title: spojené veci C-609/17 a C-610/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Työtuomioistuin – Fínsko) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry/Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) a Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry/Satamaoperaattorit ry (C-610/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Článok 153 ZFEÚ – Minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pre organizáciu pracovného času – Smernica 2003/88/ES – Článok 7 – Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok v trvaní najmenej štyroch týždňov – Článok 15 – Vnútroštátne ustanovenia a kolektívne zmluvy, ktoré sú priaznivejšie pre ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov – Pracovníci, ktorí sú práceneschopní počas obdobia čerpania platenej dovolenky za kalendárny rok z dôvodu choroby – Odmietnutie prevodu tejto dovolenky, keď neuskutočnenie prevodu nekráti skutočnú dĺžku platenej dovolenky za kalendárny rok pod štyri týždne – Článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie – Neuplatniteľnosť v prípade nevykonávania práva Únie v zmysle článku 51 ods. 1 Charty základných práv)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Työtuomioistuin – Fínsko) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry/Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) a Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry/Satamaoperaattorit ry (C-610/17)
      (spojené veci C-609/17 a C-610/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Článok 153 ZFEÚ - Minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pre organizáciu pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Článok 7 - Právo na platenú dovolenku za kalendárny rok v trvaní najmenej štyroch týždňov - Článok 15 - Vnútroštátne ustanovenia a kolektívne zmluvy, ktoré sú priaznivejšie pre ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov - Pracovníci, ktorí sú práceneschopní počas obdobia čerpania platenej dovolenky za kalendárny rok z dôvodu choroby - Odmietnutie prevodu tejto dovolenky, keď neuskutočnenie prevodu nekráti skutočnú dĺžku platenej dovolenky za kalendárny rok pod štyri týždne - Článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie - Neuplatniteľnosť v prípade nevykonávania práva Únie v zmysle článku 51 ods. 1 Charty základných práv)
      (2020/C 27/02)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Työtuomioistuin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         (Vec C-609/17)

         Žalobkyňa: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry

         Žalovaná: Hyvinvointialan liitto ry

         za účasti: Fimlab Laboratoriot Oy (C-609/17)

         (Vec C-610/17)

         Žalobkyňa: Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry

         Žalovaná: Satamaoperaattorit ry

         za účasti: Kemi Shipping Oy

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnym právnym predpisom a kolektívnym zmluvám, ktoré priznávajú dni platenej dovolenky za kalendárny rok nad rámec minimálnej doby štyroch týždňov stanovenej v uvedenom ustanovení, avšak vylučujú prevod týchto dní dovolenky z dôvodu choroby.

                  2.

                  Článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie v spojení s jej článkom 51 ods. 1 sa má vykladať v tom zmysle, že sa v prípade takých vnútroštátnych právnych predpisov a kolektívnych zmlúv neuplatní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.


title: Vec C-707/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Łodzi (Poľsko) 23. septembra 2019 – K.S./A.B.

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Łodzi (Poľsko) 23. septembra 2019 – K.S./A.B.
      (Vec C-707/19)
      (2020/C 27/19)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Łodzi

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: K.S.

         Žalovaný: A.B.

         Prejudiciálne otázky

      Má sa článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (1) vykladať v tom zmysle, že v rámci „všetkých vhodných opatrení“ musí každý členský štát zabezpečiť, aby zodpovednosť za škodu, ktorá je pokrytá poisťovňou, pokrývala škodu v plnom rozsahu, okrem iného aj také následky škodovej udalosti ako nevyhnutný prevoz poškodeného vozidla do jeho domovskej krajiny, ako aj náklady na nevyhnutné parkovanie vozidiel?
      V prípade kladnej odpovede na otázku: Môže byť táto zodpovednosť akýmkoľvek spôsobom obmedzená legislatívou členských štátov?

         (1)  Ú. v. EÚ L 263, 2009, s. 11.


title: Vec T-740/19: Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Laird/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/38

      Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Laird/Komisia
      (Vec T-740/19)
      (2020/C 27/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laird Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Quigley, barrister, a D. Gillespie, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896,

                  —

                  subsidiárne zrušil článok 2 sporného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkalo žalobkyne,

                  —

                  subsidiárne v druhom rade zrušil článok 2 sporného rozhodnutia, pokiaľ ide o akúkoľvek pomoc poskytnutú v rámci oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností v období pred 24. novembrom 2017 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti článku 1 napadnutého rozhodnutia z nasledujúcich dôvodov, pokiaľ ide o označenie oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností za predstavujúce (hospodársku) výhodu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá vyplýva najmä z:

                              i.

                              nezohľadnenia Komisie: historických súvislosti pri zavedení režimu ovládaných zahraničných spoločností do daňového systému Spojeného kráľovstva; obmedzenia stanovené v Spojenom kráľovstve na základe uplatnenia práva Únie, najmä slobody usadiť sa; teritorialitu a ďalšie politické dôvody pre štruktúru režimu ovládaných zahraničných spoločností zavedených do Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)]; rozsah daňovej suverenity členských štátov vrátane Spojeného kráľovstva pri príprave režimu ovládaných zahraničných spoločností;

                              ii.

                              posúdenia Komisie, podľa ktorého fakultatívna povaha nároku podľa kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] predstavuje priaznivejšie zaobchádzanie, na ktorého základe vzniká výhoda.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na protiprávnosti článku 1 napadnutého rozhodnutia z nasledujúcich dôvodov, pokiaľ ide o označenie financovania skupinových spoločností za predstavujúce (selektívnu) výhodu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá vyplýva najmä z týchto skutočností:

                              i.

                              Pokiaľ ide o relevantný referenčný rámec:

                                          a)

                                          nesprávne určenie referenčného rámca Komisiou ako referenčného rámca zloženého výlučne z režimu ovládaných zahraničných spoločností a/alebo iba kapitoly 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)];

                                          b)

                                          nesprávne vymedzenie cieľa referenčného systému Komisiou výlučne na zdanenie ziskov z činností a aktív v Spojenom kráľovstve, ktoré boli umelo odklonené zo Spojeného kráľovstva, bez zohľadnenia toho, či príslušné cielené transakcie skutočne vedú k riziku narušenia základu dane v Spojenom kráľovstve.

                              ii.

                              Pokiaľ ide o stanovenie odchýlky od referenčného rámca:

                                          a)

                                          Komisia nesprávne posúdila relevantnosť a význam kritéria významných personálnych funkcií;

                                          b)

                                          Komisia nesprávne posúdila porovnateľnosť oprávnených úverových vzťahov s úvermi poskytnutými jednak osobám rezidentom v Spojenom kráľovstve a jednak tretím osobám;

                                          c)

                                          Komisia sa protiprávne odvolávala sa na smernicu Rady (EÚ) 2016/1164 (1);

                                          d)

                                          skutočnosť, že posúdenie porovnateľných rizík pre porušenie slobody usadiť sa pre kategórie oslobodených a neoslobodených kategórií ovládaných zahraničných spoločností, zo strany Komisie bolo nesprávne.

                              iii.

                              Pokiaľ ide o odôvodnenie údajnej odchýlky,

                                          a)

                                          nesprávne rozhodnutie Komisie, podľa ktorého sa odôvodnenie týkajúce sa nevyhnutnosti, aby systém bol zvládnuteľný a bolo možné ho spravovať, nevzťahuje na kritérium významných personálnych funkcií;

                                          b)

                                          nesprávne rozhodnutie Komisie, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností nemožno odôvodniť odkazom na dodržiavanie slobody usadiť sa.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na protiprávnosti článku 2 sporného rozhodnutia z dôvodov založených na porušení legitímnej dôvery a zásad právnej istoty a proporcionality. Subsidiárne sa uvádza, že vymáhanie sa nemalo nariadiť s ohľadom na žiadnu pomoc poskytnutú prostredníctvom oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pred 24. novembrom 2017, teda v deň, keď Komisia uverejnila svoje rozhodnutie o začatí konania.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec C-769/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 21. októbra 2019 – trestné konanie proti UC a TD

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 21. októbra 2019 – trestné konanie proti UC a TD
      (Vec C-769/19)
      (2020/C 27/20)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      UC a TD

         Prejudiciálna otázka

      Odporuje vnútroštátny zákon, ktorý v prípade chybnej obžaloby (ktorej obsah je nejasný, neúplný alebo rozporuplný) nepripúšťa nijakú možnosť, aby prokurátor nedostatky odstránil v rámci predbežného súdneho prejednania, počas ktorého sa takéto nedostatky zistia, ale súdu naopak ukladá povinnosť v každom prípade zastaviť konanie a vrátiť vec prokuratúre za účelom vyhotovenia novej obžaloby, článku 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, 2012, s. 1), zásade prejednania veci v primeranej lehote podľa článku 47 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie, zásade prednosti práva Únie a zásade zachovania dôstojnosti, ak takýto postup vedie k podstatným zdržaniam v trestnom konaní a nedostatky by bolo možné odstrániť priamo na súdnom pojednávaní?


title: Vec C-198/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – CeDe Group AB/KAN Sp. z o.o. v konkurze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (ES) č. 1346/2000 – Články 4 a 6 – Konkurzné konania – Rozhodné právo – Európske konanie o platobnom rozkaze – Nezaplatenie zmluvnej pohľadávky pred vyhlásením konkurzu – Námietka započítania založená na zmluvnej pohľadávke, ktorá vznikla pred vyhlásením konkurzu)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/3

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – CeDe Group AB/KAN Sp. z o.o. v konkurze
      (Vec C-198/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Články 4 a 6 - Konkurzné konania - Rozhodné právo - Európske konanie o platobnom rozkaze - Nezaplatenie zmluvnej pohľadávky pred vyhlásením konkurzu - Námietka započítania založená na zmluvnej pohľadávke, ktorá vznikla pred vyhlásením konkurzu)
      (2020/C 27/03)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Högsta domstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CeDe Group AB

         Žalovaná: KAN Sp. z o.o. v konkurze

         Výrok rozsudku

      Článok 4 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní, zmeneného nariadením Rady (ES) č. 788/2008 z 24. júla 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní na žalobu, ktorú podal správca konkurznej podstaty spoločnosti v konkurze, usadenej v prvom členskom štáte, a to s cieľom získať platbu za tovar dodaný v rámci plnenia zmluvy uzatvorenej pred tým, ako bolo voči tejto spoločnosti začaté konkurzné konanie, pričom táto žaloba bola podaná proti inej spoločnosti, ktorá je jej zmluvným partnerom a je usadená v druhom členskom štáte.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec C-824/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 12. novembra 2019 – TC, UB/Komisia za zaštita ot diskriminacia, VA

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 12. novembra 2019 – TC, UB/Komisia za zaštita ot diskriminacia, VA
      (Vec C-824/19)
      (2020/C 27/31)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven administrativen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia v konaní o kasačnej sťažnosti: TC, UB

         Odporcovia v konaní o kasačnej sťažnosti: Komisia za zaštita ot diskriminacia, VA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vyplýva z výkladu článku 5 ods. 2 Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím a článku [2] ods. 1, 2 a 3, ako aj článku 4 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), záver, že je prípustné, aby nevidiaca osoba vykonávala činnosť prísediaceho a zúčastňovala sa na trestných konaniach, alebo:

                  2.

                  Je konkrétne zdravotné postihnutie trvalo nevidiacej osoby charakteristikou, ktorá tvorí skutočnú a rozhodujúcu požiadavku na činnosť prísediaceho, ktorej existencia odôvodňuje rozdielne zaobchádzanie a nezakladá diskrimináciu na základe charakteristiky „zdravotné postihnutie“?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-741/19: Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Sedgwick Overseas/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/39

      Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Sedgwick Overseas/Komisia
      (Vec T-741/19)
      (2020/C 27/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sedgwick Overseas Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Anderson, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností v celom rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  subsidiárne rozhodol, že pri stanovení výšky pomoci, ktorá sa má vymáhať, sa má prihliadať na straty, úľavy alebo oslobodenia, ktoré žalobkyňa mohla uplatniť (prostredníctvom vznesenia nároku, vykonaním voľby alebo automaticky) v čase podania žiadosti o oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, alebo ktoré by žalobkyňa v tom čase mohla uplatniť (formou úľavy na dani pre skupinu alebo inak), ak by nepožiadala o oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, a to pre obidva prípady, hoci tieto straty, úľavy alebo oslobodenia žalobkyňa už v súčasnosti nemôže uplatniť, pretože ich použitie alebo uplatnenie je podľa práva Spojeného kráľovstva už premlčané, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná nepreukázala, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje výhodu. Podľa žalobkyne žalovaná nepreukázala, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje výhodu v každom prípade, v ktorom bolo o toto oslobodenie požiadané. Žalobkyňa tvrdí, že sa rozhodla požiadať o oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností bez toho, aby zvážila, či jej daňová povinnosť mohla byť nižšia, keby vykonala posúdenie v zmysle kritéria významných personálnych funkcii podľa článku 371EB kapitoly 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)].

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že nedošlo k žiadnemu štátnemu zásahu alebo zásahu financovanému zo štátnych prostriedkov. Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná nepreukázala, že požiadanie o oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností s istotou viedlo k zníženiu daňovej povinnosti právnických osôb v Spojenom kráľovstve.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností nezvýhodňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru. Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď:

                              i)

                              definovala referenčný systém príliš úzko ako pravidlá uvedené v časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] namiesto širšieho systému zdanenia právnických osôb v Spojenom kráľovstve;

                              ii)

                              nepochopila, že kapitola 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] nie je odchýlkou od kapitoly 5 tejto časti zákona, a

                              iii)

                              nerozoznala, že aj v prípade, že uvedená kapitola 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odchýlkou od tejto kapitoly 5, je to odôvodnené povahou alebo všeobecnou schémou uvedenej časti 9A tohto zákona.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi. Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď usúdila, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností môže ovplyvniť rozhodovanie nadnárodných skupín, pokiaľ ide o umiestnenie ich funkcií financovania skupinových spoločností a ich ústredia v Únii.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností nenarúša hospodársku súťaž ani nehrozí narušením hospodárskej súťaže. Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná nepreukázala, že požiadanie o oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností s istotou viedlo k zníženiu daňovej povinnosti právnických osôb v Spojenom kráľovstve.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vymáhanie údajnej pomoci by bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie. Žalobkyňa tvrdí, že keďže kritériu významných personálnych funkcii chýba právna istota, Spojené kráľovstvo malo mieru uváženia na to, aby reagovalo na túto neistotu, a že žalovaná porušila svoju povinnosť vykonať úplnú analýzu všetkých relevantných faktorov. Uložením povinnosti vymáhania pomoci žalovaná konala v rozpore s článkom 16 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (1), ktorý zakazuje vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva Únie.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že selektívna výhoda by sa odstránila a žiadne vymáhanie by nebolo potrebné, keby Spojené kráľovstvo retroaktívne rozšírilo oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností na prípady poskytovania úverov materským spoločnostiam a tretím osobám. Podľa žalobkyne žalovaná nevzala do úvahy, že takýto úkon by odstránil akúkoľvek selektívnu výhodu (za predpokladu, že nejaká existuje) a v takom prípade by neexistovala žiadna neoprávnená štátna pomoc, ktorá by sa mala vymáhať podľa práva Únie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod založený na tom, že pri stanovení výšky pomoci, ktorá sa má vymáhať, sa má prihliadať na straty, úľavy alebo oslobodenia, ktoré žalobkyňa mohla uplatniť (prostredníctvom vznesenia nároku, vykonaním voľby alebo automaticky) v čase podania žiadosti o oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, alebo ktoré by v tom čase mohla uplatniť, ak by nepožiadala o oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností, hoci možnosť uplatniť tieto straty, úľavy alebo oslobodenia je už v súčasnosti podľa práva Spojeného kráľovstva premlčaná. Podľa žalobkyne uvedený výklad predstavuje správny výklad odôvodnenia 203 napadnutého rozhodnutia, ak to však neplatí, napadnuté rozhodnutie je nesprávne, pretože nezohľadnenie takýchto strát, úľav alebo oslobodení by spôsobovalo príliš vysoký výpočet výšky tejto pomoci, čo by viedlo k narušeniu vnútorného trhu.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia neuviedla odôvodnenie týkajúce sa oslobodenia na základe pravidla oprávnených zdrojov a oslobodenia podľa pravidla spárovaného úroku a nevykonala úplnú analýzu všetkých relevantných faktorov. Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná nerozlišovala medzi tromi rôznymi oslobodeniami podľa kapitoly 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)], ktoré sa uplatňujú oddelene, a nepochopila, že oslobodenia na základe pravidla oprávnených zdrojov a oslobodenia podľa pravidla spárovaného úroku nie sú náhradou kritéria významných personálnych funkcií a že existencia oslobodenia podľa pravidla spárovaného úroku v kapitole 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] preukazuje, že žalovaná vychádzala z nesprávneho posúdenia, keď príliš úzko definovala referenčný systém ako pravidlá uvedené v časti 9A uvedeného zákona namiesto širšieho systému zdanenia právnických osôb v Spojenom kráľovstve.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: spojené veci C-203/18 a C-374/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Landgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Post AG, Klaus Leymann/Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18) a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V./Deutsche Post AG (C-374/18) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (ES) č. 561/2006 – Cestná doprava – Sociálne ustanovenia – Vozidlá používané na dodávku zásielok v rámci univerzálnych poštových služieb – Výnimky – Vozidlá čiastočne používané pre takúto dodávku – Smernica 97/67/ES – Článok 3 ods. 1 – „Univerzálna služba“ – Pojem)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/4

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Landgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Post AG, Klaus Leymann/Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18) a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V./Deutsche Post AG (C-374/18)
      (spojené veci C-203/18 a C-374/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 561/2006 - Cestná doprava - Sociálne ustanovenia - Vozidlá používané na dodávku zásielok v rámci univerzálnych poštových služieb - Výnimky - Vozidlá čiastočne používané pre takúto dodávku - Smernica 97/67/ES - Článok 3 ods. 1 - „Univerzálna služba“ - Pojem)
      (2020/C 27/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Deutsche Post AG, Klaus Leymann (C-203/18), UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. (C-374/18)

         Žalovaní: Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18), Deutsche Post AG (C-374/18)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Ustanovenie vnútroštátneho práva, o aké ide vo veci samej, ktoré doslovne preberá ustanovenia článku 13 ods. 1 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 165/2014 zo 4. februára 2014, v rozsahu, v akom sa uplatňuje na vozidlá s maximálnou prípustnou hmotnosťou väčšou ako 2,8 tony, ale nepresahujúcou 3,5 tony, a ktoré z tohto dôvodu nepatria do pôsobnosti nariadenia č. 561/2006, zmeneného nariadením č. 165/2014, sa má vykladať výlučne na základe práva Únie, ako ho vykladá Súdny dvor, pokiaľ sa tieto ustanovenia stali vnútroštátnym právom uplatniteľnými na také vozidlá priamo a nepodmienene.

                  2.

                  Článok 13 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 561/2006, zmeneného nariadením č. 165/2014, sa má vykladať v tom zmysle, že výnimka, ktorú stanovuje, sa týka len vozidiel alebo jazdných súprav, ktoré sa používajú výlučne počas určitej dopravnej operácie na účely dodania zásielok v rámci univerzálnej poštovej služby.

                  3.

                  Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že v súvislosti so zásielkou sa poskytujú dodatočné plnenia, akými sú vyzdvihnutie s časovým rozpätím alebo bez časového rozpätia, overenie veku, dobierka, doručenie na náklady adresáta do 31,5 kilogramov, zmena zásielky, zaslanie späť na adresu odosielateľa, ak sa zásielku nepodarí doručiť, ako aj výber dňa a hodiny doručenia podľa vlastného výberu, predstavuje prekážku pre to, aby sa táto zásielka považovala za vykonanú v rámci „univerzálnej služby“ v zmysle tohto ustanovenia, a preto za zásielku doručovanú „ako súčasť univerzálnej služby“ na účely uplatnenia výnimky stanovenej v článku 13 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 561/2006, zmeneného nariadením č. 165/2014.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.

         Ú. v. EÚ C 328, 17.9.2018.


title: Vec C-830/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de première instance de Namur (Belgicko) 15. novembra 2019 – C.J./Région wallonne

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de première instance de Namur (Belgicko) 15. novembra 2019 – C.J./Région wallonne
      (Vec C-830/19)
      (2020/C 27/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Namur

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: C.J.

         Žalovaný: Région wallonne

         Prejudiciálne otázky

      Bránia články 2, 5 a 19 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (1), v spojení s článkom 2 nariadenia Komisie (EÚ) č. 807/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV a ktorým sa zavádzajú prechodné ustanovenia (2), tomu, aby členské štáty v rámci vykonávania týchto ustanovení pri stanovovaní horných a dolných prahových hodnôt zohľadnili celý poľnohospodársky podnik a nie iba podiel mladého poľnohospodára v tomto podniku a/alebo pracovné jednotky, pokiaľ je poľnohospodársky podnik organizovaný vo forme de facto združenia, v ktorom mladý poľnohospodár nadobúda nedeliteľný podiel a stáva sa vedúcim poľnohospodárskeho podniku, avšak nie jediným?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487.

         (2)  Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 1.


title: Vec C-770/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Nürnberg (Nemecko) 21. októbra 2019 – Myflyright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Nürnberg (Nemecko) 21. októbra 2019 – Myflyright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A
      (Vec C-770/19)
      (2020/C 27/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Nürnberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Myflyright GmbH

         Žalovaná: SunExpressGünes Ekspres Havacilik A
      Uznesením predsedu Súdneho dvora z 11. novembra 2019 bola vec vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec T-742/19: Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Chemring Group a CHG Overseas/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/41

      Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Chemring Group a CHG Overseas/Komisia
      (Vec T-742/19)
      (2020/C 27/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Chemring Group plc (Romsey, Spojené kráľovstvo) a CHG Overseas Ltd (Romsey) (v zastúpení: C. McDonnell, barrister, B. Goren, solicitor, M. Peristeraki, advokát, a K. Desai, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval neexistenciu protiprávnej štátnej pomoci a zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896 poskytnutej Spojeným kráľovstvom v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre ovládané zahraničné spoločnosti v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje existenciu protiprávnej štátnej pomoci, a zrušil povinnosť Spojeného kráľovstva vymáhať od žalobkýň vrátenie údajnej protiprávnej štátnej pomoci, ktorá im bola v tejto súvislosti poskytnutá (články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia),

                  —

                  subsidiárne zrušil články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladajú Spojenému kráľovstvu povinnosť vymáhať od žalobkýň údajnú štátnu pomoc, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nezohľadnila kontext, účel a fungovanie právnej úpravy Spojeného kráľovstva režimu ovládaných zahraničných spoločností, pokiaľ ide o zaobchádzanie s neobchodnými finančnými ziskami. Závery Komisie v napadnutom rozhodnutí sú založené na viacerých zjavne nesprávnych posúdeniach. Komisia sa predovšetkým dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o pochopenie celého daňového systému Spojeného kráľovstva, pri pochopení cieľov, ktoré sleduje režim ovládaných zahraničných spoločností v osobitnom rozsahu oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností a pri definovaní kvalifikovaných úverových vzťahov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne vykladá oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností ako oslobodenie od dane a v dôsledku toho ako výhodu. Pokiaľ ide o neobchodné finančnými zisky, oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje ustanovenie ukladajúce daňovú povinnosť, a nie selektívnu výhodu. Komisia totiž neposkytla žiadnu kvantitatívnu analýzu, aby preukázala, že ide o výhodu a že vzhľadom na neexistenciu presvedčivých dôkazov, že predmetné opatrenie spôsobuje výhodu, napadnuté rozhodnutie nemôže uspieť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nesprávne identifikovala referenčný systém pre posudzovanie účinkov režimu ovládaných zahraničných spoločností a nesprávne identifikovala pravidlá tohto režimu ako celok odlišný od pravidiel stanovených vo všeobecnom daňovom systéme Spojeného kráľovstva dane z príjmov právnických osôb. Komisia nesprávne pochopila cieľ právnej úpravy režimu ovládaných zahraničných spoločností a nepreskúmala mieru voľnej úvahy Spojeného kráľovstva.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia vo svojom preskúmaní štátnej pomoci a uplatnila nesprávne kritérium pri preskúmaní otázky porovnateľnosti. Komisia neuznala rozdielnu úroveň rizika pre základ dane v Spojenom kráľovstve medzi poskytovaním úveru skupinovému subjektu zdaniteľnému v Spojenom kráľovstve a poskytovaním takého úveru skupinovému subjektu, ktorý nie je zdaniteľný v Spojenom kráľovstve, a neracionálne dospela k záveru, že úver v rámci skupiny je porovnateľný s poskytovaním úverov tretím stranám.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa ovládaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, v prípadoch, v ktorých jediným dôvodom uplatnenia dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa kontrafaktuálneho scenára kapitoly 5 v časti 9A daného zákona o daniach je kritérium „kapitálu prepojeného v Spojenom kráľovstve“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi mimoriadne ťažko uplatniteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia uviedla, že uvedená kapitola 9 časť 9A tohto zákona nemôže byť odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií by spôsobovalo uplatnenie dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa uvedenej kapitoly 5 časti 9A tohto zákona. V skutočnosti kritérium významných personálnych funkcií je v praxi mimoriadne ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vykonanie napadnutého rozhodnutia a vymáhania údajnej štátnej pomoci od žalobkyne, ak bude napadnuté rozhodnutie potvrdené, bude porušovať základné zásady práva Únie, najmä slobodu usadiť sa a voľný pohyb služieb, keďže v prípade žalobkyne sú dotknuté ovládané zahraničné spoločnosti usadené v iných členských štátoch.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že vymáhanie vyplývajúce z napadnutého rozhodnutia nie je opodstatnené a je v rozpore so základnými zásadami práva Únie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia niektorých základných prvkov napadnutého rozhodnutia, napríklad záveru, podľa ktorého daň z ovládaných zahraničných spoločností podľa kapitoly 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] by mohla byť bez problémov alebo bez nadmernej záťaže použitá na základe kritéria významných personálnych funkcií.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje takisto zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá Komisii ukladá transparentnosť a predvídateľnosť v rámci správnych konaní a vydanie rozhodnutí v primeranej lehote. Pre Komisiu je neprimerané, aby prijala svoje rozhodnutie o začatí vyšetrovania v prejednávanom prípade po viac ako štyroch rokoch a konečné rozhodnutie vydala až viac ako šiestich rokoch od nadobudnutia účinnosti sporného opatrenia.


title: Vec C-772/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 22. októbra 2019 – Bartosch Airport Supply Services

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 22. októbra 2019 – Bartosch Airport Supply Services
      (Vec C-772/19)
      (2020/C 27/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Bartosch Airport Supply Services GmbH

         Žalovaný: Zollamt Wien

         Prejudiciálna otázka

      Má sa položka 8705 kombinovanej nomenklatúry (1) vykladať v tom zmysle, že beztyčové motorové vozidlá s ťažným navijakom s lanovým ťažným zariadením na ťahanie a elektrohydraulickým zdvíhacím zariadením na tlačenie lietadiel spadajú pod túto položku?

         (1)  Príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, 1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).


title: Vec T-743/19: Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Hyperion Insurance Group a HIG Finance/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/43

      Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Hyperion Insurance Group a HIG Finance/Komisia
      (Vec T-743/19)
      (2020/C 27/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Hyperion Insurance Group Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a HIG Finance Ltd (Londýn) (v zastúpení: C. McDonnell, barrister, B. Goren, solicitor, M. Peristeraki, advokát, a K. Desai, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval neexistenciu protiprávnej štátnej pomoci a zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896 v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje existenciu protiprávnej štátnej pomoci, a zrušil povinnosť Spojeného kráľovstva vymáhať od žalobkýň vrátenie údajnej protiprávnej štátnej pomoci, ktorá im bola v tejto súvislosti poskytnutá (články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia),

                  —

                  subsidiárne zrušil články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladajú Spojenému kráľovstvu povinnosť vymáhať od žalobkýň údajnú štátnu pomoc, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nezohľadnila kontext, účel a fungovanie právnej úpravy Spojeného kráľovstva režimu ovládaných zahraničných spoločností, pokiaľ ide o zaobchádzanie s neobchodnými finančnými ziskami. Závery Komisie v napadnutom rozhodnutí sú založené na viacerých zjavne nesprávnych posúdeniach. Komisia sa predovšetkým dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o pochopenie celého daňového systému Spojeného kráľovstva, pri pochopení cieľov, ktoré sleduje režim ovládaných zahraničných spoločností v osobitnom rozsahu oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností a pri definovaní kvalifikovaných úverových vzťahov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne vykladá oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností ako oslobodenie od dane a v dôsledku toho ako výhodu. Pokiaľ ide o neobchodné finančnými zisky, oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje ustanovenie ukladajúce daňovú povinnosť, a nie selektívnu výhodu. Komisia totiž neposkytla žiadnu kvantitatívnu analýzu, aby preukázala, že ide o výhodu a že vzhľadom na neexistenciu presvedčivých dôkazov, že predmetné opatrenie spôsobuje výhodu, napadnuté rozhodnutie nemôže uspieť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nesprávne identifikovala referenčný systém pre posudzovanie účinkov režimu ovládaných zahraničných spoločností a nesprávne identifikovala pravidlá tohto režimu ako celok odlišný od pravidiel stanovených vo všeobecnom daňovom systéme Spojeného kráľovstva dane z príjmov právnických osôb. Komisia nesprávne pochopila cieľ právnej úpravy režimu ovládaných zahraničných spoločností a nepreskúmala mieru voľnej úvahy Spojeného kráľovstva.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia vo svojom preskúmaní štátnej pomoci a uplatnila nesprávne kritérium pri preskúmaní otázky porovnateľnosti. Komisia neuznala rozdielnu úroveň rizika pre základ dane v Spojenom kráľovstve medzi poskytovaním úveru skupinovému subjektu zdaniteľnému v Spojenom kráľovstve a poskytovaním takého úveru skupinovému subjektu, ktorý nie je zdaniteľný v Spojenom kráľovstve, a neracionálne dospela k záveru, že úver v rámci skupiny je porovnateľný s poskytovaním úverov tretím stranám.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa ovládaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, v prípadoch, v ktorých jediným dôvodom uplatnenia dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa kontrafaktuálneho scenára kapitoly 5 v časti 9A daného zákona o daniach je kritérium „kapitálu prepojeného v Spojenom kráľovstve“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi mimoriadne ťažko uplatniteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia uviedla, že uvedená kapitola 9 časť 9A tohto zákona nemôže byť odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií by spôsobovalo uplatnenie dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa uvedenej kapitoly 5 časti 9A tohto zákona. V skutočnosti kritérium významných personálnych funkcií je v praxi mimoriadne ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vykonanie napadnutého rozhodnutia a vymáhania údajnej štátnej pomoci od žalobkyne, ak bude napadnuté rozhodnutie potvrdené, bude porušovať základné zásady práva Únie, najmä slobodu usadiť sa a voľný pohyb služieb, keďže v prípade žalobkyne sú dotknuté ovládané zahraničné spoločnosti usadené v iných členských štátoch.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že vymáhanie vyplývajúce z napadnutého rozhodnutia nie je opodstatnené a je v rozpore so základnými zásadami práva Únie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia niektorých základných prvkov napadnutého rozhodnutia, napríklad záveru, podľa ktorého daň z ovládaných zahraničných spoločností podľa kapitoly 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] by mohla byť bez problémov alebo bez nadmernej záťaže použitá na základe kritéria významných personálnych funkcií.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje takisto zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá Komisii ukladá transparentnosť a predvídateľnosť v rámci správnych konaní a vydanie rozhodnutí v primeranej lehote. Pre Komisiu je neprimerané, aby prijala svoje rozhodnutie o začatí vyšetrovania v prejednávanom prípade po viac ako štyroch rokoch a konečné rozhodnutie vydala až viac ako šiestich rokoch od nadobudnutia účinnosti sporného opatrenia.


title: Vec C-379/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Deutsche Lufthansa AG/Land Berlin (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Smernica 2009/12/ES – Články 3 a 6 – Článok 11 ods. 1 a 7 – Letiskové poplatky – Ochrana práv užívateľov letiska – Možnosť riadiaceho orgánu letiska dohodnúť sa na poplatkoch nižších, ako sú tie, ktoré schválil nezávislý dozorný orgán – Opravné prostriedky užívateľa letiska – Incidenčné napadnutie na občianskoprávnom súde rozhodujúcom o spravodlivom zaobchádzaní)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/5

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Deutsche Lufthansa AG/Land Berlin
      (Vec C-379/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Smernica 2009/12/ES - Články 3 a 6 - Článok 11 ods. 1 a 7 - Letiskové poplatky - Ochrana práv užívateľov letiska - Možnosť riadiaceho orgánu letiska dohodnúť sa na poplatkoch nižších, ako sú tie, ktoré schválil nezávislý dozorný orgán - Opravné prostriedky užívateľa letiska - Incidenčné napadnutie na občianskoprávnom súde rozhodujúcom o spravodlivom zaobchádzaní)
      (2020/C 27/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaný: Land Berlin

         za účasti: Berliner Flughafen GmbH, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/12/ES z 11. marca 2009 o letiskových poplatkoch, a najmä jej článok 3, článok 6 ods. 5 písm. a), ako aj jej článok 11 ods. 1 a 7, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré umožňuje riadiacemu orgánu letiska dohodnúť si s užívateľom letiska iné letiskové poplatky, ako sú poplatky stanovené týmto riadiacim orgánom a schválené nezávislým dozorným orgánom v zmysle tejto smernice.

                  2.

                  Smernica 2009/12 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému výkladu vnútroštátneho práva, podľa ktorého užívateľ letiska nemôže priamo spochybniť rozhodnutie o schválení systému letiskových poplatkov zo strany nezávislého dozorného orgánu, ale môže podať žalobu proti riadiacemu orgánu letiska na občianskoprávnom súde a len pri tejto príležitosti namietať, že poplatok stanovený v systéme letiskových poplatkov, ktorý musí platiť tento užívateľ, nie je v súlade so spravodlivým zaobchádzaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec T-745/19: Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Spirax-Sarco Engineering a SpiraxSarco Overseas/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/44

      Žaloba podaná 31. októbra 2019 – Spirax-Sarco Engineering a SpiraxSarco Overseas/Komisia
      (Vec T-745/19)
      (2020/C 27/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Spirax-Sarco Engineering plc (Cheltenham, Spojené kráľovstvo) a Spirax-Sarco Overseas Ltd (Cheltenham) (v zastúpení: C. McDonnell, barrister, B. Goren, solicitor, M. Peristeraki, advokát, a K. Desai, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval neexistenciu protiprávnej štátnej pomoci a zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896 v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje existenciu protiprávnej štátnej pomoci, a zrušil povinnosť Spojeného kráľovstva vymáhať od žalobkýň vrátenie údajnej protiprávnej štátnej pomoci, ktorá im bola v tejto súvislosti poskytnutá (články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia),

                  —

                  subsidiárne zrušil články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladajú Spojenému kráľovstvu povinnosť vymáhať od žalobkýň údajnú štátnu pomoc, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nezohľadnila kontext, účel a fungovanie právnej úpravy Spojeného kráľovstva režimu ovládaných zahraničných spoločností, pokiaľ ide o zaobchádzanie s neobchodnými finančnými ziskami. Závery Komisie v napadnutom rozhodnutí sú založené na viacerých zjavne nesprávnych posúdeniach. Komisia sa predovšetkým dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o pochopenie celého daňového systému Spojeného kráľovstva, pri pochopení cieľov, ktoré sleduje režim ovládaných zahraničných spoločností v osobitnom rozsahu oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností a pri definovaní kvalifikovaných úverových vzťahov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne vykladá oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností ako oslobodenie od dane a v dôsledku toho ako výhodu. Pokiaľ ide o neobchodné finančné zisky, oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje ustanovenie ukladajúce daňovú povinnosť, a nie selektívnu výhodu. Komisia totiž neposkytla žiadnu kvantitatívnu analýzu, aby preukázala, že ide o výhodu a že vzhľadom na neexistenciu presvedčivých dôkazov, že predmetné opatrenie spôsobuje výhodu, napadnuté rozhodnutie nemôže uspieť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nesprávne identifikovala referenčný systém pre posudzovanie účinkov režimu ovládaných zahraničných spoločností a nesprávne identifikovala pravidlá tohto režimu ako celok odlišný od pravidiel stanovených vo všeobecnom daňovom systéme Spojeného kráľovstva dane z príjmov právnických osôb. Komisia nesprávne pochopila cieľ právnej úpravy režimu ovládaných zahraničných spoločností a nepreskúmala mieru voľnej úvahy Spojeného kráľovstva.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia vo svojom preskúmaní štátnej pomoci a uplatnila nesprávne kritérium pri preskúmaní otázky porovnateľnosti. Komisia neuznala rozdielnu úroveň rizika pre základ dane v Spojenom kráľovstve medzi poskytovaním úveru skupinovému subjektu zdaniteľnému v Spojenom kráľovstve a poskytovaním takého úveru skupinovému subjektu, ktorý nie je zdaniteľný v Spojenom kráľovstve, a neracionálne dospela k záveru, že úver v rámci skupiny je porovnateľný s poskytovaním úverov tretím stranám.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa ovládaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, v prípadoch, v ktorých jediným dôvodom uplatnenia dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa kontrafaktuálneho scenára kapitoly 5 v časti 9A daného zákona o daniach je kritérium „kapitálu prepojeného v Spojenom kráľovstve“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi mimoriadne ťažko uplatniteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia uviedla, že uvedená kapitola 9 časť 9A tohto zákona nemôže byť odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií by spôsobovalo uplatnenie dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa uvedenej kapitoly 5 časti 9A tohto zákona. V skutočnosti kritérium významných personálnych funkcií je v praxi mimoriadne ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vykonanie napadnutého rozhodnutia a vymáhania údajnej štátnej pomoci od žalobkýň, ak bude napadnuté rozhodnutie potvrdené, bude porušovať základné zásady práva Únie, najmä slobodu usadiť sa a voľný pohyb služieb, keďže v prípade žalobkýň sú dotknuté ovládané zahraničné spoločnosti usadené v iných členských štátoch.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že vymáhanie vyplývajúce z napadnutého rozhodnutia nie je opodstatnené a je v rozpore so základnými zásadami práva Únie.

                  8.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia niektorých základných prvkov napadnutého rozhodnutia, napríklad záveru, podľa ktorého daň z ovládaných zahraničných spoločností podľa kapitoly 5 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] by mohla byť bez problémov alebo bez nadmernej záťaže použitá na základe kritéria významných personálnych funkcií.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje takisto zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá Komisii ukladá transparentnosť a predvídateľnosť v rámci správnych konaní a vydanie rozhodnutí v primeranej lehote. Pre Komisiu je neprimerané, aby prijala svoje rozhodnutie o začatí vyšetrovania v prejednávanom prípade po viac ako štyroch rokoch a konečné rozhodnutie vydala až viac ako šiestich rokoch od nadobudnutia účinnosti sporného opatrenia.


title: Vec C-848/19 P: Odvolanie podané 20. novembra 2019: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. septembra 2019 vo veci T-883/16, Poľská republika/Európska komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/26

      Odvolanie podané 20. novembra 2019: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. septembra 2019 vo veci T-883/16, Poľská republika/Európska komisia
      (Vec C-848/19 P)
      (2020/C 27/33)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller, D. Klebs, unterstützt von H. Haller, Rechtsanwalt, T. Heitling, Rechtsanwalt, L. Reiser, Rechtsanwältin, V. Vacha, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastníci konania: Poľská republika, Európska komisia, Lotyšská republika a Litovská republika

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2019 vo veci T-883/16,

                  —

                  vrátiť vec T-883/16 Všeobecnému súdu Európskej únie na nové konanie,

                  —

                  určiť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov:

                     1.

                     Prvý odvolací dôvod: zásada energetickej solidarity nie je právnym kritériom, nevyplývajú z nej žiadne povinnosti konania pre výkonné inštitúcie

                  Zásada energetickej solidarity uvedená v článku 194 ZFEÚ je ako vedúca všeobecná zásada čisto politickým pojmom a nie právnym kritériom.
                  Zo zásady energetickej solidarity uvedenej v primárnom práve nemôžu vyplývať žiadne konkrétne práva a povinnosti pre Úniu alebo členské štáty. Z tejto abstraktnej vedúcej zásady nevyplývajú žiadne povinnosti výkonným inštitúciám, ako napr. povinnosti v oblasti preskúmania pre Európsku komisiu pri prijímaní jej rozhodnutí.
                  Vzhľadom na abstraktnosť a neurčitosť pojmu energetickej solidarity sa súdnou cestou nemožno naň odvolávať.

                     2.

                     Druhý odvolací dôvod: zásada energetickej solidarity nebola uplatniteľná na predmetnú vec

                  Zásada energetickej solidarity predstavuje len krízový mechanizmus, ktorý sa uplatní len vo výnimočných situáciách a za mimoriadnych okolností, a nepodlieha zohľadneniu pri každom rozhodnutí Európskej komisie.
                  Podmienky uplatnenia krízového mechanizmu pri prijímaní dotknutého rozhodnutia Európskej komisie 2016 C(2016)6950 neboli splnené.

                     3.

                     Tretí odvolací dôvod: Európska komisia zohľadnila zásadu energetickej solidarity

                  V rozsahu, v akom by sa zásada energetickej solidarity vôbec uplatnila na dotknuté rozhodnutie Európskej komisie 2016 C(2016)6950 (quod non), Európska komisia túto zásadu pri prijímaní rozhodnutia zohľadnila:
                  Pri prijímaní rozhodnutia Európska komisia zohľadnila tak dopady na poľský, ako aj na celý európsky trh s plynom.
                  Pri preskúmavaní podmienok uvedených v článku 36 ods. 1 písm. a) smernice 2009/73/ES bolo potrebné dbať na len na zachovanie bezpečnosti dodávok ako výraz zásady energetickej solidarity.
                  Bezpečnosť dodávok do Poľska nebola nie je ohrozená.

                     4.

                     Štvrtý odvolací dôvod: v rozhodnutí nebolo nutné výslovne uviesť zásadu energetickej solidarity

                  V spornom rozhodnutí 2016 C(2016)6950 nebolo potrebné výslovne uviesť všetky odôvodnenia Európskej komisie. Neexistujú pravidlá upravujúce postup, v akom rozsahu má európska správa odôvodniť svoje rozhodnutia.
                  Odôvodnenie správnych opatrení musí len umožniť rozpoznať cieľ sledovaný daným opatrením, ale nemusí uvádzať všetky podstatné skutkové a právne aspekty.
                  Legalita rozhodnutia Európskej komisie nemôže závisieť od toho, či sú v rozhodnutí určité pojmy.

                     5.

                     Piaty odvolací dôvod: chýbajúce zrušenie dotknutého rozhodnutia 2016 C(2016)6950 výlučne z dôvodu údajnej formálnej chyby

                  Aj keby sporné rozhodnutie 2016 C(2016)6950 bolo formálne v rozpore s právom (quod non), neviedlo by to k zrušeniu tohto rozhodnutia, keďže materiálno-právne riadne rozhodnutia sa podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ v zásade nezrušujú len z dôvodu údajných formálnych chýb.


title: Vec C-775/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 22. októbra 2019 – 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 22. októbra 2019 – 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen
      (Vec C-775/19)
      (2020/C 27/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: 5th AVENUE Products Trading GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Singen

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide v prípade platieb, ktoré kupujúci tovaru uskutočňuje raz ročne ako príplatok ku kúpnej cene v závislosti od výšky dosiahnutého obratu počas obdobia štyroch rokov za to, že môže predávať tovar

                              —

                              na konkrétnom území,

                              —

                              úplne po prvý raz,

                              —

                              výhradne a

                              —

                              dlhodobo,

                        o licenčné poplatky v zmysle článku 32 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (1) (ďalej len „CK“), ktoré sa pripočítavajú k cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo sa má zaplatiť za dovážaný tovar podľa článku 3[2] ods. 5 písm. b) CK v spojení s článkom 157 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (2) (ďalej len „VN-CK“)?

                  2.

                  Majú sa prípadne takéto odplaty pripočítať k cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo sa má zaplatiť za dovážaný tovar, len v pomernej časti a ak áno, na základe akých kritérií?

         (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

         (2)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec C-400/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Infohos/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Šiesta smernica 77/388/EHS – Článok 13 A ods. 1 písm. f) – Oslobodenia – Poskytovanie služieb nezávislými skupinami osôb – Služby poskytované členom a nečlenom)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Infohos/Belgische Staat
      (Vec C-400/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 13 A ods. 1 písm. f) - Oslobodenia - Poskytovanie služieb nezávislými skupinami osôb - Služby poskytované členom a nečlenom)
      (2020/C 27/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Cassatie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Infohos

         Žalovaný: Belgische Staat

         Výrok rozsudku

      Článok 13 A ods. 1 písm. f) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, podľa ktorého oslobodenie od dane z pridanej hodnoty (DPH) podlieha podmienke, aby nezávislé skupiny osôb poskytovali služby výlučne svojim členom, čo má za následok, že také skupiny, ktoré poskytujú služby aj subjektom, ktoré nie sú ich členmi, sú v plnom rozsahu zdaniteľnými osobami na účely DPH, a to aj pokiaľ ide o služby poskytované svojim členom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-784/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Varna (Bulharsko) 22. októbra 2019 – „TEAM POWER EUROPE“ EOOD/Direktor na Teritorialna direkcija na Nacionalna agencija za prichodite – Varna

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Varna (Bulharsko) 22. októbra 2019 – „TEAM POWER EUROPE“ EOOD/Direktor na Teritorialna direkcija na Nacionalna agencija za prichodite – Varna
      (Vec C-784/19)
      (2020/C 27/24)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Varna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: „TEAM POWER EUROPE“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Teritorialna direkcija na Nacionalna agencija za prichodite – Varna

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 14 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (1) zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia vykladať v tom zmysle, že domnienka o obvyklom výkone činnosti agentúry dočasného zamestnávania v členskom štáte, v ktorom má sídlo, si vyžaduje, aby táto agentúra vykonávala podstatnú časť svojej činnosti, ktorá spočíva v prideľovaní pracovníkov v prospech užívateľských zamestnávateľov, ktorí sú usadení v tom istom členskom štáte?

         (1)  Ú. v. EÚ L 284, 2009, s. 1.


title: spojené veci C-585/18, C-624/18 a C-625/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – A. K./Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18) a CP (C-624/18), DO (C-625/18)/Sąd Najwyższy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2000/78/ES – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Zákaz diskriminácie na základe veku – Zníženie veku odchodu do dôchodku sudcov Sąd Najwyższy (Najvyšší súd, Poľsko) – Článok 9 ods. 1 – Právo podať žalobu – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie – Účinná súdna ochrana – Zásada nezávislosti súdov – Vytvorenie nového senátu v rámci Sąd Najwyższy (Najvyšší súd), ktorý je príslušný, najmä pokiaľ ide o veci týkajúce sa odchodu sudcov tohto súdu do dôchodku – Senát zložený z nových sudcov, ktorí boli vymenovaní prezidentom Poľskej republiky na návrh Štátnej súdnej rady – Nezávislosť uvedenej rady – Právomoc neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá nie je v súlade s právom Únie – Prednosť práva Únie)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. novembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – A. K./Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18) a CP (C-624/18), DO (C-625/18)/Sąd Najwyższy
      (spojené veci C-585/18, C-624/18 a C-625/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Zákaz diskriminácie na základe veku - Zníženie veku odchodu do dôchodku sudcov Sąd Najwyższy (Najvyšší súd, Poľsko) - Článok 9 ods. 1 - Právo podať žalobu - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Účinná súdna ochrana - Zásada nezávislosti súdov - Vytvorenie nového senátu v rámci Sąd Najwyższy (Najvyšší súd), ktorý je príslušný, najmä pokiaľ ide o veci týkajúce sa odchodu sudcov tohto súdu do dôchodku - Senát zložený z nových sudcov, ktorí boli vymenovaní prezidentom Poľskej republiky na návrh Štátnej súdnej rady - Nezávislosť uvedenej rady - Právomoc neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá nie je v súlade s právom Únie - Prednosť práva Únie)
      (2020/C 27/07)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: A. K. (C-585/18), CP (C-624/18), DO (C-625/18)

         Žalovaní: Krajowa Rada Sądownictwa (C-585/18), Sąd Najwyższy (C-624/18), (C-625/18)

         za účasti: Prokurator Generalny, ktorého zastupuje Prokuratora Krajowa

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Konanie o otázkach, ktoré položila Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych (senát pre pracovnoprávne veci a veci sociálneho zabezpečenia) Sąd Najwyższy (Najvyšší súd, Poľsko) vo veci C-585/18, ako aj o prvej otázke, ktorú ten istý senát položil vo veciach C-624/18 a C-625/18, sa zastavuje.

                  2.

                  Na druhú a tretiu otázku, ktoré uvedený súd položil vo veciach C-624/18 a C-625/18, je potrebné odpovedať takto:

                              Článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 9 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby spory týkajúce sa uplatňovania práva Únie mohli patriť do výlučnej právomoci orgánu, ktorý nie je nezávislým a nestranným súdom v zmysle prvého z týchto ustanovení. Tak je to v prípade, ak objektívne podmienky, za ktorých bol vytvorený dotknutý orgán, a jeho vlastnosti, ako aj spôsob, akým boli vymenovaní jeho členovia, môžu vo vnímaní osôb podliehajúcich súdnej právomoci vyvolávať oprávnené pochybnosti, pokiaľ ide o neovplyvniteľnosť tohto orgánu vonkajšími činiteľmi, predovšetkým priamymi alebo nepriamymi vplyvmi zákonodarnej a výkonnej moci, a jeho neutralitu vo vzťahu k protichodným záujmom, a môžu tak viesť k absencii dojmu nezávislosti alebo nestrannosti uvedeného orgánu, ktorá by mohla narušiť dôveru, ktorú musí súdnictvo v demokratickej spoločnosti vzbudzovať u uvedených osôb podliehajúcich súdnej právomoci. Vnútroštátnemu súdu prislúcha po zohľadnení všetkých relevantných okolností, ktoré sú mu známe, určiť, či je to tak, pokiaľ ide o orgán, ako je disciplinárny senát Sąd Najwyższy (Najvyšší súd).

                              V takom prípade sa zásada prednosti práva Únie má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu ukladá povinnosť neuplatniť ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého je na rozhodovanie sporov vo veciach samých príslušný výlučne uvedený orgán, a to tak, aby tieto spory mohli byť preskúmané súdom, ktorý spĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti uvedené vyššie a ktorý by bol príslušný v dotknutej oblasti, ak by tomu nebránilo uvedené ustanovenie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 8.2.2019.


title: Vec C-785/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken (Nemecko) 23. októbra 2019 – Koch Media GmbH/HC

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken (Nemecko) 23. októbra 2019 – Koch Media GmbH/HC
      (Vec C-785/19)
      (2020/C 27/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Saarbrücken

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Koch Media GmbH

         Žalovaná: HC

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa článok 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (1) (ďalej len „vykonávacia smernica“) vykladať v tom zmysle, že do jeho pôsobnosti patria nevyhnutné trovy advokáta ako „trovy konania“ alebo ako „iné výdavky“, ktoré vzniknú nositeľovi práv duševného vlastníctva v zmysle článku 2 vykonávacej smernice preto, že si formou mimosúdnej výzvy uplatnil svoj nárok na zdržanie sa protiprávneho konania voči osobe porušujúcej tieto práva?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na otázku 1a): má sa článok 13 vykonávacej smernice vykladať v tom zmysle, že zahŕňa trovy advokáta uvedené v bode 1a) ako náhradu ujmy?

                  2.

                              a)

                              Má sa právo Únie, najmä s ohľadom na

                                          —

                                          články 3, 13 a 14 vykonávacej smernice,

                                          —

                                          článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (2) (ďalej len „smernica o autorských právach“) a

                                          —

                                          článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/24/ES z 23. apríla 2009 o právnej ochrane počítačových (3) programov (ďalej len „smernica o počítačových programoch“)

                                          —

                                          vykladať v tom zmysle, že nositeľ práv duševného vlastníctva v zmysle článku 2 vykonávacej smernice má v zásade právo na náhradu trov advokáta uvedených v bode 1a) v celej výške a v každom prípade na náhradu primeranej a podstatnej časti týchto nákladov, aj keď

                                          —

                                          sa predmetného porušenia práv dopustila fyzická osoba, ktorá nekonala v rámci svojej profesijnej alebo podnikateľskej činnosti a

                                          —

                                          vnútroštátna právna úprava v takomto prípade stanovuje, že výška takýchto trov advokáta, ktoré možno nahradiť, sa spravidla určuje len na základe nižšej hodnoty predmetu sporu?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede na otázku 2a): majú sa ustanovenia práva Únie uvedené v otázke 2a) vykladať v tom zmysle, že uplatnenie výnimky zo zásady uvedenej v bode 2a), v zmysle ktorej sa nositeľovi práv nahradia trovy advokáta uvedené v bode 1a) v celej výške alebo v každom prípade v primeranej a podstatnej časti,
                              je s ohľadom na ďalšie faktory (ako napríklad súčasnú povahu diela, dobu zverejňovania a porušovania fyzickou osobou, ktorá nekonala v rámci svojej podnikateľskej alebo profesijnej činnosti)
                              možné,
                              aj vtedy, ak porušenie práv duševného vlastníctva v zmysle článku 2 vykonávacej smernice spočíva v zdieľaní súborov, teda v sprístupňovaní diela verejnosti tým, že sa všetkým účastníkom voľne dostupnej výmennej platformy, ktorá nepodlieha správe digitálnych práv, poskytne možnosť bezplatného stiahnutia diela?

         (1)  Ú. v. EÚ L 157, 2004, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.

         (2)  Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.

         (3)  Ú. v. EÚ L 111, 2009, s. 16.


title: Vec C-826/19 P: Odvolanie podané 26. novembra 2019: Česká republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. septembra 2019 vo veci T-629/17, Česká republika/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/27

      Odvolanie podané 26. novembra 2019: Česká republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. septembra 2019 vo veci T-629/17, Česká republika/Komisia
      (Vec C-826/19 P)
      (2020/C 27/34)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, O. Serdula, I. Gavrilová a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Poľská republika

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-629/17,

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2017) 4682,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania odvolateľka predkladá jeden odvolací dôvod spočívajúci v porušení článku 16 písm. b) smernice 2004/18 (1).
      Napadnutý rozsudok je potrebné zrušiť, keďže Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že výnimka uvedená v článku 16 písm. b) smernice 2004/18 sa vzťahuje na verejné zákazky na programový materiál len vtedy, keď je obstarávateľom zákazky vysielateľ. Zo znenia, účelu, systematiky a legislatívnej histórie dotknutého ustanovenia však vyplýva, že predmetnú výnimku možno využiť aj v situácii, keď je vysielateľ zmluvnou stranou v postavení poskytovateľa programového materiálu, ako to bolo v prípade sporných zákaziek v Českej republike.
      Vzhľadom na to, že finančná oprava vykonaná rozhodnutím Komisie C(2017) 4682 bola založená výlučne na skutočnosti, že obstarávateľom sporných zákaziek nebol vysielateľ, je spolu s napadnutým rozsudkom Všeobecného súdu potrebné zrušiť aj toto rozhodnutie.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-678/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dizajny – Nariadenie (ES) č. 6/2002 – Článok 90 ods. 1 – Predbežné opatrenia vrátane ochranných opatrení – Právomoc vnútroštátnych súdov prvého stupňa – Výlučná právomoc súdov uvedených v tomto ustanovení)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/7

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden
      (Vec C-678/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dizajny - Nariadenie (ES) č. 6/2002 - Článok 90 ods. 1 - Predbežné opatrenia vrátane ochranných opatrení - Právomoc vnútroštátnych súdov prvého stupňa - Výlučná právomoc súdov uvedených v tomto ustanovení)
      (2020/C 27/08)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

         Výrok rozsudku

      Článok 90 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že súdy členských štátov príslušné na nariadenie predbežných alebo ochranných opatrení v súvislosti s národným dizajnom majú právomoc nariadiť takéto opatrenia aj so zreteľom na dizajn Spoločenstva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.


title: Vec T-607/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2019 – Yieh United States Steel/Komisia („Dumping – Dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Číne a na Taiwane – Konečné antidumpingové clo – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/1429 – Článok 2 ods. 3 a 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 3 a 5 nariadenia (EÚ) 2016/1036] – Článok 2 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 1 a 2 nariadenia 2016/1036] – Výpočet normálnej hodnoty – Výpočet výrobných nákladov – Predaj podobného výrobku, ktorý je určený na domácu spotrebu v krajine vývozu“)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2019 – Yieh United States Steel/Komisia
      (Vec T-607/15) (1)

      („Dumping - Dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Číne a na Taiwane - Konečné antidumpingové clo - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/1429 - Článok 2 ods. 3 a 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 3 a 5 nariadenia (EÚ) 2016/1036] - Článok 2 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 1 a 2 nariadenia 2016/1036] - Výpočet normálnej hodnoty - Výpočet výrobných nákladov - Predaj podobného výrobku, ktorý je určený na domácu spotrebu v krajine vývozu“)
      (2020/C 27/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Yieh United Steel Corp. (Kaohsiung City, Tajwan) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a A. Demeneix, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Killick, G. Forwood a C. Van Haute, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1429 z 26. augusta 2015, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane (Ú. v. EÚ L 224, 2015, s. 10)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Yieh United Steel Corp. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec T-747/19: Žaloba podaná 31. októbra 2019 – DS Smith a DS Smith International/Komisia

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/46

      Žaloba podaná 31. októbra 2019 – DS Smith a DS Smith International/Komisia
      (Vec T-747/19)
      (2020/C 27/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: DS Smith plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) a DS Smith International Ltd (Londýn) (v zastúpení: C. McDonnell, barrister, B. Goren, solicitor, M. Peristeraki, advokát, a K. Desai, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval neexistenciu protiprávnej štátnej pomoci a zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896 poskytnutej Spojeným kráľovstvom v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre ovládané zahraničné spoločnosti v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje existenciu protiprávnej štátnej pomoci, a zrušil povinnosť Spojeného kráľovstva vymáhať od žalobkýň vrátenie údajnej protiprávnej štátnej pomoci, ktorá im bola v tejto súvislosti poskytnutá (články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia),

                  —

                  subsidiárne zrušil články 2 a 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladajú Spojenému kráľovstvu povinnosť vymáhať od žalobkýň údajnú štátnu pomoc, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nezohľadnila kontext, účel a fungovanie právnej úpravy Spojeného kráľovstva režimu ovládaných zahraničných spoločností, pokiaľ ide o zaobchádzanie s neobchodnými finančnými ziskami. Závery Komisie v napadnutom rozhodnutí sú založené na viacerých zjavne nesprávnych posúdeniach. Komisia sa predovšetkým dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o pochopenie celého daňového systému Spojeného kráľovstva, pri pochopení cieľov, ktoré sleduje režim ovládaných zahraničných spoločností v osobitnom rozsahu oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností a pri definovaní kvalifikovaných úverových vzťahov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne vykladá oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností ako oslobodenie od dane a v dôsledku toho ako výhodu. Pokiaľ ide o neobchodné finančnými zisky, oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností predstavuje ustanovenie ukladajúce daňovú povinnosť, a nie selektívnu výhodu. Komisia totiž neposkytla žiadnu kvantitatívnu analýzu, aby preukázala, že ide o výhodu a že vzhľadom na neexistenciu presvedčivých dôkazov, že predmetné opatrenie spôsobuje výhodu, napadnuté rozhodnutie nemôže uspieť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nesprávne identifikovala referenčný systém pre posudzovanie účinkov režimu ovládaných zahraničných spoločností a nesprávne identifikovala pravidlá tohto režimu ako celok odlišný od pravidiel stanovených vo všeobecnom daňovom systéme Spojeného kráľovstva dane z príjmov právnických osôb. Komisia nesprávne pochopila cieľ právnej úpravy režimu ovládaných zahraničných spoločností a nepreskúmala mieru voľnej úvahy Spojeného kráľovstva.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia vo svojom preskúmaní štátnej pomoci a uplatnila nesprávne kritérium pri preskúmaní otázky porovnateľnosti. Komisia neuznala rozdielnu úroveň rizika pre základ dane v Spojenom kráľovstve medzi poskytovaním úveru skupinovému subjektu zdaniteľnému v Spojenom kráľovstve a poskytovaním takého úveru skupinovému subjektu, ktorý nie je zdaniteľný v Spojenom kráľovstve, a neracionálne dospela k záveru, že úver v rámci skupiny je porovnateľný s poskytovaním úverov tretím stranám.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že aj za predpokladu, že sporné opatrenia týkajúce sa ovládaných zahraničných spoločností predstavujú prima facie pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, napadnuté rozhodnutie dospelo k chybnému záveru, že nič nemôže odôvodniť zlučiteľnosť sporných opatrení s pravidlami Únie týkajúcimi sa štátnej pomoci. Napadnuté rozhodnutie je navyše iracionálne a nekonzistentné, keďže Komisia správne uznala, že kapitola 9 časť 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon z roku 2010 o daniach (medzinárodné a iné ustanovenia)] je odôvodnená, v prípadoch, v ktorých jediným dôvodom uplatnenia dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa kontrafaktuálneho scenára kapitoly 5 v uvedenej časti 9A je kritérium „kapitálu prepojeného v Spojenom kráľovstve“, z dôvodu, že toto kritérium môže byť v praxi mimoriadne ťažko uplatniteľné, a súčasne bez akéhokoľvek vhodného odôvodnenia uviedla, že uvedená kapitola 9 nemôže byť odôvodnená v prípadoch, keď kritérium významných personálnych funkcií by spôsobovalo uplatnenie dane z ovládaných zahraničných spoločností podľa uvedenej kapitoly 5. V skutočnosti kritérium významných personálnych funkcií je v praxi mimoriadne ťažko použiteľné, takže Komisia mala konštatovať, že kapitola 9 je odôvodnená takisto vzhľadom na toto kritérium a teda mala dospieť k záveru, že nejde o štátnu pomoc.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že vykonanie napadnutého rozhodnutia a vymáhania údajnej štátnej pomoci od žalobkýň, ak bude napadnuté rozhodnutie potvrdené, by porušovalo základné zásady práva Únie, najmä slobodu usadiť sa a voľný pohyb služieb, keďže v prípade žalobkýň sú dotknuté ovládané zahraničné spoločnosti usadené v iných členských štátoch.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že vymáhanie vyplývajúce z napadnutého rozhodnutia nie je opodstatnené a je v rozpore so základnými zásadami práva Únie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia niektorých základných prvkov napadnutého rozhodnutia, napríklad záveru, podľa ktorého daň z ovládaných zahraničných spoločností podľa uvedenej kapitoly 5 by mohla byť bez problémov alebo bez nadmernej záťaže použitá na základe kritéria významných personálnych funkcií.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje takisto zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá Komisii ukladá transparentnosť a predvídateľnosť v rámci správnych konaní a vydanie rozhodnutí v primeranej lehote. Pre Komisiu je neprimerané, aby prijala svoje rozhodnutie o začatí vyšetrovania v prejednávanom prípade po viac ako štyroch rokoch a konečné rozhodnutie vydala až viac ako šiestich rokoch od nadobudnutia účinnosti sporného opatrenia.


title: Vec C-706/18: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 20. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgicko) – X/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Prisťahovalecká politika – Právo na zlúčenie rodiny – Smernica 2003/86/ES – Článok 5 ods. 4 – Rozhodnutie o žiadosti o zlúčenie rodiny – Dôsledky nedodržania lehoty na prijatie rozhodnutia – Automatické vydanie povolenia na pobyt)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/8

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 20. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgicko) – X/Belgische Staat
      (Vec C-706/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Prisťahovalecká politika - Právo na zlúčenie rodiny - Smernica 2003/86/ES - Článok 5 ods. 4 - Rozhodnutie o žiadosti o zlúčenie rodiny - Dôsledky nedodržania lehoty na prijatie rozhodnutia - Automatické vydanie povolenia na pobyt)
      (2020/C 27/09)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: X

         Žalovaný: Belgische Staat

         Výrok rozsudku

      Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej príslušné vnútroštátne orgány v prípade nevydania rozhodnutia v rámci lehoty šiestich mesiacov odo dňa podania žiadosti o zlúčenie rodiny musia žiadateľovi ex offo vydať povolenie na pobyt, a to bez toho, aby bolo predtým nevyhnutne konštatované, že tento žiadateľ skutočne spĺňa podmienky na pobyt v hostiteľskom členskom štáte v súlade s právom Únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-792/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 28. októbra 2019 – TUIfly GmbH/EUflight.de GmbH

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 28. októbra 2019 – TUIfly GmbH/EUflight.de GmbH
      (Vec C-792/19)
      (2020/C 27/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: TUIfly GmbH

         Odporkyňa: EUflight.de GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v prípade štrajku zrušenie letu alebo veľké meškanie jeho príletu spôsobené mimoriadnymi okolnosťami v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) aj vtedy, keď štrajk priamo neovplyvnil sporný let, ktorý sa mohol uskutočniť v súlade s letovým poriadkom, ale v dôsledku reorganizačných opatrení v letovom poriadku spôsobených štrajkom, ktoré prijal letecký dopravca (v tomto prípade použitie lietadla určeného pre tento let na odstránenie dôsledkov štrajku), dôjde k zrušeniu, resp. meškaniu?

                  2.

                  Ak sa letecký dopravca môže zbaviť zodpovednosti aj v prípade reorganizačného opatrenia:
                  Je relevantné, že reorganizačné opatrenie sa uskutočnilo už pred začiatkom štrajku, keď ešte nebolo možné určiť, ktorý let opatrenia spôsobené štrajkom napokon ovplyvnia, alebo prichádza vylúčenie zodpovednosti do úvahy aj vtedy, keď k reorganizácii letového poriadku došlo až počas štrajku alebo po štrajku a už bolo jasné, že štrajk priamo neovplyvnil sporný let?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-737/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 20. novembra 2019 – Portugalská republika/Európska komisia (Odvolanie – Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) – Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) – Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou – Výdavky vynaložené Portugalskou republikou)

text:
               27.1.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/9

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 20. novembra 2019 – Portugalská republika/Európska komisia
      (Vec C-737/18 P) (1)

      (Odvolanie - Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) - Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) - Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou - Výdavky vynaložené Portugalskou republikou)
      (2020/C 27/10)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, J. Saraiva de Almeida, P. Barros da Costa a P. Estêvão, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Sauka a B. Rechena, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.