvať viac ako desať rokov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 18.7.2016.


title: Vec T-475/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2017 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner a Giersch (Fl) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Fl — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie fly.de — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2017 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner a Giersch (Fl)
   (Vec T-475/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Fl - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie fly.de - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 022/48)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FTI Touristik GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Parr, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: Harald Prantner (Hamburg, Nemecko) a Daniel Giersch (Monako, Monako) (v zastúpení: S. Eble a Y.-A. Wolff, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho dovolacieho senátu EUIPO zo 16. júna 2016 (vec R 480/2015-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou FTI Touristik a H. Prantnerom a D. Gierschom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FTI Touristik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-606/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. októbra 2017 – IBA Molecular Italy Srl/Azienda ULSS n. 3 a i.

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. októbra 2017 – IBA Molecular Italy Srl/Azienda ULSS n. 3 a i.
   (Vec C-606/17)
   (2018/C 022/33)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: IBA Molecular Italy Srl

      Odporcovia: Azienda ULSS n. 3, Regione Veneto, Ministero della Salute, Ospedale dell’Angelo di Mestre

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa rozsah pôsobnosti právnych predpisov Európskej únie týkajúcich sa zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, najmä článkov 1 a 2 smernice 2004/18/ES (1), aj komplexné transakcie, pri ktorých má verejný obstarávateľ v úmysle priamo poskytnúť určitému hospodárskemu subjektu grant, v plnom rozsahu určený na výrobu produktov, ktoré sa majú dodať bezodplatne, bez ďalšieho výberového konania, rôznym orgánom verejnej správy, ktoré sú oslobodené od akejkoľvek platby uvedenému dodávateľskému subjektu; bránia teda vyššie uvedené právne predpisy Európskej únie vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje priamo poskytnúť grant určený na výrobu produktov, ktoré sa majú dodať bez ďalšieho výberového konania rôznym orgánom verejnej správy, oslobodeným od akejkoľvek platby uvedenému dodávateľskému subjektu?

               2.

               Bránia právne predpisy Európskej únie v oblasti zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, najmä články 1 a 2 smernice 2004/18/ES a články 49, 56, 105 a nasl. Zmluvy o EÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá tým, že zrovnoprávňuje súkromné „klasifikované“ nemocnice s verejnými nemocnicami prostredníctvom ich začlenenia do vnútroštátneho systému plánovania verejného zdravotníctva, riadeného osobitnými dohodami odlišnými od bežných akreditačných vzťahov s inými súkromnými subjektmi zapojenými do systému poskytovania zdravotnej starostlivosti, a to pri nesplnení podmienok na uznanie orgánu zriadeného podľa verejného práva a predpokladov pre priame zadanie podľa modelu zadávania zákaziek „in house providing“, vylučuje tieto nemocnice z rozsahu pôsobnosti vnútroštátnych právnych predpisov a právnych predpisov Únie v oblasti verejných zákaziek, vrátane prípadov, v ktorých sú uvedené subjekty poverené prípravou a bezodplatným dodávaním produktov potrebných na poskytovanie zdravotnej starostlivosti zariadeniam verejného zdravotníctva a súčasne získavajú verejné finančné prostriedky na realizáciu týchto dodávok?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-633/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2017 – Bilde/Parlament („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm — Právomoc generálneho tajomníka — Electa una via — Právo na obhajobu — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Legitímna dôvera — Politické práva — Rovnosť zaobchádzania — Zneužitie právomoci — Nezávislosť poslancov — Skutkový omyl — Proporcionalita“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2017 – Bilde/Parlament
   (Vec T-633/16) (1)

   ((„Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm - Právomoc generálneho tajomníka - Electa una via - Právo na obhajobu - Dôkazné bremeno - Povinnosť odôvodnenia - Legitímna dôvera - Politické práva - Rovnosť zaobchádzania - Zneužitie právomoci - Nezávislosť poslancov - Skutkový omyl - Proporcionalita“))
   (2018/C 022/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dominique Bilde (Lagarde, Francúzsko) (v zastúpení: G. Sauveur, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, R. Meyer a A. Jensen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 23. júna 2016 o vymáhaní sumy 40 320 eur od žalobkyne, ktorá bola neoprávnene vyplatená na asistenta poslanca Parlamentu, oznámenia a vykonávacích opatrení tohto rozhodnutia, ktoré sú uvedené v listoch generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva Parlamentu pre financie z 30. júna a 6. júla 2016, ako aj súvisiaceho oznámenia o dlhu z 29. júna 2016, a jednak návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu ujmy, ktorú žalobkyňa údajne utrpela najmä v dôsledku uvedeného rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Dominique Bilde znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-612/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti (Taliansko) 24. októbra 2017 – Federazione Italiana Golf (FIG)/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti (Taliansko) 24. októbra 2017 – Federazione Italiana Golf (FIG)/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze
   (Vec C-612/17)
   (2018/C 022/34)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte dei Conti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Federazione Italiana Golf (FIG)

      Žalovaní: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „[v]erejné zásahy vo forme všeobecných nariadení uplatniteľných na všetky jednotky, ktoré vykonávajú tú istú činnosť“, uvedený v odseku 20.15 nariadenia 549/2013/EÚ (1) (tzv. ESA 2010) vykladať v širšom zmysle tak, že zahŕňa aj právomoci rozhodovať o športovom smerovaní (tzv. soft law) a uznávacie právomoci, ktoré zákon stanovuje na účely získania právnej subjektivity a možnosti pôsobiť v oblasti športu, pričom v oboch prípadoch ide o právomoci, ktoré sa všeobecne vzťahujú na všetky talianske národné športové zväzy?

               2.

               Má sa všeobecný ukazovateľ existencie kontroly podľa odseku 20.15 nariadenia 549/2013/EÚ (tzv. ESA 2010) („schopnosť určovať všeobecnú politiku alebo program inštitucionálnej jednotky“) vykladať vecne, čiže ako schopnosť riadiť, zaväzovať a ovplyvňovať neziskový subjekt, alebo v netechnickom zmysle, t. j. tak, že zahŕňa aj právomoci externého dohľadu, iné než tie, ktoré vymedzujú špecifické ukazovatele existencie kontroly podľa ods. 20.15 písm. a), b), c), d) a e) (ako napríklad právomoci schvaľovať rozpočet, vymenúvať audítorov, schvaľovať stanovy a niektoré druhy interných predpisov, rozhodovať o športovom smerovaní alebo uznávaní subjektov na športové účely)?

               3.

               Možno na základe ustanovení odseku 20.15 v spojení s ustanoveniami odsekov 4.125 a 4.126 nariadenia 549/2013/EÚ (tzv. ESA 2010) zohľadňovať členské príspevky na účely posúdenia, či v dotknutom prípade existuje alebo neexistuje verejná kontrola a, konkrétne, môže vysoká suma týchto príspevkov spolu s inými vlastnými príjmami nasvedčovať tomu, s ohľadom na špecifické okolnosti konkrétneho prípadu, že dotknutý neziskový subjekt má významnú schopnosť slobodne osebe rozhodovať?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 549/2013 z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 174, 2013, s. 1).


title: Vec C-250/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. novembra 2017 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Arbitrážna doložka — Šiesty rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2002 – 2006) — Vrátenie časti súm zaplatených odvolateľke — Paušálne náhrady)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. novembra 2017 – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH/Európska komisia
   (Vec C-250/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Arbitrážna doložka - Šiesty rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2002 – 2006) - Vrátenie časti súm zaplatených odvolateľke - Paušálne náhrady))
   (2018/C 022/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (v zastúpení: M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec T-634/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2017 – Montel/Parlament („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm — Právomoc generálneho tajomníka — Electa una via — Právo na obhajobu — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Legitímna dôvera — Politické práva — Rovnosť zaobchádzania — Zneužitie právomoci — Nezávislosť poslancov — Skutkový omyl — Proporcionalita“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2017 – Montel/Parlament
   (Vec T-634/16) (1)

   ((„Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm - Právomoc generálneho tajomníka - Electa una via - Právo na obhajobu - Dôkazné bremeno - Povinnosť odôvodnenia - Legitímna dôvera - Politické práva - Rovnosť zaobchádzania - Zneužitie právomoci - Nezávislosť poslancov - Skutkový omyl - Proporcionalita“))
   (2018/C 022/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sophie Montel (Saint-Vit, Francúzsko) (v zastúpení: G. Sauveur, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, R. Meyer a A. Jensen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 24. júna 2016 o vymáhaní sumy 77 276,42 eura od žalobkyne, ktorá bola neoprávnene vyplatená na asistenta poslanca Parlamentu, oznámenia a vykonávacích opatrení tohto rozhodnutia, ktoré sú uvedené v listoch generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva Parlamentu pre financie z 5. a 6. júla 2016, ako aj súvisiaceho oznámenia o dlhu zo 4. júla 2016, a jednak návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu ujmy, ktorú žalobkyňa údajne utrpela najmä v dôsledku uvedeného rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie generálneho tajomníka Parlamentu z 24. júna 2016 o vymáhaní sumy 77 276,42 eura od pani Sophie Montel, ktorá bola neoprávnene vyplatená na asistenta poslanca Parlamentu, a súvisiace oznámenie o dlhu zo 4. júla 2016 sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú súm vyplatených počas obdobia od februára do apríla 2015.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Pani Montel, Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-251/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston/T. G. Brosnan (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Šiesta smernica 77/388/EHS — Článok 4 ods. 3 písm. a) a článok 13 B písm. g) — Oslobodenie dodania budov a pozemkov, na ktorých stoja, s výnimkou definovanou v článku 4 ods. 3 písm. a) — Zásada zákazu zneužitia práva — Uplatniteľnosť v prípade neexistencie vnútroštátnych ustanovení preberajúcich túto zásadu — Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston/T. G. Brosnan
   (Vec C-251/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 4 ods. 3 písm. a) a článok 13 B písm. g) - Oslobodenie dodania budov a pozemkov, na ktorých stoja, s výnimkou definovanou v článku 4 ods. 3 písm. a) - Zásada zákazu zneužitia práva - Uplatniteľnosť v prípade neexistencie vnútroštátnych ustanovení preberajúcich túto zásadu - Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery))
   (2018/C 022/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston

      Žalovaný: T. G. Brosnan

      Výrok rozsudku

               1.

               Zásada zákazu zneužitia práva sa má vykladať v tom zmysle, že sa môže nezávisle od vnútroštátneho opatrenia, ktoré ju uvádza do účinnosti vo vnútroštátnom právnom poriadku, priamo uplatniť s cieľom odoprieť oslobodiť od dane z pridanej hodnoty také predaje nehnuteľností, aké sú dotknuté vo veci samej, ktoré sa uskutočnili pred vyhlásením rozsudku z 21. februára 2006, Halifax a i. (C-255/02, EU:C:2006:121), a to bez toho, aby tomu bránili zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery.

               2.

               Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že za predpokladu, že by plnenia dotknuté vo veci samej mali byť prekvalifikované na základe zásady zákazu zneužitia práva, tie z týchto plnení, ktoré nepredstavujú takéto zneužitie, možno zdaniť daňou z pridanej hodnoty na základe relevantných ustanovení vnútroštátnej právnej úpravy upravujúcej takéto zdanenie.

               3.

               Zásada zákazu zneužitia práva sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, na základe bodu 75 rozsudku z 21. februára 2006, Halifax a i. (C-255/02, EU:C:2006:121), či hlavným cieľom plnení dotknutých vo veci samej je alebo nie je získanie daňovej výhody, treba cieľ nájomných zmlúv predchádzajúcich predajom nehnuteľností dotknutých vo veci samej zohľadniť samostatne.

               4.

               Zásada zákazu zneužitia práva sa má vykladať v tom zmysle, že také dodania nehnuteľností, ako sú dotknuté vo veci samej, by mohli viesť k získaniu daňovej výhody v rozpore s cieľom relevantných ustanovení šiestej smernice 77/388/EHS, pokiaľ tieto nehnuteľnosti neboli pred ich predajom tretím kupujúcim predmetom skutočného využívania ich majiteľom alebo nájomcom. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby overil, či v spore vo veci samej ide o takýto prípad.

               5.

               Zásada zákazu zneužitia práva sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje v takej situácii, ako je dotknutá vo veci samej, ktorá sa týka prípadného oslobodenia plnenia spočívajúceho v dodaní nehnuteľností od dane z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-750/17: Žaloba podaná 10. novembra 2017 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/51

         Žaloba podaná 10. novembra 2017 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia
   (Vec T-750/17)
   (2018/C 022/68)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: P. Hoffman, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 29. augusta 2017 o zamietnutí prístupu k pripomienkam Európskej komisie a podrobnému stanovisku Maltskej republiky, ktoré bolo vydané v rámci oznamovacieho konania 2016/398/PL a týkalo s zmeny poľského zákona o hazardných hrách;

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu svojich vlastných trov konania a trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skreslení skutočností a porušení článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie je založené na niekoľkých nesprávnych skutkových tvrdeniach, vrátane tvrdenia, že oznámené opatrenie predstavovalo odpoveď na výzvu Komisie a že malo za cieľ ukázať kroky Poľska určené na nápravu porušenia, ktoré bolo predmetom tejto výzvy, t. j. určitých podmienok na získanie povolenia na poskytovanie služieb hazardných hier v Poľsku, hoci Poľsko tieto podmienky v skutočnosti odstránilo už pred dvoma rokmi a oznámené opatrenie nemá nič spoločné s výzvou Komisie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení odôvodnení 3, 7 a 9, článku 5 ods. 4 smernice 2015/1535, (1) a článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 (2)

                           —

                           Žalobkyňa vzhľadom na rozsudok Súdneho dvora vo veci C-331/15 P, Francúzsko/Schlyter (3) tvrdí, že Komisia tým, že uplatnila všeobecnú domnienku a nepreukázala, že by sa sprístupnením požadovaných dokumentov konkrétne a skutočne narušilo konanie o nesplnení povinnosti, porušila zásadu transparentnosti, ktorá je vnútorne spätá so smernicou 2015/1535.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 a článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na dĺžku trvania konania o nesplnení povinnosti a údajnú neschopnosť Komisie konať v rámci tohto konania v primeranej lehote Komisia nemôže založiť svoje odmietnutie na nutnosti chrániť účel tohto konania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 a článku 296 ZFEÚ a skreslení skutkového stavu

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že na požadované dokumenty sa nevzťahuje žiadna všeobecná domnienka. Tvrdenie Komisie, že existuje „neoddeliteľná súvislosť“ medzi oznamovacím konaním a konaním o nesplnení povinnosti je fakticky nesprávne a príliš nepresné. V žiadnom prípade nemôže dokazovať, že sa na dokumenty vzťahuje všeobecná domnienka, pretože to závisí len od toho, či sú dokumenty súčasťou spisu týkajúceho sa konania o nesplnení povinnosti. Správnym kritériom na účely overenia, či dokument tvorí súčasť tohto spisu je to, či ho Komisia získala v rámci plánovaného alebo prebiehajúceho konania o nesplnení povinnosti, t. j. či predložila, prijala, objednala daný dokument v rámci takéhoto konania alebo na účely jeho začatia. Žalobkyňa tvrdí, že toto kritérium nie je v prejednávanej veci overené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 a článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Samotná skutočnosť, že Komisia hodlá zohľadniť podrobné stanovisko Maltskej republiky a využiť ho pri svojom dialógu s Poľskom v rámci prebiehajúceho konania o nesplnení povinnosti, nemôže odôvodniť odmietnutie jeho sprístupnenia.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na dĺžku trvania konania o nesplnení povinnosti a na obsah, povahu a kontext požadovaných dokumentov ich sprístupnenie nemôže žiadnym spôsobom narušiť ochranu tohto konania, čo vyvracia všeobecnú domnienku nezverejnenia.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001 a článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia mala každopádne sprístupniť požadované dokumenty aspoň čiastočne, t. j. po odstránení odkazov na otázky týkajúce sa služieb internetových hazardných hier, ktoré sú predmetom konania o nesplnení povinnosti.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 a článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že existuje prevažujúci verejný záujem na tom, aby bola známa reakcia Komisie na oznámené opatrenie, ktoré porušuje základné slobody a práva Únie. Komisia podľa názoru žalobkyne nevysvetlila, prečo tento záujem považuje za menej dôležitý než záujem na nezverejnení.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (Ú. v. EÚ L 241, 2015, s. 1).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES, L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/03, s. 331).

      (3)  Rozsudok zo 7. septembra 2017, Francúzsko/Schlyter (C-331/15 P, EU:C:2017:639).


title: Vec T-687/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2017 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie STYLO & KOTON — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001) — Nekonanie v zlej viere“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2017 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Vec T-687/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie STYLO & KOTON - Absolútny dôvod zamietnutia - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001) - Nekonanie v zlej viere“))
   (2018/C 022/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: J. Güell Serra a E. Stoyanov Edissonov, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Španielsko) (v zastúpení: J. Donoso Romero, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júna 2016 (vec R 1779/20152) týkajúcemu sa konania vo veci vyhlásenia neplatnosti medzi spoločnosťou Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret a pánom Nadalom Estebanom.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


title: Vec C-308/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 12 ods. 1 a 2 — Článok 135 ods. 1 písm. j) — Zdaniteľné transakcie — Oslobodenie dodania budov od dane — Pojem „prvé obývanie“ — Pojem „prestavba“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Vec C-308/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 12 ods. 1 a 2 - Článok 135 ods. 1 písm. j) - Zdaniteľné transakcie - Oslobodenie dodania budov od dane - Pojem „prvé obývanie“ - Pojem „prestavba“))
   (2018/C 022/14)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kozuba Premium Selection sp. z o.o.

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Výrok rozsudku

   Článok 12 ods. 1 a 2 a článok 135 ods. 1 písm. j) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá podmieňuje oslobodenie od dane z pridanej hodnoty v prípade dodania budov tým, aby k prvému obývaniu týchto budov došlo v rámci zdaniteľnej transakcie. Tie isté ustanovenia sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby takáto vnútroštátna právna úprava podmieňovala to isté oslobodenie tým, aby v prípade „rekonštrukcie“ existujúcej budovy nepresiahli náklady na rekonštrukciu 30 % jej pôvodnej hodnoty, pokiaľ by sa pojem „rekonštrukcia“ vykladal rovnako ako pojem „prestavba“ nachádzajúci sa v článku 12 ods. 2 smernice 2006/112, a to v tom zmysle, že na dotknutej budove sa musia vykonať podstatné zmeny, ktorých účelom je zmeniť jej užívanie alebo podstatným spôsobom zmeniť podmienky jej obývania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


title: Vec T-244/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. novembra 2017 – António Conde & Companhia/Komisia

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/62

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. novembra 2017 – António Conde & Companhia/Komisia
   (Vec T-244/17) (1)

   (2018/C 022/84)
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec C-381/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna/Esteban Torras Ferrazzuolo (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Ochranná známka Európskej únie — Článok 16 — Ochranné známky ako predmety vlastníctva — Zaobchádzanie s ochrannými známkami Európskej únie ako s národnými ochrannými známkami — Článok 18 — Prevod ochrannej známky zapísanej na meno obchodného zástupcu alebo oprávneného zástupcu majiteľa ochrannej známky — Vnútroštátne ustanovenie dávajúce možnosť podať žalobu o určenie vlastníctva k vnútroštátnej ochrannej známke zapísanej na úkor práv majiteľa alebo v rozpore so zákonnou alebo zmluvnou povinnosťou — Zlučiteľnosť s nariadením č. 207/2009)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/13

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna/Esteban Torras Ferrazzuolo
   (Vec C-381/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Ochranná známka Európskej únie - Článok 16 - Ochranné známky ako predmety vlastníctva - Zaobchádzanie s ochrannými známkami Európskej únie ako s národnými ochrannými známkami - Článok 18 - Prevod ochrannej známky zapísanej na meno obchodného zástupcu alebo oprávneného zástupcu majiteľa ochrannej známky - Vnútroštátne ustanovenie dávajúce možnosť podať žalobu o určenie vlastníctva k vnútroštátnej ochrannej známke zapísanej na úkor práv majiteľa alebo v rozpore so zákonnou alebo zmluvnou povinnosťou - Zlučiteľnosť s nariadením č. 207/2009))
   (2018/C 022/16)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Salvador Benjumea Bravo de Laguna

      Žalovaný: Esteban Torras Ferrazzuolo

      Výrok rozsudku

   Články 16 a 18 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke [Európskej únie] sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa na ochrannú známku Európskej únie uplatnilo vnútroštátne ustanovenie, ako je ustanovenie sporné vo veci samej, podľa ktorého osoba poškodená zápisom ochrannej známky, ktorá bola prihlásená na úkor jej práv alebo v rozpore so zákonnou alebo zmluvnou povinnosťou, má právo požadovať určenie vlastníctva k uvedenej ochrannej známke, pokiaľ predmetná situácia nepatrí medzi situácie, na ktoré sa vzťahuje článok 18 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


title: Uznesenie Súdu z 11. októbra 2017 vo veci E-7/12 TROVY KONANIA – Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS/Dozorný úrad EZVO (Určenie výšky trov konania – Navrátiteľné trovy konania – Úroky z omeškania)

text:
               25.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/21

         UZNESENIE SÚDU
   z 11. októbra 2017
   vo veci E-7/12 TROVY KONANIA
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS/Dozorný úrad EZVO

      (Určenie výšky trov konania – Navrátiteľné trovy konania – Úroky z omeškania)

   (2018/C 27/09)
   Vo veci E-7/12 TROVY KONANIA, Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS/Dozorný úrad EZVO – ŽIADOSŤ o určenie výšky trov konania, ktoré súd priznal vo svojom rozsudku z 9. júla 2013 vo veci E-7/12 Schenker North a iní/Dozorný úrad EZVO, Zb. Súdu EZVO [2013] 356, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Ása Ólafsdóttir (ad hoc), sudcovia, vyniesol 11. októbra 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Celkové zostávajúce trovy, ktoré má Dozorný úrad EZVO vyplatiť žiadateľom, sa stanovujú na sumu 63 095 EUR.

               2.

               Úroky z omeškania sa z uvedenej sumy uplatňujú odo dňa doručenia tohto uznesenia do dňa skutočnej úhrady; uplatniteľná úroková sadzba sa vypočíta na základe úrokovej sadzby, ktorú uplatňuje Európska centrálna banka na svoje hlavné operácie refinancovania, a ktorá je platná v prvý kalendárny deň mesiaca dátumu splatnosti pohľadávky, zvýšená o tri a pol percentuálneho bodu.


               25.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/22

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 25. septembra 2017 predložil Oslo tingrett vo veci Henrik Kristoffersen/Nórska lyžiarska federácia
   (Vec E-8/17)
   (2018/C 27/10)
   Listom z 25. septembra 2017, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 25. septembra 2017, Oslo tingrett (okresný súd v Osle) požiadal Súd EZVO vo veci Henrik Kristoffersen/Nórska lyžiarska federácia o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Na ktoré právne kritériá treba klásť osobitný dôraz pri posudzovaní otázky, či sa systém predbežnej kontroly a udelenia súhlasu národnej športovej federácie, pokiaľ ide o individuálne sponzorské zmluvy tohto druhu – pred prevodom práv na takéto označenia zo strany federácie –, považuje za obmedzenie slobody športovca poskytovať služby na základe článku 36 Dohody o EHP alebo podľa smernice 2006/123/ES (smernica o službách)?

                           a)

                           V akom rozsahu je na regulačný rámec, ktorým sa riadi šport, uplatniteľné posúdenie obmedzenia (restriction test), ktoré opísal Súdny dvor Európskej únie okrem iného vo veci C-51/96? Vyplývajú z článku 16 alebo iných ustanovení smernice o službách zmeny, pokiaľ ide o uvedené posúdenie obmedzenia?

               2.

               Na ktoré právne kritériá treba klásť osobitný dôraz pri posudzovaní otázky, či sa konkrétne zamietnutie udelenia súhlasu zo strany národnej športovej federácie k individuálnym sponzorským zmluvám profesionálnych športovcov z národného tímu na takéto označenia (čiže práva na takéto označenia zostávajú federácii) považuje za obmedzenie slobody športovca poskytovať služby na základe článku 36 Dohody o EHP alebo podľa smernice 2006/123/ES (smernica o službách)?

                           a)

                           Aký vplyv bude mať na posúdenie skutočnosť, že národná športová federácia už uzavrela platnú zmluvu s hlavným sponzorom národného tímu na vystavenie loga predmetného označenia na prilbách/pokrývkach hlavy? Má táto skutočnosť význam pri posudzovaní toho, či existuje obmedzenie, prípadne pri posudzovaní toho, či existujú objektívne a dostatočné dôvody zamietnutia?

                     Ak by sa konštatovalo, že existuje obmedzenie:

               3.

               Môžu spoločné predpisy národnej športovej federácie (systém schvaľovania) týkajúce sa potenciálneho využívania označenia športovcami na základe individuálnej zmluvy predstavovať systém udeľovania povolení v zmysle článku 4 bodu 6 smernice 2006/123/ES (smernica o službách)?

                           a)

                           Vzťahujú sa v takom prípade na uvedený systém schvaľovania články 9 a 10 v kapitole III (sloboda poskytovateľov usadiť sa), pokiaľ ide o nórskeho štátneho príslušníka vybraného do národného tímu, ktorý vykonáva finančnú činnosť v súvislosti so svojou účasťou v národnom tíme na základe regulačného rámca národnej športovej federácie? Alebo sa na uvedený systém vzťahuje článok 16? Prípadne, aké je právne kritérium na správne zaradenie?

               4.

               Pri posudzovaní zákonnosti uvedeného systému – buď podľa článku 36 Dohody o EHP alebo podľa článkov 9, 10 či 16 smernice o službách – musí vnútroštátny súd skúmať ustanovenia daných spoločných predpisov a predmetné zamietnutie oddelene, alebo musí takisto zohľadniť:

                           —

                           dôvody, prečo si federácia ponechala obchodné (marketingové) práva vrátane posúdenia financovania národných tímov a posúdenia otázky, na aké účely sa inak tento príjem používa?

                           —

                           celkové možnosti športovca vykonávať finančnú činnosť vrátane práv uzatvárať sponzorské zmluvy s výrobcami vybavenia a akékoľvek iné marketingové zmluvy?

                           —

                           či sa vzhľadom na uvedené daný systém schvaľovania alebo zamietnutie udelenia súhlasu zdajú riadne opodstatnené a primerané?

               5.

               Aký vplyv na posúdenie zákonnosti má skutočnosť, že schvaľovanie individuálnych zmlúv, pokiaľ ide o tieto označenia, je predmetom voľného uváženia federácie?

               6.

               Aké procedurálne požiadavky (ak vôbec nejaké) sú stanovené v článku 13 smernice 2006/123/ES alebo v článku 36 Dohody o EHP týkajúce sa konaní a rozhodnutí v rámci systému schvaľovania národnej športovej federácie, pokiaľ ide o schvaľovanie individuálnych marketingových zmlúv (sponzorských zmlúv) na obchodné označenia, a aké dôsledky má podľa práva EHP nedodržanie takýchto procedurálnych požiadaviek?


title: Uznesenie Súdu z 11. októbra 2017 vo veci E-14/11 TROVY KONANIA – Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS/Dozorný úrad EZVO (Určenie výšky trov konania – Navrátiteľné trovy konania – Úroky z omeškania)

text:
               25.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/21

         UZNESENIE SÚDU
   z 11. októbra 2017
   vo veci E-14/11 TROVY KONANIA
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS/Dozorný úrad EZVO

      (Určenie výšky trov konania – Navrátiteľné trovy konania – Úroky z omeškania)

   (2018/C 27/08)
   Vo veci E-14/11 TROVY KONANIA, Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS/Dozorný úrad EZVO – ŽIADOSŤ o určenie výšky trov konania, ktoré súd priznal vo svojom rozsudku z 21. decembra 2012 vo veci E-14/11 Schenker North a iní/ESA, Zb. úradu EZVO [2012] 1178, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Ása Ólafsdóttir (ad hoc), sudcovia, vyniesol 11. októbra 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Celkové zostávajúce trovy, ktoré má ESA vyplatiť žiadateľom, sa stanovujú na 95 944 EUR.

               2.

               Úroky z omeškania sa vypočítajú na základe sadzby odo dňa doručenia tohto uznesenia do dňa skutočnej úhrady, uplatňovaná úroková sadzba sa vypočíta na základe úrokovej sadzby, ktorú uplatňuje Európska centrálna banka na svoje hlavné operácie refinancovania, a ktorá je platná v prvý kalendárny deň mesiaca dátumu splatnosti pohľadávky, zvýšená o tri a pol percentuálneho bodu.


title: Vec T-401/11 P RENV-RX: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Missir Mamachi di Lusignano a i./Komisia („Odvolanie — Verejná správa — Úradníci — Zavraždenie úradníka a jeho manželky — Pravidlo zhody medzi žiadosťou, sťažnosťou a žalobou v oblasti náhrady škody — Povinnosť zaistiť bezpečnosť zamestnancov v službách Únie — Príčinná súvislosť — Materiálna ujma — Spoločná a nerozdielna zodpovednosť — Zohľadnenie plnení upravených služobným poriadkom — Morálna ujma — Zodpovednosť inštitúcie za morálnu ujmu spôsobenú zosnulému úradníkovi — Zodpovednosť inštitúcie za morálnu ujmu spôsobenú právnym nástupcom zosnulého úradníka“)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Missir Mamachi di Lusignano a i./Komisia
   (Vec T-401/11 P RENV-RX) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná správa - Úradníci - Zavraždenie úradníka a jeho manželky - Pravidlo zhody medzi žiadosťou, sťažnosťou a žalobou v oblasti náhrady škody - Povinnosť zaistiť bezpečnosť zamestnancov v službách Únie - Príčinná súvislosť - Materiálna ujma - Spoločná a nerozdielna zodpovednosť - Zohľadnenie plnení upravených služobným poriadkom - Morálna ujma - Zodpovednosť inštitúcie za morálnu ujmu spôsobenú zosnulému úradníkovi - Zodpovednosť inštitúcie za morálnu ujmu spôsobenú právnym nástupcom zosnulého úradníka“))
   (2018/C 032/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Šanghaj, Čína) a ďalších šesť odvolateľov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: F. Di Gianni, G. Coppo a A. Scalini, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia (F-50/09, EU:F:2011:55), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok z 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia (F-50/09) sa zrušuje v rozsahu, v akom ním Súd pre verejnú službu Európskej únie vyhovel námietke neprípustnosti vznesenej Európskou komisiou voči žiadosti o náhradu morálnej ujmy, ktorú utrpeli Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano a Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, pričom zákonnou zástupkyňou posledných dvoch uvedených je Anne Sintobin.

               2.

               Rozsudok z 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia (F-50/09) sa zrušuje v rozsahu, v akom ním Súd pre verejnú službu vyhovel námietke neprípustnosti vznesenej Komisiou voči žiadosti o náhradu morálnej ujmy, ktorú utrpel Livio Missir Mamachi di Lusignano.

               3.

               Rozsudok z 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia (F-50/09) sa zrušuje v rozsahu, v akom ním Súd pre verejnú službu obmedzil zodpovednosť Komisie na 40 % materiálnej ujmy, ktorú utrpeli Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano a Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, pričom zákonnou zástupkyňou posledných dvoch uvedených je Anne Sintobin.

               4.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               5.

               Komisia má solidárnu povinnosť zaplatiť sumu vo výške 3 milión eur, od ktorej sa odpočítajú plnenia priznané podľa služobného poriadku považované za súčasť tejto sumy, ktoré už boli alebo majú byť vyplatené Carlovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi, Giustine Missirovej Mamachiovej di Lusignanovej, Filibertovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi a Tommasovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi, pričom zákonnou zástupkyňou posledných dvoch uvedených je Anne Sintobin, z dôvodu materiálnej ujmy, ktorú tieto osoby utrpeli.

               6.

               Komisia má solidárnu povinnosť zaplatiť Carlovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi sumu vo výške 100 000 eur z dôvodu morálnej ujmy, ktorú utrpel.

               7.

               Komisia má solidárnu povinnosť zaplatiť Giustine Missirovej Mamachiovej di Lusignanovej sumu vo výške 100 000 eur z dôvodu morálnej ujmy, ktorú utrpela.

               8.

               Komisia má solidárnu povinnosť zaplatiť Tommasovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi, ktorého zákonnou zástupkyňou je Anne Sintobin, sumu vo výške 100 000 eur z dôvodu morálnej ujmy, ktorú utrpel.

               9.

               Komisia má solidárnu povinnosť zaplatiť Filibertovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi, ktorého zákonnou zástupkyňou je Anne Sintobin, sumu vo výške 100 000 eur z dôvodu morálnej ujmy, ktorú utrpel.

               10.

               Komisia má solidárnu povinnosť zaplatiť Stefanovi Missirovi Mamachimu di Lusignanovi a ostatným odvolateľom, ktorých mená sú uvedené v prílohe a ktorí sú dedičmi Livia Missira Mamachiho di Lusignana, sumu v celkovej výške 50 000 eur z dôvodu morálnej ujmy, ktorú utrpeli.

               11.

               Náhrady škody uvedené v bodoch 6 až 10 vyššie sa zvyšujú o úroky z omeškania odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného zaplatenia v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné refinančné operácie, zvýšenej o dva percentuálne body.

               12.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               13.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania súvisiace s odvolacím konaním.

               14.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania súvisiace s konaním na prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-747/17: Žaloba podaná 15. novembra 2017 – UPF/Komisia

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/35

         Žaloba podaná 15. novembra 2017 – UPF/Komisia
   (Vec T-747/17)
   (2018/C 032/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Union des Ports de France – UPF (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Vannini a E. Moraïtou, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby podanej proti rozhodnutiu Európskej komisie K(2017) 5176 final z 27. júla 2017 o schéme pomoci SA.38398 (2016/C, ex 2015/E) uplatnenej Francúzskom (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia pri kvalifikovaní daňového opatrenia ako štátnej pomoci v celom rozsahu, pričom nezohľadnila kritérium týkajúce sa hospodárskej povahy činnosti francúzskych prístavov. V tejto súvislosti sa žalobkyňa domnieva, že Komisia sa tým, že dospela k záveru, že daňové oslobodenie v prospech francúzskych prístavov predstavuje v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ štátnu pomoc, pričom nespresnila, že kvalifikovanie pomoci sa obmedzuje len na hospodárske činnosti prístavov, dopustila vo svojom rozhodnutí nesprávneho právneho posúdenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení Komisie týkajúcom sa posúdenia hospodárskej povahy činností vykonávaných francúzskymi prístavmi. Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia sa taktiež dopustila nesprávneho právneho posúdenia vo svojej analýze hospodárskej povahy činností vykonávaných francúzskymi prístavmi, a to

                           —

                           v prvom rade tým, že sa v napadnutom rozhodnutí vôbec nezaoberala určitými činnosťami vykonávanými francúzskymi prístavmi,

                           —

                           v druhom rade tým, že, pokiaľ ide o niektoré ďalšie činnosti francúzskych prístavov, len zopakovala všeobecné zásady vyplývajúce z judikatúry SDEÚ v oblasti verejného financovania prístavných infraštruktúr bez toho, aby dospela k záveru, či sú hospodárskej povahy alebo nie, pokiaľ ide o kritérium uplatnenia pravidiel v oblasti štátnej pomoci.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právom posúdení a nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o podmienky týkajúce sa narušeniu hospodárskej súťaže a ovplyvnenia obchodu medzi členskými štátmi v rozsahu, v akom sa Komisia nesprávne domnievala, že predmetné daňové obmedzenie mohlo narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, pokiaľ ide všeobecne o francúzske prístavy a konkrétne o ostrovné a zámorské prístavy. Podľa žalobkyne je napadnuté rozhodnutie zaťažené nedostatkom odôvodnenia v rozsahu, v akom Komisia predpokladala bez toho, aby odôvodnila svoj postoj, že tieto podmienky sú v prejednávanej veci splnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení v rámci vedenia konania o kontrole existujúcej pomoci a porušenia článku 108 ods. 1 a 2 ZFEÚ v spojení so zásadou proporcionality v rozsahu, v akom Komisia na jednej strane tým, že požadovala, aby francúzske orgány predložili dôkaz o zlučiteľnosti schémy oslobodenia od dani z príjmov právnických osôb v prospech francúzskych prístavov s vnútorným trhom, obrátila dôkazné bremeno a konala tak, akoby jej bola predložená nová žiadosť o schválenie schémy novej pomoci. Na druhej strane tým, že francúzskym orgánom uložila povinnosť, aby zrušili uvedenú schému oslobodenia bez toho, aby preukázala, že žiadna zmena tohto opatrenia by nemohla viesť k jej zlučiteľnosti s pravidlami Únie o štátnej pomoci, porušila článok 108 ods. 1 a 2 ZFEÚ, článok 2 nariadenia č. 2015/1589 a zásadu proporcionality.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, pretože Komisia tým, že požadovala zrušenie schému oslobodenia, kým ponechala pretrvávať schémy pomoci v prospech prístavov v ďalších členských štátoch, neumožnila zabezpečiť rovnaké podmienky medzi rôznymi európskymi prístavmi, čo naopak viedlo k novým narušeniam hospodárskej súťaže v rozpore s úlohou, ktorá je zverená Komisii, keďže zodpovedá za zabezpečenie riadneho fungovania vnútorného trhu. Komisia teda porušila zásadu nestrannosti, ktorá je nevyhnutným dôsledkom zásady riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-214/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – C. King/The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Smernica 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Článok 7 — Náhrada za nevyčerpanú dovolenku vyplatená pri skončení pracovného pomeru — Vnútroštátna právna úprava zaväzujúca pracovníka, aby si vyčerpal dovolenku za kalendárny rok bez toho, aby bola určená náhrada mzdy za túto dovolenku)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – C. King/The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar
   (Vec C-214/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Článok 7 - Náhrada za nevyčerpanú dovolenku vyplatená pri skončení pracovného pomeru - Vnútroštátna právna úprava zaväzujúca pracovníka, aby si vyčerpal dovolenku za kalendárny rok bez toho, aby bola určená náhrada mzdy za túto dovolenku))
   (2018/C 032/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: C. King

      Žalovaní: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, ako aj právo na účinný prostriedok nápravy zakotvené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade sporu medzi pracovníkom a jeho zamestnávateľom týkajúceho sa toho, či má pracovník právo na platenú dovolenku za kalendárny rok podľa daného článku 7, tento článok a uvedené právo bránia tomu, že pracovník musí najprv vyčerpať dovolenku, než zistí, či má nárok na poskytnutie náhrady mzdy za túto dovolenku.

               2.

               Článok 7 smernice 2003/88 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam alebo praxi, podľa ktorých pracovník nemôže preniesť ani prípadne kumulovať až do momentu skončenia pracovného pomeru práva na platenú dovolenku za kalendárny rok, ktoré nevykonal v rámci viacerých po sebe nasledujúcich referenčných období z dôvodu odmietnutia zamestnávateľa poskytnúť náhradu mzdy za túto dovolenku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec T-249/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2017 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie QUILAPAYÚN — Relatívny dôvod zamietnutia — Všeobecne známa ochranná známka — Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Majiteľ ochrannej známky“)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2017 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)
   (Vec T-249/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie QUILAPAYÚN - Relatívny dôvod zamietnutia - Všeobecne známa ochranná známka - Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Majiteľ ochrannej známky“))
   (2018/C 032/26)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: JT (v zastúpení: A. Mena Valenzuela, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Zaera Cuadrado, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom EUIPO: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago, Čile) a ďalších 7 účastníkov konania pred odvolacím senátom EUIPO, ktorých mená sú uvedené v prílohe

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. marca 2015 (vec R 354/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi na jednej strane JT a na druhej strane pánom Carrascom Pirardom a ďalšími účastníkmi konania pred odvolacím senátom EUIPO, ktorých mená sú uvedené v prílohe

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 13. marca 2015 (vec R 354/2014-2) sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec T-333/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360°) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie 360° — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/28

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)
   (Vec T-333/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie 360o - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001)“))
   (2018/C 032/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Zintler a A. Stolz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. apríla 2016 (rozsudok R 2287/2015-4), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia 360o ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Colgate-Palmolive Co. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-771/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2017 – Hochmann Marketing/EUIPO – BitTorrent (bittorrent) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásení neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie bittorrent — Článok 76 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 95 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Nezohľadnenie dôkazov predložených pred zrušovacím oddelením — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001)“)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2017 – Hochmann Marketing/EUIPO – BitTorrent (bittorrent)
   (Vec T-771/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie bittorrent - Článok 76 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 95 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Nezohľadnenie dôkazov predložených pred zrušovacím oddelením - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001)“))
   (2018/C 032/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hochmann Marketing GmbH, predtým Bittorrent Marketing GmbH (v zastúpení: Neu-Isenburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Hoppe, M. Terhaag a C. Schwarz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: Folliard-Monguiral a M. Capostagno, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: BitTorrent, Inc. (San Fransisco, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Clotten, S. Brandstätter a C. Schmitt, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 31. augusta 2015 (vec R 2275/2013-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami BitTorrent a Bittorrent Marketing

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hochmann Marketing GmbH, predtým Bittorrent Marketing GmbH, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-751/17: Žaloba podaná 17. novembra 2017 – Commune de Fessenheim/Komisia

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/36

         Žaloba podaná 17. novembra 2017 – Commune de Fessenheim/Komisia
   (Vec T-751/17)
   (2018/C 032/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Commune de Fessenheim (Fessenheim, Francúzsko), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Francúzsko), Conseil départemental du Haut-Rhin (Colmar, Francúzsko) a Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: G. de Rubercy, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Generálneho sekretariátu Európskej komisie [K(2017) 7119 FINAL] z 18. októbra 2017 o zamietnutí oznámiť rozhodnutie Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre hospodársku súťaž, ktoré bolo oznámené francúzskym orgánom 22. marca 2017, týkajúce sa protokolu o odškodnení EDF z dôvodu zatvorenia jadrovej elektrárne Fessenheim,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť oznámiť žalobcom uvedený list z 22. marca 2017 v lehote jedného týždňa od vydania rozsudku Všeobecného súdu,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 2 posledného pododseku nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) z dôvodu existencie prevažujúceho verejného záujmu, ktorý odôvodňuje zverejnenie dotknutých informácií.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 42 Charty základných práv Európskej únie týkajúceho sa práva na prístup k dokumentom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 47 Charty základných práv Európskej únie týkajúceho sa práva na účinný prostriedok nápravy.


title: Vec C-314/17: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „Geocycle Bulgaria“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Zásady daňovej neutrality a efektivity — Režim prenesenia daňovej povinnosti — Odmietnutie nároku príjemcu faktúry na odpočet dane na vstupe — Rozhodnutie daňových orgánov o uložení dane, ktorú má zaplatiť nadobúdateľ tovaru)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/10

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „Geocycle Bulgaria“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Vec C-314/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Zásady daňovej neutrality a efektivity - Režim prenesenia daňovej povinnosti - Odmietnutie nároku príjemcu faktúry na odpočet dane na vstupe - Rozhodnutie daňových orgánov o uložení dane, ktorú má zaplatiť nadobúdateľ tovaru))
   (2018/C 032/14)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania

      Žalobkyňa:„Geocycle Bulgaria“ EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Výrok

   Zásady daňovej neutrality a efektivity spoločného systému dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát odmietol príjemcovi plnenia nárok na odpočet dane z pridanej hodnoty na vstupe, pokiaľ pre to isté plnenie je daň z pridanej hodnoty vybraná prvý raz u dodávateľa, keďže ju uviedol vo faktúre, ktorú vystavil, a druhý raz u nadobúdateľa v prípade, že vnútroštátna právna úprava nestanovuje možnosť opravy dane z pridanej hodnoty, ak existuje opravný daňový výmer.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


title: Vec T-61/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Coca-Cola/EUIPO – Mitico (Master) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Master — Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie Coca-Cola a skoršia národná obrazová ochranná známka C — Relatívny dôvod zamietnutia — Neoprávnené využívanie dobrého mena skorších ochranných známok — Dôkazy týkajúce sa obchodného používania označenia obsahujúceho prihlasovanú ochrannú známku mimo Únie — Logické dedukcie — Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom — Článok 8 ods. 5 a článok 65 ods. 6 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 a článok 72 ods. 6 nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Coca-Cola/EUIPO – Mitico (Master)
   (Vec T-61/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Master - Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie Coca-Cola a skoršia národná obrazová ochranná známka C - Relatívny dôvod zamietnutia - Neoprávnené využívanie dobrého mena skorších ochranných známok - Dôkazy týkajúce sa obchodného používania označenia obsahujúceho prihlasovanú ochrannú známku mimo Únie - Logické dedukcie - Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom - Článok 8 ods. 5 a článok 65 ods. 6 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 a článok 72 ods. 6 nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2018/C 032/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, D. Stone a A. Dykes, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damask, Sýria) (v zastúpení: A.-E. Malami, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 2. decembra 2015 (vec R 1251/2015-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami The Coca–Cola Company a Mitico

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 2. decembra 2015 (vec R 1251/2015-4) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila The Coca-Cola Company, vrátane trov vynaložených v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

               3.

               Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016.


title: Vec C-265/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Torino – Taliansko) – VCAST Limited/R.T.I. SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Autorské právo a s ním súvisiace práva — Smernica 2001/29/ES — Článok 5 ods. 2 písm. b) — Výnimka pre rozmnoženinu na súkromné použitie — Článok 3 ods. 1 — Verejný prenos — Špecifická technológia — Poskytnutie služby vyhotovovania videozáznamov v cloude (cloud computing) rozmnoženín diel chránených autorským právom bez súhlasu dotknutého autora — Aktívny zásah poskytovateľa služby do tohto vyhotovovania záznamov)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Torino – Taliansko) – VCAST Limited/R.T.I. SpA
   (Vec C-265/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Autorské právo a s ním súvisiace práva - Smernica 2001/29/ES - Článok 5 ods. 2 písm. b) - Výnimka pre rozmnoženinu na súkromné použitie - Článok 3 ods. 1 - Verejný prenos - Špecifická technológia - Poskytnutie služby vyhotovovania videozáznamov v cloude (cloud computing) rozmnoženín diel chránených autorským právom bez súhlasu dotknutého autora - Aktívny zásah poskytovateľa služby do tohto vyhotovovania záznamov))
   (2018/C 032/03)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Torino

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VCAST Limited

      Žalovaná: R.T.I. SpA

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, a najmä jej článok 5 ods. 2 písm. b), sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podnikateľskému subjektu dovoľuje, aby jednotlivcom poskytoval službu umožňujúcu vyhotovovať na diaľku v cloude v tzv. režime cloud computing rozmnoženiny diel chránených autorským právom na súkromné použitie, a to aktívnym zásahom do vyhotovovania týchto rozmnoženín, bez súhlasu nositeľa práv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec T-120/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2017 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka Burlington — Skoršie národné slovné ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie a skoršia národná obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Používanie označenia s väčším než miestnym dosahom v obchodnom styku — Článok 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001) — Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skorších ochranných známok — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/23

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2017 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)
   (Vec T-120/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka Burlington - Skoršie národné slovné ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie a skoršia národná obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Používanie označenia s väčším než miestnym dosahom v obchodnom styku - Článok 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001) - Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skorších ochranných známok - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001)“))
   (2018/C 032/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (v zastúpení: A. Norris, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Nemecko) (v zastúpení: A. Parr, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. januára 2016 (vec R 94/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Tulliallan Burlington a Burlington Fashion

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Tulliallan Burlington Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec C-514/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães – Portugalsko) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade/José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel — Smernica 72/166/EHS — Článok 3 ods. 1 — Pojem „prevádzka vozidiel“ — Nehoda, ku ktorej došlo v poľnohospodárskom podniku — Nehoda stojaceho poľnohospodárskeho traktora, ktorého motor bol ale v chode, aby poháňal pumpu herbicídneho postrekovača)

text:
               29.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães – Portugalsko) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade/José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto
   (Vec C-514/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel - Smernica 72/166/EHS - Článok 3 ods. 1 - Pojem „prevádzka vozidiel“ - Nehoda, ku ktorej došlo v poľnohospodárskom podniku - Nehoda stojaceho poľnohospodárskeho traktora, ktorého motor bol ale v chode, aby poháňal pumpu herbicídneho postrekovača))
   (2018/C 032/04)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade

      Odporcovia v odvolacom konaní: José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 smernice Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „prevádzka vozidiel“ uvedený v tomto ustanovení nepatrí situácia, v ktorej bol poľnohospodársky traktor zapojený do nehody, hoci jeho hlavná funkcia v momente vzniku tejto nehody spočívala v tom, že neslúžil ako dopravný prostriedok, ale ako pracovný stroj generoval hybnú silu potrebnú na pohon pumpy herbicídneho postrekovača.

      (1)  Ú. v. EÚ C 475, 19.12.2016.