title: Vec T-429/11: Žaloba podaná 4. augusta 2011 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisia

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/46

         Žaloba podaná 4. augusta 2011 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisia
   (Vec T-429/11)
   2011/C 282/85
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 1 rozhodnutia,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušil článok 1 ods. 4 a 5 rozhodnutia,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 rozhodnutia alebo prípadne zmenil jeho dosah a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti článku 1 rozhodnutia Komisie z 12. januára 2011 vo veci C 45/07 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch vykonávanom Španielskom (ďalej len „rozhodnutie“).
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 107 a 108 ZFEÚ, keďže podľa napadnutého rozhodnutia článok 12 ods. 5 prepracovaného znenia zákona o dani z príjmov právnických osôb (TRLIS) (Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) predstavuje štátnu pomoc tým, že umožňuje odpisovanie finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielov v spoločnostiach mimo Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nedodržaní postupu, keďže podľa napadnutého rozhodnutia pre vyvodenie záveru, že určité opatrenie predstavuje štátnu pomoc, ktorá je v celom rozsahu zakázaná, stačí, aby jeho vykonávanie vytváralo situácie predstavujúce pomoc.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality v rozsahu, v akom rozhodnutie vyvodzuje záver, že i) opatrenie predstavuje pomoc, ktorá je v celom rozsahu protiprávna a to aj pokiaľ ide o také štáty ako Čína či India alebo iné štáty, v ktorých bola existencia výslovných právnych prekážok cezhraničných podnikových kombinácií dokázaná alebo sa môže dokázať a že ii) opatrenie predstavuje štátnu pomoc, ktorá je v celom rozsahu nezlučiteľná, vrátane povoľovania odpočítavania finančného goodwillu v súvislosti s nadobúdaním väčšinových podielov v zahraničných spoločnostiach usadených mimo Únie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery a zásady rovnosti zaobchádzania, keďže sa Komisia odchýlila od usmernení oznámenia o priamom zdaňovaní a svojej správnej praxe.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, keďže Komisia neoverila presný dosah praktických prekážok fúziám spoločností mimo Európskej únie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení pokiaľ ide o legitímnu dôveru vyplývajúcu z rozhodnutia.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení rozhodnutia.


title: Vec T-489/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. marca 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. marca 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)
   (Vec T-489/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“))
   (2017/C 178/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: M. Graf, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Wulff a U. Hildebrandt, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 12. júna 2015 (vec R 1938/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Cyrus Wellness Consulting GmbH a LG Electronics, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               LG Electronics, Inc., znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-375/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Grenoble (Francúzsko) 6. augusta 2012 — Margaretha Bouanich/Direction départementale des finances publiques de la Drôme

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Grenoble (Francúzsko) 6. augusta 2012 — Margaretha Bouanich/Direction départementale des finances publiques de la Drôme
   (Vec C-375/12)
   2012/C 319/03
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Grenoble

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Margaretha Bouanich

      Žalovaný: Direction départementale des finances publiques de la Drôme

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia články 43, 56 a 58 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (teraz články 49, 63 a 65 Zmluvy o fungovaní Európskej únie) takej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, podľa ktorej v prípade, ak rezident členského štátu Európskej únie, ktorý je akcionárom spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte Európskej únie, získa dividendy zdanené v oboch štátoch a dvojité zdanenie je vyrovnané započítaním daňového kreditu v štáte, ktorého je táto osoba rezidentom, v rovnakej výške, ako je daň zaplatená v štáte spoločnosti rozdeľujúcej zisk, mechanizmus obmedzenia daní vo výške 60 % alebo 50 % príjmov prijatých v priebehu roka nezohľadňuje alebo len čiastočne zohľadňuje daň zaplatenú v druhom štáte?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, môže byť takéto obmedzenie odôvodnené buď potrebou zachovať koherentnosť daňového systému, alebo vyváženou deľbou daňovej právomoci medzi členskými štátmi, alebo akýmkoľvek iným naliehavým dôvodom všeobecného záujmu?


title: Vec T-22/07: Žaloba podaná 1. februára 2007 – US Steel Košice/Komisia

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/38

         Žaloba podaná 1. februára 2007 – US Steel Košice/Komisia
   (Vec T-22/07)
   (2007/C 56/71)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovenská republika) (v zastúpení: E. Vermulst, S. Van Cutsem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie D/59829 z 22. novembra 2006 o uplatňovaní limitov predaja pre Bulharsko a Rumunsko,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa vo svojej žalobe navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie D/59829 z 22. novembra 2006, ktorým boli limity predaja stanovené v oddiely 4 bode 2 ai) prílohy XIV prístupového aktu rozšírené tak, že zahrňujú aj Bulharsko a Rumunsko. V napadnutom rozhodnutí bolo stanovené, že limity predaja na rok 2007 a nasledujúce roky sa musia opätovne vypočítať s ohľadom na hodnoty predajov za rok 2001 v Rumunsku a Bulharsku. Na tento účel mala Slovenská republika žalobkyni oznámiť hodnoty predajov do týchto krajín za rok 2001.
   Žalobkyňa je príjemcom štátnej pomoci vo forme oslobodenia od dane na základe prechodných opatrení v oblasti štátnej pomoci, ktorú smie Slovenská republika poskytnúť oprávnenému subjektu v oceliarskom odvetví.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže od žalobkyni požaduje, aby zmenila svoju politiku predaja a obmedzila predaje niektorých svojich oceliarskych výrobkov zákazníkom v Bulharsku a Rumunsku, aby tak zostala príjemcom štátnej pomoci dovolenej právom Spoločenstva.
   Napadnuté rozhodnutie obsahuje dodatočnú podmienku, ktorá v čase nadobudnutia účinnosti prístupových aktov neexistovala, a odporuje teda zneniu, zmyslu a všeobecnej systematike prístupových aktov. Pojem „rozšírenie EU“ použitý v prílohe XIV oddiely 4 bode 2 ai) nezahŕňa Rumunsko ani Bulharsko.
   Napadnuté rozhodnutie musí byť navyše zrušené z dôvodu, že Komisia prekročila rozsah svojej právomoci, porušila legitímnu dôveru žalobkyne a porušila zásadu proporcionality.


title: Vec C-419/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 30. júla 2015 – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 30. júla 2015 – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH
   (Vec C-419/15)
   (2015/C 346/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Thomas Philipps GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Grüne Welle Vertriebs GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 33 ods. 2 prvá veta nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (1) držiteľovi licencie, ktorý nebol zapísaný do registra dizajnov spoločenstva, konať a uplatniť práva z dôvodu porušenia zapísaného dizajnu spoločenstva?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 1: Môže držiteľ výlučnej licencie dizajnu spoločenstva uplatniť so súhlasom majiteľa práv právo na náhradu škody, ktorú utrpel, v právnom spore podľa článku 32 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva, ktorý sám začne, alebo môže len vstúpiť do právneho sporu o porušenie dizajnu spoločenstva podľa ods. 4 tohto nariadenia, ktorý začal samotný majiteľ práv?

      (1)  Ú. v. ES L 3, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142.


title: Vec C-307/06: Žaloba podaná 14. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/24

         Žaloba podaná 14. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-307/06)
   (2006/C 224/45)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz a I. Kaufmann-Bühler, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že na základe vnútroštátnych ustanovení spolkového zákona o príspevku na výchovu poskytuje pracovníkom s bydliskom v inom členskom štáte príspevok na výchovu len vtedy, ak vykonávajú zamestnanie, ktorého rozsah nie je zanedbateľný, pričom tieto podmienky musia spĺňať len prihraniční pracovníci, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 39 ES a článku 7 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1612/68 (1),

               —

               zaviazať Spolkovú republika Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 7 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1612/68 požíva pracovník, ktorý je štátnym príslušníkom členského štátu, na území iného členského štátu rovnaké sociálne a daňové výhody ako domáci pracovníci.
   Podľa článku 1 ods. 7 spolkového zákona o príspevku na výchovu sa príspevok na výchovu v Nemecku poskytuje pracovníkom s bydliskom v inom členskom štáte len vtedy, pokiaľ vykonávajú zamestnanie, ktorého rozsah nie je zanedbateľný. Túto podmienku musia spĺňať iba prihraniční pracovníci a pracovníkov s bydliskom v Nemecku sa toto pravidlo netýka: tieto osoby majú nárok na príspevok na výchovu bez ohľadu na počet odpracovaných hodín týždenne alebo na výšku mzdy. Nemecký zákonodarca teda vychádza z toho, že u osôb bývajúcich v Nemecku zanedbateľný rozsah ich zamestnania nebráni tomu, aby boli klasifikovaní ako pracovníci.
   Táto požiadavka je nezlučiteľná s článkom 39 ES a článkom 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68.
   Aj keby pracovníci vykonávajúci zamestnanie, ktorého rozsah je zanedbateľný, nespadali do osobnej pôsobnosti nariadenia (EHS) č. 1408/71, pokiaľ nie sú v ich prípade splnené podmienky uvedené v prílohe I, C, (teraz D) – pre Nemecko – nemožno v žiadnom prípade dôjsť k záveru, že nariadenie (EHS) č. 1612/68 sa neuplatní. Súdny dvor vo svojej judikatúre zdôraznil, že vylúčenie plnenia z rozsahu pôsobnosti nariadenia (EHS) č. 1408/71 neoslobodzuje členské štáty od povinnosti presvedčiť sa, či žiadne ďalšie ustanovenie práva Spoločenstva vychádzajúce predovšetkým z nariadenia (EHS) č. 1612/68 nebráni stanoveniu podmienky bydliska. Čo sa týka príspevku na výchovu, Súdny dvor dokonca výslovne rozhodol, že ide o sociálnu výhodu v zmysle článku 7 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1612/68.
   Osoba, ktorá vykonáva zamestnanie, ktorého rozsah je zanedbateľný, môže spadať pod pojem pracovník v zmysle článku 39 ES. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora má pojem pracovník podľa článku 39 ES a nariadenia (EHS) č. 1612/68 zvláštny význam na úrovni Spoločenstva a nemožno ho vykladať striktne. Objektívny znak pracovného pomeru spočíva v tom, že určitá osoba vykonáva po určitú dobu v prospech inej osoby a pod jej vedením činnosti, za ktoré ako protihodnotu poberá odmenu. Súdny dvor došiel k záveru, že čiastočný pracovný úväzok nie je vylúčený z rozsahu pôsobnosti ustanovení o voľnom pohybe pracovníkov.
   Ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré nie je objektívne odôvodnené a primerané s ohľadom na sledovaný cieľ, je nepriamo diskriminačné, pokiaľ môže mať svojou povahou menej priaznivý dopad na migrujúcich pracovníkov v porovnaní s domácimi pracovníkmi, a v dôsledku toho hrozí nebezpečenstvo, že znevýhodní predovšetkým migrujúcich pracovníkov. Podľa Komisie nie je požiadavka, ktorá poskytnutie nemeckého príspevku na výchovu migrujúcim pracovníkom, ktorí vykonávajú zamestnanie, ktorého rozsah nie je zanedbateľný, podmieňuje tým, že bývajú v Nemecku, objektívne odôvodnená a primeraná a porušuje tak článok 39 ES a článok 7 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1612/68.

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 2.


title: Vec T-581/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. marca 2015 – Royal County of Berkshire Polo Club/ÚHVT – Lifestyle Equities (Royal County of Berkshire POLO CLUB) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Royal County of Berkshire POLO CLUB — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva BEVERLY HILLS POLO CLUB — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Povinnosť odôvodnenia — článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. marca 2015 – Royal County of Berkshire Polo Club/ÚHVT – Lifestyle Equities (Royal County of Berkshire POLO CLUB)
   (Vec T-581/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Royal County of Berkshire POLO CLUB - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva BEVERLY HILLS POLO CLUB - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Povinnosť odôvodnenia - článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 155/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Maitland-Walker, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: D. Russo, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. júla 2013 (vec R 1374/2012-2) týkajúca sa námietkového konania medzi Lifestyle Equities CV a Royal County of Berkshire Polo Club Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 25. júla 2013 (vec R 1374/2012-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa zamietla prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9642621 pre výrobky „biče, postroje, sedlárske výrobky“.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-470/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Arnhem (Holandsko) 3. novembra 2008 – K. van Dijk/obec Kampen

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Arnhem (Holandsko) 3. novembra 2008 – K. van Dijk/obec Kampen
   (Vec C-470/08)
   (2009/C 6/24)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Arnhem
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: K. van Dijk

      Žalovaná: obec Kampen
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je nájomca na základe nariadenia č. 1782/2003 (1) a nariadenia č. 795/2004 (2) alebo na základe všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady zákazu bezdôvodného obohatenia, pokiaľ v tejto oblasti neexistujú žiadne vnútroštátne predpisy, povinný po uplynutí nájomného právneho vzťahu odovzdať prenajímateľovi prenajatý pozemok vrátane s ním spojenými alebo s ním súvisiacimi platobnými nárokmi?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1: Je prenajímateľ na základe nariadenia č. 1782/2003 a nariadenia č. 795/2004 alebo na základe všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady zákazu bezdôvodného obohatenia, pokiaľ v tejto oblasti neexistujú žiadne vnútroštátne predpisy, povinný nájomcovi zaplatiť náhradu za platobné nároky prevedené na prenajímateľa, a pokiaľ je odpoveď na túto otázku kladná, musí prenajímateľ nahradiť celkovú hodnotu týchto nárokov alebo iba časť tejto hodnoty a v prípade druhej možnosti v akom pomere?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 1: Je nájomca na základe nariadenia č. 1782/2003 a nariadenia č. 795/2004 alebo na základe všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady zákazu bezdôvodného obohatenia, pokiaľ v tejto oblasti neexistujú žiadne vnútroštátne právne predpisy, povinný zaplatiť prenajímateľovi náhradu za platobné nároky, ktoré mu zostávajú, a musí nájomca, pokiaľ sa na túto otázku odpovie kladne, nahradiť celú hodnotu týchto nárokov alebo iba časť tejto hodnoty a v druhom prípade v akom pomere?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 1; Mim. vyd. 03/044, s. 226).


title: Vec C-38/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budai Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) 24. januára 2017 – GT/HS

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budai Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) 24. januára 2017 – GT/HS
   (Vec C-38/17)
   (2017/C 178/02)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: GT

      Žalovaný: HS

      Prejudiciálne otázky

   Bráni právomoc, ktorá je priznaná Európskej únii s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov,
   zásadné zásady práva Únie, a to zásade rovnosti pred zákonom, zásade účinnej súdnej ochrany a zásade spravodlivého procesu, a
   rôzne časti odôvodnenia smernice 93/13/ES (1) (… keďže dva programy spoločenstva na ochranu spotrebiteľa a informačnú politiku zdôrazňujú význam ochrany spotrebiteľov v záležitostiach nekalých podmienok zmlúv; keďže táto ochrana by mala byť zabezpečená zákonmi a inými právnymi predpismi, ktoré sú zosúladené buď na úrovni spoločenstva alebo sú prijaté priamo na tejto úrovni; keďže v súlade s princípom stanoveným pod názvom „Ochrana hospodárskych záujmov spotrebiteľov“ uvedeným v týchto programoch: „Nadobúdatelia tovaru a služieb by mali byť chránení proti zneužitiu právomocí zo strany predajcu alebo dodávateľa, najmä proti jednostranným štandardným zmluvám a neprimeranému popretiu ich základných práv v zmluvách“; keďže účinnejšia ochrana spotrebiteľa sa môže dosiahnuť prijatím jednotných právnych pravidiel v záležitostiach nekalých podmienok; keďže tieto pravidlá by mali platiť na všetky zmluvy uzatvorené medzi predajcami alebo dodávateľmi a spotrebiteľmi; keďže medzi iným, zmluvy týkajúce sa zamestnania, zmluvy týkajúce sa nástupníckych práv, zmluvy týkajúce sa rodinného práva a zmluvy týkajúce sa dohôd o včlenení a organizácii spoločností alebo partnerstve sa musia vylúčiť z rozsahu platnosti tejto smernice; keďže spotrebiteľ musí mať rovnakú ochranu na základe zmlúv uzatvorených ústne alebo písomne bez ohľadu na to, či sú podmienky písomnej zmluvy obsiahnuté v jednom alebo viacerých dokumentoch; keďže podľa súčasného stavu vnútroštátne právne predpisy umožňujú plánovať len čiastočné zosúladenie; keďže najmä zmluvné podmienky, ktoré neboli individuálne dohodnuté podliehajú tejto smernici; keďže členské štáty by mali mať možnosť výberu, so zreteľom na zmluvu, poskytnúť spotrebiteľom vysokú úroveň ochrany prostredníctvom vnútroštátnych ustanovení, ktoré sú prísnejšie ako ustanovenia tejto smernice;… keďže zmluvy by mali byť vypracované zrozumiteľne, mal by mať spotrebiteľ skutočne príležitosť preskúmať všetky podmienky a ak má pochybnosti mal by platiť výklad najpriaznivejší pre spotrebiteľa;…“) a napokon
   článok 4 ods. 2 a 5 smernice 93/13 EHS
   vnútroštátnej judikatúre normatívnej povahy, ktorá a) alebo b)

               a)

               nestanoví, že zmluva je platná len pod podmienkou, že zmluvný partner spotrebiteľa umožní spotrebiteľovi oboznámiť sa pred uzavretím zmluvy s jasne a zrozumiteľne vypracovanými zmluvnými ustanoveniami, ktoré sú hlavným predmetom tejto zmluvy, vrátane výmenného kurzu použiteľného na vyplatenie finančných prostriedkov z titulu úveru vyjadreného v cudzej mene, a to tak, aby sa zabránilo neplatnosti zmluvy,

               b)

               umožňuje, aby zmluvný partner spotrebiteľa oznámil (napríklad v samostatnom dokumente) jasne a zrozumiteľne formulované zmluvné ustanovenia, ktoré sú hlavným predmetom tejto zmluvy, až v čase, keď sa už spotrebiteľ neodvolateľne zaviazal k plneniu zmluvy, pričom táto okolnosť predstavuje dôvod neplatnosti zmluvy?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-427/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) 1. augusta 2016 – „Čez Elektro Bălgarija“ AD/Jordan Kocev

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) 1. augusta 2016 – „Čez Elektro Bălgarija“ AD/Jordan Kocev
   (Vec C-427/16)
   (2016/C 371/07)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sofiyski rayonen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o platobnom rozkaze:„Čez Elektro Bălgarija“ AD

      Dlžník: Jordan Kocev

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je § 36 ods. 2 zákona o advokácii, podľa ktorého združenie podnikov vykonávajúcich slobodné povolanie (Najvyššia advokátska rada) má voľnú úvahu v tom, aby na základe svojej štátom prenesenej príslušnosti vopred stanovilo minimálnu výšku ceny služieb poskytnutých týmito podnikmi, v rozpore s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ (zákaz vylučovania, obmedzovania alebo skresľovania hospodárskej súťaže)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je § 78 ods. 5 občianskeho súdneho poriadku in fine (v časti, v ktorej táto právna úprava nepripúšťa zníženie odmeny advokáta pod stanovenú minimálnu výšku) v rozpore s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je § 132 ods. 5 zákona o advokácii (vzhľadom na uplatnenie § 136 ods. 1 tohto zákona) v rozpore s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ?

               4.

               Je § 36 ods. 2 zákona o advokácii v rozpore s článkom 56 ods. 1 ZFEÚ (zákaz obmedzenia voľného pohybu služieb)?

               5.

               Je § 78 ods. 8 občianskeho súdneho poriadku v rozpore s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ?

               6.

               Je § 78 ods. 8 občianskeho súdneho poriadku v rozpore so smernicou 77/249/EHS (1) (vzhľadom na právo osôb, ktoré sú zastupované právnym poradcom, žiadať odmenu advokáta)?

               7.

               Je § 2a doplňujúcich ustanovení k nariadeniu č. 1, ktorý pripúšťa, aby sa daň z pridanej hodnoty považovala za súčasť ceny služby poskytnutej v rámci výkonu slobodného povolania (vo vzťahu k zahrnutiu dane z pridanej hodnoty ako časti splatnej odmeny advokáta), v rozpore so smernicou 2006/112/ES (2)?

      (1)  Smernica Rady z 22. marca 1977 na uľahčenie účinného výkonu slobody právnikov poskytovať služby (Ú. v. ES L 78, 1977. s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 52).

      (2)  Smernica Rady z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-170/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 5. apríla 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 5. apríla 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd/ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH
   (Vec C-170/13)
   2013/C 215/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Huawei Technologies Co. Ltd

      Žalované: ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zneužíva majiteľ patentu podstatného pre štandard, ktorý vyslovil voči organizácii pre štandardizáciu ochotu poskytnúť licenciu každej tretej osobe za spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienok, svoje dominantné postavenie na trhu, ak voči porušovateľovi práv súvisiacich s patentom súdne uplatňuje nárok na zdržanie sa konania, hoci porušovateľ práv súvisiacich s patentom vyslovil svoju ochotu rokovať o takejto licencii,
               alebo
               ide o zneužitie dominantného postavenia na trhu až vtedy, keď porušovateľ práv súvisiacich s patentom predložil majiteľovi patentu podstatného pre štandard bezpodmienečnú ponuku pripravenú na prijatie na uzatvorenie licenčnej zmluvy, ktorú majiteľ patentu nesmie odmietnuť bez toho, aby porušovateľa práv súvisiacich s patentom nespravodlivo neobmedzil alebo sa neprevinil proti zákazu diskriminácie, a porušovateľ práv súvisiacich s patentom ešte pred udelením licencie na už vykonané úkony používania plní svoje zmluvné povinnosti?

               2.

               Pokiaľ sa predpokladá zneužitie dominantného postavenia na trhu v dôsledku ochoty porušovateľa práv súvisiacich s patentom na rokovanie:
               Stanovuje článok 102 ZFEÚ osobitné kvalitatívne a/alebo iné časové požiadavky na ochotu rokovať? Možno ju predpokladať už vtedy, keď porušovateľ práv súvisiacich s patentom len všeobecným spôsobom (ústne) vyhlási, že je ochotný začať rokovania, alebo musí porušovateľ práv súvisiacich s patentom začať rokovania napríklad tým, že uvedie konkrétne podmienky, za ktorých je ochotný uzatvoriť licenčnú zmluvu?

               3.

               Pokiaľ je podanie bezpodmienečnej ponuky na uzatvorenie licenčnej zmluvy, ktorú možno prijať, predpokladom na zneužitie dominantného postavenia na trhu:
               Stanovuje článok 102 ZFEÚ osobitné kvalitatívne a/alebo iné časové požiadavky na túto ponuku? Musí ponuka obsahovať všetky ustanovenia, ktoré sú obvykle obsiahnuté v licenčných zmluvách v predmetnej technickej oblasti? Smie sa podať ponuka s podmienkou, že sa patent podstatný pre štandard skutočne používa a/alebo sa preukáže jeho právoplatnosť?

               4.

               Pokiaľ je plnenie povinností vyplývajúcich z licencie, ktorá sa má udeliť, zo strany porušovateľa práv súvisiacich s patentom predpokladom na zneužitie dominantného postavenia na trhu:
               Stanovuje článok 102 ZFEÚ osobitné požiadavky týkajúce sa týchto úkonov plnenia? Je porušovateľ práv súvisiacich s patentom povinný viesť účty vykonaných úkonov používania a/alebo zaplatiť licenčné poplatky? Môže sa v danom prípade splniť povinnosť zaplatiť licenčné poplatky aj prostredníctvom zloženia zábezpeky?

               5.

               Platia podmienky, za ktorých sa predpokladá zneužitie postavenia majiteľom patentu podstatného pre štandard, aj pri uplatnení iných nárokov (na vedenie účtov, stiahnutie z trhu, náhradu škody) vyplývajúcich z porušenia práv súvisiacich s patentom?


title: Vec C-411/09, Vec C-412/09, Vec C-413/09, Vec C-414/09, Vec C-415/09, Vec C-416/09, Vec C-417/09, Vec C-418/09, Vec C-419/09, Vec C-420/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 28. októbra 2009 vo veciach — Tereos/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, právny nástupca Sucreries et Raffineries d'Erstein a Sucrerie de Bourgogne/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 28. októbra 2009 vo veciach — Tereos/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, právny nástupca Sucreries et Raffineries d'Erstein a Sucrerie de Bourgogne/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   ((Vec C-411/09) - (Vec C-412/09) - (Vec C-413/09) - (Vec C-414/09) - (Vec C-415/09) - (Vec C-416/09) - (Vec C-417/09) - (Vec C-418/09) - (Vec C-419/09) - (Vec C-420/09))
   2009/C 312/42
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Tereos (C-411/09), Vermandoise Industries SA (C-412/09), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-413/09), Roquette Frères SA (C-414/09), Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA (C-415/09), Cristal Union, právny nástupca Sucreries et Raffineries d'Erstein a Sucrerie de Bourgogne (C-416/09), Lesaffre Frères SA (C-417/09), Sucrerie Bourdon (C-418/09), SAFBA Fontaine-le-Dun SA (C-419/09), Sucreries du Marquenterre (C-420/09)

      Žalovaní: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

      Prejudiciálna otázka

   Je nariadenie č. 164/2007 (1) neplatné vzhľadom na článok 15 nariadenia Rady č. 1260/2001 (2) v časti, v ktorej určuje produkčný odvod pre cukor, ktorý je vypočítaný z priemernej straty na vyvezenú tonu a nezohľadňuje množstvá vyvezené bez náhrad zatiaľ čo tie isté množstvá sú zahrnuté v celkovej sume použitej na vyhodnotenie celkovej straty, ktorá má byť financovaná?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 164/2007 z 19. februára 2007, ktorým sa ustanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2005/2006 (Ú. v. EÚ L 51, s. 17).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17).


title: Vec T-283/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  28. apríla 2009 — Tailor/ÚHVT (Zobrazenie pravého vrecka) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej pravé vrecko — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Žaloba zjavne bez právneho základu ]

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/39

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. apríla 2009 — Tailor/ÚHVT (Zobrazenie pravého vrecka)
   (Vec T-283/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej pravé vrecko - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
   2009/C 153/76
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche a F. Schiwek, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. mája 2007 (vec R 668/2006-1) týkajúcemu sa zápisu obrazového označenia zobrazujúceho pravé vrecko ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Tom Tailor GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-122/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  23. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Právomoci Komisie — Postupy výkonu výkonných právomoci — Vykonanie programu Forest Focus)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-122/04) (1)

   (Právomoci Komisie - Postupy výkonu výkonných právomoci - Vykonanie programu Forest Focus)
   (2006/C 131/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C.-F. Durand a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: K. Bradley a M. Gómez-Leal), Rada Európskej únie (v zastúpení: I. Díez Parra a M. Balta, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: T. Pynnä, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Zrušenie článku 17 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 zo 17. novembra 2003 týkajúceho sa monitorovania lesov a environmentálnych interakcií v spoločenstve (Forest Focus) (Ú. v. EÚ L 324, s. 1; Mim. vyd. 03/041 s. 285) v rozsahu, v akom podriaďuje prijímanie opatrení na vykonanie programu Forest Focus regulačnému postupu stanovenému v článku 5 rozhodnutia 1999/468/ES: Rozhodnutie Rady z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124) – Obmedzenie Radou výberu medzi vykonávacími postupmi ustanovenými rozhodnutím 1999/468/ES
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec T-134/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Al-Faqih a i./Komisia („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom — Zmrazenie finančných prostriedkov — Základné práva — Právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Al-Faqih a i./Komisia
   (Vec T-134/11) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom - Zmrazenie finančných prostriedkov - Základné práva - Právo na účinnú súdnu ochranu“))
   (2015/C 429/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Birmingham, Spojené kráľovstvo), Ghunia Abdrabbah (Birmingham), Taher Nasuf (Manchester, Spojené kráľovstvo) a Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham) (v zastúpení: E. Grieves, barrister a N. Garcia-Lora, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Boelaert, M. Konstantinidis, E. Paasivirta a T. Scharf, neskôr M. Konstantinidis, E. Paasivirta a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne E. Finnegan, R. Szostak a G. Étienne, neskôr E. Finnegan a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia) a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne E. Jenkinson, neskôr L. Christie, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 1138/2010 zo 7. decembra 2010, ktorým sa stoštyridsiaty krát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom (Ú. v. EÚ L 322, s. 4), a nariadenia Komisie (EÚ) č. 1139/2010 zo 7. decembra 2010 , ktorým sa stoštyridsiaty prvýkrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom (Ú. v. EÚ L 322, s. 6), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcov

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah a Taher Nasuf znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Rada Európskej únie znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  12. januára 2006  vo veci C-132/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Sociálna politika — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Smernica 89/391/EHS — Pôsobnosť — Pracovníci, ktorí nie sú civilnými zamestnancami verejnoprávnych orgánov — Ozbrojené sily a polícia — Zahrnutie)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 12. januára 2006
   vo veci C-132/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sociálna politika - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Smernica 89/391/EHS - Pôsobnosť - Pracovníci, ktorí nie sú civilnými zamestnancami verejnoprávnych orgánov - Ozbrojené sily a polícia - Zahrnutie)
   (2006/C 60/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-132/04, ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 11. marca 2004, Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Escobar Guerrero a H. Kreppel, splnomocnení zástupcovia) proti Španielskemu kráľovstvu (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca), Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans a sudcovia J. Makarczyk, R. Schintgen (spravodajca), R. Silva de Lapuerta a P. Kūris, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v celom rozsahu neprebralo do svojho právneho poriadku článok 2 ods. 1 a 2, ako aj článok 4 smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci, pokiaľ ide o pracovníkov, ktorí nie sú civilnými zamestnancami verejnoprávnych orgánov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-223/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. marca 2010 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-223/09) (1)

   2010/C 148/38

      Jazyk konania: poľština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec C-238/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Münster – Nemecko) – X/Finanzamt I

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Münster – Nemecko) – X/Finanzamt I
   (Vec C-238/16) (1)

   (2017/C 129/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec F-119/11: Žaloba podaná 11. novembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/71

      Žaloba podaná 11. novembra 2011 — ZZ/Komisia
      (Vec F-119/11)
      (2012/C 25/138)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie konkludentného rozhodnutia Komisie zamietnuť návrh žalobcu smerujúci jednak k náhrade škôd údajne vzniknutých z dôvodu, že zamestnanci Komisie vnikli do jeho služobného bytu v Luande v dňoch 14., 16. a 19. marca 2002, a jednak k odovzdaniu kópií fotografií vytvorených v tomto okamihu a zničeniu celej dokumentácie súvisiacej s touto udalosťou

         Návrhy žalobcu

                  —

                  určiť právnu ničotnosť alebo subsidiárne zrušiť rozhodnutie Komisie bez ohľadu na to, ako je formulované, o zamietnutí žiadosti z 6. septembra 2010, odovzdanej žalobcom menovaciemu orgánu,

                  —

                  v rozsahu, v ako je to nevyhnutné, určiť právnu ničotnosť alebo subsidiárne zrušiť akt Komisie bez ohľadu na to, ako je formulovaný, ktorým sa zamieta sťažnosť z 20. marca 2011 predložená proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti zo 6. septembra 2010 a smerujúcej k zrušeniu tohto rozhodnutia,

                  —

                  určiť každú z nasledujúcich skutočností, ku ktorým došlo 14. marca 2002, 16. marca 2002 a 19. marca 2002 proti vôli žalobcu, ktorý na to nikdy neudelil svoj súhlas, nebol nijako informovaný a v skutočnosti nevedel, že k uvedeným skutočnostiam dôjde: a) že zamestnanci alebo splnomocnenci Komisie alebo splnomocnenci zamestnancov Komisie zradne vnikli opakovane do jeho služobného bytu, ktorý mu dala Komisia k dispozícii a ktorý sa nachádzal v Luande (Angola), štvrť Bairro Azul, Rua Americo Julio de Carvalho 101-103, vlámaním alebo prostredníctvom protiprávne vlastneného alebo použitého kľúča; b) že tieto osoby odfotili vnútro uvedeného ubytovania,

                  —

                  určiť protiprávnosť každej zo skutočností vedúcej ku vzniku škôd,

                  —

                  určiť protiprávnosť každej zo skutočností vedúcej ku vzniku dotknutých škôd,

                  —

                  uložiť Európskej komisii povinnosť, aby fyzicky zničila fotografie,

                  —

                  uložiť Európskej komisii, aby písomne oboznámila žalobcu s uvedeným hmotným zničením a pritom mu poskytla dostatok podstatných podrobností, zahrňujúcich najmä deň, miesto zničenia a zamestnanca, ktorý fyzické zničenie vykonal,

                  —

                  uložiť Európskej komisii povinnosť, aby žalobcovi zaplatila z dôvodu náhrady dotknutých škôd sumu 20 000 eur alebo akúkoľvek vyššiu či nižšiu sumu, ktorú bude Všeobecný súd považovať za spravodlivú, to znamená:a) sumu 10 000 eur z dôvodu škôd vyplývajúcich z protiprávnych vstupov do služobného bytu 14. marca 2002, 16. marca 2002 a 19. marca 2002; b) sumu 10 000 eur z dôvodu škôd vyplývajúcich z protiprávneho vyhotovenia fotografií,

                  —

                  uložiť Európskej komisii povinnosť, aby žalobcovi zaplatila odo dňa, ktorý nasleduje po doručení žiadosti zo 6. septembra 2010 Komisii a až do skutočného zaplatenia sumy 20 000 eur, úroky z uvedenej sumy, vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec F-20/14: Žaloba podaná 10. marca 2014 – ZZ/EHSV

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/55

         Žaloba podaná 10. marca 2014 – ZZ/EHSV
   (Vec F-20/14)
   2014/C 175/78
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: N. Nikolajsen, advokát)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia EHSV, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o predčasný odchod do dôchodku bez zníženia práv na dôchodok, ktorá bola podaná v súlade s článkom 9 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie EHSV odopierajúce žalobkyni možnosť využiť v roku 2013 článok 9 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku, v znení tohto poriadku platnom do 31. decembra 2013,

               —

               zaviazať EHSV na náhradu trov konania.


title: Vec T-384/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Taliansko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Odvetvie hovädzieho dobytka a oviec — Paušálna finančná oprava — Jednorazová oprava — Články 48 a 69 nariadenia (ES) č. 1782/2003 — Zvláštne nároky — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-384/14) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Odvetvie hovädzieho dobytka a oviec - Paušálna finančná oprava - Jednorazová oprava - Články 48 a 69 nariadenia (ES) č. 1782/2003 - Zvláštne nároky - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 232/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri a B. Tidore, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi a D. Bianchi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2014/191/EÚ zo 4. apríla 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 104, s. 43), v rozsahu, v akom vylučuje určité výdavky vynaložené Talianskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec T-45/13: Žaloba podaná 29. januára 2013 — Rose Vision a Seseña/Komisia

text:
               22.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/10

         Žaloba podaná 29. januára 2013 — Rose Vision a Seseña/Komisia
   (Vec T-45/13)
   2013/C 178/19
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Rose Vision, SL (Seseña, Španielsko) a Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Španielsko) (v zastúpení: M. Muñiz Bernuy a Á. Alonso Villa, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie o pozastavení platby priznaných súm,

               —

               vymazal Rose Visión, SL z centrálnej databázy vylúčených subjektov a zo systému včasného varovania (EWS),

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť 5 000 624 eur z dôvodu náhrady škody.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Po prvé žalobkyňa, spoločnosť zameraná najmä na oblasť telekomunikácií, výskumu a vývoja a na poradenské služby v oblasti telekomunikácií, výskumu a inovácií, spolupracovala s Komisiou od roku 2002 na viacerých projektoch.
   Základom prejednávanej žaloby sú dva audity, ktoré boli vykonané v podniku žalobkyne v období od februára do apríla 2002. V týchto audítorských správach sa žalobkyni pripisujú viaceré porušenia povinností a nezrovnalosti, ktoré boli dôvodom pre pozastavenie doposiaľ nevyplatených súm.
   Žalobcovia tvrdia, že pripisované skutky nezodpovedajú skutočnosti. Z podrobnejšieho skúmania jednej z uvedených audítorských správ možno podľa žalobcov vyvodiť, že jej účelom je neospravedlniteľný útok voči nim s cieľom ich diskvalifikácie. Uvedená audítorská správa tak vychádza z nepodložených informácií. Taký prístup Komisie skôr zodpovedá postupu vyšetrujúceho orgánu, prokurátora alebo inšpektora než postupu audítora, ktorý má overiť údaje a zabezpečiť vierohodnosť zdrojov.
   V dôsledku vyššie uvedených skutočností bola žalobkyni spôsobená ujma, a to nielen hospodárska, ale aj v rovine profesionálnej povesti a dôveryhodnosti.


title: Vec T-669/16 P: Odvolanie podané 21. septembra 2016: Carlo De Nicola proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-82/15, De Nicola/EIB

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/25

         Odvolanie podané 21. septembra 2016: Carlo De Nicola proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-82/15, De Nicola/EIB
   (Vec T-669/16 P)
   (2016/C 410/36)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Farabecoli, advokát)

      Ďalší účastník: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel tomuto odvolaniu a čiastočne zmenil napadnutý rozsudok tým, že zruší bod 2 výroku, ako aj body 12 – 13, 24, 55 – 57, 123 – 135, 157 – 165 toho stého rozsudku,

               —

               následne uložil odporkyni povinnosť nahradiť pánovi De Nicolovi škodu, ktorú utrpel, ako je požadované v návrhu na začatie konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie bolo podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016, ktorým bola zamietnutá žaloba podaná odvolateľom, ktorej predmetom bolo v podstate zrušenie rozhodnutia zo 4. decembra 2014, v ktorom mu odporkyňa odmietla nahradiť niektoré liečebné náklady a na druhej strane uloženie povinnosti odporkyni a Európskej únii nahradiť odvolateľovi škodu, ktorú utrpel.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ spochybňuje závery o vedeckej platnosti laserovej terapie, ktoré sú obsiahnuté v napadnutom rozsudku.
   Okrem toho odvolateľ tvrdí, že podmienky týkajúce sa náhrady tak majetkovej, ako aj nemajetkovej škody sú v tomto prípade splnené.


title: Vec T-776/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONICX2) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ABTRONICX2 — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie TRONIC — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Minimálna vnútorná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Nebezpečenstvo zámeny“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONICX2)
   (Vec T-776/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ABTRONICX2 - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie TRONIC - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Minimálna vnútorná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Nebezpečenstvo zámeny“))
   (2016/C 232/20)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Red Lemon Inc. (Hongkong, Čína) (v zastúpení: T. Wieland a S. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. septembra 2014 (vec R 2078/2013-1) o námietkovom konaní medzi Lidl Stiftung & Co. KG a Red Lemon Inc

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Red Lemon Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec C-268/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Elena Petru/Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 22 ods. 2 druhý pododsek — Zdravotné poistenie — Nemocničná starostlivosť poskytnutá v inom členskom štáte — Odmietnutie predchádzajúceho povolenia — Nedostatok liekov a základného zdravotníckeho materiálu)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Elena Petru/Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate
   (Vec C-268/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 22 ods. 2 druhý pododsek - Zdravotné poistenie - Nemocničná starostlivosť poskytnutá v inom členskom štáte - Odmietnutie predchádzajúceho povolenia - Nedostatok liekov a základného zdravotníckeho materiálu))
   (2014/C 439/07)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elena Petru

      Žalovaní: Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate

      Výrok rozsudku

   Článok 22 ods. 2 druhý pododsek nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 zo 17. júna 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že povolenie požadované podľa odseku 1 písm. c) bodu i) toho istého článku nemožno odmietnuť, pokiaľ predmetnú lekársku starostlivosť nemožno poskytnúť v primeranom čase v členskom štáte bydliska zdravotne poistenej osoby z dôvodu nedostatku liekov a základného zdravotníckeho materiálu. Túto nemožnosť treba posúdiť na úrovni všetkých nemocničných zariadení tohto členského štátu, ktoré sú spôsobilé poskytnúť uvedenú starostlivosť a s ohľadom na časový úsek, ktorý je potrebný na poskytnutie tejto starostlivosti v primeranom čase.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 229, 17.9.2005

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/13

         (2005/C 243/21)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005

      Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005

      Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005

      Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005

      Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005

      Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec C-329/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 17. júna 2013 — Ferdinand Stefan

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 17. júna 2013 — Ferdinand Stefan
   (Vec C-329/13)
   2013/C 274/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Ferdinand Stefan

      Ďalší účastník konania: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Prejudiciálne otázky

               1.

               O platnosti smernice 2003/4/ES (1) o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí:
               Podľa článku 267 prvej vety písm. b) ZFEÚ sa predkladá otázka, či je smernica 2003/4/ES o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí platná ako celok, resp. sú všetky časti tejto smernice platné predovšetkým s ohľadom na normatívy uvedené v článku 47 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie?

               2.

               O výklade smernice 2003/4/ES o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí:
               Pokiaľ Súdny dvor v súvislosti s platnosťou smernice 2003/4/ES o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí ako celku, resp. všetkých jej častí odpovie kladne, je predmetom návrhu na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 prvej vety písm. a) a b) ZFEÚ žiadosť o objasnenie, v akom rozsahu a za akých podmienok sú ustanovenia smernice o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí zlučiteľné s ustanoveniami Charty základných práv Európskej únie a normatívmi uvedenými v článku 6 Zmluvy o EÚ?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).


title: Vec C-203/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Španielsko) 23. apríla 2014 – Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Španielsko) 23. apríla 2014 – Consorci Sanitari del Maresme/Corporació de Salut del Maresme i la Selva
   (Vec C-203/14)
   2014/C 235/07
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Català de Contractes del Sector Públic

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Consorci Sanitari del Maresme

      Odporkyňa: Corporació de Salut del Maresme i la Selva

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa orgány verejnej správy podľa smernice 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby považovať za verejné subjekty?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, majú sa orgány verejnej správy podľa uvedenej smernice 2004/18/ES z 31. marca 2004 považovať za hospodárske subjekty, a môžu sa preto zúčastňovať na verejnom obstarávaní?

               3.

               V prípade kladnej odpovede, môže a musí sa orgánom verejnej správy podľa uvedenej smernice 2004/18/ES z 31. marca 2004 umožniť zápis do úradných zoznamov schválených zhotoviteľov, dodávateľov alebo poskytovateľov služieb alebo prístup k certifikácii certifikačnými orgánmi zriadenými podľa verejného alebo súkromného práva, ktorá sa v španielskom práve označuje ako systém podnikateľskej klasifikácie?

               4.

               Došlo v zmysle uvedenej smernice 2004/18/ES z 31. marca 2004 prijatím kráľovského legislatívneho dekrétu 3/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa schvaľuje prepracované znenie zákona o verejnom obstarávaní k nesprávnemu prebratiu tejto smernice do španielskeho vnútroštátneho právneho poriadku? Ak áno, obmedzil španielsky zákonodarca článkami 62 a 65 uvedeného kráľovského legislatívneho dekrétu 3/2011 zo 14. novembra 2011 prístup orgánov verejnej moci k zoznamom podnikateľskej klasifikácie?

               5.

               V prípade, ak sa orgány verejnej moci môžu zúčastňovať na verejnom obstarávaní, ale nemôžu mať prístup k podnikateľskej klasifikácii, akými prostriedkami majú – podľa citovanej smernice 2004/18/ES z 31. marca 2004 – preukázať svoju spôsobilosť na uzavretie zmluvy?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec T-465/11: Žaloba podaná 26. augusta 2011 — Globula/Komisia

text:
               15.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/8

         Žaloba podaná 26. augusta 2011 — Globula/Komisia
   (Vec T-465/11)
   2011/C 305/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Globula a.s. (Hodonín, Česká republika) (v zastúpení: M. Petite, D. Paemen, A. Tomtsis, D. Koláček a P. Zákoucký, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 27. júna 2011, ktorým sa Českej republike ukladá povinnosť zrušiť uverejnené rozhodnutie Ministerstva průmyslu a obchodu z 26. októbra 2010, ktorým sa žalobcovi udeľuje dočasná výnimka z povinnosti poskytnúť dohodnutý prístup tretích osôb k plánovanému podzemnému plynárenskému skladovaciemu zariadeniu v Dambořiciach [K(2011) 4509], a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná dopustila pochybenia, keď uplatnila článok 36 ods. 9 tretej smernice o zemnom plyne (1) namiesto toho, aby uplatnila článok 22 ods. 4 druhej smernice o zemnom plyne (2). V dôsledku toho žalovaná nesprávne prijala napadnuté rozhodnutie vo forme záväzného rozhodnutia a nie vo forme neformálnej žiadosti. Podľa článku 36 ods. 9 tretej smernice o zemnom plyne žalovaná navyše vydala napadnuté rozhodnutie neskoro, pričom podľa druhej smernice o zemnom plyne je možné pôvodnú lehotu prekročiť len o jeden mesiac. Preto napadnuté rozhodnutie nie je právne záväzné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení žalovanou legitímnej dôvery žalobkyne, keďže žalovaná najskôr žalovanej poskytla presné, nepodmienečné a zhodné záruky týkajúce sa momentu kedy, a za akých okolností nadobudne oznámené rozhodnutie Ministerstva průmyslu a obchodu právnu záväznosť, neskôr toto jednoznačne potvrdila a napokon neočakávane vydala napadnuté rozhodnutie v rozpore s predchádzajúcimi konštatovaniami.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná porušila Zmluvy a všeobecné právne zásady vzťahujúce sa na ich uplatňovanie. V napadnutom rozhodnutí sa podľa nej použilo nesprávne hmotné právo. Žalobkyňa tvrdí, že hmotnoprávne pravidlá, podľa ktorých mala Komisia preskúmať oznámené rozhodnutie sú tie, ktoré sú uvedené v článku 22 druhej smernice o zemnom plyne. Komisia preto porušila zásady právnej istoty a legitímnej dôvery žalobkyne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností, ktorého sa dopustila Komisia, keď zamietla vysvetlenie poskytnuté Ministerstvom průmyslu a obchodu, že žalobkyňa nebola, a nie je schopná nájsť dlhodobého a spoľahlivého partnera v súlade s pravidlami Českej republiky o rozdelení skladovacích kapacít, ktoré platili v čase, keď žalobkyňa predložila ministerstvu žiadosť o udelenie výnimky, a platia aj naďalej.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, s. 94).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230).


title: Vec C-496/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. januára 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Villiger Söhne GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Farebná obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „LIBERTE brunes“ na modrom pozadí — Námietka majiteľa slovnej a obrazovej ochrannej známky Spoločenstva La LIBERTAD — Zamietnutie)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/7

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. januára 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Villiger Söhne GmbH
   (Vec C-496/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Farebná obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „LIBERTE brunes“ na modrom pozadí - Námietka majiteľa slovnej a obrazovej ochrannej známky Spoločenstva La LIBERTAD - Zamietnutie))
   (2015/C 146/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (v zastúpení: I. Memmler a S. Schulz, Rechtsanwältinnen)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca), Villiger Söhne GmbH (v zastúpení: H. MacKenzie, Rechtsanwältin)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec C-157/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 16. apríla 2008 – E.H.A. Passenheim-van Schoot/Staatssecretaris van Financiën

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 16. apríla 2008 – E.H.A. Passenheim-van Schoot/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-157/08)
   (2008/C 171/30)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: E.H.A. Passenheim-van Schoot

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa články 49 ES a 56 ES vykladať v tom zmysle, že nebránia členskému štátu v tom, aby v prípadoch, v ktorých sú jeho daňovým orgánom zamlčané zahraničné úspory (príjmy zo zahraničných úspor), použil právny predpis, ktorý z dôvodu kompenzácie chýbajúcej účinnej možnosti kontroly, pokiaľ ide o zahraničné peňažné vklady, upravuje pre dodatočný daňový výmer dvanásťročnú lehotu, pričom pre úspory (príjmy z úspor), ktoré sa nachádzajú v tuzemsku, kde existujú celkom účinné možnosti kontroly, platí pre dodatočný daňový výmer päťročná lehota?


title: Veci T-264/10 a T-266/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. júna 2012 — Španielsko/Komisia [ „Operačný program Kohézneho fondu a EFRR riadený Španielskom (Operačný program ESF Boj proti diskriminácii 2007-2013) — Žiadosť o priebežnú platbu — Rozhodnutie prerušiť platobnú lehotu pre závažné nedostatky vo fungovaní systému riadenia a kontroly — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1083/2006“ ]

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. júna 2012 — Španielsko/Komisia
   (Veci T-264/10 a T-266/10) (1)

   (Operačný program Kohézneho fondu a EFRR riadený Španielskom (Operačný program ESF Boj proti diskriminácii 2007-2013) - Žiadosť o priebežnú platbu - Rozhodnutie prerušiť platobnú lehotu pre závažné nedostatky vo fungovaní systému riadenia a kontroly - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1083/2006)
   2012/C 227/26
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a B. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloby podané proti rozhodnutiam Komisie z 10. mája 2010 (T-264/10) a z 11. mája 2010 (T-266/10), ktorými sa oznámilo španielskym úradom prerušenie platobných lehôt pre niektoré žiadosti o priebežné platby, ktoré podalo Španielske kráľovstvo

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-264/10 a T-266/10 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Rozhodnutia Komisie z 10. a 11. mája 2010, ktorými boli španielske orgány informované o prerušení platobných lehôt pre niektoré žiadosti o priebežné platby, ktoré podalo Španielske kráľovstvo, sa rušia.

               3.

               Návrh na priznanie nároku na úroky z omeškania sa zamieta.

               4.

               Konanie o návrhu, aby Všeobecný súd nariadil na základe článku 64 svojho Rokovacieho poriadku opatrenie na zabezpečenie priebehu konania, sa zastavuje.

               5.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-183/09: Žaloba podaná 26. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/6

         Žaloba podaná 26. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-183/09)
   2009/C 167/11
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a Irò Dimitriou)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) alebo v každom prípade tým, že neoznámila uvedené ustanovenia Komisii nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 412 ods. 1 prvého pododseku uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/112/ES uplynula 1. januára 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-11/14: Žaloba podaná 3. januára 2014 – Grundig Multimedia/ÚHVT (Pianissimo)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/41

         Žaloba podaná 3. januára 2014 – Grundig Multimedia/ÚHVT (Pianissimo)
   (Vec T-11/14)
   2014/C 135/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Walter, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. novembra 2013 vo veci R 441/2013-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Pianissimo“ pre tovary triedy 7 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 102 266.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo  17. novembra 2005  vo veci C-131/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 79/409/EHS a 92/43/EHS)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/18

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 17. novembra 2005
   vo veci C-131/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 79/409/EHS a 92/43/EHS)
   (2006/C 36/35)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-131/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. van Beek, za právnej pomoci F. Louis a A. Capobianco, advokáti) proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnená zástupkyňa: S. Nwaokolo), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 21. marca 2005, Súdny dvor (piata komora), v zložení: R. Schintgen, vykonávajúci funkciu predsedu piatej komory, sudcovia R. Silva de Lapuerta a J. Klučka (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 17. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo v stanovenej lehote všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s článkom 6 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva a s článkami 12 ods. 2 a 13 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín v spojení s jej článkom 2 ods. 1 nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec C-77/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  2. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-77/07) (1)

   (2007/C 315/59)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 23.4.2005.


title: Vec T-231/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. novembra 2007 – ITT Manufacturing Enterprises/ÚHVT – ITT Trademark and Trade (I.T.T.)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. novembra 2007 – ITT Manufacturing Enterprises/ÚHVT – ITT Trademark and Trade (I.T.T.)
   (Vec T-231/07) (1)

   (2007/C 315/83)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Spojené veci C-293/12 a C-594/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  8. apríla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof – Írsko, Rakúsko) – Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl a i. (C-594/12)/Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General (Elektronické komunikácie — Smernica 2006/24/ES — Verejne dostupné elektronické komunikačné služby alebo verejné komunikačné siete — Uchovávanie údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním takýchto služieb — Platnosť — Články 7, 8 a 11 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. apríla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof – Írsko, Rakúsko) – Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl a i. (C-594/12)/Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General
   (Spojené veci C-293/12 a C-594/12) (1)

   ((Elektronické komunikácie - Smernica 2006/24/ES - Verejne dostupné elektronické komunikačné služby alebo verejné komunikačné siete - Uchovávanie údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním takýchto služieb - Platnosť - Články 7, 8 a 11 Charty základných práv Európskej únie))
   2014/C 175/07
   Jazyk konania: angličtina, nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl a i. (C-594/12)

      Žalovaní: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

      za účasti: Irish Human Rights Commission

      Predmet veci

   (vec C-293/12)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – High Court of Ireland – Výklad článkov 3, 4 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 105, s. 54) – Obmedzenie práv žalobcu v oblasti mobilných telefónnych služieb – Zlučiteľnosť s článkom 5 ods. 4 a článkom 21 ZFEÚ – Zlučiteľnosť s článkami 7, 8, 10 a 41 Charty základných práv Európskej únie
   (vec C-594/12)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verfassungsgerichtshof – Platnosť článkov 3 až 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 105, s. 53) so zreteľom na články 7, 8 a 11 Charty základných práv Európskej únie – Výklad Charty základných práv Európskej únie, a najmä jej článkov 7, 8, 52 a 53, ďalej smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355), ako aj nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, s. 1; Mim. vyd. 03/026, s. 102) – Návrh podaný na Ústavný súd týkajúci sa prípadnej protiústavnosti niektorých ustanovení spolkového zákona o telekomunikáciách, ktorým bola prebratá do vnútroštátneho právneho poriadku smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES je neplatná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.

      Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec C-10/07: Žaloba podaná 16. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/6

         Žaloba podaná 16. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-10/07)
   (2007/C 69/12)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren, G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice č. 2002/74/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (1) tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou a v každom prípade tým, že o tom neinformovalo Komisiu,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/74/ES uplynula 8. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261.


title: Vec T-678/16 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2017 – Siragusa/Rada („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Skončenie služobného pomeru — Žiadosť o odchod do dôchodku — Zmena ustanovení Služobného poriadku po podaní žiadosti — Zrušenie skoršieho rozhodnutia — Právna kvalifikácia napadnutého rozhodnutia“)

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2017 – Siragusa/Rada
   (Vec T-678/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Skončenie služobného pomeru - Žiadosť o odchod do dôchodku - Zmena ustanovení Služobného poriadku po podaní žiadosti - Zrušenie skoršieho rozhodnutia - Právna kvalifikácia napadnutého rozhodnutia“))
   (2017/C 357/15)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Sergio Siragusa (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia) a Európsky parlament (v zastúpení: M. Dean a D. Nessaf, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Odvolanie proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvej komory) z 13. júla 2016, Siragusa/Rada (F-124/15, EU:F:2016:147), ktorého cieľom je zrušenie tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvej komory) z 13. júla 2016, Siragusa/Rada (F-124/15) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa postupuje inej komore Všeobecného súdu, ako je komora, ktorá rozhodla o tomto odvolaní.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 419, 14.11.2016.


title: Vec C-238/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  30. apríla 2014 – FLSmidth & Co. A/S/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie plastových priemyselných vriec — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Neobmedzená právomoc Všeobecného súdu — Povinnosť odôvodnenia — Pripísanie protiprávneho správania dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti — Zodpovednosť materskej spoločnosti za zaplatenie pokuty uloženej dcérskej spoločnosti — Proporcionalita — Konanie pred Všeobecným súdom — Primeraná lehota na rozhodnutie)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. apríla 2014 – FLSmidth & Co. A/S/Európska komisia
   (Vec C-238/12 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie plastových priemyselných vriec - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Neobmedzená právomoc Všeobecného súdu - Povinnosť odôvodnenia - Pripísanie protiprávneho správania dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti - Zodpovednosť materskej spoločnosti za zaplatenie pokuty uloženej dcérskej spoločnosti - Proporcionalita - Konanie pred Všeobecným súdom - Primeraná lehota na rozhodnutie))
   2014/C 194/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: FLSmidth & Co. A/S (v zastúpení: M. Dittmer, advokat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 6. marca 2012, FLSmidth/Komisia (T-65/06), ktorým Všeobecný súd čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie K(2005) 4634 z 30. novembra 2005 týkajúce sa konania podľa článku 81 ES (Vec COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia) v súvislosti s kartelom týkajúcim sa určovania cien a kvót predaja podľa geografických oblastí, rozdelenia objednávok významných zákazníkov, organizácie zosúladených ponúk v niektorých obchodných súťažiach a zavedenia systémov výmeny informácií o objeme predajov na trhu s plastovými priemyselnými vrecami, a znížil pokutu uloženú žalobkyni – Pripísateľnosť protiprávneho správania

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               FLSmidth & Co. A/S je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 6.10.2012.


title: Vec T-351/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. júna 2010 — Matratzen Concord/ÚHVT — Barranco Schnitzler a Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva MATRATZEN CONCORD — Skoršia národná slovná ochranná známka MATRATZEN — Relatívny dôvod zamietnutia — Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky — Povinnosť odôvodnenia — Článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2010 — Matratzen Concord/ÚHVT — Barranco Schnitzler a Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)
   (Vec T-351/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva MATRATZEN CONCORD - Skoršia národná slovná ochranná známka MATRATZEN - Relatívny dôvod zamietnutia - Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky - Povinnosť odôvodnenia - Článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 221/63
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Matratzen Concord GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Pablo Barranco Schnitzler a Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. mája 2008 (vec R 1034/2007-2) týkajúca sa námietkového konania medzi pánmi Pablo Barranco Schnitzler a Mariano Barranco Rodriguez na jednej strane a Matratzen Concord GmbH na strane druhej

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 30. mája 2008 (vec R 1034/2007-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec C-599/16 P: Odvolanie podané 23. novembra 2016: Olexandr Viktorovyč Janukovyč proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-348/14, Janukovyč/Rada

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/27

         Odvolanie podané 23. novembra 2016: Olexandr Viktorovyč Janukovyč proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-348/14, Janukovyč/Rada
   (Vec C-599/16 P)
   (2017/C 030/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Olexandr Viktorovyč Janukovyč (v zastúpení: T. Beazley QC)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-348/14 v rozsahu spresnenom v odvolaní, konkrétne body 2 a 4 výroku tohto rozsudku,

               —

               vyhovel návrhu podanému odvolateľom v konaní pred Všeobecným súdom v rozsahu spresnenom nižšie, konkrétne

                           —

                           zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/143 z 29. januára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP (1) (ďalej len „druhé rozhodnutie o zmene a doplnení“),

                           —

                           zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP (2), a

                           —

                           zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 (3),

                     v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia týkajú odvolateľa, a

               —

               zaviazal Radu Európskej únie, aby nahradila trovy odvolacieho konania a trovy v súvislosti s návrhom na zrušenie podaným v návrhu na úpravu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                  Prvý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že kritérium na zapísanie do zoznamu uvedené v článku 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP, zmeneného a doplneného druhým rozhodnutím o zmene a doplnení, je v súlade s cieľmi spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky uvedenými v článku 21 Zmluvy o Európskej únii. Všeobecný súd neuznal, že údajná sprenevera štátnych finančných prostriedkov musí byť prinajmenšom predmetom prebiehajúceho trestného stíhania alebo iného súdneho konania v dotknutom štáte za okolností, keď tak, ako v prejednávanej vec, existujú dôveryhodné dôkazy, že dotknutý štát nemá ustálenú a adekvátnu históriu dodržiavania základných zásad ľudských práv alebo dodržiavania pravidiel právneho štátu.

               2.

                  Druhý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď (1) nedospel k záveru, že existuje dostatok dôkazov, že Ukrajina nemá ustálenú a adekvátnu históriu dodržiavania základných zásad ľudských práv alebo dodržiavania pravidiel právneho štátu a (2) opísal niektoré ukrajinské orgány, z ktorých dôkazov vychádzala Rada Európskej únie, ako „vysoké súdne orgány“. Všeobecný súd ďalej pochybil, keď neuviedol odôvodnenie svoju pohľadu v súvislosti s bodmi (1) a (2).

               3.

                  Tretí odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď (1) dospel k záveru, že zapísanie mena odvolateľa do zoznamu na základe listu od ukrajinských orgánov z 30. decembra 2014 je v súlade s kritériami na zapísanie a (2) keď dospel k záveru, že nedošlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu Rady pri zaradení odvolateľa do zoznamu.

      (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/143 z 29. januára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 24, 2015, s. 16).

      (2)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine(Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 25).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 1).