title: Vec T-568/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – MF/eu-LISA („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Obsadené miesto vyžadujúce si osvedčenie o bezpečnostnej previerke – Osvedčenie, ktoré zamietol národný bezpečnostný orgán – Skončenie zmluvy – Neexistencia žiadosti o vypočutie – Právo byť vypočutý v zmysle článku 11 ods. 5 písm. b) rozhodnutia 2015/444“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/26

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – MF/eu-LISA
      (Vec T-568/20) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Obsadené miesto vyžadujúce si osvedčenie o bezpečnostnej previerke - Osvedčenie, ktoré zamietol národný bezpečnostný orgán - Skončenie zmluvy - Neexistencia žiadosti o vypočutie - Právo byť vypočutý v zmysle článku 11 ods. 5 písm. b) rozhodnutia 2015/444“)
      (2022/C 244/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: MF (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie na prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (v zastúpení: M. Chiodi, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Duron a D. Waelbroeck, advokáti)

         Predmet veci

      Svojou žalobou podľa článku 270 ZFEÚ podanou do kancelárie Všeobecného súdu 4. septembra 2020 sa žalobca domáha jednak zrušenia rozhodnutia Agentúry Európskej únie na prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (eu-LISA) z 29. októbra 2019, ktorým bola skončená jeho pracovná zmluva, a jednak v nevyhnutnom rozsahu zrušenia rozhodnutia eu-LISA z 26. mája 2020 o zamietnutí jeho sťažnosti z 29. januára 2020

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  MF je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 23.11.2020.


title: Vec T-735/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Planistat Europe a Charlot/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť – Vec ‚Eurostat‘ – Externé vyšetrovanie OLAF – Odovzdanie informácií vnútroštátnym orgánom týkajúcich sa skutkov s možnou trestnoprávnou kvalifikáciou pred skončením vyšetrovania – Podanie trestného oznámenia Európskou komisiou pred skončením vyšetrovania – Vnútroštátne trestné konanie – Definitívne zastavenie vyšetrovania – Neexistencia dostatočne závažného porušenia právnej normy priznávajúcej práva jednotlivcom“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/27

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Planistat Europe a Charlot/Komisia
      (Vec T-735/20) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Vec ‚Eurostat‘ - Externé vyšetrovanie OLAF - Odovzdanie informácií vnútroštátnym orgánom týkajúcich sa skutkov s možnou trestnoprávnou kvalifikáciou pred skončením vyšetrovania - Podanie trestného oznámenia Európskou komisiou pred skončením vyšetrovania - Vnútroštátne trestné konanie - Definitívne zastavenie vyšetrovania - Neexistencia dostatočne závažného porušenia právnej normy priznávajúcej práva jednotlivcom“)
      (2022/C 244/34)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Planistat Europe (Paríž, Francúzsko), Hervé-Patrick Charlot (Paríž) (v zastúpení: F. Martin Laprade, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a F. Blanc, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žalobcovia sa svojou žalobou podanou na základe článku 268 ZFEÚ domáhajú na jednej strane náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú pán Charlot utrpel z dôvodu, že Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) odovzdal vnútroštátnym orgánom informácie týkajúce sa skutkov s možnou trestnoprávnou kvalifikáciou ako aj z dôvodu trestného oznámenia, ktoré Európska komisia zaslala uvedeným orgánom a na druhej strane majetkovej ujmy, ktorá žalobcom vznikla z dôvodu vypovedania zmlúv uzavretých medzi Planistat a Komisiou

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Planistat Europe a pán Hervé-Patrick Charlot sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec T-57/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Maďarsko/Komisia („EPZF a EPFRV – Výdavky vylúčené z financovania – Povinnosť zvýšiť počet kontrol na mieste – Článok 35 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2014 – Právna sila pracovných dokumentov Komisie – Spôsob výpočtu zvýšenia miery kontrol na mieste“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/27

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Maďarsko/Komisia
      (Vec T-57/21) (1)

      („EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Povinnosť zvýšiť počet kontrol na mieste - Článok 35 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2014 - Právna sila pracovných dokumentov Komisie - Spôsob výpočtu zvýšenia miery kontrol na mieste“)
      (2022/C 244/35)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Aquilina, A. Sauka a Z. Teleki, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca domáha zrušenia vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2020/1734 z 18. novembra 2020, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 390, 2020, s. 10), výlučne v rozsahu, v ktorom Európska komisia vylúčila sumu 4 334 068,02 eura z výšky finančnej pomoci, ktorá mu bola priznaná Európskym poľnohospodárskym záručným fondom (EPZF) za hospodársky rok 2018, kvôli nevykonaniu dostatočného počtu kontrol na mieste

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2020/1734 z 18. novembra 2020, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 390, 2020, s. 10) výlučne v rozsahu, v ktorom Európska komisia vylúčila sumu 4 334 068,02 eura z výšky finančnej pomoci, ktorá bola priznaná Maďarsku Európskym poľnohospodárskym záručným fondom (EPZF) za hospodársky rok 2018, kvôli nevykonaniu dostatočného počtu kontrol na mieste, sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 88, 15.3.2021.


title: Vec T-103/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Boshab/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Boshab/Rada
      (Vec T-103/21) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)
      (2022/C 244/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Évariste Boshab (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Lejeune, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca domáha zrušenia jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/2033 z 10. decembra 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 30), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/2021 z 10. decembra 2020, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 5), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Évariste Boshab je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec T-104/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Kande Mupompa/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Kande Mupompa/Rada
      (Vec T-104/21) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)
      (2022/C 244/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Lejeune, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca domáha zrušenia jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/2033 z 10. decembra 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 30), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/2021 z 10. decembra 2020, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 5), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Alex Kande Mupompa je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec T-105/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Kanyama/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Kanyama/Rada
      (Vec T-105/21) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)
      (2022/C 244/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Célestin Kanyama (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M.-C. Cadilhac a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca domáha zrušenia jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/2033 z 10. decembra 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 30), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/2021 z 10. decembra 2020, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 5), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Célestin Kanyama je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec T-106/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 –Kazembe Musonda/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 –Kazembe Musonda/Rada
      (Vec T-106/21) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenie týkajúce sa možnosti vstupu na územie členských štátov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení“)
      (2022/C 244/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Lejeune, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca domáha zrušenia jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/2033 z 10. decembra 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 30), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/2021 z 10. decembra 2020, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 419, 2020, s. 5), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Jean-Claude Kazembe Musonda je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Spojené veci C-451/19 a C-532/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španielsko) – Subdelegación del Gobierno en Toledo/XU (C-451/19), QP (C-532/19) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 20 ZFEÚ – Občianstvo Európskej únie – Občan Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb – Žiadosť o povolenie na pobyt rodinného príslušníka, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny – Zamietnutie – Povinnosť občana Únie mať dostatočné zdroje – Povinnosť manželov žiť spolu – Maloleté dieťa, ktoré je občanom Únie – Vnútroštátne právne predpisy a prax – Účinné využívanie podstaty práv priznaných štátnym príslušníkom Únie – Zbavenie)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/3

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španielsko) – Subdelegación del Gobierno en Toledo/XU (C-451/19), QP (C-532/19)
      (Spojené veci C-451/19 a C-532/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 20 ZFEÚ - Občianstvo Európskej únie - Občan Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb - Žiadosť o povolenie na pobyt rodinného príslušníka, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny - Zamietnutie - Povinnosť občana Únie mať dostatočné zdroje - Povinnosť manželov žiť spolu - Maloleté dieťa, ktoré je občanom Únie - Vnútroštátne právne predpisy a prax - Účinné využívanie podstaty práv priznaných štátnym príslušníkom Únie - Zbavenie)
      (2022/C 244/03)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Žalovaní: XU (C-451/19), QP (C-532/19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát zamietol žiadosť o zlúčenie rodiny, ktorú podal v prospech štátneho príslušníka tretej krajiny rodinný príslušník občana Únie, ktorý má štátnu príslušnosť tohto členského štátu a ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb, a to len z dôvodu, že tento občan Únie nemá pre seba a tohto rodinného príslušníka dostatočné finančné zdroje na to, aby sa nestal záťažou pre vnútroštátny systém sociálnej pomoci, bez toho, aby sa preskúmalo, či medzi uvedeným občanom Únie a uvedeným rodinným príslušníkom existuje taký vzťah závislosti, že v prípade odmietnutia priznania odvodeného práva na pobyt tomuto rodinnému príslušníkovi by bol tento občan Únie nútený opustiť územie Európskej únie ako celok a bol by tak zbavený účinného využívania podstaty práv, ktoré mu priznáva jeho postavenie občana Únie.

                  2.

                  Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na jednej strane vzťah závislosti, ktorý môže odôvodniť priznanie odvodeného práva na pobyt na základe tohto článku, nemôže existovať len z dôvodu, že plnoletá štátna príslušníčka členského štátu, ktorá nikdy nevyužila svoje právo na voľný pohyb, a jej plnoletý manžel, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, sú povinní žiť spolu v súlade s povinnosťami vyplývajúcimi z manželstva podľa práva členského štátu, ktorého je občianka Únie štátnym príslušníkom a v ktorom bolo manželstvo uzavreté, a na druhej strane, ak je občan Únie maloletou osobou, posúdenie existencie vzťahu závislosti, ktorý by mohol odôvodňovať priznanie odvodeného práva na pobyt podľa uvedeného článku rodičovi tohto dieťaťa, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, sa musí v najlepšom záujme dieťaťa zakladať na zohľadnení všetkých okolností prejednávanej veci. Ak tento rodič trvale žije s druhým rodičom, občanom Únie, tejto maloletej osoby, takýto vzťah závislosti sa považuje za nevyvrátiteľný.

                  3.

                  Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vzťah závislosti, ktorý môže odôvodniť priznanie odvodeného práva na pobyt podľa tohto článku maloletému dieťaťu, štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorého matkou je manželka, štátna príslušníčka tretej krajiny, občana Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb, existuje, pokiaľ sa z tohto zväzku medzi týmto občanom Únie a jeho manželkou narodí dieťa, občan Únie, ktoré nikdy nevyužilo svoje právo na voľný pohyb a ktoré by bolo nútené opustiť územie Únie ako celok, ak by bolo maloleté dieťa, štátny príslušník tretej krajiny, nútené opustiť dotknutý členský štát.

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 23.12.2019.


title: Vec C-54/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. mája 2022 – Európska komisia/Stefano Missir Mamachi di Lusignano a i. (Odvolanie – Verejná služba – Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie založená na nesplnení povinnosti inštitúcie zabezpečiť ochranu svojich úradníkov – Zastúpenie Európskej komisie v Maroku – Zavraždený úradník – Nemajetková ujma spôsobená bratovi a sestre úradníka – Možnosť podať žalobu – Články 268, 270 a 340 ZFEÚ – Služobný poriadok úradníkov Európskej únie – Články 40, 42b, 55a, 73, 90 a 91 – Pojem „osoba, na ktorú sa vzťahuje“ služobný poriadok – Odôvodnenie)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/4

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. mája 2022 – Európska komisia/Stefano Missir Mamachi di Lusignano a i.
      (Vec C-54/20 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie založená na nesplnení povinnosti inštitúcie zabezpečiť ochranu svojich úradníkov - Zastúpenie Európskej komisie v Maroku - Zavraždený úradník - Nemajetková ujma spôsobená bratovi a sestre úradníka - Možnosť podať žalobu - Články 268, 270 a 340 ZFEÚ - Služobný poriadok úradníkov Európskej únie - Články 40, 42b, 55a, 73, 90 a 91 - Pojem „osoba, na ktorú sa vzťahuje“ služobný poriadok - Odôvodnenie)
      (2022/C 244/04)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Schima, T. S. Bohr a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Stefano Missir Mamachi di Lusignano Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano (v zastúpení: F. Di Gianni, G. Coppo a A. Scalini, avvocati), Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin, Carlo Amadeo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Stefano Missir Mamachi di Lusignano a Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-83/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – BPC Lux 2 Sàrl a i./Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2014/59/EÚ – Banková únia – Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností – Články 36, 73 a 74 – Ochrana akcionárov a veriteľov – Čiastočné vykonanie pred uplynutím lehoty na prebratie – Postupné prebratie – Charta základných práv Európskej únie – Článok 17 ods. 1 – Právo vlastniť majetok)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – BPC Lux 2 Sàrl a i./Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA
      (Vec C-83/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2014/59/EÚ - Banková únia - Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností - Články 36, 73 a 74 - Ochrana akcionárov a veriteľov - Čiastočné vykonanie pred uplynutím lehoty na prebratie - Postupné prebratie - Charta základných práv Európskej únie - Článok 17 ods. 1 - Právo vlastniť majetok)
      (2022/C 244/05)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: BPC Lux 2 Sàrl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sàrl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group SA

         Žalovaní: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 17 ods. 1 Charty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave uplatniteľnej v kontexte opatrenia na riešenie krízovej situácie, ktorá tým, že v zásade umožňuje zabezpečiť hospodársku neutralitu tohto opatrenia riešenia krízovej situácie a ktorej cieľom je zriadenie preklenovacej inštitúcie a nástroja rozdelenia aktív, vo výslovnom ustanovení nestanovuje:

                              —

                              uskutočnenie spravodlivého, obozretného a realistického ocenenia aktív a pasív úverovej inštitúcie, ktorej sa týka opatrenie na riešenie krízovej situácie, pred prijatím tohto opatrenia,

                              —

                              vyplatenie prípadnej náhrady na základe ocenenia uvedeného v predchádzajúcej zarážke inštitúcii, ktorej sa týka riešenie krízovej situácie, alebo prípadne držiteľom akcií alebo iných cenných papierov,

                              —

                              že akcionárom inštitúcie, na ktorú sa vzťahuje opatrenie na riešenie krízovej situácie, sa nevyplatí nižšia suma, ako je tá, ktorú by dostali, ak by bola inštitúcia v plnom rozsahu zrušená na základe bežného konkurzného konania, pričom takýto ochranný mechanizmus bol prijatý len pre veriteľov, ktorých pohľadávky neboli prevedené,

                              —

                              oceňovanie nezávislé od toho, ktoré je uvedené v prvej zarážke, ktoré by určilo, či by sa s akcionármi a veriteľmi zaobchádzalo priaznivejšie, ak by úverová inštitúcia, ktorej krízová situácia sa rieši, vstúpila do bežného konkurzného konania.

                  2.

                  Len čiastočné prebratie určitých ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012, členským štátom do vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa riešenia krízových situácií úverových inštitúcií pred uplynutím lehoty na jej prebratie v zásade nemôže vážne ohroziť dosiahnutie cieľa stanoveného uvedenou smernicou v zmysle rozsudku z 18. decembra 1997, Inter-Environnement Wallonie (C-129/96, EU:C:1997:628).

         (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.7.2020.


title: Vec C-265/20: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – FN/Universiteit Antwerpen a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Práca na kratší pracovný čas – Smernica 97/81/ES – Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Doložka 4 bod 1 – Zásada nediskriminácie – Akademickí pracovníci na kratší pracovný čas – Automatické vymenovanie na dobu neurčitú vyhradené pre akademických pracovníkov vykonávajúcich pedagogickú činnosť na plný úväzok – Výpočet percentuálneho podielu pracovného zaťaženia na plný úväzok, ktorému zodpovedá pracovné zaťaženie na kratší pracovný čas – Neexistencia požiadaviek)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/5

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – FN/Universiteit Antwerpen a i.
      (Vec C-265/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Práca na kratší pracovný čas - Smernica 97/81/ES - Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 bod 1 - Zásada nediskriminácie - Akademickí pracovníci na kratší pracovný čas - Automatické vymenovanie na dobu neurčitú vyhradené pre akademických pracovníkov vykonávajúcich pedagogickú činnosť na plný úväzok - Výpočet percentuálneho podielu pracovného zaťaženia na plný úväzok, ktorému zodpovedá pracovné zaťaženie na kratší pracovný čas - Neexistencia požiadaviek)
      (2022/C 244/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: FN

         Žalovaní: Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, uzavretej 6. júna 1997, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave a praxi, podľa ktorej bude akademický pracovník vykonávajúci pedagogickú činnosť na plný úväzok automaticky vymenovaný na dobu neurčitú bez iného objektívneho dôvodu, než je skutočnosť, že vykonáva uvedenú činnosť na plný úväzok, zatiaľ čo akademický pracovník vykonávajúci pedagogickú činnosť na kratší pracovný čas bude buď vymenovaný na dobu neurčitú alebo zamestnaný na dobu určitú.

                  2.

                  Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas, uzavretá 6. júna 1997, ktorá sa nachádza v prílohe smernice 97/81, zmenenej smernicou 98/23, sa má vykladať v tom zmysle, že zamestnávateľovi, ktorý zamestnáva pracovníka na kratší pracovný čas, neukladá nijakú požiadavku týkajúcu sa spôsobu výpočtu percentuálneho podielu, ktorý predstavuje táto práca na kratší pracovný čas vo vzťahu k porovnateľnej práci na plný úväzok.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.


title: Vec C-405/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – EB, JS, DP/Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Článok 157 ZFEÚ – Protokol (č. 33) – Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania – Smernica 2006/54/ES – Článok 5 písm. c) a článok 12 – Zákaz nepriamej diskriminácie na základe pohlavia – Zamestnanecký systém sociálneho zabezpečenia uplatniteľný po dátume stanovenom v tomto protokole a v tomto článku 12 – Starobné dôchodky úradníkov – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca každoročnú valorizáciu starobných dôchodkov – Zostupná valorizácia v závislosti od výšky sumy starobného dôchodku s úplným vylúčením valorizácie nad určitú sumu – Odôvodnenia)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – EB, JS, DP/Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
      (Vec C-405/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Článok 157 ZFEÚ - Protokol (č. 33) - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania - Smernica 2006/54/ES - Článok 5 písm. c) a článok 12 - Zákaz nepriamej diskriminácie na základe pohlavia - Zamestnanecký systém sociálneho zabezpečenia uplatniteľný po dátume stanovenom v tomto protokole a v tomto článku 12 - Starobné dôchodky úradníkov - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca každoročnú valorizáciu starobných dôchodkov - Zostupná valorizácia v závislosti od výšky sumy starobného dôchodku s úplným vylúčením valorizácie nad určitú sumu - Odôvodnenia)
      (2022/C 244/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: EB, JS, DP

         Žalovaná: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Protokol (č. 33) k článku 157 ZFEÚ, pripojený k Zmluve o FEÚ, a článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania sa majú vykladať v tom zmysle, že na vnútroštátnu právnu úpravu stanovujúcu každoročnú valorizáciu starobných dôchodkov poskytovaných v rámci zamestnaneckého systému sociálneho zabezpečenia, ktorá sa uplatňuje po dátume stanovenom v týchto ustanoveniach, sa nevzťahuje časové obmedzenie účinkov zásady rovnosti zaobchádzania s mužmi a so ženami stanovené uvedenými ustanoveniami.

                  2.

                  Článok 157 ZFEÚ a článok 5 písm. c) smernice 2006/54/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje každoročnú zostupnú valorizáciu sumy starobných dôchodkov štátnych zamestnancov v závislosti od veľkosti tejto sumy, pričom nad určitú sumu dôchodku k valorizácii nedochádza, za predpokladu, že táto právna úprava negatívne ovplyvňuje významne vyšší podiel poberateľov mužského pohlavia ako poberateľov ženského pohlavia, pokiaľ uvedená právna úprava konzistentne a systematicky sleduje ciele zabezpečiť udržateľné financovanie starobných dôchodkov a znížiť rozpätie medzi úrovňami dôchodkov financovaných štátom bez toho, aby zachádzala nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 378, 9.11.2020.


title: Vec C-410/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de La Coruña – Španielsko) – Banco Santander, SA/J.A.C., M.C.P.R. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2014/59/EÚ – Riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností – Všeobecné zásady – Článok 34 ods. 1 – Záchrana pomocou vnútorných zdrojov – Účinky – Článok 53 ods. 1 a 3 – Odpísanie kapitálových nástrojov – Článok 60 ods. 2 prvý pododsek písm. b) a c) – Články 73 až 75 – Ochrana práv akcionárov a veriteľov – Smernica 2003/71/ES – Prospekt, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie – Článok 6 – Nesprávne informácie v prospekte – Žaloba o náhradu škody podaná po rozhodnutí o riešení krízovej situácie – Žaloba o neplatnosť zmluvy o nadobudnutí akcií podaná proti univerzálnemu právnemu nástupcovi úverovej inštitúcie podliehajúcej rozhodnutiu o riešení krízovej situácie)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/7

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de La Coruña – Španielsko) – Banco Santander, SA/J.A.C., M.C.P.R.
      (Vec C-410/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2014/59/EÚ - Riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností - Všeobecné zásady - Článok 34 ods. 1 - Záchrana pomocou vnútorných zdrojov - Účinky - Článok 53 ods. 1 a 3 - Odpísanie kapitálových nástrojov - Článok 60 ods. 2 prvý pododsek písm. b) a c) - Články 73 až 75 - Ochrana práv akcionárov a veriteľov - Smernica 2003/71/ES - Prospekt, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie - Článok 6 - Nesprávne informácie v prospekte - Žaloba o náhradu škody podaná po rozhodnutí o riešení krízovej situácie - Žaloba o neplatnosť zmluvy o nadobudnutí akcií podaná proti univerzálnemu právnemu nástupcovi úverovej inštitúcie podliehajúcej rozhodnutiu o riešení krízovej situácie)
      (2022/C 244/08)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de La Coruña

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Banco Santander, SA

         Žalovaní: J.A.C., M.C.P.R.

         Výrok rozsudku

      Ustanovenia článku 34 ods. 1 písm. a), článku 53 ods. 1 a 3 a článku 60 ods. 2 prvého pododseku písm. b) a c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012, sa majú spoločne vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby po úplnom odpísaní akcií tvoriacich základné imanie úverovej inštitúcie alebo investičnej spoločnosti, podliehajúcej postupu riešenia krízovej situácie, podali osoby, ktoré nadobudli akcie v rámci verejnej výzvy na upisovanie akcií vydanej touto inštitúciou alebo spoločnosťou pred začatím takéhoto postupu riešenia krízovej situácie, proti uvedenej inštitúcii alebo spoločnosti alebo proti subjektu, ktorý je jej právnym nástupcom, žalobu o náhradu škody spôsobenej informáciami poskytnutými v prospekte podľa článku 6 smernice 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/11/ES z 11. marca 2008, alebo žalobu o neplatnosť zmluvy o upísaní týchto akcií, ktorá vzhľadom na svoj retroaktívny účinok vedie k vráteniu protihodnoty uvedených akcií spolu s úrokmi od dátumu uzavretia tejto zmluvy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-453/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře – Česká republika) – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 267 ZFEÚ – Pojem „vnútroštátny súd“ – Štrukturálne a funkčné kritériá – Výkon súdnych alebo správnych funkcií – Smernica 2012/34/EÚ – Články 55 a 56 – Jediný vnútroštátny regulačný orgán pre sektor železničnej dopravy – Nezávislý odvetvový regulačný orgán – Právomoc konať z úradnej moci – Sankčná právomoc – Rozhodnutia, ktoré môžu byť predmetom súdneho preskúmania – Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře – Česká republika) – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace
      (Vec C-453/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 267 ZFEÚ - Pojem „vnútroštátny súd“ - Štrukturálne a funkčné kritériá - Výkon súdnych alebo správnych funkcií - Smernica 2012/34/EÚ - Články 55 a 56 - Jediný vnútroštátny regulačný orgán pre sektor železničnej dopravy - Nezávislý odvetvový regulačný orgán - Právomoc konať z úradnej moci - Sankčná právomoc - Rozhodnutia, ktoré môžu byť predmetom súdneho preskúmania - Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)
      (2022/C 244/09)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny orgán, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CityRail, a.s.

         Žalovaná: Správa železnic, státní organizace

         za účasti: ČD Cargo, a.s.

         Výrok rozsudku

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Česká republika), je neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 62, .22.2.2021.


title: Vec C-525/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 2000/60/ES – Rámec pre politiku Európskej únie v oblasti vodného hospodárstva – Článok 4 ods. 1 písm. a) – Environmentálne ciele týkajúce sa povrchových vôd – Povinnosť členských štátov nepovoliť program alebo projekt, ktorý môže spôsobiť zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody – Pojem „zhoršenie“ stavu útvaru povrchovej vody – Článok 4 ods. 6 a 7 – Výnimky zo zákazu zhoršenia – Podmienky – Program alebo projekt s krátkodobým dočasným vplyvom, ktorý nemá dlhodobé následky na stav útvaru povrchovej vody)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/8

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire
      (Vec C-525/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2000/60/ES - Rámec pre politiku Európskej únie v oblasti vodného hospodárstva - Článok 4 ods. 1 písm. a) - Environmentálne ciele týkajúce sa povrchových vôd - Povinnosť členských štátov nepovoliť program alebo projekt, ktorý môže spôsobiť zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody - Pojem „zhoršenie“ stavu útvaru povrchovej vody - Článok 4 ods. 6 a 7 - Výnimky zo zákazu zhoršenia - Podmienky - Program alebo projekt s krátkodobým dočasným vplyvom, ktorý nemá dlhodobé následky na stav útvaru povrchovej vody)
      (2022/C 244/10)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Association France Nature Environnement

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire

         Výrok rozsudku

      Článok 4 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členským štátom, aby pri posudzovaní zlučiteľnosti určitého programu alebo projektu s cieľom zabrániť zhoršeniu kvality vôd nezohľadnili krátkodobé dočasné vplyvy, ktoré nemajú dlhodobé následky na tieto vody, s výnimkou, že je zjavné, že takéto vplyvy majú svojou povahou iba malý vplyv na stav dotknutých vodných útvarov a že nemôžu viesť k „zhoršeniu“ tohto stavu v zmysle uvedeného ustanovenia. Ak príslušné vnútroštátne orgány v rámci postupu povoľovania programu alebo projektu zistia, že tento program alebo projekt môže spôsobiť takéto zhoršenie, tento program alebo projekt možno povoliť, aj keď je toto zhoršenie dočasné, iba ak sú splnené podmienky stanovené v článku 4 ods. 7 uvedenej smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec C-714/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Venezia – Taliansko) – U.I. Srl/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Venezia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colná únia – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 201 – Osoby povinné platiť daň – DPH pri dovoze – Colný kódex Únie – Nariadenie (EÚ) č. 952/2013 – Článok 77 ods. 3 – Solidárna zodpovednosť nepriameho colného zástupcu a dovážajúcej spoločnosti – Clo)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/9

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Venezia – Taliansko) – U.I. Srl/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Venezia
      (Vec C-714/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 201 - Osoby povinné platiť daň - DPH pri dovoze - Colný kódex Únie - Nariadenie (EÚ) č. 952/2013 - Článok 77 ods. 3 - Solidárna zodpovednosť nepriameho colného zástupcu a dovážajúcej spoločnosti - Clo)
      (2022/C 244/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione tributaria provinciale di Venezia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: U.I. Srl

         Žalovaný: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Venezia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 77 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie, sa má vykladať v tom zmysle, že podľa tohto jediného ustanovenia má nepriamy colný zástupca zaplatiť len príslušné clo za tovar, na ktorý podal colné vyhlásenie, a nie aj daň z pridanej hodnoty pri dovoze za ten istý tovar.

                  2.

                  Článok 201 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že solidárnu zodpovednosť nepriameho colného zástupcu a dovozcu za zaplatenie dane z pridanej hodnoty pri dovoze nemožno uplatniť v prípade neexistencie vnútroštátnych ustanovení, ktoré ho výslovne a jednoznačne určujú alebo uznávajú ako osobu, ktorá má zaplatiť túto daň.

         (1)  Deň podania: 24.12.2020.


title: Vec C-638/21: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov – Slovensko) – Rozhlas a televízia Slovenska/CI (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách – Smernica 93/13/EHS – Pôsobnosť – Právny vzťah medzi národnou inštitúciou rozhlasového vysielania a televízneho vysielania a fyzickou osobou podliehajúcou povinnosti platiť úhradu za vysielanie – Zjavná neprípustnosť)

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/10

      Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov – Slovensko) – Rozhlas a televízia Slovenska/CI
      (Vec C-638/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Smernica 93/13/EHS - Pôsobnosť - Právny vzťah medzi národnou inštitúciou rozhlasového vysielania a televízneho vysielania a fyzickou osobou podliehajúcou povinnosti platiť úhradu za vysielanie - Zjavná neprípustnosť)
      (2022/C 244/12)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okresný súd Prešov

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rozhlas a televízia Slovenska

         Žalovaný: CI

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Okresného súdu Prešov z 8. septembra 2021 je zjavne neprípustný.

         (1)  Dátum podania: 19.10.2021.


title: Vec C-652/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 2 – León (Španielsko) 22. októbra 2021 – ACNC/Unicaja Banco, SA

text:
               27.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 – León (Španielsko) 22. októbra 2021 – ACNC/Unicaja Banco, SA
      (Vec C-652/21)
      (2022/C 244/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 – León

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ACNC

         Žalovaná: Unicaja Banco, SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách chápať tak, že povinnosť úplného vrátenia súm je splnená iba vrátením súm, ktoré boli neoprávnene zaplatené na základe nekalej podmienky? Alebo sa táto povinnosť má považovať za splnenú pripočítaním zákonných úrokov z každej neoprávnenej platby k týmto sumám, ako to stanovuje vnútroštátne právo?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na zahrnutie zákonných úrokov do úplného vrátenia súm:

                              2.1.

                              Bránia článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách procesným zásadám vnútroštátneho občianskeho práva, akými sú dispozičná zásada a zásada koherentnosti rozsudku s petitom, ak petit žaloby nepožaduje úplné vrátenie zákonných úrokov zo súm, ktoré sa majú vrátiť?

                              2.2.

                              Bránia článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách tomu, aby vnútroštátny súd rozhodol na základe petitu, ktorý nepožaduje všetky zákonné úroky zo súm, ktoré sa majú vrátiť?

                              2.3.

                              Bráni zásada efektivity zakotvená v článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách tomu, aby vnútroštátny súd odmietol priznať časť úrokov zo súm, ktoré sa majú vrátiť, ak ich žalobca nepožadoval?

                              2.4.

                              Umožňujú alebo vyžadujú zásady efektivity a úplného vrátenia súm podľa článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, aby vnútroštátny súd rozhodol o kvantitatívnom rozšírení petitu na sumy, ktoré žalobca nepožadoval, s cieľom dosiahnuť úplné vrátenie súm vrátane časti zákonných úrokov, ktorá nebola uplatnená v uvedenom petite, ak sa tak stane v prospech spotrebiteľa?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku 2.4, bráni článok 6 ods. 1 smernice 13/93 procesným zásadám vnútroštátneho občianskeho práva, akými sú zásada preklúzie na uplatnenie skutočností a zásada právnej sily rozhodnutej veci, na účely vyhradenia zákonných úrokov, ktoré neboli uplatnené v žalobe, v neskoršej žalobe?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-306/22: Žaloba podaná 24. mája 2022 – Fun Factory/EUIPO – I Love You (love you so much)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/47

      Žaloba podaná 24. mája 2022 – Fun Factory/EUIPO – I Love You (love you so much)
      (Vec T-306/22)
      (2022/C 284/65)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fun Factory GmbH (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: K.-D. Franzen, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: I Love You, Inc. (Lewes, Delaware, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie love you so much – prihláška č. 18 157 726

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. marca 2022 vo veci R 1464/2021-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel odvolaniu žalobkyne,

                  —

                  uložil ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-312/22: Žaloba podaná 25. mája 2022 – QC a i./EUIPO – Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski (RED BRAND CHICKEN)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/48

      Žaloba podaná 25. mája 2022 – QC a i./EUIPO – Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski (RED BRAND CHICKEN)
      (Vec T-312/22)
      (2022/C 284/66)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: QC, QD, QE (v zastúpení: A. Suskiewicz, radca prawny)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski (Wróblew, Poľsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobcovia.

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná obrazová ochranná známka Európskej únie „RED BRAND CHICKEN“ – ochranná známka Európskej únie č. 13 068 861.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. marca 2022 vo veci R 1165/2020-2.

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania v podobe náhrady nevyhnutných nákladov vynaložených žalobcami v súvislosti s konaním.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  námietka rozporu argumentov EUIPO s poľským právnym poriadkom,

                  —

                  námietka uznania vedľajšieho účastníka konania za „tretiu osobu“ v zmysle článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásady jednotnosti judikatúry a článku 63 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  námietka založená na prijatí nesprávneho dátumu ako dátumu prihlášky spornej dotknutej ochrannej známky Únie, t. j. porušenie článkov 36 a 37 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  námietka vydania oboch rozhodnutí na nesprávne označeného účastníka konania z dôvodu vyradenia firmy Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski z registra podnikateľov dňa 2. januára 2020.


title: Vec T-316/22: Žaloba podaná 27. mája 2022 – QC a i./EUIPO – Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski (BLUE BRAND CHICKEN)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/49

      Žaloba podaná 27. mája 2022 – QC a i./EUIPO – Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski (BLUE BRAND CHICKEN)
      (Vec T-316/22)
      (2022/C 284/67)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: QC, QD, QE (v zastúpení: A. Suskiewicz, radca prawny)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski (Wróblew, Poľsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobcovia

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „BLUE BRAND CHICKEN“ – ochranná známka Európskej únie č. 13 071 378

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 24. marca 2022 vo veci R 1166/2020-2

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania v podobe náhrady nevyhnutných nákladov vynaložených žalobcami v súvislosti s konaním.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  námietka rozporu argumentov EUIPO s poľským právnym poriadkom,

                  —

                  námietka uznania vedľajšieho účastníka konania za „tretiu osobu“ v zmysle článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásady jednotnosti judikatúry a článku 63 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  námietka založená na prijatí nesprávneho dátumu ako dátumu prihlášky spornej dotknutej ochrannej známky Únie, t. j. porušenie článkov 36 a 37 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  námietka vydania oboch rozhodnutí na nesprávne označeného účastníka konania z dôvodu vyradenia firmy Przedsiębiorstwo Drobiarskie Grzegorz Wyrębski z registra podnikateľov dňa 2. januára 2020.


title: Vec T-317/22: Žaloba podaná 30. mája 2022 – PF/Parlament

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/50

      Žaloba podaná 30. mája 2022 – PF/Parlament
      (Vec T-317/22)
      (2022/C 284/68)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PF (v zastúpení: L. Levi a P. Baudoux, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,
                  a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 18. februára 2022, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania PE/AD/260/2021 z 20. decembra 2021 o nepripustení žalobkyne k ústnym skúškam, a v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 20. decembra 2021,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení pravidiel, ktoré upravujú činnosť výberovej komisie, zásad nestrannosti a nediskriminácie.


title: Vec T-320/22: Žaloba podaná 24. mája 2022 – Scania CV/EUIPO (V8)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/50

      Žaloba podaná 24. mája 2022 – Scania CV/EUIPO (V8)
      (Vec T-320/22)
      (2022/C 284/69)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Scania CV AB (Södertälje, Švédsko) (v zastúpení: C. Langenius, P. Sundin a S. Falkner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie V8 – prihláška č. 18 120 085

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 23. marca 2022 vo veci R 1868/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil sporné rozhodnutie podľa článku 72 nariadenia o ochrannej známke Európskej únie a prostredníctvom zrušenia rozhodnutia EUIPO vyhovel prihláške obrazovej ochrannej známky spoločnosti Scania pre všetky a služby, pre ktoré EUIPO prihlášku zamietol,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania podľa článku 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-322/22: Žaloba podaná 30. mája 2022 – Unsa Énergie/Komisia

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/51

      Žaloba podaná 30. mája 2022 – Unsa Énergie/Komisia
      (Vec T-322/22)
      (2022/C 284/70)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Unsa Énergie (Bagnolet, Francúzsko) (v zastúpení: M.-P. Ogel, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil list Európskej komisie COMP B.2/NP/mm *comp(2022)2975325 z 8. apríla 2022, ktorým Komisia zamietla sťažnosť ako neprípustnú,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvá žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 písm. h) nariadenia 2015/1589 (1) z dôvodu, že Komisia konala v rozpore s pojmom zainteresovaná strana. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nezohľadnila judikatúru, podľa ktorej postavenie zainteresovanej strany by mohlo byť priznané odborovej organizácii, ak sa preukáže, že poskytnutím štátnej pomoci by mohli byť dotknuté jej záujmy.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 nariadenia 2015/1589 a článku 47 Charty základných práv Európskej únie. Podľa žalobkyne Komisia opomenula preskúmať jej sťažnosť a nepožiadala ju o spresnenia týkajúce sa tejto sťažnosti, a to v rozpore s článkom 24 nariadenia 2015/1589, ktorý zainteresovaným stranám priznáva rôzne práva.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-324/22: Žaloba podaná 27. mája 2022 – Ecoalf Recycled Fabrics/EUIPO (BECAUSE THERE IS NO PLANET B

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/52

      Žaloba podaná 27. mája 2022 – Ecoalf Recycled Fabrics/EUIPO (BECAUSE THERE IS NO PLANET B
      (Vec T-324/22)
      (2022/C 284/71)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ecoalf Recycled Fabrics, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: D. Gómez Sánchez a J. Gracia Albero, abogados)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie BECAUSE THERE IS NO PLANET B – prihláška č. 18 354 287

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2022 vo veci R 1925/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil pokračovať v posudzovaní ochrannej známky Európskej únie č. 18 354 287 BECAUSE THERE IS NO PLANET B prihlasovanej pre výrobky tried 3, 16, 18 a 21 a

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania súvisiacich s konaním pred odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. B) a ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie všeobecných zásad Európskej únie: rovnosť zaobchádzania a riadna správa vecí verejných.


title: Vec T-325/22: Žaloba podaná 30. mája 2022 – Nurel/EUIPO – FKuR Property (Terylene)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/52

      Žaloba podaná 30. mája 2022 – Nurel/EUIPO – FKuR Property (Terylene)
      (Vec T-325/22)
      (2022/C 284/72)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nurel, SA (Zaragoza, Španielsko) (v zastúpení: M. Anadón Giménez a J. Learte Álvarez, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: FKuR Property GmbH (Willich, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Terylene – prihláška č. 18 088 348

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 30. marca 2022 vo veci R 1544/2021-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov odvolacieho konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  dôkaz o používaní, ktorý predložila protistrana v odvolacom konaní, nemal byť nikdy považovaný za prípustný, a preto sa v spornom rozhodnutí mal zohľadniť len dôkaz o používaní predložený v rámci námietkového konania,

                  —

                  dôkaz o používaní, ktorý predložila protistrana, nie je dostatočný na preukázanie riadneho používania pre všetky skoršie tovary „nespracovaných plastov“ triedy 1, na ktorom je založená námietka, a preto mala byť námietka zamietnutá.


title: Vec T-327/22: Žaloba podaná 31. mája 2022 – PS/ESVČ

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/53

      Žaloba podaná 31. mája 2022 – PS/ESVČ
      (Vec T-327/22)
      (2022/C 284/73)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: PS (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Champetier, lawyers)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 23. júla 2021, ktorým bola zmenená zmluva žalobcu a ktorým sa mení miesto jeho pridelenia z Washingtonu na Brusel s účinnosťou od 1. septembra 2021, a v prípade potreby zrušil rozhodnutie žalovanej z 22. februára 2022, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu podaná 20. októbra 2021 podľa článku 90 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť uhradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  —

                  prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady služobného záujmu.

                  —

                  druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rešpektovania rovnocennosti pracovných miest.


title: Vec T-335/22: Žaloba podaná 7. júna 2022 – Khudaverdyan/Rada

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/54

      Žaloba podaná 7. júna 2022 – Khudaverdyan/Rada
      (Vec T-335/22)
      (2022/C 284/74)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Tigran Khudaverdyan (Moskva, Rusko) (v zastúpení: F. Bélot, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/429 (1) z 15. marca 2022 v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu zapísané do zoznamu uvedeného v prílohe I k rozhodnutiu (SZBP) 2014/145 zo 17. marca 2014,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/427 (2) z 15. marca 2022 v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu zapísané do zoznamu uvedeného v prílohe I k nariadeniu 269/2014 zo 17. marca 2014,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu a povinnosti odôvodnenia. Žalobca najskôr tvrdí, že Rada neuvádza jednotlivé, špecifické a konkrétne dôvody, ktoré by jej poskytli dostatočné usmernenie, pokiaľ ide o dôvodnosť reštriktívnych opatrení prijatých voči nemu. Domnieva sa, že napadnuté akty sú založené na nedostatočne pevnom skutkovom základe, na dôvodov, ktoré nie sú podložené a ktorých hodnovernosť je len abstraktná. Žalobca ďalej konštatuje, že Rada mu ukladá povinnosť predložiť negatívne dôkazy o všeobecných skutočnostiach, ktoré sú mu vytýkané, čím prenáša dôkazné bremeno, čo je v rozpore s najzákladnejšími právami na obhajobu. Nakoniec sa žalobca odvoláva na nedostatočnosť uvádzaných dôvodov a nedostatok dôveryhodných a podstatných dôkazov na podporu týchto dôvodov a domnieva sa, že to znemožňuje primeranú súdnu kontrolu zákonnosti jeho zápisu a ponechania na zoznamoch osôb, na ktoré sa vzťahujú predmetné reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení predovšetkým z dôvodu, že žalobca nepodporil kroky vlády Ruskej federácie týkajúce sa zásahov na Ukrajine. Žalobca tiež tvrdí, že spoločnosť nie je „kľúčovým prvkom v zatajovaní informácií o vojne na Ukrajine zo strany Ruska“ ani „významným zdrojom príjmov pre ruskú vládu“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a rovnakého zaobchádzania. Žalobca sa domnieva, že dôvody, ktoré majú odôvodňovať reštriktívne opatrenia voči nemu, sú diskriminačné a neprimerané cieľu, ktorý sleduje Rada.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení základných práv žalobcu, a to práva na ochranu vlastníckeho práva, práva na rešpektovanie svojho súkromného a rodinného života, slobody podnikania a práva na prezumpciu neviny.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/429 z 15. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 87 I, 2022, s. 44).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/427 z 15. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 87 I, 2022, s. 1).


title: Vec T-336/22: Žaloba podaná 7. júna 2022 – PN/Súdny dvor Európskej únie

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/55

      Žaloba podaná 7. júna 2022 – PN/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-336/22)
      (2022/C 284/75)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PN (v zastúpení: D. Giabbani, advokát)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za odôvodnenú a dôvodnú z meritórneho hľadiska,

                  —

                  prostredníctvom vykonania zmeny ponechal hodnotenie za rok 2019, teda B za Schopnosti, C za Výkon a B za Správanie v službe,

                  —

                  v opačnom prípade zrušil hodnotenie za rok 2019.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii vhodného odôvodenia hodnotenia žalobcu pri každom bode hodnotenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení myšlienky, z ktorej vychádza znenie Príručky pre hodnotenie a jej účelu.


title: Vec T-339/22: Žaloba podaná 7. júna 2022 – Chocolates Lacasa Internacional/EUIPO – Esquitino Madrid (Conguitos)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/55

      Žaloba podaná 7. júna 2022 – Chocolates Lacasa Internacional/EUIPO – Esquitino Madrid (Conguitos)
      (Vec T-339/22)
      (2022/C 284/76)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Chocolates Lacasa Internacional, SA (Utebo, Španielsko) (v zastúpení: J.-B. Devaureix a J. Vicente Martínez, abogados)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mariano Esquitino Madrid (Elche, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Conguitos – ochranná známka Európskej únie č. 10 546 836

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2022 vo veci R 601/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel návrhu na vyhlásenie neplatnosti (obrazovej) ochrannej známky Európskej únie Conguitos č. 10 546 836, triedy 3, 14 a 18,

                  —

                  zaviazal protistranu a EUIPO na náhradu trov konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 53, ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-340/22: Žaloba podaná 8. júna 2022 – Etablissements Nicolas/EUIPO – St. Nicolaus (NICOLAS)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/56

      Žaloba podaná 8. júna 2022 – Etablissements Nicolas/EUIPO – St. Nicolaus (NICOLAS)
      (Vec T-340/22)
      (2022/C 284/77)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Etablissements Nicolas (Thiais, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: St. Nicolaus a.s. (Liptovský Mikuláš, Slovensko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky označujúci Európsku úniu NICOLAS – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 228 435.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 28. marca 2022 vo veci R 1780/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred štvrtým odvolacím senátom úradu.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-342/22: Žaloba podaná 9. júna 2022 – Oxyzoglou/Komisia

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/57

      Žaloba podaná 9. júna 2022 – Oxyzoglou/Komisia
      (Vec T-342/22)
      (2022/C 284/78)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Despina Oxyzoglou (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Grisay a A. Ansay, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  prijal túto žalobu o neplatnosť / mimozmluvnú zodpovednosť,

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a následne:

                  —

                  v prvom rade

                              —

                              vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú vzhľadom na nedoručenie písomnosti zakladajúcej nárok na vrátenie finančných prostriedkov žalobkyni, ktorá mohla negatívne ovplyvniť jej situáciu,

                              —

                              zrušil rozhodnutie Komisie z 11. marca 2022,

                              —

                              a vrátil spis menovaciemu orgánu, aby určil sumu, ktorá sa má vrátiť žalobkyni,

                  —

                  subsidiárne

                              —

                              určil, že žaloba o náhradu škody založená na bezdôvodnom obohatení je dôvodná,

                              —

                              uložil Komisii povinnosť nahradiť majetkovú ujmu, ktorú utrpela žalobkyňa, a ktorá bola ku dňu podania tejto žaloby vyčíslená v sume 30 439,50 eura ako istina,

                  —

                  ďalej subsidiárne

                              —

                              požiadal Komisiu, aby spresnila svoj spôsob výpočtu a použila ho v tomto prípade,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na námietke protiprávnosti článku 77 ods. 1 a článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „Služobný poriadok“). Žalobkyňa na podporu nezákonnosti vyššie uvedených ustanovení uvádza, že úradník alebo zamestnanec by mal mať možnosť informovane sa rozhodnúť o prevode svojich vnútroštátnych dôchodkových práv do európskeho systému v čase odchodu do dôchodku, a nie skôr. Uplatňovanie súčasného pravidla však znamená rozdielne zaobchádzanie v porovnaní s úradníkom, ktorý buď strávil celú svoju kariéru v európskom systéme, alebo vstúpil do služieb európskych inštitúcií bez prevodu dôchodkových práv, ktoré predtým nadobudol v dôchodkovom systéme niektorého z členských štátov. Žalobkyňa sa teda domnieva, že došlo k porušeniu zásady zákazu diskriminácie, čo má podľa nej za následok protiprávnosť napadnutých ustanovení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti poskytnúť pomoc a náležitú starostlivosť podľa článku 24 Služobného poriadku. Žalobkyňa sa odvoláva na skutočnosť, že pri prevode jej práv na dôchodok nedostala žiadnu tabuľku, v ktorej by sa uvádzalo, že má nárok na náhradu nezohľadneného poistno-matematického ekvivalentu súm príspevkov do jej pôvodného vnútroštátneho systému, ktoré nie sú započítané do dôchodkového systému Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie. Žalobkyňa sa domnieva, že niektorým úradníkom sa pri prevode ich dôchodkových práv poskytuje náhrada, kým iným sa neposkytuje, čo podľa nej predstavuje porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a neodôvodnenú diskrimináciu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na existencii bezdôvodného obohatenia na úkor žalobkyne. Žalobkyňa tvrdí, že v čase prevodu jej vnútroštátnych práv na dôchodok do dôchodkového systému inštitúcií Európskej únie nedošlo k poskytnutiu akejkoľvek náhrady prebytku poistno-matematického ekvivalentu nezohľadneného pri výpočte jej odpracovaných rokov.


title: Vec T-343/22: Žaloba podaná 9. júna 2022 – Mozelsio/Komisia

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/58

      Žaloba podaná 9. júna 2022 – Mozelsio/Komisia
      (Vec T-343/22)
      (2022/C 284/79)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Muriel Mozelsio (Enghien, Belgicko) (v zastúpení: D. Grisay a A. Ansay, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  prijal túto žalobu o neplatnosť / mimozmluvnú zodpovednosť / posúdenie incidenčnej námietky protiprávnosti,

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a následne:

                  —

                  v prvom rade

                              —

                              vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú vzhľadom na nedoručenie písomnosti zakladajúcej nárok na vrátenie finančných prostriedkov žalobkyni, ktorá mohla negatívne ovplyvniť jej situáciu,

                              —

                              zrušil rozhodnutie Komisie z 11. marca 2022,

                              —

                              a vrátil spis menovaciemu orgánu, aby určil sumu, ktorá sa má vrátiť žalobkyni,

                  —

                  subsidiárne

                              —

                              určil, že žaloba o náhradu škody založená na bezdôvodnom obohatení je dôvodná,

                              —

                              uložil Komisii povinnosť nahradiť majetkovú ujmu, ktorú utrpela žalobkyňa, a ktorá bola ku dňu podania tejto žaloby vyčíslená v sume 15 051,38 eura ako istina,

                  —

                  ďalej subsidiárne

                              —

                              požiadal Komisiu, aby spresnila svoj spôsob výpočtu a použila ho v tomto prípade,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na námietke protiprávnosti článku 77 ods. 1 a článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „Služobný poriadok“). Žalobkyňa na podporu nezákonnosti vyššie uvedených ustanovení uvádza, že úradník alebo zamestnanec by mal mať možnosť informovane sa rozhodnúť o prevode svojich vnútroštátnych dôchodkových práv do európskeho systému v čase odchodu do dôchodku, a nie skôr. Uplatňovanie súčasného pravidla však znamená rozdielne zaobchádzanie v porovnaní s úradníkom, ktorý buď strávil celú svoju kariéru v európskom systéme, alebo vstúpil do služieb európskych inštitúcií bez prevodu dôchodkových práv, ktoré predtým nadobudol v dôchodkovom systéme niektorého z členských štátov. Žalobkyňa sa teda domnieva, že došlo k porušeniu zásady zákazu diskriminácie, čo má podľa nej za následok protiprávnosť napadnutých ustanovení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti poskytnúť pomoc a náležitú starostlivosť podľa článku 24 Služobného poriadku. Žalobkyňa sa odvoláva na skutočnosť, že pri prevode jej práv na dôchodok nedostala žiadnu tabuľku, v ktorej by sa uvádzalo, že má nárok na náhradu nezohľadneného poistno-matematického ekvivalentu súm príspevkov do jej pôvodného vnútroštátneho systému, ktoré nie sú započítané do dôchodkového systému Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie. Žalobkyňa sa domnieva, že niektorým úradníkom sa pri prevode ich dôchodkových práv poskytuje náhrada, kým iným sa neposkytuje, čo podľa nej predstavuje porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a neodôvodnenú diskrimináciu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na existencii bezdôvodného obohatenia na úkor žalobkyne. Žalobkyňa tvrdí, že v čase prevodu jej vnútroštátnych práv na dôchodok do dôchodkového systému inštitúcií Európskej únie nedošlo k poskytnutiu akejkoľvek náhrady prebytku poistno-matematického ekvivalentu nezohľadneného pri výpočte jej odpracovaných rokov.


title: Vec T-349/22: Žaloba podaná 10. júna 2022 – Hacker-Pschorr Bräu/EUIPO – Vandělíková (HACKER SPACE)

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/59

      Žaloba podaná 10. júna 2022 – Hacker-Pschorr Bräu/EUIPO – Vandělíková (HACKER SPACE)
      (Vec T-349/22)
      (2022/C 284/80)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hacker-Pschorr Bräu GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Tenkhoff a T. Herzog, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Jana Vandělíková (Praha, Česká republika)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie HACKER SPACE – prihláška č. 18 144 157

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 1. apríla 2022 vo veci R 1268/2021-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 5 a článku 46 v spojení s článkom 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 2 písm. c) a článku 7 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.

                  —

                  porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných, vrátane zásady procesnej úspornosti, článku 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec T-693/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. mája 2022 – NJ/Komisia

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/60

      Uznesenie Všeobecného súdu z 20. mája 2022 – NJ/Komisia
      (Vec T-693/21) (1)

      (2022/C 284/81)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 37, 24.1.2022.


title: Vec T-803/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2022 – NQ/Rada a i.

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/60

      Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2022 – NQ/Rada a i.
      (Vec T-803/21) (1)

      (2022/C 284/82)
      Jazyk konania: portugalčina
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 109, 7.3.2022.


title: Vec T-80/22: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2022 – OF/Komisia

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/60

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2022 – OF/Komisia
      (Vec T-80/22) (1)

      (2022/C 284/83)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 28.3.2022.


title: Vec C-225/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poľsko) 31. marca 2022 – „R“ S.A./AW „T“ sp. z o.o.

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Krakowie (Poľsko) 31. marca 2022 – „R“ S.A./AW „T“ sp. z o.o.
      (Vec C-225/22)
      (2022/C 284/17)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Apelacyjny w Krakowie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka:„R“ S.A.

         Odporkyňa: AW „T“ sp. z o.o.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek, článok 2, článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie (Charta) a článkom 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a zásada prednosti práva Únie vykladať v tom zmysle, že umožňujú vnútroštátnemu súdu nezohľadniť rozhodnutie ústavného súdu, ktoré je podľa vnútroštátneho práva vrátane ústavného práva záväzné v rozsahu, v akom toto rozhodnutie bráni preskúmaniu vnútroštátnym súdom toho, či je súdny orgán vzhľadom na spôsob vymenovania sudcov súdom, ktorý je nezávislý, nestranný a vopred zriadený zákonom v zmysle práva Európskej únie?

                  2.

                  Majú sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek, článok 2, článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty a článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave prijatej členským štátom, ktorá: a) zakazuje vnútroštátnemu súdu posudzovať zákonnosť vymenovania sudcu a následne skúmať, či je súdny orgán súdom v zmysle práva Európskej únie, a b) stanovuje disciplinárnu zodpovednosť sudcu za súdne úkony súvisiace s predmetným skúmaním?

                  3.

                  Majú sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek, článok 2, článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty a článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že všeobecný súd, ktorý spĺňa požiadavky na súd v zmysle práva Únie, nie je viazaný rozsudkom súdu posledného stupňa, v ktorého zložení zasadajú členovia, ktorí boli vymenovaní do funkcie sudcu v zjavnom rozpore s vnútroštátnym právom upravujúcim vymenovanie do funkcie sudcu Sądu Najwyższego (Najvyšší súd), v dôsledku čoho tento súd nespĺňa požiadavku nezávislého a nestranného súdu vopred zriadeného zákonom a poskytujúceho účinnú právnu ochranu jednotlivcom – vydaným v konaní o mimoriadnom opravnom prostriedku (mimoriadne dovolanie), ktorým sa ruší právoplatné rozhodnutie a vec sa vracia na všeobecný súd na nové prejednanie?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku – majú sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek, článok 2, článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty a článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že nezáväznosť znamená, že

                              —

                              rozsudok súdu posledného stupňa, ktorý bol vydaný tak, ako je uvedené v bode 3, nie je rozsudkom v právnom zmysle (ide o ničotný rozsudok) v zmysle práva Európskej únie a posúdenie v tomto zmysle môže vykonať všeobecný súd, ktorý spĺňa požiadavky kladené na súd v zmysle práva Únie,

                              —

                              alebo rozsudok súdu posledného stupňa, ktorý bol vydaný tak, ako je uvedené v bode 3, je existujúcim rozsudkom, ale všeobecný súd, ktorý opätovne rozhoduje vo veci, je oprávnený a povinný neuplatniť pravidlá vnútroštátneho práva týkajúce sa dôsledkov tohto rozsudku v rozsahu potrebnom na zabezpečenie účinnej právnej ochrany jednotlivcov?


title: Vec C-258/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 14. apríla 2022 – Finanzamt Hannover-Nord/H Lebensversicherung

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 14. apríla 2022 – Finanzamt Hannover-Nord/H Lebensversicherung
      (Vec C-258/22)
      (2022/C 284/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalovaný a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt Hannover-Nord

         Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: H Lebensversicherung

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 56 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (teraz článok 63 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie) vykladať v tom zmysle, že bráni právnemu predpisu členského štátu, podľa ktorého sa pri vypočítavaní vymeriavacieho základu dane zo živnostenskej činnosti právnickej osoby k vymeriavaciemu základu znovu pripočítajú dividendy, ktoré pochádzajú z majetkovej účasti na zahraničných kapitálových spoločnostiach vo výške nižšej ako 10 % (rozdrobená majetková účasť), ak boli tieto dividendy v predchádzajúcom kroku výpočtu v rovnakej výške odpočítané od vymeriavacieho základu, zatiaľ čo vo vzťahu k takým dividendám, ktoré pochádzajú z rozdrobenej majetkovej účasti na kapitálových spoločnostiach so sídlom v dotknutom členskom štáte, sa pri vypočítavaní vymeriavacieho základu dane zo živnostenskej činnosti nevykonáva odpočítanie a v dôsledku toho ani (opätovné) pripočítanie dividend?


title: Vec C-260/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Erfurt (Nemecko) 19. apríla 2022 – Seven.One Entertainment Group GmbH/Corint Media GmbH

text:
               25.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Erfurt (Nemecko) 19. apríla 2022 – Seven.One Entertainment Group GmbH/Corint Media GmbH
      (Vec C-260/22)
      (2022/C 284/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Erfurt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Seven.One Entertainment Group GmbH

         Žalovaná: Corint Media GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa smernica 2001/29/ES (1) vykladať v tom zmysle, že vysielajúce organizácie sú priamo a pôvodne oprávnenými osobami s nárokom na primeranú kompenzáciu upraveným v rámci takzvanej výnimky pre rozmnoženinu na súkromné použitie podľa článku 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29/ES?

                  2.

                  Môžu byť vysielajúce organizácie v súvislosti s ich právom podľa článku 2 písm. e) smernice 2001/29/ES vylúčené z práva na primeranú kompenzáciu podľa článku 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29/ES, keďže môžu mať právo na primeranú kompenzáciu podľa článku 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29/ES aj ako výrobcovia filmu?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:

            Je dovolené všeobecné vylúčenie vysielajúcich organizácií, hoci vysielajúce organizácie v závislosti od ich konkrétnej programovej skladby nadobudnú práva výrobcov filmu len vo veľmi malom rozsahu (najmä u televíznych programov s vysokým podielom programov licencovanými tretími osobami) a niekedy nenadobudnú žiadne práva výrobcov filmu (najmä prevádzkovatelia rozhlasového vysielania)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).