title: Vec T-892/16: Žaloba podaná 19. decembra 2016 – Apple Sales International and Apple Operations Europe/Komisia

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/37

         Žaloba podaná 19. decembra 2016 – Apple Sales International and Apple Operations Europe/Komisia
   (Vec T-892/16)
   (2017/C 053/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Apple Sales International (Cork, Írsko) and Apple Operations Europe (Cork, Írsko) (v zastúpení: A. von Bonin a E. van der Stok, advokáti, D. Beard QC, A. Bates, L. Osepciu a J. Bourke, Barristers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 30. Augusta 2016 o štátnej pomoci SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) poskytnutej Írskom spoločnosti Apple;

               —

               alternatívne, zrušil rozhodnutie čiastočne a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štrnásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia podala nesprávny výklad írskeho práva.
               Žalobkyne zastávajú názor, že ako írske spoločnosti, ktoré nie sú rezidentmi, podliehali írskej dani z príjmov právnických osôb podľa článku 25 Taxes Consolidation Act 1997 (konsolidovaný daňový zákon z roku 1997) len pokiaľ išlo o „zdaniteľné zisky“ dosiahnuté v súvislosti s činnosťami, ktoré vykonávali írske pobočky. Výmery riadne zohľadňovali „zdaniteľné zisky“ pobočiek a neposkytovali tak žiadnu výhodu. Komisia sa tiež dopustila pochybenia v súvislosti s tým, že rozhodla, že rozdelenie zisku stanovené v článku 25 sa musí vykonať v súlade so zásadou „trhovej nezávislosti“ (arm's lenght principle, ALP).

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že zásada trhovej nezávislosti nie je kritériom, podľa ktorého by sa dalo určiť, či v súvislosti s daňovým posúdením podľa článku 107 ZFEÚ existuje štátna pomoc.

                           —

                           Komisia sa dopustila pochybenia, keď konštatovala, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ vyžaduje, aby Írsko určilo zdaniteľné zisky žalobkyne uvedené v článku 25 v súlade so zásadou trhovej nezávislosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na zásadných pochybeniach, ktorých sa Komisia dopustila v súvislosti s činnosťami žalobkýň mimo územia Írska.
               Komisia sa dopustila zásadných pochybení tým, že neuznala, že činnosti žalobkýň vytvárajúce zisk, najmä vývoj a uvádzanie duševného vlastníctva na trh (Apple IP), sú kontrolované a riadené zo Spojených štátov. Zisky z týchto činností treba pripísať Spojeným štátom, nie Írsku. Komisia nesprávne vzala do úvahy len zápisnice zo zasadnutí správnych rád žalobkýň, a nevzala do úvahy žiadne ďalšie dôkazy.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na zásadných pochybeniach, ktorých sa Komisia v súvislosti s činnosťami žalobkýň v Írsku.
               Komisia neuznala, že írske pobočky vykonávali len rutinné úlohy a nezúčastňovali sa na vývoji a uvádzaní duševného vlastníctva Apple IP na trh, ktoré vytváralo zisk.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že domnienky Komisie sú v rozpore s dôkazným bremenom, zásadami OECD a jednoznačnými stanoviskami odborníkov; jej závery sú protichodné.
               Komisia predpokladala, že všetky činnosti žalobkýň, ktoré vytvárali zisk, možno pripísať írskym pobočkám, bez toho, aby riadne posúdila dôkazy, vrátane rozsiahlych stanovísk odborníkov, ktoré preukazovali, že tieto zisky nemožno pripísať činnostiam v Írsku.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že so žalobkyňami sa zaobchádzalo rovnako, ako s ostatnými zdaniteľnými osobami, ktoré neboli rezidentmi v Írsku, a nebolo im poskytnuté preferenčné zaobchádzanie.
               Komisia nepreukázala selektívnosť: k žalobkyniam nesprávne pristupovala, akoby boli rezidentnými írskymi spoločnosťami, ktoré majú platiť daň zo svojich celosvetových ziskov.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že hlavné odôvodnenie Komisie sa musí zrušiť pre porušenie podstatných formálnych náležitostí.
               Komisia v rozhodnutí o začatí konania svoje hlavné odôvodnenie nerozvinula. Keby to bola urobila, Apple by mohla predložiť dôkazy, ktoré mohli a museli zmeniť výsledok konania.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na skutkových pochybeniach a nesprávnom posúdení pri uplatnení metódy čistého rozpätia zisku na írske pobočky v rámci podporného odôvodnenia.
               V rámci svojho podporného odôvodnenia Komisia nesprávne odmietla stanovisko odborníkov a nevysvetlila, ako by malo byť rozdelenie zisku posúdené.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že pri podpornom odôvodnení Komisie boli porušené podstatné procesné náležitosti a došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu.
               Komisia nesprávne porovnala daňový výmer s ostatnými výmermi írskych daňových orgánov určených tretím osobám, hoci ich situácia bola odlišná.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že na základe subsidiárneho a podporného odôvodnenia nemožno určiť čiastku, ktorá sa má vrátiť.
               V napadnutom rozhodnutí nie je vôbec vysvetlené, aká čiastka sa má vrátiť na základe subsidiárneho a podporného odôvodnenia, čo je v rozpore so zásadami štátnej pomoci a zásadou právnej istoty.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila zásady právnej istoty a zákazu spätnej účinnosti tým, že nariadila vrátenie údajne poskytnutej štátnej pomoci.

               12.

               Dvanásty žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti vykonať podrobné a nezávislé preskúmanie.

               13.

               Trinásty žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

               14.

               Štrnásty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že napadnuté rozhodnutie prekračuje právomoci Komisie podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
               Komisia porušila zásadu právnej istoty, keď nariadila vrátiť štátnu pomoc na základe nepredvídateľného výkladu právnej úpravy štátnej pomoci, nepreskúmala všetky relevantné dôkazy, a tým porušila svoju povinnosť náležitej starostlivosti, z právneho hľadiska neodôvodnila napadnuté rozhodnutie dostatočne a prekročila svoju právomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že sa pokúsila zmeniť írsky systém dane z príjmov právnických osôb.


title: Spojené veci C-94/04 a C-202/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. decembra 2006 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma – Taliansko) – Federico Cipolla/Rosaria Portolese, vyd. Fazari (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte/Roberto Meloni (C-202/04) (Pravidlá Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže — Vnútroštátna právna úprava sadzobníka odmien advokátov — Stanovenie profesijného sadzobníka — Slobodné poskytovanie služieb)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. decembra 2006 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma – Taliansko) – Federico Cipolla/Rosaria Portolese, vyd. Fazari (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte/Roberto Meloni (C-202/04)
   (Spojené veci C-94/04 a C-202/04) (1)

   (Pravidlá Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže - Vnútroštátna právna úprava sadzobníka odmien advokátov - Stanovenie profesijného sadzobníka - Slobodné poskytovanie služieb)
   (2006/C 331/03)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Federico Cipolla (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte (C-202/04)

      Žalovaní: Rosaria Portolese, vyd. Fazari (C-94/04), Roberto Meloni (C-202/04)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Corte d'appello di Torino – Uplatniteľnosť pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva na služby ponúkané advokátmi – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinný sadzobník a zahŕňajúca neplatnosť dohody medzi klientom a advokátom vypracovaním profesijného sadzobníka
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Roma – Zlučiteľnosť s článkami 10 a 81 ES vnútroštátnej legislatívy schvaľujúcej sadzobník odmien a zahŕňajúcej služby advokátov v rámci činností spojených so zastupovaním pred súdmi a v rámci činností spojených s právnym poradenstvom, ktoré môžu vykonávať tiež osoby, ktoré nie sú advokátmi – Sadzobník navrhovaný advokátskou komorou
   Výrok rozsudku

               1.

               Články 10 ES, 81 ES a 82 ES nebránia členskému štátu prijať právny predpis, ktorý na základe návrhu vypracovaného advokátskou komorou, akou je Consiglio nazionale forense (Národná rada advokátskej komory), schváli sadzobník stanovujúci minimálnu hranicu odmien členov advokátskej profesie, sadzobník, od ktorého sa v zásade nemožno odchýliť, pokiaľ ide tak o služby vyhradené jej členom, ako aj o poskytovanie mimosúdnych služieb, ktoré môže rovnako vykonávať iný hospodársky subjekt nepodliehajúci tomuto sadzobníku.

               2.

               Právna úprava absolútne zakazujúca odchýliť sa dohodou od minimálnych odmien stanovených sadzobníkom odmien advokáta ako vo veci samej pre služby, ktoré sú na jednej strane súdnej povahy a na druhej strane sú vyhradené advokátom, predstavuje obmedzenie slobodného poskytovania služieb podľa článku 49 ES. Je úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či takáto právna úprava vzhľadom na konkrétne podmienky uplatnenia skutočne zodpovedá cieľom ochrany spotrebiteľov a riadneho výkonu spravodlivosti spôsobilým ju odôvodniť a či sa obmedzenia, ktoré ukladá, nejavia ako neprimerané vzhľadom na jej ciele.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.

      Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-29/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  19. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-29/07) (1)

   (2007/C 315/56)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec T-257/10: Žaloba podaná 4. júna 2010 — Taliansko/Komisia

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/50

         Žaloba podaná 4. júna 2010 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-257/10)
   ()
   2010/C 221/81
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentilli, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 1711 v konečnom znení z 24. marca 2010 o štátnej pomoci č. C 4/2003 (ex NN 102/2002),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Talianska republika podala žalobu na Všeobecný súd Európskej únie proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 1711 v konečnom znení z 24. marca 2010 o štátnej pomoci č. C 4/2003 (ex NN 102/2002), oznámenému listom z 25. marca 2010, SG Greffe (2010) D/4224. Toto rozhodnutie, prijaté po vyhlásení rozsudku Súdneho dvora vo veci C-494/06 P Komisia/Taliansko a WAM, ktorým sa zamietlo odvolanie podané Komisiou proti rozsudku Všeobecného súdu, ktorý vyhovel žalobám Talianskej republiky a spoločnosti WAM proti rozhodnutiu Komisie 2006/177/ES o štátnej pomoci C-4/2003 (ex NN 102/2002) poskytnutej Talianskom spoločnosti Wam, označilo pôžičky so zníženými úrokovými sadzbami schválené WAM S.p.A. za nezlučiteľné so spoločným trhom v zmysle zákona č. 394/81 týkajúceho sa opatrení na podporu talianskych vývozov v rokoch 1995 a 2000.
   Na podporu svojej žaloby Talianska republika uvádza tieto dôvody:

               Prvý žalobný dôvod. Porušenie článku 4 ods. 5 a 6 nariadenia č. 659/99/ES (1) a zásady ne bis in idem. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že predchádzajúce rozhodnutie Komisie, prijaté v roku 2004 o tejto pomoci, bolo v celku a retroaktívne zrušené Všeobecným súdom a Súdnym dvorom. To viedlo k tacitnému schváleniu poskytnutia pomoci Komisiou od rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v januári 2003. Okrem toho sa má uplatniť zásada ne bis in idem.

               Druhý žalobný dôvod. Porušenie článku 108 ods. 2 a 3 ZFEÚ a článkov 4, 6, 7, 10, 13 a 20 nariadenia č. 659/99/ES. Talianska republika je toho názoru, že nové rozhodnutie obsahuje úplne novú analýzu spornej pomoci, takže malo byť prijaté po skončení konania vo veci formálneho zisťovania umožňujúceho kontradiktórnu výmenu názorov medzi členským štátom a dotknutými účastníkmi.

               Tretí žalobný dôvod. Porušenie právnej sily rozhodnutej veci. Podľa žalobkyne rozsudky vyhlásené Všeobecným súdom a Súdnym dvorom ohľadom predchádzajúcej pomoci spadajú pod právnu silu rozhodnutej veci, pokiaľ ide o skutočnosť, že pomoc neznevýhodňuje vývozy ale náklady na prienik na trh tretích krajín a že samotné všeobecné odkazy na zásady týkajúce sa štátnej pomoci priamo ovplyvňujúcej vnútorný trh nepostačujú na to, aby odôvodnili rozhodnutie, ktorého predmetom je pomoc, ktorá má priamy vplyv na trh tretej krajiny, a ktorej výška je okrem toho nízka. Komisia vo svojom novom rozhodnutí pritom prehliada právnu silu rozhodnutej veci a tieto zásady uplatňuje iba zdanlivo.

               Štvrtý žalobný dôvod. Porušenie zásady kontradiktórnosti a článku 20 nariadenia č. 659/99/ES. Nedostatočné dokazovanie. V tejto súvislosti žalobkyňa upresňuje, že pri prijatí nového rozhodnutia bola použitá ako posudzovacie kritérium univerzitná štúdia z roku 2009 týkajúca sa prijímajúceho podniku, ktorú Komisia nepredložila dotknutým účastníkom a ktorá nebola pred prijatím nového rozhodnutia predmetom žiadnej diskusie.

               Piaty žalobný dôvod. Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 1 ods. 1 písm. d) a článku 2 nariadenia ES č. 1998/2006. Porušenie právnej sily rozhodnutej veci. Kontradiktórna povaha. Talianska republika tvrdí, že predmetná pomoc patrí do pôsobnosti nariadenia č. 1998/2006 o pomoci de minimis, pretože za obdobie troch rokov nepresiahla 200 000 eur. Z tohto dôvodu nepredstavujú štátnu pomoc a nemuseli byť ani oznámené. Toto nariadenie bolo uplatniteľné, keďže skutočnosť, že nejde o pomoc na vývoz, bola právoplatne rozhodnutá.

               Šiesty žalobný dôvod. Porušenie článku 107 ods. 3 písm. c) a e) ZFEÚ a článku 4 ods. 1 a 2 nariadenia č. 70/2001. V každom prípade išlo o zlučiteľnú pomoc v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, keďže bola určená na podporu internacionalizácie podnikov Spoločenstva. Komisia toto posúdenie vo svojom rozhodnutí nevykonala.

               Siedmy žalobný dôvod. Porušenie článku 14 nariadenia č. 659/99/ES a zásady proporcionality. Výška pomoci, ktorá má byť vrátená, bola vypočítaná príliš vysoko: skutočná pomoc vyplýva z rozdielu medzi referenčnou sadzbou platnou ku dňu jednotlivých platieb v rámci vrátenia pomoci a zníženou sadzbou, a nie z rozdielu medzi referenčnou sadzbou platnou ku dňu (oveľa skoršiemu) kedy bolo financovanie poskytnuté a uvedenou zníženou sadzbou.

         Okrem toho sa Talianska republika dovoláva porušenia povinnosti odôvodnenia a zásady legitímnej dôvery.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-299/13: Žaloba podaná 31. mája 2013 — El Corte Inglés/ÚHVT — Azzedine Alaïa (ALIA)

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/17

         Žaloba podaná 31. mája 2013 — El Corte Inglés/ÚHVT — Azzedine Alaïa (ALIA)
   (Vec T-299/13)
   2013/C 215/24
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Azzedine Alaïa (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. marca 2013 vo veci R 819/2012-2,

               —

               zaviazal ÚHVT a Azzedine Alaïa na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ALIA“ pre výrobky zaradené do tried 3, 14, 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3788999.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Azzedine Alaïa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodná slovná ochranná známka „ALAÏA“ a obrazová ochranná známka Spoločenstva „ALAÏA PARIS“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 16, 18, 20, 25 a 35, ako aj skoršia nezapísaná ochranná známka „ALAÏA“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie pravidla 20 ods. 6 a pravidla 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-448/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júna 2015 – Bora Creations/ÚHVT – Beauté prestige international (essence) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva essence — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júna 2015 – Bora Creations/ÚHVT – Beauté prestige international (essence)
   (Vec T-448/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva essence - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 236/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bora Creations, SL (Ceuta, Španielsko) (v zastúpení: R. Lange, G. Hild a C. Pape, adovokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Beauté prestige international (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. júna 2013 (vec R 1085/2012-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Beauté prestige international a Bora Creations, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bora Creations, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec C-452/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Firenze — Taliansko) — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa (Smernica 82/76/EHS — Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb — Lekári — Získanie osvedčenia o špecializácii v odbore — Odmena počas obdobia odbornej prípravy — Päťročná premlčacia lehota nároku na zaplatenie pravidelných odmien)

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Firenze — Taliansko) — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa
   (Vec C-452/09) (1)

   (Smernica 82/76/EHS - Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb - Lekári - Získanie osvedčenia o špecializácii v odbore - Odmena počas obdobia odbornej prípravy - Päťročná premlčacia lehota nároku na zaplatenie pravidelných odmien)
   2011/C 204/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Appello di Firenze

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Žalovaní: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte di Appello di Firenze — Výklad smernice Rady 82/76/EHS z 26. januára 1982, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/362/EHS o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách lekárov a o opatreniach určených na uľahčenie účinného výkonu práva usadiť sa a slobodného poskytovania služieb, ako aj smernica 75/363/EHS o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekára [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 43, s. 21) — Odborná príprava špecializovaných lekárov — Právo na primeranú odmenu počas odbornej prípravy — Priamy účinok v prípade neprebratia smernice — Možnosť, aby členský štát podal námietku uplynutia päťročnej alebo desaťročnej premlčacej lehoty v súvislosti s právom vyplývajúcim z uvedenej smernice, pokiaľ ide o obdobie predchádzajúce prvému prebratiu

      Výrok rozsudku

   Právo Únie nebráni členskému štátu vzniesť námietku uplynutia primeranej premlčacej lehoty voči žalobe podanej jednotlivcom, ktorou sa domáha ochrany svojich práv priznaných smernicou, a to aj v prípade, ak členský štát smernicu riadne neprebral, za predpokladu, že svojím správaním nezapríčinil oneskorené podanie žaloby. Rozhodnutie Súdneho dvora o porušení práva Únie nemá vplyv na začiatok plynutia premlčacej lehoty, pokiaľ v prípade uvedeného porušenia niet nijakej pochybnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-156/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. decembra 2009 — EDF/Komisia ( Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá EDF francúzskymi orgánmi — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Procesné práva príjemcu pomoci — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi — Kritérium súkromného investora )

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2009 — EDF/Komisia
   (Vec T-156/04) (1)

   („Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá EDF francúzskymi orgánmi - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Procesné práva príjemcu pomoci - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Kritérium súkromného investora“)
   2010/C 37/41
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Électricité de France (EDF) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Debroux, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Buendía Sierra a C. Giolito, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajšia účastníčka, ktorá v konaní podporuje žalobkyňu: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajšia účastníčka, ktorá v konaní podporuje žalovanú: Iberdrola, SA (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado a É. Barbier de La Serre, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článkov 3 a 4 rozhodnutia Komisie prijatého 16. decembra 2003 o štátnej pomoci poskytnutej EDF a odvetviu výroby elektrickej energie a plynárenstva (K 68/2002, N 504/2003 a K 25/2003)

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 3 a 4 rozhodnutia Komisie o štátnej pomoci poskytnutej EDF a odvetviu výroby elektrickej energie a plynárenstva (K 68/2002, N 504/2003 a K 25/2003) prijatého 16. decembra 2003 sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Électricité de France (EDF).

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Iberdrola, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec T-455/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2013 — Europol/Kalmár ( „Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Zmluva na dobu určitú — Prepustenie — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Peňažná náhrada ujmy“ )

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/12

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2013 — Europol/Kalmár
   (Vec T-455/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Zmluva na dobu určitú - Prepustenie - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Peňažná náhrada ujmy)
   2013/C 377/27
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann, D. El Khoury a J. Arnould, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a E. Antypas, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Andreas Kalmár (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: D. Coppens, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 26. mája 2011 vo veci Kalmár/Europol (F-83/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k čiastočnému zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európsky policajný úrad (Europol) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré A. Kalmár vynaložil v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec T-96/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Rot Front/ÚHVT – Rakhat (Маска) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Маcка — Nezapísaná skoršia národná obrazová ochranná známka Маcка — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) 207/2009 — Uplatnenie vnútroštátneho práva ÚHVT“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Rot Front/ÚHVT – Rakhat (Маска)
   (Vec T-96/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Маcка - Nezapísaná skoršia národná obrazová ochranná známka Маcка - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) 207/2009 - Uplatnenie vnútroštátneho práva ÚHVT“))
   (2015/C 429/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rot Front OAO (Moskva, Rusko) (v zastúpení: pôvodne B. Térauda, neskôr O. Spuhler a M. Geitz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Rakhat AO (Almaty, Kazachstan)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu (ÚHVT) z 28. novembra 2012 (vec R 893/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Rot Front OAO a Rakhat AO.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 28. novembra 2012 (vec R 893/2012-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania spoločnosti Rot Front OAO.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-100/16 P: Odvolanie podané 18. februára 2016: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 9. decembra 2015 v spojených veciach T-233/11 a T-262/11, Grécko a Ellinikos Chrysos/Komisia

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/8

         Odvolanie podané 18. februára 2016: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 9. decembra 2015 v spojených veciach T-233/11 a T-262/11, Grécko a Ellinikos Chrysos/Komisia
   (Vec C-100/16 P)
   (2016/C 175/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (v zastúpení: V. Christianos, I. Soufleros, dikigoroi)

      Ďalší účastníci konania: Helénska republika, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2015 v spojených veciach T-233/11 a T-262/11 a vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie rozhodnutie,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V napadnutom rozsudku bolo konštatované, že boli splnené všetky podmienky stanovené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ vo vzťahu k dvom opatreniam štátnej pomoci, pričom prvé opatrenie štátnej pomoci sa týka predaja baní Cassandra Mines odvolateľke za cenu, ktorá je nižšia ako ich trhová hodnota. Druhé opatrenie sa týka oslobodenia od dane, pokiaľ ide o hodnotu pozemkov, na ktorých sa bane nachádzajú.

               2.

               Odvolateľka zakladá svoje odvolanie na troch odvolacích dôvodoch, z ktorých dva sa týkajú prvého opatrenia štátnej pomoci a jeden sa týka druhého opatrenia štátnej pomoci. Konkrétne:

                           —

                              Vo vzťahu k prvému opatreniu štátnej pomoci: odvolateľka uvádza, že v napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o existenciu výhody, ako aj k nesprávnemu odôvodneniu a procesnému pochybeniu, pokiaľ ide o hodnotu baní.

                           —

                              Vo vzťahu k prvému opatreniu štátnej pomoci: odvolateľka uvádza, že v napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o existenciu výhody, ako aj k nesprávnemu odôvodneniu, pokiaľ ide o hodnotu pozemkov.

                           —

                              Vo vzťahu k druhému opatreniu štátnej pomoci: odvolateľka uvádza, že v napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o existenciu výhody.


title: Vec T-334/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Roca Sanitario/ÚHVT – Villeroy & Boch (jednopákový vodovodný kohútik) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci jednopákový vodovodný kohútik — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Osobitý charakter — Informovaný užívateľ — Miera tvorivej voľnosti pôvodcu — Saturácia stavu v danej oblasti — Odlišný celkový dojem — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Roca Sanitario/ÚHVT – Villeroy & Boch (jednopákový vodovodný kohútik)
   (Vec T-334/14) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci jednopákový vodovodný kohútik - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Osobitý charakter - Informovaný užívateľ - Miera tvorivej voľnosti pôvodcu - Saturácia stavu v danej oblasti - Odlišný celkový dojem - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“))
   (2015/C 429/28)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: R. Guerras Mazón, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 21. februára 2014 (vec R 812/2012-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Villeroy & Boch AG a Roca Sanitario, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Roca Sanitario, SA sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec F-15/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  23. septembra 2008 – Abba a i./Parlament

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/67

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 23. septembra 2008 – Abba a i./Parlament
   (Vec F-15/06) (1)

   (2008/C 301/134)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006, s. 37.


title: Vec C-89/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords – Spojené kráľovstvo) – United Utilities plc/Commissioners of Customs & Excise (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 B písm. f) — Oslobodenie hazardných hier — Pôsobnosť — Činnosť call centra )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords – Spojené kráľovstvo) – United Utilities plc/Commissioners of Customs & Excise
   (Vec C-89/05) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 B písm. f) - Oslobodenie hazardných hier - Pôsobnosť - Činnosť „call centra“)
   (2006/C 224/20)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   House of Lords
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: United Utilities plc

      Žalovaný: Commissioners of Customs & Excise
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – House of Lords – Výklad článku 13 B písm. f) smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Oslobodenie stávkovej činnosti, lotérií a iných foriem hazardných hier – Uplatniteľnosť na služby poskytované treťou spoločnosťou, ktorá prijíma stávky urobené telefonicky na účet inej spoločnosti
   Výrok rozsudku
   Článok 13 B písm. f) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať tak, že poskytovanie služieb „call centra“ v prospech organizátora telefonických stávok, ktoré zahŕňa prijímanie stávok v mene organizátora pracovníkmi poskytovateľa týchto služieb, nie je stávkovou činnosťou v zmysle tohto ustanovenia, a teda nemôže využívať oslobodenie od DPH predvídané týmto ustanovením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec T-377/13: Žaloba podaná 17. júla 2013 — ultra air/ÚHVT — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/49

         Žaloba podaná 17. júla 2013 — ultra air/ÚHVT — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Vec T-377/13)
   2013/C 260/87
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ultra air GmbH (Hilden, Nemecko) (v zastúpení: C. König, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. mája 2013 vo veci R 1100/2011-4,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania, ako aj Donaldson Filtration Deutschland GmbH v prípade, že vstúpi do tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „ultra.air ultrafilter“ pre tovary a služby patriace do tried 7, 9, 11, 37 a 42 — ochranná známka Spoločenstva č. 7 480 585.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: absolútny dôvod neplatnosti podľa článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 druhej vety nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 prvej vety nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-463/05: Žaloba podaná  22. decembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/19

         Žaloba podaná 22. decembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu
   (Vec C-463/05)
   (2006/C 48/36)
   Jazyk konania: holandčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Dominique Maidani a Wouter Wils, splnomocnení zástupcovia, podala 22. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Holandskému kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Holandské kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na vykonanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/47/ES (1) zo 6. júna 2002 o dohodách o finančných zárukách alebo prinajmenšom tým, že neoznámilo Komisii prijaté opatrenia, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Holandsko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 11 smernice 2002/47/ES stanovuje, že členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 27. decembra 2003 a bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Komisia musí konštatovať, že Holandské kráľovstvo stále neprijalo tieto opatrenia alebo, prinajmenšom, že ich neoznámilo Komisii.

      (1)  Ú. v. ES L 168, s. 43; Mim. vyd. 10/003, s. 89.


title: Vec T-92/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  26. januára 2006  – Stadtwerke Schwäbisch Hall a i./Komisia ( Štátna pomoc — Režim daňového oslobodenia, ktorý sa uplatňuje na prostriedky vytvorené jadrovými elektrárňami so sídlom v Nemecku, s cieľom likvidácie ich rádioaktívneho odpadu a definitívneho zastavenia činnosti ich zariadení — Rozhodnutie, ktorým sa na konci štádia predbežného skúmania konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Žaloba o neplatnosť )

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. januára 2006 – Stadtwerke Schwäbisch Hall a i./Komisia
   (Vec T-92/02) (1)

   („Štátna pomoc - Režim daňového oslobodenia, ktorý sa uplatňuje na prostriedky vytvorené jadrovými elektrárňami so sídlom v Nemecku, s cieľom likvidácie ich rádioaktívneho odpadu a definitívneho zastavenia činnosti ich zariadení - Rozhodnutie, ktorým sa na konci štádia predbežného skúmania konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Žaloba o neplatnosť“)
   (2006/C 74/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH (Schwäbisch Hall, Nemecko), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Nemecko) a Stadtwerke Uelzen GmbH (Uelzen, Nemecko) (v zastúpení: D. Fouquet, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: E.ON Kernkraft GmbH (Hannover, Nemecko), RWE Power AG (Essen, Nemecko), EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Nemecko) a Hamburgische Electricitäts-Werke AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Karpenstein a D. Sellner, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2001) 3967, konečné znenie, z 11. decembra 2001, ktorým sa konštatuje, že nemecký režim daňového oslobodenia prostriedkov vytvorených atómovými elektrárňami s cieľom likvidácie ich rádioaktívneho odpadu a definitívneho zastavenia činnosti ich zariadení nie je štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 ES
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú okrem svojich vlastných trov konania aj trovy Komisie a vedľajších účastníkov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 144, 15.6.2002.


title: Vec C-426/15 P: Odvolanie podané 3. augusta 2015: Diputación Foral de Bizkaia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 19. mája 2015 vo veci T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia/Komisia

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/10

         Odvolanie podané 3. augusta 2015: Diputación Foral de Bizkaia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 19. mája 2015 vo veci T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia/Komisia
   (Vec C-426/15 P)
   (2015/C 337/12)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Diputación Foral de Bizkaia (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, abogado)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť žalobe podanej v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie pri výklade a uplatnení článku 108 ods. 3 prvej vety ZFEÚ (povinnosť predchádzajúceho upovedomenia), a konkrétne výrazu „poskytnutie“, ktorý sa nachádza v uvedenom ustanovení v súvislosti s výrazom „poskytovaná“, ktorý je obsiahnutý v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže Všeobecný súd potvrdil vyhlásenie Komisie (článok 2 napadnutého rozhodnutia) (1) v tom zmysle, že oznámená pomoc stanovená v dohodách je protiprávna, lebo bola poskytnutá 15. decembra 2006 v rozpore s povinnosťou predchádzajúceho upovedomenia. Nesprávne právne posúdenie v tom zmysle, že nebola dodržaná zásada práva Únie v oblasti štátnej pomoci, podľa ktorej musí byť každé posúdenie na účely určenia okamihu, kedy sa štátna pomoc považuje za „poskytnutú“, uskutočnené s ohľadom na vnútroštátnu právnu úpravu použiteľnú na posudzovaný prípad. Nesprávne právne posúdenie v tom zmysle, že bol nesprávne použitý pojem „protiprávna pomoc“ obsiahnutý v článku 1 písm. f) nariadenia č. 659/1999 (2). Porušenie zásady zákonnosti.

      Druhý odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie Všeobecným súdom, ktorý potvrdil existenciu „protiprávnej pomoci“ v dohode o pozemkoch na základe ustanovenia o lehote 12 mesiacov. Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v tom, že bezdôvodne nebola uplatnená zásada práva Únie v oblasti štátnej pomoci, podľa ktorej musí byť každé posúdenie na účely určenia okamihu, kedy sa štátna pomoc považuje za „poskytnutú“, uskutočnené s ohľadom na vnútroštátnu právnu úpravu použiteľnú na posudzovaný prípad.

      Tretí odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v tom, že Všeobecný súd nekonštatoval, že Komisia prijatím napadnutého rozhodnutia porušila zásadu riadnej správy veci verejných. Nesprávne právne posúdenie z dôvodu, že Všeobecný súd nekonštatoval porušenie procesných práv a záruk, ktoré má Diputación ako účastník konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ. Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v tom, že Všeobecný súd implicitne usúdil, že list Komisie z 15. apríla 2010 dáva uspokojivú odpoveď na požiadavky vyplývajúce zo spomenutej všeobecnej zásady. Skreslenie zásadných dôkazov. Porušenie základného práva na spravodlivý proces. Odňatie práva na obranu.

      (1)  Rozhodnutie Komisie K(2012) 4194 final z 27. júna 2012 vo veci štátnej pomoci č. SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      (2)  Nariadenie Rady z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-754/16: Žaloba podaná 2. novembra 2016 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Zobrazenie siluety v tvare elipsy)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/40

         Žaloba podaná 2. novembra 2016 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Zobrazenie siluety v tvare elipsy)
   (Vec T-754/16)
   (2017/C 014/49)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: E. Ochoa Santamaría a V. Rodríguez Pombo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Xuebo Ye (Wenzhou, Čína)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Zobrazenie siluety v tvare elipsy) – prihláška č. 13 088 191.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 31. augusta 2016 vo veci R 2608/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               označil žalobu so všetkými s k nej pripojenými dokumentmi a zodpovedajúcimi kópiami za prípustnú,

               —

               súhlasil s vykonaním navrhnutých dôkazov,

               —

               vyhovel žalobe a zrušil napadnuté rozhodnutie, ako aj zamietol prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 13 088 191 na základe článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-65/10: Žaloba podaná 11. februára 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/59

         Žaloba podaná 11. februára 2010 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-65/10)
   2010/C 100/87
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 9270 v konečnom znení z 30. novembra 2009, ktorým bola obmedzená pomoc z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) operačnému programu Andalúzia cieľ 1 (1994 – 1999) v Španielsku podľa rozhodnutia K(94) 3456 z 9. decembra 1994, EFRR č. 94.11.09.001, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Španielske kráľovstvo touto žalobou napáda vyššie uvedené rozhodnutie. Žalujúci štát na podporu svojej žaloby uplatňuje tieto žalobné dôvody:

               —

               porušenie článku 24 nariedenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 (1) z dôvodu použitia metódy extrapolácie v napadnutom rozhodnutí, hoci tento článok nestanovuje možnosť extrapolovať nezrovnalosti zistené v konkrétnych akciách na všetky akcie obsiahnuté v operačných programoch financovaných EFRR. Oprava použitá Komisiou v napadnutom rozhodnutí nemá právny základ, keďže usmernenia Komisie z 15. októbra 2007 k čistým finančným opravám v rámci použitia článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 nemôžu podľa rozsudku zo 6. apríla 2000, Španielsko/Komisia, C-443/97 (2), spôsobiť právne účinky v členských štátoch a keďže sa článok 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 týka len obmedzenia pomoci, ktorej preskúmaním bola potvrdená existencia nezrovnalosti, pričom táto zásada je porušená použitím opráv metódou extrapolácie,

               —

               subsidiárne porušenie článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 v spojení so súčasným článkom 4 ods. 3 ZEÚ (zásada lojálnej spolupráce) z dôvodu použitia opravy extrapoláciou, hoci nebol zistený žiaden nedostatok v systémoch riadenia, kontroly alebo auditu, pokiaľ ide o upravené zmluvy, keďže riadiace orgány uplatnili španielsku právnu úpravu, ktorú Súdny dvor nevyhlásil za odporujúcu právu Európskej únie. Španielske kráľovstvo zastáva názor, že dodržiavanie vnútroštátneho práva riadiacimi orgánmi, hoci môže viesť ku konštatovaniu zo strany Komisie nezrovnalostí alebo konkrétnych porušení práva Európskej únie, nemôže byť základom extrapolácie pre neúčinnosť systému riadenia, keďže zákon, ktorý tieto orgány uplatňujú, nebol Súdnym dvorom vyhlásený za odporujúci právu Európskej únie a keďže Komisia proti členskému štátu nepodala na Súdny dvor žalobu o nesplnenie povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ,

               —

               subsidiárne porušenie článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 pre nereprezentatívnosť vzorky použitej pre uplatnenie finančnej opravy extrapoláciou. Komisia vytvorila vzorku pre uplatnenie extrapolácie s veľmi obmedzeným počtom projektov (37 z 5319) bez toho, aby zohľadnila všetky oblasti operačného programu, pričom však zahrnula náklady, ktoré boli predtým odpočítané španielskymi orgánmi, vychádzala z deklarovaných nákladov a nie z priznanej pomoci a použila softvér, ktorý poskytoval spoľahlivosť nižšiu než 85 %. Španielske kráľovstvo teda zastáva názor, že vzorka nespĺňa nevyhnutné podmienky reprezentatívnosti na to, aby mohla slúžiť za základ extrapolácie,

               —

               premlčanie postihu podľa článku 3 nariadenia Rady č. 2988/95 z 18. decembra 1995 (3). Španielske kráľovstvo napokon zastáva názor, že oznámenie existencie nezrovnalostí španielskym orgánom (ku ktorému došlo v októbri 2004, pričom vo väčšine prípadov išlo o nezrovnalosti z rokov 1997, 1998 a 1999) musí predstavovať východiskový okamih ich premlčacej doby pri uplatnení štvorročnej premlčacej doby stanovenej v článku 3 nariadenia č. 2988/95.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 v súvislosti s koordináciou činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a s operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi (Ú. v. ES L374, s. 1).

      (2)  Zb. s. I-2415.

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo  17. novembra 2005  vo veci C- 476/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/55/ES — Hromadný prílev vysídlených osôb — Dočasná ochrana — Minimálne štandardy)

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 17. novembra 2005
   vo veci C- 476/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/55/ES - Hromadný prílev vysídlených osôb - Dočasná ochrana - Minimálne štandardy)
   (2006/C 22/03)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-476/04, ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 12. novembra 2004, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnené zástupkyne: M. Kontoy a C. O'Reilly) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: N. Dafniou), Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: A. Borg Barthet (spravodajca), vykonávajúci funkciu predsedu šiestej komory, sudcovia U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil 17. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005; Mim. vyd. 19/004, s. 162.


title: Vec T-412/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. decembra 2009 — Trubion Pharmaceuticals/ÚHVT — Merck (TRUBION) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TRUBION — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TriBion Harmonis — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2009 — Trubion Pharmaceuticals/ÚHVT — Merck (TRUBION)
   (Vec T-412/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TRUBION - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TriBion Harmonis - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 37/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trubion Pharmaceuticals, Inc. (Seattle, Washington, Spojené štáty americké) (v zastúpení: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajšia účastníčka v konaní pred Všeobecným súdom: Merck KGaA (Darmstadt, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Best a R. Freitag, neskôr M. Best a U. Pfleghar, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júla 2008 (vec R 1605/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Trubion Pharmaceuticals, Inc. a Merck KGaA.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Trubion Pharmaceuticals, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-420/16 P: Odvolanie podané 28. júla 2016: Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. mája 2016 vo veci T-529/13, Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis/Európska komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/8

         Odvolanie podané 28. júla 2016: Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. mája 2016 vo veci T-529/13, Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis/Európska komisia
   (Vec C-420/16 P)
   (2016/C 392/11)
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis (v zastúpení: D. Sobor, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Maďarsko, Helénska republika, Rumunsko a Slovenská republika

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 10. mája 2016 vo veci T-529/13 a v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie,

                           —

                           primárne, zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2013) 4975 final z 25. júla 2013, ktorým bola zamietnutá registrácia sporného návrhu, a ktorého zrušenie navrhovali žalobcovia vo svojej žalobe, a s konečnou platnosťou rozhodnúť spor,

                           —

                           subsidiárne, ak Súdny dvor usúdi, že stav sporu neumožňuje vydanie konečného rozhodnutia, vrátil vec Všeobecnému súdu, aby vec rozhodol,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú nasledujúce dôvody:

               1.

               Prvý dôvod sa opiera o porušenie článku 47 Charty [základných práv Európskej únie] a článku 92 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, najmä s ohľadom na nesplnenie informačnej povinnosti v súvislosti s dôkazným bremenom, keďže podľa odvolateľov Všeobecný súd pred vydaním rozsudku neinformoval účastníkov konania, že skutočnosti, že vykonávanie únijnej politiky súdržnosti Úniou aj členskými štátmi ohrozuje špecifické charakteristiky regiónov s národnostnou menšinou, a že etnické, kultúrne, náboženské alebo jazykové charakteristiky špecifické pre regióny s národnostnou menšinou môžu byť považované za závažné a trvalé znevýhodnenie v zmysle článku 174 tretieho odseku ZFEÚ, považuje za skutkové otázky, ktoré je potrebné v konaní preukázať.

               2.

               Druhý dôvod sa opiera o porušenie článku 11 ods. 4 ZEÚ a článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia o iniciatíve občanov (1), keďže občianska iniciatíva, ktorá je predmetom sporu, je podľa odvolateľov v súlade s ustanoveniami článku 11 ods. 4 ZEÚ, keďže organizátori ju predložili vo vzťahu k otázke, ku ktorej je podľa ich názoru nevyhnutné prijatie právneho aktu Únie na účely vykonania Zmlúv, a Európska komisia má právomoc predložiť príslušný návrh. Odvolatelia ďalej uvádzajú, že Komisia môže zamietnuť registráciu návrhu občianskej iniciatívy pre nedostatok právomoci iba vtedy, ak je tento nedostatok právomoci zjavný.

               3.

               Tretí dôvod vychádzajúci z porušenia článku 4 ods. 2 písm. c) ZFEÚ a článku 174 ZFEÚ, keďže v článku 174 treťom odseku ZFEÚ sú demonštratívne uvedené okolnosti, medzi ktoré patrí závažné a trvalo znevýhodnené prírodné a demografické podmienky, v dôsledku ktorých sa určitému regiónu musí v politike súdržnosti Únie venovať „mimoriadna pozornosť“.

               4.

               Štvrtý dôvod sa opiera o porušenie článkov 7 ZFEÚ, 167 ZFEÚ, článku 3 ods. 3 ZEÚ, článku 22 Charty [základných práv Európskej únie] a ustanovení Zmlúv o zákaze diskriminácie, keďže európska občianska iniciatíva, ktorá je predmetom sporu, by napomáhala súladu medzi politikami a činnosťami Únie, stanovenému v článku 7 ZFEÚ a podporovala politiku súdržnosti zohľadňujúcu kultúrnu rôznorodosť a jej zachovanie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 211/2011 zo 16. februára 2011 o iniciatíve občanov (Ú. v. EÚ L 65, 2011, s. 1).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. júla 2004 vo veci T-308/00, Salzgitter AG proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Článok 4 písm. c) UO, články 67 UO a 95 UO — Finančné zásahy v prospech podniku Salzgitter — Hranica s bývalou Nemeckou demokratickou republikou a s bývalou Československou republikou — Neoznámené pomoci — Šiesty kódex pomoci hutníckemu priemyslu — Právna istota)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/14

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 1. júla 2004
   vo veci T-308/00, Salzgitter AG proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Článok 4 písm. c) UO, články 67 UO a 95 UO - Finančné zásahy v prospech podniku Salzgitter - Hranica s bývalou Nemeckou demokratickou republikou a s bývalou Československou republikou - Neoznámené pomoci - Šiesty kódex pomoci hutníckemu priemyslu - Právna istota)
   (2004/C 239/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-308/00, Salzgitter AG, so sídlom v Salzgitter (Nemecko), v zastúpení: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorého v konaní podporuje Spolková republika Nemecko, v zastúpení: W.–D. Plessing, splnomocnený zástupca, právna pomoc: K. Schroeter, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: K.-D. Borchardt a V. Kreuschitz, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia Komisie 2000/797/ESUO z 28. júna 2000, týkajúceho sa štátnej pomoci, ktorú Nemecko poskytlo Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a hutníckym dcérskym spoločnostiam podnikateľskej skupiny, v súčasnosti zoskupeným pod názvom Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (Ú. v. ES L 323, s. 5), Súd prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora), v zložení: predseda V. Tiili, sudcovia J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij a M. Vilaras; tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 1. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Články 2 a 3 rozhodnutia Komisie 2000/797/ESUO z 28. júna 2000, týkajúceho sa štátnej pomoci, ktorú Nemecko poskytlo Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a hutníckym dcérskym spoločnostiam podnikateľskej skupiny, v súčasnosti zoskupeným pod názvom Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG), sa zrušujú.

               2.

               Žalobca znáša tretinu svojich trov.

               3.

               Komisia popri svojich vlastných trovách znáša dve tretiny trov, ktoré vynaložil žalobca.

               4.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. ES C 335 z 25.11.2000


title: Vec C-330/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  25. februára 2010 — Európska komisia/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/43/ES — Právo obchodných spoločností — Štatutárny audit ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. februára 2010 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-330/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/43/ES - Právo obchodných spoločností - Štatutárny audit ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 100/14
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a M. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS (Ú. v. EÚ L 157, s. 87) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec C-269/14: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 21. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh Kansaneläkelaitos (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 4 — Koncesia na služby — Pojem — Rámcová zmluva medzi orgánom sociálneho zabezpečenia a taxislužbami, ktorá stanovuje elektronický režim priamych náhrad nákladov na prevoz poistencov a rezervačný systém dopravných prostriedkov)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/18

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 21. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh Kansaneläkelaitos
   (Vec C-269/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2004/18/ES - Článok 1 ods. 4 - Koncesia na služby - Pojem - Rámcová zmluva medzi orgánom sociálneho zabezpečenia a taxislužbami, ktorá stanovuje elektronický režim priamych náhrad nákladov na prevoz poistencov a rezervačný systém dopravných prostriedkov))
   (2015/C 236/24)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Kansaneläkelaitos

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že rámcová zmluva, o akú ide v konaní vo veci samej, sa má považovať za „koncesiu na služby“ v zmysle tohto ustanovenia pod podmienkou, že verejný obstarávateľ preniesol celé alebo podstatnú časť rizika vyplývajúceho z hospodárskej činnosti, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu s ohľadom na všetky osobitosti plnení upravených touto rámcovou zmluvou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec C-297/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Laufen (Nemecko) 18. júna 2012 — trestné konanie proti Gjoko Filev a Adnan Osmani

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Laufen (Nemecko) 18. júna 2012 — trestné konanie proti Gjoko Filev a Adnan Osmani
   (Vec C-297/12)
   2012/C 250/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Laufen

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Gjoko Filev, Adnan Osmani

      Ďalší účastník konania: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 (1) vykladať v tom zmysle, že členské štáty nesmú v správnych rozhodnutiach o vyhostení, resp. o odsune, ukladať trest, ak je rozhodnutie o vyhostení/odsune v čase opakovaného vstupu staršie ako 5 rokov?

               2.

               Má sa článok 11 ods. 2 smernice 2008/115/ES vykladať v tom zmysle, že zakazuje Spolkovej republike Nemecko hroziť trestom na základe správnych rozhodnutí o vyhostení/odsune, ktoré boli predtým ako 22. novembra 2011 nadobudol účinnosť nemecký zákon na jej prebratie staršie ako 5 rokov?

               3.

               Je v súlade s právom Únie v zmysle článku 11 ods. 2 smernice 2008/115/ES taká právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje, že rozhodnutia o vyhostení/odsune sú v zásade účinné bez časového obmedzenia, s výnimkou prípadov, keď dotknutý subjekt podá žiadosť o časové obmedzenie. Je uvedená norma v súlade s odôvodnením 4 smernice v zmysle jasných, transparentných a spravodlivých pravidiel na zabezpečenie dobre riadenej migračnej politiky?

               4.

               Má sa smernica vykladať v tom zmysle, že pre členské štáty platí zákaz uplatňovať rozhodnutia o vyhostení/odsunutí, ktoré mali v čase, keď smernica nebola prebratá, 5 a viac rokov, znovu ako základ trestnoprávneho postihu, ak sa rozhodnutie o vyhostení/odsunutí zakladalo na odsudzujúcom trestnom rozsudku?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98).


title: Vec C-60/13: Žaloba podaná 4. februára 2013 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/11

         Žaloba podaná 4. februára 2013 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-60/13)
   2013/C 141/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros, L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že odmietlo zaplatiť sumu 20 061 462,11 libry v súvislosti s dovozným clom na čerstvý cesnak, ktorého sa týkala nesprávna informácia o nomenklatúrnom zatriedení, nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, článku 8 rozhodnutia 2000/597/ES (1) a článkov 2, 6, 9, 10 a 11 nariadenia (ES) č. 1150/2000 (2),

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojej žalobe Komisia tvrdí, že orgány Spojeného kráľovstva spôsobili stratu tradičných vlastných zdrojov tým, že bez riadnej starostlivosti vydali dokumenty o nomenklatúrnom zatriedení, čím umožnili dovoz čerstvého čínskeho cesnaku nad rámec kvóty. Komisia sa domnieva, že ak nastane administratívne pochybenie a následne nedôjde k riadnemu naplneniu vlastných zdrojov, Európska únia musí dostať sumu zodpovedajúcu strateným vlastným zdrojom. Orgány Spojeného kráľovstva preto mali vyplatiť Komisii celkovú sumu dotknutého cla, ktorá bola ocenená na 20 061 462,11 libry spolu s úrokom z omeškania podľa článku 11 nariadenia č. 1150/2000.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2000/597/ES, Euratom z 29. septembra 2000 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 253, s. 42; Mim. vyd. 01/003, s. 20).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169).


title: Vec C-216/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Laufen – Nemecko) – trestné konanie proti Gavrilovi Covacimu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v trestných veciach — Smernica 2010/64/EÚ — Právo na tlmočenie a preklad v trestnom konaní — Jazyk konania — Trestný rozkaz ukladajúci pokutu — Možnosť podať odpor v inom jazyku ako je jazyk konania — Smernica 2012/13/EÚ — Právo na informácie v trestnom konaní — Právo na informácie o obvinení — Doručenie trestného rozkazu — Postupy — Povinné určenie splnomocnenca obvineným — Lehota na podanie odporu plynúca doručením splnomocnencovi)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Laufen – Nemecko) – trestné konanie proti Gavrilovi Covacimu
   (Vec C-216/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v trestných veciach - Smernica 2010/64/EÚ - Právo na tlmočenie a preklad v trestnom konaní - Jazyk konania - Trestný rozkaz ukladajúci pokutu - Možnosť podať odpor v inom jazyku ako je jazyk konania - Smernica 2012/13/EÚ - Právo na informácie v trestnom konaní - Právo na informácie o obvinení - Doručenie trestného rozkazu - Postupy - Povinné určenie splnomocnenca obvineným - Lehota na podanie odporu plynúca doručením splnomocnencovi))
   (2015/C 406/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Laufen

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Gavril Covaci

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 1 až 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá vo veci samej, ktorá v rámci trestného konania neumožňuje osobe, ktorej sa trestný rozkaz týka, podať voči nemu písomný odpor v inom jazyku ako je jazyk konania, hoci ho táto osoba neovláda, pod podmienkou, že príslušné orgány sa v súlade s článkom 3 ods. 3 tejto smernice nedomnievajú, že tento odpor predstavuje vzhľadom na dotknuté konanie a okolnosti prejednávanej veci základný dokument.

               2.

               Článok 2, článok 3 ods. 1 písm. c) a článok 6 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, ako je tá vo veci samej, ktorá v rámci trestného konania ukladá obvinenej osobe bez trvalého pobytu na území členského štátu povinnosť určiť splnomocnenca na doručenie trestného rozkazu, ktorý sa jej týka, pod podmienkou, že táto osoba má skutočne k dispozícii celú lehotu stanovenú na podanie odporu voči uvedenému rozkazu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-421/15: Žaloba podaná 29. júla 2015 – Systran/Komisia

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/29

         Žaloba podaná 29. júla 2015 – Systran/Komisia
   (Vec T-421/15)
   (2015/C 337/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Systran SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. Hoss, E. Omes a P. Hoffmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zlúčil túto vec na spoločné konanie s vecou T-481/13,

               —

               zrušil rozhodnutie z 25. júna 2015 prijaté Európskou komisiou, prípadne Európskou úniou,

               —

               zaviazal Európsku komisiu a Európsku úniu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie, ktorým Komisia v nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora z 18. apríla 2013, Komisia/Systran a Systran Luxembourg (C-103/11 P, Zb., EU:C:2013:245), pristúpila k vymáhaniu kompenzačných úrokov zvýšených o úrok z omeškania od 19. augusta 2013 zo sumy, ktorú Komisia zaplatila žalobkyni ako náhradu škody v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010, Systran a Systran Luxembourg/Komisia (T-19/07, Zb., EU:T:2010:526), ktorý bol zrušený rozsudkom Súdneho dvora.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci T-481/13, Systran/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ 2013, C 336, s. 27.


title: Vec C-558/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) 2. novembra 2015 – Alberto José Vieira Azevedo a i./CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) 2. novembra 2015 – Alberto José Vieira Azevedo a i./CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel
   (Vec C-558/15)
   (2016/C 016/26)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Alberto José Vieira Azevedo, Maria da Conceição Ferreira da Silva, Carlos Manuel Ferreira Alves, Rui Dinis Ferreira Alves, Vítor José Ferreira Alves

      Odporcovia v odvolacom konaní: CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

      Vedľajší účastník: Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Acidentes de Trabalho

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Dovoľuje štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel (smernica 2000/26/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady zo 16. mája 2000 v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES (2) z 11. mája 2005), konkrétne jej odôvodnenie 16a a jej článok 4 vzhľadom na odseky 4, 5 a 8 tohto článku 4 ako celok (ktoré boli prebraté do portugalského práva prostredníctvom článku 43 zákonného dekrétu č. 522/85 z 31. decembra, v znení vyplývajúcom zo zákonného dekrétu č. 72-A/2003 zo 14. apríla), žalovať zástupcu poisťovne, ktorá nepôsobí v krajine, v ktorej sa podá žaloba o náhradu škody spôsobenej dopravnou nehodou na základe povinného poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel uzavretého v inej krajine Európskej únie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, závisí uvedená možnosť žalovať zástupcu od konkrétneho znenia dohody o zastupovaní uzavretej medzi uvedeným zástupcom a poisťovňou?

      (1)  Smernica 2000/26/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o zmene a doplnení smerníc Rady č. 73/239/EHS a 88/357/EHS (Štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel) (Ú. v. ES L 181, s. 65; Mim. vyd. 06/003, s. 331).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. EÚ L 149, s. 14).


title: Vec C-381/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 29. júla 2010 — Astrid Preissl KEG

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 29. júla 2010 — Astrid Preissl KEG
   (Vec C-381/10)
   ()
   2010/C 274/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Astrid Preissl KEG

      Žalovaný: Landeshauptmann von Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa požiadavka uvedená v prílohe II kapitole I bode 4 nariadenia ES č. 852/2004 (1), podľa ktorej „musí byť k dispozícii dostatočný počet umývadiel a… musia byť vybavené prívodom teplej a studenej tečúcej vody“, vykladať v tom zmysle, že pod pojmom „Handwaschbecken“ použitým v nemeckej jazykovej verzii je potrebné chápať akékoľvek zariadenie umožňujúce umytie rúk (s prívodom teplej vody) alebo sa má pod pojmom „Handwaschbecken“ chápať len umývadlo, ktoré slúži výlučne na umývanie rúk?

               2.

               Podľa akých kritérií sa má určiť, kedy sú splnené hygienické požiadavky stanovené v prílohe II kapitole I bode 4 nariadenia (ES) č. 852/2004 vyjadrené v slovnom spojení „musia byť vybavené… prostriedkami na umývanie rúk a na ich hygienické osušenie“? Má sa toto ustanovenie prílohy vykladať v tom zmysle, že zariadenie na osušenie rúk, resp. vodovodný kohútik vyhovuje hygienickým požiadavkám prílohy II kapitoly I bodu 4 nariadenia (ES) č. 852/2004 len vtedy, ak toto zariadenie na osušenie rúk, resp. tento vodovodný kohútik môžu byť používané bez toho, aby bolo potrebné sa tohto zariadenia na osušenie rúk alebo tohto vodovodného kohútika dotknúť rukou?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 z 29. apríla 2004 o hygiene potravín, Ú. v. EÚ L 139, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 319.


title: Vec C-115/07: Žaloba podaná 27. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/29

         Žaloba podaná 27. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-115/07)
   (2007/C 95/54)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES (1) z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 tejto smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 30. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 136, s. 34 ; Mim. vyd. 13/034, s. 262.


title: Vec T-789/14: Žaloba podaná 28. novembra 2014 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/ÚHVT – Meissen Keramik (MEISSEN)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/29

         Žaloba podaná 28. novembra 2014 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen/ÚHVT – Meissen Keramik (MEISSEN)
   (Vec T-789/14)
   (2015/C 127/41)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Meißen, Nemecko) (v zastúpení: O. Spuhler a M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Meissen Keramik GmbH (Meißen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „MEISSEN“ – prihláška č. 9 4 13  527.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. septembra 2014 vo veciach R 1182/2013-4 a R 1245/2013-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-115/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Koblenz – Nemecko) – RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau in der Pfalz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Obmedzenia — Smernica 96/71/ES — Článok 3 ods. 1 — Smernica 2004/18/ES — Článok 26 — Verejné zákazky — Poštové služby — Právna úprava regionálnej entity členského štátu, ktorá ukladá uchádzačom a ich subdodávateľom povinnosť prijať záväzok platiť minimálnu mzdu zamestnancom vykonávajúcim plnenia, ktoré sú predmetom verejnej zákazky)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Koblenz – Nemecko) – RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau in der Pfalz
   (Vec C-115/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Obmedzenia - Smernica 96/71/ES - Článok 3 ods. 1 - Smernica 2004/18/ES - Článok 26 - Verejné zákazky - Poštové služby - Právna úprava regionálnej entity členského štátu, ktorá ukladá uchádzačom a ich subdodávateľom povinnosť prijať záväzok platiť minimálnu mzdu zamestnancom vykonávajúcim plnenia, ktoré sú predmetom verejnej zákazky))
   (2016/C 016/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Koblenz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: RegioPost GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Stadt Landau in der Pfalz

      za účasti: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 26 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (EÚ) č. 1251/2011 z 30. novembra 2011, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej právnej úprave regionálnej entity členského štátu, ako je dotknutá vo veci samej, ktorá ukladá uchádzačom a ich subdodávateľom povinnosť prijať na základe písomného vyhlásenia priloženého k ich ponuke záväzok vyplácať zamestnancom, ktorí majú poskytovať plnenia v rámci dotknutej verejnej zákazky, minimálnu hodinovú stanovenú uvedenou právnou úpravou.

               2.

               Článok 26 smernice 2004/18, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1251/2011, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej právnej úprave regionálnej entity členského štátu, ako je právna úprava dotknutá vo veci samej upravujúca vylúčenie z účasti na verejnom obstarávaní tých uchádzačov a ich subdodávateľov, ktorí odmietnu prijať na základe písomného vyhlásenia priloženého k ich ponuke, záväzok vyplácať zamestnancom, ktorí majú poskytovať plnenia v rámci dotknutej verejnej zákazky, minimálnu hodinovú stanovenú uvedenou právnou úpravou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec C-29/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko)19. januára 2017 – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko)19. januára 2017 – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Vec C-29/17)
   (2017/C 195/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Novartis Farma SpA

      Odporkyňa: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia ustanovenia smernice 2001/83/ES (1) v znení neskorších zmien a doplnení, najmä články 5 a 6, aj vo vzťahu k odôvodneniu 2 tejto smernice, uplatňovaniu vnútroštátneho právneho predpisu so silou zákona (viackrát citovaný článok 1 ods. 4a zákonného dekrétu), ktorý na účel zníženia nákladov nabáda, prostredníctvom zaradenia dotknutého prípravku na zoznam liekov preplácaných Štátnou zdravotníckou službou, na užívanie lieku mimo povolenej všeobecnej terapeutickej indikácie, bez ohľadu na akékoľvek zohľadnenie terapeutických potrieb jednotlivého pacienta, a napriek skutočnosti, že na trhu existujú a sú dostupné lieky povolené pre danú konkrétnu terapeutickú indikáciu?

               2.

               Možno článok 3 ods. 1 smernice 2001/83/ES (magistraliter lieky) uplatniť v prípade, v ktorom sa farmaceutický výrobok, hoci pripravovaný v lekárni na základe lekárskeho predpisu pre jednotlivého pacienta, v každom prípade vyrába sériovo, rovnako a opakovane, bez zohľadnenia osobitných potrieb jednotlivého pacienta, s tým, že daný výrobok sa vydáva nemocničnému zariadeniu a nie pacientovi (vzhľadom na skutočnosť, že ide o liek zaradený do triedy H OSP, t. j. na užitie výlučne v nemocničnom zariadení) a možno ho použiť aj v inom zariadení, než v akom sa zabalil?

               3.

               Bránia ustanovenia nariadenia (ES) č. 726/2004 (2) v znení neskorších zmien a doplnení a najmä články 3, 25 a 26, ako aj príloha, ktoré zverujú Európskej agentúre pre lieky (EMA) výlučnú právomoc posúdiť kvalitu, bezpečnosť a účinnosť liekov, ktorých terapeutickou indikáciou je liečba onkologických ochorení, v rámci postupu vydávaní povolení na uvedenie na trh (povinný centralizovaný postup) ako aj na účely sledovania a koordinácie činností súvisiacich s farmakovigilanciou, ktoré sa uskutočňujú po uvedení lieku na trh, uplatneniu vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý zveruje národnému regulačnému orgánu (AIFA) právomoc prijímať rozhodnutia týkajúce sa bezpečnosti liekov, súvisiace s ich použitím off-label, ktorých registrácia patrí do výlučnej právomoci Európskej komisie pri zohľadnení technického a vedeckého posúdenia Európskou agentúrou pre lieky (EMA)?

               4.

               Bránia ustanovenia smernice 89/105/EHS (3) v znení neskorších zmien a doplnení, najmä článok 1 ods. 3, uplatňovaniu vnútroštátneho zákona umožňujúceho členskému štátu, aby v rámci vlastných rozhodnutí týkajúcich sa možnosti úhrady výdavkov, ktoré pacient vynaložil na zdravotnú starostlivosť, upravil možnosť preplatenia lieku užívaného mimo terapeutických indikácií uvedených v povolení na uvedenie na trh, ktoré vydala Európska komisia alebo špecializovaná európska agentúra ako výsledok centralizovaného hodnotiaceho postupu, bez toho, aby boli splnené podmienky podľa článkov 3 a 5 smernice 2001/83/ES?

      (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

      (3)  Smernica Rady z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345).


title: Vec T-113/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – Oleaginosa Moreno Hermanos/Rada

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/56

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – Oleaginosa Moreno Hermanos/Rada
   (Vec T-113/14)
   2014/C 112/73
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Bahia Blanca, Argentína) (v zastúpení: J.-F. Bellis a R. Luff, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, s. 2) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že inštitúcie sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností, keď rozhodli, že došlo ku skresleniu cien sójových bôbov a sójového oleja, čo odôvodňovalo uplatnenie článku 2 ods. 5 druhého pododseku základného antidumpingového nariadenia (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že článok 2 ods. 5 druhý pododsek základného antidumpingového nariadenia nemožno, ako ho chápu inštitúcie, uplatniť v tomto prípade na dovozy z krajiny WHO, pretože by nebol v súlade s Antidumpingovou dohodou WHO.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že pri hodnotení ujmy neboli zohľadnené faktory, ktorými sa prerušuje príčinná súvislosť medzi spôsobením ujmy a údajne dumpingovými dovozmi, v rozpore s článkom 3 ods. 7 základného antidumpingového nariadenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-409/14: Žaloba podaná 2. júna 2014 – Marcuccio/Súdny dvor

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/30

         Žaloba podaná 2. júna 2014 – Marcuccio/Súdny dvor
   (Vec T-409/14)
   2014/C 245/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie, bez ohľadu na jeho formu, ktorým žalovaný zamietol žiadosť z 22. januára 2014, ktorú žalobca zaslal Súdnemu dvoru,

               —

               zaviazal žalovaného, aby mu nahradil sumu 25  000 eur alebo akúkoľvek nižšiu sumu, ktorú bude Všeobecný súd považovať za správnu a spravodlivú, ako náhradu ujmy, ktorú podľa vlastného názoru utrpel z dôvodu neprimeranej dĺžky trvania súdneho konania začatého na jeho návrh, alebo ako odškodnenie z dôvodu neprimeranej dĺžky trvania dotknutého konania,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu všetkých trov konania, poplatkov a odmien súvisiacich s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka ujmy, ktorú žalobca podľa vlastného názoru utrpel z dôvodu údajne neprimeranej dĺžky konania vo veci T-236/02, Marcuccio/Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený absolútnom nedostatku odôvodnenia, najmä z dôvodu absolútne nedostatočného prešetrenia veci a porušenia povinnosti riadnej správy vecí verejných.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení práva a zjavne neprávnom posúdení.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. apríla 2005 vo veci C-22/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (EHS) č. 2847/93 — Rybárske plavidlá — Inštalovanie systému kontroly polohy satelitom — Neprebratie v stanovených lehotách)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 14. apríla 2005
   vo veci C-22/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (EHS) č. 2847/93 - Rybárske plavidlá - Inštalovanie systému kontroly polohy satelitom - Neprebratie v stanovených lehotách)
   (2005/C 143/14)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-22/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: M. Condou-Durande a T. van Rijn) proti Helénskej republike (splnomocnené zástupkyne: A. Samoni-Rantou a S. Chala), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 26. januára 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia J. Makarczyk a P. Kūris (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: H. von Holstein, vyhlásil 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že nedohliadla na to, aby rybárske plavidlá plaviace sa pod jej vlajkou, ktoré musia byť vybavené zariadením na určovanie presnej polohy satelitom, boli skutočne týmto zariadením vybavené od 30. júna 1998 alebo od 1. januára 2000, podľa typu dotknutého plavidla, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, v znení nariadenia Rady (ES) č. 686/97 zo 14. apríla 1997.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004