title: Vec T-877/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2017 – Verschuur/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokument súvisiaci s administratívnym konaním týkajúcim sa pomoci SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ktorú Holandsko poskytlo v prospech spoločnosti Starbucks — Odmietnutie prístupu — Žaloba, ktorá je zjavne bez právneho základu“)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2017 – Verschuur/Komisia
   (Vec T-877/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokument súvisiaci s administratívnym konaním týkajúcim sa pomoci SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ktorú Holandsko poskytlo v prospech spoločnosti Starbucks - Odmietnutie prístupu - Žaloba, ktorá je zjavne bez právneho základu“))
   (2017/C 249/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Steven Verschuur (Baarn, Holandsko) (v zastúpení: P. Kreijger, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz, A. Buchet a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie C(2016) 6455 final z 3. októbra 2016, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k dokumentom podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Steven Verschuur znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 53, 20.2.2017.


title: Vec C-197/04: Žaloba podaná dňa 30. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/3

         Žaloba podaná dňa 30. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-197/04)
   (2004/C 168/06)
   Komisia Európskych spoločenstiev, zastúpená Kilian Gross, splnomocneným zástupcom, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 30. apríla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Vyslovil, že Spolková republika Nemecko porušila tým, že uplatnila daňovú sadzbu pre jemne rezaný tabak pre vlastnoručne šúľané cigarety na tabakové rolky, ktoré sú predávané pod názvom „West Single Pack“, svoje povinnosti, vyplývajúce z článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Rady 95/59/ES (1) o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu, ako aj z článku 2, odsek 1 smernice Rady 92/79/EHS (2) z 19. októbra 1992 o aproximácii daní z cigariet;

               2.

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Podľa názoru Komisie sú tabakové rolky, predávané na nemeckom trhu pod názvom „West Single Pack“, ktoré môže spotrebiteľ jednoduchým, nie priemyselným postupom vtlačiť do osobitne predávaného papierového cigaretového puzdra s filtrom, cigaretami v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Rady 95/59/ES, ktoré sa majú ako také aj primerane zdaniť.
   Nemecké právne predpisy teda porušujú, uplatnením daňovej sadzby pre jemne rezaný tabak pre vlastnoručne šúľané cigarety na „West Single Pack“, článok 4 ods. 1 smernice Rady 95/59/ES, ako aj článok 2 ods. 1 smernice Rady 92/79EHS.

      (1)  Ú. v. ES L 291, 1995, s. 40.

      (2)  Ú. v. EHS L 316, 1992, s. 8.


title: Vec T-290/15: Žaloba podaná 31. mája 2015 – Smarter Travel Media/ÚHVT (SMARTER TRAVEL)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/33

         Žaloba podaná 31. mája 2015 – Smarter Travel Media/ÚHVT (SMARTER TRAVEL)
   (Vec T-290/15)
   (2015/C 262/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Smarter Travel Media LLC (Boston, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Olson, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „SMARTER TRAVEL“ – prihláška č. 1 2 4 60  044.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. marca 2015 vo veci R 1986/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               odvolací senát nesprávne rozhodol, že ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť,

               —

               odvolací senát nesprávne uplatnil rozhodnutie Bild,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď nezohľadnil, že ochranná známka obsahuje prvok, ktorý by mohol byť samostatne zapísaný,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď nezohľadnil, že rovnaká ochranná známka s iným logom bola zapísaná v podstate pre rovnaké služby a že nová prihláška je len modernizáciou,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, lebo nevykonal všeobecné posúdenie.


title: Vec T-261/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. septembra 2014 – Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Komisia ( „Žaloba o náhradu škody — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Posilnenie inštitucionálnej kapacity Komisie pre ochranu hospodárskej súťaže v Srbsku — Zamietnutie ponuky uchádzača — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2014 – Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Komisia
   (Vec T-261/12) (1)

   ((„Žaloba o náhradu škody - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Posilnenie inštitucionálnej kapacity Komisie pre ochranu hospodárskej súťaže v Srbsku - Zamietnutie ponuky uchádzača - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   2014/C 380/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Grécko) (v zastúpení: A. Krystallidis, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody smerujúca k získaniu odškodnenia za ujmu, ktorú žalobkyňa údajne utrpela v dôsledku rozhodnutia Zastúpenia Európskej únie v Srbskej republike o zrušení rozhodnutia uzavrieť so žalobkyňou zmluvu v rámci verejného obstarávania EuropeAid/131427/C/SER/RS týkajúceho sa posilnenia inštitucionálnej kapacity Komisie pre ochranu hospodárskej súťaže v Srbsku (Ú. v. EÚ 2011/S 147-243259)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec C-340/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles – Belgicko) – bpost SA/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poštové služby — Smernica 97/67/ES — Článok 12 — Poskytovateľ univerzálnej služby — Množstevné zľavy — Uplatnenie na sprostredkovateľov, ktorí zhromažďujú poštové zásielky — Povinnosť nediskriminácie)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles – Belgicko) – bpost SA/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
   (Vec C-340/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poštové služby - Smernica 97/67/ES - Článok 12 - Poskytovateľ univerzálnej služby - Množstevné zľavy - Uplatnenie na sprostredkovateľov, ktorí zhromažďujú poštové zásielky - Povinnosť nediskriminácie))
   (2015/C 118/05)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: bpost SA

      Žalovaný: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

      Výrok rozsudku

   Zásada nediskriminácie z hľadiska sadzieb stanovená v článku 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému systému množstevnej zľavy na odosielateľa, o aký ide vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 10.8.2013.


title: Vec C-505/11 P: Odvolanie podané 30. septembra 2011 : ThyssenKrupp Elevator AG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  13. júla 2011 vo veciach T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a i./Komisia

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/23

         Odvolanie podané 30. septembra 2011: ThyssenKrupp Elevator AG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 vo veciach T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a i./Komisia
   (Vec C-505/11 P)
   2011/C 347/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ThyssenKrupp Elevator AG (v zastúpení: T. Klose, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 v spojených veciach T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-150/07 a T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a i./Európska komisia) v rozsahu, v akom zamieta žalobu a v akom sa týka odvolateľky,

               —

               subsidiárne primerane ďalej znížiť pokutu uloženú odvolateľke v článku 2 napadnutého rozhodnutia Európskej komisie z 21. februára 2007,

               —

               ďalej subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka týmto odvolaním napáda rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 vo veci T-148/07 a i. (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a i./Európska komisia) v rozsahu, v akom tento súd zamietol žalobu zo 7. mája 2007 podanú proti rozhodnutiu Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 (vec COMP/E-1/38.823 — výťahy a eskalátory), a v akom sa týka odvolateľky.
   Odvolateľka namieta nepríslušnosť Komisie, porušenie podstatných formálnych náležitostí, porušenie Zmluvy o ES, resp. ZEÚ a, v prípade vykonania týchto zmlúv, porušenie uplatniteľných právnych noriem, ako aj zneužitie právomoci a porušenie základných práv v celkovo šiestich odvolacích dôvodoch:

               Odvolateľka po prvé namieta, že Všeobecný súd právne nesprávne potvrdil príslušnosť Komisie pre vykonanie konania. Zastáva názor, že Všeobecný súd mal rozhodnutie Komisie z dôvodu neuplatniteľnosti článku 101 ZFEÚ (predtým článok 81 ES) na základe chýbajúceho medzištátneho významu vytýkaného lokálneho porušenia vyhlásiť za neplatné. Aj v prípade, že by Všeobecný súd vyhlásil článok 101 ZFEÚ za uplatniteľný, musel by zohľadniť, že príslušnosti Komisie v každom prípade bráni systém paralelných príslušností podľa oznámenia ESHS založený nariadením 1/2003 (1). Všeobecný súd napokon nezohľadnil, že dodatočné začatie konania Komisiou predstavuje porušenie zásady určitosti a zákonnosti v súvislosti s trestami, ktorá je chránená základnými právami.

               Všeobecný súd po druhé nezohľadnil, že došlo k porušeniu zásady ne bis in idem, keďže Komisia pred začatím konania nezohľadnila rozhodnutia o amnestii vnútroštátnych kartelových orgánov v prospech odvolateliek.

               Odvolateľka po tretie namieta, že Všeobecný súd právne nesprávne potvrdil rozhodnutie Komisie o solidárnej zodpovednosti odvolateľky s jej dcérskymi spoločnosťami. Odvolateľka sa nesporne nezúčastnila porušenia. Pripísateľnosti cudzieho konania na základe chýbajúceho predpokladu zodpovednosti ekonomickej entity bráni zásada v oblasti práva sankcií osobnej zodpovednosti, zásada in dubio pro reo a právo na spravodlivý proces.

               Všeobecný súd po štvrté právne nesprávne nezohľadnil, že potvrdenie solidárnej zodpovednosti odvolateľky porušuje zásadu osobnej zodpovednosti. Odvolateľka subsidiárne namieta, že Všeobecný súd právne nesprávne potvrdil rozhodnutie Komisie v súvislosti s chýbajúcimi podielmi na zodpovednosti vo vnútornom vzťahu, a tým rozsudok nedostatočne odôvodnil.

               Odvolateľka po piate namieta, že Všeobecný súd vo svojom rozsudku porušil svoju právom priznanú povinnosť rozsiahleho preskúmania tým, že iba nedostatočne preskúmal neprimeranosť stanovenia východiskovej sumy, násobného koeficientu na účely odstrašenia, ako aj chýbajúce posúdenie spolupráce odvolateľky Komisiou, a tým porušil základné právo na spravodlivý proces a v ňom spočívajúcu záruku súdnej ochrany. Rozsudok je v každom prípade nedostatočne odôvodnený v rozsahu, v akom potvrdzuje niekoľkonásobné uloženie pokuty, ktoré sa odlišuje od praxe rozhodovania Komisie.

               Po šieste sa namieta porušenie zásady proporcionality a zásady rovnosti zaobchádzania v súvislosti so stanovením východiskovej sumy týkajúcej sa porušenia v Nemecku, keďže sa do stanovenia východiskovej sumy zahrnuli aj obraty nedotknuté týmto porušením, a to napriek tomu, že tomu bránia kogentné dôvody. Všeobecný súd naopak voči spoločnosti Schindler vykonal dostatočne diferencované odôvodnenie, protiprávne ale opomenul toto diferencovanie voči odvolateľke vykonať.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-377/03: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vlastné zdroje Spoločenstiev — Nevybavené karnety TIR — Nezaplatenie alebo oneskorené zaplatenie zodpovedajúcich vlastných zdrojov)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-377/03) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vlastné zdroje Spoločenstiev - Nevybavené karnety TIR - Nezaplatenie alebo oneskorené zaplatenie zodpovedajúcich vlastných zdrojov)
   (2006/C 294/03)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: E. Dominkovits, A. Goldman a M. Wimmer, splnomocnení zástupcovia, B. van de Walle de Ghelcke, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Články 6, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) – Nezaplatenie alebo oneskorené zaplatenie vlastných zdrojov Komisii – Nedodržiavanie pravidiel účtovania – Nenáležité uvoľňovanie niektorých tranzitných dokumentov (karnetov TIR) belgickým colným úradom
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nezaúčtovávalo alebo oneskorene zaúčtovávalo vlastné zdroje vyplývajúce z riadne neuvoľnených karnetov TIR, tým, že ich zapisovalo na účet B namiesto ich zápisu na účet A, čo malo za následok, že z toho vyplývajúce vlastné zdroje neboli poskytnuté Komisii Európskych spoločenstiev v stanovených lehotách,

                           —

                           tým, že odmieta zaplatiť úroky z omeškania zo súm dlhovaných Komisii Európskych spoločenstiev,

                           —

                           nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 6, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, ktoré od 31. mája 2000 zrušilo a nahradilo nariadenie Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev, s rovnakým predmetom.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec T-15/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  25. marca 2011 — Noko Ngele/Komisia a. i. ( „Mimozmluvná zodpovednosť — Žaloba čiastočne podaná na nepríslušnom súde — Žaloba čiastočne neprípustná — Neexistencia príčinnej súvislosti — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne bez právneho základu — Články 111 a 114 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu“ )

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 25. marca 2011 — Noko Ngele/Komisia a. i.
   (Vec T-15/10) (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Žaloba čiastočne podaná na nepríslušnom súde - Žaloba čiastočne neprípustná - Neexistencia príčinnej súvislosti - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne bez právneho základu - Články 111 a 114 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu)
   2011/C 152/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mariyus Noko Ngele (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Sabakunzi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes, splnomocnený zástupca), AT (Brusel, Belgicko), AU (Brusel), AV (Brusel) a AW (Brusel)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody domáhajúca sa náhrady materiálnej ujmy, ktorá žalobcovi údajne vznikla z dôvodu nemožnosti vymáhať pohľadávku, ako aj morálnej ujmy, ktorá žalobcovi údajne vznikla z dôvodu začatia trestného konania proti jeho osobe v Belgicku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa v rozsahu, v akom smeruje proti AT, AU, AV a AW, zamieta z dôvodu nepríslušnosti súdu, na ktorý bola podaná.

               2.

               Návrh, ktorý podal Mariyus Noko Ngele, domáhajúci sa toho, aby Všeobecný súd rozhodol, že Centrum pre rozvoj podnikov (CDE) nikdy nenahradilo Stredisko pre priemyselný rozvoj (CDI) a že CDE právne neexistuje a v Belgicku nemá právnu subjektivitu, sa zamieta z dôvodu nepríslušnosti súdu, na ktorý bol podaný.

               3.

               Návrh, ktorý podal M. Noko Ngele, domáhajúci sa toho, aby Všeobecný súd nariadil vykonanie tohto rozsudku, sa zamieta ako neprípustný.

               4.

               Žaloba vo zvyšnej časti sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               5.

               M. Noko Ngele je povinný nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy konaní o predbežných opatreniach.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec C-554/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 28. októbra 2013 — Z. Zh., ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Veiligheid en Justicie a Staatssecretaris van Veiligheid en Justicie, ďalší účastník konania: I. O.

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 28. októbra 2013 — Z. Zh., ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Veiligheid en Justicie a Staatssecretaris van Veiligheid en Justicie, ďalší účastník konania: I. O.
   (Vec C-554/13)
   2014/C 9/31
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Z. Zh.

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Veiligheid en Justicie
   a

      Navrhovateľ: Staatssecretaris van Veiligheid en Justicie

      Ďalší účastník konania: I. O.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu, riziko pre verejný poriadok v zmysle článku 7 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98, ďalej len „smernica o návrate“), už preto, lebo je podozrivý zo spáchania činu, ktorý sa podľa vnútroštátneho práva trestá ako trestný čin, alebo si to vyžaduje, aby bol za spáchanie tohto činu odsúdený trestným súdom, a musí byť v tomto prípade odsúdenie právoplatné?

               2.

               Zohrávajú pri posudzovaní otázky, či štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu, predstavuje riziko pre verejný poriadok v zmysle článku 7 ods. 4 smernice o návrate, okrem podozrenia alebo odsúdenia úlohu aj iné skutočnosti a okolnosti konkrétneho prípadu, ako sú závažnosť a druh činu, ktorý sa podľa vnútroštátneho práva trestá ako trestný čin, trvanie alebo úmysel príslušnej osoby?

               3.

               Zohrávajú skutočnosti a okolnosti konkrétneho prípadu, ktoré sú relevantné pri posudzovaní uvedenom v druhej otázke, úlohu aj pokiaľ ide o možnosť danú článkom 7 ods. 4 smernice o návrate, v prípade, že príslušná osoba predstavuje riziko pre verejný poriadok v zmysle uvedeného odseku 4, a to pri voľbe medzi upustením od poskytnutia lehoty na dobrovoľný odchod na jednej strane a poskytnutím lehoty na dobrovoľný odchod kratšej ako sedem dní na strane druhej?


title: Vec T-345/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo  4. júla 2014 – Construcción, Promociones e Instalaciones/ÚHVT – Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CPI COPISA INDUSTRIAL — Skoršia španielska obrazová ochranná známka Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a. a skoršie obchodné meno Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A.-C.P.I. — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Absencia dôkazu o riadnom používaní skoršej ochrannej známky — Absencia dôkazu o používaní skoršieho obchodného mena v obchodnom styku“ )

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2014 – Construcción, Promociones e Instalaciones/ÚHVT – Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)
   (Vec T-345/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CPI COPISA INDUSTRIAL - Skoršia španielska obrazová ochranná známka Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a. a skoršie obchodné meno Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A.-C.P.I. - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Absencia dôkazu o riadnom používaní skoršej ochrannej známky - Absencia dôkazu o používaní skoršieho obchodného mena v obchodnom styku“))
   2014/C 282/46
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Construcción, Promociones e Instalaciones, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: T. González Martínez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. apríla 2013 (vec R 1935/2012-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Construcción, Promociones e Instalaciones, SA a Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SA.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Construcción, Promociones e Instalaciones, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 24.8.2013.


title: Vec T-501/14: Žaloba podaná 2. júla 2014 – Fami-Cuatro de Inversiones/Komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/53

         Žaloba podaná 2. júla 2014 – Fami-Cuatro de Inversiones/Komisia
   (Vec T-501/14)
   2014/C 282/70
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fami-Cuatro de Inversiones, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. De Juan Casadevall, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne, ak by považoval španielsky systém finančného leasingu za protiprávnu štátnu pomoc, aby nariadil jej vrátenie len do dátumu zverejnenia rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v Úradnom vestníku Európskej únie, teda do 21. septembra 2011, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hladné tvrdenia sa zhodujú s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, ktoré boli uvedené vo veci T-500/14, Derivados de Flúor/Komisia.


title: Vec T-35/13: Žaloba podaná 23. januára 2013 — Meta Group/Európska komisia

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/29

         Žaloba podaná 23. januára 2013 — Meta Group/Európska komisia
   (Vec T-35/13)
   2013/C 79/49
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meta Group Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Bartolini, V. Colcelli a A. Formica, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil:

               —

               oznámenie Európskej komisie, GR Budget execution (general budget and EDF), č. 1328694 z 12. novembra 2012, ktorého predmetom je „zaplatenie prostredníctvom započítania pohľadávok a dlhov Komisie“, v ktorom Komisia uviedla, že pristúpila k započítaniu pohľadávky Meta Group voči Komisii na základe zmluvy „Take-it-up“ (č. 245637) vo výške 69 061,89 eura so zodpovedajúcim dlhom vyplývajúcim z oznámenia o dlhu č. 32412078833,

               —

               oznámenie Európskej komisie, GR Budget execution (general budget and EDF), č. 1380282 z 21. novembra 2012 o započítaní pohľadávky Meta Group voči Komisii na základe zmluvy „BCreative“ (č. 245599) vo výške 16 772,36 eura so zodpovedajúcim dlhom vyplývajúcim z oznámenia o dlhu č. 32412078833,

               —

               oznámenie Európskej komisie, GR Budget execution (general budget and EDF), č. 1380323 z 21. novembra 2012 o započítaní pohľadávky Meta Group voči Komisii na základe zmluvy „BCreative“ (č. 245599) vo výške 16 772,36 eura so zodpovedajúcim dlhom v rovnakej výške,

               —

               oznámenie Európskej komisie, GR Budget execution (general budget and EDF), č. 1387638 z 21. novembra 2012 o započítaní pohľadávky Meta Group voči Komisii na základe zmluvy „Take-it-up“ (č. 245637) a zmluvy „Ecolink“ (č. 256224) vo výške 220 518,25 eura s dlhom vyplývajúcim z oznámenia o dlhu č. 32412078833 vo výške 209 180,92 eura.

         A v dôsledku toho:

               —

               zaviazal správny orgán, aby žalobkyni zaplatil sumu 424 787 eur zvýšenú o úroky z omeškania,

               —

               zaviazal správny orgán na náhradu ujmy, ktorá v dôsledku toho vznikla žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-34/13.


title: Vec C-55/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. decembra 2013 – Európska komisia/Poľská republika, za účasti: Holandské kráľovstvo, Česká republika, Spolková republika Nemecko, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Estónska republika.

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2013 – Európska komisia/Poľská republika, za účasti: Holandské kráľovstvo, Česká republika, Spolková republika Nemecko, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Estónska republika.
   (Vec C-55/13) (1)

   2014/C 102/40
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec F-91/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  31. mája 2006  – Frankin a i./Komisia (Dôchodok — Prevod dôchodkových práv nadobudnutých v Belgicku — Zamietnutie žiadosti žalobcov o pomoc)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/34

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 31. mája 2006 – Frankin a i./Komisia
   (Vec F-91/05) (1)

   (Dôchodok - Prevod dôchodkových práv nadobudnutých v Belgicku - Zamietnutie žiadosti žalobcov o pomoc)
   (2006/C 165/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Jacques Frankin (Sorée, Belgicko) a iní (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie o zamietnutí pomoci podľa článku 24 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev žalobcom a náhrada ujmy, ktorú žalobcovia podľa ich tvrdení utrpeli v dôsledku tohto zamietnutia
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-359/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-238/08: Žaloba podaná 19. júna 2008 – Komisia/Commune de Valbonne

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/50

         Žaloba podaná 19. júna 2008 – Komisia/Commune de Valbonne
   (Vec T-238/08)
   (2008/C 223/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Escobar Guerrero, splnomocnený zástupca a E. Bouttier, advokát)

      Žalovaná: Commune de Valbonne
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať obec Valbonne, zastúpenú svojim súčasným starostom, aby žalobkyni zaplatila sumu 18 619,38 eura, zloženú z istiny vo výške 14 261,29 eura a úrokov z omeškania vo výške 4 358,09 eura, splatných k 31. máju 2008,

               —

               zaviazať obec Valbonne na zaplatenie sumy 5 000 eur na pokrytie nákladov, ktoré žalobkyňa musela vynaložiť na vymáhanie svojej pohľadávky,

               —

               zaviazať obec Valbonne na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uzavrela na roky 1998 a 1999 s obcou Valbonne vo Francúzsku, obcou Fermo v Taliansku a európskym združením ekonomických záujmov ARCHI-MED zmluvu o výskume a vzdelávaní, týkajúcu sa projektu vzájomného vzdelávania medzi mestom Valbonne a provinciou Di Ascoli Piceno, nazývaného „VALASPI MM 1027“.
   Obce a ARCHI-MED sa okrem iného zaviazali predložiť konečnú správu Komisii. Keďže po výzve Komisie nepredložili túto správu, Komisia usúdila, že zmluvné strany nedodržali svoje záväzky podľa zmluvy a zmluvu ukončila, pričom požiadala o vrátenie časti preddavkov, ktoré poskytla, zvýšenú o úroky.
   Vzhľadom na platobnú neschopnosť ARCHI-MED Komisia navrhuje zaviazať žalovanú na zaplatenie dlžných súm, keďže zmluvné strany sú zodpovedné spoločne a nerozdielne za realizáciu zmluvy.


title: Vec T-33/08: Žaloba podaná 18. januára 2008 – Bastos Viegas/ÚHVT – Fabre Médicament (OPDREX)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/31

         Žaloba podaná 18. januára 2008 – Bastos Viegas/ÚHVT – Fabre Médicament (OPDREX)
   (Vec T-33/08)
   (2008/C 79/60)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bastos Viegas, AS (Penafiel, Portugalsko) (v zastúpení: G. Marín Raigal a P. López Ronda, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pierre Fabre Médicament, S.A. (Boulogne, Francúzsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. novembra 2007 (vec R 1238/2006-4) v rozsahu, v akom sa ním zamieta námietka zo strany Pierre Fabre a vyhovuje sa prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 2 429 249 „OPDREX“ (obrazová ochranná známka) a navrhovateľovi sa ukladá, aby nahradil trovy konania, ktoré vznikli v konaniach na obidvoch stupňoch,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu jeho vlastných trov konania a na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi, a

               —

               zaviazať vedľajšieho účastníka na náhradu jeho vlastných trov konania a na náhradu trov konania, ktoré v tomto konaní vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „OPDREX“ (prihláška č. 2 429 249 pre výrobky v triedach 5 a 10 a služby v triede 35).

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Pierre Fabre, S.A.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: slovná národná ochranná známka „OPTREX“ pre výrobky v triede 5 (farmaceutické výrobky).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke v rozsahu, v akom sa vzťahuje na výrobky v triedach 5 a 10.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa ním zamieta prihláška ochrannej známky Spoločenstva vo vzťahu k „chirurgickým prístrojom a nástrojom“ triedy 10.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.


title: Vec T-155/16: Žaloba podaná 6. apríla 2016 – CFA Institute/EUIPO – Bloss a iní (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/59

      Žaloba podaná 6. apríla 2016 – CFA Institute/EUIPO – Bloss a iní (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)
      (Vec T-155/16)
      (2016/C 211/73)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Rohlfing a G. Engels, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Michael Bloss (Nürtingen, Nemecko), Dietmar Ernst (Nürtingen), Joachim Häcker (Nürtingen)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovatelia spornej ochrannej známky: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE“ – prihláška č. 9 569 765.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. januára 2016 vo veci R 454/2015-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhovel námietke podanej žalobkyňou proti prihláške ochrannej známky č. 9 569 765 podanej ďalšími účastníkmi konania pred odvolacím senátom,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, alebo

                  —

                  ak do konania vstúpia ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ako vedľajší účastníci konania, uložiť im povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne tak v konaní pred EUIPO, ako aj v konaní pred Všeobecným súdom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-76/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011 — ASPLA/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie plastových priemyselných vriec — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ods. 1 ES — Individualizované výmeny informácií — Určenie cien a kvót predaja podľa geografických oblastí — Rozdelenie zákazníkov — Zosúladené ponuky v obchodných súťažiach — Jediné a nepretržité porušenie — Rozsah sankcionovaných porušení — Vymedzenie trhu výrobkov a geografického trhu — Usmernenia pre výpočet výšky pokút — Zásada rovnosti zaobchádzania a zásada proporcionality — Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti — Hranica 10 % obratu“ )

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011 — ASPLA/Komisia
   (Vec T-76/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie plastových priemyselných vriec - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ods. 1 ES - Individualizované výmeny informácií - Určenie cien a kvót predaja podľa geografických oblastí - Rozdelenie zákazníkov - Zosúladené ponuky v obchodných súťažiach - Jediné a nepretržité porušenie - Rozsah sankcionovaných porušení - Vymedzenie trhu výrobkov a geografického trhu - Usmernenia pre výpočet výšky pokút - Zásada rovnosti zaobchádzania a zásada proporcionality - Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti - Hranica 10 % obratu)
   2012/C 6/16
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Plasticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne E. Garayar Gutiérrez a A. García Castillo, neskôr E. Garayar Gutiérrez, M. Troncoso Ferrer a C. Ruixó Claramunt, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 4634 v konečnom znení z 30. novembra 2005 vydaného v konaní na uplatnenie článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.354 — Priemyselné vrecia) týkajúceho sa kartelu na trhu plastových priemyselných vriec, ako aj, subsidiárne, návrh na zníženie pokuty, ktorá bola uložená žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Plasticos Españoles, SA (ASPLA) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec T-486/09: Žaloba podaná 4. decembra 2009 — Poľsko/Komisia

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/34

         Žaloba podaná 4. decembra 2009 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-486/09)
   2010/C 51/66
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že rozhodnutie Komisie 2009/721/ES z 24. septembra 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1), je neplatné v rozsahu, v akom sa suma 47 152 775 PLN, ktorú vynaložila platobná agentúra schválená Poľskou republikou, vylučuje z financovania Spoločenstva,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozhodnutí je upravená finančná oprava 5 %, pokiaľ ide o prostriedky vynaložené v roku 2005 v rámci plánu pre rozvoj vidieka na podporu poľnohospodárskej činnosti v znevýhodnených oblastiach a na agroenvironmentálnu podporu. Dôvodom pre opravu boli údajné chyby týkajúce sa dolaďovania formy krížových kontrol dodržovania zásad obvyklej správnej poľnohospodárskej praxe, systému sankcií, správ z kontrol na mieste a previazanie kontrol všetkých povinností spojených s agroenvironmentálnymi opatreniami.
   Žalobkyňa spochybňuje existenciu predmetných chýb a vznáša voči napadnutému rozhodnutiu nasledujúce žalobné dôvody.
   Po prvé uvádza porušenie článku 7 ods. 4 prvého pododseku nariadenia č. 1258/1999 (2) a článku 31 ods. 1 nariadenia č. 1290/2005 (3), ako aj pokynov stanovených v dokumente VI/5330/97, pretože finančná oprava bola vykonaná na základe nesprávneho zistenia skutkového stavu a nesprávneho právneho posúdenia. Žiadna z údajných chýb, ktoré boli dôvodom pre finanční opravu, sa v skutočnosti nestala, a výdavky vylúčené napadnutým rozhodnutím z financovania Spoločenstva boli vykonané v súlade s právom Spoločenstva.
   V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že správy z kontrol na mieste preukazujú v súlade s článkom 28 nariadenia č. 796/2004 (4) kontrolu všetkých zásad obvyklej správnej poľnohospodárskej praxe, vrátane kontroly dodržania ročného limitu hnojenia prírodnými hnojivami. Správne krížové kontroly podľa systému označovania a registrácie zvierat neboli vykonané iba preto, že tento systém nebol užitočný ako podklad pre krížové kontroly a vykonanie krížových kontrol podľa tohoto systému teda nebolo nutné podľa článku 68 nariadenia č. 817/2004 (5). Systém sankcií pre porušenie zásad obvyklej správnej poľnohospodárskej praxe bol plne účinný, primeraný situácii v prvom roku realizácie plánu rozvoja vidieka a dokonca prísnejší ako v súčasnosti platný systém sankcií Spoločenstva a teda úplne v súlade s článkom 73 nariadenia č. 817/2004. Dôkladnosť kontrol na mieste bola zaistená dokonca nad rámec požiadaviek článku 69 ods. 3 nariadenia č. 817/2004.
   Po druhé žalobkyňa uvádza porušenie článku 7 ods. 4 štvrtého pododseku nariadenia č. 1258/1999 a článku 31 ods. 2 nariadenia č. 1290/2005, porušenie pokynov stanovených v dokumente VI/5330/97, ako aj porušenie zásady proporcionality, pretože paušálna oprava je s ohľadom na nebezpečie straty pre rozpočet Spoločenstva krajne prevýšená. Žiadna z údajných chýb, ktoré boli dôvodom pre opravu, nemohla viesť k finančnej strate Spoločenstva, prinajmenšom bolo nebezpečie takýchto údajných finančných strát úplne marginálne a vzťahovalo sa na sumu oveľa nižšiu ako je suma, ktorá bola vylúčená z financovania Spoločenstva napadnutým rozhodnutím.
   Po tretie uplatňuje žalobkyňa porušenie článku 296 ods. 2 ZFEÚ, pretože napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené. Komisia neuviedla dôvody pre podstatnú zmenu okruhu vytýkaných chýb a poľským orgánom tak neumožnila oboznámiť sa s týmito dôvodmi.

      (1)  Ú. v. EÚ L 257, s. 28.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).

      (5)  Nariadenie Komisie (ES) 817/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 153, s. 30; Mim. vyd. 03/046, s. 87).


title: Výmaz veci C-153/05

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/27

         Výmaz veci C-153/05 (1)

   (2006/C 36/57)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 11. októbra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-153/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec C-77/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  6. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Quimper – Francúzsko) – CA Consumer Finance/Francine Crouan, rodená Weber, Tual Crouan

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Quimper – Francúzsko) – CA Consumer Finance/Francine Crouan, rodená Weber, Tual Crouan
   (Vec C-77/13) (1)

   2014/C 184/35
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-241/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  25. júna 2013 — Európska komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/41/ES — Činnosť a dohľad nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia — Čiastočné neprebratie v stanovenej lehote — Rozsudok Súdneho dvora konštatujúci nesplnenie povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Paušálna pokuta)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júna 2013 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-241/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/41/ES - Činnosť a dohľad nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia - Čiastočné neprebratie v stanovenej lehote - Rozsudok Súdneho dvora konštatujúci nesplnenie povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Paušálna pokuta)
   2013/C 225/08
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Z. Malůšková, N. Yerrell a K.-Ph. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a J. Očková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 260 ZFEÚ — Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora zo 14. januára 2010 vo veci C-343/08, Komisia/Česká republika — Neprijatie všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 235, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 350) v stanovenej lehote — Uloženie paušálnej sumy a penále

      Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej vo výzve, ktorú jej zaslala Európska komisia na základe článku 260 ods. 2 ZFEÚ, neprijala všetky opatrenia, ktoré zahŕňa vykonanie rozsudku zo 14. januára 2010, Komisia/Česká republika (C-343/08), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Česká republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške 250 000 eur.

               3.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec C-303/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Employment Tribunal – Spojené kráľovstvo) – S. Coleman/Attridge Law, Steve Law (Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Článok 1, článok 2 ods. 1, ods. 2 písm. a) a ods. 3, ako aj článok 3 ods. 1 písm. c) — Priama diskriminácia na základe zdravotného postihnutia — Obťažovanie v súvislosti so zdravotným postihnutím — Prepustenie zamestnanca, ktorý sám nie je zdravotne postihnutý, ale má zdravotne postihnuté dieťa — Začlenenie — Dôkazné bremeno)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Employment Tribunal – Spojené kráľovstvo) – S. Coleman/Attridge Law, Steve Law
   (Vec C-303/06) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 1, článok 2 ods. 1, ods. 2 písm. a) a ods. 3, ako aj článok 3 ods. 1 písm. c) - Priama diskriminácia na základe zdravotného postihnutia - Obťažovanie v súvislosti so zdravotným postihnutím - Prepustenie zamestnanca, ktorý sám nie je zdravotne postihnutý, ale má zdravotne postihnuté dieťa - Začlenenie - Dôkazné bremeno)
   (2008/C 223/08)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Employment Tribunal
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: S. Coleman

      Žalovaní: Attridge Law, Steve Law
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Employment Tribunal – Výklad článku 1, článku 2 ods. 2 písm. a) a článku 2 ods. 3 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) – Dosah pojmu zdravotné postihnutie – Možnosť ho rozšíriť na osobu s osobitným pomerom k zdravotne postihnutej osobe, ktorá bola pre tento pomer diskriminovaná – Zamestnankyňa sama vychovávajúca zdravotne postihnuté dieťa
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, a najmä jej článok 1 a článok 2 ods. 1 a ods. 2 písm. a) sa majú vykladať tak, že zákaz priamej diskriminácie, ktorý upravujú, nie je obmedzený výlučne na samotné osoby, ktoré sú zdravotne postihnuté. Ak zamestnávateľ zaobchádza, zaobchádzal alebo by mohol zaobchádzať so zamestnancom, ktorý sám nie je zdravotne postihnutý, menej priaznivo než s iným zamestnancom v porovnateľnej situácii a ak je preukázané, že menej priaznivé zaobchádzanie, ktorého obeťou je tento zamestnanec, sa zakladá na zdravotnom postihnutí jeho dieťaťa, ktorému venuje podstatnú časť starostlivosti, ktorú potrebuje, takéto zaobchádzanie je v rozpore so zákazom priamej diskriminácie uvedeným v predmetnom článku 2 ods. 2 písm. a).

               2.

               Smernica 2000/78 a najmä jej článok 1 a článok 2 ods. 1 a 3 sa majú vykladať tak, že zákaz obťažovania, ktorý upravujú, nie je obmedzený výlučne na samotné osoby, ktoré sú zdravotne postihnuté. Pokiaľ je preukázané, že nežiaduce správanie, ktoré predstavuje obťažovanie a ktorého obeťou je zamestnanec, ktorý sám nie je zdravotne postihnutý, je spojené so zdravotným postihnutím jeho dieťaťa, ktorému venuje podstatnú časť starostlivosti, ktorú potrebuje, takéto správanie odporuje zákazu obťažovania uvedenému v predmetnom článku 2 ods. 3.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006.


title: Vec T-5/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. januára 2007 – Verband der Internationalen Caterer in Deutschland/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. januára 2007 – Verband der Internationalen Caterer in Deutschland/Komisia
   (Vec T-5/05) (1)

   (2007/C 69/59)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-211/01: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  24. novembra 2005  – Rica Foods/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/24

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 24. novembra 2005 – Rica Foods/Komisia
   (Vec T-211/01) (1)

   (2006/C 22/44)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 317, 10.11.2001.


title: Vec C-551/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 11. decembra 2007 – Deniz Sahin/Bundesminister für Inneres

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 11. decembra 2007 – Deniz Sahin/Bundesminister für Inneres
   (Vec C-551/07)
   (2008/C 64/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Deniz Sahin

      Žalovaný: Bundesminister für Inneres
   Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Majú sa článok 3 ods. 1, článok 6 ods. 2, ako aj článok 7 ods. 1 písm. d) a ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1) (ďalej len „smernica“) vykladať v tom zmysle, že zahŕňa aj tých rodinných príslušníkov v zmysle článku 2 bodu 2 smernice, ktorí sa dostali do hostiteľského členského štátu nezávisle od občana Únie (článok 2 bod 3 smernice) a až tam získali postavenie rodinného príslušníka alebo založili s občanom Únie rodinný vzťah?

                           b)

                           Ak je tomu tak, je doplňujúco relevantné, že sa rodinný príslušník v okamihu vzniku postavenia rodinného príslušníka alebo založenia rodinného vzťahu zdržiaval v hostiteľskom členskom štáte legálne? Ak áno, postačuje pre legálny pobyt skutočnosť, že rodinný príslušník má právo na pobyt len na základe svojho postavenia ako žiadateľa o azyl?

                           c)

                           Ak na základe odpovedí na otázky č. 1 a) a b) nevyplýva zo smernice právo oprávneného rodinného príslušníka na pobyt, ktorý je „len“ žiadateľom o azyl a ktorý sa dostal do hostiteľského členského štátu nezávisle od občana Únie a až tam získal postavenie rodinného príslušníka alebo založil s občanom Únie rodinný vzťah: Je možné odvodiť z článku 18 ES, respektíve článku 38 ES vo svetle základného práva na rešpektovanie rodinného života právo na pobyt bez zreteľa na situáciu, ktorá sa vyznačuje tým, že sa rodinný príslušník zdržiava v hostiteľskom členskom štáte už skoro štyri roky a je tam rok zosobášený s občanom Únie, s ktorým žije spolu už asi tri a pol roka a s ktorým má spoločné 20-mesačné dieťa?

               2.

               Je v rozpore s článkom 9 ods. 1 a článkom 10 ods. 1 smernice vnútroštátna úprava, podľa ktorej nemôžu rodinní príslušníci občana Únie, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu a ktorí majú na základe práva Spoločenstva, predovšetkým podľa článku 7 ods. 2 smernice právo na pobyt, získať pobytový preukaz („pobytový preukaz rodinných príslušníkov občana Únie“) z toho dôvodu, že majú podľa zákonných ustanovení hostiteľského členského štátu týkajúcich sa azylu právo na (predbežný) pobyt v tomto štáte?

      (1)  Ú. v. ES L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46.


title: Vec T-13/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Post Bank Iran/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právny základ — Porušenie medzinárodného práva — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo vlastniť majetok — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Zákaz diskriminácie“ )

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/13

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Post Bank Iran/Rada
   (Vec T-13/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právny základ - Porušenie medzinárodného práva - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo vlastniť majetok - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Zákaz diskriminácie)
   2013/C 304/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Post Bank Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie, po prvé, prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010 (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), a prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, po druhé rozhodnutia voči žalobkyni „obsiahnutého v“ liste z 29. októbra 2010, po tretie rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 319, p. 71), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), v rozsahu, v akom sa môžu dotýkať postavenia žalobkyne, po štvrté rozhodnutia voči žalobkyni „obsiahnutého v“ liste z 5. decembra 2011, po piate prílohy IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a po šieste akýchkoľvek budúcich nariadení alebo rozhodnutí Rady alebo Komisie, ktoré doplnia alebo zmenia ktorýkoľvek z aktov napadnutých v rámci tejto žaloby, a na druhej strane návrh na vyhlásenie, že na žalobkyňu sa neuplatňuje článok 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia 2010/413, článok 16 ods. 2 nariadenia č. 961/2010, článok 1 bod 7 rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 19, s. 22), článok 23 ods. 2 nariadenia č. 267/2012, článok 1 bod 8 rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 282, s. 58), článok 1 bod 11 nariadenia Rady (EÚ) č. 1263/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 (Ú. v. EÚ L 356, s. 34), ako aj článok 1 bod 2 rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 356, s. 71)

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa žaloba týka zrušenia akýchkoľvek budúcich nariadení alebo rozhodnutí Rady Európskej únie alebo Európskej komisie, ktoré doplnia alebo zmenia ktorýkoľvek z aktov napadnutých v rámci tejto žaloby, je neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu na zrušenie rozhodnutí voči Post Bank Iran „obsiahnutých v“ listoch Rady z 29. októbra 2010 a 5. decembra 2011, ako aj v súvislosti s neprípustnosťou, ktorú namietala Rada podporovaná Komisiou, pokiaľ ide len o návrh na zrušenie rozhodnutia voči Post Bank Iran „obsiahnutého v“ liste Rady z 29. októbra 2010, sa zastavuje.

               3.

               Príloha II rozhodnutia Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP, zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, príloha VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007, rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010, a príloha IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Post Bank Iran.

               4.

               Účinky prílohy II rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2010/644 a rozhodnutím 2011/783, voči Post Bank Iran zostávajú zachované až do nadobudnutia účinnosti zrušenia prílohy IX nariadenia č. 267/2012 v rozsahu, v akom sa týka Post Bank Iran.

               5.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Post Bank Iran.

               6.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 26.2.2011.


title: Vec C-483/04: Žaloba podaná dňa 22. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/15

         Žaloba podaná dňa 22. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-483/04)
   (2005/C 19/30)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Knut Simonsson a Enrico Traversa splnomocnení zástupcovia, podala dňa 22. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika, tým že neprijala zákony, iné právne predpisy, správne opatrenia potrebné dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/6/ES (1) z 18. februára 2002 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov spoločenstva alebo v každom prípade tým, že ich neoznámila Komisii, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 tejto smernice,

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie tejto smernice uplynula 9. septembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 67 z 9.3.2002, s. 31


title: Vec C-461/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V./Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Politika Únie v oblasti vodného hospodárstva — Smernica 2000/60/ES — Článok 4 ods. 1 — Environmentálne ciele týkajúce sa povrchových vôd — Zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody — Projekt výstavby vodnej cesty — Povinnosť členských štátov nepovoliť projekt, ktorý môže spôsobiť zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody — Určujúce kritériá na posúdenie existencie zhoršenia stavu útvaru vody)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V./Spolková republika Nemecko
   (Vec C-461/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Politika Únie v oblasti vodného hospodárstva - Smernica 2000/60/ES - Článok 4 ods. 1 - Environmentálne ciele týkajúce sa povrchových vôd - Zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody - Projekt výstavby vodnej cesty - Povinnosť členských štátov nepovoliť projekt, ktorý môže spôsobiť zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody - Určujúce kritériá na posúdenie existencie zhoršenia stavu útvaru vody))
   (2015/C 294/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V.

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      za účasti: Freie Hansestadt Bremen

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 1 písm. a) body i) až iii) smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty sú s výhradou udelenia výnimky povinné odmietnuť povolenie konkrétneho projektu, pokiaľ môže spôsobiť zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody alebo ohrozuje dosiahnutie dobrého stavu povrchovej vody alebo dobrého ekologického potenciálu a dobrého chemického stavu takejto vody k dátumu stanovenému touto smernicou.

               2.

               Pojem „zhoršenie stavu“ útvaru povrchovej vody uvedený v článku 4 ods. 1 písm. a) bode i) smernice 2000/60 sa má vykladať v tom zmysle, že o zhoršenie ide vtedy, keď sa stav prinajmenšom jednej z kvalitatívnych zložiek v zmysle prílohy V tejto smernice zhorší o jednu triedu, a to aj v prípade, že toto zhoršenie kvalitatívnej zložky nevedie k celkovo horšiemu zaradeniu útvaru povrchovej vody. Pokiaľ sa však dotknutá kvalitatívna zložka v zmysle tejto prílohy už nachádza v najnižšej triede, akékoľvek zhoršenie tejto zložky je „zhoršením stavu“ útvaru povrchovej vody v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) bodu i).

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec T-265/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  31. marca 2014 – Elmaghraby/Rada

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/38

         Uznesenie Všeobecného súdu z 31. marca 2014 – Elmaghraby/Rada
   (Vec T-265/11) (1)

   2014/C 184/60
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec C-214/15: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky na stavebné práce — Smernica 2004/18/ES — Článok 55 — Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania — Ponuka, ku ktorej nie sú priložené dokumenty odôvodňujúce mimoriadne nízku cenu — Kritéria určenia — Článok 7 písm. c) — Hodnota trhu — Nedosiahnutý prah — Určitý cezhraničný záujem — Nedostatok informácií — Zjavná neprípustnosť)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/10

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos SA
   (Vec C-214/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky na stavebné práce - Smernica 2004/18/ES - Článok 55 - Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania - Ponuka, ku ktorej nie sú priložené dokumenty odôvodňujúce mimoriadne nízku cenu - Kritéria určenia - Článok 7 písm. c) - Hodnota trhu - Nedosiahnutý prah - Určitý cezhraničný záujem - Nedostatok informácií - Zjavná neprípustnosť))
   (2016/C 343/14)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Município de Vila Pouca de Aguiar

      Žalovaná: Sá Machado & Filhos SA

      za účasti: Norcep Construções e Empreendimentos Lda

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Najvyšší správny súd, Portugalsko) rozhodnutím z 9. apríla 2015, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 254, 3.8.2015.


title: Vec C-476/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. októbra 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. októbra 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers
   (Vec C-476/12)
   2013/C 32/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Odporca: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa zásada pro rata temporis podľa doložky 4 bodu 2 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (1) na základe charakteru tejto dávky (primeraným spôsobom) uplatniť na príspevok na dieťa, ktorý je upravený v kolektívnej zmluve, ak ide o sociálnu dávku zamestnávateľa slúžiacu na čiastočnú kompenzáciu finančných nákladov na vyživovaciu povinnosť rodičov voči dieťaťu, za ktoré sa príspevok poberá?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa doložka 4 bod 1 rámcovej dohody v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998; Ú. v. ES L 131, s. 10; Mim. vyd. 05/003, s. 278) vykladať v tom zmysle, že rozdielne zaobchádzanie s pracovníkom zamestnaným na kratší pracovný čas formou alikvotného zníženia nároku na prídavok na dieťa v pomere k pracovnému času — pri rešpektovaní veľkej miery voľnej úvahy sociálnych partnerov pri stanovovaní určitého sociálnopolitického a hospodársko-politického cieľa a opatrení vhodných na jeho dosiahnutie — je objektívne odôvodnené za predpokladu, že zákaz pomerného znižovania

                           a)

                           sťažuje alebo znemožňuje pracovné pomery na kratší pracovný čas v podobe zníženého pracovného úväzku počas rodičovstva a/alebo znížených úväzkov počas rodičovskej dovolenky a/alebo

                           b)

                           vedie v dôsledku vyššej finančnej záťaže na strane zamestnávateľov s vyšším počtom pracovníkov na kratší pracovný čas k narušeniu hospodárskej súťaže, ako aj k zníženiu ochoty zamestnávateľov prijímať pracovníkov na kratší pracovný čas a/alebo

                           c)

                           vedie k zvýhodneniu pracovníkov na kratší pracovný čas, ktorí vykazujú ďalšie pracovné pomery s kratším pracovným časom a majú viacnásobný nárok na dávku z kolektívnej zmluvy, akou je príspevok na dieťa a/alebo

                           d)

                           vedie k zvýhodneniu pracovníkov na kratší pracovný čas, pokiaľ tieto osoby disponujú v porovnaní s pracovníkmi na plný úväzok dlhším časom, ktorý netrávia v práci, a preto majú lepšie možnosti postarať sa o deti?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku:
               Má sa článok 28 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že v systéme pracovného práva, v ktorom sú podstatné časti minimálnych pracovnoprávnych štandardov vytvorené v súlade so zhodnými sociálnopolitickými odhadmi osobitne zvolených a kvalifikovaných zmluvných strán kolektívnych zmlúv, sa v prípade neplatnosti (podľa vnútroštátnej praxe) iba jednej detailnej úpravy (ktorá je v rozpore so zákazom diskriminácie upraveným v práve Únie) v kolektívnej zmluve (tu: pomerné znižovanie príspevku na dieťa v prípade čiastočného pracovného úväzku) sankcia v podobe neplatnosti vzťahuje na celé ustanovenie kolektívnej zmluvy venované tejto oblasti úpravy (tu: príspevok na dieťa)?

      (1)  Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267, zmenená a doplnená smernicou 98/23/ES, Ú. v. ES L 131, s. 10; Mim. vyd. 05/003, s. 278.


title: Vec C-284/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Rakúsko) – T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, Mobilkom austria Aktiengesellschaft, predtým mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, Tele.ring Telekom Service GmbH, právny nástupca TRA 3G Mobilfunk GmbHt/Rakúska republika (Šiesta smernica o DPH — Zdaniteľné plnenia — Pojem hospodárska činnosť — Článok 4 ods. 2 — Udelenie práv umožňujúcich používanie definovanej časti spektra rádiových frekvencií vyhradených na telekomunikačné služby)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Rakúsko) – T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, Mobilkom austria Aktiengesellschaft, predtým mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, Tele.ring Telekom Service GmbH, právny nástupca TRA 3G Mobilfunk GmbHt/Rakúska republika
   (Vec C-284/04) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Zdaniteľné plnenia - Pojem „hospodárska činnosť“ - Článok 4 ods. 2 - Udelenie práv umožňujúcich používanie definovanej časti spektra rádiových frekvencií vyhradených na telekomunikačné služby)
   (2007/C 199/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, mobilkom austria Aktiengesellschaft, predtým mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, tele.ring Telekom Service GmbH, právny nástupca TRA 3G Mobilfunk GmbH

      Žalovaná: Rakúska republika
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Výklad článku 4 ods. 5 a prílohy D bodu 1 šiestej smernice Rady č. 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Činnosti alebo operácie vykonávané verejnoprávnym subjektom ako orgánom verejnej moci – Pridelenie frekvencií mobilným telefónnym operátorom prostredníctvom ponukového konania
   Výrok rozsudku
   Článok 4 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/338/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať tak, že udelenie práv, akými sú práva na používanie frekvencií elektromagnetického spektra s cieľom poskytnúť verejnosti mobilné telekomunikačné služby, národným regulačným orgánom, zodpovedným za udeľovanie frekvencií, prostredníctvom ponukového konania nepredstavuje hospodársku činnosť v zmysle tohto ustanovenia a v dôsledku toho nepatrí do pôsobnosti tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-366/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgicko) 5. júla 2016 – H. F./Belgické kráľovstvo

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgicko) 5. júla 2016 – H. F./Belgické kráľovstvo
   (Vec C-366/16)
   (2016/C 343/44)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: H. F.

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Má sa právo Únie, predovšetkým článok 27 ods. 2 smernice 2004/38/ES (1), prípadne v spojení s článkom 7 Charty, vykladať v tom zmysle, že žiadosť o priznanie práva na pobyt, ktorú podá rodinný príslušník, štátny príslušník tretej krajiny, v rámci zlúčenia rodiny s občanom Únie, ktorý uplatnil svoje právo na voľný pohyb a slobodu usadiť sa, možno v členskom štáte zamietnuť, pretože samotná prítomnosť tohto rodinného príslušníka – ktorý bol v inom členskom štáte na základe skutočností týkajúcich sa ho v špecifickom historicko-spoločenskom kontexte v jeho krajine pôvodu, podľa článku 1 F Dohovoru o právnom postavení utečencov a článku 12 ods. 2 smernice 2011/95/EÚ (2), vylúčený z priznania právneho postavenia utečenca – predstavuje zdroj ohrozenia pre spoločnosť, ak sa existencia skutočného a aktuálneho ohrozenia na základe správania tohto rodinného príslušníka v členskom štáte pobytu odvodzuje výlučne z rozhodnutia o vylúčení bez toho, aby sa pritom uskutočnilo posúdenie nebezpečenstva recidívy v členskom štáte pobytu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. ES 2004, L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


title: Vec C-559/11: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgicko) — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV (Článok 92 ods. 1, článok 103 ods. 1 a článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca otvorenie prevádzky sedem dní v týždni)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/23

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgicko) — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV
   (Vec C-559/11) (1)

   (Článok 92 ods. 1, článok 103 ods. 1 a článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca otvorenie prevádzky sedem dní v týždni)
   2013/C 9/38
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van koophandel te Antwerpen

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pelckmans Turnhout NV

      Žalované: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Výklad článkov 34, 35, 49 a 56 ZFEÚ a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) — Pojem obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom — Prevádzka otvorená sedem dní v týždni a propagácia tejto praktiky

      Výrok

   Smernica 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na vnútroštátnu právnu úpravu, o akú ide vo veci samej, ktorá nesleduje účel týkajúci sa ochrany spotrebiteľov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-176/06: Žaloba podaná 30. júna 2006 – Sviluppo Italia Basilicata/Komisia

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/30

         Žaloba podaná 30. júna 2006 – Sviluppo Italia Basilicata/Komisia
   (Vec T-176/06)
   (2006/C 190/55)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Sviluppo Italia Basilicata S.p.A. (Potenza, Italia) (v zastúpení: Francesco Sciaudone, Avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006)1706 z 20. apríla 2006,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím sa vykonala podstatná finančná oprava podpory Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (FEDER) vo výške 5 600 000 eur poskytnutej v prospech celkovej dotácie BIC Basilicata na účely realizácie opatrení na podporu malých a stredných podnikov v regióne Basilicata v kontexte rámca Spoločenstva na podporu regiónov „Cieľ 1“ v Taliansku. Osobitne, opatrenia celkovej dotácie upravovalo zriadenie rizikových kapitálových fondov na pridelenie finančných podpôr vo forme účasti na základnom imaní, účastníckych pôžičiek, pôžičiek pre zameniteľné cenné papiere v prospech podnikov nachádzajúcich sa v Basilicate alebo plánujúcich usadiť sa tam.
   Na podporu svojich nárokov, žalobca uvádza:

               —

               úplnú neexistenciu právnych a skutkových podmienok, na základe ktorých by mohlo byť prijaté napadnuté rozhodnutie, keďže žalovaná tvrdí, že v danom prípade nenastali žiadne pozitívne účinky podpôr fondov, keďže menej ako 3 % dotácií z fondov boli použité na záväzky účasti v podnikoch (podmienka užitočnosti). Vo vzťahu k tomu žalobca tvrdí, že táto podmienka nebola stanovená v schéme vzťahujúcej sa na tento konkrétny prípad, uvedenej v rozhodnutí o poskytnutí príspevku, a ani vo všeobecnej schéme týkajúcej sa štrukturálnych fondov. Komisia preto nemohla oprávnene dospieť k záveru, že došlo k nezrovnalostiam v zmysle článku 24 nariadenia č. 4253/88, uplatniac podmienku užitočnosti,

               —

               porušenie rozhodnutia 97/322/ES z dôvodu nezohľadnenia a chybného výkladu odseku C listu 19. V tomto bode žalobca tvrdí, že žalovaná nezohľadnila vo svojom rozhodnutí na jednej strane rozdiel medzi pojmami „záväzok“ a „výdavky“ a na druhej strane ustanovenia listu týkajúce sa doby trvania fondu, ako aj ustanovenia samotného zámeru celkovej dotácie, ktoré boli súčasťou rozhodnutia schvaľujúceho podporu a ktoré stanovovali primeranú dobu podpory na 10 rokov,

               —

               nedodržanie konania stanoveného dohodou, článkom 25 nariadenia č. 4253/88 a článkom 26 nariadenia č. 2082/93 z dôvodu nezrovnalostí.

         Na záver svojej žaloby žalobca poukazuje na porušenie zásady legitímnej dôvery, zásady právnej istoty, zásady proporcionality a povinnosti odôvodnenia.


title: Vec C-428/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  9. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)/Yesmoke Tobacco SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daňové ustanovenia — Harmonizácia právnych predpisov — Smernice 95/59/ES a 2011/64/EÚ — Štruktúra a sadzby spotrebnej dane z tabakových výrobkov — Určenie spotrebnej dane — Zásada, ktorá zavádza sadzbu spotrebnej dane pre všetky cigarety — Možnosť členských štátov zaviesť minimálnu výšku spotrebnej dane — Cigarety patriace do najnižšej cenovej kategórie — Vnútroštátna právna úprava — Špecifická kategória cigariet — Stanovenie spotrebnej dane na 115 %)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)/Yesmoke Tobacco SpA
   (Vec C-428/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daňové ustanovenia - Harmonizácia právnych predpisov - Smernice 95/59/ES a 2011/64/EÚ - Štruktúra a sadzby spotrebnej dane z tabakových výrobkov - Určenie spotrebnej dane - Zásada, ktorá zavádza sadzbu spotrebnej dane pre všetky cigarety - Možnosť členských štátov zaviesť minimálnu výšku spotrebnej dane - Cigarety patriace do najnižšej cenovej kategórie - Vnútroštátna právna úprava - Špecifická kategória cigariet - Stanovenie spotrebnej dane na 115 %))
   (2014/C 439/12)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)

      Žalovaná: Yesmoke Tobacco SpA

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 2 a článok 8 ods. 6 smernice Rady 2011/64/EÚ z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, ktoré namiesto rovnakej minimálnej spotrebnej dane uplatňovanej na všetky cigarety zavádza minimálnu spotrebnú daň uplatňovanú iba na cigarety, ktorých maloobchodná cena je nižšia než cena cigariet najžiadanejšej cenovej kategórie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec F-66/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  12. mája 2011 — AQ/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Správa o služobnom postupe — Hodnotenie za rok 2009 — Nižšia platová trieda hodnotiteľa ako platová trieda úradníka — Hodnotenie výkonnosti počas časti rozhodujúceho obdobia — Nestanovenie cieľov úradníkovi)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 12. mája 2011 — AQ/Komisia
   (Vec F-66/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Správa o služobnom postupe - Hodnotenie za rok 2009 - Nižšia platová trieda hodnotiteľa ako platová trieda úradníka - Hodnotenie výkonnosti počas časti rozhodujúceho obdobia - Nestanovenie cieľov úradníkovi)
   2011/C 232/72
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AQ (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie správy o služobnom postupe za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2008 v rozsahu, v akom bol žalobca zaradený do výkonnostnej triedy III a boli mu pridelené 2 body potrebné na povýšenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Správa o služobnom postupe AQ týkajúca sa hodnotenia a povýšenia za rok 2009, ako aj rozhodnutie, ktorým sa AQ udeľujú dva body na povýšenie za rovnaké obdobie, sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť AQ sumu vo výške 2 000 eur.

               3.

               Zostávajúce žalobné návrhy sa zamietajú.

               4.

               Európska komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010. s. 74.


title: Vec C-563/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/46

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
   (Vec C-563/13) (1)

   2014/C 315/79
   Jazyk konania: maďarčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-206/10: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  5. mája 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 4 ods. 1 písm. a) — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Článok 7 ods. 2 — Dávky poskytované nemeckými spolkovými krajinami nevidiacim, nepočujúcim a zdravotne postihnutým — Podmienka bydliska]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. mája 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-206/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 4 ods. 1 písm. a) - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Článok 7 ods. 2 - Dávky poskytované nemeckými spolkovými krajinami nevidiacim, nepočujúcim a zdravotne postihnutým - Podmienka bydliska)
   2011/C 186/12
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a C. Blaschke, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Noort, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) a článku 4 ods. 1 písm. a) v spojení s kapitolou 1 hlavy III nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá priznávanie dávok spolkových krajín zdravotne postihnutým a nevidiacim osobám viaže na podmienku bydliska príjemcu v dotknutej spolkovej krajine — Dávky uvedené v prílohe II oddieli III nariadenia (EHS) č. 1408/71 — Pojem „osobitné nepríspevkové dávky“

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že priznávanie dávok, ktoré sa poskytujú nevidiacim, nepočujúcim a zdravotne postihnutým na základe právnych predpisov spolkových krajín, osobám, pre ktoré je Spolková republika Nemecko príslušným členským štátom, viaže na podmienku bydliska alebo obvyklého pobytu v príslušnej spolkovej krajine, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005 v spojení s kapitolou 1 hlavy III tohto nariadenia, a z článku 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-17/08 P: Odvolanie podané 14. januára 2008 : Marta Andreasen proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  8. novembra 2007 vo veci F-40/05, Andreasen/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/60

         Odvolanie podané 14. januára 2008: Marta Andreasen proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 8. novembra 2007 vo veci F-40/05, Andreasen/Komisia
   (Vec T-17/08 P)
   (2008/C 64/97)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Marta Andreasen (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: B. Marthoz, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 8. novembra 2007 vo veci F-40/05 a rozhodnúť vo veci, vyhovieť návrhom uvádzaným žalobkyňou v prvostupňovom konaní vrátane návrhu na náhradu škody,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka odvolacieho konania na náhradu trov konania,

               —

               zaviazať Európsku Komisiu na náhradu všetkých trov konania,

               —

               subsidiárne zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 8. novembra 2007 vo veci F-40/05, vrátiť vec na konanie pred Súdom pre verejnú službu a rozhodnutie o trovách konania vyhradiť na neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom odvolaní odvolateľka žiada zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu o zamietnutí žaloby, ktorej predmetom je na jednej strane zrušenie rozhodnutia z 30. októbra 2004, ktorým Komisia voči nej vyslovila disciplinárnu sankciu odvolania bez obmedzenia dôchodkových nárokov, a, na druhej strane, návrh na náhradu škody.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov.
   Na úvod uvádza, že Súd pre verejnú službu porušil článok 10 prílohy IX služobného poriadku v rozsahu, v akom nevykonal kontrolu zákonnosti a proporcionality rozhodnutia napádaného v prvostupňovom konaní vo vzťahu k uplatneniu tohto ustanovenia so zohľadnením okolností daného prípadu a osobitnej situácie odvolateľky spojenej s povahou vykonávaných funkcií.
   Druhý žalobný dôvod je založený na uvádzanom porušení zásad zákonnosti aktov Spoločenstva, časového uplatnenia aktov Spoločenstva a právnej istoty v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu neodôvodnil svoj rozsudok v bodoch týkajúcich sa uplatnenia v danom prípade predpisov, uvádzaných v starom a novom služobnom poriadku úradníkov.
   Okrem toho odvolateľka vytýka Súdu pre verejnú službu skreslenie skutkových dôkazov, ktoré boli predložené na jeho posúdenie.
   Odvolateľka sa rovnako dovoláva nesprávneho právneho posúdenia a porušenia článkov 11, 12, 17 a 21 služobného poriadku, v rozsahu v ako Súd pre verejnú službu neodôvodnil svoj rozsudok, keď schválil uplatnenie týchto ustanovení, tak ako bolo vykonané v rozhodnutí napádanom v prvostupňovom konaní.
   Nakoniec odvolateľka uvádza, že Súd pre verejnú službu tiež porušil zásady uznané článkom 6 ods. 1 a článkom 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach a článkov 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec T-896/16: Žaloba podaná 20. decembra 2016 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/39

         Žaloba podaná 20. decembra 2016 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC)
   (Vec T-896/16)
   (2017/C 053/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Puma SE (Hercogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: M. Schunke, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Senator GmbH & Co. KGaA (Groß-Bieberau, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „TRINOMIC“ – prihláška č. 12 697 074.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. októbra 2016 vo veci R 70/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a zásady, podľa ktorej je orgán viazaný vlastnými rozhodnutiami.