title: Vec C-437/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Nicolovi Seminariovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/7

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Nicolovi Seminariovi
   (Vec C-437/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Nicola Seminario

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec T-308/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – Reisenthel/EUIPO (keep it easy) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky keep it easy — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – Reisenthel/EUIPO (keep it easy)
   (Vec T-308/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky keep it easy - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 326/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Peter Reisenthel (Gilching, Nemecko) (v zastúpení: E. A. Busse, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. marca 2015 (vec R 2659/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia keep it easy ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Peter Reisenthel je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec C-116/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. februára 2016 – Skatteministeriet/T Danmark

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. februára 2016 – Skatteministeriet/T Danmark
   (Vec C-116/16)
   (2016/C 270/29)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteministeriet

      Žalovaná: T Danmark

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa členský štát odvolávať na článok 1 ods. 2 smernice (1) o uplatňovaní vnútroštátnych ustanovení na zabránenie podvodom alebo zneužívaniu len za predpokladu, že dotknutý členský štát prijal osobitné vnútroštátne ustanovenie, ktorým sa vykonáva článok 1 ods. 2 smernice, alebo že vnútroštátne právo obsahuje všeobecné ustanovenia či zásady týkajúce sa podvodov, zneužívania a daňových únikov, ktoré sa dajú vykladať v súlade s článkom 1 ods. 2?

                           1.1.

                           Možno v prípade kladnej odpovede na otázku 1 považovať § 2 ods. 1 písm. c) zákona o dani z príjmov právnických osôb, ktorý stanovuje, že „podmienkou je oslobodenie od zdanenia dividend… v zmysle ustanovení smernice Rady 90/435/EHS o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch“, za osobitné vnútroštátne ustanovenie v zmysle článku 1 ods. 2 smernice?

               2.

               Je ustanovenie dohovoru o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvoreného medzi dvoma členskými štátmi a vypracovaného v súlade s modelovou daňovou zmluvou OECD, podľa ktorého je zdaňovanie vyplatených dividend podmienené tým, či sa príjemca dividend považuje za vlastníka požitkov v podobe dividend, dojednaným ustanovením na zabránenie zneužívaniu, na ktoré sa vzťahuje článok 1 ods. 2 smernice?

               3.

               Prináleží v prípade kladnej odpovede Súdneho dvora na otázku 2 vnútroštátnym súdom, aby vymedzili obsah pojmu „vlastník požitkov“, alebo sa má pojem na základe smernice 90/435/EHS vykladať v tom zmysle, že pojmu, ktorý má preskúmať Súdny dvor EÚ, treba pripísať osobitný význam v zmysle práva EÚ?

               4.

               Pokiaľ Súdny dvor odpovie na otázku 2 kladne a na otázku 3 odpovie v tom zmysle, že vnútroštátnym súdom neprináleží vymedziť obsah pojmu „vlastník požitkov“, má sa tento pojem vykladať v tom zmysle, že spoločnosť so sídlom v členskom štáte, ktorej za takých okolností, akými sú okolnosti prejednávanej veci, vyplatí dividendy dcérska spoločnosť z iného členského štátu, je „vlastníkom požitkov“ v podobe týchto dividend v zmysle výkladu tohto pojmu v práve EÚ?

                           a)

                           Má sa pojem „vlastník požitkov“ vykladať v súlade so zodpovedajúcim pojmom v článku 1 ods. 1 smernice 2003/49/ES (ďalej len „smernica o úrokoch a licenčných poplatkoch“) v spojení s článkom 1 ods. 4 tejto smernice?

                           b)

                           Má sa tento pojem vykladať len z hľadiska komentára k článku 10 modelovej daňovej zmluvy OECD z roku 1977 (bod 12), alebo možno do výkladu zahrnúť následné komentáre vrátane doplnení z roku 2003 týkajúcich sa „účelových spoločností“ a doplnení z roku 2014 týkajúcich sa „zmluvných alebo zákonom stanovených povinností“?

                           c)

                           Aký význam má na posúdenie otázky, či sa má príjemca dividend považovať za „vlastníka požitkov“, skutočnosť, že príjemca dividend mal zmluvnú alebo zákonom stanovenú povinnosť previesť úroky na inú osobu?

                           d)

                           Aký význam má na posúdenie otázky, či sa má príjemca dividend považovať za „vlastníka požitkov“, skutočnosť, že vnútroštátny súd po posúdení skutkových okolností veci konštatuje, že príjemca – bez zmluvnej alebo zákonom stanovenej povinnosti previesť prijaté úroky na inú osobu – nemal „plné“ právo „používať a požívať“ úroky v zmysle komentára z roku 2014 k modelovej daňovej zmluve z roku 1977?

               5.

               Ak sa vo veci vychádza z predpokladu, že existujú „vnútroštátn[e]… ustanoven[ia] nevyhnutn[é] k zamedzeniu daňových únikov a zneužívaniu daňového režimu“, pozri článok 1 ods. 2 smernice 90/435/EHS, že spoločnosť (A) so sídlom v členskom štáte vyplatila dividendy materskej spoločnosti (B) v inom členskom štáte, ktorá ich previedla na svoju materskú spoločnosť (C) so sídlom mimo EÚ/EHP, a tá zas vyplatila finančné prostriedky svojej materskej spoločnosti (D), ktorá tiež sídli mimo EÚ/EHP, že prvý uvedený štát a štát, v ktorom sídli spoločnosť C, nemajú podpísaný dohovor o zamedzení dvojitého zdanenia, že prvý uvedený štát a štát, v ktorom sídli spoločnosť D, majú podpísaný dohovor o zamedzení dvojitého zdanenia a že prvý uvedený štát by v zmysle svojich právnych predpisov v dôsledku toho nemal nárok na zrážkovú daň z dividend vyplatených spoločnosťou A spoločnosti D, keby bola spoločnosť D priamym vlastníkom spoločnosti A, dochádza k zneužívaniu v zmysle smernice, takže na spoločnosť B sa nevzťahuje jej ochrana?

               6.

               Ak sa spoločnosť sídliaca v členskom štáte (materská spoločnosť) v skutočnosti nepovažuje za oslobodenú od zrážkovej dane podľa článku 1 ods. 2 smernice 90/435/EHS, pokiaľ ide o dividendy prijaté od spoločnosti sídliacej v inom členskom štáte (dcérska spoločnosť), bráni článok 49 ZFEÚ v spojení s článkom 54 ZFEÚ právnej úprave, na základe ktorej posledný uvedený členský štát zdaňuje dividendy materskej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte, pričom dotknutý členský štát považuje materské spoločnosti so sídlom na svojom území za inak podobných okolností za oslobodené od dane z takých dividend?

               7.

               Ak sa spoločnosť sídliaca v členskom štáte (materská spoločnosť) v skutočnosti nepovažuje za oslobodenú od zrážkovej dane podľa článku 1 ods. 2 smernice 90/435/EHS, pokiaľ ide o dividendy prijaté od spoločnosti sídliacej v inom členskom štáte (dcérska spoločnosť), a materská spoločnosť v poslednom uvedenom členskom štáte sa v tomto členskom štáte považuje za zdaniteľnú osobu s obmedzenou daňovou povinnosťou v súvislosti s predmetnými dividendami, bráni článok 49 ZFEÚ v spojení s článkom 54 ZFEÚ právnej úprave, na základe ktorej posledný uvedený členský štát požaduje od spoločnosti zodpovednej za vykonanie zrážky dane pri zdroji (dcérska spoločnosť), aby v prípade oneskorenej úhrady splatnej zrážkovej dane zaplatila úrok z omeškania s vyššou úrokovou sadzbou, než je sadzba úroku z omeškania, ktorú členský štát uplatňuje pri daňových dlhoch právnických osôb vymáhaných od spoločností sídliacich v tom istom členskom štáte?

               8.

               Pokiaľ Súdny dvor odpovie na otázku 2 kladne a na otázku 3 odpovie v tom zmysle, že vnútroštátnym súdom neprináleží vymedziť obsah pojmu „vlastník požitkov“, a ak spoločnosť (materskú spoločnosť) so sídlom v členskom štáte na základe toho nemožno považovať za oslobodenú od zrážkovej dane podľa smernice 90/435/EHS, čo sa týka dividend prijatých od spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte (dcérska spoločnosť), má posledný uvedený členský štát podľa smernice 90/435/EHS alebo článku 4 ods. 3 ZEÚ povinnosť uviesť, koho tento členský štát v takom prípade považuje za vlastníka požitkov?

               9.

               Ak sa spoločnosť sídliaca v členskom štáte (materská spoločnosť) v skutočnosti nepovažuje za oslobodenú od zrážkovej dane podľa smernice 90/435/EHS, pokiaľ ide o dividendy prijaté od spoločnosti sídliacej v inom členskom štáte (dcérska spoločnosť), bráni článok 49 ZFEÚ v spojení s článkom 54 ZFEÚ (subsidiárne článok 63 ZFEÚ) samostatne alebo ako celok právnej úprave, na základe ktorej:

                           a)

                           posledný uvedený členský štát požaduje od dcérskej spoločnosti, aby vykonala zrážku dane z dividend pri zdroji, a považuje túto osobu za zodpovednú voči orgánom za nevykonanie zrážky dane pri zdroji, pričom ak materská spoločnosť sídli v tomto členskom štáte, nemá takú povinnosť vykonať zrážku dane pri zdroji?

                           b)

                           posledný uvedený členský štát vyrubí z dlžnej zrážkovej dane úroky z omeškania?

                     Vnútroštátny súd žiada Súdny dvor EÚ, aby odpoveď na otázky 6 a 7 zahrnul do svojej odpovede na otázku 9.

               10.

               Za okolností, keď:

                           (1)

                           spoločnosť (materská spoločnosť) so sídlom v členskom štáte spĺňa požiadavku stanovenú v smernici 90/435/EHS, t. j. že (v roku 2011) vlastní najmenej 10 % akciového kapitálu spoločnosti (dcérskej spoločnosti) so sídlom v inom členskom štáte,

                           (2)

                           materská spoločnosť sa v skutočnosti nepovažuje za oslobodenú od zrážkovej dane podľa článku 1 ods. 2 smernice 90/435/EHS, pokiaľ ide o dividendy vyplatené dcérskou spoločnosťou,

                           (3)

                           (priami alebo nepriami) akcionári materskej spoločnosti so sídlom v krajine mimo EÚ/EHP sa považujú za vlastníkov požitkov v podobe predmetných dividend,

                           (4)

                           uvedení (priami alebo nepriami) akcionári navyše nespĺňajú vyššie uvedenú kapitálovú požiadavku,

                     bráni článok 63 ZFEÚ právnej úprave, na základe ktorej členský štát, v ktorom sa nachádza dcérska spoločnosť, zdaňuje predmetné dividendy, pokiaľ dotknutý členský štát považuje spoločnosti sídliace na jeho území, ktoré spĺňajú kapitálovú požiadavku stanovenú v smernici 90/435/EHS, t. j. ktoré v zdaňovacom období 2011 vlastnia najmenej 10 % akciového kapitálu spoločnosti vyplácajúcej dividendy, za oslobodené od dane z takých dividend?

      (1)  Smernica Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, 1990, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147).


title: Vec C-245/08: Žaloba podaná 4. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/17

         Žaloba podaná 4. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-245/08)
   (2008/C 183/35)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Andrade a H. Støvlbæk, splnomocnený zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/100/ES (1) z 20. novembra 2006, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska upravujú určité smernice v oblasti voľného pohybu osôb, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. januára 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 363, s. 141.


title: Vec C-421/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 13. júla 2017 – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Polfarmex Spółka Akcyjna so sídlom v Kutne

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 13. júla 2017 – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Polfarmex Spółka Akcyjna so sídlom v Kutne
   (Vec C-421/17)
   (2017/C 357/03)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Polfarmex Spółka Akcyjna so sídlom v Kutne

      Prejudiciálna otázka

   Podlieha prevod nehnuteľnosti akciovou spoločnosťou na akcionára ako protihodnoty za stiahnutie jeho akcií z obehu zdaneniu daňou z pridanej hodnoty podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/16

         Žaloba podaná 25. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-383/09)
   2009/C 312/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: O. Beynet a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že nevytvorila program opatrení umožňujúcich prísnu ochranu druhu Cricetus cricetus (škrečok poľný), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 12 ods. 1 písm. d) smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (1),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európska komisia vo svojej žalobe vytýka žalovanej, že v zmysle požiadaviek vyplývajúcich z článku 12 smernice 92/43/EHS nevytvorila program prísnej ochrany druhu Cricetus cricetus (škrečok poľný) v Alsasku, ktoré predstavuje územie prirodzeného výskytu tohto druhu vo Francúzsku.
   Podľa žalobkyne poukázalo sčítanie nôr tohto živočíšneho druhu na výrazný pokles počtu zvierat v posledných rokoch, keďže počet nôr sa znížil z 1167 v roku 2001 na len 161 v roku 2007. Za týchto okolností hrozí tomuto druhu, ktorý je vystavený jednak nepriaznivým poľnohospodárskym praktikám a jednak urbanistickým tlakom, úplné vyhynutie, a to vo veľmi krátkom čase.
   Komisia vo svojej žalobe uznáva, že žalovaná tieto problémy zohľadnila, keď prijala opatrenia týkajúce sa jednak urbanizmu a jednak poľnohospodárskych praktík, avšak tieto opatrenia nie sú vôbec dostačujúce.
   V prvom rade tri prioritné akčné oblasti, na ktorých sa sústreďuje hlavná časť úsilia o ochranu uvedeného druhu, pokrývajú len veľmi malú časť územia predstavujúceho prirodzený biotop tohto druhu, keďže dve tretiny nôr sa nachádzajú mimo týchto oblastí, ktoré samé osobe predstavujú len 2 % pôd vhodných pre škrečka poľného. S cieľom zabezpečiť užitočné územné pokrytie ochranných opatrení vzťahujúcich sa na tento druh, je prinajmenšom potrebné zohľadniť ako referenčný rámec prítomnosť škrečka poľného v roku 1990 a nie v roku 2000.
   Okrem toho ochranné opatrenia sú samé osebe vysoko nedostatočné. V tejto súvislosti Komisia najmä vytýka nedostatok normatívnej jasnosti týkajúcej sa území určených na opätovné vytvorenie podmienok pre škrečka poľného. Vnútroštátny správny orgán má totiž k dispozícii príliš široký rámec voľnej úvahy pri priznávaní výnimiek v súvislosti s vypracovaním urbanistických projektov na územiach, ktoré obývajú škrečky a existuje veľká neistota pokiaľ ide o kompenzačné opatrenia zamerané na ochranu tohto druhu.

      (1)  Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec F-137/15: Žaloba podaná 30. októbra 2015 – ZZ/Rada

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/77

         Žaloba podaná 30. októbra 2015 – ZZ/Rada
   (Vec F-137/15)
   (2016/C 027/99)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: J-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie konečných rozhodnutí o prevode práv na dôchodok žalobkyne do systému dôchodkového zabezpečenia Únie, ktorými sa uplatňujú nové všeobecné vykonávacie ustanovenia článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutia z 5. a 7. januára 2015, ako aj rozhodnutie z 23. februára 2015 o výpočte rokov započítaných do práv na dôchodok nadobudnutých žalobkyňou pred vstupom do služobného pomeru v Rade,

               —

               pokiaľ je to potrebné, zrušiť rozhodnutie z 23. júla 2015, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobkyne, ktorá sa týkala uplatnenia všeobecných vykonávacích ustanovení a poistno-matematických sadzieb, ktoré boli platné v čase podania žiadosti o prevod jej dôchodkových práv,

               —

               uložiť Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-252/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  22. októbra 2014 – Európska komisia/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 2002/73/ES a 2006/54/ES — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami — Zamestnanosť a povolanie — Prístup k zamestnaniu — Návrat z materskej dovolenky — Formálne náležitosti návrhu na začatie konania — Koherentné uvedenie výhrad — Jednoznačná formulácia návrhov)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/5

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 22. októbra 2014 – Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-252/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 2002/73/ES a 2006/54/ES - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami - Zamestnanosť a povolanie - Prístup k zamestnaniu - Návrat z materskej dovolenky - Formálne náležitosti návrhu na začatie konania - Koherentné uvedenie výhrad - Jednoznačná formulácia návrhov))
   (2014/C 439/06)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-584/14: Žaloba podaná 29. júla 2014 – Inditex/ÚHVT – Ansell (ZARA)

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/27

         Žaloba podaná 29. júla 2014 – Inditex/ÚHVT – Ansell (ZARA)
   (Vec T-584/14)
   2014/C 339/32
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španielsko) (v zastúpení: C. Duch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Zainab Ansell a Roger Ansell (Moshi, Tanzánia)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. mája 2014 vo veci R 1118/2013-2 v rozsahu v akom sa vyhlásila za zrušenú pre nepoužívanie ochranná známka Spoločenstva „ZARA“ č. 1 12  755 pre tieto služby triedy 39: „dopravné služby, distribúcia (doručovanie) najmä oblečenia, obuvi a doplnkov, parfumérie a kozmetiky“, keďže odvolací senát porušil článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009, keď sa dopustil týchto pochybení:

               —

               nesprávneho právneho posúdenia, keď odvolací senát konštatoval, že osoby oprávnené z franšízy Inditex sú súčasťou vnútornej organizácie spoločnosti, hoci v skutočnosti ide o právne nezávislé subjekty skupiny Inditex,

               —

               nesprávneho posúdenia dôkazu, keď odvolací senát vytýkal odvolateľke nepredloženie dôkazu o objeme obchodovania, ktorý sa dosiahol ponukou dopravných služieb na účely preukázania vonkajšieho používania ochrannej známky, hoci uvedený dôkaz bol v konaní predložený,

               —

               zaviazal ÚHVT a prípadne ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „ZARA“ pre služby tried 39 a 42 – ochranná známka Spoločenstva č. 1 12  755.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: Zainab Ansell a Roger Ansell.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhovenie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-275/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 4. júna 2012 — Samantha Elrick/Bezirksregierung Köln

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 4. júna 2012 — Samantha Elrick/Bezirksregierung Köln
   (Vec C-275/12)
   2012/C 250/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Samantha Elrick

      Žalovaná: Bezirksregierung Köln

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 20 a 21 ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa nemeckej štátnej príslušníčke, ktorá má trvalé bydlisko v Nemecku a navštevuje vzdelávacie zariadenie v členskom štáte Európskej únie, neposkytne pomoc na vzdelávanie podľa Bundesausbildungsförderungsgesetz (BAföG) za navštevovanie tohto zahraničného vzdelávacieho zariadenia z dôvodu, že doba navštevovania vzdelávania v zahraničí trvá len jeden rok, hoci za porovnateľné vzdelávanie v Nemecku, ktoré by trvalo tiež jeden rok, by pomoc na vzdelávanie podľa BAföG dostávať mohla?


title: Vec C-297/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București (Rumunsko) 25. mája 2016 – Colegiul Medicilor Veterinari din România/Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București (Rumunsko) 25. mája 2016 – Colegiul Medicilor Veterinari din România/Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor
   (Vec C-297/16)
   (2016/C 314/15)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel București

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Colegiul Medicilor Veterinari din România

      Žalovaný: Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor

      Vedľajšia účastníčka: Asociaţia Naţională a Distribuitorilor de Produse de Uz Veterinar din Romania

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Európskej únie vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje výhradné právo veterinárneho lekára na predaj v rámci maloobchodu a používania biologických výrobkov, prípravkov proti parazitom na osobitné účely a veterinárnych liekov?

               2.

               Ak je takéto výhradné právo zlučiteľné s právom Európskej únie, bráni právo Európskej únie tomu, aby sa takéto výhradné právo vzťahovalo aj na zariadenia, v ktorých sa predaj uskutočňuje, v tom zmysle, že tieto zariadenia by mal prevádzkovať prevažne alebo výlučne jeden alebo viacerí veterinárni lekári?


title: Vec C-462/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Lorenzovi Carluccimu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/7

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Lorenzovi Carluccimu
   (Vec C-462/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/09)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Lorenzo Carlucci

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-526/16: Žaloba podaná 12. októbra 2016 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/21

         Žaloba podaná 12. októbra 2016 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-526/16)
   (2017/C 014/27)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Owsiany-Hornung a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že vylúčila z konania týkajúceho sa overenia potreby posúdenia vplyvov na životné prostredie projekty spočívajúce vo vyhľadávaní alebo prieskume ložísk nerastov vykonávaných metódou vrtov s hĺbkou do 5 000 m, s výnimkou vrtov v oblastiach zásob vody, v ochranných zónach s výskytom vnútrozemských vôd a zónach patriacich do ochrany prírody v podobe národných parkov, prírodných rezervácií, krajinných oblastí a oblastí „Natura 2000“, ako aj vonkajších chránených zónach týchto oblastí spadajúcich pod ochranu prírody, kde konaniu týkajúcemu sa overenia potreby posúdenia vplyvov na životné prostredie podliehajú vrty s hĺbkou od 1 000 m, v dôsledku stanovenia prahu pre vrty mimo oblastí zásob vody, ochranných zón s výskytom vnútrozemských vôd a zón patriacich do ochrany prírody, ako aj vonkajších chránených zón týchto oblastí, pričom tento prah stanovený v danom konaní nezohľadňuje všetky podstatné výberové kritériá uvedené v prílohe III smernice 2011/92 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1), si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1, článku 4 ods. 2 a 3 v spojení s prílohami II a III tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vytýka Poľskej republike, že porušila článok 2 ods. 1 a článok 4 ods. 2 a 3 smernice 2011/92 v spojení s prílohami II a III tejto smernice.
   Článok 2 ods. 1 smernice 2011/92 ukladá členským štátom povinnosť, aby „zabezpečili, že pred udelením povolenia sa pre projekty, ktoré pravdepodobne budú mať významné vplyvy na životné prostredie okrem iného z dôvodu ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, bude vyžadovať povolenie a budú posúdené z hľadiska ich vplyvov na životné prostredie“.
   Podľa článku 4 ods. 2 smernice 2011/92 členské štáty na základe skúmania každého jednotlivého prípadu respektíve nimi stanovených prahov alebo kritérií (t. j. v rámci „screeningu“) určia, či projekty uvedené v prílohe II tejto smernice budú podliehať posúdeniu vplyvov na životné prostredie.
   Podľa článku 4 ods. 3 smernice 2011/92 v rámci stanovenia kritérií alebo prahov „screeningu“„vezmú sa do úvahy relevantné výberové kritéria uvedené v prílohe III“.
   Vrty na účely vyhľadávania alebo prieskumu ložísk nerastov spadajú pod prílohu II smernice 2011/92, pretože sa považujú za „hĺbkové vrty“ v zmysle bodu 2 písm. d) tejto prílohy.
   Ide o projekty, ktoré na základe celkového posúdenia nemožno považovať za projekty, ktoré nemajú veľký vplyv na životné prostredie.
   Podľa Komisie sú členské štáty povinné tieto projekty podrobiť „screeningu“ tým, že uplatnia podstatné kritériá uvedené v prílohe III smernice 2011/92.
   Vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa do poľského právneho poriadku prebrala smernica 2011/92 však vylučujú zo „screeningu“ projekty spočívajúce vo vyhľadávaní alebo prieskume ložísk nerastov vykonávaných metódou vrtov s hĺbkou do 5 000 m (s výnimkou vrtov na tzv. „citlivých územiach“, t. j. v oblastiach zásob vody, v ochranných zónach s výskytom vnútrozemských vôd a zónach patriacich do ochrany prírody v podobe národných parkov, prírodných rezervácií, krajinných oblastí a oblastí „Natura 2000“, ako aj vonkajších chránených zónach týchto oblastí spadajúcich pod ochranu prírody, kde „screeningu“ podliehajú vrty s hĺbkou od 1 000 m).
   To vedie v podstate k vylúčeniu zo „screeningu“ prevažnej väčšiny vrtov realizovaných s cieľom vyhľadávania alebo prieskumu ložísk nerastov nachádzajúcich sa mimo „citlivých území“.
   Takéto vylúčenie bez zohľadnenia všetkých podstatných kritérií uvedených v prílohe III smernice 2011/92 podľa Komisie je v rozpore s článkom 2 ods. 1, článkom 4 ods. 2 a 3 smernice 2011/92 v spojení s prílohami II a III tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 26, s. 1.


title: Vec C-304/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. mája 2017 – Helga Löber/Barclays Bank PLC

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. mája 2017 – Helga Löber/Barclays Bank PLC
   (Vec C-304/17)
   (2017/C 269/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Helga Löber

      Odporca: Barclays Bank PLC

      Prejudiciálna otázka

   Má podľa článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), vo veci mimozmluvných nárokov založených na zodpovednosti za prospekt, v prípade, keď

               —

               investor prijal svoje investičné rozhodnutie spôsobené klamlivým prospektom vo svojom bydlisku

               —

               a na základe tohto rozhodnutia poukázal kúpnu cenu za cenný papier kúpený na sekundárnom trhu zo svojho účtu v rakúskej banke na klíringový účet v inej rakúskej banke, z ktorého bola kúpna cena následne na základe pokynu navrhovateľky prevedená predávajúcemu,

               a)

               právomoc ten súd, v ktorého obvode má investor svoje bydlisko;

               b)

               právomoc ten súd, v ktorého obvode leží sídlo/pobočka banky, ktorá vedie účet navrhovateľky, z ktorého previedla investovanú sumu na klíringový účet;

               c)

               právomoc ten súd, v ktorého obvode leží sídlo/pobočka, banky ktorá vedie klíringový účet;

               d)

               právomoc jeden z vyššie uvedených súdov podľa výberu navrhovateľky;

               e)

               alebo právomoc nemá ani jeden z týchto súdov?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 09/004, s. 42.


title: Vec C-267/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Frédéric Hay/Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres (Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania — Kolektívna zmluva, ktorá vyhradzuje výhodu v oblasti odmeňovania a pracovných podmienok zamestnancom uzatvárajúcich manželstvo — Vylúčenie partnerov uzatvárajúcich registrované partnerstvo — Diskriminácia na základe sexuálnej orientácie)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Frédéric Hay/Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres
   (Vec C-267/12) (1)

   (Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania - Kolektívna zmluva, ktorá vyhradzuje výhodu v oblasti odmeňovania a pracovných podmienok zamestnancom uzatvárajúcich manželstvo - Vylúčenie partnerov uzatvárajúcich registrované partnerstvo - Diskriminácia na základe sexuálnej orientácie)
   2014/C 52/18
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Frédéric Hay

      Žalovaný: Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Francúzsko) — Výklad článku 2 ods. 2 písm. b) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Prípustnosť vnútroštátnej kolektívnej zmluvy, podľa ktorej je výhoda v oblasti odmeňovania a pracovných podmienok vyhradená pre zamestnancov, ktorí uzatvoria manželstvo a vylučuje z využívania tejto výhody partnerov, ktorí uzatvoria registrované partnerstvo — Diskriminácie na základe sexuálnej orientácie — Možnosť odôvodnenia nepriamej diskriminácie legitímnym, nevyhnutným a primeraným cieľom

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 2 písm. a) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu kolektívnej zmluvy, o ktoré ide vo veci samej, podľa ktorého je zamestnanec, ktorý uzavrie registrované partnerstvo s osobou rovnakého pohlavia, vylúčený z nároku získať také výhody, ako je pracovné voľno a prémia, ktoré sa poskytujú zamestnancom pri príležitosti uzatvorenia ich manželstva, pokiaľ vnútroštátna právna úprava dotknutého členského štátu neumožňuje osobám rovnakého pohlavia uzatvoriť manželstvo, lebo dotknutý zamestnanec sa vzhľadom na účel a podmienky poskytnutia týchto výhod nachádza v situácii porovnateľnej so situáciou zamestnanca, ktorý uzatvára manželstvo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 250, 18.8.2012.


title: Vec T-80/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Nath Kalsi/ÚHVT — American Clothing Associates (RIDGE WOOD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIDGE WOOD — Skoršia obrazová ochranná známka River Woods North-Eastern Suppliers — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Nath Kalsi/ÚHVT — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)
   (Vec T-80/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIDGE WOOD - Skoršia obrazová ochranná známka River Woods North-Eastern Suppliers - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 189/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Dwarka Nath Kalsi a Ajit Nath Kalsi (Agra, India) (v zastúpení: J. Schmidt, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: American Clothing Associates (Evergem, Belgicko) (v zastúpení: C. De Keersmaeker, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. novembra 2010 (vec R 599/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi American Clothing Associates na jednej strane a Dwarka Nath Kalsi a Ajit Nath Kalsi na strane druhej

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 19. novembra 2010 (vec R 599/2010-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka výrobkov zaradených do triedy 24, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, a služieb „spracovanie a konečná úprava usní, kože, kožušín a textílií“ zaradených do triedy 40 a pokrytých skoršou ochrannou známkou č. 2785459.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Spoločnosť Dwarka Nath Kalsi a Ajit Nath Kalsi, ako aj ÚHVT znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

               4.

               American Clothing Associates znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec C-135/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Torino — Taliansko) — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso (Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti — Priama uplatniteľnosť Rímskeho dohovoru, dohody TRIPS a WPPT v právnom poriadku Únie — Smernica 92/100/ES — Článok 8 ods. 2 — Smernica 2001/29/ES — Pojem „verejný prenos“ — Verejný prenos zvukových záznamov vysielaných rádiom v zubnej ordinácii)

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Torino — Taliansko) — SCF Consorzio Fonografici/Marco Del Corso
   (Vec C-135/10) (1)

   (Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti - Priama uplatniteľnosť Rímskeho dohovoru, dohody TRIPS a WPPT v právnom poriadku Únie - Smernica 92/100/ES - Článok 8 ods. 2 - Smernica 2001/29/ES - Pojem „verejný prenos“ - Verejný prenos zvukových záznamov vysielaných rádiom v zubnej ordinácii)
   2012/C 133/04
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Appello di Torino

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SCF Consorzio Fonografici

      Žalovaný: Marco Del Corso

      za účasti: Procuratore generale della Repubblica

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte di Appello di Torino — Priama uplatniteľnosť v právnom poriadku Spoločenstva Medzinárodného dohovoru o ochrane výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a vysielacích organizácií podpísaného v Ríme z 26. októbra 1961, Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS) a Zmluvy Svetovej organizácie duševného vlastníctva (WIPO) o výkonoch a zvukových záznamoch (WPPT) — Výklad článku 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti — (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Pojem „verejný prenos“ — Vysielanie a verejný prenos zvukových záznamov v súkromných zubných ordináciách

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá tvorí prílohu 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marakeši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994), a Zmluvy Svetovej organizácie duševného vlastníctva (WIPO) o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch z 20. decembra 1996 sú v právnom poriadku Únie uplatniteľné.
               Medzinárodný dohovor o ochrane výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a vysielacích organizácií, podpísaný v Ríme 26. októbra 1961, nie je v rámci Únie uplatniteľný, keďže nie je súčasťou jej právneho poriadku, avšak má v nej nepriame účinky.
               Jednotlivci sa nemôžu priamo dovolávať uvedeného dohovoru ani uvedenej dohody a spomínanej zmluvy.
               Pojem „verejný prenos“, ktorý sa nachádza v smernici Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, sa má vykladať vo svetle rovnocenných pojmov obsiahnutých v uvedenom dohovore, v spomínanej dohode, ako aj zmluve a takým spôsobom, aby zostal zlučiteľný s týmito prameňmi medzinárodného práva, pričom sa takisto zohľadní kontext, v ktorom sa tieto pojmy používajú, a ciele sledované príslušnými zmluvnými ustanoveniami v oblasti duševného vlastníctva.

               2.

               Pojem „verejný prenos“ v zmysle článku 8 ods. 2 smernice 92/100 sa má vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahuje na bezplatné vysielanie zvukových záznamov v takej zubnej ordinácii, o akú ide vo veci samej, v rámci hospodárskeho výkonu slobodného povolania pre klientov, ktorí ho počúvajú nezávisle od svojej vôle. Preto také vysielanie nezakladá právo na zaplatenie odmeny pre výrobcov zvukových záznamov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec C-620/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten I Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Švédsko) 27. decembra 2010 — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten I Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Švédsko) 27. decembra 2010 — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati
   (Vec C-620/10)
   2011/C 72/26
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammarrätten I Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Migrationsverket

      Odporcovia: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa nariadenie č. 343/2003 (1), okrem iného vzhľadom na ustanovenia jeho článku 5 ods. 2 a/alebo vzhľadom na to, že toto nariadenie okrem ustanovení článku 4 ods. 5 druhého pododseku a článku 16 ods. 3 a 4 neobsahuje iné ustanovenia týkajúce sa zániku zodpovednosti členského štátu za posúdenie žiadosti o azyl, vykladať v tom zmysle, že späťvzatie žiadosti o azyl nemá vplyv na možnosť uplatnenia tohto nariadenia?

               2.

               Je pre zodpovedanie uvedenej otázky relevantné, v ktorom štádiu konania dôjde k späťvzatiu žiadosti o azyl?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 50, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 109).


title: Vec T-762/16: Žaloba podaná 31. októbra 2016 – ArcelorMittal Belval & Differdange and ThyssenKrupp Steel Europe/ECHA

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/41

         Žaloba podaná 31. októbra 2016 – ArcelorMittal Belval & Differdange and ThyssenKrupp Steel Europe/ECHA
   (Vec T-762/16)
   (2017/C 014/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ArcelorMittal Belval & Differdange SA (Esch-sur-Alzette, Luxembursko) a ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Scheidmann a M. Kottmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie ECHA z 26. septembra 2016 (ATD/52/2016),

               —

               alternatívne zrušil rozhodnutie ECHA z 19. augusta 2016 (ATD/52/2016) v rozsahu v akom zamieta žiadosť žalobkýň o prístup k ich spisu,

               —

               zaviazal ECHA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001

                           —

                           Žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušuje vyššie uvedené ustanovenie, keď nesprávne uvádza, že obchodné záujmy by boli zverejnením porušené a uvádzajú ďalej, že rozhodnutie neprihliada na verejný záujem, ktorý má prednosť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 41 ods. 2 druhej zarážky Charty základných práv Európskej únie

                           —

                           Žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušuje vyššie uvedené ustanovenie a že v rozpore s týmto rozhodnutím, dokumenty ku ktorým sa požaduje prístup patria k spisu žalobkýň a preto nie sú vylúčené z pôsobnosti tohto ustanovenia.


title: Vec C-120/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Belgicko) — European Air Transport SA/Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale (Letecká doprava — Smernica 2002/30/ES — Prevádzkové obmedzenia podmienené hlukom na letiskách Spoločenstva — Horné hranice hladiny hluku, ktoré je potrebné dodržiavať pri prelete nad mestskými oblasťami nachádzajúcimi sa v blízkosti letiska)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Belgicko) — European Air Transport SA/Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale
   (Vec C-120/10) (1)

   (Letecká doprava - Smernica 2002/30/ES - Prevádzkové obmedzenia podmienené hlukom na letiskách Spoločenstva - Horné hranice hladiny hluku, ktoré je potrebné dodržiavať pri prelete nad mestskými oblasťami nachádzajúcimi sa v blízkosti letiska)
   2011/C 311/13
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: European Air Transport SA

      Žalovaní: Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État — Výklad článku 2 písm. e), článku 4 ods. 4 a článku 6 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/30/ES z 26. marca 2002 o pravidlách a postupoch zavedenia prevádzkových obmedzení podmienených hlukom na letiskách Spoločenstva (Ú. v. ES L 85, s. 40; Mim. vyd. 07/006, s. 96) — Hranice hladiny hluku, ktoré sa majú dodržiavať pri preletoch nad územím mesta nachádzajúcim sa v blízkosti letiska — Pojem „prevádzkové obmedzenie“ — Obmedzenia prijaté vo vzťahu k lietadlám, ktoré iba hranične vyhovujú požiadavkám — Možnosť zaviesť takéto opatrenia v závislosti od hladiny hluku meranej na zemskom povrchu — Dosah Dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve (Dohovor zo Chicaga)

      Výrok rozsudku

   Článok 2 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/30/ES z 26. marca 2002 o pravidlách a postupoch zavedenia prevádzkových obmedzení podmienených hlukom na letiskách spoločenstva je potrebné vykladať v tom zmysle, že „prevádzkové obmedzenie“ je opatrením úplného alebo dočasného zákazu predbežnej povahy stanovené na základe objektívnych kritérií, ktoré civilným podzvukovým lietadlám zakazuje prístup na letisko členského štátu Únie. V dôsledku toho vnútroštátna právna úprava v oblasti životného prostredia, ktorá stanovuje horné hranice hladiny hluku merané na zemskom povrchu, ktoré je potrebné dodržiavať pri prelete nad územiami nachádzajúcimi sa v blízkosti letiska, nepredstavuje ako taká „prevádzkové obmedzenie“ v zmysle tohto ustanovenia, ibaže by z dôvodu relevantného hospodárskeho, technického a právneho kontextu mohla mať rovnaké účinky ako zákaz prístupu na uvedené letisko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec F-19/08: Žaloba podaná 26. februára 2008 – Bennet a i./ÚHVT

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/44

         Žaloba podaná 26. februára 2008 – Bennet a i./ÚHVT
   (Vec F-19/08)
   (2008/C 107/78)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Kelly-Marie Bennet (Mutxamel, Španielsko) (v zastúpení: G. Vandersanden, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu
   Predmet a opis sporu
   Na jednej strane zrušenie oznámení o verejných výberových konaniach OHIM/AD/02/07 a OHIM/AST/02/07 v rozsahu, v akom tieto oznámenia odoberajú žalobcom akúkoľvek šancu byť uvedený na zozname úspešných uchádzačov, ukladajúc im zároveň účasť na týchto výberových konaniach v nadväznosti na rozväzovaciu podmienku vloženú na tento účel protiprávne do ich pracovných zmlúv na dobu neurčitú. Na druhej strane náhrada nemajetkovej ujmy utrpenej žalobcami
   Návrhy žalobcov

               —

               nariadiť zrušenie oznámení o verejných výberových konaniach OHIM/AST/02/07 a OHIM/AD/02/07,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu nemajetkovej ujmy utrpenej žalobcami, stanovenej spravodlivo a s výhradou úpravy na 25 000 eur pre každého zo žalobcov,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.


title: Vec C-524/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti (Taliansko) 12. októbra 2016 – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti (Taliansko) 12. októbra 2016 – Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano
   (Vec C-524/16)
   (2017/C 014/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte dei Conti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

      Odporca: Francesco Faggiano

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právna úprava Spoločenstva podľa nariadenia Rady (EHS) č. 1408/1971 (1) zo 14. júna 1971 a nariadenia Rady (ES) č. 1606/1998 z 29. júna 1998 (2) vykladať tak, že vylučuje, aby osoba, ktorá už poberá dôchodok, mohla podať žiadosť o úhrn dôchodkových poistení získaných v dvoch rôznych systémoch sociálneho zabezpečenia, konkrétne v štáte pôvodu a v inom štáte Európskej únie?

               2.

               Bráni článok 49 ods. 1 písm. b) bod ii) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/1971 zo 14. júna 1971 vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 71 talianskeho zákona č. 388 z 23. decembra 2000, podľa ktorého sa žiadosť o úhrn dôchodkových poistení získaných v dvoch rôznych systémoch sociálneho zabezpečenia, konkrétne v štáte pôvodu a v inom štáte Európskej únie, obmedzuje v prospech osôb, ktorým ešte nevznikol nárok na dôchodok v nijakom z uvedených systémov?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1606/98 z 29. júna 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva a nariadenie (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 s cieľom rozšíriť ich pôsobnosť na osobitné systémy pre štátnych zamestnancov (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 308).


title: Vec T-494/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/42

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-494/07) (1)

   (2008/C 327/79)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-170/06: Žaloba podaná 29. júna 2006 – Alrosa/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/31

         Žaloba podaná 29. júna 2006 – Alrosa/Komisia
   (Vec T-170/06)
   (2006/C 212/57)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alrosa Company Ltd. (Mirny, Rusko) (v zastúpení: R. Subiotto, S. Mobley, K. Jones, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a iných trov a výdavkov týkajúcich sa tohto konania, ktoré vznikli spoločnosti Alrosa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie z 22. februára 2006, ktorým Komisia uložila De Beers záväzok, aby táto spoločnosť v období 2006 až 2008 postupne znižovala, a následne od 1. januára 2009 ukončila všetky priame a nepriame nákupy surových diamantov od žalobcu.
   Po prvé, žalobca na podporu svojej žaloby uvádza, že v konaní vedúcemu k rozhodnutiu došlo k porušeniu jeho práva byť vypočutý. Žalobca tvrdí, že Komisia mala povinnosť vysvetliť, ktoré pripomienky tretej strany a aspekty analýzy Komisie odôvodnili zamietnutie záväzkov, ktoré pôvodne spoločne navrhli De Beers a žalobca a prijatie konečných záväzkov, ktoré navrhol De Beers.
   Po druhé, žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu článku 9 nariadenia 1/2003, a to tým, že napadnutým rozhodnutím boli uložené tie záväzky, ktoré navrhoval iba De Beers, a nie tie záväzky, ktoré navrhovali dotknuté podniky, konkrétne De Beers a žalobca. Žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie nebolo prijaté na vymedzené obdobie.
   Napokon žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie tým, že uvádza úplný a časovo neobmedzený zákaz priameho alebo nepriameho nákupu surových diamantov od žalobcu, uložený De Beers, porušuje článok 82 ES a článok 9 nariadenia 1/2003, ako aj základné zásady zmluvnej slobody a proporcionality.


title: Stanovisko 1/14: Žiadosť o stanovisko, ktorú podala Maltská republika podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/25

         Žiadosť o stanovisko, ktorú podala Maltská republika podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ
   (Stanovisko 1/14)
   2014/C 315/37
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Maltská republika (v zastúpení: A. Buhagiar, P. Grech, splnomocnení zástupcovia)

      Otázky položené Súdnemu dvoru

   Je návrh dohovoru Rady Európy proti ovplyvňovaniu športových súťaží v rozsahu, v akom upravuje športové stávkovanie a definuje „neoprávnené športové stávkovanie“ v článku 3 ods. 5 psím. a) ako „činnosť športového stávkovania, ktorej druh alebo prevádzkovateľ nie sú oprávnené podľa práva platného v mieste súdnej právomoci, kde sa nachádza spotrebiteľ“, v spojení s článkami 9 a 11 tohto dohovoru, ktoré sa zameriavajú na takto definované „neoprávnené športové stávkovanie“, zlučiteľný so zmluvami, najmä s článkami 18, 49 a 56 ZFEÚ?


title: Vec T-293/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2008 – Tachelet/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Medzitýmny rozsudok — Zastavenie konania )

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2008 – Tachelet/Komisia
   (Vec T-293/04) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Medzitýmny rozsudok - Zastavenie konania“)
   (2008/C 301/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Guy Tachelet (Rijmenam, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 2. septembra 2003, ktorým sa zmenilo zaradenie žalobcu do platovej triedy v rozsahu, v akom stanovuje jeho zaradenie ku dňu jeho vymenovania do platovej triedy B 4 druhého platového stupňa a v akom neumožnilo služobný postup žalobcu v platovej triede, a návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu, a na druhej strane návrh na náhradu škody údajne spôsobenej týmto rozhodnutím
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-526/17: Žaloba podaná 4. septembra 2017 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/24

         Žaloba podaná 4. septembra 2017 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-526/17)
   (2017/C 347/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara, P. Ondrůšek, A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika si tým, že predĺžila dobu platnosti koncesie na verejné práce týkajúce sa diaľnice A 12 Civitavecchia-Livorno do 31. decembra 2046 bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 58 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) v zmení zmien a doplnení,

               —

               uložil Talianskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia uvádza, že predĺženie doby platnosti koncesie na verejné práce týkajúce sa diaľnice A 12 Civitavecchia-Livorno do 31. decembra 2046 predstavuje zmenu podstatnej podmienky tejto koncesie; keďže ide o podstatnú zmenu tejto koncesie, toto predĺženie doby platnosti je rovnocenné s udelením novej koncesie na verejné práce a ako také malo byť uverejnené prostredníctvom oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania. Vzhľadom na to, že k žiadnemu zverejneniu nedošlo, Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 58 smernice 2004/18/ES.


title: Vec T-498/15: Žaloba podaná 31. augusta 2015 – LG Electronics/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (Viewty)

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/45

         Žaloba podaná 31. augusta 2015 – LG Electronics/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
   (Vec T-498/15)
   (2015/C 337/51)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejska republika) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Viewty“ – prihláška č. 6 266 531.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júna 2015 v spojených veciach R 1935/2014-2 a R 1563/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-402/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Efeteio Athinon (Grécko) 22. augusta 2014 – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia/Elliniko Dimosio

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Efeteio Athinon (Grécko) 22. augusta 2014 – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia/Elliniko Dimosio
   (Vec C-402/14)
   2014/C 380/04
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Dioikitiko Efeteio Athinon

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia

      Žalovaná: Elliniko Dimosio

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je ustanovenie článku 1 ods. 3 smernice 2008/118/ES (1) zo 16. decembra 2008 právne dostatočné a úplné/nepodmienené a dostatočne jasné, aby malo napriek tomu, že členská krajina/Helénska republika toto konkrétne ustanovenie smernice neprebrala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku, priamy účinok a aby sa ho mohol dovolávať jednotlivec, ktorý na tomto ustanovení zakladá svoje nároky, pred vnútroštátnym súdom, pričom vnútroštátny súd je povinný predmetné ustanovenie zohľadniť?

               2.

               Sú v každom prípade ustanovenia § 130 ods. 5 gréckeho colného zákonníka, v spojení s ustanoveniami § 128 ods. 1 tohto zákonníka, podľa ktorých sa osvedčenie o colnom odbavení vozidiel pochádzajúcich zo Spoločenstva, dovezených na územie Grécka, vydáva v nadväznosti na výber poplatku za prihlásenie vozidla do evidencie, pričom povinnosť uhradiť tento poplatok vzniká pri vstupe predmetných vozidiel na grécke územie, v súlade s ustanoveniami článku 3 písm. c) Zmluvy o EHS, ktoré stanovujú zrušenie prekážok pre voľný pohyb tovaru medzi členskými štátmi?

      (1)  Smernica Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (Ú. v. EÚ L 9, 14.1.2009, s. 12).


title: Pridelenie sudcov do komôr

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/2

         Pridelenie sudcov do komôr
   2010/C 317/04
   Súdny dvor na svojom zasadnutí 12. októbra 2010 rozhodol prideliť pána Jarašiūnasa do štvrtej a ôsmej komory.
   Po zvolení predsedov komôr zasadajúcich v zložení troch sudcov a po pridelení pána Jarašiūnasa do štvrtej a ôsmej komory, štvrtá, piata, šiesta, siedma a ôsma komora majú v dôsledku toho toto zloženie:

                  Štvrtá komora

                           pán Bonichot, predseda

                           pán Schiemann, pán Bay Larsen, pani Toader, pani Prechal a pán Jarašiūnas, sudcovia

                  Piata komora

                           pán Kasel, predseda

                           pán Borg Barthet, pán Ilešič, pán Levits, pán Safjan a pani Berger, sudcovia

                  Šiesta komora

                           pán Arabadjiev, predseda

                           pán Rosas, pán Lõhmus, pán Ó Caoimh a pani Lindh, sudcovia

                  Siedma komora

                           pán Šváby, predseda

                           pani Silva de Lapuerta, pán Juhász, pán Arestis, pán Malenovský a pán von Danwitz, sudcovia

                  Ôsma komora

                           pán Schiemann, predseda

                           pán Bay Larsen, pani Toader, pani Prechal a pán Jarašiūnas, sudcovia


title: Vec C-37/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. júna 2010 — Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Nakladanie s ilegálne uloženými odpadmi — Smernica 2006/12/ES — Smernica 80/68/EHS)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. júna 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-37/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Nakladanie s ilegálne uloženými odpadmi - Smernica 2006/12/ES - Smernica 80/68/EHS)
   2010/C 221/14
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-B. Laignelot, S. Pardo Quintillán a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. J. Lois a P. Lopes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 4 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (Ú. v. EÚ L 114, s. 9), ktorá kodifikovala smernicu 75/442/EHS o odpadoch, a článkov 3 a 5 smernice Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami (Ú. v. ES L 20, 1980, s. 43; Mim. vyd. 15/001, s. 134) — Skládka odpadov v bývalých kameňolomoch — Kameňolomy „Limas, Linos a Barreiras“ [Lourosa] — Chýbajúca kontrola

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia v rámci nakladania s odpadmi ilegálne uloženými v bývalých kameňolomoch Limas a Linos, ktoré sa nachádzajú na území obce Lourosa, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch, ktorá kodifikovala smernicu Rady 75/442/EHS o odpadoch z 15. júla 1975, a z článku 3 písm. b), ako aj článku 5 smernice Rady 80/68/EHS zo 17. decembra 1979 o ochrane podzemných vôd pred znečistením niektorými nebezpečnými látkami.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie vo výške dvoch tretín. Komisia znáša tretinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec T-232/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — SCA Hygiène Products/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/37

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — SCA Hygiène Products/Komisia
   (Vec T-232/13)
   2013/C 171/72
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SCA Hygiène Products (Tremblay en France, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec C-28/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 18. januára 2011 — Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 18. januára 2011 — Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Vec C-28/11)
   2011/C 130/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eurogate Distribution GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 204 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1) (ďalej len „CK“), vykladať tak, že v prípade tovaru, ktorý nepochádzal z Únie, nachádzal sa v režime colného uskladňovania a po ukončení tohto režimu bol prepustený do nového colného režimu, vedie porušenie povinnosti zapísať odobratie tovaru z colného skladu do informačného systému, ktorý je na to určený, už pri ukončení režimu colného uskladňovania a nie až výrazne neskôr, ku vzniku colného dlhu za tovar?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec T-342/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júna 2012 — Hartmann/ÚHVT — Mölnlycke Health Care (MESILETTE) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MESILETTE — Skoršie slovné národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva MEDINETTE — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júna 2012 — Hartmann/ÚHVT — Mölnlycke Health Care (MESILETTE)
   (Vec T-342/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MESILETTE - Skoršie slovné národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva MEDINETTE - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 217/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Nemecko) (v zastúpení: N. Aicher, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Mölnlycke Health Care AB (Göteborg, Švédsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. mája 2010 (vec R 1222/2009-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Paul Hartmann AG a Mölnlycke Health Care AB

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. mája 2010 (vec R 1222/2009-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-267/08: Žaloba podaná 9. júla 2008 – Región Nord-Pas-de-Calais/Komisia

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/13

         Žaloba podaná 9. júla 2008 – Región Nord-Pas-de-Calais/Komisia
   (Vec T-267/08)
   (2008/C 247/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Región Nord-Pas-de-Calais (v zastúpení: M. Cliquennois a F. Cavedon, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 1089 v konečnom znení z 2. apríla 2008 o štátnej pomoci č. K 38/2007 (ex NN 45/2007), ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti Arbel Fauvet Rail SA,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 1089 v konečnom znení z 2. apríla 2008, ktorým Komisia vyhlásila štátnu pomoc poskytnutú žalobcom a Communauté d'Agglomération de Douaisis spoločnosti Arbel Fauvet Rail SA vo forme nahraditeľných zálohových platieb s ročnou úrokovou sadzbou 4,08 %, ktorá zodpovedá referenčnej sadzbe Spoločenstva uplatniteľnej v čase poskytnutia pomoci, za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Komisia posúdila, že Arbel Fauvet Rail SA, vzhľadom na svoju finančnú situáciu, by si nemohla na finančnom trhu zabezpečiť kapitál za takých výhodných podmienok.
   Žalobca predovšetkým uvádza, že Komisia zjavne nesprávne posúdila a nesplnila si svoju povinnosť odôvodnenia v rozsahu v akom rozhodla, že kapitál pochádza z časti z obcí Communauté d'Agglomération de Douaisis, ktoré je verejným orgánom medziobecnej spolupráce, ktorý má správnu a rozpočtovú nezávislosť v porovnaní s obcami, ktoré ho tvoria. Žalobca tvrdí, že poskytnutá pomoc teda nie je štátnou.
   Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila, a) keď kvalifikovala Arbel Fauvet Rail SA ako podnik v ťažkostiach a b) keď uviedla, že Arbel Fauvet Rail SA by nemohla obdržať úrokovú sadzbu uplatniteľnú za normálnych podmienok na trhu.
   Žalobca okrem iného tvrdí, že Komisia riadne neskúmala spis, keďže neurčila ani výšku pomoci, ktorá sa má vrátiť, ani hodnotu pomoci a neuviedla žiaden prvok, ktorým by odôvodnila zvýšenie sadzby uplatniteľnej pri nahraditeľných zálohových platbách z dôvodu osobitnej riskantnej situácie u Arbel Fauvet Rail SA.
   Žalobca nakoniec uvádza porušenie zásady kontradiktórnosti, keďže nebol vypočutý v rámci správneho konania.


title: Vec C-533/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Roubaix — Francúzsko) — Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes [Colný kódex Spoločenstva — Článok 236 ods. 2 — Vrátenie cla, ktoré nebolo dlžné na základe právnych predpisov — Lehota — Nariadenie (ES) č. 2398/97 — Konečné antidumpingové clo na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu — Nariadenie (ES) č. 1515/2001 — Vrátenie antidumpingových ciel zaplatených na základe nariadenia, ktoré bolo neskôr vyhlásené za neplatné — Pojem „vyššia moc“ — Dátum vzniku povinnosti vrátiť dovozné clo]

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Roubaix — Francúzsko) — Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
   (Vec C-533/10) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Článok 236 ods. 2 - Vrátenie cla, ktoré nebolo dlžné na základe právnych predpisov - Lehota - Nariadenie (ES) č. 2398/97 - Konečné antidumpingové clo na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Egypta, Indie a Pakistanu - Nariadenie (ES) č. 1515/2001 - Vrátenie antidumpingových ciel zaplatených na základe nariadenia, ktoré bolo neskôr vyhlásené za neplatné - Pojem „vyššia moc“ - Dátum vzniku povinnosti vrátiť dovozné clo)
   2012/C 227/03
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d’instance de Roubaix

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA

      Žalovaní: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal d'instance de Roubaix — Výklad článku 236 ods. 2 (druhého a tretieho pododseku) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Žiadosť o vrátenie antidumpingového cla zaplateného podľa nariadenia Rady (ES) č. 2398/97 z 28. novembra 1997 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Egypta, Indie a Pakistanu (Ú. v. ES L 332, s. 1), ktoré bolo neskôr vyhlásené za neplatné — Nezákonnosť predstavujúca vyššiu moc — Okamih vzniku povinnosti vrátiť clo

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 236 ods. 2 druhý pododsek nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000, sa má vykladať v tom zmysle, že nezákonnosť nariadenia nepredstavuje prípad vyššej moci v zmysle tohto ustanovenia umožňujúci predĺžiť trojročnú lehotu, počas ktorej dovozca môže požiadať o vrátenie dovozného cla zaplateného podľa tohto nariadenia.

               2.

               Článok 236 ods. 2 tretí pododsek nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 2700/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje vnútroštátnym colným orgánom pristúpiť z vlastného podnetu k vráteniu antidumpingového cla vyrubeného podľa nariadenia Únie na základe toho, že orgán na urovnávanie sporov konštatoval nesúlad uvedeného nariadenia s Dohodou o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994 uvedenou v prílohe 1A Dohody o zriadení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994, týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994).

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Spojené veci T-427/10 a T-576/10 a T-439/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 – Trefilerías Quijano/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh s predpínacou oceľou – Určenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých informácií obchodnej povahy – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ – Rozhodnutie, ktorým sa mení pôvodné rozhodnutie a ktoré nemá nijaký vplyv na výšku pokuty uloženej žalobkyni – Nedostatok záujmu na konaní – Čiastočná zjavná neprípustnosť“)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 – Trefilerías Quijano/Komisia
      (Spojené veci T-427/10 a T-576/10 a T-439/12) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Určenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých informácií obchodnej povahy - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Rozhodnutie, ktorým sa mení pôvodné rozhodnutie a ktoré nemá nijaký vplyv na výšku pokuty uloženej žalobkyni - Nedostatok záujmu na konaní - Čiastočná zjavná neprípustnosť“)
      (2015/C 073/41)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Španielsko) (v zastúpení: vo veciach T-427/10 a T-576/10 F. González Díaz a A. Tresandi Blanco a vo veci T-439/12 pôvodne F. González Díaz a P. Herrero Prieto, neskôr F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, ako aj vo veci T-439/12 C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci L. Ortiz Blanco, advokát)

         Predmet veci

      Návrhy na zrušenie a zmenu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011, ako aj listu generálneho riaditeľa pre hospodársku súťaž Komisie COMP/G2/DVE/nvz/79465 z 25. júla 2012

         Výrok

                  1.

                  Vo veci T-427/10 sa návrhy na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) (vec COMP/38344 – Predpínacia oceľ) zamietajú ako zjavne neprípustné.

                  2.

                  Vo veci T-576/10 sa žaloba zamieta ako zjavne neprípustná.

                  3.

                  O zvyšných žalobných dôvodoch a návrhoch sa rozhodne neskôr.

                  4.

                  Trefilerías Quijano, SA je povinná nahradiť trovy konania súvisiace so žalobnými dôvodmi a návrhmi smerujúcimi proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) (vec COMP/38344 – Predpínacia oceľ), ktoré boli predložené vo veci T-427/10, ako aj trovy konania vo veci T-576/10.

         (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Spojené veci C-287/06 až C-292/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. marca 2008  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 a C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)/Spolková republika Nemecko (Poštové služby — Smernica 97/67/ES — Oblasť vyhradená poskytovateľovi univerzálnej poštovej služby — Osobitné sadzby za podanie minimálnych množstiev predtriedených zásielok na určených miestach poštovej siete obchodnými zákazníkmi — Odmietnutie uplatnenia takýchto sadzieb v prípade subjektov, ktoré zhromažďujú listové zásielky od viacerých odosielateľov na podnikateľskej báze a vo vlastnom mene)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. marca 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 a C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)/Spolková republika Nemecko
   (Spojené veci C-287/06 až C-292/06) (1)

   (Poštové služby - Smernica 97/67/ES - Oblasť vyhradená poskytovateľovi univerzálnej poštovej služby - Osobitné sadzby za podanie minimálnych množstiev predtriedených zásielok na určených miestach poštovej siete obchodnými zákazníkmi - Odmietnutie uplatnenia takýchto sadzieb v prípade subjektov, ktoré zhromažďujú listové zásielky od viacerých odosielateľov na podnikateľskej báze a vo vlastnom mene)
   (2008/C 107/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 a C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Za účasti: Marketing Service Magdeburg GmbH (C-287/06), Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH (C-288/06), Deutsche Post AG (C-289/06, C-290/06 a C-292/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-291/06)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgericht Köln – Výklad článkov 47 ods. 2 ES a 95 ES, ako aj článku 7 ods. 1 a článku 12 piatej zarážky smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, 1998, s. 14), zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002, pokiaľ ide o pokračovanie v liberalizácii poštových služieb v Spoločenstve (Ú. v. ES L 176, s. 21; Mim. vyd. 06/004 s. 316) – Povinnosť poskytovateľa univerzálnej poštovej služby poskytnúť osobitné tarify, ktoré poskytuje obchodným zákazníkom za podanie minimálneho množstva predtriedených poštových zásielok vo svojich poštových centrách, tiež podnikom, ktoré zhromažďujú na podnikateľskej báze a vo svojom vlastnom mene poštové zásielky od viacerých odosielateľov preto, aby ich tak, ako obchodní zákazníci pretriedili a podali v poštovom centre
   Výrok rozsudku
   Článok 12 piata zarážka smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002 sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa odmietlo použitie osobitných sadzieb, ktoré vnútroštátny poskytovateľ univerzálnej poštovej služby poskytuje v oblasti svojej výlučnej licencie obchodným zákazníkom za podanie minimálnych množstiev predtriedených poštových zásielok vo svojich poštových strediskách, v prípade podnikov, ktoré zhromažďujú na podnikateľskej báze a vo svojom vlastnom mene poštové zásielky od viacerých odosielateľov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec T-93/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo  17. mája 2006  – Kallianos/Komisia ( Úradníci — Zrážky z odmeny — Výživné v rámci rozvodového konania — Vykonanie rozsudku vnútroštátneho súdu )

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. mája 2006 – Kallianos/Komisia
   (Vec T-93/04) (1)

   („Úradníci - Zrážky z odmeny - Výživné v rámci rozvodového konania - Vykonanie rozsudku vnútroštátneho súdu“)
   (2006/C 165/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Theodoros Kallianos (Kraainem, Belgicko) (v zastúpení: G. Archambeau, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o vykonaní určitých zrážok z odmeny žalobcu na základe predbežných opatrení vydaných belgickým súdom, návrh na náhradu uvedených zrážok a návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec F-24/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhej komory) z  23. januára 2013 — Katrakasas/Komisia (Verejná služba — Interné výberové konanie COM/INT/OLAF/09/AD8 — Boj proti podvodom — Preskúmanie rozhodnutia o pripustení k ústnej skúške — Preskúmanie rozhodnutia o nezapísaní do zoznamu úspešných uchádzačov — Námietka nezákonnosti oznámenia o výberovom konaní — Podmienky vzdelania a odbornej praxe — Pravidlo anonymity — Porušenie článku 31 služobného poriadku — Zneužitie právomoci — Predmet písomnej skúšky uprednostňujúci jednu skupinu uchádzačov — Správanie člena výberovej komisie počas ústnej skúšky)

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/28

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhej komory) z 23. januára 2013 — Katrakasas/Komisia
   (Vec F-24/11) (1)

   (Verejná služba - Interné výberové konanie COM/INT/OLAF/09/AD8 - Boj proti podvodom - Preskúmanie rozhodnutia o pripustení k ústnej skúške - Preskúmanie rozhodnutia o nezapísaní do zoznamu úspešných uchádzačov - Námietka nezákonnosti oznámenia o výberovom konaní - Podmienky vzdelania a odbornej praxe - Pravidlo anonymity - Porušenie článku 31 služobného poriadku - Zneužitie právomoci - Predmet písomnej skúšky uprednostňujúci jednu skupinu uchádzačov - Správanie člena výberovej komisie počas ústnej skúšky)
   2013/C 71/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Nicolas Katrakasas (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Eggers a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia, neskôr B. Eggers, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie nezapísať žalobcu na zoznam uchádzačov vhodných na prijatie v rámci výberového konania COM/INT/OLAF/09/AD8

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               N. Katrakasas znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011, s. 33.