title: Vec T-107/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. novembra 2015 – Grécko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Režim práv na jednotnú platbu — Štátna rezerva — Kritériá rozdelenia — Riziko pre fondy — Krížové plnenie“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. novembra 2015 – Grécko/Komisia
   (Vec T-107/14) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Režim práv na jednotnú platbu - Štátna rezerva - Kritériá rozdelenia - Riziko pre fondy - Krížové plnenie“))
   (2016/C 016/35)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: pôvodne I. Chalkias, E. Leftheriotou a A. Vasilopoulou, neskôr M. Kanellopoulos, E. Leftheriotou a A. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/763/EÚ z 12. decembra 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 338, s. 81) v rozsahu, v akom sa týka Helénskej republiky

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/763/EÚ z 12. decembra 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) sa zrušuje v rozsahu, v akom Helénskej republike ukladá paušálnu opravu týkajúcu sa priznania nárokov na štátnu rezervu a v rozsahu v akom Európska komisia uplatnila na Helénsku republiku finančnú opravu týkajúcu sa roku 2008 v oblasti krížového plnenia.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec T-508/15: Žaloba podaná 2. septembra 2015 – Litovská republika/Európska komisia

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/29

         Žaloba podaná 2. septembra 2015 – Litovská republika/Európska komisia
   (Vec T-508/15)
   (2015/C 371/32)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, M. Palionis a A. Petrauskaitė, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom je toto rozhodnutie určené Litovskej republike a týka sa opatrenia spočívajúceho v predčasnom zastavení výroby poľnohospodárskych výrobkov (rozpočtová položka: 6711),

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení práva Európskej únie:
   Komisia tým, že prijala napadnuté rozhodnutie, porušila článok 52 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (1) spolu so zásadou proporcionality, pretože:

               1.

               Bez toho, aby sa prihliadalo na povahu porušenia a finančnú ujmu spôsobenú Únii, Komisia uplatnila paušálnu opravu, hoci informácie poskytnuté v nadväznosti na overovanie po podaní všetkých žiadostí, ktoré primerane a odôvodnene vykonala Litva, umožňovali presne stanoviť finančnú ujmu, ktorá bola Únií skutočne spôsobená. Litovská vláda tvrdí, že a posteriori overovania vykonané litovskými orgánmi, predstavujú primeraný prostriedok na stanovenie skutočnej ujmy pre rozpočet, lebo:

                           —

                           kritéria zvolené na overovania sú zlučiteľné s pojmom výroba poľnohospodárskych výrobkov,

                           —

                           Komisia si nesprávne spojila pojem výroba poľnohospodárskych výrobkov s pojmom polosamozásobiteľské poľnohospodárske podniky,

                           —

                           Komisia nezohľadnila ciele Litvy a opatrenia, ktoré boli jasne vyjadrené v dokumentoch programu rozvoj vidieka.

               2.

               V každom prípade Komisia nesprávne uplatnila nadmernú finančnú opravu vo výške 5 %, pretože jej uplatnenie je stanovené len v prípade, že riziko straty pre rozpočet Únie je vysoké, hoci vykonané overenia a predložené informácie Litvou, preukázali, že došlo len k malému finančnému riziku pre rozpočet Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, s. 549).


title: Vec C-276/11 P: Odvolanie podané 3. júna 2011 : Viega GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  24. marca 2011 vo veci T-375/06, Viega GmbH & Co. KG/Európska komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/5

         Odvolanie podané 3. júna 2011: Viega GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2011 vo veci T-375/06, Viega GmbH & Co. KG/Európska komisia
   (Vec C-276/11 P)
   2011/C 238/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Viega GmbH & Co. KG (v zastúpení: J. Burrichter, T. Mäger a M. Röhrig, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom nepriaznivo zasahuje do právneho postavenia odvolateľky,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 4180 v konečnom znení z 20. septembra 2006 v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky),

               —

               subsidiárne zrušiť alebo znížiť pokuty uložené odvolateľke v článku 2 písm. j) tohto rozhodnutia,

               —

               subsidiárne k návrhom v bode 1 a 2 vrátiť vec na rozhodnutie Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať žalovanú v konaní na prvom stupni na náhradu trov konania celého sporu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu, ktorým bola zamietnutá žaloba podaná odvolateľkou proti rozhodnutiu Komisie K(2006) 4180 v konečnom znení z 20. septembra 2006 v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky).
   Odvolateľka odôvodňuje svoje odvolanie takto:

               Všeobecný súd podľa nej porušil právo odvolateľky byť vypočutá a zásady dokazovania, ako aj povinnosť odôvodnenia prijatého rozhodnutia. Napadnutý rozsudok sa na účely odôvodnenia účasti odvolateľky na karteli opiera hlavne o rukou písané poznámky jediného svedka a o vyjadrenie korunného svedka bez toho, aby sa vôbec zaoberal aj tvrdením odvolateľky týkajúcim sa týchto dokumentov. Odvolateľka výslovne spochybnila správnosť týchto dokumentov (svedok sa nezúčastnil na nemeckých stretnutiach a nemá vôbec znalosti nemčiny).

               Všeobecný súd mal podľa odvolateľky nariadiť dokazovanie týkajúce sa správnosti poznámok svedka a vyjadrenia korunného svedka. Všeobecný súd tým, že použil tieto poznámky a vyjadrenie korunného svedka ako dôkazy bez toho, aby si overil ich správnosť, porušil zásady dokazovania.

               Napadnutý rozsudok porušuje článok 81 ods. 1 ES v rozsahu, v akom súd konštatoval, že sa odvolateľka 30. apríla 1999 zúčastnila na stretnutí „protisúťažnej povahy“. Napadnutý rozsudok navyše porušuje článok 23 ods. 1 nariadenia 1/2003 v rozsahu, v akom bola účasť na tomto stretnutí zohľadnená pri určení výšky pokuty. Všeobecný súd k tomuto stretnutiu len konštatuje, že dôkaz poukazuje „skôr“ na protisúťažný účel ako na súťažný účel. Všeobecný súd tým porušuje kritérium hodnotenia dôkazov, ktoré sám stanovil, ktoré si vyžaduje istý a nepochybný dôkaz o porušení.

               Konštatovanie protisúťažnej povahy stretnutia, ktoré sa konalo 30. apríla 1999, má podľa odvolateľky vplyv na výšku uloženej pokuty. Zahrnutie tohto stretnutia slúži ako dôkaz o účasti odvolateľky na kartelovej dohode s lisovanými tvarovkami. Na tomto základe bol do východiskovej sumy pre vymeranie pokuty zahrnutý obrat odvolateľky pri lisovaných tvarovkách, čo viedlo k jedenásťkrát vyššej sume.

               Vzhľadom na zahrnutie obratov s lisovanými tvarovkami je rozsudok podľa odvolateľky navyše nedostatočne odôvodnený a je v rozpore s pravidlami logiky. Uloženie pokuty prevyšujúcej 50 miliónov eur sa v bode 85 napadnutého rozsudku nakoniec opiera len o dve stretnutia, ktorých vzťah k lisovaným tvarovkám je popísaný len v dvoch častiach viet bez toho, aby bolo vykonané akékoľvek hodnotenie dôkazov. Všeobecný súd ďalej predpokladá, že sa odvolateľka zúčastnila na kartelových dohodách týkajúcich sa lisovaných tvaroviek počas rokovania 30. apríla 1999, hoci súd súčasne konštatuje, že ešte do júla 2000 sa medzi konkurentmi viedla debata, či lisované tvarovky (pri ktorých má odvolateľka monopolné postavenie) majú byť vôbec predmetom kartelovej dohody.

               Nakoniec napadnutý rozsudok porušuje podľa odvolateľky zásadu proporcionality. Komisia uplatňuje — so súhlasom súdu — usmernenia k metóde stanovovania pokút takto: najprv sa určí východisková suma, pričom sa zohľadnia obraty lisovaných tvaroviek, hoci lisované tvarovky mohli byť aj podľa konštatovania Všeobecného súdu predmetom kartelu len v rokoch 2000 a 2001. Potom sa východisková suma zvýši na základe celkovej predpokladanej doby účasti odvolateľky na kartelovej dohode (deväť rokov a tri mesiace) o 90 %. Vzhľadom na to, že obraty lisovaných tvaroviek boli pri stanovení výšky pokuty zohľadnené pre celé obdobie a nie len pre prípadné rozhodujúce posledného roku a štvrť, porušuje stanovenie výšky pokuty zásadu proporcionality.


title: Vec T-439/10 R: Uznesenie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z  8. septembra 2011 — Fulmen/Rada ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/22

         Uznesenie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z 8. septembra 2011 — Fulmen/Rada
   (Vec T-439/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 319/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fulmen (Teherán, Irán) (v zastúpení: A. Kronshagen, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. Konstantinidis, T. Scharf a E. Cujo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu nasledujúcich napadnutých aktov v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne:

               —

               rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39),

               —

               vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, s. 25),

               —

               rozhodnutie Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 281, s. 81),

               —

               nariadenie Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1).

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-320/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. decembra 2012 — Maďarsko/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Omeškanie — Neprípustnosť“ )

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/13

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2012 — Maďarsko/Komisia
   (Vec T-320/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Omeškanie - Neprípustnosť)
   2013/C 55/23
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér, K. Szíjjártó a K. Veres, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/192/EÚ z 28. marca 2011, ktorým sa určité výdavky Maďarska v rámci programu na podporu predvstupových opatrení pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka (Sapard) v roku 2004 vylučujú z financovania z prostriedkov EÚ (Ú. v. EÚ L 81, s. 14)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-460/05: Žaloba podaná  29. decembra 2005  – Bang & Olufsen/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/26

         Žaloba podaná 29. decembra 2005 – Bang & Olufsen/ÚHVT
   (Vec T-460/05)
   (2006/C 74/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bang & Olufsen AS (Struer, Dánsko) (v zastúpení: K. Wallberg, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. októbra 2005 vo veci č. R0497/2005-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Trojrozmerná ochranná známka vo forme zvislého reproduktora v tvare ceruzky na nízkom podstavci pre tovary zaradené v triedach 9 a 20 – prihláška č. 3 354 371

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky pre všetky prihlasované tovary

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Ochranná známka má v súlade s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť pre všetky prihlasované tovary, a ak to tak nie je, získala rozlišovaciu spôsobilosť používaním v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia.


title: Vec C-521/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgerichts Hannover (Nemecko) 5. októbra 2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgerichts Hannover (Nemecko) 5. októbra 2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH
   (Vec C-521/16)
   (2017/C 030/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgerichts Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter

      Žalovaná: Germanwings GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) vykladať tak, že pojem možnosť zabrániť sa vzťahuje len na vznik mimoriadnych okolností, alebo tak, že sa vzťahuje aj na následky mimoriadnych okolností, a to na zrušenie alebo veľké meškanie letu?

               2.

               Ak Súdny dvor odpovie na prvú otázku tak, že sa pojem možnosť zabrániť vzťahuje na meškanie letu: Ak sa mimoriadne okolnosti týkajú lietadla na predchádzajúcom lete, musí sa prevádzkujúci letecký dopravca pokúsiť o náhradný stroj už po tom, ako nastali tieto mimoriadne okolnosti na predchádzajúcom lete, alebo môže počkať, kým sa preukáže, že mimoriadne okolnosti povedú k podstatnému meškaniu nasledujúceho letu?

               3.

               Ak Súdny dvor odpovie na prvú otázku tak, že sa pojem možnosť zabrániť vzťahuje na meškanie letu: Je rezervácia subcharterového letu neprimeraná, ak sú náklady trojnásobne vyššie než náklady na samotný let?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  1. decembra 2005  vo veci C-46/03: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štrukturálne fondy — Zrušenie viazania platieb — Podmienky — Program Manchester/Salford/Trafford 2 ( MST 2 )

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 1. decembra 2005
   vo veci C-46/03: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štrukturálne fondy - Zrušenie viazania platieb - Podmienky - Program Manchester/Salford/Trafford 2 („MST 2“)
   (2006/C 36/02)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-46/03, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (splnomocnení zástupcovia: P. Ormond a R. Caudwell, ako aj K. Manji, za právnej pomoci D. Lloyd-Jones, QC a S. Lee, barrister) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: L. Flynn), ktorú v konaní podporuje: Rada Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Balta, F. Florindo Gijón a J. Carbery), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 31. januára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia J. Makarczyk, R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 1. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev obsiahnuté v liste z 22. novembra 2002 týkajúce sa zrušenia viazania platby 11 632 600 eur na náklady vzniknuté v rámci operačného programu Manchester/Salford/Trafford 2 sa zrušuje.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.3.2003.


title: Vec T-56/06 RENV II: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. apríla 2016 – Francúzsko/Komisia („Štátna pomoc — Smernica 92/81/EHS — Spotrebné dane z minerálnych olejov — Minerálne oleje používané ako palivo na výrobu oxidu hlinitého — Oslobodenie od spotrebnej dane — Legitímna dôvera — Právna istota — Primeraná lehota“)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. apríla 2016 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-56/06 RENV II) (1)

   ((„Štátna pomoc - Smernica 92/81/EHS - Spotrebné dane z minerálnych olejov - Minerálne oleje používané ako palivo na výrobu oxidu hlinitého - Oslobodenie od spotrebnej dane - Legitímna dôvera - Právna istota - Primeraná lehota“))
   (2016/C 200/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a R. Coesme, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 5 rozhodnutia Komisie 2006/323/ES zo 7. decembra 2005 o oslobodení od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo na výrobu oxidu hlinitého v Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii, implementovanom Francúzskom, Írskom a Talianskom v uvedenom poradí (Ú. v. EÚ L 119, 2006, s. 12), v rozsahu, v akom toto rozhodnutie ukladá Francúzskej republike vymáhať štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom, ktorú poskytla medzi 3. februárom 2002 a 31. decembrom 2003 na základe oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo na výrobu oxidu hlinitého v regióne Gardanne (Francúzsko)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika je povinná znášať svoje vlastné trovy konania ako aj tri štvrtiny trov konania Európskej komisie vo veciach T-56/06, T-56/06 RENV I a T-56/06 RENV II a tri dvadsatiny trov konania vynaložených Komisiou vo veciach C-89/08 P a C-272/12 P.

               3.

               Komisia je povinná znášať jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania vo veciach T-56/06, T-56/06 RENV I a T-56/06 RENV II, ako aj jednu pätinu svojich vlastných trov konania vo veciach C-89/08 P a C-272/12 P.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec T-697/13: Žaloba podaná 27. decembra 2013 — Kinnarps/ÚHVT (MAKING LIFE BETTER AT WORK)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/25

         Žaloba podaná 27. decembra 2013 — Kinnarps/ÚHVT (MAKING LIFE BETTER AT WORK)
   (Vec T-697/13)
   2014/C 93/44
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kinnarps AB (Falköping, Švédsko) (v zastúpení: M. Wahlin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. októbra 2013 vo veci R 2272/2012-2,

               —

               určiť, že ochranná známka žalobkyne MAKING LIFE BETTER AT WORK má vo vzťahu k tovarom a službám, ktorých sa vec týka, rozlišovaciu spôsobilosť potrebnú pre zápis ako ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred Všeobecným súdom a pred ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MAKING LIFE BETTER AT WORK“ pre tovary a služby tried 16, 20, 35 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 887 982.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nezohľadnenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-119/10: Žaloba podaná 5. marca 2010 — Holandsko/Komisia

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/77

         Žaloba podaná 5. marca 2010 — Holandsko/Komisia
   (Vec T-119/10)
   2010/C 113/111
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, Y. de Vries a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2009) 10712 z 23. decembra 2009 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) priznanej v prospech programu IC Interreg II/C Záplavy na riekach Rýn a Maas v Belgickom kráľovstve, Spolkovej republike Nemecko, vo Francúzskej republike, v Luxemburskom veľkovojvodstve a v Holandskom kráľovstve na základe rozhodnutia Komisie č. K(97) 3742 z 18. decembra 1997 EFRR č. 970010008,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov:

               —

               porušenie článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 (1) stanovením zníženia finančnej pomoci prostredníctvom extrapolácie, keďže toto ustanovenie nemôže slúžiť ako právny základ na toto zníženie,

               —

               porušenie článku 23 ods. 2 a 3 nariadenia č. 4253/88 uložením paušálneho zníženia finančnej pomoci, keďže toto ustanovenie nemôže slúži ako právny základ na toto zníženie,

               —

               porušenie zásady právnej istoty uložením povinností členskému štátu odvolaním sa na judikatúru vydanú po tomto opatrení, pričom v čase ich uloženia neboli pre členské štáty jasné, presné a predvídateľné,

               —

               porušenie zásady proporcionality uložením zníženia finančnej pomoci vo výške 25 % deklarovaných nákladov v súvislosti so zákazkami, pričom neboli dodržané všeobecné zásady povinnosti transparentnosti, zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania,

               —

               porušenie zásady proporcionality uložením zníženia finančnej pomoci vo výške 100 % deklarovaných nákladov v súvislosti so zákazkami, ktoré prekračovali finančné limity smernice 93/37/EHS (2), smernice 93/36/EHS (3) alebo smernice 92/50/EHS (4) a boli zadané bez verejného obstarávania,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia tým, že nebol odôvodnený spôsob výpočtu uloženého zníženia finančnej pomoci,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia uložením osobitného zníženia týkajúceho sa projektu bez toho, aby bolo dostatočne odôvodnené.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností s činnosťami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na strane druhej [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).

      (2)  Smernica Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163).

      (3)  Smernica Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 110).

      (4)  Smernica Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322).


title: Vec C-28/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 18. januára 2016 – Magyar Villamos Művek Zrt. (MVM)/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebviteli Igazgatósága

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 18. januára 2016 – Magyar Villamos Művek Zrt. (MVM)/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebviteli Igazgatósága
   (Vec C-28/16)
   (2016/C 156/30)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Magyar Villamos Művek Zrt. (MVM)

      Odporca: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebviteli Igazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je potrebné vychádzať z toho, že holdingová spoločnosť, ktorá, aj keď zohráva aktívnu úlohu pri rozhodovaní o určitých záležitostiach dcérskych spoločností alebo celej skupiny spoločností, neprenáša náklady na služby poskytované v súvislosti s činnosťou aktívneho holdingu ani príslušnú DPH na dcérske spoločnosti, je vo vzťahu k týmto službám zdaniteľnou osobou na účely DPH?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, môže si aktívna holdingová spoločnosť – a ak áno, akým spôsobom – uplatniť právo na odpočítanie DPH za služby využívané touto spoločnosťou, ktoré priamo súvisia so zdaniteľnou ekonomickou činnosťou niektorých dcérskych spoločností?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, môže si aktívna holdingová spoločnosť – a ak áno, akým spôsobom – uplatniť právo na odpočítanie DPH za využívané služby, ktoré sú v záujme celej skupiny spoločností?

               4.

               Závisia odpovede na uvedené otázky – a ak áno, do akej miery – od toho, či aktívna holdingová spoločnosť fakturuje dcérskym spoločnostiam uvedené využívané služby ako sprostredkovateľské služby?


title: Vec C-77/05: Žaloba podaná dňa 17. februára 2005: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Rade Európskej únie

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/25

         Žaloba podaná dňa 17. februára 2005: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Rade Európskej únie
   (Vec C-77/05)
   (2005/C 82/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, v zastúpení: Elizabeth O'Neill, splnomocnená zástupkyňa, ktorá si zvolila adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo dňa 17. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil nariadenie Rady (ES) č. 2007/2004 z 26. októbra 2004 o zriadení Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (1),

               2.

               na základe článku 233 ES stanovil, že po zrušení nariadenia o pohraničnej agentúre a do prijatia novej právnej úpravy v tejto otázke by ustanovenia tohto nariadenia mali zostať v platnosti, s výnimkou tých jeho ustanovení, ktoré vylučujú Spojené kráľovstvo z účasti na jeho uplatňovaní,

               3.

               zaviazal Radu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Spojenému kráľovstvu bolo upreté právo zúčastniť sa na prijímaní nariadenia Rady (ES) č. 2007/2004 z 26. októbra 2004 o zriadení Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (
         nariadenie o pohraničnej agentúre
      ), aj keď Spojené kráľovstvo upovedomilo o svojom prianí tak urobiť podľa článku 5 ods. 1 Protokolu, ktorým sa začleňuje Schengenské acquis do rámca Európskej únie (
         Schengenský protokol
      ) a podľa článku 3 ods. 1 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska. Zrušenie nariadenia o pohraničnej agentúre sa požaduje z dôvodu, že vylúčenie Spojeného kráľovstva z jeho prijímania predstavuje porušenie základnej procesnej požiadavky a/alebo porušenie Zmluvy v zmysle článku 230 ods. 2 ES.
   Hlavným tvrdením Spojeného kráľovstva je to, že Rada pri vylúčení Spojeného kráľovstva z prijímania nariadenia o pohraničnej agentúre konala na základe chybného výkladu vzťahu medzi článkom 5 a článkom 4 Schengenského protokolu. Konkrétnejšie sa tvrdí toto:

               (a)

               Výklad Rady, podľa ktorého sa právo účasti priznané článkom 5 Schengenského protokolu vzťahuje len na opatrenia založené na ustanoveniach Schengenského acquis, ktorého sa Spojené kráľovstvo zúčastňuje na základe rozhodnutia Rady prijatého na základe článku 4, je v rozpore so štruktúrou a znením týchto článkov, samotnou povahou článku 5 a Vyhlásením o článku 5, ktoré bolo pripojené k Záverečnému aktu Amsterdamskej zmluvy.

               (b)

               Výklad Schengenského protokolu Radou nie je potrebný na to, aby pravidlo „nemať vplyv“ v článku 7 Protokolu o Postavení Spojeného kráľovstva a Írska malo skutočný účinok. Takýto výklad nie je potrebný ani na zachovanie celistvosti Schengenského acquis. V skutočnosti, pokiaľ ide o ochranu acquis, by bol jeho negatívny dopad na Spojené kráľovstvo veľmi neprimeraný.

               (c)

               Vzhľadom na široké a voľné poňatie opatrení tvoriacich Schengenské acquis, ktoré Rada používa vo svojej praxi, by mechanizmus článku 5 Schengenského protokolu v zmysle jeho výkladu Radou mohol spôsobiť porušenie zásady právnej istoty a základných zásad, ktoré sa vzťahujú na užšiu spoluprácu.

         Subsidiárne Spojené kráľovstvo tvrdí, že ak by bol správny výklad Rady týkajúci sa vzťahu medzi článkom 5 a článkom 4 Schengenského protokolu, nevyhnutne by to predstavovalo zaujatie úzkeho pohľadu na poňatie opatrenia, na ktorom je založené Schengenské acquis v zmysle článku 5, ako opatrenia nerozlučne spojeného s acquis, pričom nariadenie o pohraničnej agentúre nie je takým opatrením.

      (1)  Ú. v. EÚ L 349, s. 1.


title: Vec C-27/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  21. decembra 2011 — Francúzska republika/People’s Mojahedin Organization of Iran, Rada Európskej únie, Európska komisia [Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu — Spoločná pozícia 2001/931/SZBP — Nariadenie (ES) č. 2580/2001 — Zmrazenie finančných prostriedkov uplatnené voči skupine uvedenej na zozname vyhotovenom, zmenenom a doplnenom Radou Európskej únie — Právo na obhajobu]

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. decembra 2011 — Francúzska republika/People’s Mojahedin Organization of Iran, Rada Európskej únie, Európska komisia
   (Vec C-27/09 P) (1)

   (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu - Spoločná pozícia 2001/931/SZBP - Nariadenie (ES) č. 2580/2001 - Zmrazenie finančných prostriedkov uplatnené voči skupine uvedenej na zozname vyhotovenom, zmenenom a doplnenom Radou Európskej únie - Právo na obhajobu)
   2012/C 49/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a A. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: People’s Mojahedin Organization of Iran (v zastúpení: J.-P. Spitzer, advokát, D. Vaughan, QC, a M.-E. Demetriou, barrister), Rada Európskej únie, Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) zo 4. decembra 2008, People’s Mojahedin Organization of Iran/Rada (T-284/08), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Rady 2008/583/ES z 15. júla 2008, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2007/868/ES (Ú. v. EÚ L 188, s. 21), v rozsahu, v akom sa týka People’s Mojahedin Organization of Iran

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec F-16/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  30. novembra 2009 — de Britto Patrício-Dias/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Správa o služobnom postupe — Hodnotené obdobie 2007 — Porušenie článku 43 služobného poriadku — Odôvodnenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Posúdenie pracovného výkonu na základe časti referenčného obdobia)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/77

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 30. novembra 2009 — de Britto Patrício-Dias/Komisia
   (Vec F-16/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Správa o služobnom postupe - Hodnotené obdobie 2007 - Porušenie článku 43 služobného poriadku - Odôvodnenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Posúdenie pracovného výkonu na základe časti referenčného obdobia)
   2010/C 24/144
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jorge de Britto Patrício-Dias (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti žalobcu proti rozhodnutiu o jeho hodnotení za rok 2007

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán de Britto Patrício-Dias je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009, s. 41.


title: Výmaz veci C-458/02

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/29

         Výmaz veci C-458/02 (1)

   (2005/C 143/47)

      (Jazyk konania: angličtina)

   Uznesením z 22. marca 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-458/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 8.3.2003


title: Vec C-582/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 17. decembra 2014 – Patrick Breyer/Spolková republika Nemecko

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 17. decembra 2014 – Patrick Breyer/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-582/14)
   (2015/C 089/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Patrick Breyer

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (1) – ďalej len „smernica 95/46“ – vykladať v tom zmysle, že adresa internetového protokolu (ďalej len „IP adresa“), ktorú poskytovateľ služieb uchováva v súvislosti s prístupom na internetovú stránku, je pre neho osobným údajom už vtedy, keď tretia osoba (tu poskytovateľ prístupu) disponuje ďalšími informáciami potrebnými na identifikáciu dotknutej osoby?

               2.

               Odporuje článok 7 písm. f) smernice 95/46 vnútroštátnemu právnemu predpisu, podľa ktorého poskytovateľ služieb môže získať a spracúvať osobné údaje užívateľa bez jeho súhlasu len v rozsahu nevyhnutnom na umožnenie a zúčtovanie konkrétneho použitia telemédia príslušným užívateľom a podľa ktorého účel zabezpečenia celkovej funkčnosti telemédia nemôže odôvodniť spracúvanie po skončení jednotlivých používateľských operácií?

      (1)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Vec T-750/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. septembra 2016 – Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Energie z obnoviteľných zdrojov — Pomoc poskytnutá na základe určitých ustanovení novelizovaného nemeckého zákona týkajúceho sa obnoviteľných zdrojoch energie (zákon EEG z roku 2014) — Pomoc v prospech elektriny z obnoviteľných zdrojov a znížený poplatok EEG pre veľkospotrebiteľov energie — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Žaloba o neplatnosť — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť“)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. septembra 2016 – Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft a i./Komisia
   (Vec T-750/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Energie z obnoviteľných zdrojov - Pomoc poskytnutá na základe určitých ustanovení novelizovaného nemeckého zákona týkajúceho sa obnoviteľných zdrojoch energie (zákon EEG z roku 2014) - Pomoc v prospech elektriny z obnoviteľných zdrojov a znížený poplatok EEG pre veľkospotrebiteľov energie - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Žaloba o neplatnosť - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť“))
   (2016/C 410/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Nemecko), RWE Power AG (Essen, Nemecko) a Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Nemecko) (v zastúpení: U. Karpenstein, K. Dingemann a M. Kottmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ, ktorá smeruje k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2014) 5081 final z 23. júla 2014, týkajúceho sa schémy štátnej pomoci SA.38632 (2014/N) vykonanej Spolokovou republikou Nemecko (EEG 2014 – Reforma zákona o energiách z obnoviteľných zdrojov)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, RWE Power AG a Vattenfall Europe Mining AG sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-255/06 P: Uznesenie Súdneho dvora z  5. júla 2007 – Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ/Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Medzinárodné dohody — Dohoda EHS/Turecko — Colná únia medzi Európskym spoločenstvom a Tureckom — Kompenzačná finančná pomoc)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/19

         Uznesenie Súdneho dvora z 5. júla 2007 – Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ/Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-255/06 P) (1)

   (Odvolanie - Medzinárodné dohody - Dohoda EHS/Turecko - Colná únia medzi Európskym spoločenstvom a Tureckom - Kompenzačná finančná pomoc)
   (2007/C 297/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ (v zastúpení: R. Sinner, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a D. Canga Fano, splnomocnení zástupcovia), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 30. marca 2006, Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret/Rada a Komisia (T-367/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako nedôvodnú žalobu o náhradu škody smerujúcu k dosiahnutiu náhrady škody údajne vzniknutej odvolateľovi tým, že žalované orgány nerešpektovali povinnosti stanovené v ustanoveniach týkajúcich sa colnej únie medzi Európskou úniou a Tureckom a najmä ustanoveniach o poskytnutí finančnej podpory smerujúcej k náhrade za negatívny účinok colnej únie na turecké hospodárstvo
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-433/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  20. novembra 2008 – SIAE/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Rozhodnutie Komisie nariaďujúce ukončenie konania zosúladeného postupu v oblasti kolektívnej správy autorských práv — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/36

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 20. novembra 2008 – SIAE/Komisia
   (Vec T-433/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodnutie Komisie nariaďujúce ukončenie konania zosúladeného postupu v oblasti kolektívnej správy autorských práv - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
   (2009/C 32/71)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Società Italiana degli Autori ed Editori (SIAE) (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo a S. Valentino, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Di Bucci a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu článku 4 ods. 2 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 – CISAC)
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec T-325/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Iliad a i./Komisia ( „Štátna pomoc — Náhrada nákladov za výkon služieb vo verejnom záujme v rámci projektu vysokorýchlostnej elektronickej komunikačnej siete v departemente Hauts-de-Seine — Rozhodnutie konštatujúce, že nedošlo k poskytnutiu pomoci — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Závažné ťažkosti — Rozsudok Altmark — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Nedostatok trhu — Nadmerná kompenzácia“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Iliad a i./Komisia
   (Vec T-325/10) (1)

   (Štátna pomoc - Náhrada nákladov za výkon služieb vo verejnom záujme v rámci projektu vysokorýchlostnej elektronickej komunikačnej siete v departemente Hauts-de-Seine - Rozhodnutie konštatujúce, že nedošlo k poskytnutiu pomoci - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Závažné ťažkosti - Rozsudok Altmark - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Nedostatok trhu - Nadmerná kompenzácia)
   2013/C 336/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Iliad (Paríž, Francúzsko), Free infrastructure (Paríž) a Free (Paríž) (v zastúpení: T. Cabot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues a J. Gstalter, neskôr D. Colas a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: pôvodne M. Szpunar a B. Majczyna, neskôr B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia) a departement Hauts-de-Seine (Francúzsko) (v zastúpení: J.-D. Bloch a G. O’Mahony, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7426 v konečnom znení z 30. septembra 2009 týkajúceho sa náhrady nákladov za výkon služieb vo verejnom záujme na vybudovanie a prevádzkovanie vysokorýchlostnej elektronickej komunikačnej siete v departemente Hauts-de-Seine (štátna pomoc N 331/2008 — Francúzsko)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Iliad, Free infrastructure a Free znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Departement Hauts-de-Seine, Francúzska republika a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-338/08: Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/40

         Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe/Komisia
   (Vec T-338/08)
   (2008/C 301/69)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Holandsko) a Pesticide Action Network Europe (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Kloostra a A. van den Biesen, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia Komisie z 1. júla 2008 zaslané žalobcom,

               —

               uložiť Komisii, aby vecne posúdila žiadosti o vnútorné preskúmanie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia požiadali Komisiu o preskúmanie nariadenia č. 149/2008 (1) v súlade s hlavou IV nariadenia č. 1367/2006 (2). Komisia listami z 1. júla 2008 vyhlásila tieto žiadosti za neprípustné z dôvodu, že sporné nariadenie nemožno považovať za akt individuálneho určenia, alebo za súbor rozhodnutí.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia predovšetkým tvrdia, že nariadenie č. 149/2008 pozostáva zo súboru rozhodnutí. Žalobcovia uvádzajú, že nariadenie č. 149/2008 sa uplatňuje na jasne definovanú a vopred určenú skupinu produktov a aktívnych látok.
   Žalobcovia v tejto súvislosti poukazujú tiež na obsah nariadenia č. 396/2005 (3). Podľa článku 6 tohto nariadenia sa pre každú stanovenú maximálnu hladinu rezíduí môže podať samostatná žiadosť o zmenu. Táto možnosť je tiež priznaná občianskoprávnym organizáciám pôsobiacim v oblasti zdravia, akými sú aj žalobcovia. Žalobcovia tvrdia, že rozhodnutie vo veci takejto žiadosti preto musí byť rozhodnutím, ktoré sa konkrétne týka príslušného produktu alebo príslušnej aktívnej látky. Podľa názoru žalobcov sa majú rovnaké dôvody uplatňovať aj v prípade maximálnych hladín rezíduí stanovených nariadením č. 149/2008.
   Žalobcovia subsidiárne tvrdia, že nariadenie č. 149/2008 je rozhodnutím, na ktoré sa vzťahuje článok 6 ods. 1 Aarhuského dohovoru (4). Podľa žalobcov totiž ide o rozhodnutie, ktoré sa priamo a osobne týka žalobcov spôsobom, ktorý spĺňa požiadavky článku 230 ods. 4 ES.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 149/2008 z 29. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ustanovením príloh II, III a IV, v ktorých sa stanovujú maximálne hladiny rezíduí pre produkty uvedené v jeho prílohe I (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 58, 2008, s. 1).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č 396/2005 z 23. februára 2005 o maximálnych hladinách rezíduí pesticídov v alebo na potravinách a krmivách rastlinného a živočíšneho pôvodu a o zmene a doplnení smernice Rady 91/414/EHS (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 70, 2005, s. 1).

      (4)  Dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia – Vyhlásenia (Ú. v. EÚ L 124, 2005, s. 4).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. decembra 2004 vo veci C-79/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúcich vtákov — Lov na vetvičky s lepom)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 9. decembra 2004
   vo veci C-79/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúcich vtákov - Lov na vetvičky s lepom)
   (2005/C 45/11)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-79/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: G. Valero Jordana) proti Španielskemu kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 21. februára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann (spravodajca) J. Makarczyk, P. Kūris a J. Klučka, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 9. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Španielske kráľovstvo si tým, že tolerovalo lov na vetvičky s lepom na území Valencijského spoločenstva metódou nazývanou „parany“, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 8 ods. 1 a článku 9 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva.

               2)

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003


title: Vec C-283/07: Žaloba podaná 12. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/22

         Žaloba podaná 12. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-283/07)
   (2007/C 199/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým, že prijala a ponechala účinnosť ustanovení akými sú

                           —

                           článok 1 ods. 25 až 27 a článok 29 písm. a) zákona č. 308 z 15. decembra 2004 a

                           —

                           článok 1 ods. 29 písm. b) zákona č. 308 z 15. decembra 2004 ako aj články 183 ods. 1 písm. s) a 229 legislatívneho dekrétu č. 152 z 3. apríla 2006,

                     na základe ktorých niektoré kovové šroty určené na použitie v oblasti metalurgie a hutníctva a palivá z odpadov (RDF) vysokej kvality sú vylúčené a priori z vecnej pôsobnosti talianskych právnych predpisov o odpadoch, ktorými sa preberá smernica 75/442/EHS (1) Rady z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenená a doplnená smernicou 91/156/EHS (2)Rady z 18. marca 1991, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/442/EHS o odpadoch, si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia tvrdí, vzhľadom na judikatúru Súdneho dvora, že účinkom ustanovení článkov 1 ods. 25 až 27, ako aj 29 zákona č. 308 a tak isto článkov 183 ods. 1 písm. s) a 229 legislatívneho dekrétu č. 152, ktoré systematicky a apriori vylučujú z pojmu odpad niektoré kovové šroty určené na použitie v oblasti metalurgie a hutníctva a palivá z odpadov (RDF: refuse-derived fuel) vysokej kvality, je nesprávne obmedzenie vymedzenia odpadu stanoveného článkom 75/442 a v dôsledku toho pôsobnosti tejto smernice a nevyhnutne zasahujú do potrebného účinku. Tieto ustanovenia sú teda v rozpore so samotnou smernicou od ktorej sa nemôžu odchýliť ustanovenia vnútroštátneho práva a ktorá neustanovuje žiadne vylúčenie zo svojej pôsobnosti pre zmienené predmety a látky.
   Kovové šrotov určené na použitie v oblasti metalurgie a hutníctva a RDF-Q z pojmu odpad vylúčil taliansky zákonodarca na základe domnienky juris et de jure, to znamená, že tieto predmety a látky, tak ako sú vymedzené spornými ustanoveniami, by mali byť vždy kvalifikované ako suroviny. Takéto ustanovenie nevyhnutne obmedzuje funkčné a dynamické vymedzenie, ktoré stanovuje smernica. Totižto vylučuje, aby existencia „odpadu“ v zmysle smernice 75/442 mohla byť „konštatovaná vzhľadom na všetky okolnosti“, ktoré by mali, podľa prípadu, preukázať, či ide o odpad v zmysle smernice.
   Systematické vylúčenie týchto reziduálnych materiálov z pôsobnosti smernice nezasahuje len do potrebného účinku smernice a osobitne do systému kontrol riadenia odpadov vytvoreného touto smernicou, za účelom ochrany životného prostredia, ale okrem toho má za následok vyňatie týchto reziduálnych materiálov z uplatniteľnosti všetkých právnych predpisov o životnom prostredí, ktorých pôsobnosť bola presne vymedzená s odkazom na pojem odpad stanovený smernicou. Potenciálne dôsledky na ujmu životného prostredia takéhoto vylúčenia idú teda jasne nad rámec dôsledkov, ktoré vyplývajú z nepoužitia smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 194, s. 47 Mim. vyd. 15/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. ES L 78, s. 32 Mim. vyd. 15/002 s. 3.


title: Vec C-53/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) 30. januára 2013 — Strojírny Prostějov, a. s./Odvolací finanční ředitelství

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) 30. januára 2013 — Strojírny Prostějov, a. s./Odvolací finanční ředitelství
   (Vec C-53/13)
   2013/C 141/18
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský soud v Ostravě

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Strojírny Prostějov, a. s.

      Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

      Prejudiciálna otázka

   Bránia ustanovenia článkov 56 a 57 Zmluvy o fungovaní Európskej únie uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá v prípade, keď podnik poskytujúci pracovníkov inému podniku (poskytovateľ) má svoje sídlo na území iného členského štátu, stanovuje užívateľskému podniku povinnosť zraziť týmto pracovníkom daň z príjmov a odviesť ju do štátneho rozpočtu, zatiaľ čo v prípade, keď poskytovateľ má svoje sídlo na území Českej republiky, má túto povinnosť poskytovateľ?


title: Vec T-630/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2012 — Strobl/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijímanie — Verejné výberové konanie — Uchádzači zapísaní do zoznamu vhodných uchádzačov po nadobudnutí účinnosti nového poriadku — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Vymenovanie — Zaradenie do platovej triedy podľa nových, menej výhodných pravidiel — Článok 12 prílohy XIII poriadku — Nesprávne právne posúdenie — Povinnosť odvodnenia Súdu pre verejnú službu“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/43

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2012 — Strobl/Komisia
   (Vec T-630/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijímanie - Verejné výberové konanie - Uchádzači zapísaní do zoznamu vhodných uchádzačov po nadobudnutí účinnosti nového poriadku - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Vymenovanie - Zaradenie do platovej triedy podľa nových, menej výhodných pravidiel - Článok 12 prílohy XIII poriadku - Nesprávne právne posúdenie - Povinnosť odvodnenia Súdu pre verejnú službu)
   2013/C 26/83
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Peter Strobl (Besozzo, Taliansko) (v zastúpení: H.-J. Rüber, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát) a Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Herrmann a A. Jensen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 29. septembra 2011, Strobl/Komisia (F-56/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Peter Strobl znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie, ktoré jej vznikli v tomto konaní.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec C-123/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 12. marca 2015 – Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 12. marca 2015 – Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda
   (Vec C-123/15)
   (2015/C 213/23)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Max-Heinz Feilen

      Žalovaný: Finanzamt Fulda

      Prejudiciálna otázka

   Je voľný pohyb kapitálu podľa článku 63 ods. 1 v spojení s článkom 65 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v rozpore s právnou úpravou členského štátu, na základe ktorej sa pri nadobudnutí majetku z dôvodu smrti osôb z určitej daňovej triedy stanoví zníženie dane, keď je súčasťou pozostalosti majetok, ktorý v priebehu desiatich rokov pred nadobudnutím už získali osoby tejto daňovej triedy, a za toto predchádzajúce nadobudnutie bola v členskom štáte vymeraná daň z dedičstva, zatiaľ čo zníženie dane je vylúčené v prípade, keď za predchádzajúce nadobudnutie bola vyrubená daň z dedičstva v inom členskom štáte?


title: Vec C-393/13 P: Odvolanie podané 11. júla 2013 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  30. apríla 2013 vo veci T-304/11, Alumina d.o.o./Rada a Komisia

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/10

         Odvolanie podané 11. júla 2013: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 30. apríla 2013 vo veci T-304/11, Alumina d.o.o./Rada a Komisia
   (Vec C-393/13 P)
   2013/C 274/17
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, a G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Alumina d.o.o., Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zamietnuť žalobu,

               —

               uložiť žalobkyni v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy konania v súvislosti s odvolaním a konaním pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada uvádza jediný odvolací dôvod na podporu svojho odvolania podaného proti rozsudku Všeobecného súdu z 30. apríla 2013 vo veci T-304/11, ktorým Všeobecný súd zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 464/2011 z 11. mája 2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz zeolitu A prachového s pôvodom v Bosne a Hercegovine (1).
   Rada Všeobecnému súdu vytýka, že sa dopustil nesprávneho výkladu pojmu „predaj v bežnom obchode“ v zmysle článku 2 ods. 1 a 6 základného nariadenia (2). Rada konkrétne tvrdí, že predaj sa môže uskutočňovať „v bežnom obchode“, aj keď predajca zvýšil svoju predajnú cenu o prirážku s cieľom pokryť riziko nezaplatenia alebo oneskorenej platby.
   Podľa Rady je opačný výklad, ku ktorému sa priklonil Všeobecný súd, okrem toho nezlučiteľný so zásadou právnej istoty.

      (1)  Ú. v. EÚ L 125, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-35/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg — Nemecko) — Grundstücksgemeinschaft Busley a Cibrian Fernandez/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften (Voľný pohyb kapitálu — Nehnuteľný majetok — Daň z príjmov — Odpočítateľnosť strát z prenájmu od zdaniteľného príjmu daňovníka — Uplatnenie degresívneho odpisovania obstarávacích nákladov alebo nákladov na zhotovenie stavby — Priaznivejšie daňové zaobchádzanie vyhradené len pre nehnuteľný majetok nachádzajúci sa na vnútroštátnom území)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg — Nemecko) — Grundstücksgemeinschaft Busley a Cibrian Fernandez/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Vec C-35/08) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Nehnuteľný majetok - Daň z príjmov - Odpočítateľnosť strát z prenájmu od zdaniteľného príjmu daňovníka - Uplatnenie degresívneho odpisovania obstarávacích nákladov alebo nákladov na zhotovenie stavby - Priaznivejšie daňové zaobchádzanie vyhradené len pre nehnuteľný majetok nachádzajúci sa na vnútroštátnom území)
   2009/C 297/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Grundstücksgemeinschaft Busley a Cibrian Fernandez

      Žalovaný: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Baden-Württemberg — Výklad článkov 18 a 56 Zmluvy ES — Vnútroštátna právna úprava v oblasti dane z príjmov obmedzujúca odpočítateľnosť strát z prenájmu nehnuteľného majetku len na straty súvisiace s nehnuteľným majetkom nachádzajúcim sa na vnútroštátnom území a vyhradzujúca len pre tento nehnuteľný majetok výhodnejší systém odpisovania

      Výrok rozsudku

   Článku 56 ES odporuje právna úprava členského štátu o dani z príjmov, ktorá viaže právo fyzických osôb — rezidentov s neobmedzenou daňovou povinnosťou — na odpočet strát z prenájmu a árendy nehnuteľného majetku od základu dane v roku, kedy tieto straty vznikli, ako aj na uplatnenie degresívneho odpisovania pri určovaní príjmov z takéhoto majetku, na podmienku, že sa tento majetok nachádza na území tohto členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec T-298/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Erbslöh Aluminium/Komisia („Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/27

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Erbslöh Aluminium/Komisia
   (Vec T-298/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris“))
   (2014/C 431/47)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz a B. Wißmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných zdrojoch energie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-541/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júna 2017 – Industrie Aeronautiche Reggiane/EUIPO – Audi (NSU) („Ochranná známka EÚ — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NSU — Skoršia národná slovná ochranná známka NSU — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Skutočné užívanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júna 2017 – Industrie Aeronautiche Reggiane/EUIPO – Audi (NSU)
   (Vec T-541/15) (1)

   ((„Ochranná známka EÚ - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NSU - Skoršia národná slovná ochranná známka NSU - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Skutočné užívanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 256/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Taliansko) (v zastúpení: M. Gurrado, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. Kunz, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Audi AG (Ingolstadt, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júla 2015 (vec R 2132/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Audi a Industrie Aeronautiche Reggiane

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Industrie Aeronautiche Reggiane Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec T-140/16: Žaloba podaná 5. apríla 2016 – Le Pen/Parlament

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/37

         Žaloba podaná 5. apríla 2016 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-140/16)
   (2016/C 191/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Marie Le Pen (La Trinité-sur-Mer, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Generálneho sekretariátu Európskeho parlamentu z 29. januára 2016, oznámené listom č. D 302191 z 5. februára 2016, prijaté na základe článku 68 rozhodnutia kancelárie Európskeho parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008„o vykonávacích opatreniach k Štatútu poslancov Európskeho parlamentu“ v zmenenom a doplnenom znení, ktorým sa konštatovala pohľadávka voči žalobcovi vo výške 320 026,23 eura z dôvodu neoprávnene vyplatených súm v rámci parlamentnej asistencie a odôvodnilo sa jej vymáhanie,

               —

               zrušil oznámenie o dlhu č. 2016-195 zo 4. februára 2016 informujúce žalobcu o zistení pohľadávky voči jeho osobe vzhľadom na rozhodnutie Generálneho sekretariátu z 29. januára 2016, vymáhaní neoprávnene vyplatených súm v rámci parlamentnej asistencie, uplatnení článku 68 vykonávacích opatrení k štatútu poslancov a článkov 78, 79 a 80 rozpočtových pravidiel,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu trov konania,

               —

               zaviazal Európsky parlament, aby zaplatil pánovi Jean-Marie Le Penovi sumu 50 000,00 eur ako náhradu oprávnených výdavkov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva dôvody.

               —

               Podľa prvej časti právomoc v oblasti finančných rozhodnutí dotýkajúcich sa politických strán a v dôsledku toho aj poslancov prislúcha kancelárii Európskeho parlamentu, nie Generálnemu sekretariátu.

               —

               Podľa druhej časti kancelária Európskeho parlamentu nemohla zmeniť povahu a rozsah svojej právomoci. Generálny sekretariát pritom údajne nepreukázal nijaké riadne poverenie predsedu kancelárie Parlamentu, ktorým by bol oprávnený na prijatie a oznámenie napadnutých aktov, pokiaľ ide o vysporiadanie finančných otázok týkajúcich sa poslanca.

               —

               Podľa prvej časti sú napadnuté akty postihnuté zjavne nesprávnym posúdením.

               —

               Podľa druhej časti kancelária Európskeho parlamentu nepredložila nijaký dôkaz na opodstatnenie napadnutých aktov.

               —

               Podľa tretej časti sú napadnuté akty postihnuté zneužitím právomoci a zneužitím konania.

               —

               Podľa štvrtej časti majú napadnuté akty diskriminačnú povahu.


title: Vec C-349/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón – Španielsko) – Banco Popular Español SA/Elena Lucaciu, Cristian Laurentiu Lucaciu

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón – Španielsko) – Banco Popular Español SA/Elena Lucaciu, Cristian Laurentiu Lucaciu
   (Vec C-349/15) (1)

   (2017/C 112/41)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 4.9.2015.


title: Vec T-509/12: Žaloba podaná 16. novembra 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — Nanso Group (TEEN VOGUE)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/64

         Žaloba podaná 16. novembra 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — Nanso Group (TEEN VOGUE)
   (Vec T-509/12)
   2013/C 26/127
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Aikens, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nanso Group Oy (Nokia, Fínsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. septembra 2012 vo veci R 147/2011-4 a zamietol námietku a

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TEEN VOGUE“ pre okrem iného tovary v triede 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3529476.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: švédsky zápis ochrannej známky č. 126124 pre slovnú ochrannú známku „VOGUE“ pre tovary v triede 25, švédsky zápis ochrannej známky č. 43934 pre obrazové označenie „Vogue“ pre tovary v triede 25, fínska prihláška ochrannej známky č. T 199 803 628 pre slovnú ochrannú známku „VOGUE“ pre tovary v triede 25, zapísané dodatočné obchodné meno „VO Gue“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky sporné tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-552/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z  19. júna 2014 – Helénska republika/Európska komisia (Odvolanie — EPZF, EPUZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania z rozpočtu Európskej únie — Výdavky vynaložené Helénskou republikou)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/26

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 19. júna 2014 – Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-552/12 P) (1)

   ((Odvolanie - EPZF, EPUZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania z rozpočtu Európskej únie - Výdavky vynaložené Helénskou republikou))
   2014/C 315/40
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a E. Leftheriotou, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a A. Markoulli, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: Vec C-631/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 7. decembra 2016 – X BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 7. decembra 2016 – X BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Vec C-631/16)
   (2017/C 086/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Noord-Holland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1647 (1) z 13. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a vyrobenej [podnikom A], Ltd, a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, platné?

               2.

               Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1731 (2) z 28. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej [podnikom I] Ltd (Čína), a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, platné?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a/alebo druhú otázku, znamená to, že zaplatené clo musí byť spolu s úrokmi žalobkyni vrátené?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, ako sa majú tieto úroky vypočítať?

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1647 z 13. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (akciová spoločnosť Megastar), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. a jej prepojenou spoločnosťou Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 245, 2016, s. 16).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1731 z 28. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami General Footwear Ltd (Čína), Diamond Vietnam Co Ltd a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 262, 2016, s. 4).


title: Vec C-519/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou – Cyprus) – Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych alebo obchodných veciach — Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností — Nariadenie (ES) č. 1393/2007 — Článok 8 — Odmietnutie prevzatia písomnosti — Absencia prekladu jedného z doručených dokumentov — Absencia vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II uvedeného nariadenia — Následky)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou – Cyprus) – Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh a i.
   (Vec C-519/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych alebo obchodných veciach - Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností - Nariadenie (ES) č. 1393/2007 - Článok 8 - Odmietnutie prevzatia písomnosti - Absencia prekladu jedného z doručených dokumentov - Absencia vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II uvedeného nariadenia - Následky))
   (2015/C 371/04)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Alpha Bank Cyprus Ltd

      Žalovaní: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani, Richard Simpson

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že:

               —

               prijímajúci orgán je povinný za každých okolností a bez toho, aby mal v tejto súvislosti možnosť voľnej úvahy, informovať adresáta písomnosti o jeho práve odmietnuť ju prevziať, pričom musí na tento účel systematicky používať vzorové tlačivo nachádzajúce sa v prílohe II tohto nariadenia, a

               —

               okolnosť, že tento orgán pri doručení písomnosti jej adresátovi nepripojil vzorové tlačivo nachádzajúce sa v prílohe II nariadenia č. 1393/2007, nepredstavuje dôvod neplatnosti postupu, ale opomenutie, ktoré sa musí napraviť v súlade s ustanoveniami uvedenými v tomto nariadení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 377, 21.12.2013.


title: Vec C-538/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 14. októbra 2013 — e Vigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 14. októbra 2013 — e Vigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos
   (Vec C-538/13)
   2014/C 9/28
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: e Vigilo Ltd

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia práva Európskej únie v oblasti verejného obstarávania — článok 1 ods. 1 prvý pododsek smernice [89/665, zmenenej a doplnenej smernicou] 2007/66 (1), v ktorom sú stanovené zásady efektivity a promptnosti, pokiaľ ide o ochranu práv uchádzačov v prípadoch, keď došlo k ich porušeniu, článok 2 smernice 2004/18, ktorý stanovuje zásady rovnosti zaobchádzania uchádzačov a transparentnosti, článok 44 ods. 1 a článok 53 ods. 1 smernice 2004/18 (2), v ktorých je stanovený postup upravujúci zadanie zákazky uchádzačovi, ktorý predložil ekonomicky najvýhodnejšiu ponuku — posudzovať a vykladať spoločne alebo samostatne (bez toho, aby tým bolo dotknuté vyššie uvedené ustanovenia) tak, že:

                           a)

                           v prípade, ak sa uchádzač dozvedel o možnom významnom prepojení (vzťahu) iného uchádzača s odborníkmi verejného obstarávateľa, ktorí ponuky hodnotili, a (alebo) sa dozvedel o možnom výnimočnom postavení tohto uchádzača z dôvodu, že predtým vykonal prípravné práce v spojitosti so sporným verejným obstarávaním, a ak verejný obstarávateľ nepodnikol v tejto súvislosti nijaké kroky, postačuje samotná takáto informácia na vznik nároku, aby orgán vykonávajúci preskúmanie konštatoval, že konanie verejného obstarávateľa, ktorý nezabezpečil transparentnosť a objektivitu postupov, je protiprávne, a navrhovateľ pritom nemusí konkrétne preukázať, že odborníci konali zaujato?

                           b)

                           orgán vykonávajúci preskúmanie, ktorý konštatoval, že vyššie uvedený nárok navrhovateľa je opodstatnený, nie je povinný, keď rozhoduje o následkoch, ktoré tieto dôvody môžu mať na výsledky verejného obstarávania, prihliadnuť na to, že výsledky hodnotenia ponúk predložených uchádzačmi by mohli byť v podstate rovnaké, aj keby medzi odborníkmi, ktorí posudzovali ponuky, neboli zaujatí hodnotitelia?

                           c)

                           uchádzač sa (nakoniec) oboznámil s obsahom kritérií na určenie ekonomicky najvýhodnejšej ponuky, ktoré boli formulované v súlade s kvalitatívnymi parametrami a stanovené abstraktne v podmienkach verejného obstarávania (kritériá ako je úplnosť a zlučiteľnosť s potrebami verejného obstarávateľa), vo vzťahu ku ktorým bol uchádzač v podstate schopný predložiť ponuku až v čase, keď verejný obstarávateľ v súlade s týmito kritériami vyhodnotil ponuky predložené uchádzačmi a dotknutým osobám poskytol komplexné informácie o dôvodoch svojich rozhodnutí, a až od toho okamihu začala tomuto uchádzačovi bežať prekluzívna lehota vzťahujúca sa na postup preskúmavania stanovený vo vnútroštátnom práve?

               2.

               Má sa článok 53 ods. 1 písm. a) smernice 2004/18, uplatňovaný v spojení so zásadami upravujúcimi zadávanie zákazky stanovenými v [článku] 2 tejto smernice, posudzovať a vykladať tak, že bráni verejným obstarávateľom, aby stanovili (a uplatňovali) postup vyhodnotenia ponúk predložených uchádzačmi, podľa ktorého výsledky posúdenia ponúk závisia od toho, ako uchádzači komplexne preukázali, že ich ponuky spĺňajú požiadavky uvedené v súťažných podkladoch, a teda čím komplexnejšie (rozsiahlejšie) uchádzač preukáže súlad svojej ponuky s podmienkami verejného obstarávania, tým jeho ponuka získa viac bodov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek (Ú. v. EÚ L 335, s. 31).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-371/05: Žaloba podaná  28. septembra 2005  – AITEC – Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento a i./Komisia

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/36

         Žaloba podaná 28. septembra 2005 – AITEC – Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento a i./Komisia
   (Vec T-371/05)
   (2005/C 296/73)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: AITEC – Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento (Rím, Taliansko), BUZZI UNICEM S.P.A (Casale Monferrato, Taliansko), ITALCEMENTI GROUP (Bergamo, Taliansko) (v zastúpení: Massimo Merla a Claudio Tesauro, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               určiť, že rozhodnutie neexistuje, v prípade, ak Komisia nepreukáže, že členovi komisie Dimasovi udelená plná moc ho oprávňuje podpisovať prijaté opatrenia v oblasti hospodárskej súťaže týkajúce sa najmä štátnej pomoci,

               —

               určiť, že rozhodnutie (i) v časti, v ktorej sa konštatuje, že nie sú žiadne výhrady voči národnému alokačnému plánu (článok 2 rozhodnutia) a tým sa povoľuje rozdelenie kvót medzi odvetvia v ňom určené, umožňuje diskrimináciu vyplývajúcu z takéhoto rozdelenia, ktoré uprednostňuje podniky niektorých odvetví v neprospech iných; (ii) v časti, v ktorej vyhlasuje za odporujúce kritériu 10 prílohy III smernice 2003/87 úmysel povoliť pri existujúcich zariadeniach, pri ktorých sa aktualizujú povolenia, získanie kvóty z rezervy pre nových účastníkov pre časť zmenených zariadení, ktoré už existovali pred aktualizáciou povolenia (článok 1 písm. b) rozhodnutia), aj keď noví účastníci kvótu určenú pre nich v rezerve ešte nespotrebovali, (iii) v časti, v ktorej toto požaduje od Talianska zmenu národného alokačného plánu tak, že pri existujúcich zariadeniach, pri ktorých sa musia aktualizovať povolenia, nie je dovolené získať kvóty z rezervy pre nových účastníkov pre časť zmenených zariadení, ktoré pred aktualizáciou povolenia už existovali (článok 2 písm. b) rozhodnutia), je neplatné,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podaná žaloba sa týka rozhodnutia z 25. mája 2005 (1), v ktorom sa Komisia Európskych spoločenstiev vyjadrila, či je národný plán pre alokáciu kvót na emisie skleníkových plynov predložený Talianskom v súlade s kritériami uvedenými v smernici 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 (2).
   Po prvé žiadajú žalobcovia preskúmať, či bol člen komisie, ktorý podpísal napadnutý akt, oprávnený vydať rozhodnutie. Žiadajú konkrétne, aby Súd prvého stupňa preskúmal, či člen komisie Dimas bol kompetentný pre prijatie opatrenia v oblasti hospodárskej súťaže týkajúce sa najmä štátnej pomoci a v prípade, že sú na to dané predpoklady, vyhlásiť napadnutý akt za neexistujúci.
   Po druhé Komisia porušila článok 88 ods. 2 a 3 ES tým, že skúmala národný alokačný plán, ktorý je opatrením ktoré môže mať prvky štátnej pomoci, bez toho, aby zohľadnila procesné pravidlá obsiahnuté v uvedenom predpise.
   Po tretie Komisia pri preskúmaní, či sú v národnom alokačnom pláne obsiahnuté nejaké aspekty štátnej pomoci, porušila článok 87 ES, kritérium 5 prílohy III smernice 2003/87 a zásadu zákazu diskriminácie. Schválením rozdelenia kvót v národnom alokačnom pláne medzi odvetviami totiž Komisia pripustila diskrimináciu na škodu výrobcov cementu.
   Po štvrté Komisia nesprávne použila kritérium 10 prílohy III smernice 2003/87 tým, že považovala za rozpor s týmto kritériom to, že „Taliansko chce pri existujúcich zariadeniach, pri ktorých sa aktualizujú povolenia, povoliť získanie kvóty z rezervy pre nových účastníkov“. Tým Komisia porušila kritérium 5 prílohy III smernice 2003/87 a zásadu zákazu diskriminácie, keďže nezohľadnením zvláštností odvetví dotknutých smernicou opätovne znevýhodnila výrobcov cementu voči iným výrobcom, v časti, v ktorej ide o ich možnosti zvýšenia výroby.
   Nakoniec Komisia porušila článok 11, 12, 13 a 28 smernice 2003/87 tým, že povolila národný alokačný plán, hoci tento neobsahuje žiadne výslovné predpisy, ktoré by umožňovali podnikom, sa primeraným spôsobom zariadiť prostredníctvom prevodu kvót alebo zriadením fondu kvót, hoci tento upravuje iné obdobia pridelenia ako päťročné obdobie pre prevod zostávajúcich kvót, hoci tento protiprávne obmedzuje zriadenie fondu kvót a neumožňuje nové pridelenie zrušených kvót.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 25. mája 2005 o národnom pláne pre alokáciu kvót na emisie skleníkových plynov, ktorý bol predložený Talianskom v súlade so smernicou 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady (C[2005]1527 def., Ú. v. EÚ C 226, 15.9.2005, s. 2).

      (2)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. L 275 z 25. októbra 2003, s. 32).


title: Vec T-428/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – IOC-UK/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo byť vypočutý — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Zjavne nesprávne posúdenie — Proporcionalita — Právo vlastniť majetok — Rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie“)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – IOC-UK/Rada
   (Vec T-428/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Právo vlastniť majetok - Rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie“))
   (2015/C 371/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iranian Oil Company UK Ltd (IOC-UK) (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, M. Gambardella, D. Sellers a N. Pilkington, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne S. Behzadi-Spencer a V. Kaye, neskôr V. Kaye, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2013/270/SZBP zo 6. júna 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 156, s. 10), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 522/2013 zo 6. júna 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 156, s. 3)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Iranian Oil Company UK Ltd (IOC-UK) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec C-558/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 29. októbra 2013 — CD Consulting s. r. o./Marián Vasko

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 29. októbra 2013 — CD Consulting s. r. o./Marián Vasko
   (Vec C-558/13)
   2014/C 45/30
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: CD Consulting s. r. o.

      Žalovaný: Marián Vasko

      Prejudiciálna otázka

   [Majú sa] článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a článok 4 smernice Rady 87/102/EHS (2) z 22. decembra 1986 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru, vykladať v tom zmysle, že [im] odporuje právna úprava členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá vnútroštátnemu súdu rozhodujúcemu o právach z indosovanej zmenky neumožňuje v zásade v žiadnej fáze konania ex offo preskúmať zmluvu a kauzu právneho vzťahu a prípadnú nekalú povahu zmluvnej podmienky a tiež prípadné porušenie zákona upravujúceho dôsledky neuvedenia ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o spotrebiteľskom úvere, z ktorej zmenka vznikla?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ú. v. ES L 42, s. 48; Mim. vyd. 15/001, s. 326.