title: Spojené veci C-350/06 a C-520/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  20. januára 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Landesarbeitsgericht Düsseldorf – Nemecko a House of Lords – Spojené kráľovstvo) – Gerhard Schultz-Hoff/Deutsche Rentenversicherung Bund (Pracovné podmienky — Organizácia pracovného času — Smernica 2003/88/ES — Právo na platenú ročnú dovolenku — Nemocenská dovolenka — Ročná dovolenka, ktorá sa prekrýva s nemocenskou dovolenkou — Náhrada za platenú ročnú dovolenku nevyčerpanú z dôvodu choroby pri skončení pracovnej zmluvy)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 20. januára 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Landesarbeitsgericht Düsseldorf – Nemecko a House of Lords – Spojené kráľovstvo) – Gerhard Schultz-Hoff/Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Spojené veci C-350/06 a C-520/06) (1)

   (Pracovné podmienky - Organizácia pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Právo na platenú ročnú dovolenku - Nemocenská dovolenka - Ročná dovolenka, ktorá sa prekrýva s nemocenskou dovolenkou - Náhrada za platenú ročnú dovolenku nevyčerpanú z dôvodu choroby pri skončení pracovnej zmluvy)
   (2009/C 69/04)
   Jazyky konania: nemčina a angličtina
   Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania
   Landesarbeitsgericht Düsseldorf, House of Lords
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Gerhard Schultz-Hoff (C-350/06), Stringer a i. (C-520/06)

      Žalovaní: Deutsche Rentenversicherung Bund (C-350/06), Her Majesty's Revenue and Customs
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesarbeitsgericht Düsseldorf, House of Lords – Výklad článku 7 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381) – Nárok na platenú ročnú dovolenku podliehajúci nasledujúcim podmienkam: skutočný výkon zamestnania, zachovanie pracovnej spôsobilosti počas dovolenky, výkon nemožno predlžiť do nasledujúceho roka – Právo pracovníka, ktorý je na dlhodobej nemocenskej dovolenke, čerpať počas tohto obdobia dovolenku – Právo pracovníka, ktorý počas dlhodobej nemocenskej dovolenky dostal výpoveď, na preplatenie dovolenky, ktorá nebola v referenčnom období vyčerpaná
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnym ustanoveniam alebo praxi, v zmysle ktorých pracovník, ktorý je na nemocenskej dovolenke, nemá právo čerpať platenú ročnú dovolenku počas obdobia trvania nemocenskej dovolenky.

               2.

               Článok 7 ods. 1 smernice 2003/88 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam alebo praxi, ktoré stanovujú, že právo na platenú ročnú dovolenku zanikne uplynutím referenčného obdobia a/alebo obdobia na prenesenie dovolenky upraveného vnútroštátnym právom, aj keď pracovník bol na nemocenskej dovolenke počas celého referenčného obdobia alebo počas jeho časti a jeho práceneschopnosť trvala až do skončenia pracovného pomeru, a preto nemal možnosť vykonať svoje právo na platenú ročnú dovolenku.

               3.

               Článok 7 ods. 2 smernice 2003/88 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam a praxi, ktoré stanovujú, že peňažná náhrada za nevyčerpanú platenú ročnú dovolenku sa nevyplatí, ak bol pracovník na nemocenskej dovolenke celé referenčné obdobie a/alebo obdobie na prenesenie dovolenky alebo ich časť, a preto nemal možnosť vykonať svoje právo na platenú ročnú dovolenku. Pre výpočet tejto peňažnej náhrady je rozhodujúca bežná odmena pracovníka, ktorá mu musí byť naďalej vyplácaná počas obdobia pracovného odpočinku zodpovedajúceho platenej ročnej dovolenke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006.

      Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-94/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. mája 2010 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 98 ods. 1 a 2 — Služby poskytované pohrebnými ústavmi — Uplatnenie zníženej sadzby na prevoz telesných pozostatkov vozidlom)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. mája 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-94/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 98 ods. 1 a 2 - Služby poskytované pohrebnými ústavmi - Uplatnenie zníženej sadzby na prevoz telesných pozostatkov vozidlom)
   2010/C 179/16
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 96 až článku 99 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Činnosti pohrebných ústavov — Povinnosť uplatňovať jednotnú sadzbu dane na jedno komplexné nedeliteľné plnenie poskytované týmito zariadeniami — Zákaz uplatňovať premenlivé znížené sadzby DPH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec C-339/05: Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora zo 4. augusta 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck – Rakúsko) – Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Land Tirol

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/35

         Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora zo 4. augusta 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck – Rakúsko) – Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Land Tirol
   (Vec C-339/05) (1)

   (2006/C 294/62)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda druhej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec T-88/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2006 – Tzirani/Komisia ( Úradníci — Povýšenie — Obsadenie miesta v platovej triede A 2 — Zamietnutie kandidatúry — Nedostatok odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Porušenie pravidiel menovania úradníkov v platovej triede A 1 a A 2 )

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2006 – Tzirani/Komisia
   (Vec T-88/04) (1)

   („Úradníci - Povýšenie - Obsadenie miesta v platovej triede A 2 - Zamietnutie kandidatúry - Nedostatok odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Porušenie pravidiel menovania úradníkov v platovej triede A 1 a A 2“)
   (2006/C 212/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marie Tzirani (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení G. Berscheid a V. Joris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. mája 2003 o zamietnutí kandidatúry žalobkyne na miesto v platovej triede A 2 riaditeľa riaditeľstva „Sociálna politika, personál v Luxemburgu, zdravie, hygiena“ generálneho riaditeľstva „Personál a správa“ Komisie, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. mája 2003 o menovaní pani D.S. na uvedené miesto a v potrebnom rozsahu návrh na zrušenie výslovného rozhodnutia Komisie o zamietnutí sťažnosti žalobkyne podanej proti týmto dvom rozhodnutiam
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie o menovaní pani D.S. na miesto uvedené v oznámení o voľnom mieste KOM/063/03, ako aj rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry žalobkyne na uvedené miesto, sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Žalovaná je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-488/08 P: Odvolanie z  12. novembra 2008 , ktoré podal Matthias Rath proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (siedma komora) z  8. septembra 2008 vo veci T-373/06, Matthias Rath/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/9

         Odvolanie z 12. novembra 2008, ktoré podal Matthias Rath proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 8. septembra 2008 vo veci T-373/06, Matthias Rath/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu
   (Vec C-488/08 P)
   (2009/C 82/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Matthias Rath (v zastúpení: S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti)

      Ďalší účastník odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozhodnutie siedmej komory Súdu prvého stupňa z 8. septembra 2008 vo veci T-373/06,

               —

               vyhovieť návrhom podaným v konaní na prvom stupni,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu, ako aj vedľajšieho účastníka konania pred Súdom prvého stupňa na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa napadnutým uznesením potvrdil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu, podľa ktorého v súvislosti s doplnkami výživy a dietetickými výrobkami na nie lekárske účely existuje nebezpečenstvo zámeny medzi slovnou ochrannou známkou „EPICAN“, prihlasovanou odvolateľom, a skoršou slovnou ochrannou známkou „EPIGRAN“.
   Odvolateľ svoje odvolanie opiera o porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Súd prvého stupňa vychádzal pri skúmaní podobnosti tovarov a označení z nesprávnych skutočností. Ak by Súd prvého stupňa posúdil skutočnosti správne, došiel by k záveru, že neexistuje nijaké nebezpečenstvo zámeny kolidujúcich ochranných známok. To platí o to viac, že Súd prvého stupňa správne konštatoval, že spotrebiteľ venuje dotknutým tovarom zvýšenú pozornosť.


title: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 9. júna 2004 vo veci T-92/04 R, Marta Christina Moren Abat proti Komisii Európskych spoločenstiev (Predbežné opatrenie — Výberové konanie — Odklad výkonu — Prípustnosť)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/24

      UZNESENIE PREDSEDU SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 9. júna 2004
   vo veci T-92/04 R, Marta Christina Moren Abat proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Predbežné opatrenie - Výberové konanie - Odklad výkonu - Prípustnosť)
   (2004/C 239/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-92/04 R, Marta Christina Moren Abat, bytom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: G. Lebitsch, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. H. Krämer, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žiadosť zameraná na to, aby bolo zastavené výberové konanie COM/A/2/02, ktorým sa vytvára rezerva náboru úradníkov (A7/A6) v oblasti „životné prostredie“, alebo alternatívne, aby bola zastavená platnosť zoznamu rezervy kandidátov tohto výberového konania, predseda Súdu prvého stupňa, vydal dňa 9. júna 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žiadosť o vydanie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Náhrada trov konania je vyhradená.


title: Vec T-454/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – SNCM/Komisia („Štátna pomoc — Námorná kabotáž — Pomoc poskytnutá Francúzskom v prospech spoločností Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) a Compagnie méridionale de navigation — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Náhrady za službu, ktorá dopĺňa základnú službu a ktorá je určená na pokrytie období špičiek počas turistickej sezóny — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Výhoda — Rozsudok Altmark — Určenie výšky pomoci“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – SNCM/Komisia
   (Vec T-454/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Námorná kabotáž - Pomoc poskytnutá Francúzskom v prospech spoločností Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) a Compagnie méridionale de navigation - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Náhrady za službu, ktorá dopĺňa základnú službu a ktorá je určená na pokrytie období špičiek počas turistickej sezóny - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Rozsudok Altmark - Určenie výšky pomoci“))
   (2017/C 121/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne A. Winckler, F.-C. Laprévote, J.-P. Mignard a S. Mabile, neskôr A. Winckler a F.-C. Laprévote, a napokon F.-C. Laprévote a C. Froitzheim, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Alfonso a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Corsica Ferriers France SAS (Bastia, Francúzsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie 2013/435/EÚ z 2. mája 2013 o štátnej pomoci SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti Société Nationale Corse Méditerranée a spoločnosti Compagnie Méridionale de Navigation (Ú. v. EÚ L 220, 2013, s. 20)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou a spoločnosťou Corsica Ferriers France SAS.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec F-110/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 2. mája 2016 – Nill/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/50

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 2. mája 2016 – Nill/Komisia
   (Vec F-110/14) (1)

   (2016/C 222/78)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015, s. 46.


title: Vec C-255/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Geldern (Nemecko) 24. mája 2011 — Nadine Büsch a Björn Siever/Ryanair Ltd

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Geldern (Nemecko) 24. mája 2011 — Nadine Büsch a Björn Siever/Ryanair Ltd
   (Vec C-255/11)
   2011/C 226/28
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Geldern

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Nadine Büsch a Björn Siever

      Žalovaná: Ryanair Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide v prípade práva na náhradu upraveného v článku 7 nariadenia o právach cestujúcich v leteckej doprave (1) o právo na náhradu škody, ktoré podľa článku 29 prvej vety Montrealského dohovoru (2) podlieha obmedzeniam tohto dohovoru, pokiaľ má byť náhrada priznaná z dôvodu veľkého meškania letu?

               2.

               Je právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia o právach cestujúcich v leteckej doprave nevymáhateľné v zmysle článku 29 druhej vety Montrealského dohovoru, pokiaľ prevyšuje škodu, ktorá vznikla cestujúcemu v leteckej doprave na základe tohto veľkého meškania? Vylučuje tento skutkový stav právo na náhradu ako celok alebo v prípadoch meškania toto právo vzniká len do výšky skutočne vzniknutej škody?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).

      (2)  Rozhodnutie Rady z 5. apríla 2001 o uzavretí Európskym spoločenstvom dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu (Montrealský dohovor) (Ú. v. ES L 194, s. 38; Mim. vyd. 07/005, s. 491).


title: Vec T-406/14: Žaloba podaná 10. júna 2014 – Promoinmo/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/52

         Žaloba podaná 10. júna 2014 – Promoinmo/Komisia
   (Vec T-406/14)
   2014/C 253/68
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Promoinmo, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. López Gómez, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu (SEAF), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako jediných príjemcov údajnej pomoci a ako jediných povinných na jej vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o súlade súkromných zmlúv uzavretých medzi investormi a ďalšími subjektmi s právom, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-401/14, Duro Felguera SA/Komisia.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. júla 2004 vo veci C-429/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Cour de cassation): Bacardi France SAS proti Télévision francaise 1 SA (TF1) a iní (Článok 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES) — Smernica č. 89/552/EHS — Televízia bez hraníc — Zvukové vysielanie v televízii — Reklama — Vnútroštátne opatrenie zakazujúce reklamu v televízii na alkoholické nápoje predávané v tomto štáte do takej miery, že ide o nepriamu televíznu reklamu vyplývajúcu z toho, že sa na obrazovke objavia reklamné panely viditeľné počas prenosu niektorých športových podujatí — Zákon „Evin“)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 13. júla 2004
   vo veci C-429/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Cour de cassation): Bacardi France SAS proti Télévision francaise 1 SA (TF1) a iní (1)

   (Článok 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES) - Smernica č. 89/552/EHS - Televízia bez hraníc - Zvukové vysielanie v televízii - Reklama - Vnútroštátne opatrenie zakazujúce reklamu v televízii na alkoholické nápoje predávané v tomto štáte do takej miery, že ide o nepriamu televíznu reklamu vyplývajúcu z toho, že sa na obrazovke objavia reklamné panely viditeľné počas prenosu niektorých športových podujatí - Zákon „Evin“)
   (2004/C 228/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-429/02, predmetom ktorej je návrh podaný Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES Cour de cassation (Francúzsko) na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorá vyplynula zo sporu prejednávaného pred týmto vnútroštátnym súdom medzi Bacardi France SAS, predtým Bacardi Martini SAS a Télévision francaise 1 SA (TF1) Groupe Jean-Claude Darmon SA a Girosport SARL, týkajúca sa výkladu smernice Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. ES L 298, s. 23) ako aj článku 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr: P. Jann (spravodajca), A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet a J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia: R. Schintgen, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavný referent, vyhlásil dňa 13. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 2 odsek 2 prvá veta smernice Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania neodporuje tomu, aby členský štát zakázal televíznu reklamu alkoholických nápojov predávaných v tomto štáte, do takej miery, že ide o nepriamu televíznu reklamu vyplývajúcu z toho, že sa na obrazovke objavia reklamné panely viditeľné počas prenosu medzištátnych športových podujatí, ktoré sa konajú na území iných členských štátov.
               Takáto nepriama televízna reklama nemusí byť kvalifikovaná ako „televízna reklama“ v zmysle článkov 1 písmeno b), 10 a 11 tejto smernice.

               2.

               Článok 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES) neodporuje tomu, aby členský štát zakázal televíznu reklamu alkoholických nápojov predávaných v tomto štáte do takej miery, že ide o nepriamu televíznu reklamu vyplývajúcu z toho, že sa na obrazovke objavia reklamné panely viditeľné počas prenosu medzištátnych športových podujatí, ktoré sa konajú na území iných členských štátov.

      (1)  Ú. v. ES C 19 z 25.1.2003


title: Vec T-464/12 P (R): Uznesenie Všeobecného súdu z  3. decembra 2012 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Uznesenie prijaté na prvom stupni formou predbežného opatrenia zamietajúce návrh na odklad výkonu napadnutého rozhodnutia — Odmietnutie Komisie nahradiť žalobcovi sumy, ktoré považuje za neoprávnene strhnuté z jeho náhrad“ )

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. decembra 2012 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-464/12 P (R)) (1)

   (Odvolanie - Uznesenie prijaté na prvom stupni formou predbežného opatrenia zamietajúce návrh na odklad výkonu napadnutého rozhodnutia - Odmietnutie Komisie nahradiť žalobcovi sumy, ktoré považuje za neoprávnene strhnuté z jeho náhrad)
   2013/C 38/44
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 3. augusta 2012, Marcuccio/Komisia, F-57/12 R (zatiaľ neuverejnené v Zbierke)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec T-21/05: Žaloba podaná dňa 21. januára 2005: Halcor Metal Works S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/36

         Žaloba podaná dňa 21. januára 2005: Halcor Metal Works S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-21/05)
   (2005/C 82/66)
   Jazyk konania: angličtina
   Halcor Metal Works S.A., so sídlom v Aténach (Grécko), v zastúpení: I. S. Forrester, Barrister, A. P. Schulz a A. Komninos, advokáti, podal 21. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil články 1 f) a 2 d) rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladá Halcoru pokutu;

               —

               subsidiárne, uložil takú nižšiu čiastku, aká sa Súdu prvého stupňa javí primeraná pri výkone jeho neobmedzenej diskrečnej právomoci podľa článku 229 ES;

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda pokutu, ktorá mu bola uložená rozhodnutím Komisie z 3. septembra 2004 vzťahujúcim sa na konanie podľa článku 81 ods. 1 ES vo veci Comp/E-1/38-069, ktoré konštatovalo tri rozličné porušenia v odvetví medených inštalačných rúrok.
   Žalobca na podporu svojej žaloby v prvom rade namieta, že jeho správanie si nezaslúžilo pokutu. Správanie žalobcu nie je podľa neho hodné pokuty podľa článku 81 ES, pretože na neho bol vyvíjaný nátlak zo strany iných adresátov rozhodnutia, a pretože jeho účasť v karteli, ako podniku orientovaného na vývoz a expanziu, bola zdráhavá a pasívna.
   Žalobca takisto namieta, že počiatočný bod pre stanovenie pokuty bol určený zjavne chybne a porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania. Žalobca uvádza, že zatiaľ čo rozhodnutie obviňuje iných adresátov z účasti na troch rozličných porušeniach, žalobca je obvinený z účasti len na jednom, a pritom základná čiastka pokuty je vypočítaná rovnakým spôsobom pre všetkých adresátov. Žalobca takisto tvrdí, že dohody nepodporoval, a že územný rozsah porušenia v rozhodnutí nesprávne zahŕňa Grécko.
   Žalobca okrem toho namieta, že zvýšenie pokuty pre dobu trvania predstavuje zjavnú chybu v skutkovom i právnom posúdení.
   Žalobca napokon tvrdí, že jemu uložená pokuta je neprimeraná v porovnaní s pokutami uloženými iným adresátom rozhodnutia i so zreteľom na osobitné pomery žalobcu. Žalobca v tomto ohľade poukazuje na jeho dobrovoľné ukončenie účasti na rokovaniach v roku 1999, dva roky predtým, ako Komisia prerokovávala obvinenia z kartelu, na krátke trvanie jeho účasti na rokovaniach, na jeho pasívnu účasť a na skutočnosť, že predložil Komisii úplnú dokumentáciu, na ktorej sa zakladalo oznámenie o zohľadnení námietok a rozhodnutie.


title: Vec C-478/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  24. júna 2010 — Európska komisia/Helénska republika (Zlúčenie, splynutie alebo rozdelenie akciových spoločností — Požiadavka týkajúca sa správy nezávislého znalca — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. júna 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-478/09) (1)

   (Zlúčenie, splynutie alebo rozdelenie akciových spoločností - Požiadavka týkajúca sa správy nezávislého znalca - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 221/22
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. La Pergola a M. Karanasou Apostolopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou a V. Karra, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/63/ES z 13. novembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/855/EHS a 82/891/EHS, pokiaľ ide o požiadavku týkajúcu sa správy nezávislého znalca v súvislosti so zlúčením, splynutím alebo rozdelením akciových spoločností

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/63/ES z 13. novembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/855/EHS a 82/891/EHS, pokiaľ ide o požiadavku týkajúcu sa správy nezávislého znalca v súvislosti so zlúčením, splynutím alebo rozdelením akciových spoločností, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-26/10 P: Odvolanie podané 18. januára 2010 : Paul Inge Hansen proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) zo 17. novembra 2009 vo veci T-295/09, Paul Inge Hansen/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/11

         Odvolanie podané 18. januára 2010: Paul Inge Hansen proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) zo 17. novembra 2009 vo veci T-295/09, Paul Inge Hansen/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-26/10 P)
   ()
   2010/C 209/15
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Paul Inge Hansen (v zastúpení: P. Löfqvist, advokát a C. von Quitzow, Juris doktor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Súdny dvor Európskej únie (siedma komora) uznesením zo 6. mája 2010 odvolanie zamietol.


title: Vec T-64/09: Žaloba podaná 16. februára 2009 – Micro Shaping/ÚHVT (>packaging)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/23

         Žaloba podaná 16. februára 2009 – Micro Shaping/ÚHVT (>packaging)
   (Vec T-64/09)
   2009/C 102/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Micro Shaping Ltd (Worthing, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Franke, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. decembra 2008 – odvolanie R 1063/2008-1 – pokiaľ ide o prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 006354311 „>packaging“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „>packaging“ pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 17 a 42 (prihláška č. 6 354 311).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť a neexistuje požiadavka dostupnosti, ako aj porušenie práva na obranu podľa článku 73 nariadenia č. 40/94.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-326/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. marca 2011 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/113/ES — Sociálna politika — Rovnosť zaobchádzania so ženami a s mužmi — Prístup k tovaru a službám a ich poskytovanie — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. marca 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-326/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/113/ES - Sociálna politika - Rovnosť zaobchádzania so ženami a s mužmi - Prístup k tovaru a službám a ich poskytovanie - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2011/C 139/06
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. van Beek a M. Kaduczak, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie v stanovenej lehote ustanovení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu (Ú. v. EÚ L 373, s. 37)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Poľská republika je povinná naradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/42

         Určenie sudcu nahrádzajúceho predsedu Súdu prvého stupňa na rozhodovanie o predbežných opatreniach
   (2007/C 269/75)
   Dňa 19. septembra 2007 bol rozhodnutím Súdu prvého stupňa v súlade s článkom 106 rokovacieho poriadku pán sudca Cooke vymenovaný za náhradníka predsedu Súdu prvého stupňa na rozhodovanie o predbežných opatreniach v prípade jeho neprítomnosti alebo iných prekážok v práci na obdobie od 18. septembra 2007 do 30. septembra 2008.
   Pokiaľ však ide o veci týkajúce sa návrhu na nariadenie predbežných opatrení, v ktorých sa už konalo pojednávanie a/alebo bolo ukončené dokazovanie pred 17. septembrom 2007, sudca rozhodujúci o predbežných opatreniach vymenovaný na obdobie od 1. októbra 2006 do 17. septembra 2007 (Ú. v. EÚ C 190, 2006, s. 15, a Ú. v. EÚ C 155, 2007, s. 19) zostane aj po 17. septembri 2007 príslušný na podpis uznesení v týchto veciach.


title: Vec C-663/13: Žaloba podaná 13. decembra 2013 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/7

         Žaloba podaná 13. decembra 2013 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-663/13)
   2014/C 31/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, K. Herrmann, T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že buď pre celé spolkové územie, alebo pre niektoré jeho časti neuviedla do účinnosti potrebné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 2 písm. a), b), d), f), g), h), a n), článku 3 ods. 4 písm. a) a b), článku 5, článku 13 ods. 1 písm. e), článku 13 ods. 6 druhého a tretieho pododseku, článku 14 ods. 2 až 5, článku 16 ods. 1 druhej vety, článku 16 ods. 3 prvého pododseku, článku 16 ods. 4 druhej vety, článku 16 ods. 6, článku 16 ods. 7, článku 16 ods. 8, článku 17 ods. 1 písm. c) vo vzťahu k biokvapalinám, článku 17 ods. 2 písm. c) vo vzťahu k biokvapalinám, článku 17 ods. 3 písm. b) časti i) vo vzťahu k iným členským štátom a tretím krajinám, článku 17 ods. 3 písm. a), b) bodu ii), článku 17 ods. 3 písm. c), článku 17 ods. 4 písm. a) až c), článku 17 ods. 8, článku 18 ods. 1 vo vzťahu k biokvapalinám, článku 19 ods. 1 a 3 vo vzťahu k biokvapalinám, prílohy II až V smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (1), respektíve že neoznámila tieto predpisy Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 27 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Rakúskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu nesplnenia povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice, aby zaplatila penále vo výške 40 512 eur denne odo dňa vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora, ktorý určí nesplnenie povinnosti, ktoré má byť zaplatené na účet vlastných prostriedkov Európskej únie,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 5. decembra 2010.

      (1)  Ú. v. EÚ L 140, s. 16.


title: Vec T-398/04: Žaloba podaná dňa 8. októbra 2004: Henkel KGaA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/26

         Žaloba podaná dňa 8. októbra 2004: Henkel KGaA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-398/04)
   (2005/C 19/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Henkel KGaA, so sídlom v Düsseldorfe (Nemecko), v zastúpení: C. Osterrieth, advokát, podala dňa 8. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo dňa 4. augusta 2004 – R771/1999-2, týkajúce sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva 941 971, doručenej 9. augusta 2004,

               —

               zaviazal žalovaný úrad nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca.

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Obrazová známka vo forme dvojvrstvovej/dvojfarebnej (červená/biela) tabletky na umývanie riadu s oválnym, modrým jadrom pre výrobky triedy 1 (chemikálie používané v priemysle), 3 (mydlá atď.), 21 (špongie atď.), prihláška č. 941 971

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie zápisu prieskumovým pracovníkom.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania.

               Žalobné dôvody:

               Nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (1). Prekročenie hranice voľnej úvahy.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1)


title: Vec C-260/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 25. mája 2011 — Regina na základe návrhu, ktorý podal David Edwards, Lilian Pallikaropoulos/Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 25. mája 2011 — Regina na základe návrhu, ktorý podal David Edwards, Lilian Pallikaropoulos/Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Vec C-260/11)
   2011/C 226/30
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: David Edwards, Lilian Pallikaropoulos

      Odporcovia: Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako by mal vnútroštátny súd posudzovať otázku náhrady trov konania vo vzťahu k osobe, ktorá je ako člen verejnosti neúspešným navrhovateľom pri návrhu týkajúcom sa životného prostredia, s ohľadom na požiadavky článku 9 ods. 4 Aarhuského dohovoru, ako bol implementovaný článkom 10a [smernice] 85/337/EHS (1) a článkom 15a [smernice] 96/61/EHS (2) (ďalej len „smernice“)?

               2.

               Mala by sa otázka, či sú alebo nie sú trovy súdneho sporu „nedostupne drahé“ v zmysle článku 9 ods. 4 Aarhuského dohovoru, ako bol implementovaný smernicami, posudzovať na základe objektívnych skutočností (odkazom napríklad na schopnosť „bežného“ člena verejnosti splniť prípadnú povinnosť nahradiť trovy) alebo by sa mala posudzovať na základe subjektívnych skutočností (odkazom na majetok príslušného navrhovateľa) alebo určitou kombináciou uvedených dvoch spôsobov?

               3.

               Alebo je to v celom rozsahu záležitosťou vnútroštátneho práva členských štátov, podmienenou len dosiahnutím výsledku stanoveného smernicami, čiže tým, aby neboli predmetné konania „nedostupne drahé“?

               4.

               Je pri posudzovaní, či sú alebo nie sú konania „nedostupne drahé“, podstatné, že navrhovateľ v skutočnosti nebol odradený začať konanie alebo v ňom pokračovať?

               5.

               Je v štádiu i) odvolania alebo ii) dovolania prípustný odlišný postoj k týmto záležitostiam, ako bol postoj, ktorý sa musí prijať v prvostupňovom konaní?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. decembra 2005  vo veci C-33/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Telekomunikácie — Smernica 97/33/ES — Článok 7 ods. 5 — Povinnosť overiť súlad systémov účtovania nákladov nezávislým oprávneným orgánom a uverejniť vyhlásenie o súlade — Smernica 98/10/ES — Článok 18 ods. 1 a 2 — Nesprávne uplatnenie opatrení prijatých v súvislosti s kontrolou súladu systému prevádzkového účtovníctva vykonanej národným regulačným orgánom a každoročné uverejnenie vyhlásenia o súlade — Prípustnosť — Právny záujem na konaní — Konanie pred podaním žaloby — Práva na obhajobu — Smernice 2002/19/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES — Prechodné ustanovenia — Zdržanie sa členských štátov počas lehoty určenej na prebratie smernice prijímať ustanovenia, ktoré by svojou povahou mohli vážne ohroziť výsledok predpokladaný touto smernicou — Referenčné ponuky prepojenia)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 8. decembra 2005
   vo veci C-33/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Telekomunikácie - Smernica 97/33/ES - Článok 7 ods. 5 - Povinnosť overiť súlad systémov účtovania nákladov nezávislým oprávneným orgánom a uverejniť vyhlásenie o súlade - Smernica 98/10/ES - Článok 18 ods. 1 a 2 - Nesprávne uplatnenie opatrení prijatých v súvislosti s kontrolou súladu systému prevádzkového účtovníctva vykonanej národným regulačným orgánom a každoročné uverejnenie vyhlásenia o súlade - Prípustnosť - Právny záujem na konaní - Konanie pred podaním žaloby - Práva na obhajobu - Smernice 2002/19/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES - Prechodné ustanovenia - Zdržanie sa členských štátov počas lehoty určenej na prebratie smernice prijímať ustanovenia, ktoré by svojou povahou mohli vážne ohroziť výsledok predpokladaný touto smernicou - Referenčné ponuky prepojenia)
   (2006/C 36/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-33/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: W. Wils a M. Schotter) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnení zástupcovia: M. Thill a S. Schreiner, za právnej pomoci A. Verheyden a F. Bimont, advokáti), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 29. januára 2004, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, P. Kūris, G. Arestis (spravodajca) a J. Klučka, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 8. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že nedodržalo povinnosť overiť súlad systémov účtovania nákladov nezávislým oprávneným orgánom a neuverejnilo vyhlásenie o súlade za roky 1998 a 1999 v súlade s článkom 7 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/33/ES z 30. júna 1997 o prepojení v telekomunikáciách vzhľadom na zabezpečenie univerzálnej služby a interoperability prostredníctvom uplatňovania zásad otvorenej siete (ONP) [neoficiálny preklad] a že v praxi nesprávne uplatnilo opatrenia týkajúce sa kontroly súladu prevádzkového účtovníctva národným regulačným orgánom alebo iným príslušným orgánom, nezávislým od telekomunikačnej organizácie a schváleným týmto regulačným orgánom za rok 2000 v súlade s ustanoveniami článku 18 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/10/ES o uplatňovaní otvoreného prístupu k sieti (ONP) pre hlasovú telefóniu a o univerzálnej službe v oblasti telekomunikácií v konkurenčnom prostredí [neoficiálny preklad], ktoré zachováva v platnosti článok 27 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) v spojení s článkom 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica o univerzálnej službe), nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Luxemburské veľkovojvodstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 23.3.2004.


title: Spojené veci C-399/06 P a C-403/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  3. decembra 2009 — Faraj Hassan/Rada Európskej únie, Európska komisia (C-399/06), Chafiq Ayadi, Rada Európskej únie (C-403/06) [Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom — Nariadenie (ES) č. 881/2002 — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov osoby po jej zaradení do zoznamu zostaveného orgánom Organizácie spojených národov — Výbor pre sankcie — Následné zaradenie do prílohy I nariadenia (ES) č. 881/2002 — Žaloba o neplatnosť — Základné práva — Právo na ochranu vlastníctva, právo byť vypočutý a právo na účinné súdne preskúmanie]

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. decembra 2009 — Faraj Hassan/Rada Európskej únie, Európska komisia (C-399/06), Chafiq Ayadi, Rada Európskej únie (C-403/06)
   (Spojené veci C-399/06 P a C-403/06 P) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom - Nariadenie (ES) č. 881/2002 - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov osoby po jej zaradení do zoznamu zostaveného orgánom Organizácie spojených národov - Výbor pre sankcie - Následné zaradenie do prílohy I nariadenia (ES) č. 881/2002 - Žaloba o neplatnosť - Základné práva - Právo na ochranu vlastníctva, právo byť vypočutý a právo na účinné súdne preskúmanie)
   2010/C 24/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Faraj Hassan (v zastúpení: E. Grieves, barrister, H. Miller, solicitor, J. Jones, barrister a M. Arani, solicitor) (C-399/06)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Marquardt, M. Bishop a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odvolateľa: Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Odvolateľ: Chafiq Ayadi (v zastúpení: S. Cox, barrister, H. Miller, solicitor) (C-403/06)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Marquardt, M. Bishop a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Radu Európskej únie: Francúzska republika

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudkom Súdu prvého stupňa (druhej komory) z 12. júla 2006, Hassan/Rada a Komisia (T-49/04) a Ayadi/Rada (T-253/02), ktorými Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť nariadenia Komisie (ES) č. 2049/2003 z 20. novembra 2003, ktorým sa dvadsiaty piatykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 303, s. 20; Mim. vyd. 18/002, s. 219)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudky Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 12. júla 2006, Hassan/Rada a Komisia (T-49/04), ako aj Ayadi/Rada (T-253/02), sa zrušujú.

               2.

               Nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane, pričom nariadenie (ES) č. 881/2002 bolo zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 46/2008 z 18. januára 2008, sa zrušuje v rozsahu v akom sa týka pána Hassana.

               3.

               Nariadenie č. 881/2002 zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 1210/2006 z 9. augusta 2006 sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka pána Ayadiho.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania pána Hassana a pána Ayadiho v prvostupňovom konaní, ako aj v rámci odvolacieho konania.

               5.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania vzťahujúce sa na prvostupňové konanie vo veci týkajúcej sa pána Ayadiho, ako aj na odvolacie konanie.

               6.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

               7.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania vzťahujúce sa na prvostupňové konanie, ako aj na odvolacie konanie v súvislosti s vecou týkajúcou sa pána Hassana. Európska komisia okrem toho znáša svoje vlastné trovy konania vo veci týkajúcej sa pána Ayadiho, a to jednak v súvislosti so svojím vedľajším účastníctvom pred Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev, ako aj v súvislosti s konaním pred Súdnym dvorom Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec T-649/13: Žaloba podaná 4. decembra 2013 — TrekStor/ÚHVT — (SmartTV Station)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/25

         Žaloba podaná 4. decembra 2013 — TrekStor/ÚHVT — (SmartTV Station)
   (Vec T-649/13)
   2014/C 39/45
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hong Kong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu žalovaného z 1. októbra 2013 (odvolanie R 128/2013-4) a zmenil napadnuté rozhodnutie v tom smere, že ochranná známka „SmartTV Station“ (prihláška č. 010595577) sa musí pripustiť úplne k zápisu,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania o žalobe.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SmartTV Station“ pre tovary zaradené do triedy 9 — prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva č. 10595577.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. októbra 2004 vo veci C-313/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Oberster Gerichtshof): Nicole Wippel proti Peek & Cloppenburg GmbH & Co.KG (Smernica č. 97/81/ES — Smernica č. 76/207/ES — Sociálna politika — Rovnaké zaobchádzanie s pracovníkmi na kratší pracovný čas a s pracovníkmi na plný úväzok — Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami — Dĺžka pracovného času a rozvrhnutie pracovného času)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/11

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 12. októbra 2004
   vo veci C-313/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Oberster Gerichtshof): Nicole Wippel proti Peek & Cloppenburg GmbH & Co.KG (1)

   (Smernica č. 97/81/ES - Smernica č. 76/207/ES - Sociálna politika - Rovnaké zaobchádzanie s pracovníkmi na kratší pracovný čas a s pracovníkmi na plný úväzok - Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami - Dĺžka pracovného času a rozvrhnutie pracovného času)
   (2004/C 300/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-313/02, predmetom ktorej je návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podľa článku 234 ES, rozhodnutím Oberster Gerichtshof (Rakúsko) z 8. augusta 2002, podaný Súdnemu dvoru dňa 5. septembra 2002, vo vzťahu k vnútroštátnemu konaniu medzi Nicole Wippel proti Peek & Cloppenburg GmbH & Co. KG, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts, sudcovia J.-P. Puissochet, J., R. Schintgen, F. Macken (spravodajca), N. Cunha Rodrigues a K. Schiemann, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 12. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Pracovník, ktorého pracovná zmluva stanovuje, že dĺžka týždenného pracovného času a rozvrhnutie pracovného času sa určia v závislosti od množstva práce, ktorú treba vykonať dohodou strán pre každý prípad osobitne, ako tomu je v prípade konania pred vnútroštátnym súdom, spadá do rozsahu pôsobnosti smernice Rady č. 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky.
               Takýto pracovník spadá takisto do rozsahu pôsobnosti rámcovej dohody uvedenej v prílohe smernice Rady č. 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, ak:

                           —

                           má pracovnú zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah podľa definície v práve, kolektívnej zmluve alebo platnej praxe v každom členskom štáte,

                           —

                           ide o pracovníka, ktorého bežný pracovný čas, vypočítaný na základe týždňa alebo priemeru doby zamestnania do jedného roka, je kratší ako bežný pracovný čas porovnateľného pracovníka na plný úväzok v zmysle doložky 3 odsek 2 citovanej rámcovej dohody, a

                           —

                           v prípade pracovníkov na kratší pracovný čas, ktorí pracujú ako príležitostní pracovníci, členský štát týchto pracovníkov úplne alebo čiastočne nevylúčil z tejto dohody na základe doložky 2 odsek 2 tejto rámcovej dohody.

               2)

               Doložka 4 rámcovej dohody uvedenej v prílohe smernice č. 97/81 a článok 2 odsek 1 a článok 5 odsek 1 smernice Rady č. 76/207/EHS sa majú vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           nie je s nimi v rozpore ustanovenie, akým je aj článok 3 Arbeitszeitgesetz (zákon o pracovnom čase), ktoré stanovuje bežnú dĺžku pracovného času v zásade na 40 hodín týždenne a 8 hodín denne a ktoré upravuje rovnako maximálnu dĺžku pracovného času a rozvrhnutie pracovného času pre pracovníkov na plný úväzok a pre pracovníkov na kratší pracovný čas;

                           —

                           v prípade, ak pracovné zmluvy všetkých ostatných pracovníkov jedného podniku stanovujú dĺžku týždenného pracovného času a rozvrhnutie pracovného času, nebránia uzavretiu pracovnej zmluvy na kratší pracovný čas s pracovníkmi toho istého podniku, ako aj v prípade konania pred vnútroštátnym súdom, v zmysle ktorej dĺžka týždenného pracovného času a rozvrhnutie pracovného času sa určia v závislosti od množstva práce, ktorú treba vykonať dohodou strán pre každý prípad osobitne, pričom pracovník má právo túto prácu prijať alebo odmietnuť.

      (1)  Ú. v. ES C 289 z 23.11.2002


title: Vec T-330/07: Žaloba podaná 30. augusta 2007 – Kuiburi Fruit Canning/Rada

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/53

         Žaloba podaná 30. augusta 2007 – Kuiburi Fruit Canning/Rada
   (Vec T-330/07)
   (2007/C 269/95)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd (Bangkok, Thajsko) (v zastúpení: F. Graafsma, J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 682/2007 z 18. júna 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej upravenej alebo konzervovanej kukurice cukrovej v podobe zrna s pôvodom v Thajsku,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba požaduje zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 682/2007 (1) z 18. júna 2007 vzhľadom na to, že údajne porušuje článok 17 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/1996 (2) a článok 6.10.2 Dohody WTO (3) tým, že sa ním zamietla žiadosť žalobcu o individuálnu dumpingovú maržu napriek tomu, že žalobca tvrdí, že je jediným vyvážajúcim výrobcom, ktorý predložil informácie potrebné na výpočet individuálnej marže.
   Po prvé, podľa žalobcu sa Rady dopustila zjavne neprávneho posúdenia tým, že dospela k záveru o existencii viac ako len jednej žiadosti o výpočet individuálnej marže.
   Po druhé žalobca tvrdí, že vzhľadom na to, že existoval len jeden vyvážajúci výrobca, ktorý požadoval výpočet individuálnej marže, Rada nemala diskrečnú právomoc na určenie, či by individuálne posúdenie žalobcu bolo neprimerane zaťažujúce a bránilo by ukončeniu prešetrenia v primeranom čase.
   Po tretie, v prípade že by Rada takúto diskrečnú právomoc mala, žalobca tvrdí, že sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že konštatovala, že dodatočné preskúmanie jedného vývozcu by bolo neprimerane zaťažujúce, čo by zabránilo ukončeniu prešetrovania v primeranom čase.
   Napokon žalobca tvrdí, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že dospela k záveru, že výpočet individuálnej marže by bol diskriminujúci voči ostatným vývozcom, ktorí neboli predmetom vzorky.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 682/2007 z 18. júna 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej upravenej alebo konzervovanej kukurice cukrovej v podobe zrna s pôvodom v Thajsku (Ú. v. EÚ L 159, s. 14).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s.45).

      (3)  Uruguajské kolo mnohostranných obchodných rokovaní (1986 – 1994) – Príloha 1 – Príloha 1A – Dohoda o implementácii článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994 (WTO-GATT 1994) – antidumpingová dohoda (Ú. v. ES L 336, s. 103).


title: Vec T-553/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. mája 2014 – European Dynamics Luxembourg/ECB ( „Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie služieb v oblasti infraštruktúry a informačných aplikácií pre ECB — Zamietnutie prihlášky — Žaloba o neplatnosť — Napadnuteľný akt — Prípustnosť — Kritéria výberu — Súlad prihlášky s podmienkami stanovenými vo vyhlásení verejného obstarávania — Povinnosť odôvodnenia — Nevyužitie právomoci požiadať o spresnenie prihlášky — Zjavne nesprávne posúdenie — Zneužitie právomoci — Žaloba o náhradu škody“ )

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2014 – European Dynamics Luxembourg/ECB
   (Vec T-553/11) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie služieb v oblasti infraštruktúry a informačných aplikácií pre ECB - Zamietnutie prihlášky - Žaloba o neplatnosť - Napadnuteľný akt - Prípustnosť - Kritéria výberu - Súlad prihlášky s podmienkami stanovenými vo vyhlásení verejného obstarávania - Povinnosť odôvodnenia - Nevyužitie právomoci požiadať o spresnenie prihlášky - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Žaloba o náhradu škody“))
   2014/C 212/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: F. von Lindeiner a P. Pfeifhofer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak zrušenie rozhodnutia ECB o zamietnutí prihlášky dočasného zoskupenia podnikov, zahrňujúceho aj žalobkyňu, vo verejnom obstarávaní týkajúcom sa informačných služieb, rozhodnutia orgánu ECB pre dohľad nad verejným obstarávaním o zamietnutí odvolania podaného proti tomuto rozhodnutiu, ako aj všetkých súvisiacich rozhodnutí ECB, a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Dynamics Luxembourg SA znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej centrálnej banky (ECB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012.


title: Vec C-346/17 P: Odvolanie podané 9. júna 2017: Christoph Klein proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 28. septembra 2016 vo veci T-309/10 RENV, Christoph Klein/Európska komisia

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/15

         Odvolanie podané 9. júna 2017: Christoph Klein proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 28. septembra 2016 vo veci T-309/10 RENV, Christoph Klein/Európska komisia
   (Vec C-346/17 P)
   (2017/C 300/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Christoph Klein (v zastúpení: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje:

               1.

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 vo veci T-309/10 RENV;

               2.

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 1 562 662,30 eura zvýšenú o úroky vo výške 8 % nad platnou základnou úrokovou sadzbou od vyhlásenia rozsudku;

               3.

               určiť, že Komisia má žalobcovi zaplatiť náhradu škody uplatňovanú tiež z hmotnoprávneho hľadiska, ktorú treba ešte vyčísliť, a ktorá mu vznikla po 15. septembri 2006;

               4.

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania;

               5.

               subsidiárne: zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 vo veci T-309/10 RENV a vrátiť vec Všeobecnému súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ na podporu odvolania uvádza tieto odvolacie dôvody:
   Všeobecný súd po prvé porušil článok 61 ods. 2 Štatútu Súdneho dvora, pretože nesprávne zohľadnil dosah záväznosti rozsudku Súdneho dvora a právne nesprávne sa domnieva, že žalobca z dôvodu neprípustnosti štvrtého odvolacieho dôvodu vo veci C-120/14 P nemá nárok na náhradu škody v súvislosti s jeho výrobkom „effecto“.
   Všeobecný súd po druhé opäť porušil článok 61 ods. 2 Štatútu Súdneho dvora, pretože sa domnieva, že nie je viazaný právnym posúdením Súdnym dvorom. Súdny dvor v bode 95 svojho rozsudku rozhodol, že napadnutý rozsudok treba zrušiť v rozsahu, v akom Všeobecný súd zamietol žalobu týkajúcu sa žalobného návrhu uložiť Komisii povinnosť nahradiť škodu, ktorá údajne vznikla odvolateľovi … V rozpore s týmto právnym posúdením dospel Všeobecný súd k právne nesprávnemu záveru, že nárok na náhradu škody neexistuje už na základe hmotnoprávnych podmienok.
   Všeobecný súd po tretie v rozpore s článkom 84 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu odmieta konštatovanie, že Komisia svojou nečinnosťou v konaní o ochrannej doložke podľa článku 8 ods. 2 smernice 93/42 porušila aj článok 41 Charty základných práv, s odôvodnením, že ide o neprípustné nové tvrdenie. Je to právne nesprávne z dôvodu, že žalobca sa v skutočnosti už v žalobe odvolával na zásady dobrého vládnutia, ktoré sa obsahovo kryjú so zásadami riadnej správy vecí verejných a s článkom 41 Charty základných práv. Z tohto dôvodu nejde ani o nové neprípustné tvrdenie.
   Všeobecný súd sa po štvrté domnieval, že smernica nepriznáva žalobcovi a spoločnosti atmed AG žiadne práva. Odvolanie sa odvoláva na skutočnosť, že to je v rozpore s právom Únie, pretože obom je určené konanie o ochrannej doložke a ako ekonomicky priamo dotknuté osoby sa môžu dovolávať zásad slobodného pohybu tovaru.
   Všeobecný súd po piate právne nesprávne odmietol príčinnú súvislosť medzi protiprávnym správaním komisie a uplatňovanou škodou. Skreslil pri tom skutkový stav a právne nesprávne posúdil skutočnosti. Ďalej opätovne porušil článok 8 ods. 2 smernice 93/42, nevykonal právne posúdenie a nedostatočne odôvodnil svoje rozhodnutie.
   Všeobecný súd po šieste nezohľadnením príloh KOM RENV 1 a 2 porušil zásady spravodlivého procesu a práva byť vypočutý, článok 6 EDĽP, článok 47 Charty základných práv, a skreslil skutkový stav a dôkazy.
   Všeobecný súd po siedme tým, že nevyhovel návrhu žalobcu uložiť Komisii povinnosť predložiť akt o ochrannej doložke, porušil zásady spravodlivého procesu, článok 6 EDĽP, článok 47 Charty základných práv, ako aj článok 64 tretí odsek písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu a článok 24 Štatútu Súdneho dvora.


title: Vec C-390/04: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. januára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten) – GöteborgsOperan AB/Skatteverket

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. januára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten) – GöteborgsOperan AB/Skatteverket
   (Vec C-390/04) (1)

   (2006/C 154/29)

      Jazyk konania: švédčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec F-56/12: Žaloba podaná 22. mája 2012 — ZZ/Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/34

         Žaloba podaná 22. mája 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-56/12)
   2012/C 243/58
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: EurAA Anwälte für Arbeitnehmer Rechtsanwaltsgesellschaft mbH, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie nezaplatiť za žalobcu po skončení jeho zmluvy za obdobie, kedy bol nezamestnaný, príspevky na dôchodkové poistenie do Deutsche Rentenversicherung alebo do systému dôchodkového poistenia Európskej únie a žiadosť o začlenenie žalobcu do dôchodkového systému Európskej únie alebo o prevedenie jeho práv na dôchodok na Deutsche Rentenversicherung

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje,

               —

               zrušiť rozhodnutie orgánu generálneho riaditeľstva Európskej komisie oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy z 24. februára 2012, č. R/813/11,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť začleniť žalobcu pre obdobie od 1. apríla 2008 do 31. augusta 2009 do dôchodkového systému pre úradníkov a ostatných zamestnancov Európskeho spoločenstva a zaplatiť príslušné príspevky,

               —

               subsidiárne, uložiť žalovanej povinnosť podať na Deutsche Rentenversicherung návrh na dodatočné poistenie pre žalobcu počas obdobia od 1. apríla 2008 do 31. augusta 2009 a dodatočne za žalobcu zaplatiť príspevky na dôchodkové poistenie do nemeckého dôchodkového poistenia v zákonnej výške,

               —

               subsidiárne, určiť, že žalovaná je povinná žalobcovi od okamihu začatia poberania jeho dôchodku poskytnúť náhradu škody za sumu, o ktorú sa znížil dôchodok žalobcu v porovnaní s dôchodkom, ktorý by poberal, ak by boli za obdobie od 1. apríla 2008 do 31. augusta 2009 príspevky na dôchodkové poistenie do zákonného dôchodkového poistenia zaplatené v zákonom stanovenej výške.


title: Vec F-82/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2016 – Bandieri/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/46

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2016 – Bandieri/Komisia
   (Vec F-82/13) (1)

   (2016/C 222/65)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013, s. 52.


title: Vec T-681/16: Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Henkel Electronic Materials (Belgium)/Komisia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/23

      Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Henkel Electronic Materials (Belgium)/Komisia
      (Vec T-681/16)
      (2016/C 441/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Henkel Electronic Materials (Belgium) (Westerlo, Belgicko) (v zastúpení: N. Reypens, C. Docclo a T. Verstraeten, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  spojil túto vec s vecou T-131/16 na účely ústnej časti konania a vyhlásenia rozsudku z dôvodu, že tieto veci spolu súvisia,

                  —

                  vyhlásil za prípustné žalobné dôvody týkajúce sa zrušenia uvedené v tejto žalobe a vyhovel im,

                  —

                  zrušil články 1 a 2 napadnutého rozhodnutia (1),

                  —

                  subsidiárne, zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nestanovuje prechodné opatrenia,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení vymedzenia právnych aktov, ktoré sa týkajú poskytnutia údajnej štátnej pomoci, a na nesprávnom právnom posúdení pri výklade článku 1 písm. d) nariadenia č. 2015/1589 (2).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na existencii skutkového pochybenia pri opise referenčného systému, zjavne nesprávnom posúdení pri jeho analýze a nesprávnom právnom posúdení pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 1 písm. a) nariadenia č. 2015/1589.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení hospodárskeho zvýhodnenia a na nesprávnom právnom posúdení pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 1 písm. a) nariadenia č. 2015/1589.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení selektívnosti, ktorá je nevyhnutná na to, aby bolo možné sporný režim kvalifikovať ako štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 1 písm. a) nariadenia č. 2015/1589 a na nesprávnom posúdení pri analýze mechanizmu sporného režimu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení analýzy odôvodnenia podmienok pre uplatnenie sporného režimu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení pri hodnotení údajného zvýhodnenia, ktoré vyplýva zo sporného režimu, a z nepresného posúdenia sporného režimu.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení legitímnej dôvery a právnej istoty osôb podliehajúcich dani.

         (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1699 z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) vykonávanej Belgickom [oznámené pod číslom C(2015) 9837] (Ú. v. EÚ L 260, 2016, s. 61).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-674/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  27. novembra 2014 – SEA/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Povinnosť vymáhať pomoc poskytnutú verejným prevádzkovateľom letiska v prospech dcérskej spoločnosti poverenej službami spojenými so správou — Likvidácia dotknutej spoločnosti — Založenie novej spoločnosti poverenej poskytovaním služieb spojenými so správou — Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci na účely preskúmania existencie hospodárskej kontinuity medzi dvoma spoločnosťami — Návrh na odklad výkonu — Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej — Neprípustnosť — Nedostatok naliehavosti“ )

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/34

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 27. novembra 2014 – SEA/Komisia
   (Vec T-674/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Povinnosť vymáhať pomoc poskytnutú verejným prevádzkovateľom letiska v prospech dcérskej spoločnosti poverenej službami spojenými so správou - Likvidácia dotknutej spoločnosti - Založenie novej spoločnosti poverenej poskytovaním služieb spojenými so správou - Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci na účely preskúmania existencie hospodárskej kontinuity medzi dvoma spoločnosťami - Návrh na odklad výkonu - Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej - Neprípustnosť - Nedostatok naliehavosti“))
   (2015/C 026/43)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Società per azioni esercizi aeroportuali SEA (Segrate, Taliansko) (v zastúpení: F. Gatti, J.-F. Bellis, F. Di Gianni a A. Scalini, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení, ktorého cieľom je v podstate odložiť výkon rozhodnutia Komisie C (2014) 4537 v konečnom znení z 9. júla 2014, začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ týkajúce sa založenia spoločnosti Airport Handling [SA.21420 (2014/NN) – Taliansko – Založenie spoločnosti Airport Handling]

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-388/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 14. augusta 2014 – Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 14. augusta 2014 – Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin
   (Vec C-388/14)
   2014/C 372/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Timac Agro Deutschland GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Sankt Augustin

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 49 ZFEÚ (článok 43 ES) vykladať tak, že bráni právnej úprave, akou je § 52 ods. 3 EStG, pokiaľ dôvodom započítania prv zohľadnených strát zahraničného podniku je prevod tohto podniku na inú kapitálovú spoločnosť, ktorá patrí do rovnakého koncernu ako prevádzajúca spoločnosť, a nie dosiahnutie zisku?

               2.

               Má sa článok 49 ZFEÚ (článok 43 ES) vykladať tak, že bráni právnej úprave, akou je článok 23 ods. 1a DBA Nemecko/Rakúsko 2000, podľa ktorej z sú z vymeriavacieho základu nemeckej dane vyňaté príjmy z Rakúska, ak tieto možno zdaniť v Rakúsku, pokiaľ straty vykázané v rakúskom podniku nemeckej kapitálovej spoločnosti už nemôžu byť zohľadnené v Rakúsku preto, že tento podnik bol prevedený na rakúsku kapitálovú spoločnosť, ktorá patrí do rovnakého koncernu ako nemecká kapitálová spoločnosť?


title: Vec C-198/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax chamber) (Spojené kráľovstvo) 29. apríla 2015 – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax chamber) (Spojené kráľovstvo) 29. apríla 2015 – Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-198/15)
   (2015/C 228/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd

      Odporca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

   Položené otázky sa týkajú prílohy 1 k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 (1) o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenému a doplnenému nariadením (ES) č. 1549/2006 (ďalej len „KN“) a jeho položky 8713.

               1.

               Znamenajú slová „pre telesne postihnuté osoby“„iba“ pre telesne postihnuté osoby?

               2.

               Aký je význam slov „telesne postihnuté osoby“, konkrétne:

                           a)

                           obmedzuje sa ich význam na osoby, ktoré trpia telesným postihnutím popri ich obmedzenej schopnosti chodiť alebo chodiť ľahko; alebo zahŕňa osoby, ktoré majú len obmedzenú schopnosť chodiť alebo chodiť ľahko?

                           b)

                           znamená „telesne postihnuté“ viac než len okrajové obmedzenie určitej schopnosti?

                           c)

                           je dočasné obmedzenie, akým sú následky zlomeniny nohy, spôsobilé byť telesným postihnutím?

               3.

               Menia VkKN zo 4. januára 2005 (2005/C1/03) (2), ktoré vylučujú skútre vybavené samostatným riadiacim stĺpikom, význam položky 8713?

               4.

               Má možnosť použitia vozidla osobou, ktorá nie je telesne postihnutá, vplyv na colné zaradenie, ak možno povedať, že vozidlo má špeciálne znaky, ktoré zmierňujú následky telesného postihnutia?

               5.

               Ak je vhodnosť na používanie osobou, ktorá nie je telesne postihnutá, relevantnou úvahou, do akej miery by mali byť nevýhody používania uvedeným spôsobom relevantnou úvahou aj pri určovaní tejto vhodnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 301, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.

      (2)  Vysvetlivky ku kombinovanej nomenklatúre Európskej únie, Ú. v. EÚ C 137, s. 1.


title: Vec T-554/13: Žaloba podaná 16. októbra 2013 — Maďarsko/Komisia

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/22

         Žaloba podaná 16. októbra 2013 — Maďarsko/Komisia
   (Vec T-554/13)
   2014/C 24/39
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2013) 5029 final zo 6. augusta 2013 o čiastočnom vrátení vnútroštátnej finančnej pomoci vyplatenej organizáciám výrobcov podľa operačných programov vykonávaných v Maďarsku v roku 2010,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza skutočnosť, že Komisia prekročila svoje právomoci a porušila uplatniteľné pravidlá práva Únie, keď stanovila sumu dlžnú Maďarskom z dôvodu čiastočného vrátenia vnútroštátnej finančnej pomoci vyplatenej v roku 2010 organizáciám producentov ovocia a zeleniny.
   Podľa žalobcu právo Únie nedáva Komisii možnosť, aby v rámci rozhodnutia o čiastočnom vrátení vnútroštátnej finančnej pomoci vyplatenej podľa článku 103e nariadenia Rady č. 1234/2007 (1) organizáciám výrobcov ovocia a zeleniny povolila vrátenie iba do výšky súm, ktoré Maďarsko v čase žiadosti o povolenie vnútroštátnej finančnej pomoci označilo za „odhadované“ alebo „predvídané“ sumy.
   Žalobca zastáva názor, že podľa článku 103e nariadenia č. 1234/2007 povolenie Komisie týkajúce sa vnútroštátnej pomoci sa vzťahuje na udelenie pomoci a nie na stanovenie maximálnej výšky pomoci, ktorú možno vyplatiť, zo strany Komisie. Podľa žalobcu túto maximálnu výšku jasne stanovuje nariadenie č. 1234/2007, ktoré uvádza, že vnútroštátna pomoc nesmie prevyšovať 80 % finančných príspevkov členov alebo organizácií výrobcov do operačných fondov. Pravidlá týkajúce sa čiastočného vrátenia vnútroštátnej pomoci tiež Komisii neumožňujú, aby pri tomto čiastočnom vrátení stanovila ako maximálnu výšku vrátenia sumu, ktorú členský štát oznámil Komisii v rámci žiadosti o povolenie, či už ako celkovú sumu pomoci alebo ako sumu pomoci, ktorá sa má vyplatiť každej z organizácií výrobcov. Najmä nie ak pri poskytnutí týchto informácií maďarská vláda spresnila, že predmetné sumy boli iba plánované alebo odhadované.
   Okrem toho žalobca uvádza, že právo Komisie overiť, či skutočne vyplatená pomoc neprevyšuje hranicu 80 % alebo požadované vrátenie neprevyšuje 60 % poskytnutej pomoci nezodpovedá právu stanoviť maximálnu výšku vrátenia súm uvedených v žiadosti o povolenie najmä ak v žiadosti bola zdôraznená predbežná alebo odhadovaná povaha týchto údajov. Ak sa z určitých dôvodov v priebehu roka zmení suma vnútroštátnej pomoci vyplatenej akejkoľvek z organizácií výrobcov, čiastočné vrátenie sa vykoná v závislosti od skutočne vyplatenej sumy, pokiaľ sú splnené podmienky stanovené právom Únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec T-383/17: Žaloba podaná 20. júna 2017 – Hansol Paper/Komisia

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/31

         Žaloba podaná 20. júna 2017 – Hansol Paper/Komisia
   (Vec T-383/17)
   (2017/C 269/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hansol Paper Co. Ltd (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: J.-F. Bellis, B. Servais a A. Tel, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/763 z 2. mája 2017, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitého ľahkého termopapiera s pôvodom v Kórejskej republike,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 2 ods. 11 a článok 17 ods. 2 základného nariadenia (1) a protiprávne vypočítala dumpingové rozpätie žalobkyne.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia uskutočnila výber vzorky podľa článku 17 základného nariadenia, hoci to poprela, čím porušila článok 17 ods. 2 základného nariadenia, keďže žalobkyni nebolo umožnené vyjadriť sa k navrhovanej vzorke.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia nesprávne a protiprávne vypočítala dumpingové rozpätie žalobkyne, čím porušila článok 2 ods. 11 základného nariadenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 9 ods. 3 Antidumpingovej dohody WTO a článok 9 ods. 4 druhý pododsek základného nariadenia, ako aj základnú zásadu riadnej správy vecí verejných.

                           —

                           Podľa žalobkyne Komisia porušila článok 9 ods. 3 Antidumpingovej dohody WTO a článok 9 ods. 4 druhý pododsek základného nariadenia, keďže uložené antidumpingové clo presahuje výšku dumpingu zisteného pri prešetrovaní.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných tým, že vypočítala dumpingové rozpätie ad valorem žalobkyne nesprávne a protiprávne, keď použila vytvorenú hodnotu CIF namiesto skutočnej hodnoty CIF.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne uplatnila článok 2 ods. 9 a 10 základného nariadenia, keď nesprávne odpočítala neoprávnené odpočítateľné položky za predaj malých kotúčov vyrobených z jumbo kotúčov, ktoré Schades Ltd. odoberala od výrobcov z EÚ.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 2 ods. 1 základného nariadenia, keď nesprávne vytvorila v dvoch prípadoch normálnu hodnotu podľa článku 2 ods. 3 základného nariadenia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 1 ods. 1 a článok 3 ods. 1, 2, 3, 5, 6, 7 a 8 základného nariadenia, judikatúru súdov EÚ a rozhodovaciu prax WTO, doterajšiu prax Komisie a zásady spravodlivého porovnania a rovnosti zaobchádzania pri výpočte rozpätia ujmy.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila článok 1 ods. 1 a článok 3 ods. 2, 3 a 6 základného nariadenia, keďže zahrnula ďalší predaj malých kotúčov (výrobok, ktorý nie je dotknutý) do výpočtu rozpätia ujmy.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia porušila článok 3 ods. 1, 2, 3, 5, 6, 7 a 8 základného nariadenia, judikatúru súdov EÚ a rozhodovaciu prax WTO, doterajšiu prax Komisie a zásady spravodlivého porovnania a rovnosti zaobchádzania, keďže analogicky uplatnila článok 2 ods. 9 základného nariadenia na účely výpočtu rozpätia ujmy.

                           —

                           Žalobkyňa napokon tvrdí, že Komisia porušila článok 3 ods. 2, 3 a 6 základného nariadenia, keďže náležite nezhodnotila dopad záporného rozpätia podhodnotenia zisteného v prípade dotknutého výrobku.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-452/10: Žaloba podaná 24. septembra 2010 — ClientEarth/Rada

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/37

         Žaloba podaná 24. septembra 2010 — ClientEarth/Rada
   (Vec T-452/10)
   ()
   2010/C 328/64
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Hockman QC, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               konštatovať, že žalovaná porušila nariadenie (ES) č. 1049/2001 (1),

               —

               konštatovať, že Rada porušila článok 294 ods. 6 ZFEÚ, keď Európsky parlament úplne neinformovala o dôvodoch, ktoré ju viedli k prijatiu jej stanoviska v prvom čítaní,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie z 26. júla 2010 (s označením 15/c/01/10), ktorým Rada predložila zápornú odpoveď podľa článku 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 v tom zmysle, že odmietla predložiť dokument č. 6865/09,

               —

               uložiť žalovanej, aby sprístupnila požadovaný dokument, a

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi nahradila trovy konania podľa článku 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu vrátane trov akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobca na základe článku 263 ZFEÚ navrhuje zrušenie rozhodnutia Rady z 26. júla 2010, ktorým žalovaná odmietla sprístupniť dokument č. 6865/09, ktorý obsahuje stanovisko právnej služby žalovanej týkajúce sa návrhu Komisie na novelizáciu nariadenia (ES) č. 1049/2001 a najmä zmien navrhnutých Európskym parlamentom obsiahnutých v správe Cashman.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé namieta proti tomu, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 2 druhú zarážku nariadenia (ES) č. 1049/2001 a článok 294 ods. 6 ZFEÚ. Sprístupnenie požadovaného právneho stanoviska nebude mať vplyv na ochranu právnych stanovísk, ani na záujem Rady žiadať a obdržať úprimné, objektívne a úplné stanoviská. Už zo skutočnosti, že ide o legislatívne konanie v štádiu prvého čítania, by malo vyplývať sprístupnenie právnych stanovísk týkajúcich sa prípustnosti zmien navrhnutých Európskym parlamentom.

               Po druhé napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001. Článok 4 ods. 3 sa totiž neuplatňuje na ochranu právnych stanovísk. Ani za predpokladu, že by sa uplatňoval, by sprístupnenie požadovaného stanoviska nemalo vážny vplyv na rozhodovací proces Rady. Toto sprístupnenie by nemalo negatívny vplyv na schopnosť právnej služby brániť stanovisko Rady v súdnych konaniach nezávisle od akéhokoľvek vedľajšieho vplyvu, ani na nezávislosť právnej služby Rady, ani by nebránilo vnútorným rokovaniam v rámci Rady týkajúcim sa zmien navrhovaných Parlamentom.

               Navyše napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 2 poslednú zarážku a článok 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 z dôvodu, že Rada neskúmala, či existoval vyšší záujem verejnosti, ktorý by odôvodňoval sprístupnenie, ani podrobne neodôvodnila svoje zamietnutie sprístupnenia požadovaného dokumentu. Rada neporovnáva záujem na ochrane právnych stanovísk a všeobecný záujem na sprístupnení dokumentu, vzhľadom na výhody vyplývajúce z väčšej transparentnosti a zo skutočnosti, že sprístupnenie požadovaného stanoviska by umožnilo lepšiu účasť občanov na procese novelizácie nariadenia (ES) č. 1049/2001, ktoré sa týka širokej verejnosti, pretože poskytuje právny základ, ktorý jej umožní uplatniť si svoje právo na prístup k dokumentom v držbe inštitúcií Únie.

               Nakoniec napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001, pretože odmieta poskytnúť čiastočný prístup k požadovanému dokumentu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.


title: Vec T-78/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. júla 2013 — GRE/ÚHVT — Villiger Söhne (LIBERTE brunes) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva LIBERTE brunes — Skoršie slovná a obrazová ochranné známky Spoločenstva La LIBERTAD — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/6

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2013 — GRE/ÚHVT — Villiger Söhne (LIBERTE brunes)
   (Vec T-78/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva LIBERTE brunes - Skoršie slovná a obrazová ochranné známky Spoločenstva La LIBERTAD - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 233/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemecko) (v zastúpení: I. Memmler a S. Schulz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Nemecko) (v zastúpení: H. McKenzie a B. Pikolin, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. decembra 2011 (vec R 2109/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Villiger Söhne GmbH a GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec T-273/12: Žaloba podaná 15. júna 2012 — Unister/ÚHVT (Ab in den Urlaub)

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/31

         Žaloba podaná 15. júna 2012 — Unister/ÚHVT (Ab in den Urlaub)
   (Vec T-273/12)
   2012/C 243/54
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unister GmbH (Lipsko, Nemecko) (v zastúpení: H. Hug a A. Kessler-Jensch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. apríla 2012 vo veci R 2150/2011-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Ab in den Urlaub“ pre služby tried 35, 39, 41 a 43 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 692 286.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-306/15: Žaloba podaná 23. júna 2015 – Európska komisia/Rumunsko

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/21

         Žaloba podaná 23. júna 2015 – Európska komisia/Rumunsko
   (Vec C-306/15)
   (2015/C 311/26)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Rumunsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rumunsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Rumunsku povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 30. septembra 2013.

      (1)  Ú. v. EÚ L 37, s. 10.