title: Vec T-539/08: Žaloba podaná 5. decembra 2008 – Etimine a Etiproducts/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/55

         Žaloba podaná 5. decembra 2008 – Etimine a Etiproducts/Komisia
   (Vec T-539/08)
   (2009/C 44/97)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Etimine SA (Bettembourg, Luxembursko) a Ab Etiproducts Oy (Espoo, Fínsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               čiastočne zrušiť napadnutý akt zrušením údajov v prílohe 1G napadnutého aktu v súvislosti s týmito látkami:

                           —

                           kyselina trihydrogenboritá; kyselina boritá, prírodná neupravená,

                           —

                           dibortrioxid; oxid boritý,

                           —

                           tetraboritan sodný, bezvodý; kyselina boritá, sodná soľ; hydrát tetraboritanu disodného; kyselina trihydrogenboritá, sodná soľ,

                           —

                           tetraboritan sodný dekahydrát; bórax dekahydrát,

                           —

                           tetraboritan sodný pentahydrát; bórax pentahydrát,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušiť napadnutý akt zrušením údajov v prílohe 1G napadnutého aktu v súvislosti s týmito látkami:

                           —

                           dibortrioxid; oxid boritý,

                           —

                           tetraboritan sodný, bezvodý; kyselina boritá, sodná soľ; hydrát tetraboritanu disodného; kyselina trihydrogenboritá, sodná soľ,

                           —

                           tetraboritan sodný dekahydrát; bórax dekahydrát,

                           —

                           tetraboritan sodný pentahydrát; bórax pentahydrát,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca touto žalobou podľa článku 230 ES navrhuje čiastočné zrušenie smernice Komisie 2008/58/ES z 21. augusta 2008, ktorou sa po tridsiaty raz prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Text s významom pre EHP) (1) v časti, v ktorej označuje určité boráty za toxické pre reprodukciu tak z hľadiska plodnosti, ako aj z hľadiska vývoja.
   Žalobca na podporu žaloby uvádza tri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobca tvrdí, že Komisia porušila podstatné formálne náležitosti, keďže napadnutý akt je v rozpore s uplatniteľným legislatívnym postupom a teda porušuje články 5 a 7 ES, článok 29 smernice Rady 67/548/CHS (2) a článok 5 rozhodnutia Komisie 1999/468/ES (3).
   Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia pri uplatnení kritérií klasifikácie látok na báze bóru a porušila tak smernicu Rady 67/548/EHS. Uvádza, že Komisia neuplatnila alebo neuplatnila správne zásadu založenú na „bežnom používaní alebo bežnom zaobchádzaní“, ktorá je upravená v Prílohe VI smernice 67/548/EHS, nezákonne uplatnila kritériá posúdenia rizík, hoci podľa jeho názoru nie sú v kontexte klasifikácie látok podľa smernice 67/548/EHS relevantné, a neuplatnila alebo neuplatnila správne kritérium „primeranosti“, čím porušila odsek 4.2.3.3 prílohy VI smernice 67/548/EHS. Navyše žalobca uvádza, že Komisia nepripísala dostatočnú váhu epidemiologickým a humánnym údajom, ktoré poskytol, a v dôsledku toho napadnutý akt obsahuje zjavne nesprávne posúdenie. Žalobca tvrdí, že Komisia nezákonne rozšírila údaje týkajúce sa jednej z látok obsahujúcich bór na účely klasifikácie iných látok obsahujúcich bór a preto treba napadnutý akt čiastočne zrušiť aspoň v časti, v ktorej sa týka iných látok obsahujúcich bór. Žalobca tvrdí, že Komisia neposkytla dostatočné odôvodnenie v zmysle článku 253 ES, keďže žiadnym spôsobom nevysvetlila rozšírenie údajov.
   Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia porušila základné zásady práva Spoločenstva, akou je zásada proporcionality stanovená v článku 5 ES, keďže podľa žalobcovho názoru napadnuté opatrenie zachádza nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľov, ktoré toto opatrenie sleduje.

      (1)  Ú. v. EÚ L 246, s. 1.

      (2)  Smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES 196, s. 1; Mim. vyd. 13/01, s. 27).

      (3)  Rozhodnutie Rady z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu, Ú. v. ES L 184, s. 23; Mim. vyd. 01/03, s. 124.


title: Vec C-137/07 P: Odvolanie podané 8. marca 2007 : Österreichische Volksbanken-AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) zo 14. decembra 2006 v spojených veciach T-259/02 až T-264/02 a T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG a i./Komisia Európskych spoločenstiev vo veci T-271/02

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/13

         Odvolanie podané 8. marca 2007: Österreichische Volksbanken-AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) zo 14. decembra 2006 v spojených veciach T-259/02 až T-264/02 a T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG a i./Komisia Európskych spoločenstiev vo veci T-271/02
   (Vec C-137/07 P)
   (2007/C 117/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Österreichische Volksbanken-AG (v zastúpení: A. Ablasser-Neuhuber, R. Bierwagen a F. Neumayr, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               1.

               zrušiť body 2 a 4 výroku prvostupňového rozsudku zo 14. decembra 2006 v spojených veciach T-259/02 až T-264/02 (1);

                           a)

                           vyhlásiť za neplatné sporné rozhodnutie Komisie 2004/138/ES z 11. júna 2002 v konaní o karteli COMP/36.571/D-1 v súlade so žalobnými návrhmi 1 a 3 v rozsahu, v akom sa týka odvolateľa, subsidiárne znížiť voči nemu určenú peňažnú pokutu v súlade so žalobným návrhom 3;

                           b)

                           subsidiárne v druhom rade, v prípade, ak nie je možné rozhodnúť vo veci, vrátiť vec Súdu prvého stupňa na nové prejednanie a rozhodnutie;

               2.

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, subsidiárne, v prípade vrátenia veci, vyhradiť rozhodnutie o trovách konania pre Súd prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ odôvodňuje svoje odvolanie voči uvedenému rozsudku nasledovne.

               Súd prvého stupňa sa dopustil právnej chyby pri výklade kritéria možnosti dohôd resp. zosúladených postupov medzi podnikateľmi ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, ako aj pri jeho uplatnení v prejednávanej veci. Vo svojom rozhodnutí v nesúlade s právom relativizoval význam kritéria účinku rozdelenia trhu: nie je zjavné, z akého dôvodu Súd prvého stupňa nepriznal kritériu účinku rozdelenia trhu aspoň postavenie výrazného náznaku existencie vplyvu na medzištátny obchod. Namieta sa ďalej, že Súd prvého stupňa skúmal cezhraničný účinok okrúhlych stolov ucelene, namiesto oddeleného preskúmania možného vplyvu jednotlivých okrúhlych stolov „siete Lombard “na obchod medzi členskými štátmi. Príliš široký výklad článku 81 ods. 1 ES, v zmysle ktorého kartel, ktorý pokrýva celé štátne územie jedného členského štátu, môže už z dôvodu svojej povahy rozdeliť trh a ovplyvniť obchod v rámci Spoločenstva, resp. existuje v tomto smere silná domnienka, nie je zlučiteľný s ratio legis tohto ustanovenia práva Spoločenstva.

               Súd prvého stupňa sa dopustil právnej chyby tým, že nepoužil predpoklady pripísania obratu rozvinuté Komisiou a judikatúrou pre pripísanie trhových podielov decentralizovaných bánk v prospech vrcholnej inštitúcie. Neuvedomil si pritom, že tak pri pripísaní obratu, ako aj pri pripísaní trhových podielov ide v prejednávanej veci o tú istú vecnú otázku, konkrétne o určenie prípustnej výšky pokuty. Nie je zjavný žiadny dôvod preto, aby sa podobné otázky pripísania obratu a pripísania trhových podielov posudzovali podľa odlišných kritérií. Aj keby sa vychádzalo z toho, že pripísanie trhových podielov decentralizovaných bánk vrcholnej inštitúcii by sa malo uskutočniť podľa iného merítka, ako pripísanie obratu, konkrétne kritérium, ktoré prijal Súd prvého stupňa je chybný a protiprávny.

               Súd prvého stupňa protiprávne zamietol výhrady odvolateľa týkajúce sa nezohľadnenia poľahčujúcich okolností. Pri svojom právnom posúdení najmä nezohľadnil dostatočne skutočnosť, že odvolateľ mal v rámci celkového kartelu podriadené postavenie, ako aj to, že v jeho prípade nebolo potrebné vykonať overenia sprevádzané použitím donucovacích opatrení, keďže dobrovoľne spolupracoval s Komisiou. Odvolateľ má veľmi malý podiel na trhu, nebol pozvaný do úzkeho okruhu bánk, a zúčastnil sa podstatne menej stretnutí. Tieto skutočnosti, ktoré odvolateľ predniesol, a ktoré hovoria v prospech uznania poľahčujúcich okolností, čiastočne vôbec neboli predmetom skúmania. Ani Komisia, ani Súd prvého stupňa nesplnili svoju povinnosť vyhodnotiť predložený skutkový stav a posúdiť ho bez právnych chýb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, s. 29.


title: Vec C-564/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dôvod uvedený ex offo a založený na porušení práva Únie — Zásady ekvivalencie a efektivity — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Systém prenesenia daňovej povinnosti — Článok 199 ods. 1 písm. g) — Uplatnenie len v prípade nehnuteľného majetku — Zaplatenie dane nadobúdateľom tovaru predajcovi bez právneho dôvodu po chybnom vystavení faktúry — Rozhodnutie daňového orgánu, v ktorom sa konštatuje daňový dlh nadobúdateľa tovaru, odmieta sa zaplatenie odpočtu, ktorý nadobúdateľ požaduje, a zároveň sa mu ukladá daňová pokuta)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-564/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dôvod uvedený ex offo a založený na porušení práva Únie - Zásady ekvivalencie a efektivity - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Systém prenesenia daňovej povinnosti - Článok 199 ods. 1 písm. g) - Uplatnenie len v prípade nehnuteľného majetku - Zaplatenie dane nadobúdateľom tovaru predajcovi bez právneho dôvodu po chybnom vystavení faktúry - Rozhodnutie daňového orgánu, v ktorom sa konštatuje daňový dlh nadobúdateľa tovaru, odmieta sa zaplatenie odpočtu, ktorý nadobúdateľ požaduje, a zároveň sa mu ukladá daňová pokuta))
   (2017/C 195/03)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tibor Farkas

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 199 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na dodanie nehnuteľného majetku, ktorý bol predaný dlžníkom uznaným súdom v konaní o nútenom predaji.

               2.

               Ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES, zmenenej a doplnenej smernicou 2010/45, ako aj zásady daňovej neutrality, efektivity a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby v situácii ako vo veci samej bolo nadobúdateľovi tovaru odopreté právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty, ktorú bez právneho dôvodu zaplatil predajcovi na základe faktúry vypracovanej podľa pravidiel všeobecného režimu dane z pridanej hodnoty, hoci relevantná transakcia spadala do mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti, keď predávajúci previedol uvedenú daň do štátnej pokladnice. Tieto zásady však vyžadujú, aby sa v prípade, že nadobúdateľ nemôže získať od predajcu vrátenie dane z pridanej hodnoty, ktorá bola fakturovaná bez právneho dôvodu, alebo je to nadmerne ťažké, najmä z dôvodu, že tento predajca je v likvidácii, mohol nadobúdateľ obrátiť so svojou žiadosťou o vrátenie dane priamo na daňový orgán.

               3.

               Zásada proporcionality sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby v situácii ako vo veci samej vnútroštátne daňové orgány uložili zdaniteľnej osobe, ktorá nadobudla tovar, ktorého dodanie spadá do režimu prenesenia daňovej povinnosti, daňovú sankciu vo výške 50 % dane z pridanej hodnoty, ktorú je táto osoba povinná zaplatiť daňovej správe, ak daňová správa neutrpela nijakú ujmu, pokiaľ ide o daňové príjmy, a nič nepoukazuje na to, že došlo k daňovému podvodu, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 7.3.2016.


title: Vec T-347/10: Žaloba podaná 27. augusta 2010 — Adelholzener Alpenquellen/ÚHVT (tvar fľaše zobrazujúcej ako reliéf tri vrcholy hôr)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/52

      Žaloba podaná 27. augusta 2010 — Adelholzener Alpenquellen/ÚHVT (tvar fľaše zobrazujúcej ako reliéf tri vrcholy hôr)
      (Vec T-347/10)
      ()
      (2010/C 288/96)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Adelholzener Alpenquellen GmbH (Siegsdorf, Nemecko) (v zastúpení: O. Rauscher, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. júna 2010 vo veci R 1516/2009-1,

                  —

                  zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka vo forme fľaše zobrazujúcej ako reliéf tri vrcholy hôr pre výrobky zaradené do triedy 32.

         Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože predmetná ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť, ako aj porušenie článku 37 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát nemal opierať svoje rozhodnutie o chýbajúce odmietnutie zodpovednosti a porušenie článku 75 druhej vety nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože žalobkyňa nemohla predložiť pripomienky k určitým zobrazeniam, o ktoré sa rozhodnutie opieralo.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: vec T-284/09 P: Odvolanie podané 17. júla 2009 : Herbert Meister proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  18. mája 2009 v spojených veciach F-138/06 a F-37/08, Meister/ÚHVT

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/6

         Odvolanie podané 17. júla 2009: Herbert Meister proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. mája 2009 v spojených veciach F-138/06 a F-37/08, Meister/ÚHVT
   (vec T-284/09 P)
   2009/C 244/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Herbert Meister (Muchamiel, Španielsko) (v zastúpení: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu pre verejnú službu z 18. mája 2009 vo veci F-37/08, Meister/ÚHVT,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. mája 2009 v spojených veciach F–138/06 a F–37/08, Meister/ÚHVT, ktorým bola okrem iného zamietnutá žaloba odvolateľa vo veci F–37/08.
   Odvolateľ na odôvodnenie svojho odvolania na prvom mieste uplatňuje najmä to, že Súd pre verejnú službu porušil svoju povinnosť byť neutrálny a objektívny, nevykonal presné, resp. vykonal jednostranné spracovanie skutkového stavu a skreslil skutkový stav. Súdu pre verejnú službu ďalej vytýka neprípustné procesné zmiešanie predmetov sporov konaní F-138/06 a F-37/08. Odvolateľ ďalej uplatňuje nesprávne právne posúdenie skutkového stavu. Záverom odvolateľ vyčíta Súdu pre verejnú službu rozhodnutie o trovách konania.
   Podľa názoru odvolateľa súd rozhodujúci vo veci ním napádanými pochybeniami porušil aj povinnosť riadne odôvodniť napadnuté rozhodnutie.


title: Vec C-32/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 23. januára 2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt./Attila Sugár

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 23. januára 2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt./Attila Sugár
   (Vec C-32/14)
   2014/C 102/22
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Oprávnená v exekučnom konaní: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Povinný v exekučnom konaní: Attila Sugár

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s článkom 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) konanie v členskom štáte, podľa ktorého sa v prípade, ak si spotrebiteľ nesplní záväzok, ktorý prevzal na základe formálne správnej listiny vyhotovenej notárom, zmluvná strana, ktorá uzavrela zmluvu so spotrebiteľom, domáha sumy, ktorú sama uvedie, prostredníctvom vydania takzvanej doložky vykonateľnosti bez toho, aby musela podať návrh na začatie sporového konania pred súdom, v ktorom by sa mohla preskúmať nekalosť podmienok zmluvy, na ktorej je doložka založená?

               2.

               Môže spotrebiteľ v uvedenom konaní navrhnúť zrušenie už vydanej doložky vykonateľnosti na základe toho, že sa neuskutočnilo preskúmanie nekalosti podmienok zmluvy, na ktorej je doložka založená, napriek tomu, že podľa rozsudku vydaného vo veci C-472/11 musí súd v súdnom konaní informovať spotrebiteľa o nekalých podmienkach, ktoré zistil?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-526/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel Brussel (Belgicko) 5. októbra 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, ďalší účastníci: Uber NV a i.

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel Brussel (Belgicko) 5. októbra 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, ďalší účastníci: Uber NV a i.
   (Vec C-526/15)
   (2015/C 429/13)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Uber Belgium BVBA

      Žalovaná: Taxi Radio Bruxellois NV

      Ďalší účastníci konania: Uber NV a i., Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Belgische Federatie van Taxis, Nationale Groepering van Ondernemingen met Taxi- en Locatievoertuigen met Chauffeur VZW

      Prejudiciálna otázka

   Má sa zásada proporcionality, uvedená v článku 5 ZEÚ a článku 52 ods. 1 Charty v spojení s článkami 15, 16, a 17 Charty (1) a s článkami 28 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, vykladať tak, že bráni takej právnej úprave, akou je Ordonnantie van het Brusselse Hoofdstedelijk Gewest van 27 april 1995 betreffende de taxidiensten en de diensten voor het verhuren van voertuigen met vervoerder (nariadenie regiónu Brusel – hlavné mesto z 27. apríla 1995 týkajúce sa taxislužieb a služieb prenájmu motorových vozidiel s vodičom), ak je táto úprava chápaná tak, že pojem „taxi služby“ sa uplatňuje aj na súkromné osoby, ktoré bezodplatne pôsobia ako vodiči vykonávajúci Ridesharing (spolujazdu) tým, že prijímajú požiadavky na prepravu, ktoré sú im ponúkané prostredníctvom softvérovej aplikácie podniku Uber BV a i. so sídlom v inom členskom štáte?

      (1)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.


title: Vec C-268/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2016 – Italmobiliare SpA/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Trh s cementom a výrobkami súvisiacimi s cementom — Správne konanie — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 18 ods. 1 a 3 — Rozhodnutie o žiadosti o informácie — Odôvodnenie — Spresnenie žiadosti)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2016 – Italmobiliare SpA/Európska komisia
   (Vec C-268/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Trh s cementom a výrobkami súvisiacimi s cementom - Správne konanie - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 18 ods. 1 a 3 - Rozhodnutie o žiadosti o informácie - Odôvodnenie - Spresnenie žiadosti))
   (2016/C 156/09)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Italmobiliare SpA (v zastúpení: M. Siragusa, F. Moretti a L. Nascimbene, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier a L. Malferrari, splnomocnení zástupcovia, M. Malaguti, avvocatessa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 14. marca 2014, Italmobiliare/Komisia (T-305/11, EU:T:2014:126) sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Komisie K(2011) 2364 v konečnom znení z 30. marca 2011 v konaní podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (vec 39520 – Cement a výrobky súvisiace s cementom) sa zrušuje.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti Italmobiliare SpA vzniknuté tak v prvostupňovom konaní vo veci T-305/11, ako aj v tomto odvolacom konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec F-129/11: Žaloba podaná 9. decembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/73

      Žaloba podaná 9. decembra 2011 — ZZ/Komisia
      (Vec F-129/11)
      (2012/C 25/142)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: Ph.-E. Partsch a E. Raimond, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Čiastočné zrušenie rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u obsahujúceho poslednú výzvu na výsluch žalobcu v rámci interného vyšetrovania, v ktorom sa uvádza, že v prípade, ak žalobca tejto výzve nevyhovie, bude záverečná správa o vyšetrovaní prijatá len na základe informácií, ktoré jednostranne zhromaždil a analyzoval OLAF

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie z 28. októbra 2011, ktorým OLAF prostredníctvom svojho generálneho riaditeľa vyzval žalobcu, aby sa dostavil na výsluchu, ktorý sa má uskutočniť 1. a 2. decembra 2011 v priestoroch OLAF-u v Bruseli o ôsmej hodine ráno v rámci „interného“ vyšetrovania pod číslom „OF/2010/0207“, a informoval ho, že v prípade, že tejto výzve nevyhovie, bude správa o ukončení vyšetrovania vyhotovená bez jeho predchádzajúceho výsluchu, pretože toto rozhodnutie porušuje zásadu kontradiktórnosti a jeho základné práva,

                  —

                  priznať žalobcovi sumu vo výške 4 000 eur ako náhradu škody a kompenzačné úroky,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Spojené veci C-105/15 P až C-109/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 20. septembra 2016 – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli, (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma, (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P)/Európska komisia, Európska centrálna banka (Odvolanie — Program podpory pre stabilitu Cyperskej republiky — Vyhlásenie euroskupiny týkajúce sa najmä reštrukturalizácie bankového sektora na Cypre — Žaloba o neplatnosť)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/14

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 20. septembra 2016 – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli, (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma, (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P)/Európska komisia, Európska centrálna banka
   (Spojené veci C-105/15 P až C-109/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Program podpory pre stabilitu Cyperskej republiky - Vyhlásenie euroskupiny týkajúce sa najmä reštrukturalizácie bankového sektora na Cypre - Žaloba o neplatnosť))
   (2016/C 419/17)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Mallis (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P) (v zastúpení: Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, dikigoroi)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia), Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Koutsoukou, O. Heinz a K. Laurinavičius, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania vo veciach C-105/15 P až C-109/15 P sa zamietajú.

               2.

               Konstantinos Mallis, Elli Konstantinou Malli, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou, Petros Chatzithoma, Elenitsa Chatzithoma, Lella Chatziioannou a Marinos Nikolaou sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Vec C-245/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 19. mája 2010 — ROJ TV A/S/Spolková republika Nemecko

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 19. mája 2010 — ROJ TV A/S/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-245/10)
   ()
   2010/C 234/33
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ROJ TV A/S

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálna otázka

   Súdny dvor Európskej únie bol požiadaný o rozhodnutie týkajúce sa otázky, či a prípadne za akých podmienok patrí uplatňovanie vnútroštátneho právneho predpisu o zákaze združenia pre porušenie zásady porozumenia medzi národmi do oblasti pôsobnosti smernice Rady 89/552/EHS (1) z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, v znení zmenenom a doplnenom smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES (2) z 30. júna 1997, a preto je v zmysle článku 2a smernice vylúčené?

      (1)  Smernica Rady z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania 89/552/EHS (Ú. v. ES L 298, s. 23; Mim. vyd. 06/001 s. 224).

      (2)  Smernica 97/36/ES Európskeho parlamentu a Rady z 30. júna 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. ES L 202, s. 60; Mim. vyd. 06/002 s. 321).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  13. októbra 2005  vo veci C-458/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen): Parking Brixen GmbH proti Gemeinde Brixen, Stadtwerke Brixen AG (Verejné obstarávanie — Postupy verejného obstarávania — Verejná koncesia na služby — Prevádzka platených verejných parkovísk)

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 13. októbra 2005
   vo veci C-458/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen): Parking Brixen GmbH proti Gemeinde Brixen, Stadtwerke Brixen AG (1)

   (Verejné obstarávanie - Postupy verejného obstarávania - Verejná koncesia na služby - Prevádzka platených verejných parkovísk)
   (2005/C 296/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-458/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Taliansko) z 23. júla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 30. októbra 2003, ktorý súvisí s konaním: Parking Brixen GmbH a Gemeinde Brixen, Stadtwerke Brixen AG, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Schiemann, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), K. Lenaerts a E. Juhász, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 13. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Poverenie poskytovateľa služieb verejným orgánom na prevádzku plateného verejného parkoviska, za čo je uvedený poskytovateľ odmenený čiastkami, ktoré tretie osoby zaplatia za užívanie tohto parkoviska, predstavuje verejnú koncesiu na služby vo verejnom záujme, na ktorú sa neuplatňuje smernica Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb.

               2)

               Články 43 ES a 49 ES, ako aj zásady rovnosti v zaobchádzaní, zákazu diskriminácie a transparentnosti musia byť vykladané tak, že bránia tomu, aby verejný orgán bez vytvorenia súťažného prostredia udelil verejnú koncesiu na služby vo verejnom záujme akciovej spoločnosti, ktorá vznikla transformáciou spoločného podniku tohto verejného orgánu, spoločnosti, ktorej predmet činnosti bol rozšírený na nové významné oblasti, ktorej základné imanie musí byť nevyhnutne z krátkodobého hľadiska otvorené vstupu ďalšieho kapitálu, ktorej výkon činností sa z územného hľadiska rozšíril na celý štát, ako aj zahraničie, a ktorého predstavenstvo disponuje veľmi širokými právomocami v oblasti vedenia spoločnosti, ktoré je oprávnené vykonávať autonómnym spôsobom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 10.1.2004.


title: Vec C-658/11: Žaloba podaná 21. decembra 2011 — Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               25.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 58/6

         Žaloba podaná 21. decembra 2011 — Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-658/11)
   2012/C 58/08
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos, A. Caiola a M. Allik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/640/SZBP z 12. júla 2011 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou o podmienkach odovzdávania osôb, ktoré sú podozrivé z pirátstva, a súvisiaceho zaisteného majetku zo strany námorných síl pod vedením Európskej únie Maurícijskej republike, a o podmienkach osôb podozrivých z pirátstva po ich odovzdaní (1),

               —

               rozhodnúť, že účinky rozhodnutia Rady 2011/640/SZBP z 12. júla 2011 zostávajú zachované až do jeho nahradenia,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európsky parlament zastáva názor, že rozhodnutie Rady 2011/640/SZBP z 12. júla 2011 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou o podmienkach odovzdávania osôb, ktoré sú podozrivé z pirátstva, a súvisiaceho zaisteného majetku zo strany námorných síl pod vedením Európskej únie Maurícijskej republike, a o podmienkach osôb podozrivých z pirátstva po ich odovzdaní, je neplatné, pretože sa netýka výlučne spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky, ako to výslovne uvádza článok 218 ods. 6 druhý pododsek ZFEÚ.
   Európsky parlament zastáva názor, že dohoda medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou sa tiež týka justičnej spolupráce v trestných veciach, policajnej spolupráce a rozvojovej spolupráce, ktoré pokrývajú oblasti, na ktoré sa uplatňuje riadny legislatívny postup.
   Táto dohoda preto mala byť uzavretá po udelení súhlasu Európskeho parlamentu podľa článku 218 ods. 6 písm. a) bodu v) ZFEÚ.
   Z tohto dôvodu Rada porušila Zmluvy tým, že si nezvolila vhodný právny základ pre uzavretie dohody.
   Navyše Európsky parlament zastáva názor, že Rada porušila článok 218 ods. 10 ZFEÚ, pretože neinformovala Parlament v plnom rozsahu a ihneď vo všetkých etapách dojednávania a uzatvárania dohody.
   Pokiaľ Súdny dvor zruší napadnuté rozhodnutie, Európsky parlament navrhuje, aby Súdny dvor uplatnil svoju právomoc zachovať účinky napadnutého rozhodnutia v súlade s článkom 264 druhým odsekom ZFEÚ až do doby jeho nahradenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 254, s. 1.


title: Vec T-126/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Direct Way a Direct Way Worldwide/Parlament („Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie — Doprava členov Európskeho parlamentu — Rozhodnutie, ktorým sa verejné obstarávanie vyhlasuje za neúspešné a nariaďuje jeho ukončenie a začatie rokovacieho konania — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Rovnosť zaobchádzania — Podstatná zmena pôvodných podmienok obstarávania“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Direct Way a Direct Way Worldwide/Parlament
   (Vec T-126/13) (1)

   ((„Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie - Doprava členov Európskeho parlamentu - Rozhodnutie, ktorým sa verejné obstarávanie vyhlasuje za neúspešné a nariaďuje jeho ukončenie a začatie rokovacieho konania - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Rovnosť zaobchádzania - Podstatná zmena pôvodných podmienok obstarávania“))
   (2015/C 429/22)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Direct Way (Machelen, Belgicko) a Directway Worldwide (Machelen) (v zastúpení: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Darie a P. Biström, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie troch rozhodnutí Parlamentu týkajúcich sa zadania zákazky na poskytovanie služieb dopravy členov Parlamentu v Bruseli

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Direct Way a Directway Worldwide sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec T-427/07: Žaloba podaná 16. novembra 2007 – Mirto Corporación Empresarial/ÚHVT – Maglificio Barbara (Mirtillino)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/47

         Žaloba podaná 16. novembra 2007 – Mirto Corporación Empresarial/ÚHVT – Maglificio Barbara (Mirtillino)
   (Vec T-427/07)
   (2008/C 22/89)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mirto Corporación Empresarial, S.L. (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník pred odvolacím senátom: Maglificio Barbara Srl
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚVHT z 29. augusta 2007 vo veci č. R 875/2006-2, a zároveň výslovne zaviazať úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Maglificio Barbara Srl.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Mirtillino“ pre výrobky zaradené do tried 3, 18 a 25 (prihláška č. 3 252 467).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Creaciones Mirto, S.A.; po prevode ochranných známok namietaných v námietkovom konaní žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „MIRTO“ (ochranná známka Spoločenstva č. 1 653 351) pre výrobky zaradené do tried 3, 18 a 25 a veľký počet iných národných slovných a obrazových známok „MIRTO“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietkam.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože medzi spornými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-452/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello Firenze (Taliansko) 18. novembra 2009 — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università di Pisa

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello Firenze (Taliansko) 18. novembra 2009 — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università di Pisa
   (Vec C-452/09)
   2010/C 24/58
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Appello Firenze

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Odporcovia: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università di Pisa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s právnym poriadkom Spoločenstva, že Taliansko môže legitímne podať námietku uplynutia päťročnej premlčacej lehoty alebo všeobecnej desaťročnej lehoty, pokiaľ ide o právo, ktoré vyplýva zo smernice 82/76/EHS (1) v súvislosti s obdobím predchádzajúcim prijatiu prvého talianskeho zákona, ktorým bola smernica prebratá, bez toho, aby tým bolo definitívne zabránené výkonu daného práva, ktoré má charakter odmeny/alimentačný charakter alebo subsidiárne, podaniu žaloby o náhradu škody/kompenzáciu?

               2.

               Je naopak v súlade s právnym poriadkom Spoločenstva, že každá námietka premlčania je vylúčená, pretože definitívne bráni výkonu tohto práva?

               3.

               Alebo je v súlade s právnym poriadkom Spoločenstva, že každá námietka premlčania je vylúčená až do rozhodnutia Súdneho dvora o porušení práva Spoločenstva (v danej veci do roku 1999)?

               4.

               Alebo je v súlade s právnym poriadkom Spoločenstva, že každá námietka premlčania je v každom prípade vylúčená až do správneho a úplného prebratia smernice, ktorá priznáva dané právo, do vnútroštátnej právnej úpravy (čo sa v danej veci nikdy nedosiahlo), ako vyplýva z rozsudku Emmott?

      (1)  Ú. v. ES L 43, s. 21.


title: Vec C-171/12 P: Odvolanie podané 11. apríla 2012 : Carrols Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  1. februára 2012 vo veci T-291/09, Carrols Corp./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Giulio Gambettola

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/19

         Odvolanie podané 11. apríla 2012: Carrols Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 1. februára 2012 vo veci T-291/09, Carrols Corp./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Giulio Gambettola
   (Vec C-171/12 P)
   2012/C 174/30
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Carrols Corp. (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Giulio Gambettola

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2012 vo veci T-291/09 v celom rozsahu,

               —

               vyhovel v plnom rozsahu návrhom uvedeným v konaní na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Porušenie práva Únie zo strany Všeobecného súdu spočívajúce v porušení článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1) a judikatúry, ktorá ho vykladá
   V napadnutom rozhodnutí Všeobecný súd dospel k záveru, že „pokiaľ ide o zhodnosť sporných označení, táto zhodnosť bez akýchkoľvek iných relevantných dôkazov nie je spôsobilá preukázať, že vedľajší účastník konania nekonal v dobrej viere“.
   Z rozsudku Súdneho dvora z 11. júna 2009, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C-529/07; Zb. s. I-4893) totiž vyplýva, že „neexistencia dobrej viery prihlasovateľa... sa musí posudzovať globálne, pričom sa zohľadnia všetky faktory relevantné vo veci samej“ (bod 37 rozsudku). Všeobecný súd však nesprávne posúdil každú skutkovú okolnosť zvlášť, pričom stratil celkový nadhľad a neoprávnene rozšíril dôkazné bremeno žalobkyne, čím zasiahol do jej práva na účinnú súdnu ochranu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-559/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — BytyOKD/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Predaj menšinového podielu Českej republiky na základnom kapitále spoločnosti OKD v rámci privatizácie — Rozhodnutie konštatujúce neexistenciu štátnej pomoci — Profesijné združenie — Neexistencia osobnej dotknutosti — Pojem dotknutá osoba — Neprípustnosť“ )

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/22

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — BytyOKD/Komisia
   (Vec T-559/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Predaj menšinového podielu Českej republiky na základnom kapitále spoločnosti OKD v rámci privatizácie - Rozhodnutie konštatujúce neexistenciu štátnej pomoci - Profesijné združenie - Neexistencia osobnej dotknutosti - Pojem dotknutá osoba - Neprípustnosť)
   2013/C 189/46
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobca: Sdružení nájemníků BytyOKD.cz (Ostrava, Česká republika) (v zastúpení: R. Pelikán, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a P. Něměčková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 4927 z 13. júla 2011 týkajúceho sa predaja menšinového podielu českého štátu na základnom kapitále spoločnosti OKD, a. s., spoločnosti Karbon Invest, a. s., a vyhlasujúceho, že tento predaj nepredstavoval štátnu pomoc [Štátna pomoc SA.25076 (2011/NN)] (Ú. v. EÚ C 225, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Sdružení nájemníků BytyOKD.cz je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu spoločnosti RPG Industries Limited na vstup do konania ako vedľajší účastník.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. júna 2005 vo veci C-510/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/6/ES — Formality lodí — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 9. júna 2005
   vo veci C-510/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/6/ES - Formality lodí - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2005/C 193/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-510/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: K. Simonsson a W. Wils) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: M. Wimmer), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 13. decembra 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedníčka piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia G. Arestis a J. Klučka (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 9. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/6/ES z 18. februára 2002 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov Spoločenstva nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec F-2/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Lehota na podanie žaloby — Jazyk zamietnutia sťažnosti — Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku — Kópia podpísaného návrhu doručená faxom v rámci lehoty na podanie žaloby — Nesúlad medzi touto kópiou a podpísaným originálom doručeným neskôr — Omeškanie žaloby — Zjavná neprípustnosť)

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/21

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-2/13) (1)

   (Verejná služba - Lehota na podanie žaloby - Jazyk zamietnutia sťažnosti - Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku - Kópia podpísaného návrhu doručená faxom v rámci lehoty na podanie žaloby - Nesúlad medzi touto kópiou a podpísaným originálom doručeným neskôr - Omeškanie žaloby - Zjavná neprípustnosť)
   2014/C 31/37
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu smerujúcej k tomu, aby sa na jeho plat uplatňoval od mája 2001 do konca jeho pridelenia v Angole opravný koeficient podľa článkov 12 a 13 prílohy X služobného poriadku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013, s. 30.


title: Vec T-276/07: Žaloba podaná 23. júla 2007 – Martin/Parlament

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/55

         Žaloba podaná 23. júla 2007 – Martin/Parlament
   (Vec T-276/07)
   (2007/C 211/102)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Hans-Peter Martin (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 10. mája 2007, oznámené 14. mája 2007, v ktorom bolo konštatované, že žalobcovi bola neoprávnene vyplatená určitá suma a že v súlade s článkom 27 ods. 3 pravidiel týkajúcich sa úhrady výdavkov a príspevkov pre poslancov Európskeho parlamentu musí žalobca túto sumu vrátiť,

               —

               pokiaľ je to potrebné, zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva pre financie Európskeho parlamentu z 13. júna 2007, prijaté na vykonanie uvedeného rozhodnutia z 10. mája 2007, ktorým bol žalobca vyzvaný, aby zaplatil uvedenú sumu alebo aby písomne navrhol zúčtovací kalendár prijateľný pre Parlament v lehote 30 dní od prijatia tohto rozhodnutia,

               —

               pokiaľ to je potrebné, zrušiť všetky prípadné vykonávacie rozhodnutia k vyššie uvedenému rozhodnutiu, ktoré budú prijaté v priebehu konania,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V nadväznosti na vyšetrovanie týkajúce sa asistentského príspevku a úhrady výdavkov na kanceláriu, ktoré boli priznané žalobcovi ako členovi Európskeho parlamentu, vydal OLAF správu, v ktorej konštatoval existenciu určitých nezrovnalostí. Na základe tejto správy prijal generálny tajomník Parlamentu napadnuté rozhodnutie z 10. mája 2007, v ktorom rozhodol, že žalobca musí na základe článku 27 ods. 3 pravidiel týkajúcich sa úhrady výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu vrátiť sumy, ktoré mu boli neoprávnene vyplatené.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri dôvody.
   Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom a nepresnom uplatnení pravidiel týkajúcich sa úhrady výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu, najmä článkov 14 a 27 ods. 3.
   Druhý je založený na nesprávnom posúdení relevantnosti podporných dokumentov, ktoré predložil žalobca.
   Okrem toho žalobca uplatňuje žalobný dôvod založený na porušení nariadenia Rady č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (1), a na porušení zásad proporcionality a zákazu diskriminácie.
   Napokon žalobca uplatňuje žalobný dôvod založený na porušení zásady kontradiktórnosti a práva na obhajobu.

      (1)  Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. apríla 2005 vo veci C-145/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Social č. 20 v Madride): Dedičia Annette Keller proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a iný (Sociálne zabezpečenie — Články 3 a 22 nariadenia č. 1408/71 — Článok 22 nariadenia č. 574/72 — Hospitalizácia v inom členskom štáte, ako je príslušný štát — Potreba neodkladného životne dôležitého ošetrenia — Poukázanie poistenca do zdravotníckeho zariadenia tretieho štátu — Pôsobnosť formulárov E 111 a E 112)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 12. apríla 2005
   vo veci C-145/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Social č. 20 v Madride): Dedičia Annette Keller proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a iný (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Články 3 a 22 nariadenia č. 1408/71 - Článok 22 nariadenia č. 574/72 - Hospitalizácia v inom členskom štáte, ako je príslušný štát - Potreba neodkladného životne dôležitého ošetrenia - Poukázanie poistenca do zdravotníckeho zariadenia tretieho štátu - Pôsobnosť formulárov E 111 a E 112)
   (2005/C 132/10)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-145/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný uznesením Juzgado de lo Social č. 20 v Madride (Španielsko) zo 6. novembra 2001 a doručený Súdnemu dvoru 31. marca 2003, ktorý súvisí s konaním: Dedičia Annette Keller proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), predtým Instituto Nacional de la Salud (Insalud), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts (spravodajca) a A. Borg Barthet, sudcovia N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász, G. Arestis a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil dňa 12. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 22 ods. 1 písm. a) bod i) a písm. c) bod i) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva a článok 22 ods. 1 a 3 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (EHS) č. 2001/83 z 2. júna 1983 sa musia vykladať tak, že príslušná inštitúcia, ktorá vystavením formulára E 111 alebo formulára E 112 vyjadrila svoj súhlas s tým, aby jeden z jej poistencov prijal zdravotnú starostlivosť v inom členskom štáte, ako je príslušný členský štát, je viazaná zisteniami týkajúcimi sa potreby neodkladného životne dôležitého ošetrenia vykonanými lekármi uznanými inštitúciou členského štátu pobytu počas doby platnosti formulára, ako aj rozhodnutím týchto lekárov – vykonaným počas tej istej doby na základe uvedených zistení a v súlade so súčasným stavom poznatkov lekárskej vedy – poukázať dotknutú osobu do iného štátu, a to aj vtedy, keď ide o tretí štát. Avšak podľa článku 22 ods. 1 písm. a) bodu i) a písm. c) bodu i) nariadenia č. 1408/71 sa v takom prípade nárok poistenca na vecné dávky poskytnuté na účet príslušnej inštitúcie viaže na podmienku, že inštitúcia členského štátu pobytu je podľa právnej úpravy, ktorou sa riadi, povinná poskytnúť osobe, ktorá jej podlieha, vecné dávky zodpovedajúce takémuto ošetreniu.
               Za týchto okolností nie je príslušná inštitúcia oprávnená požadovať od dotknutej osoby, aby sa vrátila do príslušného členského štátu za účelom podrobiť sa lekárskemu vyšetreniu, a ani nechať ju vyšetriť v členskom štáte pobytu, či podrobiť už uvedené zistenia a rozhodnutia svojmu súhlasu.

               2)

               V prípade, ak sa lekári uznaní inštitúciou členského štátu pobytu rozhodli z dôvodov ohrozenia života a s prihliadnutím na súčasný stav poznatkov lekárskej vedy pre poukázanie poistenca do zdravotníckeho zariadenia nachádzajúceho sa na území tretieho štátu, musí sa článok 22 ods. 1 písm. a) bod i) a písm. c) bod i) nariadenia č. 1408/71 vykladať tak, že ošetrenie poskytnuté v posledne menovanom štáte musí hradiť inštitúcia členského štátu pobytu v súlade s právnymi predpismi, ktorými sa táto inštitúcia riadi, za rovnakých podmienok, aké platia pre poistencov, na ktorých sa dané právne predpisy vzťahujú. Pokiaľ ide o ošetrenia, ktoré patria medzi dávky upravené právnym poriadkom príslušného členského štátu, prislúcha inštitúcii tohto štátu, aby znášala náklady týchto dávok tým, že poskytne inštitúcii členského štátu pobytu náhradu za podmienok stanovených v článku 36 nariadenia č. 1408/71.
               Pokiaľ ošetrenie poskytnuté v zariadení nachádzajúcom sa v treťom štáte nebolo hradené inštitúciou členského štátu pobytu, ale je preukázané, že dotknutá osoba mala nárok na takéto prevzatie nákladov a že toto ošetrenie patrí medzi dávky upravené právnym poriadkom príslušného členského štátu, je úlohou príslušnej inštitúcie, aby uvedenej osobe alebo jej právnym nástupcom priamo hradila náklady tohto ošetrenia, aby tak týmto spôsobom zabezpečila rovnakú úroveň prevzatia nákladov, akou je tá, ktorá by sa vzťahovala na túto osobu v prípade, ak by sa uplatnil článok 22 ods. 1 nariadenia č. 1408/71.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003


title: Vec C-558/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  15. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — SIA Kurcums Metal/Valsts ieņēmumu dienests (Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Kombinované laná „Taifun“ vyrobené v Rusku, ktoré sú zložené z polypropylénu a z oceľového vlákna — Oblúkové svorky v tvare U so zaoblenými koncami spojenými pomocou čapov — Antidumpingové clo na dovozy niektorých železných alebo oceľových lán a káblov s pôvodom v Českej republike, Rusku, Thajsku a Turecku)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/21

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — SIA Kurcums Metal/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-558/11) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Kombinované laná „Taifun“ vyrobené v Rusku, ktoré sú zložené z polypropylénu a z oceľového vlákna - Oblúkové svorky v tvare U so zaoblenými koncami spojenými pomocou čapov - Antidumpingové clo na dovozy niektorých železných alebo oceľových lán a káblov s pôvodom v Českej republike, Rusku, Thajsku a Turecku)
   2013/C 9/34
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SIA Kurcums Metal

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad prílohy I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) a článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1601/2001 z 2. augusta 2001 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečnom výbere dočasného antidumpingového cla uloženého na dovozy niektorých železných alebo oceľových lán a káblov s pôvodom v Českej republike, Rusku, Thajsku a Turecku (Ú. v. ES L 211, s. 1; Mim. vyd. 11/038, s. 62) — Kombinované laná „Taifun“ vyrobené v Rusku, ktoré sú zložené z polypropylénu a z oceľového vlákna — Zaradenie do podpoložky 5607 49 11 alebo do podpoložky 7312 10 98 kombinovanej nomenklatúry — Oblúkové spony v tvare U so zaoblenými koncami spojenými pomocou čapov — Zaradenie do podpoložky 7317 00 90 alebo do podpoložky 7326 90 98 kombinovanej nomenklatúry — Konečné antidumpingové clo

      Výrok rozsudku

               1.

               Podpoložka 5607 49 11 kombinovanej nomenklatúry obsiahnutá v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že laná, o aké ide vo veci samej, zložené z polypropylénu a pozinkovaného oceľového vlákna, ako také nepatria do tejto podpoložky.

               2.

               Všeobecné pravidlo na interpretáciu kombinovanej nomenklatúry č. 3 písm. b) obsiahnuté v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 1549/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že colné zaradenie lán, o aké ide vo veci samej, sa nemá vykonať podľa tohto pravidla, avšak vnútroštátny súd musí na základe všetkých predložených skutočností preveriť, že žiaden z týchto dvoch materiálov, z ktorých sa tieto laná skladajú, nedáva uvedeným lanám ich podstatný charakter.

               3.

               Článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 1601/2001 z 2. augusta 2001 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečnom výbere dočasného antidumpingového cla uloženého na dovozy niektorých železných alebo oceľových lán a káblov s pôvodom v Českej republike, Rusku, Thajsku a Turecku, sa má vykladať v tom zmysle, že laná, o aké ide vo veci samej, za predpokladu, že patria do podpoložky 7312 10 98 kombinovanej nomenklatúry obsiahnutej v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 1549/2006, spadajú do pôsobnosti tohto ustanovenia.

               4.

               Podpoložka 7317 00 90 kombinovanej nomenklatúry obsiahnutá v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 1549/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že oblúkové svorky v tvare U so zaoblenými koncami spojenými pomocou čapu, o aké ide vo veci samej, nespadajú do tejto podpoložky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec T-321/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2013 — SA.PAR./ÚHVT — Salini Costruttori (GRUPPO SALINI) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva GRUPPO SALINI — Zlá viera — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 — SA.PAR./ÚHVT — Salini Costruttori (GRUPPO SALINI)
   (Vec T-321/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva GRUPPO SALINI - Zlá viera - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 252/46
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SA.PAR. Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bussoletti a G. Petrocchi, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Mannucci a P. Bullock, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Salini Costruttori SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: C. Bellomunno a S. Troilo, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. apríla 2010 (vec R 219/2009-1), ktoré sa týka konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Salini Construttori SpA a SA.PAR. Srl.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               SA.PAR. Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec C-234/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Săd Varna (Bulharsko) 16. mája 2011 — TEC Chaskovo AD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ , gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Săd Varna (Bulharsko) 16. mája 2011 — TEC Chaskovo AD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“, gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-234/11)
   2011/C 232/26
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen Săd Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TEC Chaskovo AD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“, gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má vykladať pojem „poškodenie majetku“ v zmysle článku 185 ods. 2 smernice 2006/112 (1) a sú pre účely opravy dane odpočítanej pri nadobudnutí majetku relevantné dôvody poškodenia a/alebo podmienky, za ktorých k nemu došlo?

               2.

               Má sa riadne preukázané zničenie majetku podniku, ku ktorému došlo s jediným cieľom vytvoriť nový, modernejší majetok na rovnaký účel, považovať za faktor určujúci zmenu sumy odpočítanej dane v zmysle článku 185 ods. 1 smernice 2006/112?

               3.

               Má sa článok 185 ods. 2 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že umožňuje členským štátom pripustiť opravu odpočítanej dane pri poškodení majetku v prípadoch, keď pri jeho nadobudnutí nebola uskutočnená nijaká platba alebo bola uskutočnená neúplná platba?

               4.

               Má sa článok 185 ods. 1 a 2 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že mu odporuje taká vnútroštátna právna úprava, aká je uvedená v článku 79 ods. 3 ZDDS a v článku 80 ods. 2 bode 1 ZDDS, ktorá stanovuje opravu uplatneného odpočítania dane v prípadoch poškodenia majetku, pri nadobudnutí ktorého bola úplne zaplatená základná suma a z nej vypočítaná daň, a ktorá podmieňuje nevykonanie opravy odpočítanej dane inou podmienkou než uskutočnením platby?

               5.

               Má sa článok 185 ods. 2 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že vylučuje možnosť opravy odpočítanej dane v prípade odstránenia budov, ktorého jediným cieľom je vytvoriť na ich mieste nové, modernejšie budovy určené na rovnaký účel ako odstránené budovy a budú slúžiť na uskutočňovanie transakcií, ktoré oprávňujú na odpočítanie dane?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-545/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 28. októbra 2016 – Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 28. októbra 2016 – Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-545/16)
   (2017/C 014/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Kubota (UK) Limited, EP Barrus Limited

      Odporca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/221 (1) z 10. februára 2015 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry neplatné v rozsahu, v akom sú v ňom vozidlá, ktoré sú v ňom vymedzené, zatriedené pod číselný znak 8704 21 91 KN, a nie číselný znak 8704 10 KN?

               2.

               Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/221 z 10. februára 2015 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry konkrétne neplatné v rozsahu, v akom nenáležite obmedzuje pôsobnosť podpoložky 8704-10, zohľadňuje neprípustné faktory, je vnútorne rozporné, náležite nezohľadňuje vysvetlivky, položky KN a všeobecné pravidlá výkladu a/alebo nezohľadňuje príslušné požiadavky vymedzené judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie v súvislosti s položkou 8704 10 KN?

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/221 z 10. februára 2015 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 37, 2015, s. 1)


title: Vec T-65/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. júna 2007 – Nuova Gela Svilupo/Komisia ( ERDF — Zastavenie finančnej pomoci Spoločenstva — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Arbitrážna doložka )

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. júna 2007 – Nuova Gela Svilupo/Komisia
   (Vec T-65/04) (1)

   („ERDF - Zastavenie finančnej pomoci Spoločenstva - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Arbitrážna doložka“)
   (2007/C 183/61)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nuova Gela Sviluppo Soc. Cons. pa, predtým Gela Sviluppo Soc. Cons. pa (Gela, Taliansko) (v zastúpení: P. Menchetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Hlavne zrušenie rozhodnutia obsiahnutého v liste Komisie zo 16. decembra 2003 o zastavení poskytovania pomoci z ERDF 98.05.26.001, zrušenie rozhodnutí Komisie o znížení pomoci, zrušení pomoci a vymáhaní nevyčerpanej pomoci, ako aj zrušenie bodu 6.2 rozhodnutia Komisie SEC(1999) 1316, z 9. septembra o usmerneniach pre zastavenie financovania operačných zásahov (1994-1999) zo štrukturálnych fondov a subsidiárne, náhrada škody, ktorú utrpela žalobkyňa a vykonanie dohody z 13. septembra 1999 uzavretej medzi žalobkyňou a Komisiou
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-312/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. júna 2008 – FMC Chemical/EFSA ( Žaloba o neplatnosť — Žaloba o zodpovednosť — Smernica 91/414/EHS — Prípravky na ochranu rastlín — Stanovisko Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Prípravný akt — Neprípustnosť )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/53

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. júna 2008 – FMC Chemical/EFSA
   (Vec T-312/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Žaloba o zodpovednosť - Smernica 91/414/EHS - Prípravky na ochranu rastlín - Stanovisko Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Prípravný akt - Neprípustnosť“)
   (2008/C 209/95)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: FMC Chemical SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: pôvodne A. Cuvillier a D. Detken, neskôr A. Cuvillier a S. Gabbi, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: European Crop Protection Association (ECPA) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Waelbroeck a N. Rampal, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Jednak návrh na zrušenie stanoviska EFSA z 28. júla 2006 o posúdení účinnej látky karbosulfánu podľa smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332), a jednak návrh na náhradu spôsobenej škody
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FMC Chemical SPRL, Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) European Crop Protection Association (ECPA) a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-324/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V./Diesel S.P.A. (Smernica 89/104/EHS — Právo ochranných známok — Vyčerpanie práv majiteľa ochrannej známky — Uvedenie výrobkov na trh v Európskom hospodárskom priestore treťou osobou — Implicitný súhlas — Podmienky)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V./Diesel S.P.A.
   (Vec C-324/08) (1)

   (Smernica 89/104/EHS - Právo ochranných známok - Vyčerpanie práv majiteľa ochrannej známky - Uvedenie výrobkov na trh v Európskom hospodárskom priestore treťou osobou - Implicitný súhlas - Podmienky)
   2009/C 297/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V.

      Žalovaná: Diesel S.P.A.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 7 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Vyčerpanie práv z ochrannej známky — Výrobok uvedený na trh v Spoločenstve alebo v EHP majiteľom ochrannej známky alebo s jeho súhlasom — Implicitný súhlas — Podmienky

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že súhlas majiteľa ochrannej známky na uvedenie výrobkov označených touto ochrannou známkou na trh priamo v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru treťou osobou, ktorá nie je nijako hospodársky prepojená s týmto majiteľom, môže byť implicitný, pokiaľ takýto súhlas vyplýva zo skutočností a okolností, ktoré predchádzali, nastali súčasne alebo nasledovali po uvedení na trh v tomto priestore, a ktoré na základe posúdenia vnútroštátnym súdom jednoznačne vyjadrujú vzdanie sa uvedeným majiteľom jeho výlučného práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-248/08: Žaloba podaná 9. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/29

         Žaloba podaná 9. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-248/08)
   (2008/C 209/44)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: Eleni Tserepa-Lacombe a A. Markoulli)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 2 písm. a) a c), článku 5 ods. 2 písm. c), článku 6 ods. 2 písm. b) a článkov 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 a 26 nariadenia (ES) č. 1774/2002 (1) Európskeho parlamentu a Rady z 3. októbra 2002, ktorým sa stanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa živočíšnych vedľajších produktov neurčených pre ľudskú spotrebu,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa Komisia domáha, aby Súdny dvor určil, že Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 2 písm. a) a c), článku 5 ods. 2 písm. c), článku 6 ods. 2 písm. b) a článkov 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 a 26 nariadenia (ES) č. 1774/2002 Európskeho parlamentu a Rady z 3. októbra 2002, ktorým sa stanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa živočíšnych vedľajších produktov neurčených pre ľudskú spotrebu (ďalej len „nariadenie o ŽVP“). Treba uviesť, že táto žaloba sa týka dvoch konaní o nesplnenie povinnosti (nesplnenia povinnosti č. 2001/5217 a 2006/2221) súvisiacich s porušením povinností zo strany Helénskej republiky, ktoré vyplývajú z niektorých článkov uvedeného nariadenia.
   Nariadenie konkrétnejšie stanovuje, že akonáhle sú živočíšne vedľajšie produkty získané, prepravené a označené bez meškania, musia byť najmä zlikvidované ako odpad, po tom, čo boli spracované spôsobom stanoveným týmto nariadením v závislosti od kategórie, do ktorej patria [článok 4 ods. 2 písm. a) a c), článok 5 ods. 2 písm. c) článok 6 ods. 2 písm. b) nariadenia]. V nariadení sú takisto upravené postupy, ktoré sa použijú na likvidáciu rizikového materiálu spálením [článok 4 ods. 2 písm. a) nariadenia o ŽVP]. Nariadenie o ŽVP takisto stanovuje podmienky požadované pre schvaľovanie zariadení na spracovanie odpadov, zariadení na predbežné spracovanie, skladov, spaľovní alebo spoločných spaľovní, spracovateľských závodov kategórie 1 a kategórie 2, oleochemických závodov kategórie 2 a kategórie 3, ako aj zariadení na výrobu bioplynu a kompostu (články 10 až 15). Nariadenie o ŽVP takisto stanovuje podmienky požadované pre schvaľovanie kompetentnými orgánmi spracovateľských závodov kategórie 3, ako aj podmienky schvaľovania závodov na výrobu krmiva pre domáce zvieratá a technických závodov (články 17 a 18). Okrem toho podľa nariadenia o ŽVP kompetentný orgán musí v pravidelných intervaloch vykonávať inšpekcie a kontroly zamerané na dodržiavanie ustanovení uvedeného nariadenia so zreteľom na rôzne kritéria, ktoré sú v ňom stanovené, pričom príjme potrebné opatrenia, ak odhalí prípady nedodržania nariadenia (článok 26).
   Komisia na základe početných správ svojho Potravinárskeho a veterinárneho úradu (PVÚ) tvrdí, že Helénska republika neprijala v lehotách stanovených v odôvodnenom stanovisku a v doplňujúcom odôvodnenom stanovisku, ako ani po ich uplynutí, potrebné opatrenia na ukončenie neplnení povinností, ktoré sú jej vytýkané, a teda aby si splnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedených ustanovení nariadenia o ŽVP.
   PVÚ v roku 2004 uskutočnil početné kontroly v Grécku, ktoré zistili nedostatky vo vykonaní nariadenia o ŽVP. Napriek zaznamenaniu určitého pokroku vyplývajúceho z odporúčaní adresovaných gréckym orgánom zo strany PVÚ na základe jeho zistení a napriek prijatiu osobitnej právnej úpravy v októbri roku 2006 týkajúcej sa zavedenia potrebných správnych opatrení na vykonanie nariadenia o ŽVP, najmä pokiaľ ide o schvaľovanie zariadení na spracovanie odpadov administratívnych, inšpektori PVÚ opakovane až do apríla 2007 (dátum poslednej kontroly) na mieste zistili, že grécke orgány neuskutočnili potrebné úkony, aby splnili povinnosti, ktoré im vyplývajú z už citovaných článkov nariadenia o ŽVP.
   Takisto sa uvádza, že nevykonanie, resp. nedostatočný charakter vykonania citovaných ustanovení, je spôsobený z väčšej časti neexistenciou účinnej koordinácie kompetentných orgánov na úrovni prefektúrnej správy. Okrem toho, ako vyplýva z odpovedí gréckych orgánov na zistenia uvedené správach PVÚ, úroveň úradných kontrol uskutočňovaných kompetentnými orgánmi, ako aj ukladanie sankcií stanovených vnútroštátnou právnou úpravou, nezaručujú účinné uplatnenie nariadenia o ŽVP.

      (1)  Ú. v. EÚ L 273, 10.10.2002, s. 1


title: Vec C-201/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný rozsudkom Hof van beroep te Antwerpen zo dňa 27. apríla 2004 vo veci État belge – Ministère des Finances proti N.V. Molenbergnatie

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/5

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný rozsudkom Hof van beroep te Antwerpen zo dňa 27. apríla 2004 vo veci État belge – Ministère des Finances proti N.V. Molenbergnatie
   (Vec C-201/04)
   (2004/C 179/10)
   Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) rozsudkom z 27. apríla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci État belge - Ministère des Finances proti N.V. Molenbergnatie, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 5. mája 2004.
   Hof van beroep te Antwerpen žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Uplatňujú sa články 217 až 232 colného kódexu spoločenstva [nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (1) z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva], konkrétne ustanovenia kapitoly 3 („Vyberanie sumy colného dlhu“) hlavy VII („Colný dlh“), ktorá sa skladá z oddielu 1 („Zápis colného dlhu do účtovnej evidencie a jeho oznámenie dlžníkovi“ – články 217 až 221) a z oddielu 2 („Lehoty a postupy pri platbe sumy cla“ – články 222 až 232), na vyberanie sumy colného dlhu, ak tento vznikol pred 1. januárom 1994, no vyberanie dlžnej sumy neuskutočnilo alebo nezačalo pred týmto dátumom?

               2)

               Pokiaľ bude odpoveď na prvú otázku kladná, musí sa oznámenie, ktoré ukladá článok 221 colného kódexu spoločenstva, uskutočniť po zapísaní sumy cla do evidencie, alebo, inými slovami, musí oznámeniu, ktoré ukladá článok 221 colného kódexu spoločenstva, predchádzať zapísanie do evidencie?

               3)

               Vedie oneskorené oznámenie výšky cla dlžníkovi, teda oznámenie po uplynutí trojročnej lehoty stanovenej v článku 221 odsek 3 colného kódexu spoločenstva v pôvodnom znení [v platnosti pred nahradením (od 19. decembra 2000) článkom 1 bod 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000], pričom colné orgány mali riadnu možnosť určiť v tejto lehote presnú sumu cla, ktoré bolo dlžné v zmysle predpisov, k nemožnosti vyberať sumu colného dlhu s tým súvisiaceho alebo k zániku tohto dlhu alebo k inému právnemu následku?

               4)

               Musia členské štáty určiť spôsob vykonania oznámenia cla dlžníkovi vyžadovaného článkom 221 colného kódexu spoločenstva?
               V prípade kladnej odpovede, môže členský štát, ktorý neurčil spôsob vykonania oznámenia cla dlžníkovi vyžadovaného článkom 221 colného kódexu spoločenstva, použiť tvrdenie, že akýkoľvek dokument, ktorý uvádza výšku cla a ktorý je doručený dlžníkovi (po zapísaní do evidencie), je oznámením výšky cla dlžníkovi v zmysle článku 221 colného kódexu spoločenstva, hoci tento samotný dokument žiadnym spôsobom neodkazuje na článok 221 colného kódexu spoločenstva, ani neupresňuje, že ide o oznámenie výšky cla dlžníkovi?

      (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1.


title: Vec C-313/11: Žaloba podaná 21. júna 2011 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/23

         Žaloba podaná 21. júna 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-313/11)
   2011/C 252/44
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a A. Szmytkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že v Poľsku zakázala výrobu, uvádzanie na trh a používanie geneticky modifikovaných krmív a geneticky modifikovaných organizmov určených na použitie v krmivách, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 ods. 5, a článkov 19, 20 a 34 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 z 22. septembra 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách (1),

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia Poľskej republike vytýka, že prijatím vnútroštátneho zákona o krmivách, v ktorom na účely výživy zvierat v Poľsku zakázala výrobu, uvádzanie na trh a používanie geneticky modifikovaných krmív a geneticky modifikovaných organizmov (GMO) pre použitie v krmivách, nesplnila povinnosti vyplývajúce z nariadenia č. 1829/2003. Po prijatí tohto nariadenia, ktoré v oblasti povoľovania krmív z GMO zavádza úplnú harmonizáciu na úrovni Únie, Poľsko nesmie podľa tvrdenia Komisie prijať žiadne právne predpisy, ktoré by na jeho území zakazovali výrobu, uvádzanie na trh a používanie výrobkov, ktoré sú predmetom takých povolení. Poľsko konkrétne porušilo tieto ustanovenia:

               —

               článok 16 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1829/2003, podľa ktorého sa povolenie týkajúce sa uvádzania na trh, používania alebo spracúvania GMO pre použitie v krmivách, krmiva, ktoré obsahuje alebo sa skladá z GMO, ako aj krmiva, ktoré je vyrobené z GMO neudelí, nezamietne, neobnoví, nezmení, nepozastaví sa jeho platnosť alebo nezruší inak, ako na základe a podľa postupov, ktoré sú ustanovené v tomto nariadení,

               —

               článok 19 nariadenia, ktorý stanovuje, že právomoc pre udelenie povolenia má Európska komisia,

               —

               článok 20 nariadenia, podľa ktorého sú výrobky, ktoré boli uvedené na trh a povolené podľa práva platného pred vstupom nariadenia č. 1829/2003 do platnosti, považované za povolené podľa tohto nariadenia,

               —

               článok 34 nariadenia (núdzové opatrenia), ktorý vzhľadom na úplnú harmonizáciu v danej oblasti predstavuje jedinú možnosť prijatia mimoriadnych opatrení na pozastavenie platnosti či zmenu udeleného povolenia.

         Podľa Komisie je irelevantné, že vstup predmetného zákazu do platnosti bol podľa vnútroštátneho práva odložený, keďže už samotné prijatie sporných ustanovení, ktoré nie sú v súlade s právom Únie, a ich uverejnenie zákonodarcom predstavuje porušenie povinností, ktoré Poľskej republike vyplývajú z uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 268, s. 1; Mim. vyd. 13/032, s. 432.


title: Vec T-832/14: Žaloba podaná 30. decembra 2014 – Nutria/Komisia

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/23

         Žaloba podaná 30. decembra 2014 – Nutria/Komisia
   (Vec T-832/14)
   (2015/C 081/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nutria AE (Agios Konstantinos Locrida, Grécko) (v zastúpení: M.-J. Jacquot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť jej sumu 5 2 04  350 eur z titulu náhrady škody,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť jej dodatočnú náhradu vo výške 12  000 eur za trovy konania, ktoré jej vznikli.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 191 nariadenia (ES) č. 1234/2007 (1) z dôvodu, že Komisia odmietla predĺžiť lehotu, v rámci ktorej sa mala vykonať grécka časť európskeho programu distribúcie potravín najodkázanejším osobám v Spoločenstve pre rok 2010.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec C-137/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  22. októbra 2013 — Európska komisia/Rada Európske únie (Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Rady 2011/853/EÚ — Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu — Smernica 98/84/ES — Právny základ — Článok 207 ZFEÚ — Spoločná obchodná politika — Článok 114 ZFEÚ — Vnútorný trh)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. októbra 2013 — Európska komisia/Rada Európske únie
   (Vec C-137/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Rady 2011/853/EÚ - Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu - Smernica 98/84/ES - Právny základ - Článok 207 ZFEÚ - Spoločná obchodná politika - Článok 114 ZFEÚ - Vnútorný trh)
   2013/C 367/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Cujo, I. Rogalski, R. Vidal Puig a D. Stefanov, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európske únie (v zastúpení: H. Legal, J.-P. Hix a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Európsky parlament (v zastúpení: D. Warin a J. Rodrigues, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, M. Bulterman a M. de Ree, splnomocnené zástupkyne), Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a C. Stege, splnomocnené zástupkyne), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: A. Robinson, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Facenna, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Rady 2011/853/EÚ z 29. novembra 2011 o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie (Ú. v. EÚ L 336, s. 1) — Voľba právneho základu — Nahradenie právneho základu navrhnutého pre oblasť spoločnej obchodnej politiky iným právnym základom súvisiacim s vytvorením a fungovaním vnútorného trhu — Cieľ zameraný na zvýšenie objemu služieb pozostávajúcich z podmieneného prístupu medzi Úniou a ostatnými európskymi krajinami — Porušenie výlučnej vonkajšej právomoci Únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2011/853/EÚ z 29. novembra 2011 o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie, sa zrušuje.

               2.

               Účinky rozhodnutia 2011/853 sú zachované až dovtedy, kým v primeranej lehote, ktorá nesmie byť dlhšia ako šesť mesiacov, nadobudne účinnosť nové rozhodnutie, ktoré bude založené na vhodných právnych základoch.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Francúzska republika, Holandské kráľovstvo, Poľská republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 26.5.2012.


title: Vec T-614/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2016 – Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie KULE — Skoršie národné ochranné známky a všeobecne známa ochranná známka CULE — Relatívne dôvody zamietnutia — Absencia riadneho používania skorších ochranných známok — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2016 – Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE)
   (Vec T-614/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie KULE - Skoršie národné ochranné známky a všeobecne známa ochranná známka CULE - Relatívne dôvody zamietnutia - Absencia riadneho používania skorších ochranných známok - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 270/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: K. Zajfert a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kule LLC (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Rodgers, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júna 2014 (vec R 2375/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Fútbol Club Barcelona a spoločnosťou Kule

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fútbol Club Barcelona je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec T-153/09: Žaloba podaná 8. apríla 2009 — ISDIN/ÚHVT — Pfizer (ISDIN)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/54

         Žaloba podaná 8. apríla 2009 — ISDIN/ÚHVT — Pfizer (ISDIN)
   (Vec T-153/09)
   2009/C 141/110
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ISDIN, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. Esteve Sanz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Ltd (Sandwich, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. januára 2009 vo veci R 390/2008-1,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. januára 2009 vo veci R 390/2008-1 v rozsahu, v akom z neho vyplýval výmaz zápisu ochrannej známky Spoločenstva, ktorá bola predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti v súvislosti s výrobkami zaradenými do triedy 5,

               —

               zaviazať ÚHVT, ako aj, v prípade potreby, ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „ISDIN“ zapísaná pre výrobky patriace do tried 3 a 5.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočný výmaz zápisu napadnutej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 73 nariadenia č. 40/94 (1) (teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009), ako aj pravidla 50 ods. 2 písm. h) nariadenia č. 2868/95 (2) v rozsahu, v akom odvolací senát nesplnil svoju povinnosť odôvodnenia pokiaľ ide o pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami; porušenie spojených ustanovení článku 51 ods. 1 písm. a), článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 74 nariadenia 40/94 (teraz, v uvedenom poradí, článok 52 ods. 1 písm. a), článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 76 nariadenia č. 207/2009) v rozsahu, v akom odvolací senát odmietol zohľadniť obmedzenie, ktoré žalobca uviedol vo svojom vyjadrení, a z toho dôvodu dospel vo všeobecnosti k záveru, že dotknuté výrobky sú rovnaké; subsidiárne porušenie spojených ustanovení článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie odvoláva na niektoré výrobky patriace do triedy 5; porušenie spojených ustanovení článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 v rozsahu, v akom odvolací senát potvrdil rozhodnutie výmazového oddelenia v súvislosti so všetkými výrobkami, na ktoré sa pôvodne vzťahovala napadnutá ochranná známka.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) zrušené a nahradené nariadením (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).