title: Vec C-259/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) 26. mája 2010 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Rank Group PLC

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales) 26. mája 2010 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Rank Group PLC
   (Vec C-259/10)
   ()
   2010/C 209/39
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (Civil Division) (England & Wales)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Odporca: The Rank Group PLC

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak existuje rozdielne zaobchádzanie na účely DPH:

                           i)

                           medzi plneniami, ktoré sú z pohľadu spotrebiteľa zhodné, alebo

                           ii)

                           medzi podobnými plneniami, ktoré uspokojujú tie isté potreby spotrebiteľa,

                     postačuje to samo o sebe na stanovenie porušenia zásady daňovej neutrality alebo je relevantné skúmať (a ak to tak je, ako)

                           a)

                           regulačný a ekonomický kontext;

                           b)

                           to, či je alebo nie je hospodárska súťaž medzi zhodnými službami, alebo prípadne medzi predmetnými podobnými službami; a/alebo

                           c)

                           to, či spôsobilo alebo nespôsobilo rozdielne zaobchádzanie na účely DPH narušenie hospodárskej súťaže?

               2.

               Je daňovník, ktorého plnenia podľa vnútroštátneho práva podliehajú DPH (z dôvodu výkonu diskrečnej právomoci členským štátom podľa článku 13B písm. f) šiestej smernice (1)), oprávnený žiadať vrátenie DPH odvedenej za tieto plnenia na základe toho, že došlo k porušeniu zásady daňovej neutrality, ktoré vyplýva zo zaobchádzania s inými plneniami na účely DPH (ďalej len „porovnateľné plnenia“), ak:

                           a)

                           podľa vnútroštátneho práva porovnateľné plnenia podliehali DPH, ale

                           b)

                           daňový úrad členského štátu mal prax považovať porovnateľné plnenia ako oslobodené od DPH?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 2, aké konanie predstavuje relevantnú prax, a najmä:

                           a)

                           je nevyhnutné to, aby daňový úrad vykonal jasné a jednoznačné vyhlásenie, že porovnateľné plnenia sa môžu považovať za oslobodené od DPH;

                           b)

                           je relevantné to, že v čase, keď daňový úrad vydal vyhlásenie, tento úrad neúplne alebo nesprávne chápal skutočnosti, ktoré sú relevantné pre správne zaobchádzanie s porovnateľnými plneniami na účely DPH; a

                           c)

                           je relevantné to, že DPH nebola účtovaná daňovníkom, alebo vyrubená daňovým úradom, pokiaľ ide o porovnateľné plnenia, ale že daňový úrad následne požiadal o odvedenie DPH, v súlade s bežnými vnútroštátnymi lehotami?

               4.

               Ak rozdiel v daňovom zaobchádzaní vyplýva z ustálenej praxe vnútroštátnych daňových úradov založenej na všeobecne akceptovanom vnímaní skutočného významu vnútroštátnej právnej úpravy, spôsobuje to nejaký rozdiel, pokiaľ ide o existenciu porušenia zásady daňovej neutrality, ak:

                           i)

                           daňové úrady následne menia svoju prax;

                           ii)

                           vnútroštátny súd následne zastáva názor, že zmenená a doplnená prax odráža správny význam vnútroštátnej právnej úpravy;

                           iii)

                           členskému štátu bránia zásady vnútroštátneho práva a/alebo zásady Európskeho práva, vrátane legitímneho očakávania, prekážky uplatnenia nároku, právnej istoty a zákazu retroaktivity, a/alebo obmedzenie lehôt vo vyrubení DPH za plnenia, ktoré boli predtým považované za oslobodené od dane?

      (1)  Smernica 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-104/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland — Írsko) — Patrick Kelly/National University of Ireland (University College, Dublin) (Smernice 76/207/EHS, 97/80/ES a 2002/73/ES — Prístup k odbornej príprave — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami — Zamietnutie kandidatúry — Prístup uchádzača o odbornú prípravu k informáciám týkajúcich sa kvalifikácie iných uchádzačov)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland — Írsko) — Patrick Kelly/National University of Ireland (University College, Dublin)
   (Vec C-104/10) (1)

   (Smernice 76/207/EHS, 97/80/ES a 2002/73/ES - Prístup k odbornej príprave - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami - Zamietnutie kandidatúry - Prístup uchádzača o odbornú prípravu k informáciám týkajúcich sa kvalifikácie iných uchádzačov)
   2011/C 269/19
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Patrick Kelly

      Žalovaná: National University of Ireland (University College, Dublin)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Ireland — Výklad článku 4 ods. 1 smernice Rady 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípadoch diskriminácie na základe pohlavia (Ú. v. ES 1998 L 14, s. 6; Mim. vyd. 05/003, s. 264), článku 4 smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, (Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187) a článku 3 smernice 2002/73/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS (Ú. v. ES L 269, s. 15; Mim. vyd. 05/004, s. 255) — Kandidát, ktorý nezískal prístup do kurzu odborného vzdelávania a ktorý tvrdí, že bola porušená zásada rovnosti zaobchádzania — Žiadosť o prístup k informáciám o kvalifikácii iných záujemcov

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 1 smernice Rady 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípadoch diskriminácie na základe pohlavia sa má vykladať tak, že nestanovuje právo pre uchádzača o odbornú prípravu, ktorý sa domnieva, že mu bol odoprený prístup k tejto príprave z dôvodu nedodržania zásady rovnosti zaobchádzania, na prístup k informáciám týkajúcich sa kvalifikácie ostatných uchádzačov o tú istú prípravu, ktoré má organizátor uvedenej prípravy, aby mohol preukázať „skutočnosti, z ktorých možno odvodiť, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii“ v súlade s uvedeným ustanovením.
               Nie je možné ale vylúčiť, že by odmietnutie poskytnúť informácie zo strany žalovaného v rámci preukázania týchto skutočností mohlo ohroziť dosiahnutie cieľa sledovaného uvedenou smernicou, a tým zbaviť najmä článok 4 ods. 1 tejto smernice potrebného účinku. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či ide o tento prípad v konaní vo veci samej.

               2.

               Článok 4 smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky alebo článok 1 bod 3 smernice 2002/73/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorý mení a dopĺňa smernicu 76/207, sa majú vykladať v tom zmysle, že nestanovujú právo pre uchádzača o odbornú prípravu na prístup k informáciám týkajúcich sa kvalifikácie ďalších uchádzačov o tú istú prípravu, ktoré má organizátor tejto prípravy, ak sa tento uchádzač domnieva, že nemal prístup k uvedenej príprave podľa rovnakých kritérií ako ďalší uchádzači a že bol obeťou diskriminácie na základe pohlavia stanovenej v tomto článku 4, alebo ak tento uchádzač tvrdí, že bol obeťou diskriminácie na základe pohlavia stanovenej v uvedenom článku 1 bode 3, pokiaľ ide o prístup k tejto odbornej príprave.

               3.

               V prípade, že by sa uchádzač o odbornú prípravu mohol odvolávať na smernicu 97/80 s cieľom získať prístup k informáciám, ktoré má organizátor tejto odbornej prípravy, týkajúcich sa kvalifikácie ostatných uchádzačov o túto prípravu, môže byť toto právo dotknuté pravidlami Únie v oblasti dôvernosti zaobchádzania.

               4.

               Povinnosť stanovená v článku 267 treťom odseku ZFEÚ nerozlišuje podľa toho, či v dotknutom členskom štáte existuje právny systém založený na prejednacej zásade alebo na vyhľadávacej zásade.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec T-245/08: Žaloba podaná 20. júna 2008 – Iranian Tobacco/ÚHVT – AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/51

         Žaloba podaná 20. júna 2008 – Iranian Tobacco/ÚHVT – AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)
   (Vec T-245/08)
   (2008/C 223/90)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iranian Tobacco Comapany (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Beckensträter, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: AD Bulgartabac Holding (Sofia, Bulharsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu R 708/2007-1 z 11. apríla 2008, doručené 21. apríla 2008,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov pôvodného konania a trov vedľajšieho účastníka konania,

               —

               subsidiárne, po zrušení rozhodnutia z 11. apríla 2008 a zo 7. marca 2007 – 1414C – určiť, že návrh vedľajšieho účastníka z 8. novembra 2005 je neprípustný.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: obrazová ochranná známka „TIR 20 FILTER CIGARETTES“ pre výrobky triedy 34 (ochranná známka Spoločenstva č. 400 804).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky: AD Bulgartabac Holding.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: nariadenie výmazu dotknutej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie námietky žalobkyne.

      Dôvody žaloby: v rozpore s právom Spoločenstva, s nariadením (ES) č. 40/94 (1) a inými procesnými zásadami neboli zohľadnené podmienky prípustnosti návrhu AD Bulgartabac Holding, ktoré mali byť zohľadnené ex offo.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-82/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s plochým sklom v EHS — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien — Dôkaz o porušení — Stanovovanie výšky pokút — Vylúčenie viazaných predajov — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Poľahčujúce okolnosti“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia
   (Vec T-82/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s plochým sklom v EHS - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien - Dôkaz o porušení - Stanovovanie výšky pokút - Vylúčenie viazaných predajov - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Poľahčujúce okolnosti)
   2012/C 355/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Guardian Industries Corp. (Dover, Delaware, Spojené štáty) a Guardian Europe Sàrl (Dudelange, Luxembursko) (v zastúpení: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery, C. Eggers a H.-G. Kamann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 5791 v konečnom znení z 28. novembra 2007 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.165 — Ploché sklo) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a zníženie pokuty uloženej žalobkyniam týmto rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-290/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  23. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo per la Sardegna — Taliansko) — Telecom Italia SpA/Regione autonoma della Sardegna, za účasti Space SpA a Passamonti Srl a. i.

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo per la Sardegna — Taliansko) — Telecom Italia SpA/Regione autonoma della Sardegna, za účasti Space SpA a Passamonti Srl a. i.
   (Vec C-290/09) (1)

   2010/C 134/45

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec T-321/13: Žaloba podaná 13. júna 2013 — Adorisio a iní/Komisia

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/12

         Žaloba podaná 13. júna 2013 — Adorisio a iní/Komisia
   (Vec T-321/13)
   2013/C 233/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Stefania Adorisio (Rím, Taliansko) a 367 iných (v zastúpení: F. Sciaudone, L. Dezzani, D. Contini, R. Sciaudone a S. Frazzani, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 22. februára 2013 (C(2013) 1053 final) týkajúce sa štátnej pomoci SA.35382 (2013/N) — Holandsko (Rescue SNS REAAL 2013), (Ú. v. EÚ 2013 C 104, s. 3),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a zjavne nesprávneho posúdenia, keďže:

                           —

                           napadnuté opatrenia pomoci nesúvisia s mimoriadnymi udalosťami, ale skôr s pochybením vedenia SNS REAAL a chabými podnikateľskými schopnosťami,

                           —

                           namietané narušenie holandského hospodárstva nie je vážne. Holandské orgány nepreukázali existenciu vážnych sociálnych a hospodárskych ťažkostí,

                           —

                           namietané narušenie sa netýka ani len jedného celého hospodárskeho odvetvia, nie to ešte celého hospodárstva Holandska. Holandská vláda totiž nepreukázala, že konkurz SNS banky by mal systémové dôsledky na holandský finančný systém, a, z globálnejšieho hľadiska, na celé holandské hospodárstvo a nedodala v tejto súvislosti kvantitatívny odhad možných dôsledkov platobnej neschopnosti banky na celé hospodárstvo.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/99 (1), keďže rozhodnutie Komisie obsahuje viaceré podmienky stanovené Komisiou a zamerané na doplnenie oznámených opatrení pomoci, čo je v rozpore s článkom 4 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/99. Komisia totiž nemá podľa takého ustanovenia, v predbežnej fáze zisťovania, právomoc zasiahnuť do oznámeného opatrenia štátnej pomoci a zmeniť ho podmienkami alebo inými požiadavkami uloženými členskému štátu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 659/99, keďže exitovali skutočnosti a okolnosti preukazujúce vážne pochybnosti o zlučiteľnosti opatrení so spoločným trhom, akými bol nesúlad medzi tvrdením Komisie „že holandské banky v poslednom kole stresových testov EBA (Európsky orgán pre bankovníctvo) obstáli dobre vďaka priaznivému váženiu rizikovo vážených aktív (vrátane hypotekárnych úverov) a mali by byť schopné odolať zvýšenej miere nedodržania záväzkov“ a pasívnym akceptovaním tvrdenia holandských orgánov, že holandské bankové odvetvie je naopak slabé a že použitie holandského systému ochrany vkladov by poškodilo odvetviu, alebo skutočnosťou, že napadnuté rozhodnutie obsahuje podmienky, ktoré predstavujú ďalšiu jasnú indikáciu, že začatie konania vo veci formálneho zisťovania bolo nevyhnutné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práv žalobcov, keďže:

                           —

                           neexistuje dôkaz, že sťažnosť žalobcov proti opatreniam štátnej pomoci bola predmetom akéhokoľvek zisťovania a skúmania. V napadnutom rozhodnutí sa na to totiž neodkazuje,

                           —

                           žalobcovia neboli žiadnym spôsobom informovaní o napadnutom rozhodnutí.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 17 Charty základných práv Európskej únie, keďže:

                           —

                           uplatnenie pravidiel o štátnej pomoci nemôže porušiť iné práva EÚ, akými je právo vlastniť majetok. V danom prípade sa Komisia nemohla spoliehať na vyvlastnenie investícií bez toho, aby čo i len preskúmala, či sa taký vykonal v súlade s právom. Vyvlastnenie je per se porušením práva vlastniť majetok a Komisia nemohla ignorovať túto okolnosť pri svojom posúdení,

                           —

                           Komisia mala overiť podmienky a náležitosti takého vyvlastnenia na účely rozhodnutia, či to bolo okolnosťou, na ktorú sa pri posúdení opatrení pomoci mohla spoľahnúť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES 1999 L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-491/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. apríla 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/16

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. apríla 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-491/09) (1)

   2010/C 195/24

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-292/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vergabekammer Südbayern – Nemecko) – Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Služby vo verejnom záujme v autobusovej osobnej doprave — Nariadenie (ES) č. 1370/2007 — Článok 4 ods. 7 — Subdodávka — Povinnosť poskytovateľa služieb vo verejnom záujme, aby sám poskytoval podstatnú časť služieb vo verejnom záujme v osobnej doprave — Rozsah — Článok 5 ods. 1 — Zadávacie konania — Zadanie verejnej zákazky v súlade so smernicou 2004/18/ES)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/20

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vergabekammer Südbayern – Nemecko) – Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg
   (Vec C-292/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Služby vo verejnom záujme v autobusovej osobnej doprave - Nariadenie (ES) č. 1370/2007 - Článok 4 ods. 7 - Subdodávka - Povinnosť poskytovateľa služieb vo verejnom záujme, aby sám poskytoval podstatnú časť služieb vo verejnom záujme v osobnej doprave - Rozsah - Článok 5 ods. 1 - Zadávacie konania - Zadanie verejnej zákazky v súlade so smernicou 2004/18/ES))
   (2017/C 006/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vergabekammer Südbayern

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hörmann Reisen GmbH

      Žalovaní: Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70, sa má vykladať v tom zmysle, že pri verejnom obstarávaní zákazky na službu vo verejnom záujme v autobusovej osobnej doprave sa článok 4 ods. 7 tohto nariadenia naďalej uplatňuje na túto zákazku.

               2.

               Článok 4 ods. 7 nariadenia č. 1370/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni, aby verejný obstarávateľ stanovil, že hospodársky subjekt poverený správou a vykonaním takej služby vo verejnom záujme v autobusovej osobnej doprave, aká je dotknutá vo veci samej, musí 70 % tejto služby poskytnúť priamo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec T-571/11: Žaloba podaná 7. novembra 2011 — El Corte Inglés/ÚHVT — Chez Gerard (CLUB GOURMET)

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/19

         Žaloba podaná 7. novembra 2011 — El Corte Inglés/ÚHVT — Chez Gerard (CLUB GOURMET)
   (Vec T-571/11)
   2012/C 13/41
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela, advokátka, a J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. júla 2011 vo veci R 1946/2010-1,

               —

               zaviazal na náhradu trov konania žalovaného, ako aj vedľajšieho účastníka konania v prípade, ak sa vedľajší účastník osobne zúčastní konania a bude odporovať žalobe.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CLUB GOURMET“ pre výrobky tried 16, 21, 29, 30, 32 a 33.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka „CLUB DEL GOURMET, EN … El Corte Inglés“, prihlášky národnej slovnej ochrannej známky „EL SITIO DEL GOURMET“ a národné ochranné známky, ako aj ochranné známky Spoločenstva „CLUB DEL GOURMET“ pre služby triedy 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 3 nariadenia č. 207/2009, keďže existuje nebezpečenstvo zámeny kolidujúcich ochranných známok.


title: Vec T-550/14: Žaloba podaná 23. júla 2014 – Volkswagen/ÚHVT (COMPETITION)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/24

         Žaloba podaná 23. júla 2014 – Volkswagen/ÚHVT (COMPETITION)
   (Vec T-550/14)
   2014/C 329/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 15. mája 2014 vo veci R 2082/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „COMPETITION“ pre tovary a služby zaradené do tried 12, 28, 35 a 37 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 7 69  171.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-117/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. marca 2014 – Taliansko/Komisia ( „EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Regionálny operačný program (2000 – 2006) pre región Apúlia (Taliansko) spadajúci pod cieľ 1 — Závažné nedostatky v systémoch riadenia alebo kontroly, ktoré môžu viesť k systematickým nezrovnalostiam — Zásada partnerstva — Proporcionalita — Článok 39 ods. 3 písm. b) nariadenia (ES) č. 1260/1999 — Články 4, 8, 9 a 10 nariadenia (EHS) č. 438/2001 — Povinnosť odôvodnenia — Nedostatok právomoci“ )

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2014 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-117/10) (1)

   ((„EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Regionálny operačný program (2000 – 2006) pre región Apúlia (Taliansko) spadajúci pod cieľ 1 - Závažné nedostatky v systémoch riadenia alebo kontroly, ktoré môžu viesť k systematickým nezrovnalostiam - Zásada partnerstva - Proporcionalita - Článok 39 ods. 3 písm. b) nariadenia (ES) č. 1260/1999 - Články 4, 8, 9 a 10 nariadenia (EHS) č. 438/2001 - Povinnosť odôvodnenia - Nedostatok právomoci“))
   2014/C 151/21
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 10350 v konečnom znení z 22. decembra 2009, ktorým bola znížená finančná pomoc Európskeho fondu pre regionálny rozvoj priznaná Talianskej republike na základe rozhodnutia Komisie K(2000) 2349 z 8. augusta 2000 o schválení regionálneho operačného programu POR Puglia na roky 2000 – 2006 podľa cieľa 1

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Výmaz veci T-306/99

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/43

         Výmaz veci T-306/99 (1)

   (2004/C 228/99)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením z 11 mája 2004 predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-306/99, Oliecentrum Nederland B.V., v konaní podporované Holandským kráľovstvom, proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 63 z 4.3.2000


title: Vec F-45/10: Žaloba podaná 11. júna 2010 — Kaser/Komisia

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/60

         Žaloba podaná 11. júna 2010 — Kaser/Komisia
   (Vec F-45/10)
   ()
   2010/C 221/96
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ferdinand Kaser (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Schober, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   V prvom rade zrušenie rozhodnutia Európskej komisie CMS 07/046, ktorým bol žalobca odvolaný z jeho funkcie, bez zníženia dôchodkových nárokov, ktoré sa stalo účinným 15. augusta 2009, a zrušenie všetkých rozhodnutí, ktoré boli prijaté voči žalobcovi v období medzi septembrom 2003 až do odvolania z funkcie, a v druhom rade žaloba o náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie CMS 07/046 kvôli šikanovaniu, zlému riadeniu a porušeniu základného práva byť vypočutý,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia, ktoré prijal menovací orgán voči žalobcovi v období medzi septembrom 2003 až do odvolania z funkcie, kvôli šikanovaniu a zlému riadeniu, kvôli porušeniu práva žalobcu byť vypočutý,

               —

               umožniť vypočuť žalobcu podľa článku 7 ods. 1 a článku 24 služobného poriadku a reagovať na žiadosti predložené vo februári 2008 a marci 2008,

               —

               priznať žalobcovi symbolické odškodné 1 euro ako náhradu jeho morálnej a profesijnej ujmy, ktorú utrpel spôsobom uvedeným v tejto žalobe, keďže predmetom takého nároku nie sú peniaze, ale uznanie dôstojnosti a profesijnej reputácie žalobcu.


title: Vec C-588/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Poľsko) — Minister Finansów/Kraft Foods Polska SA (Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 90 ods. 1 — Zníženie ceny po dodaní — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca zníženie základu dane tým, že dodávateľ tovaru alebo služieb má od príjemcu tovaru alebo služieb potvrdenie o doručení opravnej faktúry — Zásada neutrality DPH — Zásada proporcionality)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Poľsko) — Minister Finansów/Kraft Foods Polska SA
   (Vec C-588/10) (1)

   (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 90 ods. 1 - Zníženie ceny po dodaní - Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca zníženie základu dane tým, že dodávateľ tovaru alebo služieb má od príjemcu tovaru alebo služieb potvrdenie o doručení opravnej faktúry - Zásada neutrality DPH - Zásada proporcionality)
   2012/C 73/07
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Minister Finansów

      Žalovaná: Kraft Foods Polska SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článku 90 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Základ dane — Zníženie ceny po dodaní — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca zníženie základu dane tým, že zmluvný partner dostal opravenú faktúru a potvrdil ju

      Výrok rozsudku

   Pojem podmienky podľa článku 90 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty zahŕňa požiadavku, ktorá viaže zníženie základu dane, ktorý vyplýva z pôvodnej faktúry, na podmienku, že zdaniteľná osoba musí mať od príjemcu tovaru alebo služieb potvrdenie o doručení opravnej faktúry.
   Zásada neutrality DPH ani zásada proporcionality takej požiadavke v zásade nebránia. Pokiaľ sa však ukáže, že pre zdaniteľnú osobu, ktorá je dodávateľom tovaru alebo služieb, je nemožné alebo nadmerne zložité, aby v primeranej lehote predložila takéto potvrdenie o doručení, nemožno jej odopierať, aby vnútroštátnym daňovým orgánom inými prostriedkami preukázala, že jednak vynaložila úsilie, ktoré je za okolností prejednávanej veci potrebné na zabezpečenie toho, že príjemca tovaru alebo služieb má opravnú faktúru a že sa s ňou oboznámil, a že jednak predmetná transakcia bola skutočne vykonaná v súlade s podmienkami uvedenými v danej opravnej faktúre.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 19.3.2011.


title: Vec C-565/08: Žaloba podaná 19. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/12

         Žaloba podaná 19. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-565/08)
   (2009/C 55/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a L. Prete, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že zaviedla ustanovenia, ktoré advokátom ukladajú povinnosť dodržiavať maximálne sadzby, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 43 ES a 49 ES,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Stanovenie záväzných maximálnych sadzieb pre súdne a mimosúdne činnosti advokátov predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa v zmysle článku 43 ES, ako aj obmedzenie voľného pohybu služieb v zmysle článku 49 ES. Záväzný tarifný sadzobník, ktorý má byť uplatnený nezávisle na druhu vykonaného úkonu, na práci nevyhnutnej na jeho vykonanie a na nákladoch vynaložených na jeho uskutočnenie, môže totiž spôsobiť, že taliansky trh s právnymi službami nebude pre zahraničných podnikateľov atraktívny. Advokáti usadení v iných členských štátoch sú teda odrádzaní od usadenia sa v Taliansku alebo od toho, aby tam dočasne poskytovali vlastné služby.
   Po prvé, je tomu tak z dôvodu, že povinnosť prispôsobiť sa novému systému tarifikácie (ktorý je inak veľmi zložitý) zahŕňa dodatočné náklady, ktoré môžu brániť výkonu základných slobôd uznaných v Zmluve.
   Po druhé, maximálna hranica tarifného sadzobníku predstavuje ďalšiu prekážku voľného pohybu právnych služieb v rámci vnútorného trhu, keďže bráni tomu, aby činnosti vykonávané advokátmi usadenými v iných členských štátoch ako Taliansko boli riadne odmeňované, a teda tých advokátov, ktorí požadujú odmenu vyššiu ako odmenu stanovenú talianskou právnou úpravou v závislosti na vlastnostiach talianskeho trhu, odrádzajú od toho, aby v Taliansku dočasne poskytovali vlastné služby alebo aby sa v takom štáte usadili.
   Nakoniec prísnosť talianskeho systému tarifikácie bráni advokátom (vrátane advokátov usadených v zahraničí) v tom, aby predkladali ponuky ad hoc v konkrétnych situáciách alebo pre jednotlivých klientov, napríklad ponúkali súbor určitých právnych služieb za stanovenú cenu alebo ponúkali súbor právnych služieb poskytovaných v rôznych členských štátoch v rámci spoločného sadzobníka. Talianske právne predpisy teda môžu viesť k strate konkurenčnej schopnosti, pokiaľ ide o advokátov usadených v zahraničí, pretože ich zbavujú účinných techník prenikania na taliansky právny trh.
   Okrem toho sa nezdá, že je sporné opatrenie vhodné na dosiahnutie cieľov všeobecného záujmu stanovených talianskymi orgánmi, ani že je na tento účel najmenej obmedzujúce. Konkrétne sa nezdá, že je toto opatrenie vhodné na účely zabezpečenia prístupu k súdu pre menej majetné osoby alebo na zabezpečenie ochrany príjemcov právnych služieb alebo tiež na zabezpečenie riadneho výkonu spravodlivosti. Nezdá sa ani, že je toto opatrenie primerané vzhľadom na to, že existujú iné opatrenia, ktoré sa javia podstatne menej obmedzujúce vo vzťahu k advokátom usadeným v zahraničí, rovnako tak (alebo viac) vhodné na sledovanie cieľov ochrany stanovených talianskymi orgánmi.
   Nakoniec talianske orgány nevysvetlili, či a aké alternatívne opatrenia menej obmedzujúceho charakteru sa vo vzťahu k advokátom usadeným v iných členských štátoch skúmali, ani neuviedli dôvody, pre ktoré sledované všeobecné záujmy už nie sú chránené ustanoveniami, ktoré upravujú povolanie advokáta v iných členských štátoch Spoločenstva.


title: Spojené veci T-115/09 a T-116/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Electrolux a Whirpool Europe/Komisia ( „Štátna pomoc — Pomoc na reštrukturalizáciu výrobcovi veľkých elektrospotrebičov, ktorú oznámila Francúzska republika — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom za určitých podmienok — Zjavne nesprávne posúdenia — Usmernenia pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach“ )

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Electrolux a Whirpool Europe/Komisia
   (Spojené veci T-115/09 a T-116/09) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc na reštrukturalizáciu výrobcovi veľkých elektrospotrebičov, ktorú oznámila Francúzska republika - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom za určitých podmienok - Zjavne nesprávne posúdenia - Usmernenia pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach)
   2012/C 89/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Electrolux AB (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: E. Wijckmans a H. Burez, advokáti) (vec T-115/09) a Whirpool Europe BV (Breda, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne F. Tuytschaever a B. Bellen, neskôr H. Burez a F. Wijckmans, advokáti) (vec T-116/09)

      Žalovaná: Európska Komisia (v zastúpení: L. Flynn a C. Giolito, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, neskôr G. de Bergues a J. Gstalter, splnomocnení zástupcovia), Fagor France SA (Rueil-Malmaison, Francúzsko) (v zastúpení: J. Derenne a A. Müller-Rappard, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/485/ES z 21. októbra 2008 o štátnej pomoci C 44/07 (ex N 460/07), ktorú Francúzsko zamýšľa poskytnúť v prospech podniku FagorBrandt (Ú. v. EÚ L 160, 2009, s. 11)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2009/485/ES z 21. októbra 2008 o štátnej pomoci C 44/07 (ex N 460/07), ktorú Francúzsko zamýšľa poskytnúť v prospech podniku FagorBrandt, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnostiam Electrolux AB a Whirlpool Europe BV.

               3.

               Francúzska republika a Fagor France SA znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec T-883/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 21. júla 2017 – Poľsko/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Vnútorný trh so zemným plynom — Smernica 2009/73/ES — Návrh Bundesnetzagentur týkajúci sa zmeny podmienok pre výnimky z pravidiel Únie na využitie plynovodu OPAL — Rozhodnutie Komisie o zmene podmienok pre výnimku z pravidiel Únie — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/34

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 21. júla 2017 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-883/16 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2009/73/ES - Návrh Bundesnetzagentur týkajúci sa zmeny podmienok pre výnimky z pravidiel Únie na využitie plynovodu OPAL - Rozhodnutie Komisie o zmene podmienok pre výnimku z pravidiel Únie - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 293/41)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Kawnik a K. Rudzińska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a K. Herrmann, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a R. Krasuckaitė, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2016) 6950 final z 28. októbra 2016 o zmene podmienok pre výnimku, ktorú má plynovod OPAL z pravidiel týkajúcich sa prístupu tretích osôb a colnej právnej úpravy stanovenej smernicou 2003/55/ES, založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Uznesenie z 23. decembra 2016, Poľsko/Komisia (T-883/16 R) sa odkladá.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-404/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  2. februára 2012 — Elf Aquitaine SA/Európska komisia [Odvolanie — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Hospodárska súťaž — Kartel — Trh s chlorečnanom sodným — Pojem „podnik“ — Domnienka rozhodujúceho vplyvu — Rozsah tejto domnienky — Dôkazy neumožňujúce vyvrátiť domnienku — Osobná pokuta — Neobmedzená právomoc]

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/11

         Uznesenie Súdneho dvora z 2. februára 2012 — Elf Aquitaine SA/Európska komisia
   (Vec C-404/11 P) (1)

   (Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Hospodárska súťaž - Kartel - Trh s chlorečnanom sodným - Pojem „podnik“ - Domnienka rozhodujúceho vplyvu - Rozsah tejto domnienky - Dôkazy neumožňujúce vyvrátiť domnienku - Osobná pokuta - Neobmedzená právomoc)
   2012/C 133/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Elf Aquitaine SA (v zastúpení: E. Morgan de Rivery a E. Lagathu, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. mája 2011, Elf Aquitaine/Komisia (T-299/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú odvolateľkou proti rozhodnutiu Komisie K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008 týkajúcemu sa konania podľa článku 81 Zmluvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/38.695 — Chlorečnan sodný) — Hospodárska súťaž — Kartel — Porušenie zásad prenesenia právomocí a proporcionality — Zjavne nesprávny výklad — Porušenie práva na obranu a zásad spravodlivého zaobchádzania a rovnosti zbraní — Povinnosť odôvodnenia — Protiprávnosť osobnej pokuty

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Elf Aquitaine SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-414/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  15. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG/Finanzamt Heilbronn (Sloboda usadiť sa — Priame dane — Zohľadnenie strát, ktoré vznikli stálej prevádzkarni nachádzajúcej sa v členskom štáte a patriacej spoločnosti, ktorá má svoje registrované sídlo v inom členskom štáte)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG/Finanzamt Heilbronn
   (Vec C-414/06) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Priame dane - Zohľadnenie strát, ktoré vznikli stálej prevádzkarni nachádzajúcej sa v členskom štáte a patriacej spoločnosti, ktorá má svoje registrované sídlo v inom členskom štáte)
   (2008/C 171/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lidl Belgium GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Finanzamt Heilbronn
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článkov 43 a 56 ES – Odpočítanie straty pochádzajúcej z činnosti stálej prevádzkarne umiestnenej v inom členskom štáte od zdaniteľného zisku domácej spoločnosti – Odmietnutie odpočítania opierajúce sa o dvojstrannú zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenú s týmto iným členským štátom
   Výrok rozsudku
   Článok 43 ES nebráni tomu, aby spoločnosť usadená v členskom štáte nemohla odpočítať od svojho základu dane straty stálej prevádzkarne, ktorá jej patrí a nachádza sa v inom členskom štáte, pokiaľ podľa zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia sú príjmy tejto prevádzkarne zdanené v tomto druhom členskom štáte, v ktorom uvedené straty možno zohľadniť v rámci zdanenia príjmu tejto stálej prevádzkarne v budúcich zdaňovacích obdobiach.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-8/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven — Holandsko) — T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV/Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 81 ods. 1 ES — Pojem zosúladený postup — Príčinná súvislosť medzi zosúladeným postupom a konaním podniku na trhu — Posúdenie podľa predpisov vnútroštátneho práva — Dostatočnosť jedného stretnutia alebo nevyhnutnosť dlhodobého a pravidelného zosúlaďovania)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven — Holandsko) — T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV/Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit
   (Vec C-8/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 81 ods. 1 ES - Pojem „zosúladený postup“ - Príčinná súvislosť medzi zosúladeným postupom a konaním podniku na trhu - Posúdenie podľa predpisov vnútroštátneho práva - Dostatočnosť jedného stretnutia alebo nevyhnutnosť dlhodobého a pravidelného zosúlaďovania)
   2009/C 180/20
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV

      Žalovaný: Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Výklad článku 81 ES — Pojem zosúladený postup — Nevyhnutnosť príčinnej súvislosti medzi zosúladeným postupom a správaním na trhu — Posudzovanie alebo neposudzovanie len podľa predpisov vnútroštátneho práva — Dostatočnosť jedného zosúladeného postupu alebo nevyhnutnosť dlhodobého a pravidelného zosúlaďovania

      Výrok rozsudku

               1.

               Zosúladený postup má protisúťažný cieľ v zmysle článku 81 ods. 1 ES, pokiaľ z dôvodu jeho obsahu a účelu, ako aj vzhľadom na právny a hospodársky kontext, v ktorom sa nachádza, je tento postup konkrétne spôsobilý vylučovať, obmedzovať alebo skresľovať hospodársku súťaž v rámci spoločného trhu. Nie je nevyhnutné, aby bola hospodárska súťaž skutočne vylúčená, obmedzená alebo skreslená, ani aby existovala priama súvislosť medzi týmto zosúladeným postupom a spotrebiteľskými cenami. Výmena informácií medzi konkurentmi má protisúťažný cieľ, ak je spôsobilá odstrániť neistotu týkajúcu sa konania, ktoré majú v úmysle dotknuté podniky.

               2.

               V rámci preskúmania príčinnej súvislosti medzi zosúladeným postupom a konaním podnikov zúčastnených na tomto postupe na trhu, ktorá sa vyžaduje na preukázanie existencie zosúladeného postupu v zmysle článku 81 ods. 1 ES, je vnútroštátny súd povinný, s výhradou dôkazu opaku, ktorý zaťažuje dotknuté podniky, uplatňovať domnienku príčinnej súvislosti uvedenú v judikatúre Súdneho dvora, podľa ktorej tieto podniky, pokiaľ sú naďalej aktívne na trhu, zohľadňujú informácie vymenené so svojimi konkurentmi.

               3.

               Pokiaľ podnik zúčastnený na zosúladenom postupe pokračuje v aktívnej činnosti na predmetnom trhu, domnienka príčinnej súvislosti medzi zosúladeným postupom a konaním tohto podniku na trhu sa uplatní aj vtedy, ak je zosúladený postup založený len na jednom stretnutí dotknutých podnikov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Spojené veci T-192/01 a T-245/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Lior/Komisia a Komisia/Lior ( Rozhodcovská doložka — Programy Thermie a Altener II — Zmluvy týkajúce sa projektov v oblasti podpory obnoviteľných zdrojov energie a úspor energie — Prípustnosť — Žiadosť o zaplatenie — Preukázanie nákladov — Žiadosť o vrátenie zaplatených záloh — Náhrada škody )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Lior/Komisia a Komisia/Lior
   (Spojené veci T-192/01 a T-245/04) (1)

   („Rozhodcovská doložka - Programy Thermie a Altener II - Zmluvy týkajúce sa projektov v oblasti podpory obnoviteľných zdrojov energie a úspor energie - Prípustnosť - Žiadosť o zaplatenie - Preukázanie nákladov - Žiadosť o vrátenie zaplatených záloh - Náhrada škody“)
   2009/C 282/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa vo veci T-192/01: Lior GEIE (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne V. Marien a J. Choucroun, neskôr V. Marien, advokáti)

      Žalovaná vo veci T-192/01: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: najskôr H. Støvlbæk, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Bra, advokát, neskôr H. Støvlbæk a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Žalobkyňa vo veci T-245/04: Komisia Európskych spoločenstiev

      Žalované vo veci T-245/04: Lior GEIE a Lior International NV (Hoeilaart, Belgicko) (v zastúpení: V. Marien)

      Predmet veci

   Dve žaloby na základe článku 238 ES podané spoločnosťou Lior GEIE a Komisiou v nadväznosti na sedem zmlúv uzatvorených medzi Komisiou a spoločnosťou Lior v rámci programu Thermie a jednu zmluvu uzatvorenú medzi Komisiou a spoločnosťou Lior v rámci programu Altener II

      Výrok rozsudku

               1.

               Spoločnosti Lior sa ukladá povinnosť, aby uhradila Komisii:

                           —

                           sumu 6 156,75 eura za zmluvu Biogaz, zmluvu Biomasse a zmluvu Maxibrochure bioclimatique, zvýšenú o úroky z omeškania od 28. februára 2002 vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné repo operácie platné v mesiaci február 2002, zvýšené o jeden a pol percentného bodu do 31. decembra 2002 a o tri a pol percentného bodu od 1. januára 2003, a to až do úplného zaplatenia,

                           —

                           za zmluvu Biomasse sumu 16 325,11 eura, zvýšenú o úroky z omeškania od 30. júna 2002 vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné repo operácie platnej v mesiaci jún 2002, zvýšené o jeden a pol percentného bodu do 31. decembra 2002 a o tri a pol percentného bodu od 1. januára 2003, a to až do úplného zaplatenia,

                           —

                           za zmluvu Wind Energy sumu 3 980 eur, zvýšenú o úroky z omeškania od 15. januára 2002 vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné repo operácie platné v mesiaci január 2002, zvýšené o jeden a pol percentného bodu do 31. decembra 2002 a o tri a pol percentného bodu od 1. januára 2003, a to až do úplného zaplatenia,

                           —

                           za zmluvu Transport sumu 36 000 eur, zvýšenú o úroky z omeškania od 31. augusta 2002 vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné repo operácie platné v mesiaci august 2002, zvýšené o jeden a pol percentného bodu do 31. decembra 2002 a o tri a pol percentného bodu od 1. januára 2003, a to až do úplného zaplatenia,

                           —

                           za zmluvu Photovoltaïque sumu 36 000 eur, zvýšenú o úroky z omeškania od 31. augusta 2002 vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné repo operácie platné v mesiaci august 2001, zvýšené o jeden a pol percentného bodu do 31. decembra 2002, a o tri a pol percentného bodu od 1. januára 2003, a to až do úplného zaplatenia.

               2.

               Spoločnosti Lior sa ukladá povinnosť, aby uhradila Komisii za zmluvu Agores sumu 32 800 eur, zvýšenú o úroky z omeškania od 28. februára 2003 vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné repo operácie platné v mesiaci február 2003, zvýšené o jeden a pol percentného bodu, a to až do úplného zaplatenia.

               3.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch Komisie vo veci T-245/04, v ktorých Komisia požaduje, aby bolo spoločnosti Lior International NV uložené na základe spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti uhradiť sumy dlžné spoločnosťou Lior.

               4.

               Spoločnosť Lior znáša vlastné trovy konania v hlavnom konaní v spojených veciach T-192/01 a T-245/04 a je povinná nahradiť štvrtinu nákladov Komisie tohto konania.

               5.

               Spoločnosti Lior sa ukladá povinnosť nahradiť všetky trovy konania v konaní o predbežných opatreniach vo veci T-192/01 R.

               6.

               Komisia znáša tri štvrtiny vlastných trov konania v hlavnom konaní vo veci T-192/01 a tri štvrtiny vlastných trov konania v konaní vo veci T-245/04 vedenom proti spoločnosti Lior.

               7.

               Komisia znáša vlastné trovy konania v konaní o žalobe proti Lior International vo veci T-245/04.

               8.

               Lior International znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 303, 27.11.2001.


title: Vec C-44/09: Žaloba podaná 30. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/29

         Žaloba podaná 30. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-44/09)
   (2009/C 69/54)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a M. Karanasou-Apostolopoulou)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES (1) z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/112/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 21. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 272, s. 37.


title: Vec T-317/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2008 – Komisia/B2 Test ( Arbitrážna doložka — Zmluva uzatvorená v rámci osobitného programu pre výskum a technologický rozvoj, vrátane predvedenia, v oblasti priemyslových technológií a technológií materiálov (1994-1998) — Nedodržanie zmluvy — Vrátenie zostatku zálohy vyplatenej Komisiou )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2008 – Komisia/B2 Test
   (Vec T-317/07) (1)

   („Arbitrážna doložka - Zmluva uzatvorená v rámci osobitného programu pre výskum a technologický rozvoj, vrátane predvedenia, v oblasti priemyslových technológií a technológií materiálov (1994-1998) - Nedodržanie zmluvy - Vrátenie zostatku zálohy vyplatenej Komisiou“)
   (2009/C 6/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Escobar Guerrero, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci E. Boutier a J. Marthan, advokáti)

      Žalovaná: B2 Test SA (Gardanne, Francúzsko) (v zastúpení: M. Baffert, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na základe článku 238 ES smerujúci k vráteniu zostatku zálohy vyplatenej Európskym spoločenstvom spolu s úrokmi z omeškania v rámci zmluvy BRST-CT-98-5452, ako aj zaplatenie náhrady škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Spoločnosť B2 Test SA je povinná vrátiť Komisii sumu 43 437,94 eur istiny spolu s úrokmi z omeškania podľa ročnej zákonnej sadzby uplatniteľnej vo Francúzsku od 31. júla 2002 až do úplného zaplatenia dlhu.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Spoločnosť B2 Test SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-28/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. novembra 2007 – RheinfelsQuellen H. Hövelmann/ÚHVT (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. novembra 2007 – RheinfelsQuellen H. Hövelmann/ÚHVT (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN)
   (Vec T-28/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 315/68)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: W. Kellenter a A. Lambrecht, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. novembra 2005 (vec R 1179/2004-2) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec C-389/06: Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z  11. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/33

         Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z 11. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-389/06) (1)

   (2007/C 297/55)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec T-101/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. marca 2012 — Poľsko/Komisia

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2012 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-101/10) (1)

   2012/C 133/55
   Jazyk konania: poľština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-289/07: Žaloba podaná 30. júla 2007 – Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance/Komisia

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/18

         Žaloba podaná 30. júla 2007 – Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance/Komisia
   (Vec T-289/07)
   (2007/C 235/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance (CNCEP) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Sureau, D. Théophile, É. Renaudeau, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 2110 v konečnom znení z 10 mája 2007 podľa článku 86 ods. 3 ES o osobitných právach udelených Banque Postale, Caisses d'Épargne a Crédit Mutuel na vydávanie vkladných knižiek „A“ a „Bleu“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobkyňa navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 2110 v konečnom znení z 10. mája 2007, v ktorom sa vyhlasuje, že ustanovenia francúzskeho menového a finančného zákonníka (Code Monétaire et Financier), ktoré vyhradzujú trom úverovým inštitúciám, a to Banque Postale, Caisses d'Épargne et de Prévoyance a Crédit Mutuel, osobitné práva na vydávanie vkladných knižiek „A“ a „Bleu“, sú nezlučiteľné s článkom 86 ods. 1 ES v spojení s článkami 43 ES a 49 ES.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.
   Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, keďže Komisia nedodržala práva žalobkyne na obranu a rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené.
   Vo veci samej tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keďže sa domnieva, že osobitné práva na vydávanie vkladných knižiek „A“ a „Bleu“ predstavujú per se obmedzenie slobody usadiť sa. Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila nesprávneho skutkového posúdenia, keďže sa domnieva, že tieto osobitné práva v praxi spôsobujú, že výkon slobôd Spoločenstva vo Francúzsku je menej atraktívny.
   Navyše žalobkyňa tvrdí, že pri vydaní napadnutého rozhodnutia došlo k nesprávnemu právnemu a skutkovému posúdeniu, keďže Komisia sa domnieva, že tieto osobitné práva nemôžu byť odôvodnené podľa článku 86 ods. 2 ES, ako aj k nesprávnemu skutkovému posúdeniu, keďže sa domnieva, že tieto práva nemôžu byť odôvodnené sledovaním naliehavých dôvodov všeobecného záujmu.
   Žalobkyňa nakoniec uvádza, že Komisia nesprávne posúdila predmetné vnútroštátne opatrenie z hľadiska zásady slobodného poskytovania služieb.


title: Vec C-468/11: Žaloba podaná 13. septembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/11

         Žaloba podaná 13. septembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-468/11)
   2011/C 340/19
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že

                           —

                           spoplatňuje podniky, ktoré poskytujú službu alebo zabezpečujú sieť v zmysle všeobecného povolenia, poplatkom určeným na financovanie španielskej Corporación de Radio y Televisión a stanovuje (RTVE) množstvo podmienok a výnimiek, ako aj určité mechanizmy prevodu nadmerných príjmov, a

                           —

                           neoznámilo riadne svoj zámer urobiť zmeny, ktoré sa týkajú všeobecných povolení, ani neposkytlo dotknutým stranám, vrátane užívateľov a spotrebiteľov dostatočnú lehotu na vyjadrenie názoru na navrhované zmeny,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 a článku 14 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES (1) zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení),

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že článok 5 Ley RTVE je nezlučiteľný s ustanoveniami článku 12 smernice o povolení. Na základe článku 5 Ley RTVE španielske orgány zaviedli poplatok (nazývaný „aportación“) vyberaný z hrubých príjmov prevádzkovateľov elektronických komunikácií určitého geografického rozsahu bez toho, aby dodržali zásady a podmienky stanovené v článku 12 smernice o povolení.
   Komisia sa domnieva, že Španielske kráľovstvo si tým, že riadne neoznámilo svoj úmysel zmeniť všeobecné povolenia, ani neposkytlo dotknutým stranám, vrátane užívateľov a spotrebiteľov, dostatočnú lehotu na vyjadrenie názoru na navrhované zmeny, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 14 ods. 1 smernice o povolení.

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337.


title: Vec T-581/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2011 — Perusahaan Otomobil Nasional/ÚHVT — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PM PROTON MOTOR — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky, skoršie slovné a obrazové ochranné známky Beneluxu a Spoločenstva PROTON — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti tovarov a služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009) — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009) ]

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2011 — Perusahaan Otomobil Nasional/ÚHVT — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)
   (Vec T-581/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PM PROTON MOTOR - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky, skoršie slovné a obrazové ochranné známky Beneluxu a Spoločenstva PROTON - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti tovarov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009) - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009))
   2011/C 331/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd (Shah Alam, Selangor Darul Ehsan, Malajzia) (v zastúpení: J. Blind, C. Kleiner a S. Ziegler, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Puchheim, Nemecko) (v zastúpení: C. Sedlmeir, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. októbra 2008 (vec R 1675/2007-1), týkajúcemu sa námetkového konania medzi Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd a Proton Motor Fuel Cell GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec C-140/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 21. marca 2011 — Trestné konanie proti Dembovi Ngagneovi

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 21. marca 2011 — Trestné konanie proti Dembovi Ngagneovi
   (Vec C-140/11)
   2011/C 152/28
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Demba Ngagne

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Treba chápať článok 7 ods. 1 a 4, článok 8 ods. 1, 3 a 4, a článok 15 ods. 1 smernice 2008/115/ES tak, že zakazujú členskému štátu prikázať prostredníctvom zámeny poradia priorít a procesného postupu neoprávnene sa zdržiavajúcemu cudzincovi, aby opustil štátne územie, pokiaľ sa nedá pristúpiť k nútenému vyhosteniu bezprostredne alebo po zadržaní?

               b)

               Treba následne chápať článok 15 ods. 1, 4, 5 a 6 smernice 2008/115/ES tak, že zakazuje členskému štátu, aby v dôsledku neodôvodnenej nespolupráce na dobrovoľnom návrate zo strany cudzinca a iba pre tento dôvod obvinil dotknutého cudzinca z trestného činu a uložil mu trest odňatia slobody mnohonásobne vyšší (až desaťnásobne) ako je zaistenie na účely vyhostenia, ktoré už uplynulo, alebo je objektívne nemožné?

               c)

               Treba článok 2 ods. 2 písm. b) smernice 2008/115/ES, a to aj s ohľadom na článok 8 tej istej smernice a na oblasti spoločnej politiky vymedzenej najmä článkom 79 ZFEÚ, chápať v tom zmysle, že na to, aby sa smernica neuplatnila, stačí, že členský štát rozhodne označiť za trestný čin nespoluprácu na dobrovoľnom návrate zo strany cudzinca?

               d)

               Treba naopak článok 2 ods. 2 písm. b) a článok 15 ods. 4, 5 a 6 smernice 2008/115/ES, a to aj s ohľadom na článok 5 EDĽP, vykladať tak, že bránia tomu, aby neoprávnene zdržiavajúci sa cudzinec, ktorého objektívne nemožno zaistiť alebo ho nemožno už zaistiť, bol podrobený množstvu príkazov na dobrovoľný návrat a obmedzenie slobody v závislosti od odsúdenia za trestné činy nesplnenia týchto príkazov?

               e)

               Napokon, je možné tvrdiť, a to aj s ohľadom na „odôvodnenie“ č. 10, bývalé ustanovenie článku 23 dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, doporučenia a usmernenia pripomenuté v preambule smernice 2008/115/ES a článok EDĽP, že článok 7 ods. 4, článok 8 ods. 1, 3 a 4, článok 15 ods. 1, 4, 5 a 6, priznávajú zásadám, podľa ktorých obmedzenie slobody na účely navrátenia sa má považovať za extrema ratio, a že žiadne zaisťovacie opatrenie nie je odôvodnené, ak súvisí s konaním o vyhostení, pri ktorom neexistuje žiadna primeraná perspektíva návratu, hodnotu pravidla?


title: Vec T-608/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. júna 2013 — Beifa Group/ÚHVT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Písacie potreby) [ „Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásení neplatnosti — Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci nástroj na písanie — Skoršia národná obrazová a trojrozmerná ochranná známka — Dôvod neplatnosti — Použitie skoršieho označenia, ktorého majiteľ má právo zakázať používanie v dizajne Spoločenstva — Článok 25 ods. 1 písm. e) nariadenia (ES) č. 6/2002 — Rozhodnutie prijaté po zrušení skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom“ ]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/74

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2013 — Beifa Group/ÚHVT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Písacie potreby)
   (Vec T-608/11) (1)

   (Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci nástroj na písanie - Skoršia národná obrazová a trojrozmerná ochranná známka - Dôvod neplatnosti - Použitie skoršieho označenia, ktorého majiteľ má právo zakázať používanie v dizajne Spoločenstva - Článok 25 ods. 1 písm. e) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Rozhodnutie prijaté po zrušení skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom)
   2013/C 225/163
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Čína) (v zastúpení: R. Davis, barrister, N. Cordell, solicitor a B. Longstaff, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Gauß a U. Blumenröder, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 9. augusta 2011 (vec R 1838/2010-3) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG a Ningbo Beifa Group Co. Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-325/15: Žaloba podaná 22. júna 2015 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/ÚHVT – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/41

         Žaloba podaná 22. júna 2015 – Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/ÚHVT – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)
   (Vec T-325/15)
   (2015/C 279/51)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: Á. László, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budapešť, Maďarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Choco love“ – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 496 916.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. marca 2015 vo veci R 1369/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel návrhu, zmenil napadnuté rozhodnutie prijatím námietky a zamietol prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „Choco love“, alebo subsidiárne

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec ÚHVT na opätovné preskúmanie,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Výmaz veci T-224/02

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/30

         Výmaz veci T-224/02 (1)

   (2004/C 284/58)

      Jazyk konania: francúzština

   Uznesením zo 16. septembra 2004 Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) nariadil výmaz veci T-224/02: Miguel Forcat Icardo proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 247 z 12.10.2002


title: Vec F-58/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  18. septembra 2012 — Allgeier/FRA (Verejná služba — Povinnosť poskytnúť pomoc — Článok 24 služobného poriadku — Psychické obťažovanie — Administratívne vyšetrovanie)

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/22

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. septembra 2012 — Allgeier/FRA
   (Vec F-58/10) (1)

   (Verejná služba - Povinnosť poskytnúť pomoc - Článok 24 služobného poriadku - Psychické obťažovanie - Administratívne vyšetrovanie)
   2012/C 343/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Timo Allgeier (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA) (v zastúpení: M. Kjærum, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia žalovanej, ktorým sa odmietla sťažnosť žalobcu, podľa ktorej bol obeťou psychického obťažovania. Jednak návrh na uznanie toho, že žalobca bol obeťou psychického obťažovania zo strany svojich nadriadených, ako aj nahradenie majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Agentúry Európskej únie pre základné práva zo 16. októbra 2009 sa zrušuje.

               2.

               Agentúra Európskej únie pre základné práva je povinná zaplatiť T. Allgeierovi sumu 5 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Agentúra Európskej únie pre základné práva znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania T. Allgeiera.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010, s. 27.


title: Vec C-673/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Organisation de producteurs Les Cimes

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Organisation de producteurs Les Cimes
   (Vec C-673/11)
   2012/C 89/12
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)

      Odporkyňa: Organisation de producteurs Les Cimes

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako môže členský štát vykonať možnosť podľa článku 2 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 4045/89 z 21. decembra 1989 o kontrole opatrení tvoriacich súčasť systému financovania záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (1), vykonávaných členskými štátmi, t. j. možnosť rozšíriť kontrolné obdobie „na obdobia…, ktoré predchádzajú tomuto 12 mesačnému obdobiu alebo nasledujú po ňom“, ktoré vymedzuje, vzhľadom na požiadavky ochrany finančných záujmov Spoločenstva a vzhľadom na zásadu právnej istoty a potrebu neponechať kontrolným orgánom neobmedzenú právomoc?

               2.

               Konkrétne:

                           —

                           Musí sa kontrolné obdobie v každom prípade skončiť v priebehu dvanásťmesačného obdobia predchádzajúceho tzv. „kontrolnému“ obdobiu, počas ktorého bola kontrola vykonaná, pretože v opačnom prípade by bola kontrola postihnutá pochybeniami, na ktoré by sa kontrolovaný subjekt mohol odvolávať a napadnúť tak rozhodnutie založené na výsledkoch danej kontroly?

                           —

                           Ako sa má v prípade kladnej odpovede na prvú otázku chápať možnosť rozšíriť kontrolné obdobie na obdobia, „ktoré [nasledujú po tomto] 12 mesačn[om] obdob[í]“, ktorá je výslovne upravená nariadením?

                           —

                           Musí v prípade zápornej odpovede na prvú otázku kontrolné obdobie napriek tomu zahŕňať dvanásťmesačné obdobie, ktoré sa skončí počas kontrolného obdobia predchádzajúcemu obdobiu, v ktorom bola kontrola vykonaná, pretože v opačnom prípade by bola kontrola postihnutá pochybeniami, na ktoré by sa kontrolovaný subjekt mohol odvolávať a napadnúť tak rozhodnutie založené na výsledkoch danej kontroly, alebo je možné, aby sa kontrola týkala len obdobia končiaceho pred začiatkom predchádzajúceho kontrolného obdobia?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4045/89 z 21. decembra 1989 o kontrole opatrení tvoriacich súčasť systému financovania záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), vykonávaných členskými štátmi, a o zrušení smernice 77/435/EHS (Ú. v. ES L 388, s. 18; Mim. vyd. 3/009, s. 208).


title: Vec C-231/08 P: Odvolanie podané 29. mája 2008 : Massimo Giannini proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z  12. marca 2008 vo veci T-100/04, Massimo Giannini/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/22

         Odvolanie podané 29. mája 2008: Massimo Giannini proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z 12. marca 2008 vo veci T-100/04, Massimo Giannini/Komisia
   (Vec C-231/08 P)
   (2008/C 223/34)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Massimo Giannini (v zastúpení: L. Levi a C. Ronzi, advokátky)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 12. marca 2008 vo veci T–100/04,

               —

               následne vyhovieť návrhom, ktoré odvolateľ uplatnil na prvom stupni, a teda:

                           —

                           zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania KOM/A/9/01 o nezapísaní odvolateľovho mena na zoznam úspešných uchádzačov, ktoré bolo odvolateľovi doručené listom z 11. júna 2003, a ak to bude potrebné, zrušiť rozhodnutie o zamietnutí odvolateľovej sťažnosti, ktoré bolo odvolateľovi doručené listom z 2. decembra 2003,

                           —

                           priznať náhradu škody za majetkovú ujmu, ktorá je vyčíslená po prvé, ako rozdiel medzi podporou v nezamestnanosti poberanou po skončení pracovnej zmluvy dočasného zamestnanca a platom úradníka s platovým zaradením A 7/4, a za druhé, po uplynutí doby nezamestnanosti, ako čiastka zodpovedajúca platu úradníka s platovým zaradením A 7/4, a za nemajetkovú ujmu, ktorá je vyčíslená čiastkou 1 euro,

               —

               zaviazať odporkyňu na náhradu všetkých trov konania na prvom stupni a trov odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza na podporu svojho odvolania v podstate tri hlavné dôvody.
   Ako prvý dôvod odvolateľ vytýka, že Súd porušil právo na spravodlivé konanie a konkrétne právo na to, aby o veci bolo rozhodnuté v primeranej lehote. Od podania žaloby na Súd prvého stupňa do vyhlásenia napadnutého rozsudku uplynuli štyri roky. Pritom podľa odvolateľa nebolo takéto trvanie odôvodnené žiadnou mimoriadnou okolnosťou. Spis k tejto veci nebol ani mimoriadne obsiahly, ani právne zložitý a pre odvolateľa išlo v konaní skutočne o veľa.
   Ako druhý dôvod odvolateľ ďalej uvádza, že Súd prvého stupňa porušil články 4, 27 a 29 služobného poriadku a opomenul vziať do úvahy tak pojem záujem služby, ako aj povinnosť riadnej starostlivosti orgánov Spoločenstva voči svojim pracovníkom a úradníkom. Odvolateľ je toho názoru, že Súd prvého stupňa si zamieňa vstup do verejnej služby Spoločenstva na základe výberového konania na vytvorenie rezervy pre budúci nábor pracovných síl, a pokračovanie kariéry osôb, ktoré už boli prijaté na základe mechanizmov preloženia a povýšenia upravených v služobnom poriadku.
   Ako svoj tretí dôvod odvolateľ uvádza, že Súd prvého stupňa porušil povinnosť odôvodniť rozsudok a zásadu zákazu diskriminácie a dodržiavania práv obhajoby, a ďalej uvádza, že Súd skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené na posúdenie. Uvedený dôvod sa delí na tri časti.
   V prvej časti svojho tretieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil tak zásadu zákazu diskriminácie, ako aj povinnosť odôvodniť rozsudok a pravidlá vykonávania dôkazov, keď dospel k záveru, že to, že niektorí uchádzači výberového konania poznali dokument, ktorého sa týkala písomná skúška, nebolo porušením zásady zákazu diskriminácie, a nevyžadoval od odporkyne, aby predložila konkrétne dôkazy o neexistencii diskriminácie v súvislosti s touto okolnosťou.
   V druhej časti toho istého dôvodu tvrdí, že došlo k porušeniu zásady zákazu diskriminácie a ku skresleniu dôkazov, ktoré boli Súdu prvého stupňa predložené na posúdenie v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa predpokladal, že zloženie výberovej komisie bolo dostatočne stabilné, aby bolo zabezpečené porovnanie a objektívne známkovanie uchádzačov, aj keď informácie, ktoré sa nachádzajú v spise, naopak preukazovali nedostatok stability zloženia tejto výberovej komisie a odporkyňa neoznámila Súdu prvého stupňa viac zásadných skutkových informácií.
   V tretej časti tohto dôvodu sa odvolateľ znovu dovoláva porušenia zákazu diskriminácie, pravidiel vykonávania dôkazov, ako aj porušenia práv obhajoby v súvislosti so závermi Súdu prvého stupňa ohľadne nestrannosti výberovej komisie.


title: Vec T-568/14: Žaloba podaná 30. júla 2014 – Laverana/ÚHVT (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/11

         Žaloba podaná 30. júla 2014 – Laverana/ÚHVT (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
   (Vec T-568/14)
   2014/C 361/15
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: advokáti J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. mája 2014 vo veci R 120/2014-4,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION“ pre výrobky a služby tried 3, 5 a 35 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 922 631.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               zneužitie diskrečnej právomoci prijatím rozhodnutia na základe úvah týkajúcich sa hospodárskej súťaže.


title: Vec T-164/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  26. septembra 2013 — Pioneer Hi-Bred International/Komisia ( „Aproximácia právnych predpisov — Zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia — Konanie o povolení na uvedenie na trh — Opomenutie Komisie predložiť Rade návrh rozhodnutia — Žaloba na nečinnosť“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2013 — Pioneer Hi-Bred International/Komisia
   (Vec T-164/10) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia - Konanie o povolení na uvedenie na trh - Opomenutie Komisie predložiť Rade návrh rozhodnutia - Žaloba na nečinnosť)
   2013/C 336/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Temple Lang, solicitor a T. Müller-Ibold, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, N. Yerell a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na určenie, v súlade s článkom 265 ZFEÚ, že Komisia si tým, že nepredložila Rade návrh opatrení, ktoré treba prijať podľa článku 5 ods. 4 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, s, 23; Mim,. vyd. 01/003, s. 124), a tým, že neprijala ďalšie opatrenia, ktoré môžu byť na základe priebehu rozhodovacieho procesu potrebné na zabezpečenie prijatia rozhodnutia uvedeného v článku 18 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 smernice 2001/18

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska komisia si tým, že nepredložila Rade návrh opatrení, ktoré treba prijať podľa článku 5 ods. 4 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec T-397/10: Žaloba podaná 13. septembra 2010 — ara/ÚHVT — Allrounder (Vyobrazenie športovej topánky s písmenom A naboku)

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/51

         Žaloba podaná 13. septembra 2010 — ara/ÚHVT — Allrounder (Vyobrazenie športovej topánky s písmenom A naboku)
   (Vec T-397/10)
   ()
   2010/C 301/82
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ara AG (Langenfeld, Nemecko) (v zastúpení: M. Gail, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allrounder SARL (Sarrebourg, Francúzsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. júna 2010 vo veci R 1543/2009-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Allrounder SARL.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá zobrazuje športovú topánku s písmenom „A“ naboku pre tovary a služby zaradené do tried 16, 18 a 25.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka „A“ pre tovary zaradené do tried 9, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania ako neprípustné.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 81 nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže odvolací senát neprávom vychádzal z toho, že organizácia práce uvádzaná zástupcami odvolateľky nie je spôsobilá doložiť, že za daných okolností došlo k vynaloženiu náležitej starostlivosti, a tým zamietol návrh na uvedenie do predchádzajúceho stavu v lehote na predloženie odôvodnenia odvolania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-300/06: Žaloba podaná 4. septembra 2006 – Promat/ÚHVT – Puertas Proma (Promat)

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/27

         Žaloba podaná 4. septembra 2006 – Promat/ÚHVT – Puertas Proma (Promat)
   (Vec T-300/06)
   (2006/C 310/50)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Promat GmbH (Ratingen, Nemecko) (v zastúpení: J. Krenzel)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Puertas Proma, S.A.L.
   Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie žalovaného zo 4. mája 2006 (Az.: R 1058/2005-1) tak, že sa odvolaniu vyhovuje v celom rozsahu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Promat“ pre výrobky a služby tried 1, 2, 6, 17, 19, 20 a 42 (prihláška č. 803 825).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Puertas Proma, S.A.L.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: najmä obrazová ochranná známka „PROMA“ pre výrobky a služby tried 6, 20 a 39 (ochranná známka Spoločenstva č. 239 384), pričom námietka smerovala proti prihláške v triedach 6, 19 a 20.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) z dôvodu, že tak kolidujúce označenia, ako aj kolidujúce výrobky si nie sú podobné. Preto neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. októbra 2004 vo veci C-64/02 P: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti Erpo Möbelwerk GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Syntagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT — Absolútny dôvod zamietnutia zápisu — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 odsek 1 písmeno b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 21. októbra 2004
   vo veci C-64/02 P: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti Erpo Möbelwerk GmbH (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Syntagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT - Absolútny dôvod zamietnutia zápisu - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 odsek 1 písmeno b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2004/C 300/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-64/02 P, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), (splnomocnení zástupcovia: A. von Mühlendahl a G. Schneider), ktorého v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (v zastúpení: P. Ormond, C. Jackson, M. Bethell a M. Tappin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Alexander) proti Erpo Möbelwerk GmbH (v zastúpení: S. von Petersdorff-Campen a H. von Rohr, advokáti), predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 49 Štatútu ES Súdneho dvora podané 27. februára 2002, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia: C. Gulmann a J.-P. Puissochet, R. Schintgen a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 21. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Odvolanie sa zamieta;

               2)

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu je povinný nahradiť trovy konania;

               3)

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 109 zo 4.5.2002