title: Vec T-262/04: Žaloba podaná dňa 25. júna 2004: Société BIC S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/22

         Žaloba podaná dňa 25. júna 2004: Société BIC S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec T-262/04)
   (2004/C 251/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Société BIC S.A., so sídlom v Clichy (Francúzsko), v zastúpení: Michel-Paul Escande, advokát, podala dňa 25. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. apríla 2004 (vec R 468/2003-4), ktorým vyslovil, že zápis prihlášky ochrannej známky spoločenstva č. 1 738 392 má byť zamietnutý z dôvodov upravených v článku 7 nariadenia č. 40/94, keďže spoločnosť BIC preukázala, že v tomto prípade boli splnené podmienky uplatnenia tohto článku;

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Trojrozmerná ochranná známka v tvare zapaľovača.

               Výrobky a služby:

               Výrobky triedy 34 (predmety pre fajčiarov, zapaľovače) – prihláška č. 1 738 392

               Rozhodnutie napadnuté pred odvolacím senátom:

               Zamietnutie zápisu prieskumovým pracovníkom

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania.

               Dôvody žaloby:

               Žalobca vraj preukázal, že tvar zapaľovača, ktorého zápis ako ochrannú známku spoločenstva požaduje, spotrebitelia v širokej miere považujú za jeho.
               Žalobca vraj preukázal, že tvar zapaľovača BIC nadobudol rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec T-313/17: Žaloba podaná 22. mája 2017 – Wajos/EUIPO (Tvar fľaše)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/50

         Žaloba podaná 22. mája 2017 – Wajos/EUIPO (Tvar fľaše)
   (Vec T-313/17)
   (2017/C 231/64)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wajos GmbH (Dohr, Nemecko) (v zastúpení: J. Schneiders, R. Krillke a B. Schneiders, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (tvar fľaše) – prihláška č. 14 886 097.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. februára 2017 vo veci R 1526/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-215/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) 25. apríla 2017 – Nova Kreditna banka Maribor, d.d./Slovinská republika

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) 25. apríla 2017 – Nova Kreditna banka Maribor, d.d./Slovinská republika
   (Vec C-215/17)
   (2017/C 213/28)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Nova Kreditna banka Maribor, d.d.

      Odporkyňa: Slovinská republika

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 odsek 2 písm. c) tretia zarážka smernice 2003/98 v znení smernice 2013/37 (konsolidované znenie), s prihliadnutím na prístup minimálnej harmonizácie, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnou právnou úpravou možno povoliť neobmedzený (absolútny) prístup k všetkým informáciám vyplývajúcim zo zmlúv o autorskom práve a zo zmlúv o poradenstve, a to aj vtedy ak sa tieto informácie vymedzujú ako obchodné tajomstvo, pričom uvedená právna úprava stanovuje tento režim iba vo vzťahu k subjektom podriadeným dominantnému vplyvu štátu, nie však aj vo vzťahu k ostatným povinným subjektom, a vplýva na daný výklad aj nariadenie (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa zverejňovania informácií, najmä v tom zmysle, že slobodný prístup k informáciám podľa smernice 2003/98 nemôže byť širší, než stanovujú jednotné pravidlá v oblasti zverejňovania údajov podľa citovaného nariadenia?

               2.

               Má sa nariadenie č. 575/2013, posudzované z hľadiska pravidiel o zverejňovaní informácií o obchodnej činnosti bánk, presnejšie články 446 a 432 odsek 2 uvedené v ôsmej časti tohto nariadenia, vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia bránia právnej úprave členského štátu, ktorá ukladá banke, ktorá je alebo bola pod dominantným vplyvom verejnoprávneho subjektu, povinnosť zverejňovať informácie týkajúce sa uzatvorených zmlúv o poskytovaní poradenských služieb, právnych služieb, služieb autorov diel duševného vlastníctva a iných služieb duševnej tvorivej činnosti, a, konkrétnejšie, informácie o druhu uzatvorenej zmluvy, zmluvnom partnerovi (v prípade právnickej osoby: obchodné meno alebo firma, sídlo, obchodná adresa), hodnote zmluvy, výške jednotlivých platieb za uvedené služby, dátume uzavretia zmluvy, dĺžke trvania zmluvného vzťahu a o obdobných údajoch vyplývajúcich zo zmluvných príloh – informácie, ktoré pochádzajú z obdobia, keď bola dotknutá banka pod dominantným vplyvom – , a to bez stanovenia akejkoľvek výnimky z uvedenej povinnosti a bez možnosti vyvažovať medzi záujmom verejnosti na sprístupnení údajov a záujmom banky na zachovaní obchodného tajomstva, v prípade, ktorý sa netýka situácie s nadnárodným prvkom?


title: Vec C-85/06: Žaloba podaná  10. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/13

         Žaloba podaná 10. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-85/06)
   (2006/C 74/27)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Ulrich Wölker, právny poradca, a Minas Konstantinidis, člen právneho servisu Komisie, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 10. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Helénska republika neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (1), a v každom prípade tým, že neoznámila predmetné normy Komisii, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 14. februára 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 41, 4.2.2003, s. 26.


title: Vec T-116/13 P: Odvolanie podané 25. februára 2013 : Giorgio Lebedef proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  12. decembra 2012 vo veci F-70/11, Lebedef/Komisia

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/19

         Odvolanie podané 25. februára 2013: Giorgio Lebedef proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 12. decembra 2012 vo veci F-70/11, Lebedef/Komisia
   (Vec T-116/13 P)
   2013/C 147/35
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu z 12. decembra vo veci F-70/11, Lebedef/Komisia, ktorého predmetom bol návrh na zrušenie hodnotiacej správy odvolateľa za obdobie od 1.1.2008 do 31.12.2008, konkrétne časti správy, ktorú za toto obdobie vypracoval EUROSTAT,

               —

               vyhovel návrhom odvolateľa, ktoré predložil na prvom stupni,

               —

               subsidiárne vrátil vec Súdu pre verejnú službu,

               —

               rozhodol o trovách konania a zaviazal Komisiu Európskej únie na ich náhradu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu rozhodol, že odvolateľ nebol vymenovaný na účasť na konzultáciách a že jeho oslobodenie od výkonu funkcie v rozsahu polovice pracovného času na účely odborových činností sa vzťahuje aj na účasť na týchto konzultáciách (body 41 až 45 napadnutého uznesenia).

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu rozhodol, že osobitný systém hodnotenia zástupcov zamestnancov sa vzťahuje na všetky odborové činnosti, a nesprávne vyložil dôvody, pre ktoré odvolateľ nepracoval pre útvar pridelenia, na základe čoho dospel k záveru, že žalobca nemôže spochybňovať právomoc hodnotiteľov (body 50 a 51 napadnutého uznesenia).

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu vychádzal z nesprávnych úvah týkajúcich sa najmä oprávnenia hodnotiteľov hodnotiť odvolateľa výlučne na základe jeho práce pre útvar pridelenia a skutočnosti, že odvolateľ sa bude dovolávať svojho oslobodenia od výkonu funkcie v rozsahu polovice pracovného času na účely odborových činností, aby tak odôvodnil, že nepracoval pre útvar pridelenia (body 59 a 60 napadnutého uznesenia).

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu dospel k záveru, že skutkové okolnosti prejednávaného prípadu sa odlišujú od skutkových okolností vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok Súdu pre verejnú službu zo 7. mája 2008, Lebedef/Komisia (F-36/07, Zb. VS s. I-A-1-00143 a II-A-1-00759), a že odvolateľ mohol byť oprávnene zaradený do výkonnostnej úrovne IV (body 69 a 70 napadnutého uznesenia).


title: Vec F-96/12: Žaloba podaná 11. septembra 2012 — ZZ/Komisia

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/23

         Žaloba podaná 11. septembra 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-96/12)
   2012/C 343/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/207/11, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie o nezapísaní žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov, pretože nespĺňal niektoré osobitné podmienky prihlásenia sa do daného výberového konania, ako aj návrh na náhradu ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/206/11 (AD 5) a EPSO/AD/207/11 (AD 7) z 1. júna 2012, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie z 9. februára 2012 o nezapísaní žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov, pretože nespĺňal niektoré osobitné podmienky prihlásenia sa,

               —

               ak to bude potrebné, zrušiť aj rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/206/11 (AD 5) a EPSO/AD/207/11 (AD 7) z 9. februára 2012,

               —

               priznať žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy vo výške stanovenej ex aequo et bono na 3 000 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-561/14: Žaloba podaná 25. júla 2014 – One of Us a i./Parlament a i.

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/45

         Žaloba podaná 25. júla 2014 – One of Us a i./Parlament a i.
   (Vec T-561/14)
   2014/C 409/65
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: European Citizens’ Initiative One of Us a i. (v zastúpení: C. de La Hougue, lawyer)

      Žalovaní: Európsky parlament, Európska komisia a Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie COM(2014) 355 final,

               —

               subsidiárne zrušil článok 10 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 211/2011,

               —

               zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý dôvod založený na nedostatočnom charaktere odpovede Komisie na legislatívny návrh a na otázky vznesené žalobcami v rámci európskej iniciatívy občanov One of us v rozsahu, v akom i) neodpovedala na skutočnosť, že embryo je ľudská bytosť, a ii) neriešila zjavné rozpory.

               2.

               Druhý dôvod založený na porušení demokratického procesu, keďže Komisia:

                           —

                           neodôvodnila svoje odmietnutie zaslať návrh žalobcov Parlamentu,

                           —

                           nesprávne vykladala požiadavky nariadenia č. 211/2011 (1) a zachovala si svoj monopol v legislatívnom procese, čím porušila ustanovenia Zmluvy o medziinštitucionálnom dialógu,

                           —

                           nepredložila svoje právne a politické závery oddelene, ako to vyžaduje nariadenie č. 211/2011.

               3.

               Tretí dôvod založený na nesúlade nariadenia č. 211/2011 so Zmluvami. Žalobcovia uvádzajú, že:

                           —

                           ciele Lisabonskej zmluvy zlepšiť demokratickú legitimitu a posilniť účasť občanov na demokratickom procese sú vágne, ak môže byť iniciatíva občanov odmietnutá Komisiou zo subjektívnych alebo svojvoľných dôvodov bez toho, aby bola preskúmaná Parlamentom,

                           —

                           právny štát je porušený, ak rozhodnutie Komisie nepodlieha súdnej kontrole.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 211/2011 zo 16. februára 2011 o iniciatíve občanov (Ú. v. EÚ L 65, 11.3.2011, s. 1).


title: Vec C-150/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgicko) — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA (Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Cukor — Povaha a rozsah dočasných kvót pridelených podniku vyrábajúcemu cukor — Možnosť podniku, ktorému bola poskytnutá reštrukturalizačná pomoc na hospodársky rok 2006/2007, využiť dočasnú kvótu, ktorá mu bola pridelená — Výpočet sumy, ktorá sa má vrátiť, a pokuty uplatniteľnej v prípade nedodržania záväzkov v rámci plánu reštrukturalizácie — Zásada ne bis in idem)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgicko) — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA
   (Vec C-150/10) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Cukor - Povaha a rozsah dočasných kvót pridelených podniku vyrábajúcemu cukor - Možnosť podniku, ktorému bola poskytnutá reštrukturalizačná pomoc na hospodársky rok 2006/2007, využiť dočasnú kvótu, ktorá mu bola pridelená - Výpočet sumy, ktorá sa má vrátiť, a pokuty uplatniteľnej v prípade nedodržania záväzkov v rámci plánu reštrukturalizácie - Zásada ne bis in idem)
   2011/C 269/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

      Žalovaná: Beneo Orafti SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de première instance de Bruxelles — Výklad článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 493/2006 z 27. marca 2006, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v rámci reformy spoločnej organizácie trhu v sektore cukru, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002 (Ú. v. EÚ L 89, s. 11) — Výklad článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 58, s. 42) — Výklad článkov 26 a 27 nariadenia Komisie (ES) č. 968/2006 z 27. júna 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 320/2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve (Ú. v. EÚ L 176, s. 32) — Povaha a rozsah dočasných kvót pridelených podniku vyrábajúcemu cukor — Zlučiteľnosť pridelenia dočasnej kvóty podniku, ktorý je príjemcom reštrukturalizačnej pomoci, na hospodársky rok 2006/2007 s právnou úpravou Únie — Výpočet vymáhanej sumy a uplatniteľnej sankcie v prípade nesplnenia záväzkov v rámci reštrukturalizačného plánu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „kvóta“, ktorý je v ňom uvedený, zahŕňa aj dočasné kvóty v zmysle článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 493/2006 z 27. marca 2006, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v rámci reformy spoločnej organizácie trhu v sektore cukru a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002.

               2.

               Článok 3 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 320/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, o aké ide vo veci samej, záväzok vzdať sa kvóty uplatniteľnej na výrobu cukru, izoglukózy a inulínového sirupu pridelenej podniku, pričom ju tento podnik priradil jednému alebo viacerým svojim závodom, uvedený v tomto ustanovení, nadobúda účinnosť k dátumu, keď je podnik, ktorý prijal tento záväzok, vzhľadom na informácie, ktoré sú mu oznámené, alebo informácie uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie schopný ako zvyčajne obozretný podnik zistiť, že podľa príslušných orgánov sú splnené podmienky na získanie reštrukturalizačnej pomoci stanovené v článku 5 ods. 2 toho istého nariadenia.

               3.

               Článok 26 ods. 1 a článok 27 nariadenia Komisie (ES) č. 968/2006 z 27. júna 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia č. 320/2006, ako aj článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 318/2006 v súvislosti s výrobou mimo kvót v sektore cukru sa majú vykladať v tom zmysle, že ak je výroba, o akú ide vo veci samej, v rozpore so záväzkom vzdať sa kvóty uplatniteľnej na výrobu cukru, izoglukózy a inulínového sirupu pridelenej podniku, pričom ju tento podnik priradil jednému alebo viacerým svojim závodom, uvedeným v článku 3 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 320/2006, môže viesť k vzniku povinnosti vrátiť pomoc, uloženiu pokuty a výberu poplatku za nadbytočné množstvo, ktoré upravujú tieto ustanovenia. Pokiaľ ide o pokutu stanovenú v článku 27 ods. 3 nariadenia č. 968/2006, prináleží vnútroštátnemu súdu posúdiť, či možno vzhľadom na všetky okolnosti predmetného prípadu považovať nezrovnalosť za úmyselnú alebo vyplývajúcu z hrubej nedbanlivosti. Zásady non bis in idem, proporcionality a zákazu diskriminácie sa musia vykladať v tom zmysle, že nebránia kumulatívnemu uplatneniu týchto opatrení.

               4.

               Článok 26 ods. 1 nariadenia č. 968/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že ak za okolností, o aké ide vo veci samej, podnik dodržal svoj záväzok čiastočne demontovať výrobné zariadenia v dotknutých závodoch, ale nie záväzok vzdať sa kvóty uplatniteľnej na výrobu cukru, izoglukózy a inulínového sirupu pridelenej podniku, pričom ju tento podnik priradil jednému alebo viacerým svojim závodom, uvedený v článku 3 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 320/2006, suma pomoci, ktorá sa má vrátiť, sa rovná časti pomoci zodpovedajúcej záväzku, ktorý nebol dodržaný. Táto časť pomoci musí byť určená na základe súm uvedených v článku 3 ods. 5 nariadenia č. 320/2006.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec C-438/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Taranto (Taliansko) 10. augusta 2015 – trestné konanie proti: Davide Durante

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Taranto (Taliansko) 10. augusta 2015 – trestné konanie proti: Davide Durante
   (Vec C-438/15)
   (2015/C 381/16)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Taranto

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Davide Durante

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 43, 49 a 56 a nasledujúce ZES vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave v oblasti hazardných hier, ktorá na účely vyhlásenia novej verejnej súťaže na udelenie koncesií podľa článku 10 ods. 9 g zákona č. 44 z 26. apríla 2012 obsahuje ustanovenia o vylúčení z výberového konania z dôvodu nepreukázania ekonomickej a finančnej spôsobilosti uchádzača v prípade, ak osvedčenia pochádzajú iba od jedného subjektu, pričom však neupravuje vhodné alternatívne kritériá na preukázanie príslušnej spôsobilosti, než je stanovená požiadavka predložiť dve odlišné osvedčenia vydané dvoma rôznymi úverovými inštitúciami?


title: Vec T-255/17: Žaloba podaná 28. apríla 2017 – Les Mousquetaires a ITM Entreprises/Komisia

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/30

         Žaloba podaná 28. apríla 2017 – Les Mousquetaires a ITM Entreprises/Komisia
   (Vec T-255/17)
   (2017/C 231/38)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Les Mousquetaires (Paríž, Francúzsko), ITM Entreprises (Paríž) (v zastúpení: N. Jalabert-Doury, B. Chemama a K. Mebarek, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal opatrenie na zabezpečenie priebehu konania, ktorým Komisii uloží spresniť predpoklady a predložiť nepriame dôkazy, ktoré mala k dispozícii, na opodstatnenie predmetu a cieľa rozhodnutí AT.40466 – Tute 1 a AT.40467 – Tute 2,

               —

               vyhovieť námietke nezákonnosti článku 20 ods. 4 nariadenia č. 1/2003 v rozsahu, v akom neposkytuje účinný opravný prostriedok v súvislosti s podmienkami výkonu rozhodnutí o inšpekciách v súlade s článkom 6 ods. 1, 8 a 13 EDĽP a článkami 7 a 47 Charty,

               —

               zrušil rozhodnutia AT.40466 – Tute 1 a AT.40467 – Tute 2 z 21. februára 2017 ukladajúce spoločnosti Les Mousquetaires S.A.S., ako aj všetkým jej dcérskym spoločnostiam, aby sa podriadili inšpekcii v zmysle článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002,

               —

               subsidiárne, zrušil rozhodnutia AT.40466 – Tute 1 a AT.40467 – Tute 2 prijaté za rovnakých podmienok voči ITM Entreprises S.A.S. z 9. februára 2017, ktoré neboli oznámené osobám, ktorým sú určené,

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté Komisiou o zaistení a skopírovaní údajov nachádzajúcich sa v komunikačných a úložných prostriedkoch obsahujúce osobné údaje užívateľov a o zamietnutí žiadosti podanej žalobkyňami, aby sa im vrátili dotknuté údaje,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý dôvod je založený na porušení základných práv, práva na nedotknuteľnosť obydlia a práva na účinnú súdnu ochranu, vzhľadom na chýbajúci účinný opravný prostriedok v súvislosti s podmienkami výkonu rozhodnutí o inšpekcii.

               2.

               Druhý dôvod je založený na porušení článku 20 ods. 4 nariadenia č. 1/2003 a porušení základných práv, vzhľadom na to, že rozhodnutia o inšpekcii údajne nie sú dostatočne odôvodnené a z tohto dôvodu boli žalobkyne pozbavené základnej záruky, ktorá je v rámci toho povinná. Rozhodnutia predovšetkým údajne nedostatočne ohraničujú predmet a cieľ inšpekcií a nespresňujú predpoklady a nepriame dôkazy zhromaždené Komisiou.

               3.

               Tretí dôvod je založený na porušení článku 20 ods. 3 a 4 a článku 21 nariadenia č. 1/2003 a porušení základných práv vzhľadom na to, že žalobkyniam údajne neboli priznané ich základné záruky. Konkrétne, rozhodnutí o inšpekcii boli údajne časovo neobmedzené, mohli sa uskutočniť bez skutočného oznámenia a pri nedodržaní práva na právne zastúpenie, práva na mlčanlivosť a práva na rešpektovanie súkromného života žalobkýň a údajne neumožnili účinné uplatňovanie námietok žalobkýň, vzhľadom na neustále pripomínanie sankcií za obštrukcie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a porušení zásady proporcionality v súvislosti so spôsobom, akým Komisia rozhodla o vhodnosti, dĺžke a rozsahu inšpekcií.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení základných práv, ku ktorému údajne došlo prijatím rozhodnutia o odmietnutí zaručiť primeranú ochranu niektorých dokumentov obsahujúcich osobné údaje, pri ktorých žalobkyne žiadali o priznanie ochrany v zmysle práva Únie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod podaný subsidiárne smeruje k zrušeniu rozhodnutí o inšpekciách z 9. februára 2017 na základe tých istých žalobných dôvodov.


title: Vec C-524/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Paris (Francúzsko) 12. novembra 2009 — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Paris (Francúzsko) 12. novembra 2009 — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations
   (Vec C-524/09)
   2010/C 37/36
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ville de Lyon

      Žalovaný: Caisse des dépôts et consignations

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí sprístupnenie alebo zamietnutie sprístupnenia informácii upravené v článku 12 prílohy XVI nariadenia (ES) č. 2216/2004 z 21. decembra 2004 (1) iba do pôsobnosti centrálneho správcu alebo aj do pôsobnosti správcu národného registra?

               2.

               Za predpokladu, že by išlo o pôsobnosť správcu národného registra, treba tieto informácie považovať za „informácie o emisiách do životného prostredia“ v zmysle článku 4 smernice 2003/4/ES z 28. januára 2003 (2), vo vzťahu ku ktorým sa nemožno dovolávať „dôvernosti obchodných alebo priemyselných informácií“, alebo je sprístupnenie týchto informácií upravené osobitnými pravidlami o dôvernosti?

               3.

               Za predpokladu, že by sa uplatnili osobitné pravidlá o dôvernosti, nemožno tieto informácie sprístupniť pred uplynutím lehoty piatich rokov alebo sa táto lehota týka iba päťročného obdobia prideľovania kvót podľa smernice 2003/87/ES z 13. októbra 2003 (3)?

               4.

               Za predpokladu, že by sa uplatnila táto lehota piatich rokov, umožňuje článok 10 nariadenia č. 2216/2004 z 21. decembra 2004 odchýliť sa od neho a môže odmietnutie odchýliť sa od neho na tomto základe napadnúť územná samospráva, ktorá si želá sprístupnenie týchto informácií pre rokovanie o dohode o prenesení právomoci na výkon služby mestskej teplárne vo verejnom záujme?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2216/2004 z 21. decembra 2004 o normalizovaných a zabezpečených systémoch registrov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/87/ES a s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES (Ú. v. EÚ L 386, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 386, s. 1; Mim. vyd. 15/007, s. 375).

      (3)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 1; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec C-287/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  11. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – D. P. W. Hendrix/Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Články 12 ES, 17 ES, 18 ES a 39 ES — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 4 ods. 2a a článok 10a, ako aj príloha IIa — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Článok 7 ods. 1 — Osobitná nepríspevková sociálna dávka — Holandská dávka pre zdravotne postihnutých mladých ľudí — Neexportovateľnosť)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – D. P. W. Hendrix/Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   (Vec C-287/05) (1)

   (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Články 12 ES, 17 ES, 18 ES a 39 ES - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 4 ods. 2a a článok 10a, ako aj príloha IIa - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Článok 7 ods. 1 - Osobitná nepríspevková sociálna dávka - Holandská dávka pre zdravotne postihnutých mladých ľudí - Neexportovateľnosť)
   (2007/C 269/11)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Centrale Raad van Beroep
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: D. P. W. Hendrix

      Žalovaná: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Centrale Raad van Beroep – Výklad článku 4 ods. 2a, článku 10a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3), v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1223/98 zo 4. júna 1998 (Ú. v. ES L 168, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 292), ako aj rozsahu pôsobnosti článkov 12 ES, 18 ES, 39 ES a článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15)
   Výrok rozsudku

               1.

               Dávka, akou je dávka poskytovaná na základe zákona o poistení proti práceneschopnosti zdravotne postihnutých osôb (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten) z 24. apríla 1997, sa musí považovať za osobitnú nepríspevkovú dávku v zmysle článku 4 ods. 2a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1223/98 zo 4. júna 1998, takže sa na osobu v situácii žalobcu vo veci samej musí uplatniť len koordinačné pravidlo stanovené v článku 10a tohto nariadenia, a teda vyplatenie takejto dávky možno platne vyhradiť osobám, ktoré majú pobyt na území členského štátu, ktorý túto dávku poskytuje. Okolnosť, že dotknutá osoba predtým dostávala dávku pre zdravotne postihnutých mladých ľudí, ktorá bola exportovateľná, nemá vplyv na uplatnenie uvedených ustanovení.

               2.

               Článok 39 ES a článok 7 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva, sa musia vykladať v tom zmysle, že im neodporuje právna úprava, ktorá vykonáva článok 4 ods. 2a a článok 10a nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1223/98, a ktorá stanovuje, že osobitnú nepríspevkovú dávku uvedenú v prílohe IIa tohto nariadenia možno poskytnúť len osobám, ktoré majú bydlisko na území tohto štátu. Uplatnenie tejto právnej úpravy však nesmie zasiahnuť do práv osoby, ktorá sa nachádza v takej situácii ako žalobca vo veci samej, nad rámec potrebný na uskutočnenie legitímneho cieľa sledovaného vnútroštátnym zákonom. Vnútroštátnemu súdu, ktorý musí vnútroštátny zákon v najvyššej možnej miere vykladať v súlade s právom Spoločenstva, prináleží, aby najmä zohľadnil skutočnosť, že dotknutý pracovník si v členskom štáte pôvodu zachoval svoje hospodárske a sociálne väzby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec T-294/11: Žaloba podaná 9. júna 2011 — Helénska republika/Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/25

         Žaloba podaná 9. júna 2011 — Helénska republika/Komisia
   (Vec T-294/11)
   2011/C 238/44
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaiioannou)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel žalobe,

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v časti týkajúcej sa finančných opráv v neprospech Helénskej republiky, alebo ho zmenil,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Helénska republika sa touto žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Komisie z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), oznámeného pod číslom K(2011) 2517 a uverejneného v Úradnom vestníku EÚ L 102/33/16-4-2011 (Ú. v. EÚ L 102, s. 33) č. 2011/244/EÚ v časti týkajúcej sa finančných opráv v neprospech Helénskej republiky v oblastiach: a) pomoc na výrobu olivového oleja, b) výdavky na zavedenie GIS na pestovanie olív a c) priama pomoc (poľnohospodárske plodiny).
   Pokiaľ ide o opravu v oblasti pomoci na výrobu olivového oleja, žalobkyňa predovšetkým tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila skutkové okolnosti pokiaľ išlo o nedostatky vykonávania základných kontrol schémy, ktoré boli minimálne a neodôvodňujú opravu vo výške 10 % a 15 %, keďže už od 1. novembra 2003 je účinný Geografický informačný systém, ktorý spoľahlivo funguje v oblasti pestovania olív v Grécku (GIS — pestovanie olív) ako základný kontrolný nástroj schémy pomoci na výrobu olivového oleja, a údaje o pestovaní olív sú podrobne kontrolované a kontrolujú sa tiež výnosy z výroby olivového oleja a všetky operácie pri lisovaní olív.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že a) rozhodnutie Komisie, ktorým sa zvyšuje oprava z dôvodu opakovaného porušenia predpisov, nie je založené na platnom a dostatočnom právnom základe. Podľa žalobkyne Komisia tomuto pojmu prisudzuje nesprávny význam, pretože sa nevyskytli opakujúce sa nedostatky, a opakujúce sa porušenie predpisov uvádzané Komisiou je založené na nesprávnom predpoklade, preto mu dáva nesprávny význam, a v dôsledku toho posudzuje zjavne nesprávne opakujúce sa nedostatky od účinnosti základného kontrolného nástroja schémy GIS — pestovanie olív, b) Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia skutkových okolností a v každom prípade zvýšenie opravy z 10 % za obdobie od 2003 do 2004 a na 15 % za obdobie od 2004 do 2005 je nezákonné a nedôvodné, keďže v týchto obdobiach došlo k početným zlepšeniam a pokračovalo sa v aktualizácii GIS — pestovanie olív, a preto sa systém kontroly nezhoršil, ale naopak sa podstatne zlepšil.
   Pokiaľ ide o opravu v oblasti zavedenia GIS — PO žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že neexistuje platný právny základ na finančnú opravu výdavkov na zavedenie GIS — pestovanie olív, pretože prostriedky určené na jeho vývoj boli odpočítané od pomoci, na ktorú mali nárok grécki výrobcovia, a v dôsledku neuznania týchto výdavkov došlo k neoprávnenému obohateniu EPUZF a dvojitej finančnej sankcii, v každom prípade všetky tieto vynaložené výdavky boli oprávnené, pokiaľ nepresiahli rozpočet schválený Komisiou a celkové vstupy odpočítané gréckym výrobcom, pričom rozhodný čas pre posúdenie oprávnenosti výdavkov bol moment prijatia právneho záväzku alebo jeho splnenia, ale nie deklarovania výdavkov.
   Ďalej žalobkyňa tvrdí, že došlo k a) porušeniu zásady proporcionality pre výdavky vo výške 2 920 191,03 eura vyplývajúce z dodatočných zmlúv a b) nesprávnemu posúdeniu skutkového stavu pokiaľ ide o výdavky vyplývajúce zo zmluvy 5190/ES/2003.
   Čo sa týka priamej pomoci (poľnohospodárske plodiny) žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že a) neexistuje platný právny základ na aplikáciu starých usmernení stanovujúcich paušálny podiel, ktorý sa uplatní na opravy v novej SPP a novej jednotnej schéme pomoci, a b) ich aplikácia závažným spôsobom porušuje zásadu proporcionality.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že došlo k nesprávnemu posúdeniu skutkových okolností a) pokiaľ ide o zistené nedostatky LPIS — GIS, b) pokiaľ z porovnania údajov z LIPS-GIS, ktoré sa použili pre námietky pre rok 2007 s kompletnými a spoľahlivými údajmi z LIPS-GIS za rok 2009 konštatovanými Komisiou na kontrole na mieste je zrejmé, že rozdiely a nedostatky sú minimálne a neprevyšujú 2 %, a preto nijaká oprava nemôže prevýšiť uvedenú percentuálnu výšku, a c) pokiaľ ide o nedostatky pri administratívnych a krížových kontrolách a kontrolách na mieste a ich kvalite a osobitne absencie kontroly pasienkov a oneskorených kontrol na mieste, pretože od roku 2007 sa uskutočnili viaceré zlepšenia, na ktoré mala Komisia prihliadnuť pri závere, že nie je potrebné vykonať opravy.
   V poslednom rade žalobkyňa namieta nesprávny výklad a uplatnenie článku 33 nariadenia 1290/05 (1) pokiaľ ide o opravu výdavkov na rozvoj vidieka.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky.


title: Vec C-642/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  31. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Varna — Bulharsko) — Stroy trans EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Zásada daňovej neutrality — Právo na odpočet — Zamietnutie — Článok 203 — Uvedenie DPH na faktúre — Daňová povinnosť — Existencia zdaniteľného plnenia — Rovnaké posúdenie vo vzťahu k vystaviteľovi faktúry a k jej príjemcovi — Potreba)

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 31. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Varna — Bulharsko) — Stroy trans EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-642/11) (1)

   (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Zásada daňovej neutrality - Právo na odpočet - Zamietnutie - Článok 203 - Uvedenie DPH na faktúre - Daňová povinnosť - Existencia zdaniteľného plnenia - Rovnaké posúdenie vo vzťahu k vystaviteľovi faktúry a k jej príjemcovi - Potreba)
   2013/C 86/08
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stroy trans EOOD

      Žalovaná: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen săd — Varna — Výklad článku 203 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Právo na odpočet dane zaplatenej na vstupe — Daň, ktorá musí byť odvedená z dôvodu uvedenia na faktúre napriek tomu, že tovar uvedený vo faktúre nebol dodaný alebo zaplatený — Dôkaz o skutočnom dodaní tovaru — Daňová kontrola vykonaná u priameho dodávateľa zdaniteľnej osoby, ktorá nevedie k oprave dane

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 203 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           daň z pridanej hodnoty, ktorú osoba uviedla na faktúre, je táto osoba povinná zaplatiť bez ohľadu na to, či skutočne došlo k zdaniteľnému plneniu,

                           —

                           len zo skutočnosti, že daňová správa v opravnom daňovom výmere zaslanom vystaviteľovi tejto faktúry neopravila daň z pridanej hodnoty, ktorú priznal, nemožno vyvodiť záver, že táto správa uznala, že uvedená faktúra zodpovedá skutočnému zdaniteľnému plneniu.

               2.

               Zásady daňovej neutrality, proporcionality a legitímnej dôvery sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa príjemcovi faktúry zamietlo právo na odpočet dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe z dôvodu neuskutočnenia zdaniteľného plnenia, hoci v opravnom daňovom výmere zaslanom vystaviteľovi tejto faktúry sa neopravila daň z pridanej hodnoty, ktorú vystaviteľ priznal. Ak sa však vzhľadom na podvody alebo nezrovnalosti, ktorých sa dopustil tento vystaviteľ alebo ku ktorým došlo na vstupe plnenia, o ktoré sa opiera právo na odpočet, považuje toto plnenie za neuskutočnené, treba na základe objektívnych skutočností a bez toho, aby sa od príjemcu faktúry vyžadovalo overovanie, ktoré mu neprináleží, preukázať, že tento príjemca vedel alebo mohol vedieť, že dotknuté plnenie bolo súčasťou podvodu týkajúceho sa dane z pridanej hodnoty, čo musí preveriť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 17.3.2012.


title: Vec T-464/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. júla 2006 – IMPALA/Komisia ( Hospodárska súťaž — Nariadenie (EHS) č. 4064/89 — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom — Trh s reprodukovanou hudbou a trh s hudbou šírenou prostredníctvom internetu — Existencia kolektívneho dominantného postavenia — Nebezpečenstvo vytvorenia kolektívneho dominantného postavenia — Podmienky — Transparentnosť trhu — Prostriedky odstrašenia — Odôvodnenie — Zjavný omyl v posúdení )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2006 – IMPALA/Komisia
   (Vec T-464/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Nariadenie (EHS) č. 4064/89 - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom - Trh s reprodukovanou hudbou a trh s hudbou šírenou prostredníctvom internetu - Existencia kolektívneho dominantného postavenia - Nebezpečenstvo vytvorenia kolektívneho dominantného postavenia - Podmienky - Transparentnosť trhu - Prostriedky odstrašenia - Odôvodnenie - Zjavný omyl v posúdení“)
   (2006/C 224/85)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Independant Music Publishers and Labels Association (Impala, medzinárodné združenie) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Crosby a J. Golding, solicitors, a I. Wekstein-Steg, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Whelan a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Bertelsmann AG (Gütersloh, Nemecko) (v zastúpení: J. Boyce, solicitor, P. Chappatte a D. Loukas, advokáti), Sony BMG Music Entertainment BV (Vianen, Holandsko) a Sony Corporation of America (SCA) (New York, Spojené štáty americké) (v zastúpení: N. Levy, barrister, R. Snelders a T. Graf, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 2815 z 19. júla 2005, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s fungovaním Dohody o EHP (vec COMP/M.333 – Sony/BMG)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2004) 2815 z 19. júla 2005, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s fungovaním Dohody o EHP (vec COMP/M.333 – Sony/BMG), sa zrušuje.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania vynaložených žalobcom.

               3.

               Žalobca znáša štvrtinu svojich trov konania.

               4.

               Vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005 (vec C-60/04).


title: Vec T-647/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Infusion Brands/ÚHVT (DUALSAW) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DUALSAW — Absolútny dôvod zamietnutia — Čiastočné zamietnutie zápisu — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/51

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Infusion Brands/ÚHVT (DUALSAW)
   (Vec T-647/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DUALSAW - Absolútny dôvod zamietnutia - Čiastočné zamietnutie zápisu - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/64)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Infusion Brands, Inc. (Myerlake Circle Clearwater, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: K. Piepenbrink, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne V. Melgar, neskôr H. O’Neill a M. Rajh, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. júla 2014 (vec R 397/2014-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia DUALSAW ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Infusion Brands, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014.


title: Vec T-502/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. apríla 2014 – Ferring/ÚHVT – Tillotts Pharma (OCTASA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OCTASA — Skoršie národné slovné ochranné známky, skoršie slovné ochranné známky štátov Beneluxu a skoršie medzinárodné slovné ochranné známky PENTASA a OCTOSTIM — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. apríla 2014 – Ferring/ÚHVT – Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Vec T-502/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OCTASA - Skoršie národné slovné ochranné známky, skoršie slovné ochranné známky štátov Beneluxu a skoršie medzinárodné slovné ochranné známky PENTASA a OCTOSTIM - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 175/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ferring BV (Haarlem, Holandsko) (v zastúpení: I. Fowler, solicitor, A. Renck a J. Fuhrmann, advokáti, neskôr I. Fowler, A. Renck a D. Slopek, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. Alkin, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. septembra 2012 (vec R 1216/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ferring BV a Tillotts Pharma AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. septembra 2012 (vec R 1216/2011-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Ferring BV.

               3.

               Tillotts Pharma AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Ferring BV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-225/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Reggio Calabria – Taliansko) – trestné konanie proti Domenicovi Politanòvi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Hazardné hry — Obmedzenia — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita — Verejné zákazky — Podmienky účasti na zadávacom konaní a posúdenie hospodárskej a finančnej situácie — Vylúčenie uchádzača z dôvodu nepredloženia potvrdení o jeho ekonomickej a finančnej situácii od dvoch rozdielnych bankových inštitúcii — Smernica 2004/18/ES — Článok 47 — Uplatniteľnosť)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Reggio Calabria – Taliansko) – trestné konanie proti Domenicovi Politanòvi
   (Vec C-225/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Hazardné hry - Obmedzenia - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita - Verejné zákazky - Podmienky účasti na zadávacom konaní a posúdenie hospodárskej a finančnej situácie - Vylúčenie uchádzača z dôvodu nepredloženia potvrdení o jeho ekonomickej a finančnej situácii od dvoch rozdielnych bankových inštitúcii - Smernica 2004/18/ES - Článok 47 - Uplatniteľnosť))
   (2016/C 402/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Reggio Calabria

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Domenico Politanò

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, a najmä jej článok 47 sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, upravujúca udeľovanie koncesií v oblasti hazardných hier, nepatrí do pôsobnosti tejto smernice a tohto článku.

               2.

               Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, ktoré ukladá subjektom, ktoré sa chcú prihlásiť do zadávacieho konania týkajúceho sa udelenia koncesií v oblasti stávkových hier, povinnosť predložiť dôkaz o svojej ekonomickej a finančnej situácii prostredníctvom vyhlásení od aspoň dvoch bankových inštitúcií, bez toho, aby mohli preukázať túto situáciu aj iným spôsobom, pretože takéto ustanovenie môže spĺňať podmienky proporcionality formulované judikatúrou Súdneho dvora, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec C-330/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  26. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-330/06) (1)

   (2007/C 247/29)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006.


title: Výmaz veci C-479/03

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/11

         Výmaz veci C-479/03 (1)

   (2004/C 314/26)
   Uznesením z 23. septembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-479/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7 z 10.1.2004


title: Vec C-460/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 28. augusta 2015 – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Spolková republika Nemecko

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 28. augusta 2015 – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-460/15)
   (2015/C 389/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Schaefer Kalk GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je nariadenie Komisie (EÚ) č. 601/2012 (1) neplatné a v rozpore s cieľmi smernice 2003/87/ES (2) v rozsahu, v akom sa v článku 49 ods. 1 druhej vete stanovuje, že CO2, ktorý nie je prevedený podľa článku 49 ods. 1 prvej vety, sa považuje za emitovaný zo zariadenia, ktoré CO2 produkuje?

               2.

               Je nariadenie Komisie (EÚ) č. 601/2012 neplatné a v rozpore s cieľmi smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom sa v prílohe IV oddiele 10 stanovuje, že CO2, ktorý sa prevádza do iného zariadenia na výrobu PCC (vyzrážaný uhličitan vápenatý), sa považuje za emitovaný zo zariadenia, ktoré CO2 produkuje?

      (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 601/2012 z 21. júna 2012 o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 181, s. 30).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec C-253/13: Žaloba podaná 7. mája 2013 — Európska komisia/Bulharská republika

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/13

         Žaloba podaná 7. mája 2013 — Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-253/13)
   2013/C 189/26
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Heller, O. Beynet, P. Mihaylova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Bulharská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 3 ods. 3 a prílohy I ods. 1 písm. a) druhého pododseku, ako aj ods. 1 písm. b), d), f), h) a písm. i) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 54 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Bulharskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ, z dôvodu porušenia povinnosti oznámiť Komisii opatrenia, ktorým prebrala smernicu 2009/73/ES, zaplatiť denné penále vo výške 8 448 eur odo dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci,

               —

               zaviazať Bulharskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.


title: Vec C-492/09: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  15. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Taranto — Taliansko) — Soc Agricola Esposito srl/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Taranto 2 (Článok 92 ods. 1, článok 103 ods. 1 a článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku — Elektronické komunikačné sieťové systémy a služby — Smernice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES — Poplatok za schválenie vládou — Čiastočná neprípustnosť — Otázky, zodpovedanie ktorých neponecháva priestor na akékoľvek rozumné pochybnosti)

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/2

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 15. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Taranto — Taliansko) — Soc Agricola Esposito srl/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Taranto 2
   (Vec C-492/09) (1)

   (Článok 92 ods. 1, článok 103 ods. 1 a článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku - Elektronické komunikačné sieťové systémy a služby - Smernice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES - Poplatok za schválenie vládou - Čiastočná neprípustnosť - Otázky, zodpovedanie ktorých neponecháva priestor na akékoľvek rozumné pochybnosti)
   2011/C 120/03
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Taranto

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Soc Agricola Esposito srl

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Taranto 2

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione tributaria provinciale di Taranto — Výklad článku 9 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 337) a článkov 12 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 349) — Uloženie poplatku za schválenie vládou v prípade predplatných telefonických služieb — Neuplatnenie poplatku v prípade paušálnych telefónnych kariet — Prípustnosť

      Výrok

               1.

               Časť štvrtej otázky, ktorá sa týka smernice Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb, ako aj šiesta otázka sú neprípustné.

               2.

               Poplatok, akým je poplatok za schválenie koncesie vládou, neodporuje smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) a smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica).

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-635/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 4. decembra 2013 — SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 4. decembra 2013 — SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București
   (Vec C-635/13)
   2014/C 39/21
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul București

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC ALKA CO SRL

      Žalovaní: Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa surové tekvicové semená (zelenina) v šupke, ktoré sú určené na tepelné a mechanické ošetrenie, aby sa mohli použiť na ľudskú konzumáciu (ako potraviny typu občerstvenie), zaradiť do položky 1207 (podpoložky 1207999710) alebo do položky 1209 (podpoložky 1209919010) kombinovanej nomenklatúry tovaru?

               2.

               Majú sa surové tekvicové semená (zelenina) v šupke, ktoré sú určené na tepelné a mechanické ošetrenie, aby sa mohli použiť na ľudskú spotrebu (ako potraviny typu občerstvenie), zaradiť podľa vysvetliviek ku kombinovanej nomenklatúre do položky 1207 (podpoložky 1207999710) alebo do položky 1209 (podpoložky 1209919010)?

               3.

               Ak existuje rozpor medzi colným zaradením, ktoré vyplýva zo spoločného colného sadzobníka, a tým, ktoré vyplýva z vysvetliviek týkajúcich sa toho istého výrobku (surové tekvicové semená — zelenina — v šupke), ktoré z uvedených colných zaradení sa použije v predmetnej veci?

               4.

               Sú so zreteľom na článok 109 písm. a), článok 110 a článok 256 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 2454/1993 (1) potrebné osobitné správne postupy, ako je napríklad podanie návrhu alebo predloženie osvedčenia EUR.1 príslušnému orgánu, aby sa dosiahol jeho špecifický účinok, a to poskytnutie režimu colných preferencií colnými orgánmi v súlade s článkom 98 uvedeného nariadenia?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec T-339/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Kurčenko/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nedostatok zastúpenia advokátom — Žalobca, ktorý neodpovedá na výzvy Všeobecného súdu — Zastavenie konania“)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Kurčenko/Rada
   (Vec T-339/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Nedostatok zastúpenia advokátom - Žalobca, ktorý neodpovedá na výzvy Všeobecného súdu - Zastavenie konania“))
   (2016/C 475/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Serhij Vitalijovyč Kurčenko (Chuhuiv, Ukrajina) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, M. Drury, A. Swan a J. Binns, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: Á. de Elera San Miguel Hurtado a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Bartelt a D. Gauci, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, 2014, s. 26), nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, 2014, s. 1), a jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 25), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 1), v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu, ako aj subsidiárne návrh podaný na základe článku 277 ZFEÚ na vyhlásenie toho, že sa na žalobcu neuplatňuje článok 1 ods. 1 rozhodnutia 2014/119, zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/143 z 29. januára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 24, 2015, s. 16), ako aj článok 3 ods. 1 nariadenia č. 208/2014, zmeneného a doplneného nariadením Rady (EÚ) 2015/138 z 29. januára 2015, ktorým sa mení nariadenie č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 24, 2015, s. 1)

      Výrok

               1.

               Konanie vo veci sa zastavuje.

               2.

               Serhij Vitalijovyč Kurčenko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec C-278/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  25. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH/Günter Guni, trekking.at Reisen GmbH [Ochranné známky — Internet — Reklama na základe kľúčových slov ( „keyword advertising“ ) — Zobrazenie odkazov na stránky konkurentov majiteľov uvedených ochranných známok na základe kľúčových slov zhodných alebo podobných ochranným známkam — Smernica 89/104/EHS — Článok 5 ods. 1]

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH/Günter Guni, trekking.at Reisen GmbH
   (Vec C-278/08) (1)

   (Ochranné známky - Internet - Reklama na základe kľúčových slov („keyword advertising“) - Zobrazenie odkazov na stránky konkurentov majiteľov uvedených ochranných známok na základe kľúčových slov zhodných alebo podobných ochranným známkam - Smernica 89/104/EHS - Článok 5 ods. 1)
   2010/C 134/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

      Žalovaná: Günter Guni, trekking.at Reisen GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 5 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Registrácia označenia podobného alebo zhodného s ochrannou známkou u prevádzkovateľa internetového vyhľadávača, aby sa následne po zadaní tohto označenia ako hľadaného slova objavila na obrazovke automatická reklama na výrobky alebo služby zhodné alebo podobné tovarom a službám, pre ktoré je sporná uvedená ochranná známka zapísaná („keyword advertising“) — Kvalifikovanie tohto používania ako používania ochrannej známky, ktoré je jej majiteľ oprávnený zakázať

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky je oprávnený zakázať inzerentovi, aby na základe kľúčového slova zhodného alebo podobného s uvedenou ochrannou známkou, ktoré tento inzerent bez súhlasu uvedeného majiteľa vybral v rámci služby odkazov na internete, robil reklamu pre tovary alebo služby zhodné s tými, pre ktoré je zapísaná uvedená ochranná známka, ak uvedená reklama priemernému používateľovi internetu neumožňuje alebo len ťažko umožňuje zistiť, či tovary alebo služby uvedené v reklame pochádzajú od majiteľa ochrannej známky alebo z podniku, ktorý je s ním hospodársky prepojený, alebo naopak, od tretej osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-487/08: Žaloba podaná 17. novembra 2008 – Kureha/ÚHVT – Sanofi-Aventis (KREMEZIN)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/32

         Žaloba podaná 17. novembra 2008 – Kureha/ÚHVT – Sanofi-Aventis (KREMEZIN)
   (Vec T-487/08)
   (2009/C 19/60)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kureha Corp. (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: W. von der Osten-Sacken a O. Sude, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sanofi-Aventis SA (Gentilly, Francúzsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. septembra 2008 vo veci R 1631/2007-4 a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „KREMEZIN“ pre výrobky triedy 5 – prihláška č. 2 906 501.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: medzinárodná slovná ochranná známka „KRENOSIN“ č. 529 937 pre výrobky triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 19 a pravidla 20 ods. 1 nariadenia Komisie č. 2868/95 (1), ako aj zneužitie právomoci, keďže odvolací senát nesprávne usúdil, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom dostatočne preukázal existenciu a platnosť skoršej ochrannej známky; Porušenie článku 81 ods. 1 v spojení s článkom 43 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že existuje pravdepodobnosť zámeny dotknutých ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-585/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Slovinsko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Vlastné zdroje Únie — Finančná zodpovednosť členských štátov — Povinnosť zaplatiť Komisii sumu zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov — List Komisie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/32

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Slovinsko/Komisia
   (Vec T-585/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vlastné zdroje Únie - Finančná zodpovednosť členských štátov - Povinnosť zaplatiť Komisii sumu zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov - List Komisie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/35)
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Slovinská republika (v zastúpení: L. Bembič, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Ondrůšek, M. Wasmeier a M. Žebre, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie údajného rozhodnutia Generálne riaditeľstvo Európskej komisie pre rozpočet obsiahnutého v liste BUDG/B/03MV D (2014) 1782918, z 2. júna 2014, ktorým toto riaditeľstvo konštatovalo, že jednak Slovinská republika nesie finančnú zodpovednosť za stratu tradičných vlastných zdrojov rozpočtu Európskej únie z dôvodu vydania certifikátu na dovoz cukru za rok 2011, a jednak, že tento členský štát má sprístupniť rozpočtu Únie sumu rovnajúcu sa strate tradičných vlastných zdrojov

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nie je namieste rozhodnúť o návrhoch Portugalskej republiky a Španielskeho kráľovstva na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

               3.

               Slovinská republika znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               4.

               Slovinská republika, Komisia, Portugalská republika a Španielske kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


title: Vec C-21/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 9. februára 2017 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugalsko] – Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 131 a 138 — Podmienky oslobodenia dodávky v rámci Spoločenstva — Systém výmeny informácií o DPH (VIES) — Neexistencia zápisu nadobúdateľa — Odmietnutie poskytnutia oslobodenia — Prípustnosť)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/21

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 9. februára 2017 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugalsko] – Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-21/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 131 a 138 - Podmienky oslobodenia dodávky v rámci Spoločenstva - Systém výmeny informácií o DPH (VIES) - Neexistencia zápisu nadobúdateľa - Odmietnutie poskytnutia oslobodenia - Prípustnosť))
   (2017/C 104/30)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Euro Tyre BV

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok rozsudku

   Článok 131 a článok 138 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby daňová správa členského štátu odoprela oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pre dodávku v rámci Spoločenstva z jediného dôvodu, že v čase tejto dodávky nadobúdateľ s bydliskom alebo sídlom na území členského štátu určenia a držiteľ identifikačného čísla pre daň z pridanej hodnoty platného pre operácie v tomto štáte nie je zapísaný do systému VIES, ani sa na neho nevzťahuje režim zdanenia nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva, keď neexistuje žiadna vážna indícia naznačujúca, že ide o daňový únik a je preukázané, že sú splnené hmotnoprávne podmienky pre oslobodenie od dane. V takom prípade článok 138 ods. 1 tejto smernice vykladaný vo svetle zásady proporcionality bráni takémuto odmietnutiu, ak predávajúci mal vedomosť o okolnostiach charakterizujúcich situáciu nadobúdateľa vo vzťahu k uplatneniu dane z pridanej hodnoty a bol presvedčený, že neskôr bude nadobúdateľ zaregistrovaný ako hospodársky subjekt v rámci Spoločenstva so spätnou účinnosťou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.


title: Vec F-96/14: Žaloba podaná 17. septembra 2014 – ZZ a ZZ/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/49

         Žaloba podaná 17. septembra 2014 – ZZ a ZZ/Komisia
   (Vec F-96/14)
   (2015/C 007/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a ZZ (v zastúpení: J. Lombaert a A. Surny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie týkajúceho sa spätného preskúmania pozostalostných dôchodkov priznaných žalobcom a nariaďujúceho náhradu zvyšných súm, ktoré boli neoprávnene vybrané

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie PMO z 22. novembra 2013,

               —

               rozhodnúť, že nemožno vymáhať sumy, ktoré boli neoprávnene priznané žalobcom,

               —

               rozhodnúť, že napadnuté rozhodnutie nadobudne účinnosť prvým dňom nasledujúceho mesiaca, ktorým je 1. december 2013, pokiaľ ide o zmenu výšky pozostalostných a sirotských dôchodkov, ktoré boli priznané žalobcom.


title: Vec C-112/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen/Zaza Retail BV [Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Konkurzné konania — Začatie územného konkurzného konania — Podmienky uvedené v platnom vnútroštátnom práve, ktoré znemožňujú začať hlavné konkurzné konanie — Veriteľ splnomocnený podať návrh na začatie územného konkurzného konania]

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — Procureur-generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen/Zaza Retail BV
      (Vec C-112/10) (1)

      (Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Konkurzné konania - Začatie územného konkurzného konania - Podmienky uvedené v platnom vnútroštátnom práve, ktoré znemožňujú začať hlavné konkurzné konanie - Veriteľ splnomocnený podať návrh na začatie územného konkurzného konania)
      (2012/C 25/11)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Cassatie van België

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Procureur-generaal bij het Hof van beroep te Antwerpen

         Žalovaná: Zaza Retail BV

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van Cassatie van België — Výklad článku 3 ods. 4 písm. a) a b) nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191) — Medzinárodná právomoc na začatie konkurzného konania — Príslušnosť súdu členského štátu, v ktorom dlžník nemá centrum hlavných záujmov, ale v ňom má jeden z podnikov — Pojmy „podmienky stanovené“ a „veriteľ“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Pojem „podmienky stanovené“ uvedený v článku 3 ods. 4 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní, ktorý odkazuje na podmienky znemožňujúce začať hlavné konkurzné konanie podľa vnútroštátneho práva členského štátu, na ktorého území sa nachádza centrum hlavných záujmov dlžníka, sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa podmienky, ktoré by určité osoby vylučovali z okruhu osôb splnomocnených požiadať o začatie takého konania.

                  2.

                  Pojem „veriteľ“ uvedený v článku 3 ods. 4 písm. b) tohto nariadenia, ktorý sa používa na označenie okruhu osôb splnomocnených požiadať o začatie nezávislého územného konania, sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa orgán verejnej moci členského štátu, ktorý má podľa vnútroštátneho práva tohto štátu za úlohu konať vo všeobecnom záujme, avšak nezasahuje ani v postavení veriteľa, ani v mene a na účet veriteľov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-280/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  1. apríla 2009 — Perry/Komisia ( Žaloba o náhradu škody — Premlčanie — Neprípustnosť )

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/42

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. apríla 2009 — Perry/Komisia
   (Vec T-280/08) (1)

   („Žaloba o náhradu škody - Premlčanie - Neprípustnosť“)
   2009/C 141/87
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Claude Perry (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. Culioli, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-P. Keppenne a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni v súvislosti s obvineniami zo sprenevery týkajúcej sa humanitárnej pomoci Spoločenstva pri plnení zmlúv, ktoré uzavrela Komisia so spoločnosťami žalobcu

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Pán Claude Perry je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec C-391/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  10. júla 2014 – Helénska republika/Európska komisia (Odvolanie — FEOGA, FEAGA a Feader — Výdavky vylúčené z financovania z rozpočtu EÚ — Olivový olej — Plodiny pestované na ornej pôde — Zjavne nesprávne posúdenie — Zvýšenie sadzby paušálnej opravy v prípade opakovaného porušenia — Vplyv reformy SPP na paušálnu opravu — Proporcionalita — Povaha výdavkov určených na ustanovenie ZIS kultivácie olív)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/19

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. júla 2014 – Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-391/13 P) (1)

   ((Odvolanie - FEOGA, FEAGA a Feader - Výdavky vylúčené z financovania z rozpočtu EÚ - Olivový olej - Plodiny pestované na ornej pôde - Zjavne nesprávne posúdenie - Zvýšenie sadzby paušálnej opravy v prípade opakovaného porušenia - Vplyv reformy SPP na paušálnu opravu - Proporcionalita - Povaha výdavkov určených na ustanovenie ZIS kultivácie olív))
   2014/C 315/28
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Marcoulli a D. Tryantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-299/17: Žaloba podaná 16. mája 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/43

         Žaloba podaná 16. mája 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (1000)
   (Vec T-299/17)
   (2017/C 231/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: označenie „1000“, ochranná známka Európskej únie č. 12 333 531.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. marca 2017 vo veci R 650/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania v prípade jeho vstupu do konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a zásady riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-414/14 P: Odvolanie podané 2. septembra 2014: Fundação Calouste Gulbenkian proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. júna 2014 vo veci T-541/11, Fundação Calouste Gulbenkian/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/16

         Odvolanie podané 2. septembra 2014: Fundação Calouste Gulbenkian proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. júna 2014 vo veci T-541/11, Fundação Calouste Gulbenkian/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-414/14 P)
   (2015/C 198/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Fundação Calouste Gulbenkian (v zastúpení: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda, lawyers)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Micael Gulbenkian
   Uznesením z 26. februára 2015 Súdny dvor (ôsma komora) zamietol odvolanie a uložil povinnosť Fundação Calouste Gulbenkian, aby znášal vlastné trovy konania.


title: Vec T-78/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011 — Álvarez/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie plastových priemyselných vriec — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ods. 1 ES — Pojem podnik — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Prezumpcia neviny“ )

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011 — Álvarez/Komisia
   (Vec T-78/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie plastových priemyselných vriec - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ods. 1 ES - Pojem podnik - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Prezumpcia neviny)
   2012/C 6/17
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Armando Álvarez, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne E. Garayar Gutiérrez a A. García Castillo, neskôr E. Garayar Gutiérrez, M. Troncoso Ferrer a C. Ruixó Claramunt, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 4634 v konečnom znení z 30. novembra 2005 vydaného v konaní na uplatnenie článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.354 — Priemyselné vrecia) týkajúceho sa kartelu na trhu plastových priemyselných vriec, ako aj, subsidiárne, návrh na zníženie pokuty, ktorá bola uložená žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Armando Álvarez, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-56/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Bozen (Taliansko) 1. februára 2007 – Ruth Volgger, Othmar Michaeler a spoločnosť Subito GmbH/Arbeitsinspektorat autonómnej provincie Bozen (dnes Amt für sozialen Schutz) a Autonómna provincia Bozen

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Bozen (Taliansko) 1. februára 2007 – Ruth Volgger, Othmar Michaeler a spoločnosť Subito GmbH/Arbeitsinspektorat autonómnej provincie Bozen (dnes Amt für sozialen Schutz) a Autonómna provincia Bozen
   (Vec C-56/07)
   (2007/C 95/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Bozen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ruth Volgger, Othmar Michaeler a spoločnosť Subito GmbH

      Žalovaní: Arbeitsinspektorat autonómnej provincie Bozen (dnes Amt für sozialen Schutz) a Autonómna provincia Bozen
   Prejudiciálna otázka
   Sú vnútroštátne ustanovenia (článok 2 a článok 8 zákonného dekrétu č. 61/2000), ktoré stanovujú povinnosť zamestnávateľa, aby poslal v priebehu 30 dní po uzatvorení zmluvy na prácu na kratší pracovný čas kópiu tejto zmluvy na príslušné riaditeľstvo inšpektorátu práce provincie a v prípade opomenutia zaslania ukladajú pokuty vo výške 15 eur za každého zamestnanca a každý deň omeškania bez stanovenia maximálnej výšky správnej pokuty (peňažnej pokuty), v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva a smernicou Rady 97/81/ES (1) z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC?

      (1)  Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267.


title: Vec C-32/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Badajoz (Španielsko) 23. januára 2012 — Soledad Duarte Hueros/Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Badajoz (Španielsko) 23. januára 2012 — Soledad Duarte Hueros/Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A.
   (Vec C-32/12)
   2012/C 98/28
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia de Badajoz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Soledad Duarte Hueros

      Žalovaní: Autociba S.A., Automóviles Citroen España S.A..

      Prejudiciálna otázka

   Môže súd priznať spotrebiteľovi ex offo primerané zníženie kúpnej ceny v prípade, ak sa spotrebiteľ po tom, ako jeho tovar nebol uvedený do súladu so zmluvou — pretože aj napriek opakovanej žiadosti sa táto oprava nevykonala —, súdnou cestou domáha výlučne zrušenia zmluvy, pričom toto zrušenie nemožno priznať z dôvodu málo významného nesúladu so zmluvou?


title: Vec C-87/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. februára 2013 — Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. februára 2013 — Staatssecretaris van Financiën/X
   (Vec C-87/13)
   2013/C 141/24
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Ďalší účastník konania: X

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Únie, predovšetkým ustanovenia o slobode usadiť sa a o voľnom pohybe kapitálu, tomu, aby belgický rezident, ktorý na základe svojej žiadosti podlieha daňovej povinnosti v Holandsku ako rezident a vynaložil výdavky na zámok, ktorý používa na účely vlastného bývania, pričom tento zámok sa nachádza v Belgicku, kde bol vyhlásený za zákonom chránenú pamiatku a symbol obce, nemohol tieto výdavky odpočítať pri zdanení príjmov v Holandsku, pretože v Holandsku zámok nie je zaregistrovaný ako chránená pamiatka?

               2.

               Do akej miery je v tejto súvislosti relevantné, či dotknutá osoba môže výdavky v štáte svojho bydliska, ktorým je Belgicko, odpočítať pri zdanení svojich súčasných alebo budúcich príjmov z hnuteľného majetku na základe voľby progresívneho zdaňovania príjmov?


title: Vec T-458/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  20. novembra 2007 – Tegometall International AG/ÚHVT – Wuppermann (TEK) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TEK — Predmet konania — Rešpektovanie práva na obranu — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b), c) a g) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/13

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 20. novembra 2007 – Tegometall International AG/ÚHVT – Wuppermann (TEK)
   (Vec T-458/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TEK - Predmet konania - Rešpektovanie práva na obranu - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b), c) a g) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 8/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Tegometall International AG (Lengwil-Oberhofen, Švajčiarsko) (v zastúpení: H. Timmann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Weberndörfer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Wuppermann AG (Leverkusen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne H. Huisken, neskôr I. Friedhoff, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. októbra 2005 (vec R 1063/2004-2) v znení opravy zo 16. novembra 2005, týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Wuppermann AG a Tegometall International AG
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania s výnimkou trov konania vedľajšieho účastníka.

               3.

               Vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-37/12: Žaloba podaná 25. januára 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — López Cabré (TEEN VOGUE)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/30

         Žaloba podaná 25. januára 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — López Cabré (TEEN VOGUE)
   (Vec T-37/12)
   2012/C 73/59
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Alkin, barrister a S. Davey, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Eduardo López Cabré (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. novembra 2011 vo veci R 1763/2010-4 v rozsahu, v akom sa týka námietky založenej na skoršej ochrannej známke, a

               —

               zaviazal namietateľa na náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TEEN VOGUE“ pre tovary zaradené do triedy 18 — prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva č. 5265517.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška č. 496371 španielskej slovnej ochrannej známky „VOGUE“ pre tovary zaradené do triedy 18; prihláška č. 2153619 španielskej slovnej ochrannej známky „VOGUE moda en lluvia“ pre tovary zaradené do triedy 18; prihláška č. 2082287 slovnej ochrannej známky Spoločenstva „VOGUE“ pre tovary zaradené do triedy 18.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 43 ods. 2 nariadenia Rady č. 207/2009 alebo pravidla 22 ods. 3 Nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95, ako aj porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, lebo odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že dôkaz namietateľa bol „ako celok“ dostatočný na preukázanie používania skoršej ochrannej známky, a ďalej sa odvolací senát dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že medzi ochrannou známkou žalobcu a namietanou ochrannou známkou existovala pravdepodobnosť zámeny.