title: Vec T-422/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. novembra 2014 – Computer Resources International (Luxembourg)/Komisia ( „Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie počítačových služieb v oblasti vývoja softvéru, údržby, poradenstva a pomoci pri rôznych druhoch počítačových aplikácií — Zamietnutie ponuky uchádzača — Ponuka s neobvykle nízkou cenou — Článok 139 ods. 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 2342/2002 — Povinnosť odôvodnenia — Voľba právneho základu — Zneužitie právomoci“ )

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. novembra 2014 – Computer Resources International (Luxembourg)/Komisia
   (Vec T-422/11) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie počítačových služieb v oblasti vývoja softvéru, údržby, poradenstva a pomoci pri rôznych druhoch počítačových aplikácií - Zamietnutie ponuky uchádzača - Ponuka s neobvykle nízkou cenou - Článok 139 ods. 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 2342/2002 - Povinnosť odôvodnenia - Voľba právneho základu - Zneužitie právomoci“))
   (2014/C 448/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Computer Resources International (Luxembourg) SA (Dommeldange, Luxembursko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Delaude a D. Calciu, neskôr S. Delaude, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci E. Petritsi, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Úradu pre vydávanie publikácií Európskej únie z 22. júla 2011, ktorým sa na jednej strane zamietajú ponuky predložené konzorciom, ktoré tvorí žalobkyňa spolu s ďalšou spoločnosťou, pokiaľ ide o časti č. 1 a 3 verejného obstarávania AO 10340 týkajúceho sa poskytovania počítačových služieb v oblasti vývoja softvéru, údržby, poradenstva a pomoci pri rôznych druhoch počítačových aplikácií (Ú. v. EÚ 2011/S 66-106099), a na druhej strane sa rámcová zmluva zadáva iným uchádzačom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Computer Resources International (Luxembourg) SA je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec C-256/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Rotterdam (Holandsko) 15. mája 2017 – Sandd BV/Autoriteit Consument en Markt

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Rotterdam (Holandsko) 15. mája 2017 – Sandd BV/Autoriteit Consument en Markt
   (Vec C-256/17)
   (2017/C 256/06)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Rotterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sandd BV

      Žalovaný: Autoriteit Consument en Markt

      Ďalší účastník konania: PostNL BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES (1) z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES (2) z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva (ďalej len „poštová smernica“), vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne právne a správne predpisy musia stanoviť, že poskytovatelia univerzálnych služieb vedú v rámci svojich vnútorných účtovných systémov oddelené účty pre jednotlivé služby a produkty, ktoré sú súčasťou univerzálnych služieb, aby sa mohlo jasne rozlíšiť medzi jednotlivými službami a produktmi, ktoré sú súčasťou univerzálnych služieb, a službami a produktmi, ktoré súčasťou univerzálnych služieb nie sú, alebo z tohto ustanovenia vyplýva iba to, že účtovne treba odlíšiť služby a produkty, ktoré sú súčasťou univerzálnej služby, od služieb a produktov, ktoré súčasťou univerzálnych služieb nie sú?

               2.

               Treba článok 12 druhú zarážku smernice 97/67/ES…, zmenenej a doplnenej smernicou 2008/6/ES…, vykladať v tom zmysle, že každá jednotlivá služba, ktorá je súčasťou univerzálnej služby, musí zohľadňovať náklady?

               3.

               Bráni zásada, ktorá je stanovená v článku 12 druhej zarážke smernice 97/67/ES z 15. decembra 1997…, zmenenej a doplnenej smernicou 2008/6/ES…, ustanovujúca, že ceny musia zohľadňovať náklady a musia podnecovať k efektívnemu poskytovaniu univerzálnych služieb, tomu, aby sa na neurčité obdobie uplatnila pevná sadzba výnosov, pomocou ktorej sa zvýšia náklady na univerzálne poštové služby, pokiaľ ide o tarifnú zónu?

      (1)  Ú. v. ES L 15, 1998, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71.

      (2)  Ú. v. EÚ L 52, 2008, s. 3.


title: Vec C-379/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Den Haag (Holandsko) 7. augusta 2014 – TOP Logistics BV & Van Caem International BV/Bacardi & Co. Ltd & Bacardi International Ltd

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Den Haag (Holandsko) 7. augusta 2014 – TOP Logistics BV & Van Caem International BV/Bacardi & Co. Ltd & Bacardi International Ltd
   (Vec C-379/14)
   2014/C 388/02
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Den Haag

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: TOP Logistics BV, Van Caem International BV

      Žalovaní: Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak ide o tovar pochádzajúci z krajín mimo EHP, podľa okolností prejednávanej veci, potom, čo bol dovezený na územie EHP (nie majiteľom ochrannej známky alebo bez jeho súhlasu), v jednom z členských štátov Európskej únie prepustený do colného režimu vonkajšieho tranzitu alebo do režimu colného uskladňovania (podľa Colného kódexu Spoločenstva: nariadenie č. 2913/92 (1) [EHS] [staré] a nariadenia [ES] č. 450/2008 (2)) a následne zaradený do režimu s podmieneným oslobodením od dane v zmysle článku 5 ods. 3 písm. c) smernice 89/104/EHS (3) (teraz smernica 2008/95/ES (4)), takže dochádza k „používaniu (označenia) v obchodnom styku“, môže majiteľ ochrannej známky zakázať toto používanie označenia podľa článku 5 ods. 1 uvedenej smernice?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Má potom platiť, že za okolností prejednávanej veci, samotná prítomnosť takéhoto tovaru v členskom štáte (tovaru, ktorý bol v tomto členskom štáte zaradený do režimu s podmieneným oslobodením od spotrebnej dane) nepoškodzuje alebo nemôže poškodiť funkcie ochrannej známky, takže majiteľ ochrannej známky, ktorý sa odvoláva na vnútroštátne právne predpisy v oblasti ochranných známok, nemôže zabrániť prítomnosti tovaru?

      (1)  Nariadenie Rady z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2008 , ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný Colný kódex) (Ú. v. EÚ L 145, s. 1).

      (3)  Prvá smernica Rady z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).


title: Vec T-594/13: Žaloba podaná 14. novembra 2013 — Sanctuary Brands/ÚHVT — Richter International (TAILORBYRD)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/29

         Žaloba podaná 14. novembra 2013 — Sanctuary Brands/ÚHVT — Richter International (TAILORBYRD)
   (Vec T-594/13)
   2014/C 24/53
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sanctuary Brands LLC (New Canaan, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Richter International Ltd (Scarborough, Kanada)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) R 1625/2012-1 zo 7. augusta 2013,

               —

               zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TAILORBYRD“ pre tovary zaradené do triedy 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9325507.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nezapísaná obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „TAILORBYRD“, nezapísaná slovná ochranná známka a obchodné meno „TAILORBYRD“ a meno spoločnosti „Tailorbyrd, LLC“ používané v obchodnom styku v Spojenom kráľovstve pre „oblečenie, košele“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-468/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon 21. novembra 2006 – Sot. Lelos kai Sia EE/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon 21. novembra 2006 – Sot. Lelos kai Sia EE/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-468/06)
   (2007/C 20/03)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sot. Lelos kai Sia EE

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ – má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Vec C-195/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 15. apríla 2013 — Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) a i./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 15. apríla 2013 — Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) a i./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Vec C-195/13)
   2013/C 207/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria) a i.

      Žalovaní: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú ustanovenia vnútroštátneho práva členských štátov Únie, ktoré stanovujú minimálne prevádzkové náklady v odvetví automobilovej dopravy a zahŕňajú heteronómny spôsob stanovenia konštitutívneho prvku poplatku za služby, t. j. zmluvnej ceny, zlučiteľné s ochranou voľnej hospodárskej súťaže, voľného pohybu firiem, slobodou usadiť sa a poskytovania služieb (podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ a článkov 101, 49, 56 a 96 ZFEÚ) a v akom rozsahu?

               2.

               Možno obmedzenia uvedených zásad odôvodniť potrebami ochrany verejného záujmu týkajúceho sa bezpečnosti cestnej premávky, prípadne za akých podmienok, a môže sa v rámci uvedenej funkčnej perspektívy uplatniť stanovenie minimálnych prevádzkových nákladov podľa ustanovenia článku 83a zákonného dekrétu č. 112/2008 v znení neskorších predpisov?

               3.

               Môže sa stanovenie minimálnych prevádzkových nákladov v rámci uvedeného hľadiska ďalej ponechať, pri neexistencii legislatívne predurčených kritérií, na dobrovoľné dohody medzi kategóriami dotknutých subjektov a, subsidiárne, na orgány, ktorých zloženie sa vyznačuje silnou prítomnosťou osôb zastupujúcich súkromné hospodárske subjekty daného odvetvia?


title: Vec C-324/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 16. júla 2008 – 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV a 3. Remo Zaandam BV/Diesel SpA

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 16. júla 2008 – 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV a 3. Remo Zaandam BV/Diesel SpA
   (Vec C-324/08)
   (2008/C 272/10)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV a 3. Remo Zaandam BV

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Diesel SpA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak výrobky chránené ochrannou známkou najskôr uviedol na trh v EHP iný subjekt ako majiteľ ochrannej známky alebo boli uvedené bez výslovného súhlasu majiteľa, treba pri posúdení, či majiteľ ochrannej známky dal (implicitný) súhlas v zmysle článku 7 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (1), použiť tie isté kritériá, ktoré boli vymedzené pre prípady, keď majiteľ ochrannej známky najskôr uviedol také výrobky na trh mimo EHP, alebo boli uvedené s jeho súhlasom?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná: ktoré kritériá – prevzaté prípadne (najmä) z rozsudku z 22. júna 1994, IHT Internationale Heiztechnik a Uwe Danzinger (C-9/93, Zb. s. I-2789) – treba v prvom prípade uplatniť, aby sa dalo posúdiť, či majiteľ ochrannej známky dal (implicitný) súhlas v zmysle prvej smernice o ochranných známkach?

      (1)  Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.


title: Vec T-60/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2010 — Herhof/ÚHVT — Stabilator (stabilator) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky stabilator — Skoršia slovná ochranná známka STABILAT — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti tovarov a služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/42

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2010 — Herhof/ÚHVT — Stabilator (stabilator)
   (Vec T-60/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky stabilator - Skoršia slovná ochranná známka STABILAT - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti tovarov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 221/69
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (Solms, Nemecko) (v zastúpení: A. Zinnecker a T. Bösling, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Stabilator sp. z o.o. (Gdyňa, Poľsko) (v zastúpení: M. Kacprzak, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 16. decembra 2008 (veci R 483/2008-4 a R 705/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH a Stabilator sp. z o.o.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-606/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 22. decembra 2010 — Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé)/Ministre de l’intérieur, de l’outre-mer, des collectivités territoriales et de l’immigration

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 22. decembra 2010 — Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé)/Ministre de l’intérieur, de l’outre-mer, des collectivités territoriales et de l’immigration
   (Vec C-606/10)
   2011/C 72/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé)

      Žalovaný: Ministre de l’intérieur, de l’outre-mer, des collectivités territoriales et de l’immigration

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa článok 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (1), na návrat štátneho príslušníka tretej krajiny na územie členského štátu, ktorý mu vydal dočasné povolenie na pobyt, ak návrat na jeho územie nevyžaduje vstup, tranzit ani pobyt na území iných členských štátov?

               2.

               Za akých podmienok môže členský štát vydať štátnym príslušníkom tretích krajín „návratné vízum“ v zmysle článku 5 ods. 4 písm. a) tohto nariadenia? Môže takéto vízum najmä obmedzovať vstup iba na hraničné priechody daného štátu?

               3.

               Pokiaľ by nariadenie z 15. marca 2006 vylučovalo akúkoľvek možnosť vstupu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú len držiteľmi dočasného povolenia na pobyt vydaného počas skúmania prvej žiadosti o pobyt alebo žiadosti o azyl, na územie členských štátov, na rozdiel od toho, čo umožňovali ustanovenia Dohovoru o uplatňovaní Schengenskej dohody z 19. júna 1990 v znení pred jeho zmenou a doplnením týmto nariadením, vyplýva zo zásad právnej istoty a legitímnej dôvery požiadavka stanoviť prechodné opatrenia pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí opustili ich územie, hoci boli len držiteľmi dočasného povolenia na pobyt vydaného počas skúmania prvej žiadosti o povolenie na pobyt alebo žiadosti o azyl, a chcú sa tam vrátiť po nadobudnutí účinnosti nariadenia z 15. marca 2006?

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, s. 1.


title: Vec C-568/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Stuttgart (Nemecko) 5. novembra 2015 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./comtech GmbH

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Stuttgart (Nemecko) 5. novembra 2015 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./comtech GmbH
   (Vec C-568/15)
   (2016/C 038/36)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Stuttgart

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

      Žalovaná: comtech GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 21 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov (1) vykladať tak, že spotrebiteľovi pri telefonickom kontaktovaní obchodníka, ktorý zriadil telefonickú linku, aby ho mohol spotrebiteľ kontaktovať v súvislosti s uzatvorenou zmluvou, nemôžu vzniknúť vyššie poplatky ako tie, ktoré by mu vznikli v súvislosti s hovorom na štandardné (geografické) číslo pevnej alebo mobilnej siete?

               2.

               Bráni článok 21 ods. 1 smernice 2011/83/EÚ vnútroštátnej úprave, podľa ktorej spotrebiteľ v prípadoch, keď obchodník zriadil na účely telefonického kontaktovania v súvislosti s uzatvorenou zmluvou službu zákazníkom na čísle 0180, hradí poplatky, ktoré vyúčtuje poskytovateľ telekomunikačnej služby za využívanie telekomunikačnej služby, a síce aj vtedy, ak tieto prevyšujú poplatky, ktoré by spotrebiteľovi vznikli pri telefonickom hovore na štandardné (geografické) číslo pevnej alebo mobilnej siete?
               Je článok 21 ods. 1 tejto smernice v súlade s takouto vnútroštátnou úpravou v každom prípade vtedy, ak poskytovateľ telekomunikačných služieb z poplatku, ktorú vyúčtuje spotrebiteľovi za hovor na číslo 0180, neodvedie obchodníkovi ani časť poplatku?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, s. 64).


title: Vec T-62/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júna 2014 – Golam/ÚHVT – Glaxo Group (METABIOMAX) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva METABIOMAX — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva BIOMAX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júna 2014 – Golam/ÚHVT – Glaxo Group (METABIOMAX)
   (Vec T-62/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva METABIOMAX - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva BIOMAX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 245/17
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sofia Golam (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Trovas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Glaxo Group Ltd (Greenford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Ballas a N. Prentoulis, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. októbra 2012 (vec R 2089/2011-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Glaxo Group Ltd a pani Sofiou Golam

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Sofia Golam je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec C-525/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Álava (Španielsko) 5. októbra 2015 – Laboral Kutxa/Esmeralda Martínez Quesada

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Álava (Španielsko) 5. októbra 2015 – Laboral Kutxa/Esmeralda Martínez Quesada
   (Vec C-525/15)
   (2015/C 414/28)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Álava

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Laboral Kutxa

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Esmeralda Martínez Quesada

      Prejudiciálna otázka

   Je so zásadou nezáväznosti, ktorú stanovuje článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, zlučiteľné obmedzenie právnych následkov neúčinnosti zmluvnej podmienky, ktorá je nekalá, čím dochádza k obmedzeniu reštitučných účinkov týkajúcich sa neoprávnene vybratých súm, keďže neúčinnosť tejto podmienky sa uplatňuje od určitého dátumu namiesto toho, aby sa uplatňovala od okamihu nadobudnutia účinnosti nekalej a neplatnej zmluvnej podmienky?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-110/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 7. marca 2013 — HaTeFo GmbH/Finanzamt Haldensleben

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 7. marca 2013 — HaTeFo GmbH/Finanzamt Haldensleben
   (Vec C-110/13)
   2013/C 147/21
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: HaTeFo GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Haldensleben

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Aké požiadavky majú byť kladené na prijatie spoločného konania v zmysle článku 3 ods. 3 pododseku 4 prílohy odporúčania Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003, ktoré sa týka definície micro, malých a stredných podnikov (1) (ďalej len „odporúčanie MSP“): postačuje na konštatovanie spoločného konania každá podniková spolupráca fyzických osôb podieľajúcich sa na oboch podnikoch, ktorá prebieha bez rozporov alebo súčasných konfliktov záujmov, alebo je naopak potrebné zjavne zosúladené konanie týchto osôb?

                           b)

                           V prípade, že je potrebné zosúladené konanie: vyplýva zosúladené konanie už z čisto faktickej spolupráce?

               2.

               Je v prípade otázky, či je podnik považovaný za prepojený s fyzickou osobou alebo skupinou fyzických osôb konajúcich spoločne, aj keď nie je povinný vypracovať konsolidovanú účtovnú závierku, potrebné učiniť o „vzťahoch“ uvedených v článku 3 ods. 3 pododseku 1 prílohy odporúčania MSP celkovú hospodársku úvahu, pri ktorej sa majú preskúmať aspekty, ako sú vlastnícke vzťahy — v danom prípade najmä príslušnosť podielnika k rodine —, štruktúra podielov a hospodárska integrácia — najmä aj identita konateľov — predmetných podnikov?

               3.

               Pre prípad, že aj počas platnosti odporúčania MSP je možná celková hospodárska úvaha vychádzajúca z formálnej úvahy: Predpokladá táto úvaha úmysel, alebo aspoň riziko obchádzania definície MSP?

      (1)  Ú. v. EÚ L 124, s. 36.


title: Vec C-42/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel d’Amiens (Francúzsko) 31. januára 2011 — trestné konanie proti Joaovi Pedrovi Lopesovi Da Silvovi Jorgeovi

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel d’Amiens (Francúzsko) 31. januára 2011 — trestné konanie proti Joaovi Pedrovi Lopesovi Da Silvovi Jorgeovi
   (Vec C-42/11)
   2011/C 103/28
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel d’Amiens

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Joao Pedro Lopes Da Silva Jorge

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni zásada zákazu diskriminácie stanovená v článku 12 ES [teraz článok 18 ZFEÚ] takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je článok 695-24 trestného poriadku, ktorá obmedzuje možnosť odmietnuť výkon európskeho zatykača vydaného na účely výkonu trestu odňatia slobody na prípad, keď je požadovaná osoba francúzskym štátnym príslušníkom a príslušné francúzske orgány sa zaviažu, že tento trest vykonajú?

               2.

               Je zásada prebratia dôvodu na nevykonanie uvedeného v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia (1) do vnútroštátneho práva ponechaná na úvahu členských štátov, alebo má záväzný charakter, a najmä môže členský štát prijať opatrenie zahŕňajúce diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/JAI z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec C-64/13 P: Odvolanie podané 7. februára 2013 : H-Holding AG proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z  27. novembra 2012 vo veci T-672/11, H-Holding AG/Európsky parlament

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/5

         Odvolanie podané 7. februára 2013: H-Holding AG proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. novembra 2012 vo veci T-672/11, H-Holding AG/Európsky parlament
   (Vec C-64/13 P)
   2013/C 336/12
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: H-Holding AG (v zastúpení: R. Závodný, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament
   Súdny dvor Európskej únie (siedma komora) uznesením z 5. septembra 2013 odvolanie odmietol a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-300/08 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  11. júna 2009 — Leche Celta, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Celia SA [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Kombinovaná slovná a obrazová ochranná známka Celia — Relatívny dôvod zamietnutia zápisu — Podobnosť prihlasovanej ochrannej známky so skoršou ochrannou známkou — Ochranná známka označujúca zhodné výrobky — Pravdepodobnosť zámeny — Odvolanie zjavne neprípustné]

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/16

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 11. júna 2009 — Leche Celta, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Celia SA
   (Vec C-300/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Kombinovaná slovná a obrazová ochranná známka Celia - Relatívny dôvod zamietnutia zápisu - Podobnosť prihlasovanej ochrannej známky so skoršou ochrannou známkou - Ochranná známka označujúca zhodné výrobky - Pravdepodobnosť zámeny - Odvolanie zjavne neprípustné)
   2009/C 220/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Leche Celta, SL (v zastúpení: J. Calderón Chavero, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Celia SA (v zastúpení: D. Masson a F de Castelnau, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 23. apríla 2008, Leche Celta/ÚHVT (T-35/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu odvolateľky podanej proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. decembra 2006, týkajúcemu sa námietkového konania medzi Leche Celta SL a Celia SA — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) — Relatívny dôvod zamietnutia zápisu ochrannej známky — Pravdepodobnosť zámeny v súvislosti s prihláškou ochrannej známky podobnej skoršej ochrannej známke pre zhodné výrobky — Porovnanie označení z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Leche Celta SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-153/06: Žaloba podaná  21. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/31

         Žaloba podaná 21. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-153/06)
   (2006/C 131/58)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a K. Nyberg)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Fínska republika si tým, že neprijala, pokiaľ ide o autonómnu oblasť Åland, všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/96/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2003 o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice (1),

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 13. augusta 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 37, s. 24; Mim. vyd. 15/007, s. 359.


title: Vec C-222/08: Žaloba podaná 21. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/24

         Žaloba podaná 21. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-222/08)
   (2008/C 209/35)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. van Vliet a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si pri preberaní ustanovení týkajúcich sa výpočtu nákladov a financovania povinností univerzálnej služby nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajúce z článku 12 ods. 1, z článku 13 ods. 1 a z prílohy IV časť A smernice 2002/22/ES,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica 2002/22 upravuje okrem iného okolnosti, za ktorých nie sú potreby koncových užívateľov na trhu dostatočne uspokojované a obsahuje ustanovenia týkajúce sa prístupnosti univerzálnej služby. Článok 12 ods. 1 smernice stanovuje, že ak národné regulačné orgány usúdia, že poskytovanie univerzálnej služby môže predstavovať nespravodlivé zaťaženie podnikov určených na poskytovanie univerzálnej služby, budú kalkulovať čisté náklady za jej poskytovanie spôsobom stanoveným v článku 12. Príloha IV časť A obsahuje ustanovenia o kalkulovaní čistých nákladov. Článok 13 ods. 1 stanovuje, že ak na základe kalkulácie čistých nákladov uvedených v článku 12 národný regulačný orgán zistí, že podnik znáša neprimerané zaťaženie, členské štáty na žiadosť určeného podniku rozhodnú o zavedení kompenzačného mechanizmu.
   Belgicko podľa názoru Komisie neprebralo riadne ustanovenia článku 12 ods. 1, článku 13 ods. 1 a prílohy IV časti A smernice. Belgická právna úprava totiž nestanovuje posúdenie otázky, či ponúkanie sociálnych tarifov v rámci poskytovania univerzálnej služby predstavuje neprimerané zaťaženie uvedených podnikov. Belgické právne predpisy tak nespĺňajú požiadavky týkajúce sa výpočtu čistých nákladov, ako sú stanovené okrem iného v poslednej časti prílohy IV časť A smernice.


title: Vec T-186/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Atlantic Multipower Germany/ÚHVT – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva NOxtreme — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka X-TREME — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/45

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Atlantic Multipower Germany/ÚHVT – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme)
   (Vec T-186/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva NOxtreme - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka X-TREME - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 398/57)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: W. Berlit, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Nemecko) (v zastúpení: D. Jochim a R. Egerer, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. januára 2014 (vec R 764/2013-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG a Nutrichem Diät + Pharma GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec C-163/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Youssef Hassan/Breiding Vertriebsgesellschaft mbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 23 — Licencia — Register ochranných známok Spoločenstva — Právo držiteľa licencie začať konanie pre porušenie práv z ochrannej známky napriek tomu, že licencia nie je zapísaná v registri)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/9

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Youssef Hassan/Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
   (Vec C-163/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 23 - Licencia - Register ochranných známok Spoločenstva - Právo držiteľa licencie začať konanie pre porušenie práv z ochrannej známky napriek tomu, že licencia nie je zapísaná v registri))
   (2016/C 106/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Youssef Hassan

      Žalovaná: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

      Výrok rozsudku

   Článok 23 ods. 1, prvá veta nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že držiteľ licencie môže začať konanie pre porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva, ktorá je predmetom licencie, hoci táto licencia nebola zapísaná do registra ochranných známok Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 254, 3.8.2015.


title: Vec C-263/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Gorj (Rumunsko) 27. mája 2010 — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu — Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Gorj (Rumunsko) 27. mája 2010 — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu — Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Vec C-263/10)
   ()
   2010/C 234/35
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Gorj

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Iulian Andrei Nisipeanu

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu — Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že diskriminačné vnútroštátne dane, ktoré zakazuje, zahŕňajú aj daň upravenú v rumunskej právnej úprave naliehavým dekrétom vlády č. 50 z 25. apríla 2008, pokiaľ ide o ustanovenie dane za znečistenie z motorových vozidiel tak, ako bol zmenený naliehavými dekrétmi č. 208 z 8. decembra 2008, č. 218 z 11. decembra 2008, č. 7 z 19. februára 2009 a č. 117 z 30. decembra 2009?

               2.

               Umožňuje článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rumunsku, aby prostredníctvom vnútroštátnej právnej úpravy zaviedlo naliehavým dekrétom vlády č. 50/2008 s účinnosťou od 1. júla 2008 kritérium „prvého zápisu do evidencie v Rumunsku“ tak, ako sa uvádza v článku 4 písm. a) dekrétu? Je toto kritérium objektívnou náležitosťou zlučiteľnou s ustanoveniami Zmluvy?

               3.

               Oprávňuje článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rumunsko ako členský štát Európskej únie, aby s účinnosťou od 1. júla 2008 uplatňovalo daň za znečistenie z ojazdených motorových vozidiel dovážaných z Európskej únie alebo pochádzajúcich z kúpy v rámci Spoločenstva a ktoré sú po prvý krát zapísané do evidencie v Rumunsku, pričom od dane oslobodí ojazdené motorové vozidlá nadobudnuté v Rumunsku?

               4.

               Umožňuje článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie priznať Rumunsku v súlade s citovanou právnou úpravou oslobodenie od platenia dane za znečistenie výlučne pre „motorové vozidlá kategórie M1, ktoré zodpovedajú norme znečistenia Euro 4, ktorých objem valcov nepresiahne 2 000 cm3, ako aj pre všetky motorové vozidlá kategórie N1, ktoré zodpovedajú norme znečistenia Euro 4, po prvý krát zapísané do evidencie v Rumunsku alebo v inom členskom štáte Európskej únie v období od 15. decembra 2008 do 31. decembra 2009“, a nepriznať ho motorovým vozidlám s inými vlastnosťami než sú uvedené vlastnosti?

               5.

               Má sa článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že umožňuje Rumunsku ochraňovať vnútroštátny automobilový priemysel, keďže daň za znečistenie sa platí len za dovezené ojazdené motorové vozidlá zapísané do evidencie v Európskej únii alebo nadobudnuté v rámci Spoločenstva, pričom sa nevzťahuje na ojazdené motorové vozidlá, ktoré už boli v Rumunsku zapísané do evidencie a ktoré sú predmetom opätovného predaja na tomto území?

               6.

               Predstavujú uvedené situácie diskriminačnú daň, zakázanú ustanoveniami článku 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ sa kritérium „prvého zápisu do evidencie v Rumunsku“ upravené v článku 4 písm. a) naliehavého dekrétu vlády č. 50/2008 nemôže považovať za objektívne vo vzťahu k uvedenému cieľu ustanoviť daň za znečistenie s uplatnením zásady „znečisťovateľ platí“ a pokiaľ daň spojená s týmto kritériom ochraňuje vnútroštátnu výrobu nových motorových vozidiel, ako aj vnútroštátny trh ojazdených motorových vozidiel?


title: Vec T-63/10: Žaloba podaná 10. februára 2010 — Jurašinović/Rada

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/50

         Žaloba podaná 10. februára 2010 — Jurašinović/Rada
   (Vec T-63/10)
   2010/C 113/81
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ivan Jurašinović (Angers, Francúzsko) (v zastúpení: N. Amara-Lebret, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie zo 7. decembra 2009, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k týmto dokumentom:

                           —

                           rozhodnutia Rady o postúpení dokumentov Medzinárodnému trestnému tribunálu pre bývalú Juhosláviu, o ktorých sprístupnenie tento tribunál požiadal v rámci konania Gotovina,

                           —

                           kompletná korešpondencia, ktorú si v tejto súvislosti medzi sebou vymenili inštitúcie EÚ a Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (prípadne prílohy), a najmä pôvodné žiadosti tak Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu, ako aj advokátov Gotovinu,

               —

               zaviazať Radu EÚ — Generálny sekretariát, aby povolila prístup ku všetkým požadovaným dokumentom v elektronickej podobe,

               —

               zaviazať Radu EÚ na zaplatenie sumy 2 000 eur bez dane, teda 2 392 eur vrátane dane žalobcovi, ako náhrady trov konania s úrokmi vo výške sadzby ECB ku dňu podania žaloby.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia zo 7. decembra 2009, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k rozhodnutiam Rady o postúpení dokumentov Medzinárodnému trestnému tribunálu pre bývalú Juhosláviu, o ktorých sprístupnenie tento tribunál požiadal v rámci konania Gotovina a ku kompletnej korešpondencii, ktorú si v tejto súvislosti medzi sebou vymenili inštitúcie EÚ a Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (prípadne prílohy), a najmä pôvodné žiadosti tak Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu, ako aj advokátov Gotovinu.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody založené na:

               —

               nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Rada odmietla prístup k dokumentom na základe článku 70B rokovacieho a dôkazného poriadku Medzinárodného trestného tribunálu pre bývalú Juhosláviu, aj keď sa tento dokument nedá uplatniť,

               —

               nenarušení ochrany súdneho konania a právneho poradenstva podľa článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 (1), keďže táto výnimka sa týka ochrany súdneho konania Európskej únie a členských štátov a nie súdneho konania pred Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu, ktoré nespadá pod súdnu právomoc EÚ,

               —

               nenarušení ochrany verejného záujmu, pokiaľ ide o medzinárodné vzťahy podľa článku 4 ods. 1 písm. a) tretej zarážky tohto nariadenia,

               —

               existencii prevažujúceho verejného záujmu podľa článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001, keďže žalobca požiadal o sprístupnenie požadovaných dokumentov, aby uplatnil svoje práva v rámci konania vo veci T-465/09. Táto žiadosť je súčasťou prístupu k spravodlivosti a práva na spravodlivé súdne konanie na európskych súdoch. Okrem toho spor, ktorého sa tieto dokumenty týkajú, bol skončený už v roku 1995.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 1451, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)


title: Vec T-93/12: Žaloba podaná 23. februára 2012 — Gas/ÚHVT — Grotto (BLUE JEANS GAS)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/21

         Žaloba podaná 23. februára 2012 — Gas/ÚHVT — Grotto (BLUE JEANS GAS)
   (Vec T-93/12)
   2012/C 126/42
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: André Pierre Gas (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levy, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grotto SpA (Chiuppano, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. decembra 2011 vo veci R 620/2009-1 v celom rozsahu a vrátil vec ÚHVT, aby o nej opätovne rozhodol s prihliadnutím na rozhodnutie, ktoré má prijať,

               —

               uložil majiteľovi namietanej ochrannej známky Spoločenstva povinnosť, aby v celom rozsahu nahradil vzniknuté trovy tohto konania a žalobcovi nahradil trovy odvolacieho konania, ktoré doposiaľ vynaložil.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „BLUE JEANS GAS“ pre tovary zaradené v triedach 3, 9, 14 a 25 — ochranná známka Spoločenstva zapísaná pod číslom 305050.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti sa zakladá jednak na uplatnení článku 53 ods. 1 písm. a) a c), článku 8 ods. 1 písm. b), článku 53 ods. 2 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, a jednak na zápise francúzskych obrazových ochranných známok „-GAS- BIJOUX“, č. 1594704, a „BIJOUX -GAS-“, č. 1627459, pre tovary zaradené v triedach 14 a 25.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné zrušenie ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia, čiastočné zrušenie ochrannej známky Spoločenstva a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 56 ods. 3 nariadenia č. 40/94 (nový článok 57 ods. 3) a pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95, porušenie článku 15 ods. 1 a 2 nariadenia č. 40/94 a článku L 714 ods. 5 písm. b) francúzskeho zákonníka o duševnom vlastníctve, porušenie článku 73 nariadenia č. 40/94 (nový článok 75), pretože odvolací senát sa dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení týkajúcich sa dôkazu o používaní skoršej ochrannej známky v súvislosti s triedou 25.
   Nesprávne uplatnenie článku 52 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 a porušenie článku 53 nariadenia č. 40/94 a ustanovení francúzskeho práva, konkrétne článku 2262 Code Civil (Občianskeho zákonníka) a článku L 714 ods. 3 francúzskeho zákonníka o duševnom vlastníctve, pretože odvolací senát nesprávne posúdil pravdepodobnosť zámeny.
   Porušenie článku 74 nariadenia č. 40/94, pretože odvolací senát tým, že rozhodol o porovnaní tovarov v triede 14, ktoré nebolo predmetom odvolania, o ktorom konal, rozhodol ultra petitum.
   Porušenie článku 62 ods. 1 nariadenia č. 40/94, pretože odvolací senát po tom, čo rozhodol, že bude vykonávať právomoc výmazového oddelenia, nemôže svoje preskúmanie obmedziť iba na skoršie právo vyplývajúce z ochrannej známky č. 1594704, ani vrátiť vec späť výmazovému oddeleniu, aby rozhodlo o ostatných uvádzaných právach, ktoré už boli predmetom preskúmania.


title: Vec F-17/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. marca 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Verejná služba — Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku — Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby — Vlastnoručný podpis advokáta rozdielny od podpisu, ktorý sa nachádza na origináli žaloby zaslanej poštou — Omeškanie žaloby — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/34

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. marca 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-17/12) (1)

   (Verejná služba - Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku - Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby - Vlastnoručný podpis advokáta rozdielny od podpisu, ktorý sa nachádza na origináli žaloby zaslanej poštou - Omeškanie žaloby - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 147/64
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na uloženie povinnosti Komisii nahradiť škodu, ktorá údajne vznikla žalobcovi z dôvodu neprimeranej dĺžky konania o uznanie závažnosti jeho choroby

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 33.


title: Vec T-302/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júna 2017 – Bay/Parlament („Inštitucionálne právo — Rozhodnutie predsedu parlamentu, ktorým sa ukladá európskemu poslancovi pokuta vo forme straty nároku na denný príspevok — Článok 166 Rokovacieho poriadku Parlamentu — Právo na prístup k spisu — Skutkový omyl“)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júna 2017 – Bay/Parlament
   (Vec T-302/16) (1)

   ((„Inštitucionálne právo - Rozhodnutie predsedu parlamentu, ktorým sa ukladá európskemu poslancovi pokuta vo forme straty nároku na denný príspevok - Článok 166 Rokovacieho poriadku Parlamentu - Právo na prístup k spisu - Skutkový omyl“))
   (2017/C 249/40)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Nicolas Bay (La-Celle-Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: A. Cuignache, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz, S. Alonso de León a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia predsedu parlamentu z 9. marca 2016 a rozhodnutia kancelárie Parlamentu z 11. apríla 2016, ktorými sa žalobcovi ukladá pokuta vo forme straty nároku na denný príspevok na obdobie piatich dní

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nicolas Bay je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec F-63/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. júna 2012 — Macchia/Komisia ( „Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú — Voľná úvaha administratívy — Povinnosť starostlivosti — Článok 8 PZOZ — Článok 4 rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u z  30. júna 2005 o novej politike v oblasti prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov OLAF-om — Maximálna doba pracovných zmlúv dočasných zamestnancov“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. júna 2012 — Macchia/Komisia
   (Vec F-63/11) (1)

   (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú - Voľná úvaha administratívy - Povinnosť starostlivosti - Článok 8 PZOZ - Článok 4 rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u z 30. júna 2005 o novej politike v oblasti prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov OLAF-om - Maximálna doba pracovných zmlúv dočasných zamestnancov)
   2012/C 227/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Macchia (Woluwé-Saint-Lambert, Belgicko) (v zastúpení: S. Rogrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia neobnoviť žalobcovi zmluvu dočasného zamestnanca

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie úradujúceho generálneho riaditeľa Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) z 12. augusta 2010 o zamietnutí žiadosti, ktorú podal L. Macchia, na obnovenie jeho zmluvy dočasného zamestnanca, sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011, s. 32.


title: Vec C-565/07: Odvolanie podané 31. decembra 2007 : AMS Advanced Medical Servicies GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  18. októbra 2007 vo veci T-425/03, AMS Advanced Medical Servicies GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/23

         Odvolanie podané 31. decembra 2007: AMS Advanced Medical Servicies GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 18. októbra 2007vo veci T-425/03, AMS Advanced Medical Servicies GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-565/07)
   (2008/C 64/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: AMS Advanced Medical Servicies GmbH (v zastúpení: S. Schäffler, advokátka)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), American Medical Systems, Inc.
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. októbra 2007,

               —

               zaviazať žalovaného a odporcu v konaní o opravnom prostriedku na náhradu trov tohto konania a trov konania pred Súdom prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolanie sa zakladá na porušení práva Spoločenstva zo strany Súdu prvého stupňa. Súd prvého stupňa nepripustil žiadosť odvolateľa podanú už v konaní pred odvolacím senátom a smerujúcu voči osobe, ktorá podala námietky, aby predložila dôkaz o používaní ochrannej známky. Týmto konaním sa nedostatočne zohľadňuje zásada funkčnej kontinuity medzi inštanciami Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu a porušuje sa článok 43 ods. 2 a 3, ako aj článok 74 nariadenia č. 40/94.
   Podľa zásady funkčnej kontinuity medzi inštanciami ÚHVT by odvolací senát musel oprieť svoje rozhodnutie o všetky tvrdenia odvolateľa predložené jednak v konaní pred námietkovým oddelením a jednak v konaní pred odvolacím senátom.


title: Vec T-207/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/60

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-207/04) (1)

   (2008/C 301/100)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec C-5/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 1 de Lleida — Španielsko) — Marc Betriu Montull/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Sociálna politika — Smernica 92/85/EHS — Ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok — Článok 8 — Materská dovolenka — Smernica 76/207/EHS — Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia — Článok 2 ods. 1 a 3 — Právo na dovolenku v súvislosti s narodením dieťaťa pre matky zamestnankyne — Možnosť využitia matkou zamestnankyňou alebo otcom zamestnancom — Matka, ktorá nie je zamestnaná a ktorá nie je poistená vo verejnom systéme sociálneho zabezpečenia — Vylúčenie práva na dovolenku pre otca zamestnanca — Biologický otec a adoptívny otec — Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/19

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 1 de Lleida — Španielsko) — Marc Betriu Montull/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Vec C-5/12) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 92/85/EHS - Ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok - Článok 8 - Materská dovolenka - Smernica 76/207/EHS - Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia - Článok 2 ods. 1 a 3 - Právo na dovolenku v súvislosti s narodením dieťaťa pre matky zamestnankyne - Možnosť využitia matkou zamestnankyňou alebo otcom zamestnancom - Matka, ktorá nie je zamestnaná a ktorá nie je poistená vo verejnom systéme sociálneho zabezpečenia - Vylúčenie práva na dovolenku pre otca zamestnanca - Biologický otec a adoptívny otec - Zásada rovnosti zaobchádzania)
   2013/C 344/31
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 1 de Lleida

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Marc Betriu Montull

      Žalovaný: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Juzgado de lo Social de Lleida — Výklad smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187) a smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. EÚ L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca právo na prestávky na dojčenie v prospech matky šesť týždňov po pôrode — Právo zamestnaného otca na dovolenku — Podmienky — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pre zamestnaných adoptívnych otcov, ale nie pre biologických otcov, právo prerušiť vykonávanie ich pracovnej zmluvy pri zachovaní ich pracovného miesta, hradiac ich odmenu na ťarchu sociálneho zabezpečenia — Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania

      Výrok rozsudku

   Smernicu Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) a smernicu Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, treba vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že otec dieťaťa, ktorý je zamestnancom, môže so súhlasom matky, ktorá je tiež zamestnankyňou, čerpať materskú dovolenku po uplynutí doby šiestich týždňov po pôrode s výnimkou prípadov nebezpečenstva pre jej zdravie, zatiaľ čo otec, ktorý má postavenie zamestnanca, nemá na takúto dovolenku nárok, ak matka jeho dieťaťa nemá postavenie zamestnankyne a nie je poistená vo verejnom systéme sociálneho zabezpečenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec T-274/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. decembra 2005  – Rounis/Komisia ( Úradníci — Hodnotiaca správa — Žaloba o neplatnosť — Zánik právneho záujmu — Zastavenie konania — Žaloba o náhradu škody — Oneskorené vyhotovenie správy o udelení bodov )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. decembra 2005 – Rounis/Komisia
   (Vec T-274/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotiaca správa - Žaloba o neplatnosť - Zánik právneho záujmu - Zastavenie konania - Žaloba o náhradu škody - Oneskorené vyhotovenie správy o udelení bodov“)
   (2006/C 48/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Georgios Rounis (Brusel, Belgicko), (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia odvolacieho hodnotiteľa o potvrdení hodnotiacich správ žalobcu za obdobia 1997/1999 a 1999/2001 a na strane druhej návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o návrhoch na zrušenie sa zastavuje.

               2.

               Komisia je povinná zaplatiť žalobcovi sumu 3 500 eur.

               3.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               4.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a dve tretiny trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-637/15 P: Odvolanie podané 1. decembra 2015: VSM Geneesmiddelen BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-578/14, VSM Geneesmiddelen BV/Európska komisia

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/20

         Odvolanie podané 1. decembra 2015: VSM Geneesmiddelen BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-578/14, VSM Geneesmiddelen BV/Európska komisia
   (Vec C-637/15 P)
   (2016/C 048/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: VSM Geneesmiddelen BV (v zastúpení: U. Grundmann, Rechsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-578/14 doručené faxom 21. septembra 2015,

               —

               zrušiť rozhodnutie predsedu komory neprihliadať na listy podané 22. a 24. júla 2015 do spisu vo veci T-578/14, oznámené 21. septembra 2015,

               —

               určiť, že Komisia protiprávne neiniciovala hodnotenie zdravotných tvrdení o rastlinných látkach Európskym úradom pre bezpečnosť potravín upravené v článku 13 ods. 3 nariadenia (ES) 1924/2006 od 1. augusta 2014 a subsidiárne zrušiť rozhodnutie, údajne obsiahnuté v liste Komisie z 29. júna 2014, o nezačatí hodnotenia zdravotných tvrdení o rastlinných látkach zo strany EFSA, podľa článku 13 pred 1. augustom 2014,

               —

               uložiť Komisii náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 13 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (ďalej len „nariadenie o zdravotných tvrdeniach“), mala Európska komisia prijať najneskôr do 31. januára 2010 zoznam povolených tvrdení o látkach používaných v potravinách. Pri príprave prijatia takéhoto zoznamu bol Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „EFSA“) poverený posúdením tvrdení, ktoré predložili členské štáty. V septembri 2010 však Komisia oznámila, že preruší a prehodnotí hodnotiaci postup, pokiaľ ide o tvrdenia týkajúce sa rastlinných látok, v dôsledku čoho EFSA prestal posudzovať tieto tvrdenia. Komisia prerušila len hodnotiaci postup týkajúci sa rastlinných látok, pričom prerušenie sa netýkalo iných podobných chemických látok.
   VSM Geneesmiddelen B.V. Európsku komisiu listom z 23. apríla 2014 vyzvala, aby EFSA uložila pokyn bezodkladne obnoviť posudzovanie zdravotných tvrdení týkajúcich sa rastlinných látok používaných v potravinách.
   VSM Geneesmiddelen B.V. sa vo významnej miere dotýka súčasné právne vákuum a neistota v oblasti zdravotných tvrdení týkajúcich sa rastlinných látok používaných v potravinách. Niektoré zdravotné tvrdenia, ktoré boli predložené Európskej komisii, sa týkajú rastlinných látok, ktoré sa používajú vo výrobkoch, ktoré vyrába VSM Geneesmiddelen B.V. Medzi nimi sa uvádzajú tvrdenia týkajúce sa pŕhľavy/urtica (tvrdenia 2346, 2498 a 2787), ľubovníka bodkovaného/hypericum perforatum (tvrdenia 2272 a 2273), medovky lekárskej (tvrdenia 3712, 3713, 2087, 2303 a 2848) a hamamelis virginiana (tvrdenie 3383). Žiadne z týchto tvrdení nebolo do dnešného dňa zo strany EFSA posúdené a teda nie je uvedené na zozname Komisie podľa článku 13 ods. 3 nariadenia o zdravotných tvrdeniach.
   Príslušný Komisár odvolateľku v liste z 19. júna 2014 informoval, že Komisia bola oboznámená s rôznymi obavami členských štátov a subjektov, týkajúcimi sa odlišného zaobchádzania s výrobkami obsahujúcimi tieto látky, jednak na základe právnej úpravy týkajúcej sa zdravotných tvrdení o potravinách a jednak právnej úpravy tradičných liečiv z rastlín. Komisár informoval odvolateľku, že Komisia v tomto štádiu nezačne hodnotenie zdravotných tvrdení o rastlinných látkach. Potrebuje totiž určitý čas na určenie najefektívnejšieho požadovaného postupu.
   Odpoveď Komisára nebola pre odvolateľku prijateľná. Z toho dôvodu advokát, ktorý zastupuje odvolateľku v tomto konaní, zaslal Komisárovi 8. júla 2014 ďalší list v ktorom bola stanovená lehota pre posúdenie tvrdení týkajúcich sa rastlinných látok zo strany EFSA končiaca 31. júla 2014. Na tento list neprišla žiadna odpoveď.
   Odvolateľka podala žalobu na Všeobecný súd, ktorou požaduje, aby sa určilo, že Komisia protiprávne neiniciovala hodnotenie zdravotných tvrdení o rastlinných látkach zo strany EFSA a subsidiárne žiada zrušiť rozhodnutie o nezačatí hodnotenia zdravotných tvrdení o rastlinných látkach zo strany EFSA. Všeobecný súd zamietol žalobu vo veci T-578/14 ako neprípustnú uznesením zo 16. septembra 2015. Týmto odvolaním odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor zrušil vyššie uvedené uznesenie Všeobecného súdu a prijal rozhodnutie, ktoré sa žiada žalobou podanou na Všeobecný súd.
   Napadnuté uznesenie obsahuje procesné chyby, ktoré poškodzujú záujmy odvolateľky a Všeobecný súd navyše vyššie uvedeným uznesením porušil právo Únie. Všeobecný súd rozhodol, že žaloba je neprípustná, pretože i) odvolateľka nerešpektovala lehoty stanovené právnou úpravou, ii) nepreukázala riadne, že má záujem na konaní, iii) prechodné opatrenia stanovené v článku 28 nariadenia č. 1924/2006 postačujú na ochranu podnikateľských subjektov potravinárskeho odvetvia a neexistuje žiadna výhoda vyplývajúca z prijatia konečného zoznamu zdravotných tvrdení povolených pre subjekty potravinárskeho odvetvia a iv) ustanovenia nariadenia o zdravotných tvrdeniach ponechávajú na úvahu Komisie definovanie časového rámca v ktorom by sa mal prijať zoznam povolených zdravotných tvrdení a Komisia má v tejto oblasti pri tom širokú diskrečnú právomoc. Tieto konštatovania Všeobecného súdu odporujú ZFEÚ, Charte základných práv Európskej únie a iným predpisom práva Únie.
   Komisia nemá širokú diskrečnú právomoc pre posúdenie kedy konať a ako konať. V článku 13 ods. 3 nariadenia č. 1924/2006 sa uvádza, že Komisia sa musí poradiť s EFSA pred prijatím akéhokoľvek rozhodnutia a že vypracovanie zoznamu musí dokončiť najneskôr pred 31. januárom 2010. Komisia nemá žiadnu právomoc posúdenia pokiaľ ide o poradu s EFSA, ako aj o prijatie zoznamu najneskôr pred 31. januárom 2010. Všeobecný súd uviedol nesprávne odôvodnenie. Keďže členské štáty musia prijať obsah smerníc Európskej únie v lehote stanovenej smernicou a v dôsledku toho podliehajú právu Únie, rovnaké úvahy sa uplatňujú na Európsku komisiu, ktorá je tiež viazaná lehotami stanovenými nariadením. Pokiaľ sa nedodržanie lehôt členskými štátmi považuje za zjavné porušenie práva Európskej únie, rovnaké úvahy sa uplatňujú na nerešpektovanie lehôt stanovených nariadením o zdravotných tvrdeniach Komisiou.
   Všeobecný súd mylne uviedol, že podnikateľské subjekty potravinárskeho odvetvia, ako odvolateľka, sú chránené prechodnými opatreniami. Článok 28 ods. 5 nariadenia sa týka priamo článku 13 ods. 3 nariadenia, čo znamená, že prechodné opatrenia sa skončili najneskôr 31. januára 2010. Dalo by sa súhlasiť s tým, že táto lehota sa nedodržala a že prechodné opatrenia sa uplatňujú po 31. januári 2010 počas niekoľkých mesiacov, ale nerešpektovanie právom stanovenej lehoty počas šiestich rokov nie je v súlade so samotnými cieľmi nariadenia o zdravotných tvrdeniach.
   Z dôvodu, že odvolateľka podala žiadosti, ktoré teraz EFSA skúma, odvolateľka spĺňa kritérium osobnej dotknutosti a preto môže podať žalobu proti Komisii. Tvrdenia Všeobecného súdu vo veci T-296/12 sa uplatňujú aj na túto vec.
   Odvolateľka dodržala všetky lehoty stanovené v článkoch 265 a 263 ZFEÚ. Všeobecný súd porušil právo odvolateľky na účinný prostriedok nápravy pred súdom podľa Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec C-362/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. júna 2007 – Jacques Wunenburger/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Verejná služba — Povýšenie — Výberové konanie — Zamietnutie kandidatúry odvolateľa — Odvolanie z pracovného miesta — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne právne posúdenie — Vzájomné odvolanie — Predmet konania — Záujem na konaní)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. júna 2007 – Jacques Wunenburger/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-362/05 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Povýšenie - Výberové konanie - Zamietnutie kandidatúry odvolateľa - Odvolanie z pracovného miesta - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne právne posúdenie - Vzájomné odvolanie - Predmet konania - Záujem na konaní)
   (2007/C 170/09)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Jacques Wunenburger (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia a V. Dehin, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 5. júla 2005, Wunenburger/Komisia (T-370/03), ktorým sa zamieta žiadosť o zrušenie rozhodnutia Komisie o zamietnutí kandidatúry odvolateľa na miesto riaditeľa na riaditeľstve „Afrika, Karibské ostrovy, Tichomorie“ (AIDCO.C) a o vymenovaní iného kandidáta na toto miesto
   Výrok rozsudku

               1.

               Hlavné odvolanie aj vzájomné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               Pán Wunenburger je povinný nahradiť trovy konania spojené s hlavným odvolaním.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania spojené so vzájomným odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005, s. 15.


title: Vec T-390/08: Žaloba podaná 18. septembra 2008 – Bank Melli Iran/Rada

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/49

         Žaloba podaná 18. septembra 2008 – Bank Melli Iran/Rada
   (Vec T-390/08)
   (2008/C 272/94)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Bank Melli Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: L. Defalque, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2008/475/ES z 23. júna 2008 v časti B bode 4 prílohy týkajúcej sa prijatia reštriktívnych opatrení voči Iránu, pokiaľ sa uplatňujú na Bank Melli Iran, jej dcérske spoločnosti a pobočky,

               —

               subsidiárne rozhodnúť o neuplatňovaní článku 15 ods. 2 a článku 7 ods. 2 nariadenia Rady 423/2007 z 19. apríla 2007 na tento spor podľa článku 241 ES,

               —

               v každom prípade zaviazať Radu na náhradu všetkých trov konania podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V tejto veci žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia Rady 2008/475/ES z 23. júna 2008, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (1), v rozsahu, v akom je žalobca zaradený do zoznamu fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje sú zmrazené podľa tohto ustanovenia.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca sedem dôvodov založených:

               —

               na porušení podstatných formálnych náležitostí Zmluvy ES, právnych normách týkajúcich sa jej uplatňovania, zneužití právomoci, ako aj na nedodržaní článku 7 ods. 2 spoločnej pozície 2007/140/SZBP (2), keďže napadnuté rozhodnutie bolo prijaté bez toho, aby bolo dodržané pravidlo jednomyseľnosti stanovené v článku 7 ods. 2 spoločnej pozície 2007/140/SZBP,

               —

               incidenčne, na námietke nezákonnosti článku 15 ods. 2 nariadenia č. 423/2007 (3), ktorý stanovuje rozhodovanie kvalifikovanou väčšinou,

               —

               na porušení zásady rovnosti zaobchádzania tým, že Rada nariadila zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov žalobcu bez toho, aby uplatnila toto opatrenie na iné iránske banky, ktoré sa nachádzajú v zhodnej situácii,

               —

               na porušení zásady proporcionality, keďže Rada nariadila zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov žalobcu, hoci rezolúcia Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 1803 (2008) požadovala od štátov iba to, aby vyžadovali dôkaz o obozretnosti vo vzťahu k činnostiam, ktoré vykonávajú finančné inštitúcie so sídlom na ich území s bankami s domicilom v Iráne vrátane žalobcu,

               —

               na porušení práva na obhajobu, práva byť vypočutý a práva na účinné súdne preskúmanie, keďže i) od štátov sa v rezolúcii 1803 (2008) požadovalo iba to, aby vyžadovali dôkaz o obozretnosti, a ii) na žalobcu sa nevzťahovali predchádzajúce rezolúcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov [rezolúcie 1737 (2006) a 1747 (2007)]; okrem toho dôkazy použité v neprospech žalobcu mu neboli oznámené,

               —

               na porušení základného práva vlastniť majetok,

               —

               na porušení článku 15 ods. 3 nariadenia č. 423/2007, keďže Rada mala uviesť individuálne a špecifické dôvody pre svoje rozhodnutie vo vzťahu k povinnosti obozretnosti, ktorá sa ako jediná nachádza v rezolúcii 1803 (2008), a vo vzťahu k zaobchádzaniu s inými iránskymi bankami,

               —

               na porušení právomocí Spoločenstva, keďže zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov žalobcu predstavuje kvázi trestnú sankciu, a to o to viac, že v tejto veci nejde o prebratie rezolúcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov, lebo rezolúcia 1803 (2008) nestanovuje také zmrazenie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 163, s. 29.

      (2)  Spoločná pozícia Rady 2007/140/SZBP z 27. februára 2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 61, s. 49).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 423/2007 z 19. apríla 2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 103, s. 1).


title: Vec C-224/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 20. apríla 2016 – Asociacija na bălgarskite predprijatija za meždunarodni prevozi i pătištata (AEBTRI)/Načalnik na Mitnica Burgas ako nástupca Mitnica Svilengrad

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 20. apríla 2016 – Asociacija na bălgarskite predprijatija za meždunarodni prevozi i pătištata (AEBTRI)/Načalnik na Mitnica Burgas ako nástupca Mitnica Svilengrad
   (Vec C-224/16)
   (2016/C 243/23)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven administrativen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Asociacija na bălgarskite predprijatija za meždunarodni prevozi i pătištata (AEBTRI)

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Načalnik na Mitnica Burgas ako nástupca Mitnica Svilengrad

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má Súdny dvor s cieľom zabrániť vydávaniu protichodných súdnych rozhodnutí právomoc vykladať Colný dohovor o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR uzavretý 14. novembra 1975 v Ženeve (Dohovor TIR), ktorý bol v mene Európskeho spoločenstva schválený nariadením Rady (EHS) č. 2112/78 (1) z 25. júla 1978 (Ú. v. ES L 252, 1978, s. 1; v Európskom spoločenstve nadobudol platnosť 20. júna 1983) záväzným spôsobom pre všetky súdy členských štátov, ak ide o oblasť upravenú v článkoch 8 a 11 tohto dohovoru, na účely posúdenia, či sa uplatní ručiteľská povinnosť záručného združenia, ktorú upravuje aj článok 457 ods. 2 vykonávacieho nariadenie (2) k Colnému kódexu?

               2.

               Možno na základe výkladu článku 457 ods. 2 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 8 ods. 7 (teraz článok 11 ods. 2) Dohovoru TIR a vysvetlivkami k nemu konštatovať, že v prípade, o aký ide v tejto veci, sú colné orgány po splatnosti dlhov uvedených v článku 8 ods. 1 a 2 Dohovoru TIR podľa možností [povinné] požadovať ich zaplatenie najskôr od držiteľa karnetu TIR, ktorý tieto sumy priamo dlží a až následne vyzvať na ich zaplatenie záručné združenie?

               3.

               Je potrebné sa domnievať, že príjemca, ktorý prevzal alebo prechováva tovar, o ktorom je známe, že sa prepravoval v režime na základe karnetu TIR, a v prípade ktorého nie je zrejmé, že bol predložený a ohlásený colnému orgánu určenia, sa len na základe týchto okolností považuje za osobu, ktorá mala vedieť, že tento tovar bol odňatý spod colného dohľadu, pričom tento príjemca sa má posúdiť ako solidárny dlžník v zmysle článku 203 ods. 3 tretej zarážky v spojení s článkom 213 Colného kódexu Spoločenstva?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku: bráni nečinnosť colného orgánu spočívajúca v tom, že takéhoto príjemcu nevyzval na zaplatenie colného dlhu, tomu, aby sa uplatnila ručiteľská povinnosť záručného združenia v zmysle článku 1 písm. q) [Dohovoru TIR], ktorú upravuje aj článok 457 ods. 2 vykonávacieho nariadenia?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2112/78 z 25. júla 1978, ktoré sa týka uzavretia Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR (Dohovor TIR) zo 14. novembra 1975 v Ženeve (Ú. v. ES L 252, 1978, s. 1; Mim. vyd. 02/001, s. 208)

      (2)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3)


title: Vec T-407/13: Žaloba podaná 30. júla 2013 — Al Assad/Rada

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/56

         Žaloba podaná 30. júla 2013 — Al Assad/Rada
   (Vec T-407/13)
   2013/C 344/101
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bouchra Al Assad (Damask, Sýria) (v zastúpení: G. Karouni a C. Dumont, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil

                           —

                           rozhodnutie 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii v rozsahu, v akom sa týka pani Bouchry Al Assad,

                           —

                           vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, v znení korigenda z 9. mája 2013, v rozsahu, v akom sa týka pani Bouchry Al Assad,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania na základe článkov 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné ako prvý, druhý, tretí, piaty, šiesty a siedmy žalobný dôvod uvedené v rámci veci T-383/11, Makhlouf/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 2011, s. 30.


title: Vec C-425/14: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Taliansko) – Impresa Edilux srl, zástupkyňa dočasného združenia podnikov, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)/Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky — Smernica 2004/18/ES — Dôvody vylúčenia z účasti na verejnom obstarávaní — Zákazka nedosahujúca prahovú hodnotu uplatnenia tejto smernice — Základné pravidlá Zmluvy o FEÚ — Vyhlásenie o prijatí protokolu zákonnosti o boji proti kriminálnym aktivitám — Vylúčenie z dôvodu nepredloženia takéhoto vyhlásenia — Prípustnosť — Proporcionalita)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana – Taliansko) – Impresa Edilux srl, zástupkyňa dočasného združenia podnikov, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)/Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana
   (Vec C-425/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Smernica 2004/18/ES - Dôvody vylúčenia z účasti na verejnom obstarávaní - Zákazka nedosahujúca prahovú hodnotu uplatnenia tejto smernice - Základné pravidlá Zmluvy o FEÚ - Vyhlásenie o prijatí protokolu zákonnosti o boji proti kriminálnym aktivitám - Vylúčenie z dôvodu nepredloženia takéhoto vyhlásenia - Prípustnosť - Proporcionalita))
   (2015/C 414/12)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Impresa Edilux srl, zástupkyňa dočasného združenia podnikov, Società Italiana Costruzioni e Forniture srl (SICEF)

      Žalovaní: Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani, Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

      za účasti: Icogen Srl

      Výrok rozsudku

   Základné pravidlá a všeobecné zásady Zmluvy o FEÚ, osobitne zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ako aj povinnosť transparentnosti, ktorá z nich vyplýva, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takému ustanoveniu vnútroštátneho práva, na základe ktorého verejný obstarávateľ môže stanoviť, že záujemca alebo uchádzač bude automaticky vylúčený z postupu verejného obstarávania týkajúceho sa verejnej zákazky z dôvodu, že spolu so svojou ponukou nepredložil písomný dokument o prijatí záväzkov a vyhlásení obsiahnutých v protokole zákonnosti dotknutom vo veci samej, ktorého cieľom je zabrániť prenikaniu organizovaného zločinu do oblasti verejného obstarávania. Pokiaľ však takýto protokol obsahuje vyhlásenia, že záujemca alebo uchádzač sa nenachádza v postavení ovládajúceho podniku alebo v združení s inými záujemcami alebo uchádzačmi, že neuzavrel a neuzavrie s ostatnými účastníkmi postupu verejného obstarávania nijakú dohodu a že nevyužije ako subdodávateľa žiadny z podnikov, ktoré sa zúčastnili na tomto postupe, absencia takýchto vyhlásení nemôže mať za následok automatické vylúčenie záujemcu alebo uchádzača z uvedeného postupu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec T-483/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2009 — Giordano Enterprises/ÚHVT — Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochranná známky Spoločenstva GIORDANO — Skoršia slovná národná ochranná známka GIORDANO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Čiastočné zamietnutie zápisu — Článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]) ]

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2009 — Giordano Enterprises/ÚHVT — Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)
   (Vec T-483/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochranná známky Spoločenstva GIORDANO - Skoršia slovná národná ochranná známka GIORDANO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Čiastočné zamietnutie zápisu - Článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])“)
   2010/C 37/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Giordano Enterprises Ltd (F.T. Labuan, Malajzia) (v zastúpení: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: José Dias Magalhães & Filhos Lda (Arrifana Vfr, Portugalsko) (v zastúpení: J. M. João, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. júla 2008 (vec R 1864/2007-2), ktorá sa týka námietkového konania medzi José Dias Magalhães & Filhos Lda a Giordano Enterprises Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Giordano Enterprises Ltd. znáša svoje trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec C-564/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  11. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 49 ES — Slobodné poskytovanie služieb — Patentoví zástupcovia — Povinnosť uzavrieť zmluvu o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone povolania — Povinnosť poveriť osobu s bydliskom v členskom štáte poskytovania služieb)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-564/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 49 ES - Slobodné poskytovanie služieb - Patentoví zástupcovia - Povinnosť uzavrieť zmluvu o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone povolania - Povinnosť poveriť osobu s bydliskom v členskom štáte poskytovania služieb)
   2009/C 180/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl a G. Kunnert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ES — Požiadavky uložené vnútroštátnou právnou úpravou patentovým zástupcom zákonne usadeným v iných členských štátoch, aby mohli dočasne poskytovať služby v dotknutom členskom štáte — Povinnosť zápisu do vnútroštátneho registra, uzavretia zmluvy o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone povolania, zaviazania sa dodržiavať všetky vnútroštátne disciplinárne pravidlá, iné ako tie, ktoré sú spojené s odbornou kvalifikáciou, a konania spoločne s domácim zástupcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že vyžaduje od všetkých patentových zástupcov právoplatne usadených v inom členskom štáte, ktorí chcú dočasne poskytovať služby v Rakúsku, aby poverili osobu s bydliskom v tomto štáte, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec T-433/17: Žaloba podaná 12. júla 2017 – Dehousse/Súdny dvor Európskej únie

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/32

         Žaloba podaná 12. júla 2017 – Dehousse/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec T-433/17)
   (2017/C 300/40)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Franklin Dehousse (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a S. Rodrigues, avocats)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že táto žaloba je prípustná a dôvodná,

         a na základe toho,

               —

               zrušil rozhodnutie z 18. mája 2017, ktorým žalovaný zamietol jeho opakovanú žiadosť o prístup k dokumentom podanú 12. apríla 2017 a tiež rozhodnutie z 22. mája 2017, ktorým žalovaný čiastočne zamietol jeho opakovanú žiadosť o prístup k dokumentom podanú 16. marca 2017,

               —

               uznal zodpovednosť žalovaného v zmysle článku 340 ZFEÚ,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť morálnu ujmu, ktorú utrpel žalovaný, vyčíslenú ex aequo et bono na 10 000 eur a subsidiárne na symbolické 1 euro,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody v súvislosti so žalobným návrhom na zrušenie rozhodnutí a na náhradu škody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie z 11. októbra 2016 týkajúceho sa prístupu verejnosti k dokumentom, ktoré mal v držbe Súdny dvor Európskej únie v rámci výkonu svojich administratívnych funkcií (2016/C 445/03), článku 15 ods. 3 ZFEÚ a článku 42 Charty základných práv Európskej únie v súvislosti s prístupom verejnosti k dokumentom inštitúcií a povinnosťou transparentnosti. Osobitne žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutia sa musia zrušiť v rozsahu, v akom sa rozhodlo, že sa neposkytnú niektoré dokumenty, že sa poskytnú iné neúplné dokumenty alebo že sa poskytnú dokumenty so množstvom utajených údajov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 296 ZFEÚ a 41 Charty v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutia sú postihnuté neexistujúcim alebo nedostatočným odôvodnením.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

         Pokiaľ ide o spochybnenie mimozmluvnej zodpovednosti Únie, žalobca tvrdí, že žalovaná inštitúcia zvolila nesprávny postup, čo malo za následok vznik jej zodpovednosti. Tento postup spôsobil žalobcovi vážnu morálnu ujmu, ktorú žiada nahradiť.