title: Vec T-498/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Happy Moreno choco – Staršie národné obrazové ochranné známky MORENO – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Nahradenie zoznamu výrobkov, na ktorý sa vzťahujú staršie národné obrazové ochranné známky – Oprava rozhodnutia odvolacieho senátu – Článok 102 ods. 1 nariadenia 2017/1001 – Právny základ – Predchádzajúca rozhodovacia prax – Právna istota – Legitímna dôvera“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/46

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)
      (Vec T-498/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Happy Moreno choco - Staršie národné obrazové ochranné známky MORENO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Nahradenie zoznamu výrobkov, na ktorý sa vzťahujú staršie národné obrazové ochranné známky - Oprava rozhodnutia odvolacieho senátu - Článok 102 ods. 1 nariadenia 2017/1001 - Právny základ - Predchádzajúca rozhodovacia prax - Právna istota - Legitímna dôvera“)
      (2019/C 432/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Poľsko) (v zastúpení: M. Kondrat, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: K. Kompari a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a M. Minkner, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. mája 2018 (vec R 1464/2017-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Aldi Einkauf a ZPC Flis

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 31. mája 2018 (vec R 1464/2017-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta zápis prihlasovanej ochrannej známky pre tieto výrobky: „kávové náhradky; čaj, kakao; výrobky získané z kakaa; čokoládové nápoje; všetky vyššie uvedené výrobky takisto v instantnej forme“, s výnimkou kakaa, pokiaľ ide o tieto posledné uvedené výrobky.

                  2.

                  Námietkam sa vyhovuje pre všetky výrobky a služby, na ktoré sa vzťahuje prihláška, s výnimkou služieb patriacich do triedy 35 a zodpovedajúcim tomuto opisu: „Maloobchodný alebo veľkoobchodný predaj formičiek na sušienky; veľkoobchodný a maloobchodný predaj formičiek na sušienky cez internet“.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec C-577/19 P: Odvolanie podané 29. júla 2019: KID-Systeme GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. mája 2019 vo veci T-354/18, KID-Systeme/EUIPO

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/18

      Odvolanie podané 29. júla 2019: KID-Systeme GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. mája 2019 vo veci T-354/18, KID-Systeme/EUIPO
      (Vec C-577/19 P)
      (2019/C 432/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: KID-Systeme GmbH (v zastúpení: R. Kunze, G. Würtenberger, Rechtsanwälte, T. Wittmann, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 10. októbra 2019 Súdny dvor (komora, ktorá rozhoduje o tom, či možno podať odvolanie) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a že KID-Systeme GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-188/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Spojené kráľovstvo/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Výskum, technologický rozvoj a vesmír – Siedmi rámcový program Európskej únie – Audit – Nevyplnenie pracovných výkazov – Výdavky na zamestnancov, ktoré boli vyhlásené za neoprávnené – Rozhodnutie Komisie neprijať správu o audite ako konečnú – Neprípustnosť“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/57

      Uznesenie Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Spojené kráľovstvo/Komisia
      (Vec T-188/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Výskum, technologický rozvoj a vesmír - Siedmi rámcový program Európskej únie - Audit - Nevyplnenie pracovných výkazov - Výdavky na zamestnancov, ktoré boli vyhlásené za neoprávnené - Rozhodnutie Komisie neprijať správu o audite ako konečnú - Neprípustnosť“)
      (2019/C 432/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobc: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Brandon a Z. Lavery, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Johnston a J. Scott, barristers)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, A. Kyratsou a M. Siekerzynska, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 272 ZFEÚ na určenie, že Komisia sa tým, že prijala ako konečnú záverečnú správu o audite s označením 14-BA 262-013, týkajúcu sa vykonávania subvenčných dohôd Combine EUFAR a THOR, v ktorých rámci je príjemcom prostriedkov Met Office, národný meteorologický úrad spadajúci v rámci vlády Spojeného kráľovstva pod Ministerstvo obchodu, energetiky a priemyslovej stratégie, dopustila nesprávneho výkladu a uplatnenia zmluvných ustanovení súvisiacich s týmito projektmi

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec T-559/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik-Vertrieb (Medicínske náplaste) („Dizajny Spoločenstva – Konanie o výmaze – Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci medicínsku náplasť – Sprístupnenie skorších dizajnov – Dôvod výmazu – Individuálny charakter – Informovaný užívateľ – Miera tvorivej voľnosti pôvodcu – Odlišný celkový dojem – Články 6 a 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik-Vertrieb (Medicínske náplaste)
      (Vec T-559/18) (1)

      („Dizajny Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci medicínsku náplasť - Sprístupnenie skorších dizajnov - Dôvod výmazu - Individuálny charakter - Informovaný užívateľ - Miera tvorivej voľnosti pôvodcu - Odlišný celkový dojem - Články 6 a 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 432/54)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Atos Medical GmbH (Troisdorf, Nemecko) (v zastúpení: K. Middelhoff, G. Schoenen a S. Biermann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Kolín nad Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: F. Kramer, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 29. júna 2018 (vec R2215/2016-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Atos Medical a Andreas Fahl Medizintechnik-Vertrieb

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Atos Medical GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec C-212/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte – Taliansko) – Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 2008/98/ES – Odpady – Chemicky spracované odpadové rastlinné oleje – Článok 6 ods. 1 a 4 – Koniec stavu odpadu – Smernica 2009/28/ES – Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov – Článok 13 – Vnútroštátne postupy schvaľovania a vydávania osvedčení a povolení, ktoré sa uplatňujú vo vzťahu k zariadeniam na výrobu elektriny a tepla alebo chladu z obnoviteľných zdrojov energie – Používanie biokvapaliny ako palivového zdroja elektrárne)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/7

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte – Taliansko) – Prato Nevoso Termo Energy Srl/Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte
      (Vec C-212/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2008/98/ES - Odpady - Chemicky spracované odpadové rastlinné oleje - Článok 6 ods. 1 a 4 - Koniec stavu odpadu - Smernica 2009/28/ES - Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov - Článok 13 - Vnútroštátne postupy schvaľovania a vydávania osvedčení a povolení, ktoré sa uplatňujú vo vzťahu k zariadeniam na výrobu elektriny a tepla alebo chladu z obnoviteľných zdrojov energie - Používanie biokvapaliny ako palivového zdroja elektrárne)
      (2019/C 432/07)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Prato Nevoso Termo Energy Srl

         Žalované: Provincia di Cuneo, ARPA Piemonte

         za účasti: Comune di Frabosa Sottana

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc a článok 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1513 z 9. septembra 2015, v ich vzájomnej súvislosti sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej žiadosť o povolenie s cieľom nahradiť metán ako palivový zdroj zariadenia na výrobu elektrickej energie vypúšťajúceho emisie do atmosféry za látku získanú chemickým spracovaním odpadových rastlinných olejov musí byť zamietnutá z dôvodu, že táto látka nie je predmetom zápisu do zoznamu kategórií palív pochádzajúcich z biomasy, ktoré boli povolené na tento účel, a že tento zoznam môže byť upravený len ministerskou vyhláškou, ktorej postup prijímania nie je koordinovaný so správnym konaním o povolení používania takej látky ako paliva, ak sa členský štát mohol bez toho, aby sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia domnievať, že nebolo preukázané, že používanie uvedeného rastlinného oleja za takých okolností spĺňalo podmienky stanovené v článku 6 ods. 1 smernice 2008/98 a najmä že nemá nijaký možný škodlivý účinok na životné prostredie a zdravie ľudí. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či ide o taký prípad vo veci samej.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-560/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik-Vertrieb (Medicínske náplaste) („Dizajny Spoločenstva – Konanie o výmaze – Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci medicínsku náplasť – Sprístupnenie skorších dizajnov – Dôvod výmazu – Individuálny charakter – Informovaný užívateľ – Miera tvorivej voľnosti pôvodcu – Odlišný celkový dojem – Články 6 a 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik-Vertrieb (Medicínske náplaste)
      (Vec T-560/18) (1)

      („Dizajny Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci medicínsku náplasť - Sprístupnenie skorších dizajnov - Dôvod výmazu - Individuálny charakter - Informovaný užívateľ - Miera tvorivej voľnosti pôvodcu - Odlišný celkový dojem - Články 6 a 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 432/55)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Atos Medical GmbH (Troisdorf, Nemecko) (v zastúpení: K. Middelhoff, G. Schoenen a S. Biermann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Kolín nad Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: F. Kramer, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 29. júna 2018 (vec R2216/2016-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Atos Medical a Andreas Fahl Medizintechnik-Vertrieb

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Atos Medical GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-211/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2019 – Le Pen/Parlament („Inštitucionálne právo – Poslanec Európskeho parlamentu – Výsady a imunity – Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity – Koniec funkčného obdobia poslanca – Zánik záujmu na konaní – Zastavenie konania“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/58

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2019 – Le Pen/Parlament
      (Vec T-211/19) (1)

      („Inštitucionálne právo - Poslanec Európskeho parlamentu - Výsady a imunity - Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity - Koniec funkčného obdobia poslanca - Zánik záujmu na konaní - Zastavenie konania“)
      (2019/C 432/69)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-Marie Le Pen (Saint Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz a C. Burgos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu P8_TA (2019) 0136 z 12. marca 2019 o zbavení žalobcu poslaneckej imunity

         Výrok

                  1.

                  Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec T-568/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2019 – Local-e-motion/EUIPO – Volkswagen (WE) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie WE – Staršia národná slovná ochranná známka WE – relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/48

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2019 – Local-e-motion/EUIPO – Volkswagen (WE)
      (Vec T-568/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie WE - Staršia národná slovná ochranná známka WE - relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 432/56)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Local-e-motion GmbH (Dorsten, Nemecko) (v zastúpení: D. Sprenger, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: W. Schramek, M. Fischer a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: F. Thiering a L. Steidle, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. júla 2018 (vec R 128/2018-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Volkswagen a Local-e-motion

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Local-e-motion GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-601/19 P: Odvolanie podané 7. augusta 2019: BP proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 11. júla 2019 vo veci T-888/16, BP/FRA

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/19

      Odvolanie podané 7. augusta 2019: BP proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 11. júla 2019 vo veci T-888/16, BP/FRA
      (Vec C-601/19 P)
      (2019/C 432/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: BP (v zastúpení: E. Lazar, advokát)

         Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre základné práva

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok a v dôsledku toho

                  —

                  zrušil rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy (AHCC) z 21. apríla 2016 nepredĺžiť mu pracovnú zmluvu,

                  —

                  priznal náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku protiprávneho rozhodnutia o nepredĺžení na jednej strane a protiprávneho výkonu rozsudku vo veci T-658/13P na strane druhej,

                  —

                  priznal náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku toho, že žalovaná neprijala zákonné pravidlá pre posudzovanie, prehodnocovanie a predlžovanie zmlúv a súvisiacej ujmy vyplývajúcej z neexistencie takýchto zákonných pravidiel,

                  —

                  určil, že usmernenia FRA pre posudzovanie a prehodnocovanie a rozhodnutie riaditeľa FRA 2009/13 týkajúce sa predlžovania pracovných zmlúv sú protiprávne v rozsahu, v akom boli tieto pravidlá prijaté na základe nezákonného postupu, ktorý ich autor vykonal bez toho, aby mal primerané právomoci,

                  —

                  uplatnil svoju plnú právomoc, aby zabezpečil účinnosť svojho rozhodnutia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť z prípadne priznanej sumy úroky z omeškania zodpovedajúce základnej sadzbe Európskej centrálnej banky zvýšenej o dva percentuálne body, alebo priznal akékoľvek iné úroky, ktoré Súdny dvor považuje za spravodlivé a primerané,

                  —

                  zaviazal FRA na náhradu trov prvostupňového a odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia druhého žalobného dôvodu týkajúceho sa nezákonnosti pravidiel FRA a štvrtého návrhu týkajúceho sa námietky nezákonnosti, ktorú odvolateľ vzniesol podľa článku 277 ZFEÚ. V tejto súvislosti sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho posúdenia skutočností a dôkazov, skreslil jasný význam dôkazov, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia, porušil povinnosť odôvodnenia a porušil právo byť vypočutý.
      Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd nerozhodol o treťom návrhu a neuplatnil svoju plnú právomoc ako bolo navrhované v piatom návrhu. V tejto súvislosti Všeobecný súd porušil požiadavku ochrany zákonnosti, ako je stanovená v článku 19 ods. 1 ZEÚ a porušil článok 268 ZFEÚ.
      Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil články 35, 36, 64 a 65 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. V tejto súvislosti Všeobecný súd porušil zásadu kontradiktórnosti konania, nedoručil FRA list z 25. septembra 2017 a neoboznámil s tou službou odvolateľa, porušil výkon dôkazov pripojených k replike a porušil pravidlá dokazovania, nesprávne zamietol správu OLAF-u v spojených veciach OF/2014/0192 a OF/2015/0167, porušil právo byť vypočutý, porušil právo na spravodlivý proces a porušil článok 52 Charty základných práv EÚ.
      Štvrtý odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil právo na obhajobu a zásadu účinnej súdnej ochrany, ktoré sú zakotvené v článku 47 Charty základných práv EÚ a poskytol nedostatočné odôvodnenie.
      Piaty odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil články 134 a 135 svojho rokovacieho poriadku v oblasti trov konania. V tejto súvislosti Všeobecný súd nedodržal svoju povinnosť odôvodnenia.


title: Vec T-333/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Austrian Power Grid a Vorarlberger Übertragungsnetz/ACER („Energetika – Rozhodnutie odvolacej rady ACER – Určenie regiónov na účely výpočtu kapacít – Žaloba o neplatnosť – Záujem na konaní – Čiastočná neprípustnosť – Nariadenie (EÚ) 2015/1222 – Právomoc ACER“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/36

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Austrian Power Grid a Vorarlberger Übertragungsnetz/ACER
      (Vec T-333/17) (1)

      („Energetika - Rozhodnutie odvolacej rady ACER - Určenie regiónov na účely výpočtu kapacít - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Čiastočná neprípustnosť - Nariadenie (EÚ) 2015/1222 - Právomoc ACER“)
      (2019/C 432/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Austrian Power Grid AG (Viedeň, Rakúsko) a Vorarlberger Übertragungsnetz GmbH (Bregenz, Rakúsko) (v zastúpení: H. Kristoferitsch a S. Huber, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (v zastúpení: P. Martinet a E. Tremmel, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Verbund AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: S. Polster, advokát)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil a T. Müller, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca), Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Poľsko) (v zastúpení: M. Szambelańczyk, advokát)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia odvolacej rady ACER A-001-2017 (konsolidované znenie) zo 17. marca 2017, ktorým sa zamietajú odvolania proti rozhodnutiu ACER č. 6/2016 o určení regiónov na účely výpočtu kapacít

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie odvolacej rady Agentúry pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) A-001-2017 (konsolidované znenie) zo 17. marca 2017, ktorým sa zamietajú odvolania proti rozhodnutiu ACER č. 6/2016 o určení regiónov na účely výpočtu kapacít, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním zamietajú odvolania podané spoločnosťami Austrian Power Grid AG a Vorarlberger Übertragungsnetz GmbH.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  ACER znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu štvrtinu trov konania vynaložených spoločnosťami Austrian Power Grid a Vorarlberger Übertragungsnetz.

                  4.

                  Austrian Power Grid a Vorarlberger Übertragungsnetz znášajú tri štvrtiny svojich vlastných trov konania.

                  5.

                  Česká republika, Poľská republika, Verbund AG a Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec C-622/19 P: Odvolanie podané 21. augusta 2019: Luz Saúde, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júna 2019 vo veci T-357/18, Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/20

      Odvolanie podané 21. augusta 2019: Luz Saúde, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júna 2019 vo veci T-357/18, Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz
      (Vec C-622/19 P)
      (2019/C 432/25)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Luz Saúde, S.A. (v zastúpení: G. Gentil Anastácio, P. Guerra e Andrade, G. Moreira Rato a M. Stock da Cunha, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Clínica La Luz
      Uznesením z 5. novembra 2019 Súdny dvor (senát rozhodujúci o prípustnosti odvolaní) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a rozhodol, že spoločnosť Luz Saúde, S.A. znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-383/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. októbra 2019 – Walker a i./Parlament a Rada („Predbežné opatrenie – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Nariadenie (EÚ) 2018/1806 – Strata občianstva Únie – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej – Neprípustnosť“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/58

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. októbra 2019 – Walker a i./Parlament a Rada
      (Vec T-383/19 R)
      („Predbežné opatrenie - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (EÚ) 2018/1806 - Strata občianstva Únie - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej - Neprípustnosť“)
      (2019/C 432/70)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Hilary Elizabeth Walker (Cadix, Španielsko), Jennifer Ann Cording (Valdagno, Taliansko), Douglas Edward Watson (Beaumont-du-Périgord, Francúzsko), Christopher David Randolph (Ballinlassa Belcarra Castlebar, Írsko), Michael Charles Strawson (Serralongue, Francúzsko) (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: D. Warin a R. van de Westelaken, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (S. Cholakova, R. Meyer a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ jednak o pozastavení výkonu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/592 z 10. apríla 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2018/1806 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti, pokiaľ ide o vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie (Ú. v. EÚ L 103 I, 2019, s. 1) a jednak o prijatí určitých predbežných opatrení

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-335/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2019 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisia („Rozhodcovská doložka – Program potravinovej bezpečnosti pre poľnohospodárske domácnosti obzvlášť postihnuté potravinovou neistotou v Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) – Zmena kvalifikácie žaloby – Správy o audite – Správa o audite, ktorú vypracoval Dvor audítorov – Správa OLAFu – Vrátenie vyplatených čiastok – Proporcionalita – Legitímna dôvera“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2019 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisia
      (Vec T-335/17) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Program potravinovej bezpečnosti pre poľnohospodárske domácnosti obzvlášť postihnuté potravinovou neistotou v Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) - Zmena kvalifikácie žaloby - Správy o audite - Správa o audite, ktorú vypracoval Dvor audítorov - Správa OLAFu - Vrátenie vyplatených čiastok - Proporcionalita - Legitímna dôvera“)
      (2019/C 432/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Help – Hilfe zur Selbsthilfe eV (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne V. Jungkind a P. Cramer, neskôr V. Jungkind a F. Geber, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu, K. Blanck a A. Katsimerou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares(2017) 1515573 z 21. marca 2017, ktorým sa požaduje čiastočné vrátenie sumy poskytnutej na projekt pomoci ECHO/ZWE/BUD/2009/02002, ako aj žiadosti o platbu vyplývajúcej z uvedeného rozhodnutia, a na druhej strane návrh vychádzajúci z článku 272 ZFEÚ, ktorého cieľom je uloženie Komisii povinnosti vrátiť sumu 643 627,72 eura, ktorú žalobkyňa vyplatila Komisii v súlade s rozhodnutím z 21. marca 2017, ako aj s výzvami na zaplatenie zo 7. apríla a 5. septembra 2017

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Help – Hilfe zur Selbsthilfe eV je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec C-675/19 SA: Návrh na povolenie exekúcie prikázaním pohľadávky podaný 9. septembra 2019 – Ntinos Ramon/Európska komisia

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/21

      Návrh na povolenie exekúcie prikázaním pohľadávky podaný 9. septembra 2019 – Ntinos Ramon/Európska komisia
      (Vec C-675/19 SA)
      (2019/C 432/26)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Navrhovateľ: Ntinos Ramon (v zastúpení: Achilleas Dimitriadis a Charalampos Pogiatzis, avvocati)

         Odporkyňa: Európska komisia

         Návrhy navrhovateľa

      Navrhovateľ navrhuje:

                  Α.

                  aby Súdny dvor rozhodol o zbavení imunity Európskej únie v zmysle článku 1 Protokolu č. 7 (1) o výsadách a imunitách Európskej únie a povolil oznámenie a vykonanie:

                              1)

                              provizórneho rozhodnutia o zabavení pohľadávky (Garnishee Order Nisi) z 26. júna 2019 vydaného Eparchiako Dikastirio Ammochostou (Obvodný súd v Famagusta) na Cypre,

                              2)

                              akéhokoľvek opatrenia, o ktorom rozhodol uvedený súd,

                              3)

                              akéhokoľvek iného súvisiaceho opatrenia.

                  Β.

                  prijatie akéhokoľvek opatrenia alebo nápravného opatrenia, o ktorých Súdny dvor rozhodne, že sú v prejednávanom prípade spravodlivé a nestranné.

                  C.

                  náhradu trov konania, vrátane DPH.

         (1)  Ú. v. 2016 C 202, s. 266.


title: Vec T-601/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Rubik’s Brand/EUIPO – Simba Toys (Tvar kocky so stranami s mriežkovanou štruktúrou) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Trojrozmerná ochranná známka Európskej únie – Tvar kocky so stranami s mriežkovanou štruktúrou – Absolútny dôvod zamietnutia – Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia 2017/1001) – Označenie zložené výlučne z tvaru výrobku potrebného na dosiahnutie technického výsledku – Článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 95 ods. 1 nariadenia 2017/1001) – Článok 75 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1001) – Článok 65 ods. 6 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 72 ods. 6 z nariadenia 2017/1001)“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Rubik’s Brand/EUIPO – Simba Toys (Tvar kocky so stranami s mriežkovanou štruktúrou)
      (Vec T-601/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Trojrozmerná ochranná známka Európskej únie - Tvar kocky so stranami s mriežkovanou štruktúrou - Absolútny dôvod zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia 2017/1001) - Označenie zložené výlučne z tvaru výrobku potrebného na dosiahnutie technického výsledku - Článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 95 ods. 1 nariadenia 2017/1001) - Článok 75 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1001) - Článok 65 ods. 6 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 72 ods. 6 z nariadenia 2017/1001)“)
      (2019/C 432/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rubik’s Brand Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Szamosi a M. Borbás, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Nemecko) (v zastúpení: O. Ruhl, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 19. júna 2017 (vec R 452/2017-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Toys a Rubik’s Brand

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Rubik’s Brand Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 374, 6.11.2017.


title: Vec C-677/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Vâlcea (Rumunsko) 11. septembra 2019 – SC Valoris SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Vâlcea, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Vâlcea (Rumunsko) 11. septembra 2019 – SC Valoris SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Vâlcea, Administrația Fondului pentru Mediu
      (Vec C-677/19)
      (2019/C 432/27)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Vâlcea

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SC Valoris SRL

         Žalovaní: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Craiova – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Vâlcea, Administrația Fondului pentru Mediu

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa zásady lojálnej spolupráce, ekvivalencie a efektivity vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je ustanovenie článku 1 ods. 2 Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 52/2017 (mimoriadne nariadenie vlády č. 52/2017), ktorá stanovila prekluzívnu lehotu na podávanie žiadostí o vrátenie niektorých daní vybraných v rozpore s právom Únie v trvaní približne jedného roka, a to v prípade, že vnútroštátne právne predpisy nestanovujú obdobnú lehotu, pokiaľ ide o uplatnenie práva na vrátenie súm vybraných v rozpore s vnútroštátnym právom?


title: Vec T-688/19: Žaloba podaná 8. októbra 2019 – VeriGraft/EASME

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/59

      Žaloba podaná 8. októbra 2019 – VeriGraft/EASME
      (Vec T-688/19)
      (2019/C 432/71)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: VeriGraft AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: P. Hansson a A. Johansson, advokáti)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre malé a stredné podniky (EASME)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že výpoveď zmluvy o financovaní (Zmluva o financovaní č. 778620 P-TEV), ktorú podala EASME je neplatná, a

                  —

                  zaviazal EASME na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva hlavné žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že uvedený výpovedný dôvod nie je uplatniteľný a výpoveď EASME je teda neplatná:

                              —

                              EASME vypovedala zmluvu o financovaní, pričom neuviedla žiadny dôvod okrem ustanovenia, podľa ktorého môže byť zmluva o financovaní vypovedaná, ak „príjemca alebo fyzická osoba, ktorá je oprávnená ho zastupovať alebo robiť rozhodnutia v jeho mene, bol uznaný vinným z porušenia odborných povinností, ktoré bolo preukázané akýmkoľvek spôsobom.

                              —

                              Keďže ani príjemca, t. j. VERIGRAFT, ani žiadna fyzická osoba, ktorá je oprávnená ho zastupovať alebo robiť rozhodnutia v jeho mene, nebol uznaný vinným z porušenia odborných povinností, tento dôvod nie je uplatniteľný a výpoveď je tým pádom neplatná.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že výpoveď zmluvy o financovaní porušuje zásadu proporcionality:

                              —

                              Výpoveď zmluvy o financovaní tiež porušuje zásadu proporcionality, keďže nešlo o opatrenie vhodné na dosiahnutie sledovaného legitímneho cieľa; keďže nebolo potrebné dosiahnuť sledovaný cieľ, a keďže výpoveď uložila spoločnosti VERIGRAFT bremeno, ktoré je zjavne neprimerané sledovanému cieľu.


title: Vec T-778/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Autostrada Wielkopolska/Komisia („Štátna pomoc – Koncesia na spoplatnenú diaľnicu – Zákon stanovujúci oslobodenie od mýta pre určité vozidlá – Náhrada poskytnutá držiteľovi koncesie zo strany členského štátu z dôvodu straty príjmov – Virtuálne mýto – Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie – Procesné práva dotknutých osôb – Povinnosť Komisie postupovať s mimoriadnou obozretnosťou – Pojem štátna pomoc – Výhoda – Zlepšenie očakávanej finančnej situácie držiteľa koncesie – Kritérium súkromného hospodárskeho subjektu v trhovom hospodárstve – Článok 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ – Regionálna štátna pomoc“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2019 – Autostrada Wielkopolska/Komisia
      (Vec T-778/17) (1)

      („Štátna pomoc - Koncesia na spoplatnenú diaľnicu - Zákon stanovujúci oslobodenie od mýta pre určité vozidlá - Náhrada poskytnutá držiteľovi koncesie zo strany členského štátu z dôvodu straty príjmov - Virtuálne mýto - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie - Procesné práva dotknutých osôb - Povinnosť Komisie postupovať s mimoriadnou obozretnosťou - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Zlepšenie očakávanej finančnej situácie držiteľa koncesie - Kritérium súkromného hospodárskeho subjektu v trhovom hospodárstve - Článok 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ - Regionálna štátna pomoc“)
      (2019/C 432/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Autostrada Wielkopolska S.A. (Poznaň, Poľsko) (v zastúpení: O. Geiss, D. Tayar a T. Siakka, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Armati, K. Herrmann a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a M. Rzotkiewicz, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/556 z 25. augusta 2017 o štátnej pomoci SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N) poskytnutej Poľskom pre spoločnosť Autostrada Wielkopolska (Ú. v. EÚ L 92, 2018, s. 19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Autostrada Wielkopolska S.A. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 29.1.2018.


title: Vec C-213/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Roma – Taliansko) – Adriano Guaitoli a i./easyJet Airline Co. Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 7 ods. 1 písm. a) – Právomoc v zmluvných veciach – Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Články 5, 7, 9 a 12 – Montrealský dohovor – Právomoc – Články 19 a 33 – Návrh na poskytnutie náhrady a náhrady škody vyplývajúcich zo zrušenia alebo veľkého meškania letov)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Roma – Taliansko) – Adriano Guaitoli a i./easyJet Airline Co. Ltd
      (Vec C-213/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 7 ods. 1 písm. a) - Právomoc v zmluvných veciach - Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Články 5, 7, 9 a 12 - Montrealský dohovor - Právomoc - Články 19 a 33 - Návrh na poskytnutie náhrady a náhrady škody vyplývajúcich zo zrušenia alebo veľkého meškania letov)
      (2019/C 432/08)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale ordinario di Roma

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Adriano Guaitoli, Concepción Casan Rodriguez, Alessandro Celano Tomassoni, Antonia Cirilli, Lucia Cortini, Mario Giuli, Patrizia Padroni

         Žalovaná: easyJet Airline Co. Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Článok 7 bod 1, článok 67 a článok 71 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, ako aj článok 33 Dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu, uzavretého v Montreale 28. mája 1999 a schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001, sa majú vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, na ktorý bola podaná žaloba na účely vynútenia paušálnych a jednotných práv upravených v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, ako aj náhrady ďalšej škody spadajúcej do pôsobnosti tohto dohovoru, musí posúdiť svoju právomoc, pokiaľ ide o prvú časť žaloby z hľadiska článku 7 bodu 1 nariadenia č. 1215/2012 a pokiaľ ide o jej druhú časť z hľadiska článku 33 uvedeného dohovoru.

                  2.

                  Článok 33 ods. 1 Dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu, uzavretého v Montreale 28. mája 1999, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely žalôb o náhradu škody patriacich do pôsobnosti tohto dohovoru upravuje nielen rozdelenie súdnej právomoci medzi zmluvné štáty tohto dohovoru, ale tiež určenie miestnej príslušnosti súdov v rámci každého z týchto štátov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-690/19: Žaloba podaná 8. októbra 2019 – Daily Mail and General Trust plc a iní/Komisia

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/60

      Žaloba podaná 8. októbra 2019 – Daily Mail and General Trust plc a iní/Komisia
      (Vec T-690/19)
      (2019/C 432/72)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Daily Mail and General Trust plc (Londýn, Spojené kráľovstvo), Ralph US Holdings (Londýn) a Daily Mail and General Holdings Ltd (Londýn) (v zastúpení: J. Lesar, solicitor, a K. Beal, QC)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej C(2019) 2526 Final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti, a to v celom rozsahu, v akom sa týka žalobkýň alebo ktorejkoľvek z nich,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú desať žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri výbere referenčného rámca pre hodnotenie daňového režimu. Komisia mala považovať za referenčný rámec britský režim dane z príjmov právnických osôb, a nie len režim kontrolovaných zahraničných spoločností (ďalej len „CFC“ - Controlled Foreign Company).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zvolila nesprávny prístup pri analýze režimu CFC. Komisia dospela v bodoch 124 až 126 napadnutého rozhodnutia k nesprávnemu záveru, že ustanovenia kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] predstavujú odchýlku od všeobecného zdanenia podľa kapitoly 5 tohto zákona.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v bodoch 127 až 151 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že kritérium selektívnosti bolo naplnené tým, že došlo k rozdielnemu zaobchádzaniu s podnikmi v skutkovo a právne porovnateľnej situácii.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že tzv. „úplné“ oslobodenie od dane podľa oddielu 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že 75 % oslobodenie od dane podľa oddielu 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnená povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že uloženie daňového zaťaženia CFC, ktoré spĺňajú podmienky pre oslobodenie od dane obsiahnuté v uvedenej kapitole 9, ako kategórii, by bolo v rozpore so slobodou usadiť sa, ktorú majú žalobkyne podľa článku 49 ZFEÚ.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že v súvislosti so 75 % oslobodením od dane a otázkou pevne stanoveného pomeru došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie nie je v súlade so zásadami zákazu diskriminácie a rovnosti, ktoré sú všeobecnými zásadami práva EÚ.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď obdobne použila ustanovenia smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1), ktorá sa neuplatní ratione temporis, alebo z nich neprimerane vychádzala.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatňovaní článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v bode 176 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že existuje kategória príjemcov (zahŕňajúca aj žalobkyne), pričom žalobkyne získali pomoc, ktorá má byť podľa článku 2 ods. 1 napadnutého rozhodnutia vrátená.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec C-693/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 13. septembra 2019 – SPV Project 1503 Srl, Dobank SpA/YB

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 13. septembra 2019 – SPV Project 1503 Srl, Dobank SpA/YB
      (Vec C-693/19)
      (2019/C 432/28)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Milano

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: SPV Project 1503 Srl, Dobank SpA

         Odporca: YB

         Prejudiciálna otázka

      Bránia články 6 a 7 smernice 93/13/EHS (1) a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, a za akých podmienok vnútroštátnemu právnemu poriadku, akým je uvedený právny poriadok, ktorý neumožňuje exekučnému súdu vykonať vlastné preskúmanie právoplatného súdneho exekučného titulu a ktorý neumožňuje tomuto súdu prekonať účinky implicitne právoplatne rozhodnutej veci v prípade prejavu vôle spotrebiteľa namietať nekalú povahu podmienky uvedenej v zmluve, na základe ktorej bol vydaný exekučný titul?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-691/19: Žaloba podaná 8. októbra 2019 – Hill & Smith Holdings a Hill & Smith Overseas/Komisia

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/61

      Žaloba podaná 8. októbra 2019 – Hill & Smith Holdings a Hill & Smith Overseas/Komisia
      (Vec T-691/19)
      (2019/C 432/73)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Hill & Smith Holdings plc (Solihull, Spojené kráľovstvo) a Hill & Smith Overseas Ltd (Solihull) (v zastúpení: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal QC)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú desať žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia alebo hodnotenia pri výbere referenčného rámca pre analýzu daňového režimu. Komisia mala za referenčný rámec považovať daňový režim právnických osôb Spojeného kráľovstva, a nie len režim kontrolovaných zahraničných spoločností (CFC).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia alebo hodnotenia, keď nesprávne pristúpila k analýze režimu CFC. Komisia v odôvodneniach 124 až 126 napadnutého rozhodnutia nesprávne považovala ustanovenia kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] za výnimku zo všeobecnej daňovej povinnosti uvedenej v kapitole 5 tohto zákona.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v odôvodneniach 127 až 151 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že kritérium selektívnosti bolo naplnené tým, že so skutkovo a právne podobnými situáciami v týchto spoločnostiach sa nakladalo rozdielne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že „úplné“ oslobodenie podľa ods. 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že 75 % oslobodenie od dane podľa ods. 3711D Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že uloženie daňovej povinnosti CFC, ktoré spĺňajú podmienky pre oslobodenie od dane podľa kapitoly 9 ako schéma porušuje slobodu žalobkýň usadiť sa v rozpore s článkom 49 ZFEÚ.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu alebo hodnoteniu týkajúcemu sa 75 % oslobodenia a fixného pomeru.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie nie je v súlade so všeobecnou zásadou práva Únie týkajúcou sa zákazu diskriminácie alebo rovnosti.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď analogicky uplatnila alebo sa bezdôvodne pridržiavala ustanovení smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1), ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu, hoci sa táto smernica neuplatňovala ratione temporis.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v odôvodnení 176 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že existuje skupina príjemcov (do ktorej patria žalobkyne) a že tieto (žalobkyne) prijali akúkoľvek pomoc, ktorú treba vymáhať podľa článku 2 bodu 1 napadnutého rozhodnutia.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec C-705/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2019 – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2019 – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Vec C-705/19)
      (2019/C 432/29)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Axpo Trading Ag

         Odporca: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Prejudiciálne otázky

      Bránia

                  —

                  článok 18 ZFEÚ v rozsahu, v akom stanovuje zákaz diskriminácie na základe štátnej príslušnosti v rámci rozsahu pôsobnosti zmlúv,

                  —

                  články 28 a 30 ZFEÚ, ako i článok 6 dohody o voľnom obchode EHS – Švajčiarsko, v časti, v ktorej stanovujú zrušenie cla na dovoz a opatrení s rovnocenným účinkom,

                  —

                  článok 110 ZFEÚ v rozsahu, v akom stanovuje zákaz dovoznej dane prevyšujúcej dane ukladané priamo či nepriamo na podobné domáce výrobky,

                  —

                  článok 34 ZFEÚ, ako i článok 13 dohody o voľnom obchode EHS – Švajčiarsko, v rozsahu, v akom stanovujú zákaz prijatia opatrení s účinkom rovnocenným množstevnému obmedzeniu dovozu,

                  —

                  články 107 a 108 ZFEÚ v rozsahu, v akom stanovujú zákaz vykonať opatrenie štátnej pomoci, ktorá nebola oznámená Komisii a je nezlučiteľná s vnútorným trhom,

                  —

                  smernica 2009/28/ES (1) v rozsahu, v akom má za cieľ podporiť obchodovanie so zelenou elektrickou energiou v rámci Spoločenstva a výrobné kapacity jednotlivých členských štátov,
                  vnútroštátnej právnej úprave, ako je právna úprava uvedená vyššie, ktorá ukladá dovozcom zelenej elektrickej energie platobnú povinnosť, ktorá sa neuplatňuje voči domácim výrobcom rovnakého výrobku?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 16).


title: Vec C-281/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. októbra 2019 – Repower AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, repowermap.org (Odvolanie – Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Zrušenie pôvodného rozhodnutia odvolacieho senátu, ktorým bol čiastočne zamietnutý návrh na vyhlásenie neplatnosti slovnej ochrannej známky Európskej únie REPOWER)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/9

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. októbra 2019 – Repower AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, repowermap.org
      (Vec C-281/18 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zrušenie pôvodného rozhodnutia odvolacieho senátu, ktorým bol čiastočne zamietnutý návrh na vyhlásenie neplatnosti slovnej ochrannej známky Európskej únie REPOWER)
      (2019/C 432/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Repower AG (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein, H. P. Kunz-Hallstein a V. Kling, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Botis a J.F. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia), repowermap.org (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Repower AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec T-692/19: Žaloba podaná 8. októbra 2019 – Rentokil Initial a Rentokil Initial 1927/Komisia

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/63

      Žaloba podaná 8. októbra 2019 – Rentokil Initial a Rentokil Initial 1927/Komisia
      (Vec T-692/19)
      (2019/C 432/74)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Rentokil Initial plc (Camberley, Spojené kráľovstvo), Rentokil Initial 1927 plc (Camberley) (v zastúpení: J. Lesar, solicitor, a K. Beal, QC)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej C(2019) 2526 Final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú desať žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri výbere referenčného rámca pre hodnotenie daňového režimu. Komisia mala považovať za referenčný rámec britský režim dane z príjmov právnických osôb, a nie len režim kontrolovaných zahraničných spoločností (ďalej len „CFC“ - Controlled Foreign Company).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zvolila nesprávny prístup pri analýze režimu CFC. Komisia dospela v bodoch 124 až 126 napadnutého rozhodnutia k nesprávnemu záveru, že ustanovenia kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] predstavujú odchýlku od všeobecného zdanenia podľa kapitoly 5 tohto zákona.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v bodoch 127 až 151 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že kritérium selektívnosti bolo naplnené tým, že došlo k rozdielnemu zaobchádzaniu s podnikmi v skutkovo a právne porovnateľnej situácii.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že 75 % oslobodenie od dane podľa oddielu 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že výnimka podľa tzv. „spárovaného úroku“ podľa oddielu 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnená povahou a celkovou štruktúrou daňového systému. Alternatívne je rozhodnutie Komisie vo vzťahu k výnimke podľa tzv. „spárovaného úroku“ postihnuté tým, že Komisia v rozpore s článkom 296 ZFEÚ neuviedla dostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že uloženie daňového zaťaženia CFC, ktoré spĺňajú podmienky pre oslobodenie od dane obsiahnuté v uvedenej kapitole 9, ako kategórii, by bolo v rozpore so slobodou usadiť sa, ktorú majú žalobkyne podľa článku 49 ZFEÚ.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že v súvislosti so 75 % oslobodením od dane a otázkou pevne stanoveného pomeru došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie nie je v súlade so zásadami zákazu diskriminácie a rovnosti, ktoré sú všeobecnými zásadami práva EÚ.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď obdobne použila ustanovenia smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1), ktorá sa neuplatní ratione temporis, alebo z nich neprimerane vychádzala.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatňovaní článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v bode 176 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že existuje kategória príjemcov (zahŕňajúca aj žalobkyne), pričom žalobkyne získali pomoc, ktorá má byť podľa článku 2 ods. 1 napadnutého rozhodnutia vrátená.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec C-721/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2019 – Sisal SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2019 – Sisal SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Vec C-721/19)
      (2019/C 432/30)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Sisal SpA

         Odporcovia: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU (1), vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá v článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16.10.2017 a v nasledovných vykonávacích predpisoch, ktorý stanovuje, že: V súlade s ustanovením článku 21 ods. 3 a 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, Agentúra pre clá a monopoly povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa zberu vnútroštátnych okamžitých lotérií, vrátane zberu na diaľku do konca konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, v situácii, keď:

                              —

                              článok 21 ods. 1 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, stanovil vydanie predmetných koncesií obvykle viacerým subjektom vybratým na základe otvoreného, konkurenčného a nediskriminačného výberového konania,

                              —

                              článok 21 ods. 4 tohto dekrétu stanovil možnosť predĺžiť koncesie uvedené v odseku 1 maximálne jedenkrát,

                              —

                              sa odvolateľky nezúčastnili na verejnej súťaži vyhlásenej v roku 2010,

                              —

                              existujúci osobitný vzťah bol pôvodne vytvorený s jediným koncesionárom na základe výsledku postupu verejného obstarávania, v ktorom bola predložená jediná ponuka,

                              —

                              pokračovanie v existujúcom koncesionárskom vzťahu by malo – v skutočnosti – za následok, že takýto vzťah by pokračoval výlučne s týmto jediným koncesionárom namiesto obnovenia koncesie s viacerými subjektmi bez ďalšej verejnej súťaže?

                  2.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá v článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16.10.2017, ktorý v rámci prehláseného uplatňovania článku 21 ods. 3 a 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, stanovuje, že Agentúra pre clá a monopoly povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa zberu vnútroštátnych okamžitých lotérií, vrátane zberu na diaľku do konca konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, teda stanovuje:

                              —

                              prostredníctvom dočasného pokračovania existujúceho jediného koncesionárskeho vzťahu namiesto prípadného obnovenia viacerých koncesií uvedených v článku 21 ods. 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1.júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009 a bez vyhlásenia novej verejnej súťaže,

                              —

                              v období, ktoré predchádza uplynutiu platnosti koncesie: zákonný dekrét č. 148/2017 nadobudol účinnosť 16. októbra 2017, t. j. v deň uverejnenia v talianskom Úradnom vestníku, kým platnosť koncesie uplynula až 30. septembra 2019,

                              —

                              s cieľom zabezpečiť nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, čím sa zmenili niektoré aspekty týkajúce sa podmienok a lehoty úhrady protiplnenia za koncesiu, prípadne i celkovej výšky platby z hľadiska jej nákladnosti, predovšetkým na základe zmeny lehôt na úhradu, teda ich skrátením oproti lehotám, ktoré sú stanovené v pôvodnej koncesii, pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času.

                  3.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá vo vykonávacích predpisoch tohto zákonného dekrétu a najmä v ozname Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 z 1. decembra 2017, ktorým – v rámci vyhláseného vykonávania článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017 a na základe článku 4 prvého pododseku koncesnej zmluvy na prevádzku okamžitých lotérií stanovujúceho obnovenie zmluvy maximálne jedenkrát – sa zmení konečný termín koncesionárskeho vzťahu na 30. september 2028; každopádne bez toho, aby bol dotknutý článok 4, pokiaľ ide o rozdelenie trvania koncesie na dva obdobia v dĺžke 5 a 4 rokov (teda po uplynutí prvého 5 ročného obdobia od 1. októbra 2019 pokračovanie ďalšieho štvorročného obdobia až do uplynutia platnosti k 30. septembru 2028 podlieha kladnému vyhodnoteniu Agentúry pre clá a monopoly o stave prevádzky, ktoré treba vypracovať do 30. marca 2024); stanovuje, že spoločnosť je povinná uhradiť sumu vo výške 50 miliónov eur do 15. decembra 2017; sumu vo výške 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; a sumu vo výške 450 miliónov eur do 31. októbra 2017 pričom;

                              —

                              tak vyžaduje skôr, než dôjde k uplynutiu pôvodnej lehoty koncesie (oznam Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 bol vydaný 1. decembra 2017, kým platnosť koncesnej zmluvy uplynie 30. septembra 2019),

                              —

                              tým sa zaistí (…) skoršia úhrada sumy vo výške 800 miliónov eur v kratších lehotách (50 miliónov eur do 15. decembra 2017; 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; 450 miliónov eur do 31. októbra 2017) oproti pôvodnej lehote (30. september 2019),

                              —

                              tým dôjde (…) k potenciálnej zmene celkovej výšky dlžnej platby z hľadiska jej nákladnosti pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času.

                  4.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a - ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takejto právnej úprave, aj za predpokladu, že sa hospodárske subjekty tohto odvetvia, ktoré v súčasnosti majú záujem vstúpiť na trh (…), nezúčastnili pôvodnej verejnej súťaže vyhlásenej na udelenie koncesie, ktorej platnosť mala uplynúť a ktorá pokračuje s existujúcim koncesionárom v zmysle opísaných nových zmluvných podmienok, t. j. či (…) prípadné obmedzenie prístupu na trh (…) nastane iba v prípade ich skutočnej účasti na pôvodnej verejnej súťaži?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1).


title: Vec C-722/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2019 – Stanleybet Malta Limited Magellan, Robotec Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2019 – Stanleybet Malta Limited Magellan, Robotec Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Vec C-722/19)
      (2019/C 432/31)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľky: Stanleybet Malta Limited Magellan, Robotec Ltd

         Odporcovia: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU (1), vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá v článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16.10.2017 a v nasledovných vykonávacích predpisoch, ktorý stanovuje, že: V súlade s ustanovením článku 21 ods. 3 a 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, Agentúra pre clá a monopoly povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa zberu vnútroštátnych okamžitých lotérií, vrátane zberu na diaľku do konca konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, v situácii, keď:

                              —

                              článok 21 ods. 1 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, stanovil vydanie predmetných koncesií obvykle viacerým subjektom vybratým na základe otvoreného, konkurenčného a nediskriminačného výberového konania,

                              —

                              článok 21 ods. 4 tohto dekrétu stanovil možnosť predĺžiť koncesie uvedené v odseku 1 maximálne jedenkrát,

                              —

                              sa odvolateľky nezúčastnili na verejnej súťaži vyhlásenej v roku 2010,

                              —

                              existujúci osobitný vzťah bol pôvodne vytvorený s jediným koncesionárom na základe výsledku postupu verejného obstarávania, v ktorom bola predložená jediná ponuka,

                              —

                              pokračovanie v existujúcom koncesionárskom vzťahu by malo – v skutočnosti – za následok, že takýto vzťah by pokračoval výlučne s týmto jediným koncesionárom namiesto obnovenia koncesie s viacerými subjektmi bez ďalšej verejnej súťaže?

                  2.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá v článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16.10.2017, ktorý v rámci prehláseného uplatňovania článku 21 ods. 3 a 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1. júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009, stanovuje, že Agentúra pre clá a monopoly povolí pokračovanie existujúceho koncesionárskeho vzťahu týkajúceho sa zberu vnútroštátnych okamžitých lotérií, vrátane zberu na diaľku do konca konečnej lehoty koncesie stanovenej článkom 4 ods. 1, aby sa zaistili nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, teda stanovuje:

                              —

                              prostredníctvom dočasného pokračovania existujúceho jediného koncesionárskeho vzťahu namiesto prípadného obnovenia viacerých koncesií uvedených v článku 21 ods. 4 zákonného dekrétu č. 78 z 1.júla 2009, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 102 z 3. augusta 2009 a bez vyhlásenia novej verejnej súťaže,

                              —

                              v období, ktoré predchádza uplynutiu platnosti koncesie: zákonný dekrét č. 148/2017 nadobudol účinnosť 16. októbra 2017, t. j. v deň uverejnenia v talianskom Úradnom vestníku, kým platnosť koncesie uplynula až 30. septembra 2019,

                              —

                              s cieľom zabezpečiť nové a vyššie zdroje do štátneho rozpočtu vo výške 50 miliónov eur za rok 2017 a 750 miliónov eur za rok 2018, čím sa zmenili niektoré aspekty týkajúce sa podmienok a lehoty úhrady protiplnenia za koncesiu, prípadne i celkovej výšky platby z hľadiska jej nákladnosti, predovšetkým na základe zmeny lehôt na úhradu, teda ich skrátením oproti lehotám, ktoré sú stanovené v pôvodnej koncesii, pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času;

                  3.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a – ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, ako je úprava obsiahnutá vo vykonávacích predpisoch tohto zákonného dekrétu a najmä v ozname Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 z 1. decembra 2017, ktorým – v rámci vyhláseného vykonávania článku 20 ods. 1 zákonného dekrétu č. 148 zo 16. októbra 2017 a na základe článku 4 prvého pododseku koncesnej zmluvy na prevádzku okamžitých lotérií stanovujúceho obnovenie zmluvy maximálne jedenkrát – sa zmení konečný termín koncesionárskeho vzťahu na 30. september 2028; každopádne bez toho, aby bol dotknutý článok 4, pokiaľ ide o rozdelenie trvania koncesie na dva obdobia v dĺžke 5 a 4 rokov (teda po uplynutí prvého 5 ročného obdobia od 1. októbra 2019 pokračovanie ďalšieho štvorročného obdobia až do uplynutia platnosti k 30. septembru 2028 podlieha kladnému vyhodnoteniu Agentúry pre clá a monopoly o stave prevádzky, ktoré treba vypracovať do 30. marca 2024); stanovuje, že spoločnosť je povinná uhradiť sumu vo výške 50 miliónov eur do 15. decembra 2017; sumu vo výške 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; a sumu vo výške 450 miliónov eur do 31. októbra 2017 pričom;

                              —

                              tak vyžaduje skôr, než dôjde k uplynutiu pôvodnej lehoty koncesie (oznam Agentúry pre clá a monopoly [protokol č.] 0133677 bol vydaný 1. decembra 2017, kým platnosť koncesnej zmluvy uplynie 30. septembra 2019),

                              —

                              tým sa zaistí (…) skoršia úhrada sumy vo výške 800 miliónov eur v kratších lehotách (50 miliónov eur do 15. decembra 2017; 300 miliónov eur do 30. apríla 2018; 450 miliónov eur do 31. októbra 2017) oproti pôvodnej lehote (30. september 2019),

                              —

                              tým dôjde (…) k potenciálnej zmene celkovej výšky dlžnej platby z hľadiska jej nákladnosti pri zohľadnení – podľa názoru odvolateliek – objektívnej a všeobecne známej skutočnosti o finančnej hodnote času,

                  4.

                  Má sa právo Únie, predovšetkým právo usadiť sa a slobodného poskytovania služieb (články 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ) ako i zásady [práva Únie týkajúce sa] právnej istoty, zákazu diskriminácie, transparentnosti a nestrannosti, slobody hospodárskej súťaže, proporcionality, legitímnej dôvery a koherentnosti a - ak sú uplatniteľné – články 3 a 43 smernice 2014/23/EU, vykladať v tom zmysle, že bráni takejto právnej úprave, aj za predpokladu, že sa hospodárske subjekty tohto odvetvia, ktoré v súčasnosti majú záujem vstúpiť na trh (…), nezúčastnili pôvodnej verejnej súťaže vyhlásenej na udelenie koncesie, ktorej platnosť mala uplynúť a ktorá pokračuje s existujúcim koncesionárom v zmysle opísaných nových zmluvných podmienok, t. j. či (…) prípadné obmedzenie prístupu na trh (…) nastane iba v prípade ich skutočnej účasti na pôvodnej verejnej súťaži?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1).


title: spojené veci C-364/18 a C-365/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Taliansko) – Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/18), Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, predtým Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico (C-365/18) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 94/22/ES – Energetika – Podmienky udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov – Poplatky – Metódy výpočtu – Indexy QE a Pfor – Diskriminačná povaha)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/10

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Taliansko) – Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/18), Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, predtým Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico (C-365/18)
      (spojené veci C-364/18 a C-365/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 94/22/ES - Energetika - Podmienky udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov - Poplatky - Metódy výpočtu - Indexy QE a Pfor - Diskriminačná povaha)
      (2019/C 432/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         (Vec C-364/18)

         Žalobkyňa: Eni SpA

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         za účasti: Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, predtým Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico, Regione Basilicata, Comune di Viggiano, Regione Calabria, Comune di Ravenna, Assomineraria

         (Vec C-365/18)

         Žalobkyňa: Shell Italia E & P SpA

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, predtým Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico

         za účasti: Regione Basilicata, Comune di Viggiano, Assomineraria

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 smernice 94/22/ES Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov s prihliadnutím na jej šieste odôvodnenie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa výška poplatkov, ktoré majú zaplatiť držitelia koncesií na ťažbu zemného plynu, vypočíta podľa indexu založeného na strednodobom a dlhodobom kótovaní ropy a iných palív, a nie podľa indexu odrážajúceho krátkodobú trhovú cenu zemného plynu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec T-727/19: Žaloba podaná 29. októbra 2019 – Basaglia/Komisia

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/65

      Žaloba podaná 29. októbra 2019 – Basaglia/Komisia
      (Vec T-727/19)
      (2019/C 432/76)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Giorgio Basaglia (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: G. Balossi, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Európskej komisie [C(2019)6474 final] zo 4. septembra 2019 podľa článku 4 vykonávacích ustanovení k nariadeniu (ES) č. 1049/2001.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prejednávaná žaloba sa týka rozhodnutia Komisie o odmietnutiu prístupu k niektorým dokumentom, o ktorý požiadal žalobca, ktoré sa týkajú niektorých projektov uskutočnených pomocou čiastočného financovania Úniou, v súvislosti s ktorými prebieha konanie na prokuratúre Tribunale di Milano (Súd v Miláne, Taliansko).
      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na jednostrannom obmedzení rozsahu pôvodnej žiadosti, ako aj na nedôvodnosti. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že:

                              —

                              v prejednávanej veci nejde v žiadnom prípade o výnimočné okolnosti, ktoré by mohli odôvodniť obmedzenie práva na prístup k požadovaným dokumentom a v dôsledku toho práva na obhajobu jednotlivca v trestnom konaní, v ktorom je obžalovaným, v členskom štáte;

                              —

                              pracovná záťaž nevyhnutná na zadováženie rovnopisov požadovaných dokumentov nie je neprimeraná vo vzťahu k tomuto záujmu;

                              —

                              judikatúra citovaná v napadnutom rozhodnutí nie je relevantná; a že

                              —

                              Komisia v rozhodnutí riadne nevyvážila záujmy účastníkov konania;

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na ochrane súkromia a nedotknuteľnosti osoby. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že:

                              —

                              Komisia v rozhodnutí riadne nevyvážila záujmy účastníkov konania;

                              —

                              Komisia sa v rozhodnutí dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že neexistoval vyšší verejný záujem na sprístupnení požadovaných údajov; a že

                              —

                              návrhy žalobcu sú primerané vo vzťahu k chránenému záujmu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na ochrane obchodných záujmov fyzickej alebo právnickej osoby. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že:

                              —

                              Komisia v rozhodnutí nezohľadnila skutočnosť, že požadované dokumenty sa týkajú projektov Spoločenstva z dávnej minulosti, ktoré už skončili, ani skutočnosť, že v dôsledku toho je toto právo na ochranu obchodných záujmov nevyhnutne oslabené; a že

                              —

                              Komisia v rozhodnutí riadne nevyvážila záujmy účastníkov konania;

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na neexistencii verejného záujmu.

                              —

                              Žaloba v tejto súvislosti tvrdí, že v napadnutom rozhodnutí sa Komisia dopustila nesprávneho posúdenia tým, že nepovažovala rekonštrukciu pravdy v trestnom konaní, ktoré prebieha v členskom štáte, za zjavný verejný záujem.


title: Vec C-723/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 30. septembra 2019 – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 30. septembra 2019 – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate
      (Vec C-723/19)
      (2019/C 432/32)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľky: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Odporkyňa: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia ustanovenia a zásady práva Európskej únie, najmä články 4, 5 a nasl. smernice 1535/2015/EÚ (1), článok 8 smernice 98/34/ES (2) a článok 56 ZFEÚ, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez predchádzajúceho oznámenia Európskej komisii ukladá správcovi internetového portálu sprostredkujúceho nehnuteľnosti „technické predpisy na poskytovanie služby informačnej spoločnosti“ spočívajúce v informačných povinnostiach (odosielanie údajov týkajúcich sa zmlúv uzatvorených prostredníctvom internetového portálu daňovému úradu) a daňových povinnostiach (vykonávanie zrážky z platieb poukázaných v súvislosti so zmluvami uzatvorenými prostredníctvom internetového portálu a následná úhrada do verejnej pokladnice)?

                  2.

                  Bránia ustanovenia a zásady práva Európskej únie, najmä články 3, 18, 32, 44, 49, 56, 101 a nasl., 116, 120, 127 a nasl. ZFEÚ a smernice 2000/31/ES (3) a 2006/123/ES (4), vnútroštátnej právnej úprave, ktorá:

                              —

                              vo vzťahu k správcom internetového portálu slúžiaceho na vyhľadávanie nehnuteľností na prenájom zavádza povinnosť zberu a odosielania údajov týkajúcich sa zmlúv,

                              —

                              vo vzťahu k tým istým správcom internetových portálov, ktorí vstupujú do platby protihodnoty za krátkodobý prenájom, zavádza povinnosť konať ako platiteľ dane alebo ako subjekt zodpovedný za platenie dane,

                              —

                              vo vzťahu k správcom internetových portálov, ktorí nie sú rezidentmi a na ktorých sa hľadí tak, že nemajú stálu prevádzkareň v Taliansku, zavádza povinnosť určiť daňového zástupcu,

                              —

                              takisto vo vzťahu k subjektom, ktoré nie sú rezidentmi a ktoré nemajú stálu prevádzkareň v Taliansku, zavádza povinnosť konať ako subjekty zodpovedné za platenie dane v súvislosti s daňou za ubytovanie?

                  3.

                  Bránia základné zásady práva Európskej únie vo všeobecnosti vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v skutočnosti prenáša neefektívnosť štátu pri vymeriavaní a výbere daní na určitý podnik?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (Ú. v. EÚ L 241, 2015, s. 1).

         (2)  Smernica európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337).

         (3)  Smernica 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, 2000 s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, 2006, s. 36).


title: Vec C-396/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Gennaro Cafaro/DQ („Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (EÚ) č. 1178/2011 – Príloha I bod FCL.065 – Pôsobnosť ratione temporis – Smernica 2000/78/ES – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Diskriminácia na základe veku – Článok 2 ods. 5 – Článok 4 ods. 1 – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje automatické ukončenie pracovného pomeru pri dosiahnutí veku 60 rokov – Piloti lietadiel – Ochrana národnej bezpečnosti“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Gennaro Cafaro/DQ
      (Vec C-396/18) (1)

      („Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (EÚ) č. 1178/2011 - Príloha I bod FCL.065 - Pôsobnosť ratione temporis - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Diskriminácia na základe veku - Článok 2 ods. 5 - Článok 4 ods. 1 - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje automatické ukončenie pracovného pomeru pri dosiahnutí veku 60 rokov - Piloti lietadiel - Ochrana národnej bezpečnosti“)
      (2019/C 432/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Gennaro Cafaro

         Žalovaná: DQ

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá pri dosiahnutí veku 60 rokov stanovuje automatické ukončenie pracovného pomeru pilotov zamestnávaných spoločnosťou prevádzkujúcou lietadlá v rámci činností spojených s ochranou národnej bezpečnosti členského štátu, pokiaľ je takáto právna úprava potrebná pre verejnú bezpečnosť v zmysle tohto ustanovenia, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.
      Článok 4 ods. 1 smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá pri dosiahnutí veku 60 rokov stanovuje automatické ukončenie pracovného pomeru pilotov zamestnávaných spoločnosťou prevádzkujúcou lietadlá v rámci činností spojených s ochranou národnej bezpečnosti členského štátu, pokiaľ je takáto právna úprava primeraná v zmysle tohto ustanovenia, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.