title: Vec T-19/16: Žaloba podaná 18. januára 2016 – Advanced Drainage Systems/ÚHVT (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/55

         Žaloba podaná 18. januára 2016 – Advanced Drainage Systems/ÚHVT (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
   (Vec T-19/16)
   (2016/C 098/70)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Sleep, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ – prihláška č. 13 405 188.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. novembra 2015 vo veci R 1501/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie a povolil pokračovanie v konaní o zápis,

               —

               subsidiárne odvolaniu vyhovel, zrušil rozhodnutie a vrátil prihlášku prieskumovému oddeleniu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-456/16: Žaloba podaná 16. augusta 2016 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/18

         Žaloba podaná 16. augusta 2016 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Vec T-456/16)
   (2016/C 383/25)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španielsko) (v zastúpení: M. Escudero Pérez, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hug AG (Malters, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „GULLON DARVIDA“ – prihláška č. 11 705 738.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. júna 2016 vo veci R 773/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania v prípade, že sa stane vedľajším účastníkom konania, nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-350/09: Žaloba podaná 4. septembra 2009 — ICO Satellite/Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/76

         Žaloba podaná 4. septembra 2009 — ICO Satellite/Komisia
   (Vec T-350/09)
   2009/C 267/137
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ICO Satellite Ltd (Slough, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Tupper, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie č. 2009/449/ES z 13. mája 2009 o výbere prevádzkovateľov celoeurópskych systémov poskytujúcich mobilné satelitné služby (MSS) v súlade s článkami 230 a 231 ES,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania a prijať všetky ďalšie vhodné opatrenia.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobou žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie č. 2009/449/ES z 13. mája 2009 o výbere prevádzkovateľov celoeurópskych systémov poskytujúcich mobilné satelitné služby (ďalej len „MSS“) (1).
   Uvádza sa, že napadnuté rozhodnutie má účinok odňatia žalobcových vlastníckych práv, ktoré riadne získal podľa medzinárodného práva. Žalobca ďalej uvádza, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže Komisia:

               a)

               diskriminovala žalobcu tým, že zapojila bývalého predsedu Inmarsat Ventures Limited Council (ďalej len „Inmarsat“) do procesu rozhodovania, a tým porušila základné procesné povinnosti a zásadu rovnosti zaobchádzania; a

               b)

               konala neodôvodnene tým, že uprednostnila výber Inmarsat a Solaris Mobile Limited pred žalobcom, ktorý, ako uvádza, je v objektívne lepšej pozícii pre poskytovanie MSS.

         Tým, že žalovaná prijala napadnuté rozhodnutie, konala podľa žalobcu neprimerane a spôsobom, ktorý je diskriminačný a v rozpore s legitímnou dôverou žalobcu. Žalobca ďalej uvádza, že napadnuté rozhodnutie zároveň predstavuje zásah do jeho práv na pokojné užívanie jeho majetku, ktoré sú chránené článkom 1 Dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ľudských právach (ďalej len „EDĽP“), ako aj do práva na výkon jeho občianskych práv vrátane vlastníckych práv a práva na to, aby jeho záležitosť bola spravodlivo a verejne prejednaná, ktoré je upravené v článku 6 EDĽP.

      (1)  2009/449/ES: Rozhodnutie Komisie z 13. mája 2009 o výbere prevádzkovateľov celoeurópskych systémov poskytujúcich mobilné satelitné služby (MSS) [oznámené pod číslom K(2009) 3746] (Ú. v. EÚ L 149, s. 65).


title: Vec T-504/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. júla 2012 — Prima TV/Komisia

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júla 2012 — Prima TV/Komisia
   (Vec T-504/10) (1)

   2012/C 273/40
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-452/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. júna 2012 — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Schéma vyrovnania účtovných a daňových hodnôt majetku — Bankový sektor — Zdanenie kapitálových ziskov — Náhradná daň — Selektivita)

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júna 2012 — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Európska komisia
   (Vec C-452/10 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Schéma vyrovnania účtovných a daňových hodnôt majetku - Bankový sektor - Zdanenie kapitálových ziskov - Náhradná daň - Selektivita)
   2012/C 250/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (v zastúpení: R. Silvestri, G. Escalar a M. Todino, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 1. júla 2010, BNP Paribas/Komisia (T-335/08), ktorým tento súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/711/ES z 11. marca 2008 o štátnej pomoci C 15/07 (ex NN 20/07) uplatňovanej Talianskom, týkajúcej sa daňových stimulov v prospech niektorých úverových inštitúcií v reorganizácii (Ú. v. EÚ L 237, s. 70)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 1. júla 2010, BNP Paribas a BNL/Komisia (T-335/08), sa zrušuje v rozsahu, v akom porušil článok 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Žaloba BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) sa zamieta.

               3.

               BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               BNP Paribas a Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) sú povinné nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-567/12: Žaloba podaná 21. decembra 2012 — Kaatsu International/ÚHVT (KAATSU)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/23

         Žaloba podaná 21. decembra 2012 — Kaatsu International/ÚHVT (KAATSU)
   (Vec T-567/12)
   2013/C 63/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kaatsu International Co. Ltd (Morningside Drive, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v rámci tohto odvolania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „KAATSU“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 10, 16, 28, 41 a 44 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 179 547.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-500/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 23. septembra 2011 — Fruition Po Limited/Ministerstvo trvalo udržateľného poľnohospodárstva, bezpečnosti potravín a zdravia zvierat

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 23. septembra 2011 — Fruition Po Limited/Ministerstvo trvalo udržateľného poľnohospodárstva, bezpečnosti potravín a zdravia zvierat
   (Vec C-500/11)
   2011/C 370/28
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Fruition Po Limited

      Odporca: Ministerstvo trvalo udržateľného poľnohospodárstva, bezpečnosti potravín a zdravia zvierat

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Za okolností, v rámci ktorých:

                           a)

                           členský štát posudzoval uznanie subjektu za organizáciu výrobcu podľa článku 11 nariadenia Rady [č.] 2200/96 (1);

                           b)

                           ciele a stanovy subjektu spĺňali požiadavky stanovené v článku 11;

                           c)

                           výrobcovia, ktorí boli členmi subjektu, prijímali všetky služby, ktoré im podľa článku 11 musí poskytovať organizácia výrobcu, a

                           d)

                           subjekt uzatvoril dohodu s určitými zmluvnými stranami, aby poskytovali podstatnú časť týchto služieb;

                     má sa článok 11, v súlade so zásadou právnej istoty, vykladať ako požiadavka spočívajúca v tom, že subjekt musí mať istý stupeň kontroly nad uvedenými zmluvnými stranami?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, aký stupeň kontroly bol podľa článku 11 potrebný?

               3.

               Konkrétne, mal subjekt istý stupeň kontroly, ak vôbec nejaký mal, ktorý sa vyžadoval podľa článku 11, za okolností, v rámci ktorých:

                           a)

                           zmluvnými stranami boli:

                                       1.

                                       spoločnosť, v ktorej 93 % obchodných podielov vlastnili členovia subjektu, a

                                       2.

                                       spoločnosť, v ktorej 50 % obchodných podielov vlastnila prvá spoločnosť a ktorej stanovy stanovovali, že rozhodnutia prijímané spoločnosťou by sa mali prijímať jednomyseľne;

                           b)

                           žiadna zo spoločností nepodliehala zmluvnej povinnosti riadiť sa pokynmi subjektu, pokiaľ ide o predmetné činnosti, ale

                           c)

                           v dôsledku štruktúry obchodných podielov opísanej vyššie subjekt a zmluvné strany vyvíjali činnosť na základe konsenzu?

               4.

               Pokiaľ ide o odpovede na už vyššie uvedené otázky, je relevantné to, že:

                           a)

                           článok 6 ods. 2 nariadenia Komisie [č.] 1432/03 (2), ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady [č.] 2200/96, pokiaľ ide o podmienky na uznanie organizácií výrobcov, v relevantnom čase výslovne stanovoval to, že „[č]lenské štáty stanovujú podmienky“, podľa ktorých môže organizácia výrobcu zveriť tretej strane vykonávanie svojich úloh;

                           b)

                           členský štát už uvedený v prvej otázke v relevantnom čase takéto podmienky nestanovil?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (Ú. v. ES L 297, s. 1; Mim. vyd. 03/020, s. 55).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1432/2003 z 11. augusta 2003, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, pokiaľ ide o podmienky na uznanie organizácií výrobcov a predbežné uznanie skupín výrobcov (Ú. v. EÚ L 203, s. 18; Mim. vyd. 03/039, s. 424).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2005 vo veci C-294/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti AMI Semiconductor Belgium BVBA a iní (Arbitrážna doložka — Určenie Súdu prvého stupňa — Právomoc Súdneho dvora — Osoby v likvidácii — Spôsobilosť byť účastníkom konania — Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 — Konkurzné konania — Vrátenie záloh — Vrátenie na základe zmluvného ustanovenia — Solidárna zodpovednosť — Vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 17. marca 2005
   vo veci C-294/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti AMI Semiconductor Belgium BVBA a iní (1)

   (Arbitrážna doložka - Určenie Súdu prvého stupňa - Právomoc Súdneho dvora - Osoby v likvidácii - Spôsobilosť byť účastníkom konania - Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 - Konkurzné konania - Vrátenie záloh - Vrátenie na základe zmluvného ustanovenia - Solidárna zodpovednosť - Vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu)
   (2005/C 143/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-294/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: G. Wilms, za právnej pomoci R. Karpenstein) proti AMI Semiconductor Belgium BVBA, predtým Alcatel Microelectronics NV, so sídlom v Audenarde (Belgicko) (advokáti: M. Hallweger a R. Lutz), A-Consult EDV-Beratungsgesellschaft mbH (v likvidácii), so sídlom vo Viedni (Rakúsko) (advokát: E. Roehlich), Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry, so sídlom v Aténach (Grécko) (advokáti: M. Lienemeyer, U. Zinsmeister a D. Waelbroeck), ISION Sales + Services GmbH & Co. KG (v likvidácii), so sídlom v Hamburgu (Nemecko) (advokáti: H. Fialski a T. Delhey), Euram-Kamino GmbH, so sídlom v Hallbergmoose (Nemecko) (advokáti: M. Hallweger a R. Lutz), HSH Nordbank AG, predtým Landesbank Kiel Girozentrale, so sídlom v Kieli (Nemecko) (splnomocnení zástupcovia: B. Treibmann a E. Meincke), InterTeam GmbH (v likvidácii), so sídlom v Itzehoe (Nemecko) (advokáti: M. Hallweger a R. Lutz), predmetom ktorej je návrh podľa článku 238 ES podaný 12. augusta 2002, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr a K. Schiemann (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Návrh sa zamieta.

               2)

               Vzájomný návrh spoločnosti Intracom SA Hellenic Telecommunications & Electronic Industry sa zamieta.

               3)

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289, 23.11.2002


title: Vec C-544/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Nemecko) 24. októbra 2011 — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Nemecko) 24. októbra 2011 — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen
      (Vec C-544/11)
      (2012/C 25/57)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Rheinland-Pfalz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Helga Petersen, Peter Petersen

         Žalovaný: Finanzamt Ludwigshafen

         Prejudiciálna otázka

      Je s článkom 49 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (v znení Zmluvy z Nice, podpísanej 26. februára 2001, teraz článok 56 ZFEÚ) zlučiteľná právna úprava, ktorá podmieňuje oslobodenie príjmov zo závislej činnosti osoby zdaniteľnej v tuzemsku od dane tým, že zamestnávateľ má sídlo v tuzemsku, ale takéto oslobodenie od dane nestanovuje v prípade, keď má zamestnávateľ sídlo v inom členskom štáte Európskej únie?


title: Vec T-154/05: Žaloba podaná 15. apríla 2005: Carmela Lo Giudice proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/25

         Žaloba podaná 15. apríla 2005: Carmela Lo Giudice proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-154/05)
   (2005/C 155/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Carmela Lo Giudice, bydliskom v Strambeek Bever (Belgicko), v zastúpení: Gilles Bounéou a Frédéric Frabetti, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 15. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil explicitné rozhodnutie o zamietnutí z 18. januára 2005 č. 05/399,

               2.

               podľa potreby zrušil implicitné rozhodnutie o zamietnutí v súvislosti s žiadosťou žalobkyne o pomoc z 28. novembra 2003, zrušil implicitné rozhodnutie o zamietnutí v súvislosti so žiadosťou žalobkyne o pomoc z 23. decembra 2003,

               3.

               vyhlásil, že žalobkyňa utrpela a zažila morálne obťažovanie v rámci svojej funkcie,

               4.

               zaviazal žalovanú na zaplatenie sumy 100 000 eur (stotisíc eur) z dôvodu morálnej ujmy, s výhradou zvýšenia alebo zhodnotenia vo vzťahu k morálnemu obťažovaniu, keďže budúcnosť žalobkyne je absolútne neistá a jej zdravie bolo silne zasiahnuté,

               5.

               zabezpečil všetky právne povinnosti, predovšetkým právo požadovať správu o výsluchoch svedkov, ktoré sú uvedené v návrhoch IDOC zo 7. 1. 2005,

               6.

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, ktorá je úradníčkou Komisie, podala svojim nadriadeným dve žiadosti o pomoc, prvú 28. novembra 2003 a druhú 23. decembra 2003, v ktorých tvrdila, že je obeťou morálneho obťažovania v rámci svojej pracovnej jednotky. Svojou žalobou napáda zamietnutie svojich žiadostí ako aj námietky, ktorú následne podala.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že berúc do úvahy množstvo úloh, ktoré jej boli pridelené jej nadriadeným, ako aj e-maily, ktoré jej nadriadený poslal, je nepochybné, že bola obeťou skutočného morálneho obťažovania. Napadnuté rozhodnutia teda porušujú článok 12 Služobného poriadku.
   Zamietnutia žiadostí žalobkyne o pomoc podľa nej porušujú článok 24 Služobného poriadku, ako aj návrh pána Kinnocka z 15. októbra 2003, predmetom ktorého je politika v oblasti morálneho obťažovania. Žalobkyňa okrem iného poukazuje na neuvedenie odôvodnenia rozhodnutia z 18. januára 2005, porušenie zásady zákazu svojvoľného postupu, zneužitie právomoci, porušenie legitímnej dôvery, ako aj porušenie pravidla „patere legem quam ipse fecisti“ a porušenie povinnosti starostlivosti.


title: Vec T-508/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/ÚHVT — von Eicken (SEBA TRADITION) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SEBA TRADITION — Skoršia národná obrazová ochranná známka JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/ÚHVT — von Eicken (SEBA TRADITION)
   (Vec T-508/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SEBA TRADITION - Skoršia národná obrazová ochranná známka JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 189/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ (Maltepe, Turecko) (v zastúpení: H. Wilde, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Joh. Wilh. von Eicken GmbH (Lübeck, Nemecko) (v zastúpení: C. Rohnke a F. Thiering, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. augusta 2010 (vec R 559/2009-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Joh. Wilh. von Eicken GmbH a Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-254/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. mája 2016 – Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. mája 2016 – Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Vec C-254/16)
   (2016/C 296/24)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Glencore Grain Hungary Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 183 smernice 2006/112 (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že konečná lehota na vrátenie nadmerného odpočtu DPH sa predlžuje až do dňa odovzdania zápisnice vypracovanej v nadväznosti na kontrolu v prípade, keď v rámci postupu daňovej kontroly začatej do tridsiatich dní od doručenia žiadosti o vrátenie dane bola zdaniteľnej osobe uložená pokuta za nevykonanie?

               2.

               Bráni článok 183 smernice o DPH, vzhľadom na zásady daňovej neutrality a proporcionality, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade oneskoreného vrátenia sumy vylučuje platenie úrokov z omeškania v prípade, keď daňový orgán v rámci kontroly týkajúcej sa vrátenia tejto sumy uložil zdaniteľnej osobe sankciu v súvislosti s povinnosťou spolupráce, pričom táto kontrola, ktorá trvala niekoľko rokov, bola zdĺhavá z dôvodov, ktoré v podstate nezavinila zdaniteľná osoba?

               3.

               Treba článok 183 smernice 2006/112 a zásadu efektivity vykladať v tom zmysle, že žiadosť o zaplatenie úrokov súvisiaca s daňami zrazenými alebo pripísanými v rozpore s právom Únie je subjektívnym právom, ktoré vyplýva priamo zo samotného práva Únie, takže preukázanie porušenia práva Únie a nevrátenie dane postačuje na uplatnenie práva na úroky pred súdmi a inými orgánmi členských štátov?

               4.

               Pokiaľ by mal vnútroštátny súd vzhľadom na odpovede dané na predchádzajúce otázky dospieť v spore vo veci samej k záveru, že vnútroštátna právna úprava členského štátu je v rozpore s článkom 183 smernice o DPH, konal by v súlade s právom Únie, ak by považoval za odporujúce článku 183 smernice o DPH rozhodnutia orgánov členských štátov o odmietnutí zaplatiť úroky z omeškania?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 375, 2006, s. 1).


title: Vec T-738/16: Žaloba podaná 25. októbra 2016 – La Quadrature du Net a i./Komisia

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/39

         Žaloba podaná 25. októbra 2016 – La Quadrature du Net a i./Komisia
   (Vec T-738/16)
   (2017/C 006/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: La Quadrature du Net (Paríž, Francúzsko), French Data Network (Amiens), Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (v zastúpení: H. Roy, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1250 z 12. júla 2016 za odporujúce článkom 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie,

               —

               konštatoval zrušenie tohto rozhodnutia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) z dôvodu generalizovanej povahy zberu osobných údajov povoleného podľa právnej úpravy Spojených štátov. Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1250 z 12. júla 2016 podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranosti ochrany poskytovanej štítom na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) predstavuje takéto porušenie tým, že nedospelo k záveru, že právna úprava Spojených štátov predstavuje najmä zásah do podstaty obsahu základného práva na ochranu súkromného života chráneného podľa článku 7 Charty.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení Charty tým, že napadnuté rozhodnutie nesprávne konštatuje, že štít na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA zabezpečuje úroveň ochrany základných práv a slobôd, ktorá je v podstate rovnocenná úrovni ochrany zaručenej v rámci Únie, a to napriek tomu, že právna úprava Spojených štátov neobmedzuje povolené využívanie len na to, čo je nevyhnutne potrebné.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení Charty tým, že napadnuté rozhodnutia nezohľadňuje to, že v právnej úprave Spojených štátov chýba účinný prostriedok nápravy, a napriek tomuto nedostatku konštatuje už zmienenú rovnocennosť ochrany.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení Charty tým, že napadnuté rozhodnutie zjavne nesprávne konštatuje, že štít na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA zabezpečuje úroveň ochrany základných práv a slobôd, ktorá je v podstate rovnocenná úrovni ochrany zaručenej v rámci Únie, a to napriek tomu, že v právnej úprave Spojených štátov chýba, nezávislá kontrola.


title: Vec T-305/16: Žaloba podaná 14. júna 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/26

         Žaloba podaná 14. júna 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Vec T-305/16)
   (2016/C 287/32)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: M. Kefferpütz a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Primark Holdings (Dublin, Írsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „LOVE TO LOUNGE“ – ochranná známka Európskej únie č. 8 500 548.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. marca 2016 vo veci R 489/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil ochrannú známku Európskej únie č. 8 500 548 za neplatnú,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania pred EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článkov 75 a 76 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-606/11: Uznesenie Všeobecného súdu (šiesta komora) z  3. júla 2012 — Woodman Labs/ÚHVT — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/10

         Uznesenie Všeobecného súdu (šiesta komora) z 3. júla 2012 — Woodman Labs/ÚHVT — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)
   (Vec T-606/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2012/C 273/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Woodman Labs, Inc. (Sausalito, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL (Vitoria-Gasteiz, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. septembra 2011 (vec R 876/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL a Woodman Labs, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec F-72/06: Žaloba podaná 30. júna 2006 – Verheyden/Komisia

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/37

         Žaloba podaná 30. júna 2006 – Verheyden/Komisia
   (Vec F-72/06)
   (2006/C 190/69)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Luc Verheyden (Angera, Taliansko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               nariadiť predloženie spisu týkajúceho sa žalobcu a zapečateného Európskym úradom pre boj proti podvodu (OLAF), ako aj všetkých dôkazných materiálov a dokumentov zhromaždených OLAF-om proti nemu,

               —

               nariadiť predloženie splnomocnenia inšpektorov OLAF-u,

               —

               nariadiť predloženie všetkých správ OLAF-u týkajúcich sa vyšetrovania bez ohľadu na to, či už boli predložené talianskym súdnym orgánom, vrátane záverečnej správy vnútorného vyšetrovania,

               —

               zrušiť vyšetrovanie vedené proti žalobcovi,

               —

               zrušiť záznam OLAF-u, ktorým bolo talianskym súdnym orgánom oznámené vyšetrovanie a informácie a zaslané správy o vyšetrovaní,

               —

               zrušiť priebežné a záverečné správy o vyšetrovaní,

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutia, ktorými bola zamietnutá žiadosť a sťažnosť žalobcu,

               —

               zrušiť všetky akty nasledujúce a/alebo týkajúce sa týchto rozhodnutí, ktoré boli vydané po podaní tejto žaloby,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody spolu s úrokmi určenej ex aequo et bono na sumu 30 000 eur s možnosťou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca okrem predloženia žalobných dôvodov podobným dôvodom, ktoré boli predmetom konania vo veci F-5/05 (1), a vznesenia námietok nezákonnosti podobným námietkam v tejto veci tiež tvrdí, že nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (2), je nezákonné v časti, v ktorej sa vkladá článok 1 do prílohy IX Služobného poriadku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005 (vec najprv podaná Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev pod číslom T-22/05 a postúpená Európskeho súdu pre verejnú službu nariadením z 15.12.2005).

      (2)  Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130.


title: Vec T-336/11: Žaloba podaná 24. júna 2011 — Italiana Calzature/ÚHVT — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/38

         Žaloba podaná 24. júna 2011 — Italiana Calzature/ÚHVT — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
   (Vec T-336/11)
   2011/C 252/85
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Società Italiana Calzature SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu R 0634/2010-2 z 8. apríla 2011 a tým potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia z 5. marca 2010 týkajúce sa námietky č. 1350711,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: VICINI S.p.A.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „GIUSEPPE“ (prihláška č. 6.513.386) pre tovary a služby v triedach 18 a 25.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „ZANOTTI“ (č. 244.277) pre tovary v triede 25 a talianska obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Zanotti“ pre tovary v triedach 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné prijatie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby: výklad a nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-141/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  19. apríla 2012 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 39 až 42 ES — Voľný pohyb osôb — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Odmietnutie platenia určitých dávok — Pracovníci zamestnaní na vrtných plošinách v Holandsku — Prípustnosť žaloby]

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/2

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. apríla 2012 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-141/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 39 až 42 ES - Voľný pohyb osôb - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Odmietnutie platenia určitých dávok - Pracovníci zamestnaní na vrtných plošinách v Holandsku - Prípustnosť žaloby)
   2012/C 165/03
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. M. Wissels, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník konania na strane žalobkyne: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a E. Silveira, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 3 ods. 1, článku 13 ods. 2 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) a článkov 45 až 48 ZFEÚ — Odmietnutie platenia určitých dávok pracovníkom z členských štátov Európskej únie zamestnaným na ropných vrtných plošinách v Holandsku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec C-436/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Vec C-436/09) (1)

   2012/C 73/42
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-342/14 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. decembra 2014 – CR/Parlament a Rada ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Náhrada neoprávnených platieb — Námietka nezákonnosti článku 85 ods. 2 služobného poriadku — Právna istota — Proporcionalita — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nedôvodné odvolanie“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2014 – CR/Parlament a Rada
   (Vec T-342/14 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na nezaopatrené dieťa - Náhrada neoprávnených platieb - Námietka nezákonnosti článku 85 ods. 2 služobného poriadku - Právna istota - Proporcionalita - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nedôvodné odvolanie“))
   (2015/C 056/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: CR (Malling, Francúzsko) (v zastúpení: A. Salerno, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament (v zastúpení: V. Montebello-Demogeot a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a A. Bisch, neskôr M. Bauer a E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 12. marca 2014, CR/Parlament (F-128/12, Zb. VS, EU:F:2014:38), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán CR znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Parlamentom v rámci konania na tomto stupni.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec F-83/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  20. júna 2012 — Cristina/Komisia ( „Verejná služba — Verejné výberové konanie — Rozhodnutie výberovej komisie o nepripustení na hodnotiace skúšky — Opravné prostriedky — Žaloba podaná bez toho, aby sa počkalo na rozhodnutie o správnej sťažnosti — Prípustnosť — Osobitné podmienky pripustenia do výberového konania — Odborná prax súvisiaca s povahou pracovného miesta“ )

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/40

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júna 2012 — Cristina/Komisia
   (Vec F-83/11) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Rozhodnutie výberovej komisie o nepripustení na hodnotiace skúšky - Opravné prostriedky - Žaloba podaná bez toho, aby sa počkalo na rozhodnutie o správnej sťažnosti - Prípustnosť - Osobitné podmienky pripustenia do výberového konania - Odborná prax súvisiaca s povahou pracovného miesta)
   2012/C 287/74
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alma Yael Cristina (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia predsedu výberovej komisie výberového konania EPSO/AST/112/10 — Asistenti (AST 3) nepripustiť žalobkyňu na hodnotiace skúšky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Cristina znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011, s. 41.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci C-528/11 ( Ú. v. EÚ C 370, 17.12.2011 )

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/32

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci C-528/11
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 370 zo 17. decembra 2011
      )
   2012/C 133/64
   Oznámenie v Úradnom vestníku vo veci C-528/11, Halaf, má znieť takto:

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 18. októbra 2011 — Zuheyr Frayeh Halaf/Daržavna agencija za bežancite pri Ministerski savet
      (Vec C-528/11)
      2012/C 133/64
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen sad Sofia-grad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Zuheyr Frayeh Halaf

         Žalovaná: Daržavna agencija za bežancite pri Ministerski savet

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov vykladať v tom zmysle, že pripúšťa, aby členský štát prevzal povinnosť vykonať posúdenie žiadosti o azyl, pokiaľ u žiadateľa o azyl neexistujú osobné okolnosti, ktoré odôvodňujú použitie humanitárneho ustanovenia podľa článku 15 tohto nariadenia, a pokiaľ členský štát zodpovedný podľa článku 3 ods. 1 nariadenia neodpovedal na žiadosť o prijatie žiadateľa späť podľa článku 20 ods. 1 tohto nariadenia, pričom toto nariadenie neobsahuje nijaké ustanovenie o dodržaní zásady solidarity podľa článku 80 ZFEÚ?

                  2.

                  Aký obsah má právo na azyl podľa článku 18 Charty základných práv Európskej únie v spojení s jej článkom 53, ako aj v spojení s definíciou podľa článku 2 písm. c) a odôvodnenia č. 12 nariadenia č. 343/2003?

                  3.

                  Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia č. 343/2003 v spojení s povinnosťou rešpektovať nástroje medzinárodného práva v oblasti azylu podľa článku 78 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že členské štáty musia v konaní o určenie členského štátu zodpovedného podľa nariadenia č. 343/2003 požiadať Úrad UNHCR o stanovisko, pokiaľ sú v spisoch tohto úradu uvedené skutočnosti a závery, podľa ktorých členský štát zodpovedný podľa článku 3 ods. 1 nariadenia č. 343/2003 porušil právne predpisy Únie v oblasti azylu?

            V prípade kladnej odpovede na túto otázku sa žiada odpoveď na nasledujúcu otázku:
      Pokiaľ nebol Úrad UNHCR o také stanovisko požiadaný, je tým porušené konanie o určenie členského štátu zodpovedného podľa článku 3 nariadenia č. 343/2003 a je tým porušené právo na dobrú správu vecí verejných a právo na účinný prostriedok nápravy podľa článkov 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie, a to aj s ohľadom na článok 21 smernice 2005/85, ktorý priznáva tomuto úradu právo poskytnúť pri posudzovaní jednotlivých žiadostí stanovisko?


title: Vec C-251/17: Žaloba podaná 12. mája 2017 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/16

         Žaloba podaná 12. mája 2017 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve e L. Cimaglia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky potrebné opatrenia, ktoré jej vyplývajú z rozsudku Súdneho dvora z 19. júla 2012 vo veci C-565/10, Komisia/Taliansko, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               uložil Talianskej republike povinnosť zaplatiť penále vo výške 346 922,40 eura, prípadne znížené prostredníctvom navrhovanej metódy postupného zníženia, za každý deň omeškania s plnením povinností vyplývajúcich z už citovaného rozsudku vydaného vo veci C-565/10, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci do dňa, keď dôjde k splneniu povinností vyplývajúcich z už citovaného rozsudku vo veci C-565/10,

               —

               uložil Talianskej republike povinnosť zaplatiť dennú paušálnu sumu vo výške 31 113,80 eura, v minimálnej celkovej výške 62 699 421,40 eura, a to odo dňa vyhlásenia už citovaného rozsudku vo veci C-565/10 do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, alebo do dňa, keď dôjde k splneniu povinností vyplývajúcich z už citovaného rozsudku vo veci C-565/10,

               —

               uložil Talianskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vo svojej žalobe [Talianskej republike] vytýka nesplnenie povinnosti, ktoré jej vyplývajú z rozsudku Súdneho dvora zo 19. júla 2012, pokiaľ ide o 80 talianskych aglomerácií, vrátane tých, ktorých sa týka uvedený rozsudok.
   V tejto súvislosti Talianska republika uznala, že si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1), pokiaľ ide o 35 aglomerácií. Rovnako uznala, že si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 10 tejto smernice, pokiaľ ide o 70 aglomerácií.
   Komisii z toho vyplýva, že Talianska republika neprijala všetky potrebné opatrenia, ktoré jej vyplývajú z rozsudku Súdneho dvora z 19. júla 2012.

      (1)  Ú. v. ES L 135, 1991, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec C-140/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België (Belgicko) 17. marca 2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin a Jo Goossens

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België (Belgicko) 17. marca 2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin a Jo Goossens
      (Vec C-140/10)
      (2010/C 161/27)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Cassatie van België

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Greenstar-Kanzi Europe NV

         Odporcovia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Jean Hustin, Jo Goossens

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 94 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 (1) z 27. júla 1994 o právach Spoločenstva k odrodám rastlín v znení nariadenia Rady (ES) č. 873/2004 (2) z 29. apríla 2004 v spojení s článkom 11 ods. 1, článkom 13 ods. 1 až ods. 3, článkom 16, článkom 27 a článkom 104 nariadenia č. 2100/94 vykladať tak, že majiteľ alebo osoba oprávnená z licencie môže podať žalobu pre porušenie práv proti osobe, ktorá vykonáva činnosti v súvislosti s materiálom, ktorý jej bol predaný alebo poskytnutý nadobúdateľom licencie, ak boli porušené obmedzenia dojednané pre prípad predaja tohto materiálu v licenčnej zmluve uzatvorenej medzi ním a majiteľom práv Spoločenstva k odrodám rastlín?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku, je pre preskúmanie tohto porušenia relevantné to, či osoba, ktorá vykonáva uvedenú činnosť, bola alebo mala byť informovaná o príslušných obmedzeniach uložených v dotknutej licenčnej zmluve?

         (1)  Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390.

         (2)  Ú. v. EÚ L 162, s. 38; Mim. vyd. 03/045, s. 178.


title: Vec C-42/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte costituzionale (Taliansko) 26. januára 2017 – trestné konanie proti M.A.S., M.B.

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte costituzionale (Taliansko) 26. januára 2017 – trestné konanie proti M.A.S., M.B.
   (Vec C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte costituzionale

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   M.A.S., M.B.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 325 ods. 1 a 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že trestnému súdu ukladá povinnosť neuplatniť vnútroštátne právne predpisy o premlčaní, ktoré v značnom počte prípadov bránia potláčaniu závažných podvodov poškodzujúcich finančné záujmy Únie, alebo ktoré stanovujú kratšie premlčacie doby pre podvody poškodzujúce finančné záujmy Únie, než pre podvody poškodzujúce finančné záujmy štátu, a to aj v prípade, že toto neuplatnenie by vychádzalo z nedostatočne určitého právneho základu?

               2.

               Má sa článok 325 ods. 1 a 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že trestnému súdu ukladá povinnosť neuplatniť vnútroštátne právne predpisy o premlčaní, ktoré v značnom počte prípadov bránia potláčaniu závažných podvodov poškodzujúcich finančné záujmy Únie, alebo ktoré stanovujú kratšie premlčacie doby pre podvody poškodzujúce finančné záujmy Únie, než pre podvody poškodzujúce finančné záujmy štátu, a to aj v prípade, že premlčanie je v právnom poriadku členského štátu súčasťou trestného práva hmotného a podlieha zásade zákonnosti?

               3.

               Má sa rozsudok veľkej komory Súdneho dvora Európskej únie z 8. septembra 2015 vo veci Taricco, C-105/14, vykladať v tom zmysle, že trestnému súdu ukladá povinnosť neuplatniť vnútroštátne právne predpisy o premlčaní, ktoré v značnom počte prípadov bránia potláčaniu závažných podvodov poškodzujúcich finančné záujmy Únie, alebo ktoré stanovujú kratšie premlčacie doby pre podvody poškodzujúce finančné záujmy Únie, než pre podvody poškodzujúce finančné záujmy štátu, a to aj v prípade, že toto neuplatnenie by bolo v rozpore s najvyššími zásadami ústavného poriadku členského štátu alebo s neodňateľnými ľudskými právami priznanými ústavou daného členského štátu?


title: Výmaz veci C-474/04

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/34

         Výmaz veci C-474/04 (1)

   (2005/C 182/64)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením z 9. marca 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-474/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec C-399/08 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  2. septembra 2010 — Európska komisia/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Spolková republika Nemecko (Odvolanie — Článok 87 ES — Pomoc poskytovaná členskými štátmi — Opatrenia prijaté Spolkovou republikou Nemecko v prospech Deutsche Post AG — Článok 86 ES — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Náhrada dodatočných nákladov, ktoré vznikli v dôsledku politiky predaja so stratou v odvetví služieb prepravy balíkov z domu do domu — Existencia zvýhodnenia — Metóda overovania použitá Komisiou — Dôkazné bremeno — Článok 230 ES — Rozsah súdneho preskúmania Všeobecného súdu)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/10

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. septembra 2010 — Európska komisia/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Spolková republika Nemecko
      (Vec C-399/08 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 87 ES - Pomoc poskytovaná členskými štátmi - Opatrenia prijaté Spolkovou republikou Nemecko v prospech Deutsche Post AG - Článok 86 ES - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Náhrada dodatočných nákladov, ktoré vznikli v dôsledku politiky predaja so stratou v odvetví služieb prepravy balíkov z domu do domu - Existencia zvýhodnenia - Metóda overovania použitá Komisiou - Dôkazné bremeno - Článok 230 ES - Rozsah súdneho preskúmania Všeobecného súdu)
      (2010/C 288/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz, J. Flett a B. Martenczuk, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Deutsche Post AG (v zastúpení: J. Sedemund, Rechtsanwalt), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, (v zastúpení: R. Wojtek, Rechtsanwalt), UPS Europe NV/SA (v zastúpení: E. Henny, advocaat), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a B. Klein, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia rozšírená komora) z 1. júla 2008, Deutsche Post/Komisia (T-266/02), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie 2002/753/ES z 19. júna 2002 o opatreniach prijatých Spolkovou republikou Nemecko v prospech Deutsche Post AG (Ú. v. ES L 247, s. 27), ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie — Náhrada dodatočných nákladov spôsobených politikou predaja so stratou v odvetví prepravy balíkov z domu do domu — Porušenie článku 86 ods. 2 a článku 87 ods. 1 ES, článku 230 ES, ako aj článku 36 Štatútu Súdneho dvora — Zrušenie bez konštatovania konkrétnej chyby v argumentácii Komisie na podporu napadnutého rozhodnutia — Nedostatok odôvodnenia, pokiaľ ide o údajnú nezákonnosť metódy použitej Komisiou na konštatovanie existencie protiprávnej pomoci

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie a vzájomné odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Deutsche Post AG v rámci konania o odvolaní.

                  3.

                  Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV a UPS Europe SA znášajú svoje vlastné trovy konania v rámci konania o odvolaní.

                  4.

                  Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV a UPS Europe SA znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním o vzájomných odvolaniach.

                  5.

                  Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-165/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júla 2010 — Grupo Osborne/ÚHVT — Confecciones Sanfertús (TORO) ( „Ochranná známka spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júla 2010 — Grupo Osborne/ÚHVT — Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Vec T-165/10) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2010/C 246/61
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko) (v zastúpení: J. M. Iglesias Monravá, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. januára 2010 (vec R 638/2009-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Confecciones Sanfertús, SL a Grupo Osborne, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec T-436/15: Žaloba podaná 4. augusta 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro/Komisia

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/20

         Žaloba podaná 4. augusta 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro/Komisia
   (Vec T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Taliansko) a Negro Daniele (Otranto) (v zastúpení: V. Pellegrino a A. Micolani, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade nariadil odklad výkonu opatrenia v súlade so záujmom žalobcov podľa článku 278 ZFEÚ,

               —

               potvrdil a vyhlásil nezákonnosť vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2015/789 a najmä článku 9 a prílohy I v časti, v ktorej zaraďuje druhy Vitis medzi tie druhy, ktoré sú náchylné na európske izoláty a neeurópske izoláty Xylella fastidiosa, a preto zakazujú ich premiestňovanie „v rámci Únie, v rámci vymedzených oblastí alebo mimo nich“ a v dôsledku toho ho zrušil v záujme žalobcov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania,

               —

               nariadil žalovanej akékoľvek iné opatrenie, ak to považuje za potrebné, vrátane dodatočných preskúmaní, a to aj prostredníctvom EFSA.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia tvrdia porušenie zásady proporcionality a článku 5 Zmluvy o EÚ a článku 296 ZFEÚ, porušenie podstatných formálnych náležitostí vo forme nedostatočného a/alebo nesprávneho odôvodnenia, ako aj zneužite právomoci založenej na nesprávnosti skutkových a právnych okolností; nedostatok dokazovania a nezlučiteľnosť.
   Žalobcovia spresňujú, že žaloba vychádza zo štúdií vedených výskumníkmi CNR v Bari, ktoré v nadväznosti na pozorovania, analýzy a experimenty v teréne a v laboratóriu preukazujú, že:

               —

               izolovaná baktéria v Salente sa poddruhom a kmeňom odlišuje od baktérie, o ktorej je známe, že zodpovedá za fitopatológie révy v mimoeurópskych kontinentoch,

               —

               vinné révy vypestované v rámci provincie Lecce nepreukázali od roku 2013 do súčasnosti žiadne symptómy Piercovej choroby, ani iných patologických vysychaní,

               —

               v rovnakom období na tých istých vinných révach nebola pozorovaná žiadna stopa po baktérii, a to ani v priľahlých oblastiach a pri priamom kontakte s nakazenými olivami,

               —

               experimenty vykonané na révach v laboratóriu (prostredníctvom inokuly a/alebo kontaktu s vektorom) viedli k negatívnemu výsledku, či už vzhľadom na vývoj infekcie alebo vzhľadom na samotnú prítomnosť baktérie v bezpríznakovej forme.

         Podľa žalobcov sa teda zaradenie révy medzi špecifikované rastliny zdá ako nezákonné, pretože nezohľadňuje výsledky dokazovaní, z ktorých vyplýva určitá imunita rév voči baktérii rozšírenej v nakazenej oblasti.
   Opatrenie by tak bolo kontradiktórne, vzhľadom na to, že v nadväznosti na prvé stanovisko EFSA z 26. novembra 2013, v ktorom sa potvrdila nedostatočná znalosť kmeňa Xylella fastidiosa vyskytujúca sa v Salente, Komisia vo svojich predchádzajúcich rozhodnutiach č. 87 a č. 497 z roku 2014 nezaradila révu medzi náchylné druhy, pričom ju potom prekvapivo zaradila s tým, že zakázala jej premiestňovanie v nadväznosti na vykonanie detailných štúdií tej istej EFSA a talianskych orgánov, ktoré preukázali imunitu tej istej baktérie izolovanej v Salente.


title: Vec C-337/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (Články 43 ES a 48 ES — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Daňová jednotka tvorená materskou spoločnosťou rezidentom a jednou alebo viacerými dcérskymi spoločnosťami rezidentmi — Zdaňovanie ziskov v mieste sídla materskej spoločnosti — Vylúčenie dcérskych spoločností nerezidentov)

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-337/08) (1)

   (Články 43 ES a 48 ES - Daňová právna úprava - Daň z príjmov právnických osôb - Daňová jednotka tvorená materskou spoločnosťou rezidentom a jednou alebo viacerými dcérskymi spoločnosťami rezidentmi - Zdaňovanie ziskov v mieste sídla materskej spoločnosti - Vylúčenie dcérskych spoločností nerezidentov)
   2010/C 100/04
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X Holding B.V.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článkov 43 ES a 48 ES — Právna úprava, ktorá dovoľuje materským spoločnostiam rezidentom vytvoriť daňovú jednotku s jednou alebo niekoľkými svojimi dcérskymi spoločnosťami rezidentmi, pričom zisky tejto jednotky sa zdania v materskej spoločnosti — Vylúčenie dcérskych spoločností nerezidentov z tohto mechanizmu

      Výrok rozsudku

   Článkom 43 ES a 48 ES neodporuje právna úprava členského štátu, ktorá umožňuje materskej spoločnosti vytvoriť jednu daňovú jednotku s jej dcérskou spoločnosťou rezidentom, ale neumožňuje vytvorenie takejto daňovej jednotky s dcérskou spoločnosťou nerezidentom, ak zisky tejto dcérskej spoločnosti nepodliehajú daňovým predpisom tohto členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec T-160/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – Lancôme/ÚHVT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva COLOR EDITION — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 — Záujem na konaní — Článok 55 nariadenia č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/50

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – Lancôme/ÚHVT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Vec T-160/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva COLOR EDITION - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 - Záujem na konaní - Článok 55 nariadenia č. 40/94“)
   (2008/C 209/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: CMS Hasche Sigle (Kolín, Nemecko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. februára 2007 (vec R 231/2006-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi CMS Hasche Sigle a Lancôme parfums et beauté & Cie SNC
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-126/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. marca 2008 – Allos Walter Lang/ÚHVT – Kokoriko (Coco Rico)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. marca 2008 – Allos Walter Lang/ÚHVT – Kokoriko (Coco Rico)
   (Vec T-126/07) (1)

   (2008/C 107/72)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec C-284/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Koblenz (Nemecko) 7. júna 2012 — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Koblenz (Nemecko) 7. júna 2012 — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Vec C-284/12)
   2012/C 273/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Koblenz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

      Žalovaný: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vedie rozhodnutie Komisie o začatí formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 3 druhej vety ZFEÚ, ktoré nebolo napadnuté, k tomu, že vnútroštátny súd je v konaní o žalobe, ktoré je zamerané na vymáhanie poskytnutých platieb a na upustenie od budúcich platieb, so zreteľom na posúdenie charakteru štátnej pomoci viazaný právnym názorom Komisie v rozhodnutí o začatí konania?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Majú sa opatrenia verejného podniku v zmysle článku 2 písm. b) bodu i) smernice Komisie 2006/111/ES (1), ktorý prevádzkuje letisko, považovať z hľadiska právnej úpravy štátnej pomoci za selektívne opatrenia v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ už preto, že poskytujú výhody iba leteckým spoločnostiam využívajúcim letisko?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:

                           a)

                           Možno podmienku selektivity považovať za nesplnenú v prípade, ak verejný podnik, ktorý prevádzkuje letisko, poskytne transparentným spôsobom rovnaké podmienky všetkým leteckým spoločnostiam, ktoré sa rozhodnú letisko využívať?

                           b)

                           Platí to aj v prípade, ak prevádzkovateľ letiska postupuje podľa určitého podnikateľského modelu (vo veci samej: spolupráca s tzv. nízkonákladovými leteckými spoločnosťami — low-cost-carrier) a podmienky používania sú prispôsobené tomuto okruhu zákazníkov, a preto nie sú rovnako atraktívne pre všetky letecké spoločnosti?

                           c)

                           Ide v každom prípade o selektívne opatrenie, ak podstatná časť z počtu cestujúcich v prípade letiska pripadá počas mnohých rokov na jednu leteckú spoločnosť?

      (1)  Smernica Komisie 2006/111/ES zo 16. novembra 2006 o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch (Ú. v. EÚ L 318, s. 17).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. mája 2005 vo veci C-465/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (Šiesta smernica o DPH — Plnenia za protihodnotu — Vydanie akcií — Prijatie spoločnosti na burzu cenných papierov — Odpočítanie DPH)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/14

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 26. mája 2005
   vo veci C-465/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Plnenia za protihodnotu - Vydanie akcií - Prijatie spoločnosti na burzu cenných papierov - Odpočítanie DPH)
   (2005/C 217/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-465/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Rakúsko) z 20. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 5. novembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 26. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Vydanie nových akcií nie je plnením patriacim do pôsobnosti článku 2 bod 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v znení zmenenom a doplnenom smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995.

               2)

               Článok 17 ods. 1 a 2 šiestej smernice 77/388, v znení zmenenom a doplnenom smernicou 95/7 priznáva právo na odpočítanie celej dane z pridanej hodnoty účtovanej pri výdavkoch vynaložených platiteľom dane na rozličné služby, ktoré prijal v rámci vydania akcií, pokiaľ sú všetky plnenia uskutočňované platiteľom dane pri jeho hospodárskej činnosti zdaniteľnými plneniami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec C-415/08 P: Odvolanie podané 22. septembra 2008 : Complejo Agrícola, proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 14. júla 2008 vo veci T-345/06, Complejo Agrícola, SA/Komisia Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/15

         Odvolanie podané 22. septembra 2008: Complejo Agrícola, proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 14. júla 2008 vo veci T-345/06, Complejo Agrícola, SA/Komisia Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo
   (Vec C-415/08 P)
   (2008/C 313/22)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Complejo Agrícola, SA (v zastúpení: A. Menéndez Menéndez a G. Yanguas Montero, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev a Španielsko kráľovstvo
   Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť, že odvolanie je prípustné,

               —

               zrušiť uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008, oznámené odvolateľke 18. júla 2008 („uznesenie Súdu prvého stupňa“), ktorým Súd prvého stupňa: a) vyhlásil neprípustnosť žaloby o neplatnosť, ktorú podala Complejo Agrícola („žaloba o neplatnosť“) proti rozhodnutiu Komisie 2006/613/ES (1) z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť („rozhodnutie 2006/613“) a b) zaviazal Complejo Agrícola znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania Komisie Európskych spoločenstiev („Komisia“),

               —

               vrátiť vec na konanie Súdu prvého stupňa, aby vyhlásil, že žaloba o neplatnosť je prípustná, a rozhodol vo veci samej o návrhoch, ktoré Complejo Agrícola uviedla v žalobe o neplatnosť,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Complejo Agrícola v tomto konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Uznesenie Súdu prvého stupňa uznáva, že rozhodnutie 2006/613 je napadnuteľný akt. Popiera však aktívnu legitimáciu Complejo Agrícola, pretože podľa názoru Súdu prvého stupňa rozhodnutie 2006/613, ktoré za územie európskeho významu (SCI) vyhlasuje Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz – kód 6120015 („SCI Acebuchales“), zasahujúce časť poľnohospodárskeho podniku „Las Lomas“, ktorého majiteľom je Complejo Agrícola, sa Complejo Agrícola priamo nedotýka, pretože mu neukladá konkrétne povinnosti a vyžaduje si vykonanie vo vnútroštátnom práve.
   Complejo Agrícola sa domnieva, že uznesenie Súdu prvého stupňa nesprávne vykladá článok 230 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva („Zmluva ES“), keďže v súlade s týmto ustanovením, ako bolo vyložené najnovšou judikatúrou, je Complejo Agrícola plne legitimovaná napadnúť rozhodnutie 2006/613, pretože sa jej toto rozhodnutie dotýka priamo a osobne. Z tohto dôvodu je potrebné zrušiť napadnuté uznesenie.

   Complejo Agrícola je rozhodnutím 2006/613 priamo dotknutá, a to či už sa vec posudzuje vo svetle judikatúry, ktorá osobnú dotknutosť vykladá formálne a ktorá už bola prekonaná, alebo v súlade s aktuálnou judikatúrou Súdu prvého stupňa, ktorá pripúšťa materiálny výklad.
   Napadnuté uznesenie porovnáva situáciu Complejo Agrícola so skutkovými udalosťami skorších rozhodnutí, s ktorými nemá nič spoločné, a neanalyzuje konkrétne skutkové okolnosti toho prípadu, ktoré v súlade so súčasnou relevantnou judikatúrou musia viesť k uznaniu aktívnej legitimácie Complejo Agrícola. Zásadný rozdiel medzi týmto prípadom a judikatúrou, ktorá je citovaná v uznesení Súdu prvého stupňa, je, že v čase prijatia rozhodnutia 2006/613 už bola prijatá španielska právna úprava na ochranu SCI a s istotou boli známe právne následky, ktoré z rozhodnutia 2006/613 vyplynú pre Complejo Agrícola, takže možnosť, žeby Španielske kráľovstvo neaplikovalo rozhodnutie 2006/613, bola čisto teoretická. Na tejto skutočnosti nič nemení to, že Španielske kráľovstvo môže v budúcnosti zmeniť schválené normy na ochranu SCI, ako sa tvrdí v uznesení Súdu prvého stupňa.

      (1)  Ú. v. EÚ L 259, s. 1.


title: Vec C-230/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 25. júna 2009 — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling a Thomas Etling GbR, vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 25. júna 2009 — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling a Thomas Etling GbR, vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen
   (Vec C-230/09)
   2009/C 220/35
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Hauptzollamt Koblenz

      Odporcovia v konaní o odvolaní: Kurt Etling a Thomas Etling GbR

      Vedľajší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen

      Prejudiciálna otázka

   Má sa právo Spoločenstva, predovšetkým článok 5 písm. k) nariadenia (ES) č. 1788/2003 stanovujúceho poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (1), chápať tak, že referenčné množstvo výrobcu v dvanásťmesačnom období, v ktorom na neho iný výrobca previedol určité referenčné množstvo, nezahŕňa množstvo, na ktoré už tento iný výrobca dodal mlieko počas predmetného dvanásťmesačného obdobia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 270, s. 123.


title: Vec C-377/10: Uznesenie Súdneho dvora zo 6. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Dolj — Rumusko) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Neexistencia vzťahu k existencii alebo predmetu sporu vo veci samej — Neprípustnosť)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/17

         Uznesenie Súdneho dvora zo 6. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Dolj — Rumusko) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Vec C-377/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Neexistencia vzťahu k existencii alebo predmetu sporu vo veci samej - Neprípustnosť)
   2011/C 63/31
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Dolj

      Účastníci konania

      Žalobca: Adrian Băilă

      Žalované: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunalul Dolj — Registrácia ojazdených motorových vozidiel, ktoré boli už predtým zaregistrované v iných členských štátoch — Daň za znečistenie vzťahujúca sa na motorové vozidlá pri ich prvej registrácii v určitom členskom štáte — Súlad vnútroštátnej právnej úpravy s článkom 110 ZFEÚ — Dočasná výnimka pre motorové vozidlá s určitými vlastnosťami

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania predložený Tribunalul Dolj rozhodnutím z 9. júna 2010 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-141/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. januára 2016 – Európska komisia/Bulharská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2009/147/ES — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Osobitne chránené územia Kaliakra a Belite skali — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich druhov — Lokalita európskeho významu Komplex Kaliakra — Smernica 2011/92/EÚ — Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Uplatnenie ratione temporis na režim ochrany — Zničenie prirodzených biotopov druhov a rušenie druhov — Energia z veterných elektrární — Cestovný ruch)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. januára 2016 – Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-141/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2009/147/ES - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Osobitne chránené územia Kaliakra a Belite skali - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich druhov - Lokalita európskeho významu Komplex Kaliakra - Smernica 2011/92/EÚ - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Uplatnenie ratione temporis na režim ochrany - Zničenie prirodzených biotopov druhov a rušenie druhov - Energia z veterných elektrární - Cestovný ruch))
   (2016/C 098/04)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. White, C. Hermes a P. Mihaylova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Bulharská republika (v zastúpení: E. Petranova a D. Drambozova, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Bulharská republika si tým, že:

                           —

                           nezahrnula v celom rozsahu územia dôležité pre ochranu vtáctva do osobitne chráneného územia pokrývajúceho oblasť Kaliakra, nesplnila povinnosť označiť za osobitne chránené územie počtom a rozlohou najvhodnejšie územia na ochranu jednak biologických druhov podľa prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva a jednak sťahovavých druhov, ktoré nie sú uvedené v tejto prílohe, ale ktoré sa pravidelne vyskytujú v geografických oblastiach mora a pevniny, kde sa uplatní táto smernica, čím si tento členský štát nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 uvedenej smernice,

                           —

                           povolila uskutočnenie projektov „AES Geo Energy“, „Disib“ a „Longman Investment“ na územiach dôležitých pre ochranu vtáctva pokrývajúcich oblasť Kaliakra, ktoré neboli označené za osobitne chránené územie, hoci sa tak označiť mali, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice 2009/147,

                           —

                           povolila uskutočnenie projektov „Kaliakra Wind Power“, „EVN Enertrag Kavarna“ a „Vertikal – Petkov & Cie“, ako aj „Thracian Cliffs Golf & Spa Resort“ v lokalite jednotlivo osobitne chránených území Kaliakra a Belite skali, nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín,

                           —

                           jednak riadne nepreskúmala kumulatívne účinky projektov „Windtech“, „Brestiom“, „Eco Energy“ a „Longman Investment“ na lokalitu ÚDOV Kaliakra, ktorá nebola zaradená do osobitne chráneného územia pokrývajúceho oblasť Kaliakria, hoci mala byť, a jednak povolila realizáciu projektu „Longman Investment“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú jednak z článku 4 ods. 2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, ako aj jej prílohy III bodu 1 písm. b) a jednak z článku 2 ods. 1 tejto smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Bulharská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec C-378/09: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  10. júna 2010 — Európska komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Článok 10a prvý až tretí odsek — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca právo podať žalobu proti rozhodnutiam v oblasti životného prostredia — Neprebratie uvedeného ustanovenia v stanovenej lehote)

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/10

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júna 2010 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-378/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Článok 10a prvý až tretí odsek - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca právo podať žalobu proti rozhodnutiam v oblasti životného prostredia - Neprebratie uvedeného ustanovenia v stanovenej lehote)
   2010/C 209/14
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a J. Jirkalová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 10a prvého, druhého a tretieho odseku smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466) — Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca účasť verejnosti na rozhodovacích procesoch v oblasti životného prostredia

      Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 10a prvým až tretím odsekom smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec C-58/16: Žaloba podaná 1. februára 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/13

         Žaloba podaná 1. februára 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-58/16)
   (2016/C 118/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a L. Nicolae, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

               —

               Spolková republika Nemecko si tým, že vo vzťahu k všetkým prístavom v Severnom Porýní-Vestfálsku nezabezpečila, aby sa stanovili hranice prístavu, vyvinuli hodnotenia a plány bezpečnosti prístavu, ako aj schválil bezpečnostný dôstojník prístavu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 3, článkov 6, 7 a 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/65/ES (1) z 26. októbra 2005 o zvýšení bezpečnosti prístavov.

               —

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 6 smernice 2005/65/ES musia členské štáty zabezpečiť, aby sa vykonávali a schválili hodnotenia bezpečnosti prístavu pre všetky prístavy, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. Tieto hodnotenia bezpečnosti musia podľa prílohy I smernice zahŕňať identifikáciu všetkých oblastí relevantných z hľadiska bezpečnosti prístavu, do ktorej patrí aj stanovenie hraníc prístavu.
   Podľa článku 2 ods. 3 členské štáty vymedzia na účely tejto smernice hranice každého prístavu, pričom vhodne zvážia informácie získané z hodnotenia bezpečnosti prístavu. Odsek 4 upravuje prípad, v ktorom hranice prístavného zariadenia efektívne pokrývajú prístav v zmysle nariadenia (ES) č. 725/2004 (2).
   Z inšpekcie vykonanej v roku 2013 vyplynulo, že prinajmenšom v 11 prístavoch v Severnom Porýní-Vestfálsku, na ktoré sa vzťahuje smernica 2006/65/ES, neexistujú hodnotenia bezpečnosti. Z ďalšej výmeny písomností vyplýva, že táto situácia sa dosiaľ nezmenila.
   V minimálne rovnakom rozsahu neboli ani stanovené hranice prístavu, pretože tie, ako bolo uvedené vyššie, sa stanovujú na základe hodnotenia bezpečnosti.
   Preto je zrejmé, že Nemecko riadne neuplatnilo článok 2 ods. 3 a článok 6 smernice 2005/65/ES.
   Podľa článku 7 smernice 2005/65/ES musia členské štáty zabezpečiť, aby sa pre každý prístav, na ktorý sa vzťahuje táto smernica, vyvinul bezpečnostný plán, ktorý príslušný členský štát schváli.
   Nemecké orgány v liste z 21. augusta 2013 priznali, že v prípade 11 prístavoch v Severnom Porýní-Vestfálsku, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, neexistujú bezpečnostné plány. Z ďalšej výmeny písomností vyplýva, že táto situácia sa dosiaľ nezmenila.
   Preto je zrejmé, že Nemecko riadne neuplatnilo článok 7 smernice 2005/65/ES.
   Podľa článku 9 smernice 2005/65/ES sa pre každý prístav, na ktorý sa vzťahuje táto smernica, schváli bezpečnostný dôstojník prístavu.
   Nemecké orgány v liste z 21. augusta 2013 priznali, že vo viacerých prístavoch v Severnom Porýní-Vestfálsku, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, nebol schválený bezpečnostný dôstojník prístavu. Z ďalšej výmeny písomností vyplýva, že táto situácia sa dosiaľ nezmenila.
   Preto je zrejmé, že Nemecko riadne neuplatnilo článok 9 smernice 2005/65/ES.

      (1)  Ú. v. EÚ L 310, s. 28.

      (2)  Ú. v. EÚ L 129, s. 6; Mim. vyd. 07/008, s. 74.


title: Vec C-363/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 28. júna 2013 — Leonardo Zappalà/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 28. júna 2013 — Leonardo Zappalà/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Vec C-363/13)
   2013/C 260/53
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Leonardo Zappalà

      Odporkyňa: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno na prácu námorníkov uplatniť doložky rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorú prebrala smernica 1999/70/ES (1), a najmä môže sa doložka 2 bod 1 vzťahovať aj na pracovníkov zamestnaných na dobu určitú na trajektoch, ktoré zabezpečujú denné spoje?

               2.

               Bráni rámcová dohoda, ktorú prebrala smernica 1999/70/ES, a najmä doložka 3 bod 1 vnútroštátnej právnej úprave (článok 332 zákonníka o námornej a leteckej doprave), ktorá stanovuje uviesť „dĺžku“ a nie „dátum skončenia“ zmluvy, a je ustanovenie o dĺžke zmluvy s uvedením jednoznačného konca doby, ktorým sa zmluva skončí („najneskôr za 78 dní“), pričom ale nie je isté kedy k nemu dôjde, v súlade s uvedenou smernicou?

               3.

               Bráni rámcová dohoda, ktorú prebrala smernica 1999/70/ES, a najmä doložka 3 bod 1 vnútroštátnej právnej úprave (článkom 325, 326 a 332 zákonníka o námornej a leteckej doprave), ktorá uvádza ako objektívne dôvody pre uzavretie zmluvy na dobu určitú uskutočnenie plavby alebo plavieb, čím v podstate dochádza k prekrytiu predmetu (plnenia) a kauzy zmluvy (dôvodu jej uzavretia na dobu určitú)?

               4.

               Bráni rámcová dohoda, ktorú prebrala smernica, vnútroštátnej právnej úprave (v prejednávanej veci ustanoveniam zákonníka o námornej a leteckej doprave), ktorá v prípade využívania opakovaného uzatvárania zmlúv (ktoré môže predstavovať zneužívanie v zmysle doložky 5) vylučuje, aby sa tieto zmluvy zmenili na pracovný pomer na dobu neurčitú (opatrenie, ktorého uplatnenie umožňuje článok 326 zákonníka o námornej a leteckej doprave len v prípade, ak pracovník pracuje nepretržite počas dlhšieho obdobia ako jeden rok a v prípade, že medzi skončením zmluvy a uzavretím ďalšej zmluvy neuplynie viac ako 60 dní)?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec T-71/07: Žaloba podaná 9. marca 2007 – Icuna.Com/Parlament

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/53

         Žaloba podaná 9. marca 2007 – Icuna.Com/Parlament
   (Vec T-71/07)
   (2007/C 95/107)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgicko) (v zastúpení: J. Windey a P. de Bandt, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu z 31. januára 2007, ktorým bolo zrušené verejné obstarávanie EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, pokiaľ ide o časť 2,

               —

               konštatovať mimozmluvnú zodpovednosť Spoločenstva a zaviazať Európsky parlament, aby žalobkyňu odškodnil za všetku ujmu utrpenú v dôsledku napadnutého rozhodnutia a ustanovil znalca na vyčíslenie tejto ujmy,

               —

               v každom prípade zaviazať Európsky parlament na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím z 1. decembra 2006 Európsky parlament odmietol ponuku žalobkyne predloženú v rámci verejného obstarávania EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, časť 2: obsah vysielania, na vytvorenie webového televízneho kanála Európskeho parlamentu (1) a uzavrel zmluvu s iným uchádzačom. Toto rozhodnutie bolo predmetom žaloby o neplatnosť, ktorú žalobkyňa podala na Súde prvého stupňa 19. decembra 2006 (2). V rámci konania o nariadení predbežného opatrenia predseda Súdu prvého stupňa rozhodol pre prípad, že Parlament už uzavrel zmluvu v súlade s rozhodnutím z 1. decembra 2006, o dočasnom pozastavení účinnosti zmluvy. Po pojednávaní, ktoré sa uskutočnilo v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia, Parlament prijal 31. januára 2007 napadnuté rozhodnutie, ktorým zrušil predmetné verejné obstarávanie, pokiaľ ide o časť 2.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva dôvody. Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti napadnutého rozhodnutia z dôvodu nepríslušnosti autora aktu a porušenia článku 101 rozpočtových pravidiel (3). Žalobkyňa uvádza, že žiadne ustanovenie práva Spoločenstva neudeľuje regulačnú právomoc na zrušenie verejnej zmluvy po jej uzavretí s uchádzačom. Okrem toho tvrdí, že aj keby žalovaný bol príslušný na prijatie napadnutého rozhodnutia na základe článku 101 rozpočtových pravidiel, toto ustanovenie mu neumožňuje pristúpiť k čiastočnému zrušeniu verejného obstarávania.
   V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené, keďže neumožňuje pochopiť dôvody, ktoré viedli žalovaného k prijatiu takého opatrenia, ani základ, o ktorý sa opieral, ani dôvod, prečo bolo verejné obstarávanie zrušené iba čiastočne, teda iba pre časť 2.
   Okrem zrušenia rozhodnutia z 31. januára 2007 žalobkyňa žiada odškodnenie za všetku ujmu, ktorú utrpela v dôsledku tohto rozhodnutia.

      (1)  Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania „Webový televízny kanál Európskeho parlamentu “(Ú. v. EÚ S 87-91412).

      (2)  Vec T-383/06, Icuna.Com/Parlament, Ú. v. EÚ C 20, 2007, s. 31.

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec T-366/10 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. júla 2011 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Mimozmluvná zodpovednosť — Náhrada trov konania — Výnimka paralelnej žaloby — Vady konania — Právo na obranu — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. júla 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-366/10 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Mimozmluvná zodpovednosť - Náhrada trov konania - Výnimka paralelnej žaloby - Vady konania - Právo na obranu - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2011/C 282/39
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 22. júna 2010, Marcuccio/Komisia (F-78/09, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci konania na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.