title: Vec T-211/16: Žaloba podaná 4. mája 2016 – Caviro Distillerie a i./Komisia

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/41

         Žaloba podaná 4. mája 2016 – Caviro Distillerie a i./Komisia
   (Vec T-211/16)
   (2016/C 260/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Caviro Distillerie Srl (Faenza, Taliansko), Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Taliansko), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerion, Taliansko), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Taliansko) (v zastúpení: R. MacLean, solicitor a A. Bochon, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil článok 1 vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/176 z 9. februára 2016, ktorým sa ukončuje antidumpingové konanie týkajúce sa dovozu kyseliny vínnej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrábanej spoločnosťou Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd z dôvodov zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu a nesprávneho právneho posúdenia, pre ktoré je toto opatrenie nesprávne a porušenia článku 3 ods. 2, 3 a ods. 5, ako aj článku 17 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva,

               —

               uložil žalovanej a prípadným vedľajším účastníkom konania nahradiť žalobkyniam trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené z dôvodu, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keď si vybrala nereprezentatívnu vzorku výrobcov EÚ na účely posúdenia ujmy a porušila tým článok 3 ods. 2, 3 a ods. 5, ako aj článok 17 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, keď nesprávne predpokladala, že kritérium najväčších objemov predaja v EÚ zodpovedá tomu, že vzorka je dostatočne reprezentatívna.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené z dôvodov, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu pri hodnotení dopadu dumpingových dovozov na ekonomickú situáciu priemyslu EÚ a tým tiež porušila článok 3 ods. 2, 3 a ods. 5, ako aj článok 17 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva.


title: Vec C-443/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 3. októbra 2012 — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi

text:
               15.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 3. októbra 2012 — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi
   (Vec C-443/12)
   2012/C 389/07
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Žalovaný: Sanofi

      Ďalší účastník konania: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Podľa akých kritérií sa určí, či „je výrobok chránený platným základným patentom“ podľa článku 3 písm. a) nariadenia č. 469/2009/ES (1) (ďalej len „nariadenie“)?

               2.

               V situácii, v rámci ktorej je viacero výrobkov chránených platným základným patentom, bráni nariadenie, a najmä článok 3 písm. c), tomu, aby bolo majiteľovi patentu vydané osvedčenie na každý z výrobkov, ktorý je chránený patentom?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).


title: Vec C-85/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/60/ES — Články 5 ods. 1 a 15 ods. 2 — Politika Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva — Správne územie povodia — Súhrnná správa o analýzach — Oznámenie — Absencia)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/25

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-85/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/60/ES - Články 5 ods. 1 a 15 ods. 2 - Politika Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva - Správne územie povodia - Súhrnná správa o analýzach - Oznámenie - Absencia)
   (2008/C 51/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: M. I. Braguglia, splnomocnený zástupca, G. Fiengo, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 5 ods. 1 a článku 15 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275) – Nepredloženie súhrnných správ o analýzach, ktoré sú požadované v zmysle článku 5, pokiaľ ide o určité správne územia povodia – Nevykonanie analýz a preskúmaní upravených v článku 5 ods. 1 smernice
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že v prípade správneho územia povodia Serchio a časti správneho územia povodia východných Álp ako aj severnej, centrálnej a južnej časti Apenín nepredložila súhrnnú správu o analýzach požadovaných v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, ako ju upravuje článok 15 ods. 2 tejto smernice a neuskutočnila analýzy a preskúmania upravené v článku 5 ods. 1 tejto smernice, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplávajú z článku 5 ods. 1 a článku 15 ods. 2 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-108/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2013 — ETF/Michel ( „Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmluva na dobu neurčitú — Rozhodnutie o výpovedi — Právomoc Súdu pre verejnú službu — Články 2 a 47 PZOZ — Povinnosť starostlivosti — Pojem záujem služby — Zákaz rozhodnúť ultra petita — Právo na obranu“ )

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2013 — ETF/Michel
   (Vec T-108/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu neurčitú - Rozhodnutie o výpovedi - Právomoc Súdu pre verejnú službu - Články 2 a 47 PZOZ - Povinnosť starostlivosti - Pojem záujem služby - Zákaz rozhodnúť ultra petita - Právo na obranu)
   2014/C 24/32
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Ďalší účastník konania: Gustave Michel, právny nástupca Monique Vandeuren (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odvolateľku: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia), Prekladateľské stredisko pre orgány Európskej únie (CdT) (v zastúpení: J. Rikkert a M. Garnier, splnomocnení zástupcovia), Európska agentúra pre chemické látky (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä, splnomocnený zástupca), Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: pôvodne V. Salvatore, neskôr T. Jabłoński, splnomocnení zástupcovia), Európska environmentálna agentúra (AEE) (v zastúpení: O. Cornu, splnomocnený zástupca), Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (AESA) (v zastúpení: P. Goudou, splnomocnený zástupca) a Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: D. Detken, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 9. decembra 2010, Vandeuren/ETF (F-88/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 9. decembra 2010, Vandeuren/ETF (F-88/08), sa zrušuje v rozsahu, v akom ním bolo zrušené rozhodnutie Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie (ETF) z 23. októbra 2007 týkajúce sa vypovedania zmluvy dočasnej zamestnankyne M. Vandeurenovej, ktorá bola uzavretá na dobu neurčitú, a bol v dôsledku toho zamietnutý jej návrh na náhradu majetkovej ujmy ako predčasný.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec C-236/11: Žaloba podaná 17. mája 2011 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/4

         Žaloba podaná 17. mája 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-236/11)
   2011/C 238/06
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Soulay a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že uplatňovala osobitnú úpravu vytvorenú pre cestovné kancelárie aj v prípade poskytnutia služby cestovnej kancelárie inej osobe než zákazníkovi, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že spôsob, akým Talianska republika uplatňuje osobitnú úpravu pre cestovné kancelárie, keď sa táto úprava neobmedzuje na služby poskytnuté zákazníkovi, ako stanovuje smernica, ale vzťahuje sa aj na transakcie uskutočňované medzi cestovnými kanceláriami, porušuje ustanovenia právnych predpisov v oblasti DPH.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-149/12: Žaloba podaná 2. apríla 2012 — Investrónica/ÚHVT — Olympus Imaging (MICRO)

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/21

         Žaloba podaná 2. apríla 2012 — Investrónica/ÚHVT — Olympus Imaging (MICRO)
   (Vec T-149/12)
   2012/C 194/35
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Investrónica, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Olympus Imaging Corp. (Tokyo, Japonsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 31. januára 2012 vo veci R 347/2011-4 a vyhlásil, že podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, odvolanie prihlasovateľa ochrannej známky pred ÚHVT malo byť zamietnuté a rozhodnutie námietkového oddelenia o úplnom zamietnutí zmiešanej ochrannej známky Spoločenstva č. 7 014 392„MICRO“ malo byť potvrdené,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Olympus Imaging Corporation.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „MICRO“ v bielej a čiernej farbe pre tovary triedy 9 (prihláška č. 7 014 392)

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska obrazová ochranná známka „micro“ v svetlomodrej a tmavomodrej farbe pre tovary a služby tried 9, 38 a 42 (ochranná známka č. 2736947).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietkam a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia o zamietnutí zápisu.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže medzi kolidujúcimi označeniami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-176/08: Žaloba podaná 9. mája 2008 – Infeurope/Komisia

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/44

         Žaloba podaná 9. mája 2008 – Infeurope/Komisia
   (Vec T-176/08)
   (2008/C 171/84)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: infeurope SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: O. Mader, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Komisia Európskych spoločenstiev opomenula zrušiť rozhodnutie o uzatvorení rámcových zmlúv vo verejnom obstarávaní AO/042/05 ÚHVT na obsluhu softvérov,

               —

               určiť, že Komisia Európskych spoločenstiev opomenula vypovedať jednotlivé zmluvy uzatvorené na základe uvedených rámcových zmlúv,

               —

               uložiť Komisii Európskych spoločenstiev, aby žalobkyni zaplatila sumu 37 002 eur spolu so 4 %-ným úrokom zo sumy 31 650 eur od 29. augusta 2006, 4 %-ným úrokom zo sumy 3 650 eur od 3. decembra 2007, 4 %-ným úrokom zo sumy 1 702 eur od 3. mája 2008 ako aj 8 %-ným úrokom zo sumy 37 002 eur odo dňa vyhlásenia rozsudku,

               —

               uložiť Komisii Európskych spoločenstiev, aby žalobkyni zaplatila sumu 1 209 037 eur spolu so 4 %-ným úrokom z tejto sumy od 3. mája 2008 ako aj 8 %-ným úrokom z tejto sumy odo dňa vyhlásenia rozsudku,

               —

               uložiť Komisii Európskych spoločenstiev, aby predložila určité doklady týkajúce sa hodnotenia ponúk,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje určiť, že Komisia opomenula zrušiť rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT), ktorým boli uzatvorené viaceré rámcové zmluvy o poskytovaní služieb v oblasti obsluhy informačnej technológie v rámci verejného obstarávania AO/042/05 „E-Alicante: obsluha softvéru súvisiaca s hlavnými obchodnými systémami ÚHVT (správa a zápis ochranných známok a vzorov)“ (1) a opomenula vypovedať jednotlivé zmluvy uzatvorené na základe rámcovej zmluvy.
   Žalobkyňa uvádza, že tak verejné obstarávanie ako aj realizácia jednotlivých zmlúv uzatvorených v nadväznosti na toto obstarávanie vykazujú závažné nezrovnalosti, a to najmä: nesprávne kritériá hodnotenia ponúk, nesprávne zloženie hodnotiacej komisie, uzatvorenie zmlúv po uplynutí platnosti ponúk a súhlas ÚHVT s rozličnými závažnými zmenami zmluvných podmienok pri jednotlivých zmluvách.
   Žalobkyňa tvrdí, že ÚHVT ako verejný obstarávateľ porušil zásadu rovnosti zaobchádzania, zásadu transparentnosti, a zásadu riadnej správy veci verejných a zneužil inštitút rámcových zmlúv. Okrem toho porušil viaceré ustanovenia rozpočtových pravidiel (2).
   Žalobkyňa tvrdí, že Komisia ako orgán vykonávajúci dohľad nad činnosťou ÚHVT (3) opomenula prijať vhodné opatrenia na nápravu týchto porušení. Domnieva sa, že miera voľnej úvahy Komisie ohľadom otázky, či postupovať proti porušeniam práva a obnoviť zákonný stav, bola nulová, a teda Komisia bola povinná konať.
   Ďalej žalobkyňa žiada o náhradu škody, ktorá jej bola spôsobená v dôsledku nezrovnalostí v tomto verejnom obstarávaní a jeho následnom výkone.

      (1)  Ú. v. EÚ, 2006, S 135-144019.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, Ú. v. ES L 248, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74.

      (3)  Článok VI.4.2) oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v časti poučenie o opravných prostriedkoch odkazuje na článok 118 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), a stanovuje, že „Komisia … musí byť upovedomená do jedného mesiaca odo dňa, kedy sa účastník prvý krát dozvedel o dotknutom konaní“.


title: Vec T-397/14: Žaloba podaná 6. júna 2014 – Sociedad Española Inmuebles y Locales/Komisia

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/30

         Žaloba podaná 6. júna 2014 – Sociedad Española Inmuebles y Locales/Komisia
   (Vec T-397/14)
   2014/C 245/41
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sociedad Española Inmuebles y Locales, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz, J. Corral García, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sa zhodujú s dôvodmi a tvrdeniami uvedenými vo veci T-392/14.


title: Vec T-341/09: Žaloba podaná 27. augusta 2009 — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava a i./ÚHVT (TXAKOLI)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/33

         Žaloba podaná 27. augusta 2009 — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava a i./ÚHVT (TXAKOLI)
   (Vec T-341/09)
   2009/C 256/59
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava (Amurrio, Španielsko), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia (Leioa, Španielsko), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria (Getaria, Španielsko) (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 4. júna 2009 vo veci R 197/2009-2 a povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva „TXAKOLI“ (kolektívna slovná ochranná známka) pre triedy 33, 35, 41 a 42,

               —

               výslovne uložiť náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: kolektívna slovná ochranná známka „TXAKOLI“ (prihláška č. 6 952 014) pre výrobky a služby tried 33, 35, 41 a 42.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, keďže na výraz „Txakoli“ sa uvedené ustanovenie nemôže uplatniť vzhľadom na to, že sa tento výraz považuje za tradičný pojem v zmysle nariadenia Komisie (ES) č. 753/2002 z 29. apríla 2001, ktorým sa stanovujú určité pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999, pokiaľ ide o popis, označovanie, prezentáciu a ochranu určitých vinárskych výrobkov (1).

      (1)  Ú. v. ES L 118, 4.5.2002, s. 1; Mim. vyd. 03/035, s. 455.


title: Vec T-430/07: Žaloba podaná 23. novembra 2007 – Bodegas Montebello/ÚHVT – Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/48

         Žaloba podaná 23. novembra 2007 – Bodegas Montebello/ÚHVT – Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE)
   (Vec T-430/07)
   (2008/C 22/91)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bodegas Montebello, S.A. (Montilla, Španielsko) (v zastúpení: T. Andrade Boué, M. I. Lehmann Novo a A. Hernández Lehmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Montebello (Société à responsabilité limitée) (Guadalupe, Francúzsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie ÚHVT zo 7. septembra 2007 vo veci č. R 223/2007-2,

               —

               zamietnuť zápis prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 2.666.386,

               —

               zaviazať ÚHVT a ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Montebello (Société à responsabilité limitée).

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „MONTEBELLO Rhum Agricole“ (prihláška č. 2.266.386) pre výrobky zaradené do triedy 33 [alkoholické nápoje (s výnimkou piva)].

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „MONTEBELLO“ (č. 1.148.196) pre výrobky zaradené do triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie a zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-419/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 22. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Dizajny Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 6/2002 — Články 32 a 33 — Licencia — Register dizajnov Spoločenstva — Právo držiteľa licencie začať konanie o porušenie práv napriek tomu, že licencia nie je zapísaná v registri — Právo držiteľa licencie začať konanie o porušenie práv s cieľom uplatniť nárok na náhradu škody, ktorú utrpel)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/7

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 22. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Thomas Philipps GmbH & Co. KG/Grüne Welle Vertriebs GmbH
   (Vec C-419/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Dizajny Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 6/2002 - Články 32 a 33 - Licencia - Register dizajnov Spoločenstva - Právo držiteľa licencie začať konanie o porušenie práv napriek tomu, že licencia nie je zapísaná v registri - Právo držiteľa licencie začať konanie o porušenie práv s cieľom uplatniť nárok na náhradu škody, ktorú utrpel))
   (2016/C 314/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Thomas Philipps GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Grüne Welle Vertriebs GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 33 ods. 2 prvá veta nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že držiteľ licencie môže začať konanie o porušenie práv zo zapísaného dizajnu Spoločenstva, ktorý je predmetom licencie, hoci táto licencia nebola zapísaná do registra dizajnov Spoločenstva.

               2.

               Článok 32 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 sa má vykladať v tom zmysle, že držiteľ licencie môže v rámci konania o porušenie práv z dizajnu Spoločenstva, ktoré sám začne podľa tohto ustanovenia, uplatniť právo na náhradu škody, ktorú utrpel.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 19.10.2015.


title: Vec C-532/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  19. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/60/ES — Pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/17

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-532/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/60/ES - Pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 153/34
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek a A. A. Gilly, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (Ú. v. EÚ L 309, s. 15) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-193/13: Žaloba podaná 2. apríla 2013 — Bouwfonds Ontwikkeling a Schouten & De Jong Projectontwikkeling/Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/50

         Žaloba podaná 2. apríla 2013 — Bouwfonds Ontwikkeling a Schouten & De Jong Projectontwikkeling/Komisia
   (Vec T-193/13)
   2013/C 156/92
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Bouwfonds Ontwikkeling BV(Hoevelaken, Holandsko) a Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (Leidschendam, Holandsko) (v zastúpení: E. Pijnacker Hordijk a X. Reintjes, advocaten)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie C(2013) 87 z 23. januára 2013 o štátnej pomoci SA.24123(2012/C) (ex 2011/NN), ktorú poskytlo Holandsko — Údajný predaj pozemku pod trhovú cenu obcou Leidschendam-Voorburg.
   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedodržaní základných požiadaviek zachovania primeranej lehoty Komisiou pri výkone jej oprávnení a tým na porušení zásady právnej istoty, práva na obhajobu a článku 41 Charty základných práv Európskej únie.
               Komisia od získania vedomosti o spornom opatrení až do vydania sporného rozhodnutia nechala uplynúť cca 38 mesiacov, čím napadnuteľným spôsobom viedla zdĺhavo konanie a tým porušila základnú požiadavku dodržania primeranej lehoty. Mimoriadne dlhým časovým obdobím preskúmania sa okrem toho sťažila možnosť žalobkýň vyvrátiť tvrdenia Komisie, takže Komisia porušila svojím konaním aj právo na obhajobu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na závažnom nedostatku pri určení a posúdení relevantnej skutkovej okolnosti a/alebo porušení povinnosti odôvodnenia a/alebo porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ nesprávnym uplatnením zásady súkromného investora.
               Žalobkyne nezískali žiadne finančné zvýhodnenie a už vôbec nie finančné zvýhodnenie, ktoré by sa dalo chápať ako protiprávna štátna pomoc.
               Komisia nesprávne vypočítala sumu údajného zvýhodnenia tým, že okrem iného, pripísala dohodnuté cenové zníženia na 100 % obci, zatiaľ čo zníženie ceny uskutočnilo verejno-súkromné partnerstvo, v rámci ktorého obec znášala riziko 50 %. Komisia okrem toho ponechala bezdôvodne bez povšimnutia skoršie cenové zníženia dohodnuté v tomto partnerstve.
               Okrem toho Komisia nesprávne uplatnila v napadnutom rozhodnutí zásadu súkromného investora tým, že konanie obce porovnala s právne nevykonateľnými a okrem toho finančne mimoriadne nevýhodnými potenciálnymi správaniami fiktívneho súkromného investora.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 3 ZFEÚ.
               Pokiaľ je potrebné kladne odpovedať na otázku, či ide o štátnu pomoc, je táto pomoc v každom prípade v plnom rozsahu zlučiteľná s vnútorným trhom. Komisia nesprávne vychádzala z názoru, že obec nemohla uviesť pre sporné opatrenia žiadne verejné záujmy. Komisia pritom nesprávne posúdila sporné opatrenia v roku 2009/2010 v súvislosti s (výhodnejšou) situáciou na trhu v roku 2004.
               Komisia tým nezohľadnila, že sporné opatrenia boli potrebné, účelné a primerané na to, aby oživili upadajúce centrum mesta Leidschendam, cieľ, ktorý zodpovedá cieľu EÚ jasne opísanému a uznanému v článku 3 ZEÚ a článku 174 ZFEÚ o hospodárskej a sociálnej súdržnosti. Nie je možné hovoriť o neoprávnenom narušení hospodárskej súťaže.


title: Vec C-359/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb osôb — Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ — Štátny príslušník členského štátu — Bydlisko v inom členskom štáte — Štúdium v zámorskej krajine alebo území — Zachovanie nároku na financovanie vysokoškolského štúdia — Podmienka bydliska „troch zo šiestich rokov“ — Obmedzenie — Odôvodnenie)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
   (Vec C-359/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ - Štátny príslušník členského štátu - Bydlisko v inom členskom štáte - Štúdium v zámorskej krajine alebo území - Zachovanie nároku na financovanie vysokoškolského štúdia - Podmienka bydliska „troch zo šiestich rokov“ - Obmedzenie - Odôvodnenie))
   (2015/C 138/07)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: B. Martens

      Žalovaný: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

      Výrok rozsudku

   Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá podmieňuje zachovanie nároku na financovanie vysokoškolského štúdia uskutočneného mimo tohto štátu tým, aby študent žiadajúci o získanie takéto financovania, býval v uvedenom štáte aspoň počas najmenej troch zo šiestich rokov pred jeho zápisom na uvedené štúdium.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec T-352/14: Žaloba podaná 21. mája 2014 – The Smiley Company/ÚHVT – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/25

         Žaloba podaná 21. mája 2014 – The Smiley Company/ÚHVT – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
   (Vec T-352/14)
   2014/C 245/33
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: I. Helbig, P. Hansmersmann a S. Rengshausen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Švajčiarsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. februára 2014 vo veci R 1497/2013-1,

               —

               zamietol námietku tým, že zmení napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal Úrad na náhradu trov konania, ktoré vynaložila žalobkyňa pred Všeobecným súdom, a zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, ktoré vynaložila žalobkyňa pred daným senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HAPPY TIME“ pre tovary a služby zaradené do tried 14 a 35 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 106 813.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: The Swatch Group Management Services AG.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie slovnej ochrannej známky „HAPPY HOURS“ pre služby zaradené do tried 35 a 37.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-420/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 23. augusta 2010 — Söll GmbH/Tetra GmbH

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 23. augusta 2010 — Söll GmbH/Tetra GmbH
      (Vec C-420/10)
      ()
      (2010/C 288/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Söll GmbH

         Žalovaná: Tetra GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je pre kvalifikáciu výrobku ako „biocídny výrobok“ podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8/ES (1) potrebný bezprostredný biologický alebo chemický účinok výrobku na škodlivý organizmus s cieľom ničenia, zastrašovania, zneškodnenia, zabránenia škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku alebo pre to postačuje už nepriame pôsobenie na škodlivý organizmus?

                  2.

                  Pokiaľ Súdny dvor pokladá pre kvalifikáciu výrobku ako „biocídny výrobok“ podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8/ES za dostatočné už nepriame biologické alebo chemické pôsobenie na škodlivý organizmus: aké požiadavky sa musia klásť na nepriame pôsobenie výrobku na škodlivý organizmus, aby sa daný výrobok mohol zaradiť medzi „biocídne výrobky“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8/ES, alebo na odôvodnenie biocídnych vlastností postačuje každé nejakým spôsobom prejavujúce sa nepriame pôsobenie?

         (1)  Smernica 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123, s. 1; Mim. vyd. 03/023, s. 3).


title: Vec T-465/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Comunidad Autónoma de Cataluña a CTTI/Komisia („Štátna pomoc — Digitálne televízne vysielanie — Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach v Španielsku — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Výhoda — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ — Nová pomoc“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Comunidad Autónoma de Cataluña a CTTI/Komisia
   (Vec T-465/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Digitálne televízne vysielanie - Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach v Španielsku - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Výhoda - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Nová pomoc“))
   (2016/C 027/44)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Comunidad Autónoma de Cataluña (Španielsko) a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan a M. Reverter Baquer, neskôr J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Reverter Baquer a A. Lamadrid de Pablo, a napokon J. Buendía Sierra, M. Reverter Baquer a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: SES Astra (Betzdorf, Luxembursko) (v zastúpení: F. González Díaz, F. Salerno, V. Romero Algarra, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA. 28599 [(C 23/10) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília-La-Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, s. 52)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Comunidad Autónoma de Cataluña (Španielsko) a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a SES Astra.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec F-58/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 17. februára 2016 – DE/EMA (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú — Článok 8 prvý odsek PZOZ — Podstatná zmena povahy úloh vykonávaných zamestnancom — Narušenie služobného postupu — Rekvalifikácia zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú — Vylúčenie)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 17. februára 2016 – DE/EMA
   (Vec F-58/14) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú - Článok 8 prvý odsek PZOZ - Podstatná zmena povahy úloh vykonávaných zamestnancom - Narušenie služobného postupu - Rekvalifikácia zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú - Vylúčenie))
   (2016/C 111/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: DE (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: pôvodne S. Marino, T. Jabłoński a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti, neskôr S. Marino, T. Jabłoński, F. Cooney a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba o vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia neobnoviť žalobcovi pracovnú zmluvu dočasného zamestnanca a nahradiť údajne utrpenú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               DE znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska agentúra pre lieky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014, s. 63.


title: Vec F-100/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. septembra 2011 — Michail/Komisia (Verejná služba — Úradník — Právna sila rozhodnutej veci — Povinnosť poskytnúť pomoc — Článok 24 služobného poriadku — Morálne obťažovanie)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/22

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. septembra 2011 — Michail/Komisia
   (Vec F-100/09) (1)

   (Verejná služba - Úradník - Právna sila rozhodnutej veci - Povinnosť poskytnúť pomoc - Článok 24 služobného poriadku - Morálne obťažovanie)
   2011/C 362/35
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Christos Michail (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Meïdanis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Bourtzalas a E. Antypa, advokáti)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej, ktorým bola zamietnutá žiadosť o pomoc podľa článku 24 služobného poriadku z dôvodu morálneho obťažovania, ktorého bol údajne žalobca obeťou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               C. Michail znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010, s. 52.


title: Vec C-210/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 14. apríla 2016 – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 14. apríla 2016 – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH
   (Vec C-210/16)
   (2016/C 260/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaný, odvolateľ a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein

      Žalobkyňa, odporkyňa v odvolacom konaní a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

      Vedľajší účastníci konania: Facebook Ireland Limited a Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 písm. d) smernice 95/46/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že taxatívne a podrobne upravuje zodpovednosť za porušenie ochrany osobných údajov, alebo v rámci „vhodných opatrení“ podľa článku 24 smernice 95/46/EHS a „efektívnych právomocí intervencie“ podľa článku 28 ods. 3 druhej zarážky smernice 95/46/EHS v prípade niekoľkostupňových vzťahov s poskytovateľmi informácií existuje pri výbere prevádzkovateľa informačnej ponuky priestor na zodpovednosť orgánu, ktorý nie je zodpovedný za spracovanie osobných údajov v zmysle článku 2 písm. d) smernice 95/46/EHS?

               2.

               Vyplýva a contrario z povinnosti členských štátov podľa článku 17 ods. 2 smernice 95/46/EHS, že tam, kde sa spracovanie vykonáva v mene kontrolóra, musí kontrolór vybrať „spracovateľa, ktorý poskytne dostatočné záruky vzhľadom na technické bezpečnostné opatrenia a organizačné opatrenia“, že pri inom využívaní, ktoré nie je spojené so spracovaním v mene kontrolóra v zmysle článku 2 písm. e) smernice 95/46/EHS, neexistuje povinnosť starostlivého výberu a nemožno ju vyvodiť ani z vnútroštátneho práva?

               3.

               Je v prípadoch, keď materská spoločnosť so sídlom mimo Európskej únie zriaďuje v rôznych členských štátoch pobočky, ktoré majú vlastnú právnu subjektivitu (dcérske spoločnosti), dozorný orgán členského štátu (v tomto prípade Nemecko) oprávnený podľa článku 4 a článku 28 ods. 6 smernice 95/46/EHS vykonávať právomoci, ktoré sa naň preniesli podľa článku 28 ods. 3 smernice 95/46/EHS, voči pobočke nachádzajúcej sa na jeho území aj vtedy, keď je táto pobočka zodpovedná výlučne za podporu predaja reklamy a ostatné marketingové opatrenia zamerané na obyvateľov daného členského štátu, kým samostatná pobočka (dcérska spoločnosť) nachádzajúca sa v inom členskom štáte (v tomto prípade v Írsku) je podľa rozdelenia úloh v rámci skupiny zodpovedná výlučne za zber a spracovanie osobných údajov na celom území Európskej únie, a teda aj v druhom členskom štáte (v tomto prípade v Nemecku), keď rozhodnutie o spracovaní osobných údajov v skutočnosti prijíma materská spoločnosť?

               4.

               Majú sa článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 28 ods. 3 smernice 95/46/EHS vykladať v tom zmysle, že v prípadoch, keď má kontrolór pobočku na území jedného členského štátu (v tomto prípade v Írsku) a ďalšia pobočka s vlastnou právnou subjektivitou existuje na území druhého členského štátu (v tomto prípade v Nemecku) a okrem iného zabezpečuje predaj reklamných plôch, pričom jej činnosť sa zameriava na obyvateľov tohto štátu, môže príslušný dozorný orgán v uvedenom druhom členskom štáte (v tomto prípade v Nemecku) adresovať opatrenia a nariadenia na presadzovanie právnej úpravy v oblasti ochrany osobných údajov aj voči ďalšej pobočke (v tomto prípade v Nemecku), ktorá podľa rozdelenia úloh a zodpovednosti v rámci skupiny nie je zodpovedná za spracovanie osobných údajov, alebo sú opatrenia a nariadenia potom prípustné len zo strany dozorného orgánu toho členského štátu, na území ktorého má svoje sídlo pracovisko zodpovedné v rámci skupiny (v tomto prípade Írska)?

               5.

               Majú sa článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 28 ods. 3 a 6 smernice 95/46/EHS vykladať v tom zmysle, že v prípadoch, keď dozorný orgán jedného členského štátu (v tomto prípade Nemecka) vyvodzuje zodpovednosť voči osobe alebo orgánu pôsobiacim na jeho území podľa článku 28 ods. 3 smernice 95/46/EHS v dôsledku nedbanlivosti pri výbere tretej osoby zapojenej do procesu spracovania osobných údajov (v tomto prípade Facebook), pretože táto tretia osoba porušuje právnu úpravu v oblasti ochrany osobných údajov, a konajúci dozorný orgán (v tomto prípade Nemecko) je viazaný posudkom podľa právnej úpravy v oblasti ochrany osobných údajov zo strany dozorného orgánu druhého členského štátu, v ktorom má tretia osoba zodpovedná za spracovanie osobných údajov svoju pobočku (v tomto prípade Írsko), a to v tom zmysle, že nemôže vykonať nijaké právne posúdenie, ktoré sa od neho odlišuje, alebo môže konajúci dozorný orgán (v tomto prípade Nemecko) samostatne skúmať zákonnosť spracovania osobných údajov treťou osobou so sídlom v inom členskom štáte (v tomto prípade v Írsku) ako predbežnú otázku predtým, ako začne konať?

               6.

               Ak má konajúci dozorný orgán (v tomto prípade Nemecko) možnosť nezávislého overenia, má sa článok 28 ods. 6 druhá veta smernice 95/46/EHS vykladať v tom zmysle, že efektívne právomoci intervencie, ktoré sa tomuto dozornému orgánu udelili podľa článku 28 ods. 3 smernice 95/46/EHS, môže tento orgán vykonávať voči osobe usadenej alebo orgánu so sídlom na jeho území, pokiaľ ide o spoluzodpovednosť za porušenie ochrany osobných údajov v prípade tretej osoby so sídlom v inom členskom štáte, len vtedy, ak predtým požiadal dozorný orgán druhého členského štátu (v tomto prípade Írsko) o výkon jeho právomocí?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355)


title: Vec T-132/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2011 — Fuji Electric/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Rozdelenie trhu — Dôkaz o porušení — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Poľahčujúce okolnosti — Spolupráca“ )

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2011 — Fuji Electric/Komisia
   (Vec T-132/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Rozdelenie trhu - Dôkaz o porušení - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Poľahčujúce okolnosti - Spolupráca)
   2011/C 252/72
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fuji Electric Co. Ltd (predtým s názvom Fuji Electric Holdings Co. Ltd a právna nástupkyňa Fuji Electric Systems Co. Ltd) (Kawasaki, Japonsko) (v zastúpení: P. Chappatte a P. Walter, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Arbault, neskôr X. Lewis, J. Bourke a F. Ronkes Agerbeek, a nakoniec N. Khan a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 o začatí konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom) a návrh na zníženie pokuty uloženej Fuji Electric Holdings a Fuji Electric Systems

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. h) a článok 2 písm. d) rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 o začatí konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom) sa zrušuje v rozsahu, v akom konštatuje alebo je založený na tvrdení, že Fuji Electric Systems Co. Ltd, ktorej právnou nástupkyňou je Fuji Electric Co. Ltd, môže byť osobne zodpovedná za porušenie v období od septembra 2000 do 30. júna 2001.

               2.

               Pokuta uložená Fuji Electric, predtým s názvom Fuji Electric Holdings Co. Ltd a právna nástupkyňa Fuji Electric Systems, sa podľa článku 2 písm. d) rozhodnutia K(2006) 6762 v konečnom znení stanovuje vo výške 2 200 000 eur.

               3.

               Európska Komisia znáša jednu štvrtinu trov konania, ktoré vznikli Fuji Electric, ako aj jednu štvrtinu vlastných trov konania.

               4.

               Fuji Electric znáša tri štvrtiny vlastných trov konania, ako aj tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec C-17/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH/Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia (Námorná doprava — Nariadenie (EHS) č. 3577/92 — Pojem „námorná kabotáž“  — Služby uskutočňovania výletných plavieb — Výletná plavba po Benátskej lagúne, talianskom pobrežnom mori a rieke Pád — Odchod a príchod v rovnakom prístave)

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH/Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia
   (Vec C-17/13) (1)

   ((Námorná doprava - Nariadenie (EHS) č. 3577/92 - Pojem „námorná kabotáž“ - Služby uskutočňovania výletných plavieb - Výletná plavba po Benátskej lagúne, talianskom pobrežnom mori a rieke Pád - Odchod a príchod v rovnakom prístave))
   2014/C 151/06
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH

      Žalovaný: Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad článku 2 nariadenia Rady EHS č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364, s. 7; Mim. vyd. 06/002, s. 10) – Pôsobnosť – Pojem námorná kabotáž – Výletná plavba – Odchod a príchod cestujúcich v rovnakom prístave po tom, ako z lode vystúpili a opäť na ňu nastúpili v iným prístavoch

      Výrok rozsudku

   Námorná dopravná služba spočívajúca vo výletnej plavbe, ktorá začína a končí s tými istými cestujúcimi v tom istom prístave členského štátu, v ktorom sa uskutočňuje, patrí do pojmu „námorná kabotáž“ v zmysle nariadenia Rady EHS č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž).

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec F-137/07: Žaloba podaná 4. decembra 2007 – Sergio a i./Komisia

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/37

         Žaloba podaná 4. decembra 2007 – Sergio a i./Komisia
   (Vec F-137/07)
   (2008/C 79/72)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Giovanni Sergio (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: M. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie „Protokolu dohody medzi profesijnými a odborárskymi organizáciami (OSP) a Generálnym riaditeľstvom pre personál a administratívu (DG ADMIN)“, ako aj zrušenie rozhodnutí menovacieho orgánu, potvrdených protokolom z 19. decembra 2006, a zrušenie rozhodnutia zo 14. novembra 2006 – Návrh na náhradu škody vo forme symbolického eura
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť„Protokol dohody medzi profesijnými a odborárskymi organizáciami (OSP) a DG ADMIN o pridelení prostriedkov na zastupovanie personálu v roku 2006“, ktoré bolo oznámené tajomníkovi Alliance, ako aj predsedom Union Syndicale Fédérale (USF) a Fédération de la fonction publique européenne (FFPE) v liste z 19. decembra 2006 zaslanom generálnym riaditeľom pre personál a administratívu,

               —

               zrušiť individuálne rozhodnutia o pozastavení povinnosti vykonávať svoje pracovné úlohy v prospech zástupcov „Alliance“ a/alebo „FFPE“ na základe tohto protokolu alebo na základe výpočtu z 26. mája 2006 o zastúpení OSP na základe výsledkov volieb z mája 2006 v miestnej sekcii v Bruseli, ktoré boli potvrdené v protokole z 19. decembra 2006,

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľa pre personál a administratívu zo 14. novembra 2006, ktorým bolo ukončené dočasné preloženie pána Marquez-Garcia na polovičný úväzok a ktorým sa znova dosadzuje na svoje pracovné miesto na plný úväzok,

               —

               zaviazať Komisiu, aby zaplatila každému žalobcovi symbolické euro ako náhradu nemajetkovej a politickej ujmy, ktorú utrpeli ako zástupcovia Union Syndicale, a ako náhradu nemajetkovej ujmy a ujmy na služobnom postupe, ktorú utrpeli ako úradníci alebo zamestnanci,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-272/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom hof van beroep te Antwerpen z 30. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Ministère public proti 1. ..., 2. ..., 3. M. Werner Bouwens

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom hof van beroep te Antwerpen z 30. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Ministère public proti 1. ..., 2. ..., 3. M. Werner Bouwens
   (Vec C-272/05)
   (2005/C 217/57)
   Jazyk konania: holandčina
   Hof van beroep te Antwerpen podal rozsudkom z 30. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Ministère public proti 1. ..., 2. ..., 3. M. Werner Bouwens a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. júla 2005.
   Hof van beroep te Antwerpen žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:

               1.

               Má sa článok 54 dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda z 19. júna 1990 v spojení s článkom 71 tohto dohovoru vykladať tak, že trestne stíhateľné činy držby so zámerom vývozu alebo dovozu omamných a psychotropných látok, ktoré sú stíhané v rôznych zmluvných štátoch Schengenskej dohody, niekde v súvislosti s dovozom inde v súvislosti s vývozom, majú byť chápané tak, že ide o „tie isté činy“ v zmysle uvedeného článku 54?


title: Vec C-381/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles – Belgicko) – De Landtsheer Emmanuel SA/Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, Veuve Clicquot Ponsardin SA (Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES — Porovnávacia reklama — Identifikácia súťažiteľa alebo tovarov alebo služieb ponúkaných súťažiteľom — Tovary alebo služby spĺňajúce rovnaké potreby alebo určené na ten istý účel — Odkaz na označenia pôvodu)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles – Belgicko) – De Landtsheer Emmanuel SA/Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, Veuve Clicquot Ponsardin SA
   (Vec C-381/05) (1)

   (Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES - Porovnávacia reklama - Identifikácia súťažiteľa alebo tovarov alebo služieb ponúkaných súťažiteľom - Tovary alebo služby spĺňajúce rovnaké potreby alebo určené na ten istý účel - Odkaz na označenia pôvodu)
   (2007/C 96/17)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel de Bruxelles
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: De Landtsheer Emmanuel SA

      Žalovaní: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, Veuve Clicquot Ponsardin SA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour d'appel de Bruxelles – Výklad článku 2 bod 2a a článku 3a písm. b) smernice 84/450/EHS Rady z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy (Ú. v. ES L 250, s. 17; Mim. vyd. 15/001, s. 227) zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho Parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 84/450/EHS týkajúca sa klamlivej reklamy tak, aby zahŕňala porovnávaciu reklamu (Ú. v. ES L 290, s. 18; Mim. vyd. 15/003, s. 365) – Porovnávacia reklama – Identifikácia súťažiteľa alebo tovarov alebo služieb ponúkaných súťažiteľom – Používanie pojmov odkazujúcich na vlastnosti šumivých vín, konkrétne šampanského, v reklame na pivo
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 bod 2a smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o klamlivej a porovnávacej reklame, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997, sa má vykladať tak, že o porovnávaciu reklamu môže ísť aj vtedy, ak reklamný odkaz odkazuje na typ výrobkov a nie na určitý podnik alebo na určitý výrobok, pokiaľ je možné identifikovať tento podnik alebo výrobky, ktoré tento podnik ponúka, ako konkrétne sledované uvedeným odkazom. Okolnosť, že ako konkrétne sledované reklamným odkazom možno identifikovať viacero subjektov, ktoré sú v súťaži so zadávateľom reklamy, alebo tovary alebo služby, ktoré títo súťažitelia ponúkajú, je pri uznaní porovnávacej povahy reklamy irelevantná.

               2.

               Existenciu súťažného vzťahu medzi zadávateľom reklamy a podnikom, ktorý je identifikovaný v reklamnom odkaze, nemožno zistiť nezávisle od tovarov alebo služieb ponúkaných týmto podnikom.
               Na účely určenia existencie súťažného vzťahu je vhodné zohľadniť:

                           —

                           súčasný stav trhu a spotrebiteľských zvykov, ako aj možnosti ich vývoja,

                           —

                           časť územia Spoločenstva, na ktorom sa reklama šíri, no bez vylúčenia prípadných účinkov, ktoré môže mať vývoj spotrebiteľských zvykov zistených v iných členských štátoch na predmetný vnútroštátny trh, a

                           —

                           osobitné vlastnosti výrobku, ktorý chce zadávateľ reklamy propagovať, ako aj obraz, ktorý chce o ňom vytvoriť.

                     Kritériá, na základe ktorých je možné preukázať existenciu súťažného vzťahu v zmysle článku 2 bodu 2a smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55, a kritériá, ktorých cieľom je preveriť, či porovnávanie zodpovedá podmienke stanovenej v článku 3a ods. 1 písm. b) tejto smernice, nie sú zhodné.

               3.

               Nie je pravda, že reklama, ktorá odkazuje na typ výrobkov, no neidentifikuje súťažiteľa alebo tovary ponúkané týmto súťažiteľom, je neprípustná z hľadiska článku 3a ods. 1 smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55. Podmienky prípustnosti takejto reklamy sa musia skúmať s prihliadnutím na iné ustanovenia vnútroštátneho práva alebo v prípade potreby práva Spoločenstva, a to nezávisle od skutočnosti, že by to mohlo znamenať nižšiu ochranu spotrebiteľov alebo podnikov súťažiteľov.

               4.

               Článok 3a ods. 1 písm. f) smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55 sa má vykladať tak, že nie je pravda, že by bolo neprípustné akékoľvek porovnávanie, ktoré pri výrobkoch bez označenia pôvodu odkazuje na výrobky, ktoré takéto označenie majú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Spojené veci C-5/06 a C-23/06 až C-36/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. mája 2008 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Finanzgericht Düsseldorf a Tribunal de grande instance de Nanterre – Nemecko, Francúzsko) – Zuckerfabrik Jülich AG (predtým Jülich AG)/Hauptzollamt Aachen (Cukor — Produkčné odvody — Pravidlá pre uplatňovanie systému kvót — Stanovenie exportovateľného zostatku — Stanovenie priemernej straty)

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. mája 2008 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Finanzgericht Düsseldorf a Tribunal de grande instance de Nanterre – Nemecko, Francúzsko) – Zuckerfabrik Jülich AG (predtým Jülich AG)/Hauptzollamt Aachen
   (Spojené veci C-5/06 a C-23/06 až C-36/06) (1)

   (Cukor - Produkčné odvody - Pravidlá pre uplatňovanie systému kvót - Stanovenie exportovateľného zostatku - Stanovenie priemernej straty)
   (2008/C 158/03)
   Jazyky konania: nemčina a francúzština
   Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Zuckerfabrik Jülich AG (predtým Jülich AG) (C-5/06), Saint Louis Sucre SNC (C-23/06), Société des Sucreries du Marquenterre SA (C-24/06), SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffray (SAFBA) (C-25/06), SA Lesaffre Frères (C-26/06), Tereos, právny nástupca Sucreries, Distilleries des Hauts de France (C-27/06), SA Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré fils (C-28/06), SA Sucreries de Toury et Usines Annexes (C-29/06), Tereos (C-30/06), Tereos, právny nástupca SAS Sucrerie du Littoral Groupe SDHF (C-31/06), Cristal Union (C-32/06), Sucrerie Bourdon (C-33/06), SA Sucrerie de Bourgogne (C-34/06), SAS Vermendoise Industries (C-35/06), SA Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-36/06)

      Žalovaní: Hauptzollamt Aachen (C-5/06), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-23/06 až C-36/06)
   Predmet veci
   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre – Výklad článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17) – Platnosť článku 6 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 314/2002 z 20. februára 2002 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru (Ú. v. ES L 50, s. 40; Mim. vyd. 03/035, s. 190), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1140/2003 z 27. júna 2003, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 779/96, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá na uplatňovanie oznámení, a nariadenie 314/2002, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá na uplatňovanie systému kvót, v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 160, s. 33; Mim. vyd. 03/039, s. 172) – Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1775/2004 zo 14. októbra 2004, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2003 – 2004 (Ú. v. EÚ L 316, s. 64) – Započítanie celkových objemov vývozov cukru, izoglukózy a inulínového sirupu pre stanovenie exportovateľného zostatku a započítanie len celkových objemov, pri ktorých bola poskytnutá vývozná náhrada pre stanovenie priemernej straty za každú tonu cukru
   Výrok rozsudku
   Podľa článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru sa na účely výpočtu exportovateľného zostatku majú od spotreby odpočítať všetky množstvá vyvezených výrobkov, na ktoré sa tento článok vzťahuje, bez ohľadu na skutočnosť, či za ne boli skutočne zaplatené náhrady, alebo neboli.
   Článok 15 ods. 1 písm. d) uvedeného nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že všetky množstvá vyvezených výrobkov, na ktoré sa tento článok vzťahuje, či už za ne boli skutočne zaplatené náhrady, alebo neboli, sa majú zohľadniť tak na výpočet exportovateľného zostatku, ako aj priemernej straty za tonu výrobku.
   Nariadenia Komisie (ES) č. 1762/2003 zo 7. októbra 2003, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2002/2003 [neoficiálny preklad], a č. 1775/2004 zo 14. októbra 2004, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2003 – 2004, sú neplatné.
   Preskúmanie nariadenia Komisie (ES) č. 1837/2002 z 15. októbra 2002, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov a koeficient dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2001/2002 [neoficiálny preklad], neodhalilo nijaké skutočnosti, ktoré by mohli mať vplyv na jeho platnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-91/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – AEDEC/Komisia („Výskum a technologický vývoj — Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ — Výzva k predkladaniu návrhov v rámci pracovného programu 2014 – 2015 — Rozhodnutie Komisie o vyhlásení návrhu podaného žalobcom za nespôsobilý — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Proporcionalita — Transparentnosť — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – AEDEC/Komisia
   (Vec T-91/15) (1)

   ((„Výskum a technologický vývoj - Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ - Výzva k predkladaniu návrhov v rámci pracovného programu 2014 – 2015 - Rozhodnutie Komisie o vyhlásení návrhu podaného žalobcom za nespôsobilý - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Proporcionalita - Transparentnosť - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2016/C 402/46)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: R. López López, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Ruiz García a M. Siekierzyńska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ a smerujúca k zrušeniu rozhodnutie zo 4. septembra 2014, ktorým Komisia odmietla žiadosť o financovanie, ktorú predložil žalobca v mene konzorcia Latin Plan

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.


title: Vec T-176/12: Žaloba podaná 16. apríla 2012 — Bank Tejarat/Rada

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/25

         Žaloba podaná 16. apríla 2012 — Bank Tejarat/Rada
   (Vec T-176/12)
   2012/C 174/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (v zastúpení: S. Zaiwalla, P. Reddy a F. Zaiwalla, solicitors, D. Wyatt, QC a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil bod 2 tabuľky I.B. prílohy I k rozhodnutiu Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 22), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil bod 2 tabuľky I.B. prílohy I k vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 54/2012 z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 1), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil bod 105 tabuľky B prílohy IX k nariadeniu Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               určil, že článok 20 ods. 1 rozhodnutia 2010/413/SZBP sa v prípade žalobkyne neuplatní,

               —

               určil, že článok 23 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 sa v prípade žalobkyne neuplatní,

               —

               určil, že zrušenie bodu 2 tabuľky I.B. prílohy I k rozhodnutiu Rady 2012/35/SZBP a vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 54/2012 a bodu 105 tabuľky B prílohy IX k nariadeniu Rady (EÚ) č. 267/2012 má okamžitý účinok, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že

                           —

                           vecné kritériá na označenie žalobkyne v rámci napadnutých opatrení neboli splnené a neexistuje nijaký právny alebo skutkový základ na jej označenie, a/alebo Rada vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri určení, či boli alebo neboli splnené kritériá, a

                           —

                           Rada označila žalobkyňu na základe nedostatočných dôkazov s cieľom preukázať, že boli splnené kritériá, pričom vychádzala tak z (ďalšieho) nesprávneho posúdenia, keďže žalobkyňa nevyhovela nijakému z piatich kritérií na označenie stanovených v článku 23 ods. 2 nariadenia č. 267/2012. Rada tak nepredložila nijaký dôkaz opaku.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že

                           —

                           označenie žalobkyne je porušením jej práv a základných slobôd, vrátane práva na podnikanie a na pokojné užívanie vlastného majetku a/alebo je porušením zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že

                           —

                           Rada v každom prípade porušila procesné náležitosti: a) informovať žalobkyňu individuálnym oznámením o jej označení, b) poskytnúť zodpovedajúce a dostatočné odôvodnenie a c) rešpektovať právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu.


title: Vec C-114/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 7. marca 2011 — Staatssecretaris van Financiën/U. Notermans-Boddenberg

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 7. marca 2011 — Staatssecretaris van Financiën/U. Notermans-Boddenberg
   (Vec C-114/11)
   2011/C 152/22
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: U. Notermans-Boddenberg

      Prejudiciálna otázka

   Upravuje právo Spoločenstva vzhľadom na článok 39 ES (teraz článok 45 ZFEÚ) alebo článok 18 ES (teraz článok 21 ZFEÚ) situáciu, keď členský štát vyberie od jedného zo svojich obyvateľov daň na základe používania svojho motorového vozidla na cestných komunikáciách na území tohto členského štátu v prípade, ak je toto vozidlo:

               —

               prihlásené v inom členskom štáte,

               —

               súčasťou presťahovaného majetku obyvateľa, ktorý sa prisťahoval z iného členského štátu a ponechal si štátnu príslušnosť,

               —

               po presťahovaní týmto obyvateľom používané rovnakým spôsobom ako predtým, teda na súkromné účely a aj na cesty na pracovisko v členskom štáte, v ktorom mal predtým bydlisko?


title: Vec T-487/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisia („Štátna pomoc — Digitálne televízne vysielanie — Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach v Španielsku — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Štátne zdroje — Hospodárska činnosť — Výhoda — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi a skreslenie hospodárskej súťaže — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ — Zneužitie právomoci“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisia
   (Vec T-487/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Digitálne televízne vysielanie - Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach v Španielsku - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Štátne zdroje - Hospodárska činnosť - Výhoda - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi a skreslenie hospodárskej súťaže - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Zneužitie právomoci“))
   (2016/C 027/45)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Navarra de Servicios y Tecnologías, SA (Pamplona, Španielsko) (v zastúpení: A. Andérez González, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: SES Astra (Betzdorf, Luxembursko) (v zastúpení: F. González Díaz, F. Salerno a V. Romero Algarra, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA.28599 [(C 23/10) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília-La-Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, s. 52)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Navarra de Servicios y Tecnologías, SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a SES Astra.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec T-526/13: Žaloba podaná 30. septembra 2013 — H&M Hennes & Mauritz/ÚHVT — Yves Saint Laurent (kabelka)

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/16

         Žaloba podaná 30. septembra 2013 — H&M Hennes & Mauritz/ÚHVT — Yves Saint Laurent (kabelka)
   (Vec T-526/13)
   2013/C 359/31
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Yves Saint Laurent SAS (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. júla 2013 vo veci R 208/2012-3,

               —

               vymazal zapísaný dizajn Spoločenstva č. 61 3294-0002,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania vynaložených pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na výmaz: dizajn pre výrobok „kabelka“ v triede 03-01 — zapísaný dizajn Spoločenstva č. 61 3294-0002.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Dôvody návrhu na výmaz: dôvody uvedené v článkoch 4 až 9 a v článku 25 ods. 1 písm. c), d), e), f) a g) nariadenia Rady č. 6/2002.

      Rozhodnutie výmazového odboru: zamietnutie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 6 nariadenia Rady č. 6/2002.


title: Vec C-594/15 P: Odvolanie podané 13. novembra 2015: Slovenská republika proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. septembra 2015 vo veci T-779/14, Slovenská republika/Európska komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/21

         Odvolanie podané 13. novembra 2015: Slovenská republika proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. septembra 2015 vo veci T-779/14, Slovenská republika/Európska komisia
   (Vec C-594/15 P)
   (2016/C 027/25)
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Slovenská republika navrhuje, aby Súdny dvor:

               (i)

               úplne zrušil uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 vo veci T-779/14 Slovenská republika/Európska komisia, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu Slovenskej republiky o neplatnosť podanú na základe čl. 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie voči rozhodnutiu Európskej komisie, obsiahnutému v jej liste z 24. septembra 2014, ktorým Európska komisia požaduje od Slovenskej republiky sprístupnenie finančných prostriedkov zodpovedajúcich strate tradičných vlastných zdrojov, ako neprípustnú;

               (ii)

               sám rozhodol o prípustnosti žaloby Slovenskej republiky a vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie o dôvodnosti žaloby a

               (iii)

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Ak by však Súdny dospel k záveru, že nemá dostatok informácií potrebných na konečné rozhodnutie o námietke neprípustnosti Komisie, Slovenská republika subsidiárne navrhuje, aby Súdny dvor:

               (i)

               úplne zrušil uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 vo veci T-779/14 Slovenská republika/Európska komisia, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu Slovenskej republiky o neplatnosť podanú na základe čl. 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie voči rozhodnutiu Európskej komisie, obsiahnutému v jej liste z 24. septembra 2014, ktorým Európska komisia požaduje od Slovenskej republiky sprístupnenie finančných prostriedkov zodpovedajúcich strate tradičných vlastných zdrojov, ako neprípustnú;

               (ii)

               vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie o prípustnosti žaloby Slovenskej republiky, ako aj na rozhodnutie o dôvodnosti žaloby a

               (iii)

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Slovenská republika uvádza dva odvolacie dôvody:

               1.

               V rámci prvého odvolacieho dôvodu Slovenská republika namieta, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, a to pokiaľ ide o (i) povahu požadovaných finančných prostriedkov a uplatniteľnosť právnych aktov týkajúcich sa vlastných zdrojov a súvisiacej judikatúry, (ii) kritérium existencie právomoci inštitúcie pri posúdení napadnuteľnej povahy žalovaného aktu a (iii) prístup k súdu a naliehavosť situácie.

               2.

               Subsidiárne, v rámci druhého odvolacieho dôvodu Slovenská republika namieta, že Všeobecný súd napadnuté uznesenie nedostatočne odôvodnil, a to pokiaľ ide o (i) povahu požadovaných finančných prostriedkov a uplatniteľnosť právnych aktov týkajúcich sa vlastných zdrojov a súvisiacej judikatúry a (ii) prístup k súdu a naliehavosť situácie, čo potvrdzuje aj to, že použil (iii) zhodné odôvodnenie v skutkovo odlišných prípadoch.


title: Vec F-109/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. júla 2015 – Roda/Komisia (Verejná služba — Odmena — Pozostalostný dôchodok — Článok 27 prílohy VIII služobného poriadku — Právo rozvedeného manžela zosnulého úradníka — Výživné vyplácané zosnulým úradníkom — Maximálna výška pozostalostného dôchodku — Zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/53

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. júla 2015 – Roda/Komisia
   (Vec F-109/14) (1)

   ((Verejná služba - Odmena - Pozostalostný dôchodok - Článok 27 prílohy VIII služobného poriadku - Právo rozvedeného manžela zosnulého úradníka - Výživné vyplácané zosnulým úradníkom - Maximálna výška pozostalostného dôchodku - Zjavne nedôvodná žaloba))
   (2015/C 279/66)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Silvana Roda (Ispra, Taliansko) (v zastúpení: L. Ribolzi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie nezvýšiť sumu pozostalostného dôchodku vyplácaného žalobkyni, ktorá je bývalou manželkou zosnulého úradníka

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

               2.

               Pani Roda znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015, s. 54.


title: Vec T-371/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – NICO/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – NICO/Rada
   (Vec T-371/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2016/C 027/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta a N. Pilkington, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a I. Rodios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady uvedeného v liste zo 14. marca 2014, ktorým bolo ponechané meno žalobkyne na zoznamoch osôb a subjektov podliehajúcich reštriktívnym opatreniam označených v prílohe II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 (Ú. v. L 282, s. 58), a v prílohe IX nariadenia (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), vykonaného vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012 (Ú. v. EÚ L 282, s. 16)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 31. mája 2005 vo veci T-294/03: Jean-Louis Gibault proti Komisii Európskych spoločenstiev (Verejné výberové konanie — Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov — Nedostatok odôvodnenia — Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/25

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 31. mája 2005
   vo veci T-294/03: Jean-Louis Gibault proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Verejné výberové konanie - Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov - Nedostatok odôvodnenia - Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti)
   (2005/C 193/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-294/03, Jean-Louis Gibault, bydliskom vo Wattrelos (Francúzsko), v zastúpení: F. Tuytschaever, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Curral, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania COM/A/6/01 nezapísať žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov, Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda komory J. D. Cooke, sudcovia I. Labucka a V. Trstenjak, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 31. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako nedôvodná.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ, C 251, 18.10.2003.


title: Vec T-332/15: Žaloba podaná 16. júna 2015 – Ocean Capital Administration a i./Rada

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/76

         Žaloba podaná 16. júna 2015 – Ocean Capital Administration a i./Rada
   (Vec T-332/15)
   (2015/C 294/91)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburg, Nemecko), First Ocean Administration GmbH (Hamburg), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Second Ocean Administration GmbH (Hamburg), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Third Ocean Administration GmbH (Hamburg), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburg), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburg), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburg), IRISL Maritime Training Institute (Teherán, Irán), Kheibar Co. (Teherán), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Irán) (v zastúpení: P. Moser, QC, E. Metcalfe, barrister, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil za nepoužiteľné rozhodnutie Rady 2013/497/SZBP z 10. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP a nariadenie Rady (EÚ) č. 971/2013 z 10.októbra 2013, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 267/2012 (Ú. v. EÚ L 272, s. 1) o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, na základe námietky protiprávnosti,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/556 zo 7. apríla 2015, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 92, s. 101), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/549 zo 7. apríla 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 92, s. 12) v rozsahu, v akom sa uplatňujú na žalobcov,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania žalobcov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               V prvom žalobnom dôvode, ktorý je námietkou protiprávnosti podľa článku 277 ZFEÚ, sa žalobcovia domáhajú vyhlásenia nepoužiteľnosti rozhodnutia Rady 2013/497/SZBP z 10. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP a nariadenie Rady (EÚ) č. 971/2013 z 10. októbra 2013, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 267/2012 (Ú. v. EÚ L 272, s. 1).
               Žalobcovia tvrdia, že kritériá prijaté uvedeným rozhodnutím a nariadením, po prvé nemajú vhodný právny základ, po druhé nemajú vhodný skutkový základ, keďže Všeobecný súd v rozsudku Islamic Republic of Iran Shipping Lines/Rada, T-489/10, ECLI:EU:T:2013:453, rozhodol, že Islamic Republic of Iran Shipping Lines (ďalej len „IRISL“) neporušila obmedzujúce opatrenia uložené Bezpečnostnou radou, po tretie porušujú právo žalobcov na účinnú právnu ochranu a zásady ne bis in idem a res iudicata, po štvrté vedú k diskriminácii subjektov, ktoré údajne vlastní alebo ovláda IRISL, a to neodôvodneným a neprimeraným spôsobom, po piate porušujú právo žalobcov na obhajobu, po šieste neodôvodnene a neprimerane porušujú ďalšie základné práva žalobcov vrátane ich vlastníckeho práva, práva na slobodu podnikania a na ochranu dobrej povesti a po siedme Rada nimi zneužila svoju právomoc, pretože na žalobcov len znovu uplatnila tie isté reštriktívne opatrenia a obišla záväzný rozsudok Všeobecného súdu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod smeruje k zrušeniu rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/556 zo 7. apríla 2015, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 92, s. 101), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/549 zo 7. apríla 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 92, s. 12), podľa článku 263 ZFEÚ, v rozsahu, v akom sa uplatňujú na žalobcov.
               Žalobcovia tvrdia, že uvedené rozhodnutie a vykonávacie nariadenie po prvé nemajú vhodný právny základ, po druhé v nich došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, po tretie nemajú dostatočný skutkový základ, po štvrté porušujú práva žalobcov na obhajobu a na odôvodnenie, po piate porušujú právo žalobcov na účinnú právnu ochranu, zásadu ne bis in idem a všeobecnú zásadu legitímnej dôvery a po šieste neodôvodnene a neprimerane porušujú základné práva žalobcov najmä ich vlastnícke právo a právo na slobodu podnikania.


title: Vec C-14/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin — Nemecko) — Hava Genc/Spolková krajina Berlín (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 — Článok 6 ods. 1 — Pojem pracovník — Výkon pracovnej činnosti malého rozsahu — Podmienky straty nadobudnutých práv)

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin — Nemecko) — Hava Genc/Spolková krajina Berlín
   (Vec C-14/09) (1)

   (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 - Článok 6 ods. 1 - Pojem „pracovník“ - Výkon pracovnej činnosti malého rozsahu - Podmienky straty nadobudnutých práv)
   2010/C 80/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hava Genc

      Žalovaná: Spolková krajina Berlín

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) — Výklad článku 6 ods. 1 rozhodnutia asociačnej rady EHS/Turecko č. 1/80 — Právo na pobyt tureckého štátneho príslušníka v hostiteľskom členskom štáte, ktorého dôvod vstupu na územie tohto členského štátu medzičasom zanikol, a ktorý vykonáva zamestnanie iba v malom rozsahu s 5,5 hodinovým týždňovým pracovným časom — Minimálne požiadavky, ktoré musí spĺňať pracovný pomer na to, aby sa mohol považovať za „legálne zamestnanie“ v zmysle rozhodnutia č. 1/80

      Výrok rozsudku

               1.

               Osoba v takom postavení, ako žalobkyňa v konaní vo veci samej, je pracovníkom v zmysle článku 6 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatého asociačnou radou zriadenou asociačnou dohodou medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, len ak je predmetná pracovná činnosť skutočná a konkrétna. Vnútroštátnemu súdu prináleží náležite posúdiť skutkový stav, aby mohol rozhodnúť, či je to tak vo veci, ktorá mu bola predložená.

               2.

               Turecký pracovník v zmysle článku 6 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80 sa môže odvolávať na právo voľného pohybu, ktoré mu vyplýva z dohody o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, hoci dôvod jeho vstupu na územie hostiteľského členského štátu už zanikol. Ak pracovník splnil podmienky uvedené v tomto článku 6 ods. 1, jeho právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte nemôže podliehať žiadnym ďalším podmienkam vzťahujúcim sa na existenciu záujmov odôvodňujúcich tento pobyt alebo na povahu pracovného miesta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.