title: Vec T-184/06: Žaloba podaná 14. júla 2006 – Komisia/Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/36

         Žaloba podaná 14. júla 2006 – Komisia/Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory
   (Vec T-184/06)
   (2006/C 212/65)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Ström, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Elvinger, advokát)

      Žalovaní: Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory
   Návrhy žalobkyne

               —

               predvolať účastníkov konania a dosiahnuť ich zmier, alebo

               —

               prijať predmetnú žalobu a vyhlásiť ju za dôvodnú a

               —

               zaviazať spoločnosť Dane-Elec-Memory zaplatiť Komisii sumu vo výške 55 878 eur spolu s úrokmi z omeškania z právneho titulu plnenia záruky po prvej výzve,

               —

               subsidiárne zaviazať spoločnosť ICN zaplatiť zálohu 55 878 eur, ktorú zaplatila Komisia zvýšenú o úroky z omeškania na základe právneho titulu nesplnenia svojich zmluvných záväzkov v rámci projektu Crossemarc,

               —

               zaviazať účastníka, ktorý nemal vo veci úspech, nahradiť trovy konania podľa článku 69 ods. 2 Rokovacieho poriadku,

               —

               nariadiť predbežný výkon rozsudku bez ohľadu na podanie odvolania a bez kaucie,

               —

               vyhradiť žalobkyni všetky ostatné práva, procesné prostriedky a žaloby a najmä právo zvýšiť výšku požadovanej platby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európske spoločenstvo, zastúpené Európskou Komisiou, uzatvorilo 28. februára 2001, medzi iným so spoločnosťou Internet Commerce Network (ICN), zmluvu IST-2000-25366 za účelom prípravy a výkonu projektu „Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison – Crossemarc“ v rámci programu výskumu, technologického rozvoja a predvedenia v oblasti technológií informačnej spoločnosti (IST) 1998 – 2002 (1). V písomnom vyhlásení o ručení podpísanom 1. septembra 2000 sa spoločnosť Dane-Elec Memory, materská spoločnosť ICN, zaviazala ručiť za splnenie zmluvných záväzkov, ktoré táto posledne uvedená prijala voči Komisii v rámci zmluvy IST-2000-25366.
   Komisia poskytla zálohovú platbu zmluvným stranám spojeným v projekte, medzi nimi aj spoločnosti ICN, prostredníctvom koordinátora projektu NCSR „Demokritos“. Následne požiadal koordinátor spoločnosť ICN o jej príspevok v súlade s úlohami definovanými v projekte. Keďže príspevok nebol zaplatený a zástupca spoločnosti ICN informoval koordinátora o finančných ťažkostiach spoločnosti ICN, koordinátor sa v tejto súvislosti obrátil na spoločnosť Dane-Elec Memory, ručiteľa za záväzky ICN. Vedúci spoločnosti Dane-Elec Memory informoval, že spoločnosť ICN zamýšľa odstúpiť od projektu a vrátiť zálohu. Keďže koordinátor nedostal písomné potvrdenie tohto odstúpenia a záväzku vrátenia zálohy, koordinátor projektu, ako aj Komisia zaslali spoločnosti ICN žiadosť o vrátenie vyplatených záloh. Keďže táto žiadosť zostala bez odpovede, bola zaslaná žiadosť o vrátenie záloh na základe právneho titulu poskytnutia záruky v písomnom vyhlásení o ručení spoločnosti Dane-Elec Memory. Táto spoločnosť zamietla vykonať platby na základe svojho ručenia z dôvodu, že Komisia nepreukázala porušenie zmluvných záväzkov. Toto odmietnutie bolo potvrdené napriek skutočnosti, že Komisia svoju žiadosť odôvodnila.
   Na základe dohôd o súdnej príslušnosti obsiahnutých v zmluve IST-2000-25366 zaväzujúcich spoločnosť ICN voči Komisii a v písomnom vyhlásení o ručení vydanom spoločnosťou Dane-Elec Memory v prospech Komisie, podala Komisia túto žalobu s cieľom zaviazať spoločnosť Dane-Elec Memory zaplatiť Komisii sumu záloh vyplatených spoločnosti ICN zvýšenú o úroky z omeškania z právneho titulu poskytnutia záruky. Subsidiárne sa žalobkyňa domáha zaviazať spoločnosť ICN na náhradu záloh vyplatených Komisiou zvýšených o úroky z omeškania na základe právneho titulu nesplnenia jej zmluvných záväzkov v rámci projektu „Crossemarc“.

      (1)  Výzva na vyjadrenie záujmu publikovaná v Ú. v. ES C 12, 1999, s. 5.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2005 vo veci C-39/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal administratif de Dijon): Laboratoires Fournier SA proti Direction des vérifications nationales et internationales (Obmedzenia slobodného poskytovania služieb — Daňové právne predpisy — Daň z príjmov právnických osôb — Úľava na dani pre výskum)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 10. marca 2005
   vo veci C-39/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal administratif de Dijon): Laboratoires Fournier SA proti Direction des vérifications nationales et internationales (1)

   (Obmedzenia slobodného poskytovania služieb - Daňové právne predpisy - Daň z príjmov právnických osôb - Úľava na dani pre výskum)
   (2005/C 115/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-39/04, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Tribunal administratif de Dijon (Francúzsko) z 30. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 2. februára 2004, ktorý súvisí s konaním: Laboratoires Fournier SA proti Direction des vérifications nationales et internationales, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr (spravodajca), J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 10. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 49 ES bráni právnej úprave členského štátu, ktorá priznáva prospech úľavy na dani pre výskum výlučne výskumným projektom vykonaným na území tohto členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Vec C-432/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Högsta domstolen z  24. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Unibet (London) Ltd a Unibet (International) proti Justitiekanslern (Švédsko)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Högsta domstolen z 24. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Unibet (London) Ltd a Unibet (International) proti Justitiekanslern (Švédsko)
   (Vec C-432/05)
   (2006/C 36/47)
   Jazyk konania: švédčina
   Högsta domstolen podal uznesením z 24. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Unibet (London) Ltd a Unibet (International) proti Justitiekanslern (Švédsko) a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. decembra 2005.
   Högsta domstolen žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa požiadavka práva Spoločenstva, podľa ktorej musia vnútroštátne procesné pravidlá jednotlivcovi poskytnúť účinnú ochranu práv vyvodených z práva Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že žaloba, ktorej cieľom je určiť, že niektoré vnútroštátne hmotnoprávne ustanovenia nie sú v súlade s článkom 49 ES je prípustná, ak súlad týchto ustanovení s uvedeným článkom nemôže byť preskúmaný inak ako formou prejudiciálneho konania, napríklad v rámci žaloby o náhradu škody, žaloby týkajúcej sa porušenia vnútroštátneho hmotnoprávneho ustanovenia alebo súdnej kontroly?

               2.

               Znamená uvedená požiadavka účinnej súdnej ochrany vyvodená z práva Spoločenstva, že vnútroštátny právny poriadok musí poskytnúť predbežnú ochranu, prostredníctvom ktorej sa vnútroštátne pravidlá brániace výkonu práv, ktorých sa jednotlivec dovoláva na základe práva Spoločenstva, voči jednotlivcovi neuplatnia, aby sa mu umožnil výkon tohto práva a to až dovtedy, kým bude existencia tohto práva s konečnou platnosťou preskúmaná vnútroštátnym súdom?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
               Ak existujú pochybnosti o súlade vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva, implikuje právo Spoločenstva, že vnútroštátny súd je povinný pri preskúmaní návrhu na predbežnú ochranu práv vyvodených z práva Spoločenstva uplatniť vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa podmienok takejto ochrany alebo je povinný uplatniť kritériá práva Spoločenstva?

               4.

               Ak je odpoveďou na tretiu otázku, že treba uplatniť kritériá vyvodené z práva Spoločenstva, aké sú tieto kritériá?


title: Vec C-311/05 P: Odvolanie podané 8. augusta 2005: Naipes Heraclio Fournier S.A. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. mája 2005 v spojených veciach T-160/02 a T-162/02, Naipes Heraclio Fournier S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), vedľajší účastník konania: France Cartes SAS.

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/11

         Odvolanie podané 8. augusta 2005: Naipes Heraclio Fournier S.A. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. mája 2005 v spojených veciach T-160/02 a T-162/02, Naipes Heraclio Fournier S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), vedľajší účastník konania: France Cartes SAS.
   (Vec C-311/05 P)
   (2005/C 243/19)
   Jazyk konania: španielčina
   Naipes Heraclio Fournier S.A. podal 8. augusta 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. mája 2005 v spojených veciach T-160/02 a T-162/02, Naipes Heraclio Fournier S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), vedľajší účastník konania: France Cartes SAS. Odvolateľa zastupuje E.oArmijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
   zrušil napadnutý rozsudok a vyhovel jeho návrhom.
   Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolanie spočíva na troch odvolacích dôvodoch:
   Po prvé porušil druhý odvolací senát zásadu zákonnosti a práva obhajoby spoločnosti Naipes Heraclio Fournier S.A.. Odvolací dôvod spočíva v tom, že Súd prvého stupňa sa neobmedzil na posúdenie zákonnosti napadnutého rozhodnutia, ale vykonal úplné nové vlastné posúdenie na základe znenia napadnutého rozhodnutia a konkrétnych tvrdení žalobcu a vedľajšieho účastníka.
   Po druhé porušil druhý odvolací senát zásadu zákonnosti a článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94 (1). Odvolací dôvod spočíva v tom, že Súd prvého stupňa prekročil svoju súdnu právomoc, keď nahradil a opravil hmotnoprávne chyby druhého odvolacieho senátu vlastným odôvodnením v súvislosti s dôvodmi zamietnutia zápisu podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94 v prípade obrazových ochranných známok žalobcu.
   Po tretie, napadnutý rozsudok nie je dostatočne odôvodnený v zmysle článku 253 ES. Odvolací dôvod spočíva v tom, že z rozsudku jasne a jednoznačne nevyplýva, z akých dôvodov sa Súd prvého stupňa domnieval, že obrazové ochranné známky žalobcu spadajú pod absolútne dôvody zamietnutia podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1).


title: Vec C-531/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Marktgemeinde Straßwalchen a i./Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (Životné prostredie — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Projekty, ktoré musia alebo nemusia byť predmetom posudzovania — Skúšobné vrty — Bod 14 prílohy I — Pojem „ťažba ropy a zemného plynu na komerčné účely“  — Povinnosť vykonať posudzovanie pri ťažbe určitého množstva zemného plynu — Bod 2 písm. d) prílohy II — Pojem „hĺbkový vrt“  — Bod 1 prílohy III — Pojem „prepojenie s inými projektmi“ )

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Marktgemeinde Straßwalchen a i./Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
   (Vec C-531/13) (1)

   ((Životné prostredie - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Projekty, ktoré musia alebo nemusia byť predmetom posudzovania - Skúšobné vrty - Bod 14 prílohy I - Pojem „ťažba ropy a zemného plynu na komerčné účely“ - Povinnosť vykonať posudzovanie pri ťažbe určitého množstva zemného plynu - Bod 2 písm. d) prílohy II - Pojem „hĺbkový vrt“ - Bod 1 prílohy III - Pojem „prepojenie s inými projektmi“))
   (2015/C 118/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Marktgemeinde Straßwalchen a i.

      Žalovaný: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      za účasti: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Bod 14 prílohy I smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že skúšobný vrt, o aký ide vo veci samej, v rámci ktorého sa predpokladá skúšobná ťažba zemného plynu a ropy s cieľom určiť komerčnú hospodárnosť ložiska, nepatrí do pôsobnosti tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 4 ods. 2 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/31, v spojení s bodom 2 písm. d) prílohy II uvedenej smernice sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť vykonať posudzovanie vplyvov hĺbkového vrtu, o aký ide vo veci samej, na životné prostredie, môže vyplývať z tohto ustanovenia. Príslušné vnútroštátne orgány majú teda povinnosť osobitne preskúmať otázku, či vzhľadom na kritériá uvedené v prílohe III smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/31, musí byť vykonané posudzovanie vplyvov na životné prostredie. V rámci toho treba predovšetkým preskúmať, či vplyvy skúšobných vrtov na životné prostredie môžu byť z dôvodu vplyvov iných projektov závažnejšie než pri neexistencii týchto iných projektov. Toto posudzovanie nemôže závisieť od hraníc územia obce.

      (1)  Ú. v. EÚ C 15, 18.1.2014.


title: Vec T-163/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. novembra 2015 – Delta Group agroalimentare/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Taliansky trh s hydinovým mäsom — Mimoriadne podporné opatrenia určené na vyriešenie osobitných problémov týkajúcich sa sektora hydinového mäsa v Taliansku — Vývozné náhrady za hydinové mäso určené do niektorých afrických krajín — Zamietnutie žiadosti o mimoriadne opatrenia podanej žalobkyňou — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. novembra 2015 – Delta Group agroalimentare/Komisia
   (Vec T-163/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Taliansky trh s hydinovým mäsom - Mimoriadne podporné opatrenia určené na vyriešenie osobitných problémov týkajúcich sa sektora hydinového mäsa v Taliansku - Vývozné náhrady za hydinové mäso určené do niektorých afrických krajín - Zamietnutie žiadosti o mimoriadne opatrenia podanej žalobkyňou - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2016/C 027/74)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Taliansko) (v zastúpení: V. Migliorini, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Schima a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie listu Komisie z 9. februára 2015 [Ref. Ares (2015) 528512], zaslaného v odpovedi na žiadosť žalobkyne o prijatie mimoriadnych opatrení na podporu trhu s hydinovým mäsom na základe článku 219 ods. 1 alebo článku 221 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, s. 671)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Delta Group agroalimentare Srl znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Vec T-195/11: Žaloba podaná 4. apríla 2011 — Cahier a i./Rada a Komisia

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/14

         Žaloba podaná 4. apríla 2011 — Cahier a i./Rada a Komisia
   (Vec T-195/11)
   2011/C 173/30
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Francúzsko), Robert Aubineau (Cierzac, Francúzsko), Laurent Bigot (Saint Palais sur Mer, Francúzsko), Pascal Bourdeau (Saintes Lheurine, Francúzsko), Jacques Brard-Blanchard (Boutiers Saint Trojan, Francúzsko), Olivier Charruaud (St Martial de Mirambeau, Francúzsko), Daniel Chauvet (Saint Georges Antignac, Francúzsko), Régis Chauvet (Marignac, Francúzsko), Fabrice Compagnon (Avy, Francúzsko), Francis Crepeau (Jarnac Champagne, Francúzsko), Bernard Deborde (Arthenac, Francúzsko), Chantal Goulard (Arthenac), Jean Pierre Gourdet (Moings, Francúzsko), Bernard Goursaud (Brie sous Matha, Francúzsko), Jean Gravouil (Saint Hilaire de Villefranche, Francúzsko), Guy Herbelot (Echebrune, Francúzsko), Rodrigue Herbelot (Echebrune), Sophie Landrit (Ozillac, Francúzsko), Michel Mallet (Vanzac, Francúzsko), Alain Marchadier (Villars en Pons, Francúzsko), Michel Merlet (Jarnac Champagne), René Phelipon (Cierzac), Claude Potut (Avy), Philippe Pruleau (Saint Bonnet sur Gironde, Francúzsko), Béatrice Rousseau (Gensac La Pallue, Francúzsko), Jean-Christophe Rousseau (Segonzac, Francúzsko), Françoise Rousseau (Burie, Francúzsko), Pascale Rulleaud-Beaufour (Arthenac) a Alain Phelipon (Saintes, Francúzsko) (v zastúpení: C.-E. Gudin, advokát)

      Žalované: Rada Európskej únie a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v plnom rozsahu nahradil škodu spôsobenú v dôsledku pokút, a to vo výške:

                           —

                           53 600 eur v prípade Jean-Marie Cahiera,

                           —

                           105 100 eur v prípade Roberta Aubineau,

                           —

                           240 500 eur v prípade Laurenta Bigota,

                           —

                           111 100 eur v prípade Pascala Bourdeau,

                           —

                           12 800 eur v prípade Jacquesa Brard-Blancharda,

                           —

                           37 600 eur v prípade Oliviera Charruauda,

                           —

                           122 100 eur v prípade Daniela Chauveta,

                           —

                           40 500 eur v prípade Régisa Chauveta,

                           —

                           97 100 eur v prípade Fabricea Compagnona,

                           —

                           105 600 eur v prípade Francisa Crepeau,

                           —

                           1 081 500 eur v prípade Bernarda Deborde,

                           —

                           64 800 eur v prípade Chantal Goulard,

                           —

                           94 400 eur v prípade Jean Pierra Gourdeta,

                           —

                           43 000 eur v prípade Bernarda Goursauda,

                           —

                           82 100 eur v prípade Jeana Gravouila,

                           —

                           20 500 eur v prípade Guy Herbelota,

                           —

                           65 100 eur v případě Rodriguea Herbelota,

                           —

                           53 000 eur v prípade Sophie Landrit,

                           —

                           39 500 eur v prípade Michela Malleta,

                           —

                           332 500 eur v prípade Alaina Marchadiera,

                           —

                           458 500 v prípade Michela Merleta,

                           —

                           23 000 eur v prípade Reného Phelipona,

                           —

                           85 100 eur v prípade Claudea Potuta,

                           —

                           3 500 eur v prípade Philippa Pruleau,

                           —

                           34 500 eur v prípade Béatrice Rousseau,

                           —

                           38 070 eur v prípade Jean-Christophea Rousseau,

                           —

                           24 300 eur v prípade Françoise Rousseau,

                           —

                           486 500 eur v prípade Pascale Rulleaud-Beaufour,

                           —

                           10 500 eur v prípade Alaina Phelipona,

               —

               určil výšku nemajetkovej ujmy v prípade každého z 29 žalobcov paušálne na 100 000 eur,

               —

               zaviazal Radu a Komisiu na náhradu všetkých trov konania a poplatkov:

                           —

                           súvisiacich s prebiehajúcim konaním pred Všeobecným súdom Európskej únie,

                           —

                           súvisiacich tiež zo všetkými konaniami začatými pred vnútroštátnymi súdmi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú, že vznikla mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie v dôsledku závažného porušenia článku 40 ods. 2 ZFEÚ, lebo článok 28 nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom (1), vykonaného nariadením Komisie (ES) č. 1623/2000 (2) a zachovaného nariadením Rady (ES) č. 479/2008 (3), zakazuje výrobcom vína získaného z odrôd viniča s dvojitým účelom, aby sami destilovali na alkohol množstvo vína s označením pôvodu vyrobené nad rámec zvyčajného vinifikovaného množstva.
   Žalobcova boli systematicky stíhaní a odsudzovaní vnútroštátnymi orgánmi za to, že neodovzdali množstvo vyrobené nad rámec zvyčajného vinifikovaného množstva, ktoré nebolo vyvezené ako víno do tretích krajín, na povinnú štátnu destiláciu na alkohol schválenými liehovarmi.
   Žalobcovia okrem toho poukazujú na to, že ide o porušenie úplne jasných a jednoznačných predpisov, v prípade ktorých nemali orgány Únie žiadnu právomoc voľnej úvahy. Uvádzajú porušenie zásad zákazu diskriminácie, právnej istoty, proporcionality, „estoppel“, prezumpcie neviny, riadnej správy vecí verejných, starostlivosti a vlastníckeho práva, ako aj neprimeraný zásah do slobody vyrábať priemyslové výrobky a uvádzať ich na trh a zneužívajúce rozšírenie uplatnenia nariadenia, ktorého cieľom je stabilizácia trhu a záruka určitých príjmov výrobcov, na prípady, keď zo strany týchto výrobcov nie sú žiadne požiadavky na financovanie.

      (1)  Ú. v. ES L 179, s. 1; Mim. vyd. 03/021, s. 25.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1623/2000 z 25. júla 2000 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia (ES) č. 1493/1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom vzhľadom na trhový mechanizmus (Ú. v. ES L 194, s. 45; Mim. vyd. 03/030, s. 182).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 479/2008 z 29. apríla 2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 3/2008 a zrušujú nariadenia (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (Ú. v. EÚ L 148, s. 1).


title: Spojené veci T-362/02, T-363/02, T-364/02, T-365/02 a T-366/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júna 2006 – Muswellbrook/ÚHVT – Nike (NIKE)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/31

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júna 2006 – Muswellbrook/ÚHVT – Nike (NIKE)
   (Spojené veci T-362/02, T-363/02, T-364/02, T-365/02 a T-366/02) (1)

   (2006/C 190/56)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz spojených vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 22.2.2003.


title: Vec T-59/12: Žaloba podaná 10. februára 2012 — Planet/Komisia

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/26

         Žaloba podaná 10. februára 2012 — Planet/Komisia
   (Vec T-59/12)
   2012/C 118/45
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PLANET A.E. Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Società anonima erogatrice di servizi consultivi) (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že skutočnosť, že Komisia oneskorene zaplatila poslednú splátku v rámci financovania žalobkyne v súvislosti so zmluvou týkajúcou sa projektu „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)“, ktorej výška predstavovala 20 665,17 eura, predstavuje porušenie jej povinností, a uložil Komisii povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu 20 665,17 eura, ktorá predstavuje sumu výdavkov vynaložených žalobkyňou v štvrtom referenčnom období projektu Laboranova, zvýšenú o úroky za obdobie od 12. októbra 2011,

               —

               rozhodol, že žalobkyňa nie je povinná zaplatiť Komisii zálohu vo výške 39 657,30 eura za obdobie P4 projektu Laboranova,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu 30 000,00 eur ako náhradu ujmy spôsobenej na dobrej povesti žalobkyne tým, že Komisia porušila jej obchodné tajomstvo, zvýšenú o kompenzačné úroky za obdobie od 6. októbra 2011 do vynesenia rozsudku v tejto veci a úroky z omeškania za obdobie od vynesenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia uvedenej sumy,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zodpovednosti Komisie vyplývajúcej zo zmluvy č. 035262 za vykonanie projektu „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)“ v zmysle článku 272 ZFEÚ. Žalobkyňa najmä tvrdí, že napriek tomu, že úplne a riadne splnila svoje zmluvné povinnosti, Komisia bez akéhokoľvek odôvodnenia a v rozpore s podmienkami vyššie uvedenej zmluvy a zásadou dobrej viery odmietla zaplatiť výdavky za obdobie P4 a zastavila platby v jej prospech. Žalobkyňa preto tvrdí, že Komisia je povinná zaplatiť jej sumu 20 665,17 eura zvýšenú o úroky stanovené v doložke II 28 ods. 7 prílohy II zmluvy za obdobie od 12. októbra 2011 a že Komisia nie je oprávnená žiadať Planet, aby zaplatila zálohu vo výške 39 657,30 eura za obdobie P4.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na mimozmluvnej zodpovednosti Komisie podľa článku 340 druhého pododseku ZFEÚ. Žalobkyňa najmä tvrdí, že Komisia tým, že oznámila koordinátorovi projektu, že existuje finančný audit týkajúci sa žalobkyne, porušila pravidlá o ochrane obchodného tajomstva a v dôsledku toho narušila dobrú povesť žalobkyne. Žalobkyňa preto žiada o náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá jej tým bola spôsobená, zvýšenú o úroky (kompenzačné úroky za obdobie odo dňa, kedy došlo k protiprávnemu oznámeniu auditu až do vyhlásenia rozsudku v tejto veci a až do úplnej náhrady ujmy) a náhradu majetkovej ujmy, ktorá jej bola spôsobená takým protiprávnym konaním Komisie.


title: Vec T-11/15: Žaloba podaná 9. januára 2015 – Internet Consulting/ÚHVT – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/50

      Žaloba podaná 9. januára 2015 – Internet Consulting/ÚHVT – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)
      (Vec T-11/15)
      (2015/C 073/61)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Internet Consulting GmbH (Brunico, Taliansko) (v zastúpení: L. Miori a A. Bertella, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

         Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom: Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (Bolzano, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

         Majiteľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka „SUEDTIROL“ – Ochranná známka Spoločenstva č. 2 826 931.

         Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie veľkého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. októbra 2014 vo veci R 574/2013-G.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil alebo zmenil v celom rozsahu napadnuté rozhodnutie veľkého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. októbra 2014 oznámené 13. novembra 2014, ktoré v každom prípade zamieta návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva Suedtirol, ktorý podala Provincia Autonoma di Bolzano,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania v konaní pred ÚHVT aj v tomto konaní.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článkov 5 a 56 nariadenia ES č. 207/2009,

                  —

                  porušenie alebo nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c), článkov 12 a 52 nariadenia o ochranných známkach Spoločenstva.


title: Vec T-429/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. marca 2011 — Campailla/Komisia ( „Žaloba o náhradu škody — Premlčacia lehota — Článok 46 Štatútu Súdneho dvora — Neprípustnosť“ )

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/17

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. marca 2011 — Campailla/Komisia
   (Vec T-429/09) (1)

   (Žaloba o náhradu škody - Premlčacia lehota - Článok 46 Štatútu Súdneho dvora - Neprípustnosť)
   2011/C 139/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne P. Goergen, neskôr G. Reuter a C. Verbruggen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku odmietnutia Komisie zasiahnuť do sporu medzi žalobcom a Kamerunom

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Massimo Campailla znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec C-401/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — Šiesta smernica o DPH — Poskytovanie služieb — Vykonávateľ závetu — Miesto poskytovania služieb — Článok 9 ods. 1 a 2 písm. e))

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-401/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - Šiesta smernica o DPH - Poskytovanie služieb - Vykonávateľ závetu - Miesto poskytovania služieb - Článok 9 ods. 1 a 2 písm. e))
   (2008/C 22/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 9 ods. 2 písm. e) smernice 77/388 EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Služby poskytované vykonávateľmi závetu zákazníkom usadeným mimo Spoločenstva, alebo zdaniteľným osobám usadeným v Spoločenstve, avšak mimo štátu dodávateľa – Miesto poskytovania služieb – Kvalifikácia činnosti vykonávateľa závetu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je okrem svojich vlastných trov konania povinná nahradiť aj trovy konania Spolkovej republiky Nemecko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec T-470/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. októbra 2015 – Hewlett Packard Development Company/ÚHVT (ELITEPAD) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ELITEPAD — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. októbra 2015 – Hewlett Packard Development Company/ÚHVT (ELITEPAD)
   (Vec T-470/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ELITEPAD - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 406/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. marca 2014 (vec R 884/2013-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ELITEPAD za ochrannú známku Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hewlett Packard Development Company LP je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.


title: Vec T-476/09: Žaloba podaná 30. novembra 2009 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/65

         Žaloba podaná 30. novembra 2009 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Vec T-476/09)
   2010/C 24/115
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Taliansko]

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 24. septembra 2009 — R 1006/2008-4,

               —

               zaviazať žalovaného (ÚHVT) na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Bricocenter Italia S.r.l.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „BRICOCENTER“ (prihláška č. 4 934 212) pre služby zaradené do triedy 35.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva so slovnými prvkami „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pre služby zaradené do tried 35, 37 a 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-346/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — SICAV GA Fund B/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — SICAV GA Fund B/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
   (Vec C-346/11)
   2011/C 269/72
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SICAV GA Fund B

      Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí byť spolu so situáciou podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) zohľadnená aj situácia vlastníkov podielov?

               2.

               Ak áno, za akých podmienok možno spornú zrážkovú daň považovať za zlučiteľnú so zásadou voľného pohybu kapitálu?


title: Vec T-326/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. apríla 2016 – Dima/EUIPO (Tvar škatule zloženej z dvoch otvorených kociek) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie — Tvar škatule zloženej z dvoch otvorených kociek — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. apríla 2016 – Dima/EUIPO (Tvar škatule zloženej z dvoch otvorených kociek)
   (Vec T-326/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar škatule zloženej z dvoch otvorených kociek - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2016/C 222/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: T. Kerkhoff, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: pôvodne A. Graul a A. Schifko, neskôr A. Graul a M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. apríla 2015 (vec R 2567/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia pozostávajúceho z tvaru škatule zloženej z dvoch otvorených kociek ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dima Verwaltungs GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Vec T-429/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. júla 2008 – Trubowest Handel a Makarov/Rada a Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Antidumpingové clá — Antidumpingové nariadenie č. 2320/97 — Trovy advokáta vynaložené na vnútroštátnej úrovni — Neprípustnosť — Majetková a nemajetková ujma — Príčinná súvislosť )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/43

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008 – Trubowest Handel a Makarov/Rada a Komisia
   (Vec T-429/04) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Antidumpingové clá - Antidumpingové nariadenie č. 2320/97 - Trovy advokáta vynaložené na vnútroštátnej úrovni - Neprípustnosť - Majetková a nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“)
   (2008/C 209/74)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Trubowest Handel GmbH (Kolín, Nemecko) a Viktor Makarov (Kolín) (v zastúpení: K. Adamantopoulos a E. Petritsi, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát) a Komisia Európskych spoločenstiev (N. Khan a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody podľa článku 288 ES smerujúca k náhrade škody údajne spôsobenej prijatím nariadenia Rady (ES) č. 2320/97 zo 17. novembra 1997, ktorým sa zavádzajú konečné antidampingové clá na dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok zo železa alebo nelegovanej ocele s pôvodom v Maďarsku, Poľsku, Českej republike, Rumunsku a Slovenskej republike a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 1189/93 a zastavuje konanie v súvislosti s týmito dovozmi s pôvodom v Chorvátskej republike (Ú. v. ES L 322, s. 1, Mim. vyd. 11/026, s. 329)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Trubowest Handel GmbH a Victor Makarov znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania vynaložené Radou a Komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-618/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. apríla 2017 – Dreimane/Komisia („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Verejná služba — Úradníci — Dôchodok — Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok — Výpočet odpracovaných rokov na účely dôchodku — Článok 90 ods. 2 služobného poriadku — Lehota — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. apríla 2017 – Dreimane/Komisia
   (Vec T-618/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Verejná služba - Úradníci - Dôchodok - Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok - Výpočet odpracovaných rokov na účely dôchodku - Článok 90 ods. 2 služobného poriadku - Lehota - Zjavná neprípustnosť“))
   (2017/C 202/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sandra Dreimane (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Ābiks, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ jednak na vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia Komisie, ktorým sa určujú započítateľné odpracované roky, ktoré sa majú zohľadniť v systéme dôchodkového zabezpečenia Európskej únie v nadväznosti na žiadosť o prevod dôchodkových práv nadobudnutých žalobkyňou pred jej nástupom do služieb Únie, a jednak na náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela z dôvodu nedodržania primeranej lehoty na spracovanie tejto žiadosti o prevod práv Komisiou

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Rady Európskej únie na vstup do konania ako vedľajší účastník sa zastavuje.

               3.

               Pani Sandra Dreimanová znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016 (vec pôvodne zaregistrovaná pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-48/16 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-490/07: Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Notartel/ÚHVT – SAT.1 SatellitenFernsehen (R.U.N.)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/45

         Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Notartel/ÚHVT – SAT.1 SatellitenFernsehen (R.U.N.)
   (Vec T-490/07)
   (2008/C 64/75)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Notartel SpA – società informatica del Notariato (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Bosshard a M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (Berlín, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               v prvom rade čiastočne zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. októbra 2007 vo veci R 1267/2006-4 v rozsahu, v akom vyhovuje námietke,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. októbra 2007 vo veci R 1267/2006-4 v rozsahu, v akom vyhovuje námietke vo vzťahu k požadovanej ochrannej známke zaradenej do triedy 38,

               —

               v každom prípade zamietnuť všetky prípadné budúce protichodné žiadosti alebo prihlášky a na tento účel potvrdiť rozhodnutie v častiach, ktoré v tomto konaní neboli napadnuté,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „R.U.N.“ (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 069 863 pre služby v triedach 35, 38 a 42, pokiaľ sú v tomto konaní relevantné).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: SAT.1 – SatellitenFernsehen GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka a slovná ochranná známka Spoločenstva „ran“ pre tovary a služby v triedach 9, 35, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: námietke sa čiastočne vyhovuje vo vzťahu k službám v triedach 38 a 42.

      Dôvody žaloby: napadnuté rozhodnutie obsahuje logický rozpor, ktorý spočíva v tom, že pri posudzovaní podobnosti znakov a tovarov/služieb na účely určenia, či je daný dôvod zamietnutia v zmysle článku 73 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, bola uvedená séria správnych záväzných právnych zásad, avšak pri následnom posúdení konkrétneho skutkového stavu sa uplatnili iné kritériá. Tento logický rozpor tak vedie ako k nesprávnemu právnemu posúdeniu, ktoré spočíva v tom, že sú uvedené iné právne zásady ako tie (správne), ktoré boli uvedené v úvodných poznámkach k rozhodnutiu, tak aj k rozpornému a nedostatočnému odôvodneniu.


title: Vec C-30/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Linköpings tingsrätt (Švédsko) 19. januára 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Linköpings tingsrätt (Švédsko) 19. januára 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Vec C-30/10)
   2010/C 100/26
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Linköpings tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lotta Andersson

      Žalovaný: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Prejudiciálna otázka

   Je vnútroštátne ustanovenie, ktoré neumožňuje zamestnancovi, aby si uplatnil právo na prednostné uspokojenie na základe toho, že sám alebo spolu s jeho rodinnými príslušníkmi menej ako šesť mesiacov pred návrhom na vyhlásenie konkurzu bol vlastníkom podstatnej časti zamestnávateľa alebo jeho podniku a mal významný vplyv na jeho činnosť, zlučiteľné s článkom 10 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa?


title: Vec T-195/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Solvay Solexis/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Peroxid vodíka a perboritan sodný — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES — Trvanie porušenia — Pojmy ‚dohoda‘ a  ‚zosúladený postup‘ — Prístup k spisu — Pokuty — Rovnosť zaobchádzania — Oznámenie o spolupráci — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Solvay Solexis/Komisia
   (Vec T-195/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Peroxid vodíka a perboritan sodný - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES - Trvanie porušenia - Pojmy ‚dohoda‘ a ‚zosúladený postup‘ - Prístup k spisu - Pokuty - Rovnosť zaobchádzania - Oznámenie o spolupráci - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 226/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Solvay Solexis SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: T. Salonico a G. L. Zampa, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Di Bucci a F. Amato, neskôr V. Di Bucci a V. Botka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan) a takisto návrh na zníženie sumy pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Solvay Solexis SpA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-425/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. augusta 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/53

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. augusta 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-425/05) (1)

   (2006/C 326/109)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec F-97/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  1. júla 2010 — Füller-Tomlinson/Parlament (Verejná služba — Bývalý dočasný zamestnanec — Choroba z povolania — Poškodenie fyzického alebo psychického zdravia — Dĺžka konania o uznaní choroby ako choroby z povolania)

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/32

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 1. júla 2010 — Füller-Tomlinson/Parlament
   (Vec F-97/08) (1)

   (Verejná služba - Bývalý dočasný zamestnanec - Choroba z povolania - Poškodenie fyzického alebo psychického zdravia - Dĺžka konania o uznaní choroby ako choroby z povolania)
   2010/C 274/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paulette Füller-Tomlinson (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: K. Zejdová a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia, ktoré určuje mieru pôvodu trvalej čiastočnej invalidity v chorobe žalobkyne súvisiacej s výkonom povolania na 20 %, ako aj subsidiárne zaviazanie žalovaného na úhradu sumy z dôvodu náhrady nemajetkovej ujmy, ktorá vznikla žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Paulette Füller-Tomlinson je povinná nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009, s. 76.


title: Vec T-617/11: Žaloba podaná 5. decembra 2011 — Meyr-Melnhof Karton/ÚHVT — Stora Enso (SILVAWHITE)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/37

         Žaloba podaná 5. decembra 2011 — Meyr-Melnhof Karton/ÚHVT — Stora Enso (SILVAWHITE)
   (Vec T-617/11)
   2012/C 32/73
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meyr-Melnhof Karton AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: P. Baronikians a N. Wittich, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Stora Enso Oyj (Helsinki, Fínsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. septembra 2011 vo veci R 2139/2010-2,

               —

               zamietol námietku proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 8197469 a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vynaložených pred ÚHVT a Všeobecným súdom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SILVAWHITE“ pre tovary zaradené do triedy 16 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8197469.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: fínska slovná ochranná známka „SILVAPRESS“ č. 231953 pre tovary zaradené do triedy 16; medzinárodná slovná ochranná známka „SILVAPRESS“ č. 872793 pre tovary zaradené do triedy 16.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi skoršou ochrannou známkou a prihlasovanou ochrannou známkou Spoločenstva.


title: Vec C-412/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgerichts (Nemecko) 10. júla 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgerichts (Nemecko) 10. júla 2017 – Bundesrepublik Deutschland/Touring Tours und Travel GmbH
   (Vec C-412/17)
   (2017/C 330/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaná a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Spolková republika Nemecko

      Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Touring Tours und Travel GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 67 ods. 2 ZFEÚ, ako aj články 22 a 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc (1)), takej vnútroštátnej úprave členského štátu, ktorá autobusovým spoločnostiam zabezpečujúcim pravidelnú dopravu cez vnútornú schengenskú hranicu v konečnom dôsledku ukladá povinnosť, aby pred prekročením vnútornej hranice skontrolovali cestovné doklady svojich pasažierov, aby sa zabránilo preprave cudzincov, ktorí nemajú cestovný pas a povolenie na pobyt, na územie Spolkovej republiky Nemecko?
               Predovšetkým:

                           a)

                           Predstavuje všeobecná zákonná povinnosť alebo administratívna povinnosť adresovaná jednotlivým dopravným spoločnostiam, aby na územie Spolkovej republiky neprepravovali cudzincov bez potrebného cestovného pasu alebo bez potrebného povolenia na pobyt, čo možno splniť len tým, že dopravné spoločnosti skontrolujú cestovné doklady všetkých pasažierov pred tým, ako prekročia vnútornú hranicu, kontrolu osôb na vnútorných hraniciach v zmysle článku 22 Kódexu schengenských hraníc, resp. treba ju považovať za rovnocennú s takouto kontrolou?

                           b)

                           Má sa uloženie povinností uvedených v bode 1) posudzovať podľa článku 23 písm. a) Kódexu schengenských hraníc, hoci dopravcovia nevykonávajú žiadne „policajné právomoci“ v zmysle tohto predpisu a tým, že im štát uloží povinnosť vykonávať kontroly, nie sú ani formálne splnomocnení na to, aby vykonávali právomoci orgánu verejnej moci?

                           c)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 1b): Predstavujú kontroly vyžadované od dopravcov s ohľadom na kritériá podľa článku 23 písm. a) druhej vety Kódexu schengenských hraníc neprípustné opatrenie, ktoré má rovnocenný účinok ako hraničné kontroly?

                           d)

                           Má sa ukladanie povinností uvedených v bode 1), pokiaľ sa týka autobusových spoločností na linkovej doprave, posudzovať podľa článku 23 písm. b) Kódexu schengenských hraníc, podľa ktorého sa právomoc dopravcov vykonávať bezpečnostné kontroly osôb v prístavoch a na letiskách nedotýka zrušenia hraničných kontrol na vnútorných hraniciach? Vyplýva z toho neprípustnosť kontrol v zmysle prvej prejudiciálnej otázky aj mimo prístavov a letísk, ak nejde o bezpečnostné kontroly a nevykonávajú sa u osôb, ktoré cestujú v rámci členského štátu?

               2.

               Dovoľujú články 22 a 23 Kódexu schengenských hraníc také vnútroštátne úpravy, podľa ktorých možno s cieľom vynútenia povinnosti vydať voči autobusovým spoločnostiam zákaz a pohroziť im pokutou, ak budú v dôsledku neuskutočnených kontrol prepravení do Spolkovej republiky Nemecko aj cudzinci bez cestovného pasu a povolenia na pobyt?

      (1)  Ú. v. EÚ L 77, s. 1.


title: Vec T-137/08: Žaloba podaná 9. apríla 2008 – BCS/ÚHVT – Deere (kombinácia žltej a zelenej farby)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/33

         Žaloba podaná 9. apríla 2008 – BCS/ÚHVT – Deere (kombinácia žltej a zelenej farby)
   (Vec T-137/08)
   (2008/C 142/60)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: BCS SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Deere & Company (Moline, Spojené štáty)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 16. januára 2008 vo veci R 0222/207-2 a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka zobrazujúca farebnú kombináciu zelenej a žltej farby, zapísaná pre výrobky zaradené do tried 7 a 12 – ochranná známka Spoločenstva č. 63 289.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Deere & Company.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 3, článku 52 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 8 ods. 4, a článku 73 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94 z dôvodu, že:

               —

               odvolací senát mal vykladať článok 7 ods. 3 úzko, a preto mal uložiť prísne dôkazné bremeno ďalšiemu účastníkovi konania,

               —

               odvolací senát neuznal skoršie používanie ochrannej známky žalobcom a

               —

               odvolací senát uviedol rozporné odôvodnenie.


title: Vec C-210/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 18. apríla 2013 — Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 18. apríla 2013 — Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Vec C-210/13)
   2013/C 189/15
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je adjuvans, ktoré samotné nemá liečebný účinok, ale v kombinácii s antigénom vo vakcíne posilňuje liečebný účinok tohto antigénu, „aktívnou zložkou“ v zmysle článku 1 písm. b) nariadenia 469/2009/ES (1)?

               2.

               Možno v prípade zápornej odpovede na prvú otázku kombináciu takého adjuvansu s antigénom napriek tomu považovať za „zlúčeninu aktívnych zložiek“ v zmysle článku 1 písm. b) nariadenia 469/2009/ES?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).


title: Vec T-239/99: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 – Alofs/Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 – Alofs/Komisia
   (Vec T-239/99) (1)

   (2006/C 261/58)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 6, 8.1.2000.


title: Vec T-302/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  1. októbra 2008 – Motorpress/ÚHVT – Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/65

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. októbra 2008 – Motorpress/ÚHVT – Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)
   (Vec T-302/07) (1)

   (2008/C 301/124)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-555/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugalsko) 28. októbra 2015 – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugalsko) 28. októbra 2015 – Bernard Jean Marie Gabarel/Fazenda Pública
   (Vec C-555/15)
   (2016/C 016/25)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bernard Jean Marie Gabarel

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Prejudiciálne otázky

               A.

               Majú sa na účely výkladu článku 132 ods. 1 písm. c) smernice Rady (1) 2006/112/ES z 28. novembra 2006 nekonvenčné liečebné metódy, najmä osteopatia, považovať za nelekársku zdravotnícku činnosť?

               B.

               Má sa daňovník, ktorý je podľa vnútroštátnych predpisov oprávnený vykonávať nelekársku zdravotnícku činnosť, akou je fyzioterapia, ale ktorý pri výkone svojej zdravotníckej činnosti používa bez rozlišovania alebo na doplnenie tak špecifické fyzioterapeutické, ako aj osteopatické liečebné metódy, na účely článku 132 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES, a teda aj na účely článku 9 zákonníka DPH považovať za osobu, ktorá vo všeobecnosti vykonáva nelekársku zdravotnícku činnosť, a tak byť oslobodený od DPH?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-252/15: Žaloba podaná 21. mája 2015 – Ferrovial a i./Komisia

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/35

         Žaloba podaná 21. mája 2015 – Ferrovial a i./Komisia
   (Vec T-252/15)
   (2015/C 245/41)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ferrovial, SA (Madrid, Španielsko), Ferrovial Servicios, SA (Madrid, Španielsko), Amey UK plc (Oxford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Muñoz Pérez a M. Linares Gil, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 15. októbra 2014 vo veci C(2014) 7280 týkajúcej sa štátnej pomoci SA 35550 (13C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) poskytnutej Španielskom,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 ods. 2 uvedeného rozhodnutia a

               —

               zaviazal žalovanú inštitúciu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v tomto konaní je totožné s rozhodnutím vo veciach T-826/14, Španielsko/Komisia, a T-12/15, Banco de Santander a Santusa/Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 ZFEÚ, keďže napadnuté rozhodnutie neobsahuje odôvodnenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže skúmané opatrenie nespĺňa podľa názoru žalobkýň náležitosti pojmu štátna pomoc.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 3 ZFEÚ, článku 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES a článku 4 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, keďže skúmané opatrenie nie je novou, protiprávnou štátnou pomocou nezlučiteľnou so spoločným trhom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na neplatnosti článku 4 ods. 2 tretieho rozhodnutia pre porušenie článku 14 ods. 1 nariadenia 659/1999, keďže podmienky príkazu na vrátenie neboli obmedzené na podmienky stanovené v prvých dvoch rozhodnutiach (nadobudnutia pred 21. decembrom 2007).

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na neplatnosti článku 4 tretieho rozhodnutia (príkaz na vrátenie) kvôli porušenie článku 14 ods. 1 nariadenia 659/1999, keďže z príkazu na vrátenie boli vylúčené nepriame transakcie pred 10. marcom 2005.


title: Vec C-475/10 P: Odvolanie podané 1. októbra 2010 : Spolková republika Nemecko proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. júla 2010 vo veci T-571/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/21

         Odvolanie podané 1. októbra 2010: Spolková republika Nemecko proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. júla 2010 vo veci T-571/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia
   (Vec C-475/10 P)
   ()
   2010/C 328/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, J. Möller a N. Graf Vitzthum, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               spolková vláda navrhuje zrušiť uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie zo 14. júla 2010 vo veci T-571/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom prejednávaného odvolania je uznesenie Všeobecného súdu, ktorým tento súd v rámci prekážky konania odmietol ako neprípustnú žalobu odvolateľky podanú proti príkazu poskytnúť informácie, ktorý vydala 30. októbra 2008 Komisia v rámci konania o štátnej pomoci v prospech Deutsche Post AG (ďalej len „DPAG“).
   Komisia napadnutým rozhodnutím prikázala, že odvolateľka má poskytnúť informácie o všetkých nákladoch a výnosoch DPAG za obdobie od roku 1989 do roku 2007, hoci sa privatizácia DPAG, v rámci ktorej sa uskutočnila väčšina namietaných transferových platieb, skončila už v roku 1994. Namiesto toho, aby objasnila právnu predbežnú otázku, ktoré obdobia sa musia skutočne zohľadniť, Komisia bez ohľadu na s tým spojené náklady požadovala najprv informácie týkajúce sa výnosov a nákladov DPAG za celé obdobie privatizácie až do súčasnosti. Týmto postupom Komisia neprimeraným spôsobom zaťažila odvolateľku a dotknutý podnik.
   Je potrebné, aby Súdny dvor zásadným spôsobom objasnil, či Komisia skutočne môže v rámci konania o štátnej pomoci zaviazať členský štát v ľubovoľnom rozsahu na poskytnutie informácií bez toho, aby podliehala priamemu súdnemu preskúmaniu. Pokiaľ by bolo právne posúdenie Všeobecného súdu, že tento druh rozhodnutia nie je možné súdne napadnúť, správne, museli by členské štáty a dotknuté podniky vždy najprv vynaložiť značné, a to aj finančné, náklady, aby príslušné príkazy splnili, hoci ich považujú za protiprávne. Okrem toho hrozí riziko, že dôjde k vyzradeniu obchodných tajomstiev, ktoré v súvislosti s konaním o štátnej pomoci vôbec nie sú relevantné.
   Napadnuté uznesenie Všeobecného súdu je z právneho hľadiska nesprávne z niekoľkých dôvodov.
   Po prvé Všeobecný súd z právneho hľadiska nesprávne vyložil pojem „napadnuteľného aktu“ a nezohľadnil judikatúru týkajúcu sa tohto pojmu, keď napadnutý akt preskúmaval „na základe jeho obsahu“. Posúdenie určitého aktu na základe hmotnoprávnych účinkov je totiž relevantné iba vtedy, ak neexistuje rozhodnutie, ktoré už má na základe svojej právnej formy záväznú povahu. Vzhľadom na skutočnosť, že záväznosť príslušného rozhodnutia Komisie vydaného podľa článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 vyplýva už z jeho právnej formy, však nie je nutné žiadne ďalšie preskúmanie, či toto opatrenie bolo podľa vôle autora zamerané na to, aby voči odvolateľke vyvolalo právne účinky.
   Po druhé Všeobecný súd z právneho hľadiska nesprávne posúdil predbežnosť príkazu poskytnúť informácie, keďže s odkazom na judikatúru týkajúcu sa prípustnosti žaloby proti začatiu konania o preskúmaní podľa práva hospodárskej súťaže dospel k právne chybnému záveru, že konečná povaha rozhodnutia je rozhodujúca aj pre prípustnosť žaloby podanej proti predmetnému príkazu Komisie poskytnúť informácie.
   Po tretie Všeobecný súd právne nesprávnym spôsobom posúdil právne účinky príkazu poskytnúť informácie, keďže nezohľadnil skutočnosť, že opatrenie má záväzné právne účinky vtedy, keď do záujmov adresáta zasahuje prostredníctvom zásahu do jeho právneho postavenia. O tento prípad ide v prípade príkazu poskytnúť informácie, pretože jeho nesplnenie so sebou prináša sankcie. Tieto sankcie je treba vidieť jednak v tom, že členskému štátu sa tým zabraňuje dovolávať sa neúplnosti skutkového základu a Komisii sa tým dovoľuje rozhodnúť na základe spisu. Ďalej je s tým spojené zníženie úrovne dôkaznej povinnosti, od ktorej Komisia smie vychádzať z toho, že ňou tvrdené skutočnosti sú preukázané. Toto predstavuje zvýhodnenie procesného postavenia Komisie a s ním spojené zhoršenie postavenia príslušného členského štátu v hlavnom konaní o preskúmaní. Prostredníctvom príkazu poskytnúť informácie bola odvolateľka postavená pred voľbu buď porušiť svoje povinnosti, čím by sa jej znemožnilo odvolať sa na neúplnosti skutkového základu a na strane Komisie by sa tým znížila úroveň dôkaznej povinnosti alebo byť z dôvodu zachovania si svojich práv prakticky donútená poskytnúť neprimerané informácie. Pritom okrem utrpenej právnej ujmy vždy vznikajú mimoriadne časové a finančné náklady, ktoré nie sú kompenzované. Okrem účinkov v konaní vo veci samej môže príkaz poskytnúť informácie pre príslušný členský štát vyvolávať právne dôsledky tým, že jeho nesplnenie by mohlo viesť ku konaniu o nesplnení povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ a v krajnom prípade ku konaniu o uložení penále podľa článku 260 ZFEÚ.
   Po štvrté rozhodnutie Všeobecného súdu porušuje zásadu právneho štátu a účinnej právnej ochrany tým, že jedinú ochranu proti excesívnemu príkazu poskytnúť informácie vidí v jeho nerešpektovaní. Takýto postup nie je možné požadovať a porušuje vyššie uvedené zásady. Právna ochrana proti príkazu poskytnúť informácie, ktorý je v rozpore s právom, nemôže závisieť od skutočnosti, či členský štát tento príkaz poruší. Možnosť napadnúť tento príkaz je jediným prostriedkom ako povinnosť členského štátu k lojálnej spolupráci nevystaviť bezbrehej diskrečnej právomoci Komisie a aj Komisii dovoľuje dodržať povinnosť lojálnej spolupráce s členskými štátmi.
   Všeobecný súd nakoniec právne chybným spôsobom posúdil právomoci vo veciach štátnej pomoci, keďže rozhodol, že ochrana pred bezbrehými príkazmi poskytnúť informácie má spočívať v odmietnutí členských štátov poskytnúť informácie, ktoré podľa ich názoru nie sú pre zistenie skutkového stavu nevyhnutné. S tým je spojený presun povinnosti zistiť skutkový stav a povinnosti určiť predmet konania na členské štáty, ktorý deľba právomocí v práve štátnej pomoci nepozná. Tento presun právomoci, ktorý predpokladá Všeobecný súd, porušuje deľbu právomocí v článkoch 107 a 108 ZFEÚ, zaťažuje členské štáty rizikom, že sa dopustia nesprávneho posúdenia a Komisiu uvedeným spôsobom zbavuje povinnosti v správnom konaní starostlivo zistiť skutkový stav.


title: Vec T-267/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Taliansko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstva — Finančné opravy — Ovocie a zelenina — Verejné skladovanie hovädzieho mäsa“ )

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-267/06) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstva - Finančné opravy - Ovocie a zelenina - Verejné skladovanie hovädzieho mäsa)
   2012/C 89/31
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/554/ES z 27. júla 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 218, s. 12), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Talianskou republikou v oblasti ovocia a zeleniny a verejného skladovania hovädzieho mäsa

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006.


title: Vec C-475/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Daň z elektriny — Smernica 2003/96/ES — Článok 21 ods. 5 prvý pododsek — Okamih, kedy sa daň stáva splatnou)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-475/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Daň z elektriny - Smernica 2003/96/ES - Článok 21 ods. 5 prvý pododsek - Okamih, kedy sa daň stáva splatnou)
   (2009/C 82/09)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls a K. Hermann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: T. Kozek, M. Dowgielewicz, M. Jarosz a A. Rutkowska, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie potrebných opatrení na dosiahnutie súladu s článkom 21 ods. 5 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405) v stanovenej lehote – Okamih splatnosti dane z elektriny
   Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že 1. januára 2006 neprispôsobila svoj systém zdaňovania elektriny, pokiaľ ide o okamih splatnosti dane z elektriny, článku 21 ods. 5 prvému pododseku smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/74/ES z 29. apríla 2004, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec C-357/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-357/08) (1)

   2010/C 11/34

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/1

         (2009/C 69/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009

      Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009

      Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009

      Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009

      Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008

      Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-30/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov (Slovensko) 23. januára 2012 — Valeria Marcinová/Pohotovosť, s.r.o.

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov (Slovensko) 23. januára 2012 — Valeria Marcinová/Pohotovosť, s.r.o.
   (Vec C-30/12)
   2012/C 98/27
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd Prešov

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Valeria Marcinová

      Žalovaná: Pohotovosť, s.r.o.

      Prejudiciálna otázka

   Bráni čl. 38, čl. 17 Charty základných práv Európskej únie v spojení s čl. 169 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v aplikácii takej vnútroštátnej úpravy, podľa ktorej sa na základe Dohody o zrážkach zo mzdy vykonávajú spotrebiteľovi zrážky zo mzdy bez súdnej kontroly neprijateľných podmienok a spotrebiteľ nemá priamu možnosť tieto zrážky zrušiť?


title: Vec T-500/09: Žaloba podaná 7. decembra 2009 — Taliansko/Komisia

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/46

         Žaloba podaná 7. decembra 2009 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-500/09)
   2010/C 37/66
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: L. Ventrella, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 7044 z 24. septembra 2009, oznámené 25. septembra 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EZOZF), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Talianskom za hospodárske roky 2005 a 2006:

                           —

                           paušálne finančné opravy (5 %) z dôvodu rôznych uvádzaných nedostatkov v oblasti kontrol v odvetví ovocia a zeleniny — spracovanie citrusových plodov, v celkové výške 3 539 679,81 eura.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojich žalobných návrhov Talianska republika uvádza porušenie podstatných formálnych náležitostí (článok 253 ES), a síce nedostatok odôvodnenia, ako aj porušenie zásady proporcionality.
   V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že Komisia opravila niektoré pomoci na spracovanie citrusových plodov, keďže neboli vykonané riadne kontroly korešpondencie medzi produktom dodaným organizáciám producentov a produktom dodaným spracovateľom, ako aj korešpondencie medzi produktom dodaným na spracovanie a konečným produktom. Podľa talianskej vlády vyšlo v priebehu konania najavo, že kontroly boli vykonané dostačujúcim spôsobom, obzvlášť pokiaľ ide tak o správne alebo účtovné kontroly, ako aj o kontroly na mieste tak v organizáciách producentov, ako aj u spracovateľov; takisto kontroly prebehli nečakane (bez akéhokoľvek oznámenia dátumu kontroly priemyselníkom) a vo väčšom počte, každopádne väčšom ako je minimum stanovené v nariadení. Zásadným bodom, o ktorý Komisia oprela odôvodnenie svojho rozhodnutia bola teda existencia „významného rizika“ finančnej škody pre fond, ktorá odôvodňuje paušálnu opravu 5 % — ktorá sa každopádne zdá byť neprimeraná.


title: Vec C-456/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van Staate – Holandsko) – O/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/B (Smernica 2004/38/ES  — Článok 21 ods. 1 ZFEÚ  — Právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov  — Oprávnené osoby  — Právo na pobyt štátneho príslušníka tretieho štátu, rodinného príslušníka občana Únie, v členskom štáte, ktorého je tento občan štátnym príslušníkom  — Návrat občana Únie do tohto členského štátu po krátkodobých pobytoch v inom členskom štáte)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van Staate – Holandsko) – O/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/B
   (Vec C-456/12) (1)

   ((Smernica 2004/38/ES - Článok 21 ods. 1 ZFEÚ - Právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov - Oprávnené osoby - Právo na pobyt štátneho príslušníka tretieho štátu, rodinného príslušníka občana Únie, v členskom štáte, ktorého je tento občan štátnym príslušníkom - Návrat občana Únie do tohto členského štátu po krátkodobých pobytoch v inom členskom štáte))
   2014/C 135/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van Staate

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: O, Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Žalovaní: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, B

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Raad van State – Holandsko – Výklad článkov 20 ZFEÚ, 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ a 56 ZFEÚ a článku 3 ods. 1, článku 6 a článku 7 ods. 1 a ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005 s. 46) – Právo na vstup a pobyt štátnych príslušníkov tretej krajiny, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie – Návrat občana Únie do členského štátu svojho pôvodu po pobyte v inom členskom štáte ako občan Únie v zmysle článku 21 ZFEÚ a ako príjemca služieb v zmysle článku 56 ZFEÚ – Analogické uplatnenie smernice ako vo veciach C-370/90 (Singh) a C-291/05 (Eind)

      Výrok rozsudku

   Článok 21 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, v ktorej občan Únie rozvinul alebo začal rodinný život so štátnym príslušníkom tretieho štátu počas stáleho pobytu v inom členskom štáte ako členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom, podľa podmienok stanovených v článku 7 ods. 1 a 2 alebo článku 16 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla . apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, a v súlade s nimi, sa analogicky uplatnia ustanovenia tejto smernice, keď sa uvedený občan Únie vráti so svojím rodinným príslušníkom do svojho členského štátu pôvodu. Podmienky priznania odvodeného práva na pobyt štátnemu príslušníkovi tretieho štátu, rodinnému príslušníkovi tohto občana Únie, v členskom štáte pôvodu tohto občana Únie, by totiž nemali byť v zásade prísnejšie ako podmienky stanovené uvedenou smernicou pre priznanie odvodeného práva na pobyt štátnemu príslušníkovi tretieho štátu, rodinnému príslušníkovi občana Únie, ktorý vykonal svoje právo na voľný pohyb a usadil sa v inom členskom štáte než v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-453/09: Žaloba podaná 19. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/32

         Žaloba podaná 19. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-453/09)
   2010/C 24/59
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že na dodávanie, dovoz a nákup živých zvierat v rámci Spoločenstva určitých živých zvierat, najmä koní, ktoré nemajú byť obvykle použité na prípravu potravín alebo krmiva, uplatňuje zníženú sadzbu dane, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 a 98 v spojení s prílohou III smernice o spoločnom systéme DPH,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je namierená proti zníženej sadzbe dane, ktorú poskytuje Spolková republika Nemecko na dodávanie, dovoz a nákup živých zvierat v rámci Spoločenstva, najmä koní, aj keď tieto nie sú obvykle použité na prípravu potravín alebo krmiva. Z pohľadu Komisie je to v rozpore s požiadavkami smernice 2006/112/ES (ďalej len „smernica o spoločnom systéme DPH“) najmä v prípade rasy koní, ktoré sú obvykle využívané ako drezúrované, jazdecké, cirkusové alebo dostihové kone.
   Smernica o systéme DPH umožňuje členským štátom popri štandardnej sadzbe za určitých podmienok uplatňovať znížené sadzby. Tak napríklad členský štát podľa článku 98 ods. 2 môže uplatňovať zníženú sadzbu „na dodania tovaru..., ktoré patria do kategórií uvedených v prílohe III“. Keďže zníženú sadzbu dane je potrebné považovať za výnimku zo štandardnej sadzby, treba toto ustanovenie na jeho uplatnenie vykladať reštriktívne.
   Komisia zastáva názor, že živé zvieratá, najmä kone, ktoré nie sú obvykle určené na prípravu potravín alebo krmiva, nespadajú pod bod 1 prílohy III. Následne nemožno zníženú sadzbu dane podľa článku 98 ods. 2 smernice o spoločnom systéme DPH uplatniť na tieto zvieratá. Vyplýva to tak zo systematiky, ako aj z rôznych jazykových verzií bodu 1 prílohy III smernice. Ani výklad na základe účelu nevedie k inému výsledku. Tento bod slúži na prednostné spracovanie všetkých tovarov, ktoré sú určené na použitie pri príprave potravín a krmív.
   Nerozlišovanie rás koní v kombinovanej nomenklatúre v tomto prípade nie je relevantné, pretože colno-právne zaradenie je určované podľa iných hľadísk ako práva o DPH. Skutočnosť, že článok 98 ods. 3 smernice o systéme DPH umožňuje členským štátom použiť kombinovanú nomenklatúru neznamená, že členský štát sa môže odvolávať na nepresnosť v kombinovanej nomenklatúre na odôvodnenie nesprávneho uplatňovania práva DPH Spoločenstva.
   Na transakcie s koňmi, ktoré sú obvykle využívané ako drezúrované, jazdecké, cirkusové alebo dostihové kone, nie je možné uplatniť ani zníženú sadzbu dane podľa bodu 11 prílohy III smernice o spoločnom systéme DPH ako na dodania tovaru, ktoré sú bežne určené na použitie v poľnohospodárskej výrobe. Skutočnosť, že v prípade koní ide o samotné poľnohospodárske zvieratá neznamená, že rasy týchto koní sú bežne určené na použitie v poľnohospodárskej výrobe. V skutočnosti tieto rasy koní obvykle slúžia na športové využitie, na účely vzdelávania, využitie vo voľnom čase a na zábavu, a teda nie sú určené na použitie v poľnohospodárskej výrobe.


title: Vec T-274/06: Žaloba podaná 6. októbra 2006 – Estaser El Mareny/Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/58

         Žaloba podaná 6. októbra 2006 – Estaser El Mareny/Komisia
   (Vec T-274/06)
   (2006/C 294/118)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Estaser El Mareny, S.L. (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: A. Hernández Pardo, S. Beltrán Ruiz a L. Ruiz Ezquerra, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 12. apríla 2006 vo veci COMP/B-1/38.348 Repsol CPP, týkajúce sa konania o súlade s článkom 81 ES,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie z 12. apríla 2006, ktorým žalovaná inštitúcia odsúhlasila záväzky ponúknuté zo strany REPSOL CPP v súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (1).
   Uvedené rozhodnutie bolo vydané v konaní začatom po podaní žiadosti REPSOL CPP o negatívny nález alebo, ak by tento nebol vydaný, o individuálnu výnimku v súvislosti so štandardnými zmluvami a/alebo zmluvami, na základe ktorých vykonával distribúciu pohonných hmôt pre motorové vozidlá prostredníctvom čerpacích staníc v Španielsku.
   V ponuke záväzkov, ktorú odsúhlasila Komisia, sa REPSOL CPP zaviazal okrem iného zvýšiť ročný počet čerpacích staníc, ktoré môžu zmeniť dodávateľa, pričom v tejto súvislosti sa zaviazal ponúknuť majiteľom/prevádzkovateľom čerpacích staníc možnosť získania vecného práva užívať nehnuteľnosť alebo vecného práva zriadiť stavbu na cudzom pozemku, pričom však na to bolo potrebné splniť zo strany prevádzkovateľa viaceré podmienky.
   Na podporu svojich nárokov žalobca, ktorý je prevádzkovateľom čerpacej stanice a uzavrel dodávateľskú zmluvu s REPSOL CPP, tvrdí že:

               a)

               zmluvy REPSOL CPP s čerpacími stanicami porušovali a porušujú lehoty stanovené predpismi Spoločenstva týkajúcimi sa nekonkurenčných doložiek. Predtým, ako REPSOL CPP ponúkol záväzky, Komisia pripravovala vydanie rozhodnutia vyhlasujúceho, že došlo k porušeniu a toto porušenie musí skončiť;

               b)

               predmetné zmluvy je nutné považovať za neplatné v zmysle článku 81 ods. 2 ES;

               c)

               Komisia sa nemôže snažiť konvalidovať takéto zmluvy prostredníctvom schválenia záväzkov, keď zároveň nepožaduje od porušujúceho účastníka, aby porušenie ihneď ukončil, ale iba požaduje prísľub skorej nápravy. Na druhej strane, napriek tomu, že dĺžka trvania nekonkurenčných doložiek porušuje predpisy v oblasti hospodárskej súťaže, požaduje sa od prevádzkovateľa, na účely nadobudnutia svojho práva, zaplatiť cenu vypočítanú okrem iného na základe zostávajúcich rokov trvania vecného práva.

         Napokon žalobca uvádza porušenie zásady, v súlade s ktorou subjekty podliehajúce právu Spoločenstva nemôžu mať prospech zo svojich protiprávnych aktov alebo sa bezdôvodne obohatiť.

      (1)  Ú. v. ES L 1, 4.1.2003; s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.