title: Vec C-695/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin käräjäoikeus — Fínsko) — Metirato Oy, v likvidácii/Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2010/24/EÚ — Vzájomná pomoc pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení — Článok 13 ods. 1 — Článok 14 ods. 2 — Vymáhanie pohľadávok dožadujúceho členského štátu orgánmi dožiadaného členského štátu prostredníctvom exekučného konania — Konanie týkajúce sa žiadosti o vrátenie týchto pohľadávok do konkurznej podstaty spoločnosti usadenej v dožiadanom členskom štáte — Žalovaný v tomto konaní — Určenie)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin käräjäoikeus — Fínsko) — Metirato Oy, v likvidácii/Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet
      (Vec C-695/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2010/24/EÚ - Vzájomná pomoc pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení - Článok 13 ods. 1 - Článok 14 ods. 2 - Vymáhanie pohľadávok dožadujúceho členského štátu orgánmi dožiadaného členského štátu prostredníctvom exekučného konania - Konanie týkajúce sa žiadosti o vrátenie týchto pohľadávok do konkurznej podstaty spoločnosti usadenej v dožiadanom členskom štáte - Žalovaný v tomto konaní - Určenie)
      (2019/C 155/13)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Helsingin käräjäoikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Metirato Oy, v likvidácii

         Žalované: Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

         Výrok rozsudku

      Článok 13 ods. 1 a článok 14 ods. 2 smernice Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení sa majú vykladať jednak v tom zmysle, že sa uplatňujú na konanie smerujúce k tomu, aby sa do konkurznej podstaty spoločnosti usadenej v dožiadanom členskom štáte vrátili pohľadávky, ktoré boli predmetom vymáhania na žiadosť dožadujúceho členského štátu, pokiaľ sa toto konanie zakladá na spochybnení exekučných opatrení podľa článku 14 ods. 2, a jednak v tom zmysle, že dožiadaný členský štát v zmysle týchto ustanovení treba považovať za žalovaného v uvedenom konaní, a to bez toho, aby okolnosť, že sa suma týchto pohľadávok oddelí od majetku tohto členského štátu alebo sa s ním zlúči, mala v tomto ohľade vplyv.

         (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5. 3. 2018.


title: Vec C-724/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus — Fínsko) — Vantaan kaupunki/Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hospodárska súťaž — Článok 101 ZFEÚ — Náhrada škody spôsobenej kartelom, ktorý je podľa tohto článku zakázaný — Určenie subjektov povinných na náhradu škody — Právne nástupníctvo právnických osôb — Pojem „podnik“ — Kritérium hospodárskej kontinuity)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/11

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus — Fínsko) — Vantaan kaupunki/Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy
      (Vec C-724/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hospodárska súťaž - Článok 101 ZFEÚ - Náhrada škody spôsobenej kartelom, ktorý je podľa tohto článku zakázaný - Určenie subjektov povinných na náhradu škody - Právne nástupníctvo právnických osôb - Pojem „podnik“ - Kritérium hospodárskej kontinuity)
      (2019/C 155/14)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Vantaan kaupunki

         Žalované: Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy

         Výrok rozsudku

      Článok 101 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide vo veci samej, v ktorej všetky akcie spoločností, ktoré sa podieľali na kartelovej dohode zakázanej týmto článkom, boli získané inými spoločnosťami, ktoré zlikvidovali prvé uvedené spoločnosti a pokračovali v ich obchodnej činnosti, možno spoločnostiam nadobúdateľom pripísať zodpovednosť za ujmu spôsobenú týmto kartelom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5.3.2018.


title: Vec C-21/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — Textilis Ltd, Ozgur Keskin/Svenskt Tenn Aktiebolag (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranná známka Európskej únie — Pojem „tvar“ — Tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu — Dvojrozmerná ochranná známka — Obrazová ochranná známka predstavujúca aj dielo v zmysle autorského práva — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 7 ods. 1 písm. e) bod iii) — Nariadenie (EÚ) 2015/2424)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/12

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — Textilis Ltd, Ozgur Keskin/Svenskt Tenn Aktiebolag
      (Vec C-21/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranná známka Európskej únie - Pojem „tvar“ - Tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu - Dvojrozmerná ochranná známka - Obrazová ochranná známka predstavujúca aj dielo v zmysle autorského práva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. e) bod iii) - Nariadenie (EÚ) 2015/2424)
      (2019/C 155/15)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Svea hovrätt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Textilis Ltd, Ozgur Keskin

         Žalovaná: Svenskt Tenn Aktiebolag

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 ods. 1 písm. e) bod iii) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o [ochrannej známke Európskej únie], zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2424 zo 16. decembra 2015, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na ochranné známky, ktoré boli zapísané pred nadobudnutím platnosti tohto nariadenia č. 207/2009, zmeneného nariadením 2015/2424.

                  2.

                  Článok 7 ods. 1 písm. e) bod iii) nariadenia č. 207/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že označenie, akým je označenie dotknuté vo veci samej, tvorené dvojrozmernými dekoratívnymi vzormi, ktoré je umiestnené na výrobkoch, akými sú napríklad textílie alebo papier, nie je „tvorené výlučne tvarom“ v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


title: Vec C-134/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen — Belgicko) — Maria Vester/Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Systémy sociálneho zabezpečenia — Dávky v invalidite — Články 45 a 48 ZFEÚ — Voľný pohyb pracovníkov — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Systémy dávok, ktoré sa odlišujú podľa členských štátov — „Predchádzajúce obdobie práceneschopnosti“ — Trvanie — Poskytovanie dávky pri pracovnej neschopnosti — Nevýhody pre migrujúcich pracovníkov)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/13

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen — Belgicko) — Maria Vester/Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering
      (Vec C-134/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Systémy sociálneho zabezpečenia - Dávky v invalidite - Články 45 a 48 ZFEÚ - Voľný pohyb pracovníkov - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Systémy dávok, ktoré sa odlišujú podľa členských štátov - „Predchádzajúce obdobie práceneschopnosti“ - Trvanie - Poskytovanie dávky pri pracovnej neschopnosti - Nevýhody pre migrujúcich pracovníkov)
      (2019/C 155/16)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Maria Vester

         Žalovaný: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

         Výrok rozsudku

      Články 45 a 48 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, bránia situácii, akou je situácia vo veci samej, v ktorej pracovník po tom, čo bol práceneschopný jeden rok, bol príslušnou inštitúciou členského štátu jeho bydliska uznaný za invalida, avšak na základe právnych predpisov tohto členského štátu nemá nárok na dávku v invalidite, pričom táto príslušná inštitúcia členského štátu, v ktorom dosiahol všetky svoje doby poistenia, podmieni priznanie postavenia invalida a nárok na poskytnutie pomerných dávok v invalidite ďalším rokom pracovnej neschopnosti, ale nepoberá počas uvedeného obdobia dávku pri pracovnej neschopnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.05.2018.


title: Vec C-174/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège — Belgicko) — Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb pracovníkov — Rovnosť zaobchádzania — Daň z príjmov — Právna úprava týkajúca sa zamedzenia dvojitého zdanenia — Dôchodok poberaný v inom členskom štáte, než je členský štát miesta bydliska — Podmienky výpočtu oslobodenia od dane v členskom štáte bydliska — Čiastočná strata úžitku z určitých daňových výhod)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/14

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège — Belgicko) — Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge
      (Vec C-174/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb pracovníkov - Rovnosť zaobchádzania - Daň z príjmov - Právna úprava týkajúca sa zamedzenia dvojitého zdanenia - Dôchodok poberaný v inom členskom štáte, než je členský štát miesta bydliska - Podmienky výpočtu oslobodenia od dane v členskom štáte bydliska - Čiastočná strata úžitku z určitých daňových výhod)
      (2019/C 155/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Jean Jacob, Dominique Lennertz

         Žalovaný: État belge

         Výrok rozsudku

      Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu vnútroštátnej úpravy členského štátu, o akú ide vo veci samej, pripravujúcej svojimi účinkami manželský pár s bydliskom v tomto členskom štáte, ktorého jeden z členov poberá v inom členskom štáte dôchodok oslobodený v prvom členskom štáte od dane na základe dvojstrannej zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, o časť úžitku z daňových výhod, ktoré tento štát poskytuje

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec C-195/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim — Poľsko) — trestné konanie proti B. S. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spotrebné dane z alkoholu a alkoholických nápojov — Smernica 92/83/EHS — Článok 2 — Pojem „pivo“ — Nápoj vyrobený z mladiny získanej zo zmesi obsahujúcej viac glukózy než sladu — Kombinovaná nomenklatúra — Položky 2203 (pivo vyrobené zo sladu) alebo 2206 (ostatné kvasené nápoje))

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/14

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim — Poľsko) — trestné konanie proti B. S.
      (Vec C-195/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spotrebné dane z alkoholu a alkoholických nápojov - Smernica 92/83/EHS - Článok 2 - Pojem „pivo“ - Nápoj vyrobený z mladiny získanej zo zmesi obsahujúcej viac glukózy než sladu - Kombinovaná nomenklatúra - Položky 2203 (pivo vyrobené zo sladu) alebo 2206 (ostatné kvasené nápoje))
      (2019/C 155/18)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Piotrkowie Trybunalskim

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      B. S.

         za účasti: Prokuratura Okręgowa w Piotrkowie Trybunalskim, Łódzki Urząd Celno-Skarbowy w Łodzi, Urząd Celno-Skarbowy w Piotrkowie Trybunalskim

         Výrok rozsudku

      Článok 2 smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje sa má vykladať v tom zmysle, že medziprodukt určený na zmiešanie s nealkoholickými nápojmi, ktorý je získaný z mladiny obsahujúcej menej sladových než nesladových zložiek, do ktorej sa pridal glukózový sirup pred procesom kvasenia, možno kvalifikovať ako „pivo vyrobené zo sladu“ patriace do položky 2203 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v jej znení, ktoré vyplýva z nariadenia Komisie (EHS) č. 2587/91 z 26. júla 1991, pokiaľ organoleptické charakteristiky uvedeného výrobku zodpovedajú organoleptickým charakteristikám piva, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 25.6.2018.


title: Vec C-372/18: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nancy — Francúzsko) — Ministre de l’Action et des Comptes publics/Raymond Dreyer s manželkou (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 3 — Vecná pôsobnosť — Odvody z príjmov z majetku francúzskeho rezidenta, ktorý je poistený vo švajčiarskom systéme sociálneho zabezpečenia — Odvody určené na financovanie dvoch dávok, ktoré spravuje francúzsky Národný fond solidarity pre osobnú nezávislosť — Priama a dostatočne relevantná súvislosť s určitými časťami systému sociálneho zabezpečenia — Pojem „dávka sociálneho zabezpečenia“ — Individuálne posúdenie osobných potrieb žiadateľa — Zohľadnenie zdrojov žiadateľa pri výpočte výšky dávok)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/15

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nancy — Francúzsko) — Ministre de l’Action et des Comptes publics/Raymond Dreyer s manželkou
      (Vec C-372/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 3 - Vecná pôsobnosť - Odvody z príjmov z majetku francúzskeho rezidenta, ktorý je poistený vo švajčiarskom systéme sociálneho zabezpečenia - Odvody určené na financovanie dvoch dávok, ktoré spravuje francúzsky Národný fond solidarity pre osobnú nezávislosť - Priama a dostatočne relevantná súvislosť s určitými časťami systému sociálneho zabezpečenia - Pojem „dávka sociálneho zabezpečenia“ - Individuálne posúdenie osobných potrieb žiadateľa - Zohľadnenie zdrojov žiadateľa pri výpočte výšky dávok)
      (2019/C 155/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour administrative d’appel de Nancy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Žalovaní: Raymond Dreyer s manželkou

         Výrok rozsudku

      Článok 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že dávky, ako je individualizovaný príspevok na osobnú nezávislosť a dávka na kompenzáciu zdravotného postihnutia, sa musia na účely ich kvalifikácie ako „dávky sociálneho zabezpečenia“ v zmysle tohto ustanovenia považovať za dávky poskytované bez akéhokoľvek individuálneho posúdenia osobných potrieb príjemcu, keďže zdroje posledného uvedeného sa zohľadňujú len na účely výpočtu skutočnej výšky týchto dávok na základe objektívnych kritérií definovaných zákonom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec C-277/18: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa — Portugalsko) — Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda/Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/24

      Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa — Portugalsko) — Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda/Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
      (Vec C-277/18) (1)

      (2019/C 172/31)
      Jazyk konania: portugalčina
      Predseda piatej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec T-161/19: Žaloba podaná 11. marca 2019 — Deutsche Telekom/Parlament a Rada

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/37

      Žaloba podaná 11. marca 2019 — Deutsche Telekom/Parlament a Rada
      (Vec T-161/19)
      (2019/C 172/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deutsche Telekom (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: F. González Díaz, B. Langeheine a J. Blanco Carol, lawyers)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrh

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú;

                  —

                  zrušil článok 50 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1971 (1);

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie povinnosť nahradiť právne a iné náklady a výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s touto vecou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 50 napadnutého nariadenia je neplatný z dôvodu, že článok 114 ZFEÚ je nedostatočným právnym základom.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 50 napadnutého nariadenia je v rozpore so zásadou subsidiarity a chýba mu odôvodnenie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že článok 50 napadnutého nariadenia je v rozpore so zásadou proporcionality a chýba mu odôvodnenie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že postup vedúci k prijatiu článku 50 napadnutého nariadenia je v rozpore so zásadami pre zdokonalenie tvorby právnych predpisov.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že článok 50 napadnutého nariadenia obmedzuje základné právo žalobkyne na vlastníctvo a slobodu podnikania.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1971 z 11. decembra 2018, ktorým sa zriaďuje Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) a Agentúra na podporu orgánu BEREC (Úrad BEREC), ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2015/2120 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1211/2009 (Ú. v. EÚ L 321, 2018, s. 1).


title: Vec T-125/19: Žaloba podaná 20. februára 2019 — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (C&J)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/54

      Žaloba podaná 20. februára 2019 — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (C&J)
      (Vec T-125/19)
      (2019/C 148/52)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Clem & Jo Optique SARL (Cormicy, Francúzsko) (v zastúpení: N. Hausmann, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: C&A AG (Zug, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie C&J — prihláška č. 15 912 041

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. decembra 2018 vo veci R 1252/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  žalobkyňa tvrdí, že medzi ochrannými známkami C & A a C & J neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-377/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 — Španielske kráľovstvo/Európsky parlament (Žaloba o neplatnosť — Jazykový režim — Výberové konanie pre zmluvných zamestnancov — Výzva na vyjadrenie záujmu — Šoféri — Funkčná skupina I — Jazykové znalosti — Obmedzenie výberu druhého jazyka výberového konania na anglický, francúzsky a nemecký jazyk — Komunikačný jazyk — Nariadenie č. 1 — Služobný poriadok úradníkov — Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov — Diskriminácia na základe jazyka — Dôvod — Záujem služby)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 — Španielske kráľovstvo/Európsky parlament
      (Vec C-377/16) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Jazykový režim - Výberové konanie pre zmluvných zamestnancov - Výzva na vyjadrenie záujmu - Šoféri - Funkčná skupina I - Jazykové znalosti - Obmedzenie výberu druhého jazyka výberového konania na anglický, francúzsky a nemecký jazyk - Komunikačný jazyk - Nariadenie č. 1 - Služobný poriadok úradníkov - Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov - Diskriminácia na základe jazyka - Dôvod - Záujem služby)
      (2019/C 187/02)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego a M. A. Sampol Pucurull, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: D. Nessaf, C. Burgos a M. Rantala, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Výzva na vyjadrenie záujmu pre zmluvných zamestnancov — Funkčná skupina I — Šoféri (m/ž) — EP/CAST/S/16/2016 sa zrušuje.

                  2.

                  Databáza údajov vypracovaná na základe výzvy na vyjadrenie záujmu pre zmluvných zamestnancov — Funkčná skupina I — Šoféri (m/ž) — EP/CAST/S/16/2016 sa zrušuje.

                  3.

                  Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 314, 29.8.2016.


title: Vec C-127/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Preprava — Smernica 96/53/ES — Medzinárodná doprava — Vozidlá vyhovujúce limitným hodnotám pre hmotnosť a rozmery špecifikovaným v tejto smernici — Používanie takých vozidiel, ktoré sú registrované alebo uvedené do prevádzky v jednom členskom štáte, na území druhého členského štátu — Systém špeciálnych povolení — Články 3 a 7 — Akt o pristúpení z roku 2003 — Prechodné ustanovenia — Príloha XII, bod 8 ods. 3)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/7

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 — Európska komisia/Poľská republika
      (Vec C-127/17) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Preprava - Smernica 96/53/ES - Medzinárodná doprava - Vozidlá vyhovujúce limitným hodnotám pre hmotnosť a rozmery špecifikovaným v tejto smernici - Používanie takých vozidiel, ktoré sú registrované alebo uvedené do prevádzky v jednom členskom štáte, na území druhého členského štátu - Systém špeciálnych povolení - Články 3 a 7 - Akt o pristúpení z roku 2003 - Prechodné ustanovenia - Príloha XII, bod 8 ods. 3)
      (2019/C 187/08)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Kamejsza-Kozłowska a J. Sawicka, splnomocnení zástupcovia, za pomoci J. Waszkiewicz, expert)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Poľská republika si tým, že od prepravcov vyžaduje špeciálne povolenia na premávku po niektorých verejných cestách, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z ustanovení článkov 3 a 7 smernice Rady 96/53/ES z 25. júla 1996, ktorou sa v spoločenstve stanovujú najväčšie prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/719 z 29. apríla 2015, v spojení s bodmi 3.1 a 3.4 prílohy I k uvedenej smernici 96/53.

                  2.

                  Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec C-253/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) 26. marca 2019 — MH, NI/OJ, Novo Banco, S.A.

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) 26. marca 2019 — MH, NI/OJ, Novo Banco, S.A.
      (Vec C-253/19)
      (2019/C 206/33)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal da Relação de Guimarães

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: MH, NI

         Odporcovia v odvolacom konaní: OJ, Novo Banco, S.A.

         Prejudiciálna otázka

      Majú súdy členského štátu na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2015/848 (1) právomoc začať hlavné insolvenčné konanie týkajúce sa štátneho príslušníka, ktorého jediná nehnuteľnosť sa nachádza v uvedenom štáte, aj keď tento štátny príslušník, ako aj jeho najbližší rodinní príslušníci majú obvyklý pobyt v inom členskom štáte, kde je tento štátny príslušník zamestnaný?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/848 z 20. mája 2015 o insolvenčnom konaní (Ú. v. EÚ L 141, 2015, s. 19).


title: spojené veci C-119/18 až C-121/18: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 21. marca 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo — Španielsko) — Telefónica Móviles España SAU (C-119/18), Orange España SAU (C-120/18), Vodafone España SAU (C-121/18)/Tribunal Económico-Administrativo Central (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2002/20/ES — Článok 6 ods. 1 a časť A prílohy — Povolenie na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby — Telekomunikační operátori — Zemepisné pokrytie väčšieho územia ako územia autonómneho spoločenstva — Ročný finančný príspevok — Účasť na financovaní Corporación de Radio y Televisión Española)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/13

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 21. marca 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo — Španielsko) — Telefónica Móviles España SAU (C-119/18), Orange España SAU (C-120/18), Vodafone España SAU (C-121/18)/Tribunal Económico-Administrativo Central
      (spojené veci C-119/18 až C-121/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2002/20/ES - Článok 6 ods. 1 a časť A prílohy - Povolenie na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby - Telekomunikační operátori - Zemepisné pokrytie väčšieho územia ako územia autonómneho spoločenstva - Ročný finančný príspevok - Účasť na financovaní Corporación de Radio y Televisión Española)
      (2019/C 220/17)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Telefónica Móviles España SAU (C-119/18), Orange España SAU (C-120/18), Vodafone España SAU (C-121/18)

         Žalovaný: Tribunal Económico-Administrativo Central

         Výrok

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) sa má vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti tejto smernice nepatrí ročný finančný príspevok, akým je príspevok v spore vo veci samej, uložený telekomunikačným podnikom pôsobiacim v Španielsku, ktoré majú zemepisné pokrytie väčšieho územia ako územia autonómneho spoločenstva, na účely účasti na financovaní verejnoprávneho vysielania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec C-305/18: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus, Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps/Presidenza del Consiglio dei Ministri a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2008/98/ES — Zhodnocovanie alebo zneškodňovanie odpadov — Zavedenie integrovaného systému odpadového hospodárstva zaručujúceho vnútroštátnu sebestačnosť — Vybudovanie spaľovacích zariadení alebo zvýšenie kapacity existujúcich zariadení — Kvalifikácia spaľovacích zariadení ako „strategickej infraštruktúry a zástavby mimoriadneho národného významu“ — Rešpektovanie zásady „hierarchie odpadového hospodárstva“ — Smernica 2001/42/ES — Nevyhnutnosť vykonať „environmentálne posudzovanie“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/17

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus, Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps/Presidenza del Consiglio dei Ministri a i.
      (Vec C-305/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2008/98/ES - Zhodnocovanie alebo zneškodňovanie odpadov - Zavedenie integrovaného systému odpadového hospodárstva zaručujúceho vnútroštátnu sebestačnosť - Vybudovanie spaľovacích zariadení alebo zvýšenie kapacity existujúcich zariadení - Kvalifikácia spaľovacích zariadení ako „strategickej infraštruktúry a zástavby mimoriadneho národného významu“ - Rešpektovanie zásady „hierarchie odpadového hospodárstva“ - Smernica 2001/42/ES - Nevyhnutnosť vykonať „environmentálne posudzovanie“)
      (2019/C 230/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus, Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps

         Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lazio, Regione Toscana, Regione Lombardia

         za účasti: Associazione Mamme per la Salute e l’Ambiente Onlus, Comitato Donne 29 Agosto

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Zásada „hierarchie odpadového hospodárstva“, tak ako je vyjadrená v článku 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc, sa má s prihliadnutím na článok 13 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá kvalifikuje zariadenia na spaľovanie odpadu ako „strategickú infraštruktúru a zástavbu mimoriadneho národného významu“, pokiaľ je táto právna úprava zlučiteľná s ostatnými ustanoveniami tejto smernice, ktoré stanovujú konkrétnejšie povinnosti.

                  2.

                  Článok 2 písm. a), článok 3 ods. 1 a článok 3 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, sa majú vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, zložená zo základných predpisov a vykonávacích predpisov, ktorá stanovuje zvýšenie kapacity existujúcich zariadení na spaľovanie odpadu a predpokladá vybudovanie nových zariadení tohto druhu, patrí pod pojem „plány a programy“ v zmysle tejto smernice, keďže môže mať významné environmentálne účinky a v dôsledku toho musí podliehať predchádzajúcemu environmentálnemu posudzovaniu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec T-690/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — Enrico Colombo a Corinti Giacomo/Komisia („Verejné zákazky práce — Verejné obstarávanie — SVS v Ispre — Stavebné a údržbové práce na vodovodnom potrubí a rozvodní pre diaľkové kúrenie/chladenie — Odmietnutie ponuky uchádzača — Žaloba o neplatnosť — Žaloba na náhradu škody — Povinnosť uviesť odôvodnenie“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — Enrico Colombo a Corinti Giacomo/Komisia
      (Vec T-690/16) (1)

      („Verejné zákazky práce - Verejné obstarávanie - SVS v Ispre - Stavebné a údržbové práce na vodovodnom potrubí a rozvodní pre diaľkové kúrenie/chladenie - Odmietnutie ponuky uchádzača - Žaloba o neplatnosť - Žaloba na náhradu škody - Povinnosť uviesť odôvodnenie“)
      (2019/C 230/32)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

      Žalobcovia: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Taliansko) a Corinti Giacomo (Ispra, Taliansko) (v zastúpení: R. Colombo a G. Turri, advokáti)
      Žalované: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Delaude, L. Di Paolo a P. Rosa Plaza, neskôr S. Delaude a L. Di Paolo napokon S. Delaude a A. Spina, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh, podaný na základe článku 263 ZFEÚ, v podstate na zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými sa odmieta ponuka predložená žalobcami v rámci verejného obstarávania JRC/IPR/2016/C4/0002/OC, týkajúceho sa rámcovej dohody na vybudovanie a údržbu vodovodného potrubia a rozvodní pre diaľkové kúrenie/chladenie v Spoločnom výskumnom stredisku (SVS) v Ispre (Taliansko), a zadáva sa táto zákazka inému uchádzačovi, a ďalej návrh podaný na základe článku 268 ZFEÚ, na náhradu škody, ktorú žalobcovia údajne utrpeli v dôsledku týchto rozhodnutí

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Enrico Colombo SpA a Giacomo Corinti sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-315/19: Žaloba podaná 22. mája 2019 — BT/Komisia

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/35

      Žaloba podaná 22. mája 2019 — BT/Komisia
      (Vec T-315/19)
      (2019/C 246/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: BT (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 20. júla 2018, ktorým bolo žalobcovi odmietnuté priznanie pozostalostného dôchodku,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti podmienky dĺžky trvania manželstva po dobu piatich rokov stanovenej v článku 20 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej Únie, a to po prvé tým, že vytvára svojvoľnú diskrimináciu medzi úradníkmi v aktívnom služobnom pomere a úradníkmi na dôchodku. Po druhé žalobca zastáva názor, že ak je kritérium minimálnej doby trvania jedného roku prijaté na účel boja proti fingovaným manželstvám, minimálna doba piatich rokov je ako taká svojvoľná, neprimeraná a nespravodlivá. Po tretie, takáto podmienka má takú povahu, že nespravodlivo vylučuje manžela alebo manželku zosnulého úradníka, s ktorým ich predsa spájali plány na spoločný život, z nároku na pozostalostný dôchodok.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 d Služobného poriadku úradníkov Európskej Únie.


title: Vec T-272/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — EBM Technologies/EUIPO (MobiPACS) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MobiPACS — Absolútny dôvod zamietnutia — Slogan — Úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — EBM Technologies/EUIPO (MobiPACS)
      (Vec T-272/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MobiPACS - Absolútny dôvod zamietnutia - Slogan - Úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 255/53)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: EBM Technologies, Inc. (Tchaj-pej, Taiwan) (v zastúpení: J. Liesegang, M. Jost a N. Lang, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: K. Markakis, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. februára 2018 (vec R 2145/2017-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia MobiPACS ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. februára 2018 (vec R 2145/2017-2) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 25.6.2018.


title: Vec T-346/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Ceravolo/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/53

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Ceravolo/Parlament
      (Vec T-346/19)
      (2019/C 263/60)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Domenico Ceravolo (Noventa Padovana, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  po zistení protiprávnosti — z dôvodu porušenia zásad legitímnej dôvery, ochrany nadobudnutých práv, primeranosti, proporcionality zákonnosti, článkov 6 a 14 EDĽP a článku 1 dodatkového protokolu 1 EDĽP, ako aj článkov 27 a 28 Štatútu poslancov Európskeho parlamentu, článkov 75 a 76 jeho vykonávacích predpisov — zrušil oznámenie generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutia Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec C-608/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Skatteverket/Holmen AB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z príjmov právnických osôb — Skupina spoločností — Sloboda usadiť sa — Odpočítanie strát dcérskej spoločnosti nerezidenta — Pojem „konečné straty“ — Uplatnenie na dcérsku spoločnosť nižšieho stupňa — Právna úprava štátu sídla materskej spoločnosti vyžadujúca priame vlastníctvo dcérskej spoločnosti — Právna úprava štátu sídla dcérskej spoločnosti obmedzujúca započítanie strát a zakazujúca ho v roku likvidácie)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Skatteverket/Holmen AB
      (Vec C-608/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z príjmov právnických osôb - Skupina spoločností - Sloboda usadiť sa - Odpočítanie strát dcérskej spoločnosti nerezidenta - Pojem „konečné straty“ - Uplatnenie na dcérsku spoločnosť nižšieho stupňa - Právna úprava štátu sídla materskej spoločnosti vyžadujúca priame vlastníctvo dcérskej spoločnosti - Právna úprava štátu sídla dcérskej spoločnosti obmedzujúca započítanie strát a zakazujúca ho v roku likvidácie)
      (2019/C 270/06)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Skatteverket

         Žalovaný: Holmen AB

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Pojem konečné straty dcérskej spoločnosti nerezidenta v zmysle bodu 55 rozsudku z 13. decembra 2005, Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763), sa neuplatňuje na dcérsku spoločnosť nižšieho stupňa, pokiaľ všetky spoločnosti stojace medzi materskou spoločnosťou požadujúcou skupinovú úľavu a dcérskou spoločnosťou nižšieho stupňa, ktorá utrpela straty, ktoré sa pravdepodobne budú považovať za konečné, nemajú sídlo v tom istom členskom štáte.

                  2.

                  Na účely posúdenia konečnej povahy strát dcérskej spoločnosti nerezidenta v zmysle bodu 55 rozsudku z 13. decembra 2005, Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763), skutočnosť, že členský štát, do ktorého dcérska spoločnosť patrí, nepovoľuje prevod strát jednej spoločnosti na druhú zdaniteľnú osobu v roku likvidácie, nie je rozhodujúca, pokiaľ materská spoločnosť nepreukáže, že nemôže zhodnotiť tieto straty najmä prostredníctvom postúpenia, tak, že ich daňovo zohľadní tretia strana v budúcich zdaniteľných obdobiach.

                  3.

                  Za predpokladu, že sa okolnosť uvedená v bode 2 stane relevantnou, nie je dôležité opatrenie, prostredníctvom ktorého právne predpisy štátu dcérskej spoločnosti, ktorá vykazuje straty, ktoré by sa mohli pravdepodobne kvalifikovať ako konečné, mali za následok, že časť strát sa nemohla započítať voči riadnym ziskom stratovej dcérskej spoločnosti alebo voči ziskom, ktoré dosiahol iný subjekt tej istej skupiny.

         (1)  Ú. v. EÚ C 5, 8.1.2018.


title: Vec C-660/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2019 — RF/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Podanie žaloby faxom — Podanie originálu žaloby do kancelárie Všeobecného súdu po uplynutí lehoty — Zdržanie pri poštovom doručovaní — Inštitút „náhody alebo vyššej moci“)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2019 — RF/Európska komisia
      (Vec C-660/17 P) (1)

      (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Podanie žaloby faxom - Podanie originálu žaloby do kancelárie Všeobecného súdu po uplynutí lehoty - Zdržanie pri poštovom doručovaní - Inštitút „náhody alebo vyššej moci“)
      (2019/C 270/07)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: RF (v zastúpení: K. Komar-Komarowski, prawny poradca)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Szczodrowski, G. Meessen a I. Rogalski, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žiadosť o pripustenie nových dôkazov sa zamieta.

                  2.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  3.

                  RF znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec C-1/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa — Lotyšsko) — „Oribalt Riga“ SIA, predtým „Oriola Riga“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 30 ods. 2 písm. b) a c) — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 152 ods. 1 písm. a) a b) — Určenie colnej hodnoty tovaru — Pojem „podobný tovar“ — Lieky — Zohľadnenie každého faktora, ktorý môže mať vplyv na hospodársku hodnotu dotknutého lieku — Lehota deväťdesiatich dní, v ktorej sa má dovážaný tovar predať v Európskej únii — Záväzná lehota — Nezohľadnenie obchodných zliav)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/8

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa — Lotyšsko) — „Oribalt Riga“ SIA, predtým „Oriola Riga“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-1/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 30 ods. 2 písm. b) a c) - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 152 ods. 1 písm. a) a b) - Určenie colnej hodnoty tovaru - Pojem „podobný tovar“ - Lieky - Zohľadnenie každého faktora, ktorý môže mať vplyv na hospodársku hodnotu dotknutého lieku - Lehota deväťdesiatich dní, v ktorej sa má dovážaný tovar predať v Európskej únii - Záväzná lehota - Nezohľadnenie obchodných zliav)
      (2019/C 270/09)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: „Oribalt Riga“ SIA, predtým „Oriola Riga“ SIA

         Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 30 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996, sa má vykladať v tom zmysle, že ak je colná hodnota tovaru, ako sú predmetné lieky v spore vo veci samej, vypočítaná podľa deduktívnej metódy stanovenej v tomto ustanovení, príslušná vnútroštátna colná správa musí na účely identifikovania „podobného tovaru“ zohľadniť každý relevantný faktor, ako je zloženie tohto tovaru, jeho zameniteľná povaha z hľadiska jeho účinkov a jeho obchodná zameniteľnosť, čím vykoná jeho vecné posúdenie pri zohľadnení každého faktora, ktorý môže mať vplyv na skutočnú hospodársku hodnotu uvedeného tovaru, vrátane postavenia dovážaného tovaru a jeho výrobcu na trhu.

                  2.

                  Článok 152 ods. 1 písm. b) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, sa má vykladať v tom zmysle, že na určenie jednotkovej ceny dovážaného tovaru podľa metódy stanovenej v článku 30 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 2913/92, zmeneného nariadením č. 82/97, je lehota deväťdesiatich dní, v ktorej sa má dovážaný tovar predať v Európskej únii, stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2454/93, záväznou lehotou.

                  3.

                  Článok 30 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 2913/92, zmeneného nariadením č. 82/97, sa má vykladať v tom zmysle, že pri určení colnej hodnoty dovážaného tovaru podľa tohto ustanovenia nemožno zohľadniť zľavy z predajnej ceny tohto tovaru.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec C-41/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Taliansko) — Meca Srl/Comune di Napoli (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Smernica 2014/24/EÚ — Článok 57 ods. 4 písm. c) a g) — Verejné obstarávanie na služby — Nepovinné dôvody vylúčenia z účasti na postupe verejného obstarávania — Závažné odborné pochybenie spochybňujúce bezúhonnosť hospodárskeho subjektu — Predčasné ukončenie predchádzajúcej zmluvy v dôsledku nedostatkov pri jej plnení — Podanie žaloby, ktoré až do skončenia súdneho konania bráni verejnému obstarávateľovi v posúdení porušenia zmluvy)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Taliansko) — Meca Srl/Comune di Napoli
      (Vec C-41/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 57 ods. 4 písm. c) a g) - Verejné obstarávanie na služby - Nepovinné dôvody vylúčenia z účasti na postupe verejného obstarávania - Závažné odborné pochybenie spochybňujúce bezúhonnosť hospodárskeho subjektu - Predčasné ukončenie predchádzajúcej zmluvy v dôsledku nedostatkov pri jej plnení - Podanie žaloby, ktoré až do skončenia súdneho konania bráni verejnému obstarávateľovi v posúdení porušenia zmluvy)
      (2019/C 270/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Meca Srl

         Žalovaná: Comune di Napoli

         za účasti: Sirio Srl

         Výrok rozsudku

      Článok 57 ods. 4 písm. c) a g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej podanie žaloby proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa o predčasnom ukončení zmluvy o verejnej zákazke z dôvodu závažných nedostatkov pri jej vykonávaní bráni verejnému obstarávateľovi, ktorý vyhlási nové verejné obstarávanie, aby v štádiu výberu uchádzačov vykonal akékoľvek posúdenie spoľahlivosti hospodárskeho subjektu, ktorého sa týka toto predčasné ukončenie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-72/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona — Španielsko) — Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 4 bod 1 — Zásada nediskriminácie — Verejný sektor vzdelávania — Vnútroštátne predpisy priznávajúce príplatok k platu jedine učiteľom zamestnaným v rámci pracovnoprávneho vzťahu na dobu neurčitú ako stáli úradníci — Vylúčenie učiteľov zamestnaných ako zmluvní zamestnanci na dobu určitú vo verejnoprávnom režime — Pojem „objektívne dôvody“ — Prvky vlastné postaveniu stáleho úradníka)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/10

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona — Španielsko) — Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra
      (Vec C-72/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 bod 1 - Zásada nediskriminácie - Verejný sektor vzdelávania - Vnútroštátne predpisy priznávajúce príplatok k platu jedine učiteľom zamestnaným v rámci pracovnoprávneho vzťahu na dobu neurčitú ako stáli úradníci - Vylúčenie učiteľov zamestnaných ako zmluvní zamestnanci na dobu určitú vo verejnoprávnom režime - Pojem „objektívne dôvody“ - Prvky vlastné postaveniu stáleho úradníka)
      (2019/C 270/11)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Daniel Ustariz Aróstegui

         Žalovaný: Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

         Výrok rozsudku

      Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá vyhradzuje nárok na príplatok k platu učiteľom zamestnaným v rámci pracovnoprávneho vzťahu na dobu neurčitú ako stáli úradníci, pričom vylučuje predovšetkým učiteľov zamestnaných ako zmluvní zamestnanci vo verejnoprávnom režime na dobu určitú, pokiaľ je splnenie určitej doby služby jedinou podmienkou priznania tohto príplatku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018..


title: Vec C-100/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Línea Directa Aseguradora SA/Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Smernica 2009/103/ES — Článok 3 prvý odsek — Pojem „prevádzka vozidiel“ — Škoda na majetku spôsobená na nehnuteľnosti požiarom vozidla stojaceho v súkromnej garáži tejto nehnuteľnosti — Krytie povinným poistením)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/11

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Línea Directa Aseguradora SA/Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
      (Vec C-100/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel - Smernica 2009/103/ES - Článok 3 prvý odsek - Pojem „prevádzka vozidiel“ - Škoda na majetku spôsobená na nehnuteľnosti požiarom vozidla stojaceho v súkromnej garáži tejto nehnuteľnosti - Krytie povinným poistením)
      (2019/C 270/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Línea Directa Aseguradora SA

         Žalovaná: Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

         Výrok rozsudku

      Článok 3 prvý odsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „prevádzka vozidiel“ uvedený v tomto ustanovení sa vzťahuje na situáciu, ako je situácia vo veci samej, v ktorej sa vznietilo vozidlo používané v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku, zaparkované v súkromnej garáži budovy, čím vyvolalo požiar, ktorého príčinou bol elektrický skrat tohto vozidla a ktorý poškodil túto budovu, hoci uvedené vozidlo sa viac ako 24 hodín pred vznikom požiaru nepohybovalo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec C-291/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București — Rumunsko) — Grup Servicii Petroliere SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 148 písm. a) a c) — Oslobodenie od dane pri medzinárodnej doprave — Dodanie samozdvíhacích námorných vrtných plošín — Pojem „plavidlá určené na plavbu na otvorenom mori“ — Rozsah)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București — Rumunsko) — Grup Servicii Petroliere SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Vec C-291/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 148 písm. a) a c) - Oslobodenie od dane pri medzinárodnej doprave - Dodanie samozdvíhacích námorných vrtných plošín - Pojem „plavidlá určené na plavbu na otvorenom mori“ - Rozsah)
      (2019/C 270/13)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Grup Servicii Petroliere SA

         Žalovaní: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Výrok rozsudku

      Článok 148 písm. a) a c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „plavidlá používané na plavbu na otvorenom mori“, ktorý je tam uvedený, sa neuplatňuje na dodanie plávajúcich konštrukcií, ako sú samozdvíhacie námorné vrtné plošiny takého typu, o aké ide vo veci samej, ktoré sa používajú prevažne v nehybnej pozícii, na ťažbu ložísk uhľovodíkov v mori.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec C-404/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen — Belgicko) — Tine Vandenbon, Jamina Hakelbracht, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2006/54/ES — Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami — Prístup k zamestnaniu a pracovné podmienky — Článok 24 — Ochrana pred postihujúcimi opatreniami — Odmietnutie uchádzačky o zamestnanie z dôvodu jej tehotenstva — Zamestnanec, ktorý intervenoval v prospech tejto uchádzačky — Prepustenie zamestnanca)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen — Belgicko) — Tine Vandenbon, Jamina Hakelbracht, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen/WTG Retail BVBA
      (Vec C-404/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2006/54/ES - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami - Prístup k zamestnaniu a pracovné podmienky - Článok 24 - Ochrana pred postihujúcimi opatreniami - Odmietnutie uchádzačky o zamestnanie z dôvodu jej tehotenstva - Zamestnanec, ktorý intervenoval v prospech tejto uchádzačky - Prepustenie zamestnanca)
      (2019/C 270/14)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Tine Vandenbon, Jamina Hakelbracht, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

         Žalovaná: WTG Retail BVBA

         Výrok rozsudku

      Článok 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je právna úprava vo veci samej, podľa ktorej v situácii, keď osoba, ktorá sa považuje za obeť diskriminácie na základe pohlavia, podala sťažnosť, zamestnanec, ktorý ju v tomto kontexte podporoval, je chránený pred postihujúcimi opatreniami prijatými zamestnávateľom iba vtedy, ak vystupoval v postavení svedka v rámci preskúmania tejto sťažnosti a ak jeho svedectvo zodpovedá formálnym požiadavkám stanoveným uvedenou právnou úpravou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 311, 3.9.2018.


title: Vec C-313/19 P: Odvolanie podané 15. apríla 2019: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. februára 2019 vo veci T-125/18, Associazione GranoSalus/Komisia

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/13

      Odvolanie podané 15. apríla 2019: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. februára 2019 vo veci T-125/18, Associazione GranoSalus/Komisia
      (Vec C-313/19 P)
      (2019/C 270/15)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (v zastúpení: G. Dalfino, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu je založené na porušení článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkami 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach.

                  2.

                  Odvolateľka v prvom rade tvrdí, že došlo k porušeniu článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ tým, že Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že Associazione Nazionale GranoSalus má aktívnu legitimáciu z titulu samostatnej aktívnej legitimácie jeho členov a to v rozsahu, v akom sa ich napadnuté vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 2017/2324 „priamo týka… a nevyžaduj[e] vykonávacie opatrenia“.
                  V tejto súvislosti združenie tvrdilo, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia pri uplatnení predmetného ustanovenia tým, že sa domnieval, že podmienka osobnej dotknutosti nebola splnená, keďže „napadnutý akt sa údajne dotýka niektorých členov odvolateľky práve v ich všeobecnom postavení spotrebiteľov a občanov Únie (bod 57 uznesenia).
                  Takáto kvalifikácia členov odvolateľky GranoSalus je však nesprávna z hľadiska stanov združenia, ktoré uvádzajú, že jej členovia a prostredníctvom nich združenie, sú nositeľmi a podporovateľmi záujmu na ochrane spotrebiteľov a poľnohospodárskych výrobcov prostredníctvom vykonania okrem iného činností ‚ktorých cieľom je bojovať, predovšetkým na úrovni Únie, proti prípadnému zvýšeniu úrovne mykotoxínov a iných znečisťujúcich látok na účely ochrany zdravia spotrebiteľov a najmä detí‘.
                  Keďže podmienka osobnej dotknutosti bola splnená a táto podmienka je kumulatívna vo vzťahu k podmienke priamej dotknutosti, Všeobecný súd nesprávne rozhodol o tejto otázke, tým, že ju nezohľadnil.

                  3.

                  Združenie taktiež tvrdilo, že Všeobecný súd sa vo svojom uznesení nesprávne domnieval, že podmienka priamej dotknutosti potrebná na prípustnosť, v súlade s článkom 263 štvrtým odsekom poslednou časťou vety ZFEÚ nebola splnená z dôvodu, že existujú údajné vnútroštátne opatrenia napadnutého vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 2017/2324, pričom odôvodnil svoje rozhodnutie podľa tohto aspektu ‚obnovením povolenia na uvedenie prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich účinnú látku »glyfozát« na trh, udelených členskými štátmi‘ takýchto aktov, ktoré boli považované za predstavujúce ‚vykonávacie opatrenia napadnutého aktu v zmysle článku 263 štvrtého odseku poslednej časti vety ZFEÚ‘ (body 84 a 85 napadnutého uznesenia).
                  Nesprávnosť tohto posúdenia vyplývajú zo skutočností, preukázaných v týchto aktoch, že členský štát, v ktorom má združenie a jeho členovia sídlo (Taliansko), vykonal nariadenie (EÚ) 2017/2324 prostredníctvom oznámenia Ministerstva zdravotníctva z 19. decembra 2017, na základe ktorého došlo k automatickému obnoveniu povolenia účinnej látky ‚glyfozát‘ na obdobie nepresahujúce päť rokov, pričom sa zároveň predĺžili povolenia týkajúce sa prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich glyfozát do 15 decembra 2022, bez akéhokoľvek diskrečného posúdenia, aj pokiaľ ide o technické požiadavky uvedené v prílohách I a II nariadenia (EÚ) 2017/2324.
                  Združenie v tejto súvislosti tvrdilo, že aj keby sa považovalo oznámenie ministerstva z 19. decembra 2017 za vykonávacie opatrenie, Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že proti tomuto istému oznámeniu nemohla byť podaná žaloba na vnútroštátne súdy, pretože to vylučujú talianske právne predpisy a príslušná judikatúra [Consiglio di Stato (Štátna rada), rozsudok č. 6243 z 9. novembra 2005].

                  4.

                  Združenie preto namieta uznesenie z dôvodu porušenia článku 263 štvrtého odseku poslednej časti vety ZFEÚ z dôvodu, že Všeobecný súd nezohľadnil predmet sporu, ako bol vymedzený v návrhu na začatie konania. Združenie v tejto súvislosti uvádza, že Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že priame účinky, ktoré malo napadnuté nariadenie na združenie a prostredníctvom tohto združenia na jeho členov, vyplývajú z potenciálne karcinogénnej povahy účinnej látky ‚glyfozát‘ [pozri štúdiu Medzinárodnej agentúry pre výskum rakoviny uverejnenú 20. marca 2015, ktorú napadnuté nariadenie (EÚ) 2017/2324 nezohľadnilo], ktorého posúdenie patrí do výlučnej právomoci Európskej únie a nemôže byť predmetom povolenia, ktoré patrí do právomoci členských štátov, a to z dôvodu, že vnútroštátne povolenie prípravku na ochranu rastlín nezahŕňa žiadne posúdenie, pokiaľ ide o účinnú látku ‚glyfozát‘, ktorá už bola ‚na vstupe‘ povolená Európskou úniou, čo v dôsledku toho vylučuje, aby malo Taliansko právomoc povoliť alebo zamietnuť uvedenie prípravkov na liečenie rastlín na trh odkazom na účinnú látku ‚glyfozát‘. V prejednávanej veci Všeobecný súd skúmal podmienky stanovené v článku 296 štvrtom odseku poslednej časti vety ZFEÚ, pričom nezohľadnil tvrdenia predložené v rámci sporu, konkrétne, že rezíduá glyfozátu sa nachádzajú v podzemných vodách, v potravinách (cestoviny) a v pôde, čím vzniká ujma, ktorú uvedenie takejto látky na trh spôsobuje územiu, občanom členských štátov a záujmom, ktoré zastáva združenie a prostredníctvom neho jeho členovia.
                  Všeobecný súd teda mal skúmať vplyv v zmysle vyššie uvedeného článku 263 vo vzťahu k tejto okolnosti a ustanoveniam stanov združenia, ako aj vo vzťahu k postaveniu jeho členov, čo vo svojom uznesení nevykonal.

                  5.

                  Na základe vyššie uvedených úvah združenie spochybňuje výklad článku 263 štvrtého odseku poslednej časti vety ZFEÚ prvostupňového súdu, ktorý zbavuje toto ustanovenie účinku a je v rozpore s úmyslom normotvorcu Únie. V tejto súvislosti odvolateľka odkazuje na úvahy generálnych advokátov v rôznych veciach (pozri najmä návrhy vo veci C-456/13 P; vo veci C-583/11 P; a v spojených veciach C-622/16 P až C-624/16 P), podľa ktorých takýto reštriktívny výklad zbavuje článok 263 zmyslu a konkrétneho účinku.
                  Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy združenie tvrdí, že výklad článku 263 štvrtého odseku poslednej časti vety ZFEÚ, ktorý poskytol Všeobecný súd v napadnutom uznesení je zjavne v rozpore s článkom 47 Charty základných práv („Každý, koho práva a slobody zaručené právom Únie sú porušené, má za podmienok ustanovených v tomto článku právo na účinný prostriedok nápravy pred súdom. Každý má právo na to, aby jeho záležitosť bola spravodlivo… prejednaná…“) a s článkom 6 (Právo na spravodlivé súdne konanie) a článkom 13 (Právo na účinný opravný prostriedok) Európskeho dohovoru o ľudských právach, čo bráni predpokladanej možnosti obrátiť sa na Všeobecný súd z dôvodu priamej dotknutosti v takomto prípade a neodôvodňuje poškodzuje systém ochrany práv zavedený právom Únie.

         Návrhy

      Associazione GranoSalus navrhuje, aby Súdny dvor zrušil uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2019 vo veci T-125/18 — v ktorom vyhlásil žalobu za neprípustnú a odmietol aktívnu legitimáciu členov združenia jednak z dôvodu údajnej neexistencie osobného dotknutia týchto členov napadnutým nariadením, a jednak z dôvodu neexistencie vnútroštátnych vykonávacích opatrení, ktoré taktiež vylučovali priame dotknutie — a v dôsledku toho vyhlásil žalobu na neplatnosť vykonávacieho nariadenia (EÚ) 207/2324, ako aj v nej uvedené návrhy, vrátane vyšetrovacích opatrení, za prípustné a vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci samej.


title: Vec C-336/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 18. apríla 2019 — Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België a i., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW a i., ďalší účastníci konania: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA a i., Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 18. apríla 2019 — Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België a i., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW a i., ďalší účastníci konania: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA a i., Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)
      (Vec C-336/19)
      (2019/C 270/16)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Grondwettelijk Hof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België a i., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW a i.

         Ďalší účastníci konania: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA a i., Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 26 ods. 2 prvý pododsek písm. c) nariadenia Rady č. 1099/2009 z 24. septembra 2009 o ochrane zvierat počas usmrcovania (1) vykladať v tom zmysle, že členským štátom je umožnené, aby odchylne od výnimky upravenej v článku 4 ods. 4 tohto nariadenia a na účel zlepšenia dobrých životných podmienok zvierat prijali predpisy, aké sú ustanovené v Decreet van het Vlaamse Gewest van 7 juli 2017 houdende wijziging van de wet van 14 augustus 1986 betreffende de bescherming en het welzijn der dieren, wat de toegelaten methodes voor het slachten van dieren betreft (dekrét Flámskeho regiónu zo 7. júla 2017, ktorým sa mení zákon zo 14. augusta 1986 o ochrane a dobrých životných podmienkach zvierat, pokiaľ ide o povolené metódy zabíjania zvierat), ktoré na jednej strane stanovujú zákaz zabíjania zvierat bez omráčenia, ktorý platí aj pre zabíjanie vykonávané v rámci náboženského rituálu, a na druhej strane zavádza alternatívnu techniku omračovania pre zabíjanie vykonávané v rámci náboženského rituálu takým spôsobom, že omráčenie musí byť zvratné a nesmie spôsobiť smrť zvieraťa?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku kladná: Porušuje článok 26 ods. 2 prvý pododsek písm. c) vyššie uvedeného nariadenia v prípade výkladu v zmysle prvej prejudiciálnej otázky článok 10 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie?

                  3.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku kladná: Porušuje článok 26 ods. 2 prvý pododsek písm. c) v spojení s článkom 4 ods. 4 vyššie uvedeného nariadenia, v prípade výkladu v zmysle prvej prejudiciálnej otázky, články 20, 21 a 22 Charty základných práv Európskej únie, keďže pre zabíjanie zvierat osobitným spôsobom podľa náboženských rituálov je stanovená len výnimka z povinnosti omračovania zvierat, ktorá je viazaná na podmienky (článok 4 ods. 4 v spojení s článkom 26 ods. 2), zatiaľ čo pre usmrtenie zvierat v rámci poľovníckych činností, rybolovu, kultúrnych alebo športových podujatí sú z dôvodov uvedených v odôvodneniach nariadenia stanovené pravidlá, podľa ktorých tieto činnosti nespadajú do rozsahu pôsobnosti nariadenia, respektíve nepodliehajú povinnosti omračovania zvierat v prípade usmrcovania (článok 1 ods. 1 druhý a tretí pododsek)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 303, 2009, s. 1.


title: Vec C-360/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 3. mája 2019 — Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 3. mája 2019 — Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt
      (Vec C-360/19)
      (2019/C 270/17)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Crown Van Gelder BV

         Odporca: Autoriteit Consument en Markt

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 37 ods. 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie priznáva právo na podanie sťažnosti voči prevádzkovateľovi vnútroštátnej siete (prevádzkovateľovi prenosovej sústavy) aj dotknutej osobe, ktorá nemá pripojenie do siete tohto prevádzkovateľa siete (prevádzkovateľa prenosovej sústavy), ale je pripojená výlučne do regionálnej siete (distribučnej sústavy), v ktorej sa preprava elektriny zastavila z dôvodu prerušenia vo vnútroštátnej sieti (v prenosovej sústave), ktorá zásobuje regionálnu sieť (distribučnú sústavu)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55.


title: Vec C-372/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgicko) 10. mája 2019 — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)/Weareone.World BVBA, Wecandance NV

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgicko) 10. mája 2019 — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)/Weareone.World BVBA, Wecandance NV
      (Vec C-372/19)
      (2019/C 270/19)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (SABAM)

         Žalovaní: Weareone.World BVBA, Wecandance NV

         Prejudiciálne otázky

      Má sa článok 102 ZFEÚ, prípadne v spojení s článkom 16 smernice 2014/26/EÚ (1)„o kolektívnej správe autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom a o poskytovaní multiteritoriálnych licencií na práva na hudobné diela na online využívanie na vnútornom trhu“ vykladať v tom zmysle, že k zneužívaniu dominantného postavenia dochádza, ak organizácia kolektívnej správy autorských práv, ktorá má v členskom štáte faktické monopolné postavenie, uplatňuje voči usporiadateľom hudobných podujatí za právo na verejný prenos hudobných diel schému odmeňovania, ktorá je okrem iného založená na výške obratu a

                  1.

                  vychádza z odstupňovanej paušálnej sadzby namiesto sadzby, ktorá (s pomocou moderných technických zariadení) zohľadňuje presný podiel repertoáru spravovaného organizáciou kolektívnej správy na hudbe, ktorá bola prehrávaná počas podujatia?

                  2.

                  podľa ktorej závisí výška odmien za licencie aj od vonkajších faktorov, ako napríklad od ceny vstupného, ceny jedla a nápojov, rozpočtu pre účinkujúcich umelcov a od rozpočtu na iné položky, ako napríklad na výzdobu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 84, 2014, s. 72.


title: Vec C-384/19: Žaloba podaná 16. mája 2019 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/18

      Žaloba podaná 16. mája 2019 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-384/19)
      (2019/C 270/20)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 7 ods. 1 a 5 a z článku 15 ods. 1 smernice 2007/60/ES (1), čo sa týka správnych území povodia ES120 Gran Canaria; ES 122 Fuerteventura; ES 123 Lanzarote; ES 124 Tenerife; ES 125 La Palma; ES 126 La Gomera a ES 127 El Hierro,

                  —

                  určil, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 10 ods. 1 a 2 smernice 2007/60/ES, čo sa týka správnych území povodia ES 120 Gran Canaria, ES 122 Fuerteventura a ES 125 La Palma.

                  —

                  zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Z informácií oznámených španielskymi orgánmi vyplýva, že Španielske kráľovstvo v lehote stanovenej smernici, ktorá uplynula 22. decembra 2015, nestanovilo, nedokončilo a neuverejnilo plány manažmentu povodňových rizík, čo sa týka správnych území povodia ES120 Gran Canaria; ES 122 Fuerteventura; ES 123 Lanzarote; ES 124 Tenerife; ES 125 La Palma; ES 126 La Gomera a ES 127 El Hierro. Komisii nebola doručená kópia týchto plánov, ako požaduje článok 15 ods. 1 smernice.
      Navyše, v troch správnych územiach povodia — ES 120 Gran Canaria, ES 122 Fuerteventura a ES 125 La Palma — nebola informačná a konzultačná fáza ešte uskutočnená alebo ešte dokončená. Komisia preto konštatuje, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 10 ods. 1 a 2 smernice 2007/60/ES, čo sa týka týchto troch správnych území povodia.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/60/ES z 23. októbra 2007 o hodnotení a manažmente povodňových rizík (Ú. v. EÚ L 288, 2007, s. 27).


title: Vec C-314/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Španielsko) 16. apríla 2019 — R.C.C./M.O.L.

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Španielsko) 16. apríla 2019 — R.C.C./M.O.L.
      (Vec C-314/19)
      (2019/C 280/26)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: R.C.C.

         Žalovaná: M.O.L.

         Prejudiciálna otázka

      Vzťahuje sa článok 1 ods. 1 a) smernice [Rady] 2001/23[/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (1)], a teda obsah tejto smernice na situáciu, v ktorej držiteľ notárskeho úradu, verejný činiteľ, ktorý je zároveň súkromným zamestnávateľom zamestnancov, ktorí pre neho pracujú — pričom uvedený vzťah je vo všeobecných pracovnoprávnych predpisoch a v odvetvovej kolektívnej zmluve upravený ako pracovný pomer —, nahradí iného bývalého držiteľa notárskeho úradu, ktorý prestal vykonávať svoju činnosť, prevezme jeho agendu a naďalej vykonáva činnosť na tom istom pracovisku s tým istým vecným zázemím a prevezme zamestnancov, ktorí predtým na základe pracovného pomeru pracovali pre bývalého notára, ktorý bol držiteľom tohto úradu?

         (1)  Ú. v. ES L 82, 2001, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98.


title: Vec T-373/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júna 2019 — Ja zum Nürburgring/Komisia („Štátna pomoc — Individuálna pomoc pre komplex Nürburgring na vybudovanie zábavného parku, hotelov a reštaurácií a na organizovanie automobilových pretekov — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Rozhodnutie, že vrátenie pomoci vyhlásenej za nezlučiteľnú sa netýka nového vlastníka komplexu Nürburgring — Žaloba o neplatnosť — Neexistencia podstatného zásahu do konkurenčného postavenia — Združenie — Postavenie vyjednávača — Neprípustnosť — Rozhodnutie, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Žaloba o neplatnosť — Zainteresovaná (príslušná) strana — Záujem na konaní — Prípustnosť — Porušenie procesných práv zainteresovaných strán — Neexistencia ťažkostí, ktoré by vyžadovali začatie konania vo veci formálneho zisťovania — Sťažnosť — Predaj majetku príjemcov štátnej pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú — Otvorená, transparentná, nediskriminačná a nepodmienená verejná súťaž — Povinnosť odôvodnenia — Zásada riadnej správy vecí verejných“)

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/42

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júna 2019 — Ja zum Nürburgring/Komisia
      (Vec T-373/15) (1)

      („Štátna pomoc - Individuálna pomoc pre komplex Nürburgring na vybudovanie zábavného parku, hotelov a reštaurácií a na organizovanie automobilových pretekov - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Rozhodnutie, že vrátenie pomoci vyhlásenej za nezlučiteľnú sa netýka nového vlastníka komplexu Nürburgring - Žaloba o neplatnosť - Neexistencia podstatného zásahu do konkurenčného postavenia - Združenie - Postavenie vyjednávača - Neprípustnosť - Rozhodnutie, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Žaloba o neplatnosť - Zainteresovaná (príslušná) strana - Záujem na konaní - Prípustnosť - Porušenie procesných práv zainteresovaných strán - Neexistencia ťažkostí, ktoré by vyžadovali začatie konania vo veci formálneho zisťovania - Sťažnosť - Predaj majetku príjemcov štátnej pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú - Otvorená, transparentná, nediskriminačná a nepodmienená verejná súťaž - Povinnosť odôvodnenia - Zásada riadnej správy vecí verejných“)
      (2019/C 288/54)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ja zum Nürburgring eV (Nürburg, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne D. Frey, M. Rudolph a S. Eggerath, neskôr D. Frey a M. Rudolph, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, T. Maxian Rusche a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/151 z 1. októbra 2014 o štátnej pomoci Nemecka SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) v prospech Nürburgringu (Ú. v. EÚ L 34, 2016, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Návrh na zastavenie konania o žalobe sa zamieta.

                  2.

                  Žaloba sa zamieta.

                  3.

                  Ja zum Nürburgring eV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec T-475/19: Žaloba podaná 4. júla 2019 — Bunzl a i./Komisia

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/21

      Žaloba podaná 4. júla 2019 — Bunzl a i./Komisia
      (Vec T-475/19)
      (2019/C 312/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Bunzl plc (Londýn, Spojené kráľovstvo), Bunzl American Holdings (No.2) Ltd (Londýn), Bunzl Overseas Holdings (No.2) Ltd (Londýn) (v zastúpení: J. Lesar, solicitor, a K. Beal, QC)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jedenásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri výbere referenčného rámca pre hodnotenie daňového režimu. Komisia mala považovať za referenčný rámec britský režim dane z príjmov právnických osôb, a nielen iba režim kontrolovaných zahraničných spoločností (ďalej len „CFC“ — Controlled Foreign Company).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zvolila nesprávny prístup pri analýze režimu CFC. Komisia dospela v bodoch 124 až 126 napadnutého rozhodnutia k nesprávnemu záveru, že ustanovenia kapitoly 9 časti 9A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] predstavujú odchýlku od všeobecného zdanenia podľa kapitoly 5 tohto zákona.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v bodoch 127 až 151 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že kritérium selektívnosti bolo naplnené tým, že došlo k rozdielnemu zaobchádzaniu s podnikmi v skutkovo a právne porovnateľnej situácii.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že „úplné“ oslobodenie od dane podľa oddielu 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že 75 % oslobodenie od dane podľa oddielu 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že výnimka podľa tzv. „spárovaného úroku“ podľa oddielu 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010] je odôvodnená povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že uloženie daňového zaťaženia CFC, ktoré spĺňajú podmienky pre oslobodenie od dane obsiahnuté v kapitole 9 časti 9A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010], ako kategórii, by bolo v rozpore so slobodou usadiť sa, ktorú majú žalobkyne podľa článku 49 ZFEÚ.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že v súvislosti so 75 % oslobodením od dane a otázkou pevne stanoveného pomeru došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie nie je v súlade so zásadami zákazu diskriminácie a rovnosti, ktoré sú všeobecnými zásadami práva EÚ.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď obdobne použila ustanovenia smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1), ktorá sa neuplatní ratione temporis, alebo z nich neprimerane vychádzala.

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatňovaní článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v bode 176 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že existuje kategória príjemcov (zahŕňajúca aj žalobkyne), pričom žalobkyne získali podporu, ktorá má byť podľa článku 2 ods. 1 napadnutého rozhodnutia vrátená.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec T-565/19: Žaloba podaná 14. augusta 2019 – Oltchim/Komisia

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/62

      Žaloba podaná 14. augusta 2019 – Oltchim/Komisia
      (Vec T-565/19)
      (2019/C 383/71)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Oltchim SA (Râmnicu Vâlcea, Rumunsko) (v zastúpení: C. Arhold, L.-A. Bondoc a S. Petrisor, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil články 1 a 3 až 7 rozhodnutia Komisie zo 17. decembra 2018 o štátnej pomoci SA.36086 (2016/C) (ex 2016/NN), ktorú poskytlo Rumunsko spoločnosti Oltchim SA (1),

                  —

                  priznal žalobkyni právo na náhradu trov konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nevymáhaní dlhov rumunským úradom pre správu štátneho majetku a vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia, ku ktorému údajne došlo v dôsledku rozhodnutia, že opatrením sa poskytla hospodárska výhoda v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, v súvislosti s vyššie uvedeným nevymáhaním dlhov, je založený na tom, že žalovaná v rozpore s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ dostatočne neodôvodnila klasifikáciu tohto opatrenia ako štátnej pomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa týka údajného poskytnutia pomoci prostredníctvom priebežných dodávok elektriny žalobkyni a ďalšej akumulácie dlhu voči tretiemu subjektu v nadväznosti na neúspešnú privatizáciu žalobkyne a je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ku ktorému došlo v dôsledku rozhodnutia, že uvedeným opatrením sa poskytla hospodárska výhoda v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa týka vyššie uvedeného opatrenia spočívajúceho v priebežných dodávkach elektriny a ďalšej akumulácie dlhu voči tretiemu subjektu a je založený na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na čiastočnom zrušení dlhu, s ktorým počítal plán reorganizácie schválený veriteľmi žalobkyne a vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia, ku ktorému došlo v dôsledku rozhodnutia, že zrušenie dlhu predstavovalo prevod štátnych prostriedkov, a to v rozsahu, v akom bol doň zapojený tretí súkromný projekt.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že zrušenie dlhu v žiadnom prípade nebolo možné pripísať štátu, pokiaľ ide o verejné spoločnosti.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že zrušenie dlhu zodpovedalo kritériu súkromného veriteľa, keďže najvýznamnejší súkromní veritelia hlasovali za plán reorganizácie (pari passu), plán reorganizácie bol ekonomicky priaznivejší pre verejných veriteľov ako likvidácia a podľa revidovaného plánu reorganizácie bola spoločnosť v skutočnosti predaná v rámci balíku aktív, čo bol scenár, ktorý Komisia vo svojom rozhodnutí považovala za najlepší.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na čiastočnom zrušení dlhu a vychádza z toho, že žalovaná porušila článok 296 ods. 2 ZFEÚ.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod sa týka čiastočného zrušenia dlhu a je založený na tom, že Komisia porušila článok 107 ods. 1 a článok 108 ods. 2 ZFEÚ, ako aj nariadenie o vykonávacích pravidlách (2), keď nariadila vymáhanie celkovej čiastky dlhu, hoci aj podľa samotných (nesprávnych) výpočtov žalovanej týkajúcich sa najlepšieho hypotetického scenára bolo jasné, že verejní veritelia nemohli získať oveľa viac ako už v skutočnosti získali podľa revidovaného plánu reorganizácie.

         (1)  Ú. v. EÚ L 181, 2019, s. 13

         (2)  Znenie dokumentu citovaného v žalobe zodpovedá zneniu nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 2. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-386/14 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – FIH Holding a FIH/Komisia („Štátna pomoc – Bankový sektor – Pomoc poskytnutá spoločnosti FIH vo forme prevodu jej znehodnotených aktív na novú dcérsku spoločnosť a ich následného odkúpenia orgánom povereným zabezpečením finančnej stability – Štátna pomoc v prospech bánk v období krízy – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom – Prípustnosť – Výpočet výšky pomoci – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – FIH Holding a FIH/Komisia
      (Vec T-386/14 RENV) (1)

      („Štátna pomoc - Bankový sektor - Pomoc poskytnutá spoločnosti FIH vo forme prevodu jej znehodnotených aktív na novú dcérsku spoločnosť a ich následného odkúpenia orgánom povereným zabezpečením finančnej stability - Štátna pomoc v prospech bánk v období krízy - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Prípustnosť - Výpočet výšky pomoci - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2019/C 399/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: FIH Holding A/S (Kodaň, Dánsko) a FIH A/S, predtým FIH Erhvervsbank A/S (Kodaň) (v zastúpení: O. Koktvedgaard, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, A. Bouchagiar a K. Blanck, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/884/EÚ z 11. marca 2014 o štátnej pomoci SA.34445 (12/C), ktorú poskytlo Dánsko na prevod aktív súvisiacich s majetkom z FIH na FSC (Ú. v. EÚ L 357, 2014, s. 89)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie 2014/884/EÚ z 11. marca 2014 o štátnej pomoci SA.34445 (12/C), ktorú poskytlo Dánsko na prevod aktív súvisiacich s majetkom z FIH na FSC sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili FIH Holding A/S a FIH A/S.

         (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.