title: Vec C-701/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 31. decembra 2015 – Malpensa Logistica Europa SpA/SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 31. decembra 2015 – Malpensa Logistica Europa SpA/SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA
   (Vec C-701/15)
   (2016/C 136/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Malpensa Logistica Europa SpA

      Žalovaná: SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 – o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (1) – ktorý činnosti využívania určitej zemepisnej oblasti na účely poskytovania letísk leteckým dopravcom, tak ako ich identifikovala vnútroštátna judikatúra uvedená v bodoch 6.4 a 6.5, podriaďuje právnej úprave Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, vnútroštátnej legislatíve, akú predstavujú ustanovenia článkov 4 a 11 legislatívneho dekrétu č. 18/1999, ktorá nestanovuje povinnosť vyhlásiť predchádzajúce výberové konanie pre každý prípad pridelenia, aj dočasného, príslušných priestorov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19).


title: Vec T-352/09 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  29. októbra 2009 — Novácke chemické závody/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie, ktorým sa ukladá pokuta — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/29

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 29. októbra 2009 — Novácke chemické závody/Komisia
   (Vec T-352/09 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie, ktorým sa ukladá pokuta - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
   2009/C 312/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novácke chemické závody, a. s. (Nováky, Slovensko) (v zastúpení: A. Černejová, advokátka)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie z 22. júla 2009 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/39.396 — Vápnikové a horčíkové reagencie pre oceliarsky a plynárenský priemysel), pokiaľ ide o žalobkyňu

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-304/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. novembra 2008 – Calzaturificio Frau/ÚHVT – Camper (Zobrazenie štylizovaného plne vyfarbeného oblúka) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej štylizovaný plne vyfarbený oblúk — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca štylizovaný oblúk — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. novembra 2008 – Calzaturificio Frau/ÚHVT – Camper (Zobrazenie štylizovaného plne vyfarbeného oblúka)
   (Vec T-304/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej štylizovaný plne vyfarbený oblúk - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca štylizovaný oblúk - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 327/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Calzaturificio Frau SpA (San Giovanni Ilarione, Taliansko) (v zastúpení: A. Rizzoli, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a L. Rampini, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Camper, SL (Inca, Španielsko) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. júna 2007 (vec R 768/2006-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Camper, SL a Calzaturificio Frau SpA
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Calzaturificio Frau SpA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec T-58/11 P: Odvolanie podané 25. januára 2011 : Michel Nolin proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  1. decembra 2010 vo veci F-82/09, Nolin/Komisia

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/23

         Odvolanie podané 25. januára 2011: Michel Nolin proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 1. decembra 2010 vo veci F-82/09, Nolin/Komisia
   (Vec T-58/11 P)
   2011/C 89/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Michel Nolin (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil a rozhodol, že

                           —

                           rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 1. decembra 2010 vo veci F-82/09 (Michel Nolin/Komisia) sa zrušuje,

               —

               a aby novým rozhodnutím,

               —

               vyhlásil a rozhodol, že

                           —

                           rozhodnutie generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre personál a administratívu z 19. decembra 2008 o zrušení všetkých bodov za zásluhy a prednostných bodov žalobcu v nadväznosti na jeho povýšenie do platovej triedy AD 13 na základe článku 29 ods. 1 písm. a) bod iii) služobného poriadku sa zrušuje, a že

                           —

                           Komisia sa zaväzuje na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení zásad zákonnosti a právnej istoty, keďže SVS sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia mohla vzhľadom na neexistenciu právneho základu založiť svoje rozhodnutie na všeobecnej štruktúre všeobecných vykonávacích predpisov k článku 45 ods. 1 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie, keďže SVS sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že i) rozhodol, že generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva pre personál a administratívu mal zostatkovú právomoc, ktorá mu nebola zákonne zverená rozhodnutím menovacieho orgánu podľa článku 2 služobného poriadku; a tým, že ii) rozhodol, že úradníci povýšení na základe článkov 29 a 45 služobného poriadku sa po svojom povýšení alebo v čase povýšenia nachádzali v rovnakej právnej situácii, hoci táto situácia nebola rovnaká ani z procesného hľadiska, ani z hľadiska ich úloh a zodpovednosti.


title: Vec C-586/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 29. decembra 2008 – Angelo Rubino/Ministero dell'Università e della Ricerca

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 29. decembra 2008 – Angelo Rubino/Ministero dell'Università e della Ricerca
   (Vec C-586/08)
   (2009/C 55/30)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Angelo Rubino

      Žalovaný: Ministero dell'Università e della Ricerca
   Prejudiciálna otázka
   Bránia zásady Spoločenstva o zrušení prekážok pre voľný pohyb osôb a služieb medzi členskými štátmi Spoločenstva a o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov v zmysle článku 3 ods. 1 písm. c) a článku 47 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (1) zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií vnútroštátnej právnej úprave, akou je talianska právna úprava obsiahnutá v D. Lgs. č. 206/2007, ktorá vylučuje univerzitných docentov z rámca regulovaných povolaní na účely uznania odbornej kvalifikácie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 22.


title: Vec C-26/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai/OTP Jelzálogbank Zrt (Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Článok 4 ods. 2 a článok 6 ods. 1 — Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok — Vylúčenie podmienok týkajúcich sa hlavného predmetu zmluvy alebo primeranosti ceny alebo úhrady, ak boli formulované jasne a zrozumiteľne — Zmluvy o spotrebiteľských úveroch vyjadrených v cudzej mene — Podmienky týkajúce sa výmenných kurzov — Rozdiel medzi kurzom pre nákup uplatňujúcim sa pri poskytnutí úveru a kurzom pre predaj uplatňujúcim sa pri jeho vrátení — Právomoc vnútroštátneho súdu v prípade podmienky vyhlásenej za „nekalú“  — Nahradenie nekalej podmienky dispozitívnym ustanovením vnútroštátneho práva — Prípustnosť)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai/OTP Jelzálogbank Zrt
   (Vec C-26/13) (1)

   ((Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Článok 4 ods. 2 a článok 6 ods. 1 - Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok - Vylúčenie podmienok týkajúcich sa hlavného predmetu zmluvy alebo primeranosti ceny alebo úhrady, ak boli formulované jasne a zrozumiteľne - Zmluvy o spotrebiteľských úveroch vyjadrených v cudzej mene - Podmienky týkajúce sa výmenných kurzov - Rozdiel medzi kurzom pre nákup uplatňujúcim sa pri poskytnutí úveru a kurzom pre predaj uplatňujúcim sa pri jeho vrátení - Právomoc vnútroštátneho súdu v prípade podmienky vyhlásenej za „nekalú“ - Nahradenie nekalej podmienky dispozitívnym ustanovením vnútroštátneho práva - Prípustnosť))
   2014/C 194/05
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai

      Žalovaná: OTP Jelzálogbank Zrt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Kúria – Výklad článku 4 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok – Zmluva o pôžičke vyjadrenej v cudzej mene zabezpečená záložným právom k nehnuteľnosti, uzavretá medzi jednotlivcom a bankou, podľa ktorej sa vyplatenie a splatenie pôžičky majú vykonať v domácej mene – Dlh vypočítaný pri uzavretí zmluvy na základe kurzu pre nákup cudzej meny – Zmluvná podmienka, ktorá stanovuje, že splatné mesačné splátky budú určené s použitím aktuálneho kurzu pre predaj cudzej meny a nie kurzu pre nákup

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           slovné spojenie „hlavný predmet zmluvy“ sa vzťahuje na podmienku, ktorá je súčasťou zmluvy o úvere vyjadrenom v cudzej mene uzavretej medzi podnikateľom a spotrebiteľom a ktorá nebola individuálne dohodnutá, ako je tá vo veci samej, podľa ktorej sa kurz pre predaj tejto meny uplatňuje na výpočet splátok úveru, len pokiaľ sa zistí, že podmienka určuje podstatné plnenie z tejto zmluvy, ktoré ju ako také charakterizuje, čoho preverenie vzhľadom na povahu, všeobecnú štruktúru a ustanovenia zmluvy, ako aj jej právne a skutkové súvislosti prislúcha vnútroštátnemu súdu,

                           —

                           takáto podmienka, pokiaľ obsahuje peňažný záväzok spotrebiteľa platiť v rámci vrátenia úveru sumy vyplývajúce z rozdielu medzi kurzom pre predaj a kurzom pre nákup cudzej meny, by sa nemala považovať za obsahujúcu „úhradu“, ktorej primeranosť ako protiplnenia za službu poskytnutú veriteľom sa nemôže posudzovať z hľadiska svojej nekalej povahy v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 93/13.

               2.

               Článok 4 ods. 2 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o zmluvnú podmienku, ako je tá, o ktorú ide vo veci samej, požiadavka, podľa ktorej zmluvná podmienka musí byť formulovaná jasne a zrozumiteľne, sa má chápať tak, že stanovuje nielen to, aby dotknutá podmienka bola pre spotrebiteľa gramaticky jasná a zrozumiteľná, ale aj to, aby zmluva jasne vysvetľovala konkrétne fungovanie mechanizmu zmeny cudzej meny, na ktorý sa odvoláva dotknutá podmienka, ako aj vzťah medzi týmto mechanizmom a mechanizmom stanoveným ostatnými podmienkami týkajúcimi sa poskytnutia úveru, aby bol tento spotrebiteľ schopný na základe jasných a zrozumiteľných kritérií posúdiť hospodárske dôsledky, ktoré z toho pre neho vyplývajú.

               3.

               Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, ako je tá vo veci samej, v ktorej zmluva uzavretá medzi podnikateľom a spotrebiteľom nemôže ďalej existovať po odstránení nekalej zmluvnej podmienky, toto ustanovenie nebráni vnútroštátnej právnej norme umožňujúcej vnútroštátnemu súdu napraviť neplatnosť tejto podmienky jej nahradením ustanovením vnútroštátneho práva dispozitívnej povahy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013.


title: Vec T-226/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. septembra 2006 – CAS Succhi di Frutta SpA/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Postup verejného obstarávania — Platba v naturáliách — Škoda utrpená na dotknutom trhu platbou v naturáliách — Príčinná súvislosť )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/29

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2006 – CAS Succhi di Frutta SpA/Komisia
   (Vec T-226/01) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Postup verejného obstarávania - Platba v naturáliách - Škoda utrpená na dotknutom trhu platbou v naturáliách - Príčinná súvislosť“)
   (2006/C 281/47)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: CAS Succhi di Frutta SpA (Castagnaro, Taliansko) (v zastúpení: G. Roberti, F. Schiaudone a A. Franchi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu údajnej škody spôsobenej rozhodnutiami Komisie K(96) 1916 z 22. júla 1996 a K(96) 2208 zo 6. septembra 1996 prijatými v rámci nariadenia Komisie (ES) č. 228/96 zo 7. februára 1996 o dodaní ovocného džúsu a džemu určených obyvateľstvu Arménska a Azerbajdžanu [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 30, s. 18)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 331, 24.11.2001.


title: Vec F-78/15: Žaloba podaná 18. mája 2015 – ZZ a i/EIB

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/56

         Žaloba podaná 18. mája 2015 – ZZ a i/EIB
   (Vec F-78/15)
   (2015/C 279/72)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Žalovaná: Európska investičná banka (EIB)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí obsiahnutých vo výplatných listinách za mesiac február 2015, ktoré stanovujú ročnú úpravu platov vo výške 1,2 % pre rok 2015 a zrušenie nasledujúcich výplatných listín, ako aj v prípade potreby zrušenie informačných oznámení, ktoré žalovaná adresovala žalobcom 6. a 10. februára 2015. Ďalej zaviazanie EIB na náhradu škody vrátane úrokov za údajne vzniknutú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcov

               —

               Vyhlásiť predmetnú žalobu za prípustnú a dôvodnú vrátane námietky protiprávnosti, ktorú obsahuje,

               —

               v dôsledku toho:

                           —

                           zrušiť rozhodnutie obsiahnuté vo výplatnej listine žalobcov za mesiac február 2015, rozhodnutie stanovujúce ročnú úpravu platov vo výške 1,2 % pre rok 2015, a teda zrušiť podobné rozhodnutia obsiahnuté v neskorších výplatných listinách a pokiaľ to bude potrebné, zrušiť dve informačné oznámenia, ktoré žalovaná adresovala žalobcom 6. februára 2015 a 10. februára 2015,

               —

               z tohto dôvodu zaviazať žalovanú:

                           —

                           na zaplatenie každému žalobcovi, ako náhradu majetkovej škody, i) doplatku platu vo výške zodpovedajúcej uplatneniu ročnej úpravy platov pre rok 2015, teda zvýšenie o 0,4 % za obdobie od 1. januára 2015 do 31. decembra 2015; ii) doplatku platu zodpovedajúceho dôsledkom uplatnenia ročnej úpravy vo výške 1,2 % pre rok 2015 pre sumy platov, ktoré budú vyplácané od januára 2016; iii) úrokov z omeškania zo splatných doplatkov platov až do úplného zaplatenia dlžných súm, výška úrokov z omeškania, ktorá sa má uplatniť, sa vypočíta na základe úrokovej sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie platnej počas predmetného obdobia, zvýšenej o tri percentuálne body, a iv) náhrady škody z dôvodu straty kúpnej sily, pričom celková majetková škoda je predbežne ohodnotená pre každého žalobcu na sumu vo výške 30  000 eur,

                           —

                           uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť každému žalobcovi 1  000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať EIB na náhradu trov konania.


title: Vec T-26/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Verborgh/Komisia ( Úradníci — Menovanie — Prehodnotenie zaradenia do platovej triedy — Článok 31 ods. 2 služobného poriadku )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Verborgh/Komisia
   (Vec T-26/04) (1)

   („Úradníci - Menovanie - Prehodnotenie zaradenia do platovej triedy - Článok 31 ods. 2 služobného poriadku“)
   (2006/C 108/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jacques Verborgh (Aalter, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst a É. De Schietere de Lophem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a S. Pilette, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 20. decembra 2002 o konečnom zaradení žalobcu do platovej triedy A7, stupeň 3, a pokiaľ je to potrebné, zrušenie rozhodnutia Komisie z 9. októbra 2003 o zamietnutí sťažnosti žalobcu, subsidiárne, predloženie určitých dokumentov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


20150731059617102015/C 270/402812015TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150526323322Vec T-281/15: Žaloba podaná 26. mája 2015 – Pirelli Tyre/ÚHVT (Pneumatiky pre kolesá vozidiel)
 ---documentbreak--- C2702015SK3220120150526SK0040322332Žaloba podaná 26. mája 2015 – Pirelli Tyre/ÚHVT (Pneumatiky pre kolesá vozidiel)
   (Vec T-281/15)2015/C 270/40Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pirelli Tyre SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: D. Caneva a G. Fucci, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva (Pneumatiky pre kolesá vozidiel) – dizajn Spoločenstva č. 4 700-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 11. februára 2015 vo veci R 1287/2014-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            vyhovel návrhu na uvedenie do predošlého stavu podaného spoločnosťou Pirelli Tyre SpA podľa článku 67 nariadenia ES č. 6/2002 o dizajnoch spoločenstva, a vyhlásil, že poplatok za predĺženie platnosti týkajúci sa druhého päťročného obdobia prevodom z bežného účtu č. 000069 na meno spoločnosti Bugnion SpA bol riadne uhradený a v dôsledku toho sú dotknuté práva k dizajnu aj naďalej platné,

            —

            uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 67 nariadenia ES č. 6/2002 o dizajnoch spoločenstva.


               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/1

         (2008/C 223/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008

      Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008

      Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008

      Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008

      Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008

      Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: vec C-329/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (vec C-329/08) (1)

   2009/C 113/57

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec T-396/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. júla 2010 — Freistaat Sachsen a Land Sachsen-Anhalt/Komisia ( „Štátna pomoc — Pomoc na vzdelávanie — Rozhodnutie, ktorým sa štátna pomoc vyhlasuje za sčasti zlučiteľnú a sčasti nezlučiteľnú so spoločným trhom — Nevyhnutnosť pomoci — Pozitívne vonkajšie účinky — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júla 2010 — Freistaat Sachsen a Land Sachsen-Anhalt/Komisia
   (Vec T-396/08) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc na vzdelávanie - Rozhodnutie, ktorým sa štátna pomoc vyhlasuje za sčasti zlučiteľnú a sčasti nezlučiteľnú so spoločným trhom - Nevyhnutnosť pomoci - Pozitívne vonkajšie účinky - Povinnosť odôvodnenia)
   2010/C 234/58
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Freistaat Sachsen (Nemecko) a Land Sachsen-Anhalt (Nemecko) (v zastúpení: T. Müller-Ibold a T. Graf, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. França, K. Gross a B. Martenczuk, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/878/ES z 2. júla 2008 týkajúce sa štátnej pomoci, ktorú chce Nemecko poskytnúť spoločnosti DHL (Ú. v. EÚ L 312, s. 31)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Freistaat Sachsen a Land Sachsen-Anhalt znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec C-273/08: Žaloba podaná 25. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/36

         Žaloba podaná 25. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-273/08)
   (2008/C 209/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neinformovalo Komisiu Európskych spoločenstiev, tak o svojich národných programoch znižovania emisií oxidu siričitého (SO2), oxidov dusíka (NOx), prchavých organických zlúčenín (POZ) a amoniaku (NH3), ako aj o vnútroštátnych emisných inventúrach SO2, NOx, POZ a NH3, ani o svojich ročných projekciách SO2, NOx, POZ a NH3 pre rok 2010, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú v zmysle článku 6 ods. 1, 2, a 3, článku 7 ods. 1 a 2 a článku 8 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (1),

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že Luxemburské veľkovojvodstvo neoznámilo v lehote uvedenej v smernici 2001/81/ES tri typy dokumentov týkajúcich sa stanovenia národných emisných stropov oxidu siričitého (SO2), oxidov dusíka (NOx), prchavých organických zlúčenín (POZ) a amoniaku (NH3).
   Po prvé žalovaný nesplnil svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 ods. 1, 2 a 3 smernice, a síce vypracovať národné programy postupného znižovania emisií uvedených znečisťujúcich látok.
   Po druhé a po tretie nedodržal v prípade tých istých znečisťujúcich látok ustanovenia článku 7 ods. 1 a 2, pokiaľ ide o pripravenie a každoročné zaktualizovanie národných emisných inventúr a národných projekcií na rok 2010.
   Nakoniec nesplnil svoje povinnosti informovať Komisiu o troch typoch dokumentov v lehote upravenej v článku 8 ods. 1 a 2 smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 309, s. 22; Mim. vyd. 15/006, s. 320.


title: Vec T-561/08: Žaloba podaná 15. decembra 2008 – Bactria a Gutknecht/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/37

         Žaloba podaná 15. decembra 2008 – Bactria a Gutknecht/Komisia
   (Vec T-561/08)
   (2009/C 55/67)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH (Kirchheimbolanden, Nemecko), Jürgen Gutknecht (Kirchheimbolanden, Nemecko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               nariadiť Európskemu spoločenstvu nahradiť škodu v predpokladanej výške 3 912 569 eur alebo v inej výške, ktorú preukážu žalobcovia v priebehu konania, alebo ktorú Súd prvého stupňa bude považovať za primeranú, a ktorá žalobcom vznikla ako dôsledok i) protiprávneho vydania článku 6 ods. 2 prvého nariadenia o posudzovaní v súvislosti s druhým nariadením o posudzovaní a nariadením Komisie č. 1451/2007; alebo subsidiárne ii) tým, že Komisia neprijala potrebné opatrenia na zabezpečenie zachovania ochrany údajov žalobcov podľa smernice o biocídnych výrobkov a na zabránenie parazitovaniu počas programu posudzovania,

               —

               subsidiárne nariadiť predbežné opatrenie, podľa ktorého je Európske spoločenstvo povinné nahradiť spôsobené straty a účastníci konania sú zaviazaní predložiť Súdu prvého stupňa v primeranej lehote od vydania tohto rozhodnutia údaje, pokiaľ ide o výšku náhrady, na ktorej sa dohodnú, alebo ak sa nedohodnú, sú zaviazaní predložiť Súdu prvého stupňa v rovnakej lehote svoje návrhy s podrobnými údajmi na ich podporu,

               —

               zaviazať Európske spoločenstvo zaplatiť žalobcom kompenzačný úrok vo výške úrokov z omeškania od vzniku škody,

               —

               uložiť Spoločenstvu povinnosť zaplatiť úroky z omeškania vo výške 8 % alebo v inej primeranej výške, ktorú určí Súd prvého stupňa, vypočítané zo sumy, ktorá má byť zaplatená od dátumu rozsudku Súdu prvého stupňa do skutočného zaplatenia a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sa svojou žalobou domáhajú podľa článku 235 ES náhrady škody, ktorá im údajne vznikla vydaním článku 6 ods. 2 nariadenia Komisie zo 7. septembra 2000 č. 1896/2000 (1) o prvej etape programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (2) v spojení s nariadeniami Komisie č. 2032/2003 (3) a č. 1451/2007 (4).
   Subsidiárne uplatňujú náhradu škody, ktorá im údajne vznikla tým, že Komisia nezaručila právo na ochranu údajov, ktoré prináleží prihlasovateľom podľa článku 12 smernice 98/8. Okrem toho tvrdia, že škoda, ktorú im spôsobila Komisia protiprávnym konaním, sa skladá z výrazného zníženia hodnoty podniku prvej žalobkyne a z ušlého zisku, ktorý by dosiahla predajom uvedených biocídnych výrobkov a v nich obsiahnutých účinných látok, ak by nedošlo ku konaniu Spoločenstva.
   Okrem škody, ktorá údajne vznikla druhému žalobcovi ako majiteľovi podielu, a tým ako majiteľovi podniku prvej žalobkyne, sa tvrdí, že druhý žalobca utrpel stratu živobytia. Napokon žalobcovia žiadajú zúročenie škody sadzbou úrokov z omeškania od vzniku uplatňovanej škody.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1896/2000 zo 7. septembra 2000 o prvej etape programu uvedeného v článku 16 (2) smernice 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady o biocídnych výrobkoch (Ú. v. EÚ L 307, s. 1; Mim. vyd. 03/030, s. 266).

      (2)  Smernica 98/8/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123, s. 1; Mim. vyd. 03/023, s. 3).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2032/2003 zo 4. novembra 2003 o druhej fáze 10-ročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych prípravkov na trh a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1896/2000 (Ú. v. EÚ L 307, s. 1; Mim. vyd. 03/041, s. 92).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1451/2007 zo 4. decembra 2007 o druhej fáze desaťročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. EÚ L 325, s. 3).


title: Vec C-317/15: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 15. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb kapitálu — Článok 64 ZFEÚ — Pohyb kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín zahrňujúci poskytovanie finančných služieb — Finančné aktíva na švajčiarskom bankovom účte — Rozhodnutie o dodatočnom vymáhaní — Lehota na dodatočné vymáhanie — Predĺženie lehoty na dodatočné vymáhanie v prípade majetku nachádzajúceho sa mimo členského štátu miesta bydliska)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/6

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 15. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-317/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb kapitálu - Článok 64 ZFEÚ - Pohyb kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín zahrňujúci poskytovanie finančných služieb - Finančné aktíva na švajčiarskom bankovom účte - Rozhodnutie o dodatočnom vymáhaní - Lehota na dodatočné vymáhanie - Predĺženie lehoty na dodatočné vymáhanie v prípade majetku nachádzajúceho sa mimo členského štátu miesta bydliska))
   (2017/C 112/09)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 64 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá stanovuje obmedzenie pohybu kapitálu uvedeného v tomto ustanovení, akým je predĺžená lehota na dodatočné vymáhanie vo veci samej, aj keď toto obmedzenie možno uplatniť tiež v prípadoch nesúvisiacich s priamymi investíciami, usadením sa, poskytovaním finančných služieb alebo so vstupom cenných papierov na kapitálové trhy.

               2.

               Otvorenie účtu cenných papierov rezidentom členského štátu v bankovej inštitúcii mimo Európskej únie, o aké ide vo veci samej, spadá pod pojem pohyb kapitálu, ktorý zahŕňa poskytovanie finančných služieb v zmysle článku 64 ods. 1 ZFEÚ.

               3.

               Možnosť uplatniť obmedzenia pohybu kapitálu zahŕňajúceho poskytovanie finančných služieb, ktorú členským štátom priznáva článok 64 ods. 1 ZFEÚ, platí aj pre tie obmedzenia, ktoré tak, ako predĺžená lehota na dodatočné vymáhanie vo veci samej, sa netýkajú poskytovateľa služieb a ani podmienok a spôsobu poskytovania služieb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. októbra 2005  vo veci C-200/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Heidelberg proti ISt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH (Šiesta smernica o DPH — Osobitný režim týkajúci sa cestovných kancelárií a organizátorov turistických zájazdov — Článok 26 ods. 1 — Pôsobnosť — Balík služieb obsahujúci dopravu do štátu určenia a/alebo pobyt v tomto štáte, ako aj vyučovanie jazykov — Hlavné plnenie a vedľajšie plnenia — Pojem — Smernica 90/314/EHS o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb)

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 13. októbra 2005
   vo veci C-200/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Heidelberg proti ISt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Osobitný režim týkajúci sa cestovných kancelárií a organizátorov turistických zájazdov - Článok 26 ods. 1 - Pôsobnosť - Balík služieb obsahujúci dopravu do štátu určenia a/alebo pobyt v tomto štáte, ako aj vyučovanie jazykov - Hlavné plnenie a vedľajšie plnenia - Pojem - Smernica 90/314/EHS o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb)
   (2005/C 296/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-200/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 18. marca 2004 a doručený Súdnemu dvoru 5. mája 2004, ktorý súvisí s konaním: Finanzamt Heidelberg a ISt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Schintgen, R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis (spravodajca), generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M. M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 13. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 26 šiestej smernice 77/388/EHS Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa musí vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na hospodársky subjekt, ktorý ponúka služby, akými sú programy „High-School“ a „College“, ktoré spočívajú v organizovaní jazykových ciest a štúdia v zahraničí a ktorý ako protihodnotu zaplatenia balíka služieb poskytuje vo svojom vlastnom mene svojim zákazníkom pobyt v zahraničí od troch do desiatich mesiacov a s týmto cieľom využíva plnenia, ktoré majú charakter služieb od iných platiteľov DPH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004.


title: Vec C-54/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Venezia – Taliansko) – Vinyls Italia SpA, v konkurze/Mediterranea di Navigazione SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Konkurzné konania — Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Články 4 a 13 — Právne úkony poškodzujúce všetkých veriteľov — Okolnosti, za ktorých možno odporovať dotknutému úkonu — Úkon podliehajúci právu iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom sa konanie začalo — Úkon, ktorému na základe tohto práva nemožno odporovať — Nariadenie (ES) č. 593/2008 — Článok 3 ods. 3 — Právo, ktoré si zvolili zmluvné strany — Lokalizácia všetkých prvkov dotknutej situácie v členskom štáte, v ktorom sa konanie začalo — Vplyv)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/8

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Venezia – Taliansko) – Vinyls Italia SpA, v konkurze/Mediterranea di Navigazione SpA
   (Vec C-54/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Konkurzné konania - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Články 4 a 13 - Právne úkony poškodzujúce všetkých veriteľov - Okolnosti, za ktorých možno odporovať dotknutému úkonu - Úkon podliehajúci právu iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom sa konanie začalo - Úkon, ktorému na základe tohto práva nemožno odporovať - Nariadenie (ES) č. 593/2008 - Článok 3 ods. 3 - Právo, ktoré si zvolili zmluvné strany - Lokalizácia všetkých prvkov dotknutej situácie v členskom štáte, v ktorom sa konanie začalo - Vplyv))
   (2017/C 249/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vinyls Italia SpA, v konkurze

      Žalovaná: Mediterranea di Navigazione SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 13 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že forma a lehota, v ktorých má osoba, ktorá mala úžitok z úkonu poškodzujúceho všetkých veriteľov, vzniesť námietku v zmysle tohto článku proti odporovacej žalobe namierenej proti tomuto úkonu podľa ustanovení lex fori concursus, ako aj otázka, či tento článok môže uplatniť aj príslušný súd ex offo prípadne po uplynutí lehoty, ktorá bola dotknutému účastníkovi konania stanovená, spadajú do pôsobnosti procesného práva členského štátu, na ktorého území sa o spore rozhoduje. Toto právo však nesmie byť nepriaznivejšie než právo, ktoré sa vzťahuje na obdobné situácie podliehajúce vnútroštátnemu právu (zásada ekvivalencie), a nesmie znemožniť alebo nadmerne sťažiť výkon práv, ktoré priznáva právo Únie (zásada efektivity), čo musí posúdiť vnútroštátny súd.

               2.

               Článok 13 nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že účastník konania, ktorý nesie dôkazné bremeno, musí preukázať, že ak lex causae dovoľuje napadnúť úkon, ktorý sa považuje za poškodzujúci, podmienky, ktoré sa požadujú na to, aby sa žalobe proti tomuto úkonu mohlo vyhovieť, a ktoré sa líšia od podmienok stanovených v lex fori concursus, nie sú v konkrétnom prípade splnené.

               3.

               Na článok 13 nariadenia č. 1346/2000 sa možno účinne odvolať, ak zmluvné strany, ktoré majú sídlo v rovnakom členskom štáte, na ktorého území sa nachádzajú aj všetky ostatné relevantné prvky dotknutej situácie, označili ako právo uplatniteľné na túto zmluvu právo iného členského štátu, a to pod podmienkou, že si toto právo nezvolili podvodne alebo zneužívajúcim spôsobom, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 2.5.2016.


title: Vec F-6/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 23. marca 2015 – Borghans/Komisia (Verejná služba — Odmena — Pozostalostný dôchodok — Článok 27 prvý pododsek prílohy VIII služobného poriadku — Rozvedený manžel alebo manželka zosnulého úradníka — Existencia výživného k dátumu úmrtia úradníka — Článok 42 prílohy VIII služobného poriadku — Lehota na podanie žiadosti o stanovenie nárokov na dôchodok)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 23. marca 2015 – Borghans/Komisia
   (Vec F-6/14) (1)

   ((Verejná služba - Odmena - Pozostalostný dôchodok - Článok 27 prvý pododsek prílohy VIII služobného poriadku - Rozvedený manžel alebo manželka zosnulého úradníka - Existencia výživného k dátumu úmrtia úradníka - Článok 42 prílohy VIII služobného poriadku - Lehota na podanie žiadosti o stanovenie nárokov na dôchodok))
   (2015/C 155/60)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Julia Borghans (Auderghem, Belgicko) (v zastúpení: F. Van der Schueren a C. Lefèvre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a A.-C. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí priznania pozostalostného dôchodku žalobkyni po úmrtí jej bývalého manžela

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 3. júna 2013, ktorým Európska komisia zamietla priznanie pozostalostného dôchodku pani Borghans, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila pani Borghans.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014, s. 28.


title: Vec C-394/14: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 14. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Sandy Siewert a i./Condor Flugdienst GmbH (Prejudiciálne konanie – Rokovací poriadok – Článok 99 – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Veľké meškanie letu – Právo cestujúcich na náhradu škody – Podmienky oslobodenia leteckého dopravcu od jeho povinnosti poskytnúť náhradu – Pojem „mimoriadne okolnosti“ – Lietadlo poškodené mobilnými schodíkmi na nastupovanie pri predchádzajúcom lete)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/15

      Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 14. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Sandy Siewert a i./Condor Flugdienst GmbH
      (Vec C-394/14) (1)

      (Prejudiciálne konanie - Rokovací poriadok - Článok 99 - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Veľké meškanie letu - Právo cestujúcich na náhradu škody - Podmienky oslobodenia leteckého dopravcu od jeho povinnosti poskytnúť náhradu - Pojem „mimoriadne okolnosti“ - Lietadlo poškodené mobilnými schodíkmi na nastupovanie pri predchádzajúcom lete)
      (2015/C 016/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Sandy Siewert, Emma Siewert, Nele Siewert

         Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

         Výrok

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 sa má vykladať v tom zmysle, že udalosť ako je tá dotknutá vo veci samej, ktorou je náraz letiskových mobilných schodíkov na nastupovanie do lietadla, nemožno považovať za „mimoriadnu okolnosť“ oslobodzujúcu leteckého dopravcu od povinnosti poskytnúť cestujúcim náhradu v prípade veľkého meškania letu prevádzkovaného týmto lietadlom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


20150731040616982015/C 270/412822015TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150526333311Vec T-282/15: Žaloba podaná 26. mája 2015 – Pirelli Tyre/ÚHVT (Vzorky pneumatík)
 ---documentbreak--- C2702015SK3310120150526SK0041331331Žaloba podaná 26. mája 2015 – Pirelli Tyre/ÚHVT (Vzorky pneumatík)
   (Vec T-282/15)2015/C 270/41Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pirelli Tyre SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: D. Caneva a G. Fucci, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva (Vzorky pneumatík) – dizajn Spoločenstva č. 4700-0002.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 11. februára 2015 vo veci R 1288/2014-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            vyhovel návrhu na uvedenie do predošlého stavu podaného spoločnosťou Pirelli Tyre SpA podľa článku 67 nariadenia ES č. 6/2002 o dizajnoch spoločenstva, a vyhlásil, že poplatok za predĺženie platnosti týkajúci sa druhého päťročného obdobia prevodom z bežného účtu č. 000069 na meno spoločnosti Bugnion SpA bol riadne uhradený a v dôsledku toho sú dotknuté práva k dizajnu aj naďalej platné,

            —

            uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 67 nariadenia ES č. 6/2002 o dizajnoch spoločenstva.


title: Vec C-575/08: Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/39

         Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-575/08)
   (2009/C 44/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Peere a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/56/ES z 26. októbra 2005 o cezhraničných zlúčeniach alebo splynutiach kapitálových spoločností (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/56/ES uplynula 14. decembra 2007. Žalovaný pritom k dátumu podania tejto žaloby ešte neprijal všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice do vnútroštátneho práva, resp. o nich neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 310, s. 1.


title: Vec C-325/06 P: Odvolanie podané 25. júla 2006 : Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z  10. mája 2006 vo veci T-279/03, Galileo International Technology LLC a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/28

         Odvolanie podané 25. júla 2006: Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z 10. mája 2006 vo veci T-279/03, Galileo International Technology LLC a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-325/06 P)
   (2006/C 224/53)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) (v zastúpení: J.-N. Louis a C. Delcorde, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľov

               —

               vyhlásiť a rozhodnúť, že
               rozsudok Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z 10. mája 2006 vo veci T-279/03, Galileo a i./Komisia Európskych spoločenstiev, sa zrušuje v celom rozsahu,

               —

               vyhlásiť nové rozhodnutie, pričom odvolatelia navrhujú:

                           I.

                                       a)

                                       zakázať Komisii akékoľvek používanie pojmu Galileo v súvislosti s projektom systému satelitnej rádiovej navigácie, a nariadiť, aby prestala podnecovať, či už priamo alebo nepriamo, akékoľvek tretie osoby k používaniu tohto pojmu v rámci rovnakého projektu, a napokon jej zakázať akokoľvek sa podieľať na používaní tohto pojmu tretími osobami;

                                       b)

                                       zaviazať Komisiu, aby odvolateľom konajúcim spoločne a nerozdielne zaplatila ako náhradu za spôsobenú materiálnu škodu sumu vo výške 50 mil. eur.

                           II.

                           Subsidiárne v prípade,
                           že Komisia bude aj naďalej pokračovať v používaní pojmu Galileo, zaviazať ju, aby odvolateľom zaplatila sumu vo výške 240 mil. eur.

                           III.

                           Zaviazať Komisiu, aby odvolateľom zaplatila odo dňa podania tohto odvolania úroky z omeškania, stanovené na základe diskontnej sadzby ECB navýšenej o dva percentuálne body odo dňa zaslania výzvy z 30. apríla 2001.

                           IV.

                           Zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom odvolaní sa odvolatelia odvolávajú na nesprávne posúdenie, ktorého sa Súd prvého stupňa dopustil tým, že z ponuky tovarov alebo služieb na trhu majiteľa ochrannej známky urobil podmienku na uznanie zásahu do práv tohto majiteľa v zmysle článku 9 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (1) a článku 5 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (2).
   Ďalej napádajú zužujúci výklad pojmu „používanie v obchodnom styku“, keďže tento pojem by sa nevyhnutne vzťahoval na činnosť obchodnej povahy. Podľa odvolateľov sú v rozsudku Súdu prvého stupňa nezrovnalosti v niekoľkých bodoch, najmä pokiaľ ide o obchodný alebo neobchodný účel projektu „Galileo“ a určitú alebo predpokladateľnú povahu škody.
   Odvolatelia Súdu prvého stupňa takisto vytýkajú, že opomenul dostatočným spôsobom rozhodnúť o ich tvrdeniach založených na zásahu do ich firiem a do ich obchodných mien, a že nezohľadnil, že článok 8 Parížskeho dohovoru na ochranu priemyselného vlastníctva z 20. marca 1883, naposledy revidovaného v Štokholme 14. júla 1967 a zmeneného a doplneného 28. septembra 1979 (3), predstavuje záväzný minimálny základ.
   Napokon odvolatelia Súdu prvého stupňa vytýkajú, že neprihliadol na pravidlá uplatniteľné na zodpovednosť Komisie za konanie v súlade s právom. Podľa odvolateľov je totiž právo ochranných známok právom na privlastnenie, a nie právom na vytvorenie.

      (1)  Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

      (2)  Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.

      (3)  Zbierka zmlúv Organizácie spojených národov, zväzok 828, č. 11847, s. 108.


title: Vec C-211/07: Žaloba podaná 20. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/11

         Žaloba podaná 20. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-211/07)
   (2007/C 155/21)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írska republika si tým, že ponechala v platnosti články 5.2 a 5.3 Motor Insurance Agreement (dohody o poistení motorových vozidiel) z 31. mája 2004 a najmä tým, že i) vylúčila náhradu škody pre používateľov vozidiel, ak všetky dotknuté vozidlá boli nepoistené, a tým, že ii) obmedzila právo na náhradu škody vo vzťahu k osobám v nepoistenom vozidle, ktoré nespôsobilo vecnú škodu alebo škodu na zdraví, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, a najmä jej článku 1 ods. 4 tretieho pododseku,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 5.3 dohody medzi ministrom dopravy a Motor Insurers' Bureau of Ireland (írska kancelária poisťovateľov) z 31. mája 2004 (ďalej len „dohoda“) stanovuje vylúčenie náhrady škody pre všetkých vodičov nepoistených vozidiel, bez ohľadu na zavinenie nehody, a ide teda nad rámec povoleného rozsahu výnimky stanovenej v treťom pododseku článku 1 ods. 4 smernice.
   Pokiaľ ide o situáciu osôb cestujúcich v nepoistených vozidlách, článok 5.2 dohody stanovuje všeobecné vylúčenie náhrady škody vo všetkých prípadoch, keď poškodená osoba „vedela alebo mohla vedieť o absencii schváleného poistenia alebo poistky“. So všetkými osobami cestujúcimi v nepoistenom vozidle sa teda zaobchádza rovnako bez ohľadu na to, či cestovali vo vozidle, ktoré zapríčinilo vecnú škodu alebo škodu na zdraví alebo nie. To zjavne odporuje zneniu tretieho pododseku článku 1 ods. 4 smernice, ktorý výslovne rozlišuje medzi týmito dvomi situáciami a obmedzuje výnimku z náhrady škody na vzťah k osobám (vrátane vodiča) vo vozidle, ktoré zapríčinilo vecnú škodu alebo škodu na zdraví.


title: Vec T-341/15: Žaloba podaná 27. júna 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/ÚHVT (Vzhľad benzínovej stanice)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/47

         Žaloba podaná 27. júna 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/ÚHVT (Vzhľad benzínovej stanice)
   (Vec T-341/15)
   (2015/C 279/59)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Poľsko) (v zastúpení: M. Siciarek, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva (vzhľad benzínovej stanice) – prihláška č. 12 411 138.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 2. apríla 2015 vo veci R 2248/2014-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré žalobcovi vznikli v konaní pred odvolacím senátom ÚHVT.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), článku 7 ods. 2, ako aj článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-494/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgicko) – Európska únia/Axa Belgium SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Úradníci — Služobný poriadok úradníkov — Články 73, 78 a 85a — Dopravná nehoda — Vnútroštátne právo zavádzajúce režim objektívnej zodpovednosti — Prechod práv na Európsku úniu — Pojem „tretia zodpovedná osoba“ — Autonómny pojem práva Únie — Pojem vzťahujúci sa na akúkoľvek osobu, ktorá má podľa vnútroštátneho práva povinnosť nahradiť škodu spôsobenú obeti alebo jej oprávneným nástupcom — Dávky, ktoré s konečnou platnosťou nezaťažujú Úniu)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgicko) – Európska únia/Axa Belgium SA
   (Vec C-494/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Úradníci - Služobný poriadok úradníkov - Články 73, 78 a 85a - Dopravná nehoda - Vnútroštátne právo zavádzajúce režim objektívnej zodpovednosti - Prechod práv na Európsku úniu - Pojem „tretia zodpovedná osoba“ - Autonómny pojem práva Únie - Pojem vzťahujúci sa na akúkoľvek osobu, ktorá má podľa vnútroštátneho práva povinnosť nahradiť škodu spôsobenú obeti alebo jej oprávneným nástupcom - Dávky, ktoré s konečnou platnosťou nezaťažujú Úniu))
   (2015/C 406/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Európska únia

      Žalovaná: Axa Belgium SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „tretia zodpovedná osoba“ uvedený v článku 85a ods. 1 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev zavedeného nariadením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968, ktorým sa ustanovuje Služobný poriadok a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a osobitné pravidlá, ktoré sa dočasne uplatňujú na úradníkov Komisie, zmeneným a doplneným nariadením Rady (ES, ESUO, Euratom) č. 781/98 zo 7. apríla 1998, sa má v rámci právneho poriadku Únie vykladať autonómne a jednotne.

               2.

               Pojem „tretia zodpovedná osoba“ uvedený v článku 85a ods. 1 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev zavedeného nariadením č. 259/68, zmeneným a doplneným nariadením č. 781/98, sa vzťahuje na všetky osoby, vrátane poistiteľov, povinné podľa vnútroštátneho práva nahradiť škodu spôsobenú obeti alebo jej oprávneným nástupcom.

               3.

               Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev zavedený nariadením č. 259/68, zmeneným a doplneným nariadením č. 781/98, nemožno vykladať v tom zmysle, že v rámci priamej žaloby podľa článku 85a ods. 4 tohto služobného poriadku dávky, ktoré Únia povinne poskytuje jednak podľa článku 73 uvedeného služobného poriadku vzťahujúceho sa na poistenie rizík choroby a úrazu a jednak podľa článku 78 tohto služobného poriadku vzťahujúceho sa na vyplácanie invalidného dôchodku, musí v konečnom dôsledku znášať Únia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec T-693/15: Žaloba podaná 27. novembra 2015 – Clover Canyon/ÚHVT – Kaipa Sportswear (CLOVER CANYON)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/68

         Žaloba podaná 27. novembra 2015 – Clover Canyon/ÚHVT – Kaipa Sportswear (CLOVER CANYON)
   (Vec T-693/15)
   (2016/C 038/92)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Clover Canyon, Inc. (Los Angeles, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Schmitz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kaipa Sportswear GmbH (Heilbronn, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu, obsahujúci slovný prvok „CLOVER CANYON“ – prihláška č. 1 120 485.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. augusta 2015 vo veci R 3018/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom
               alebo

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred týmto senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-352/09: Žaloba podaná 14. septembra 2009 — Novácke chemické závody/Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/77

         Žaloba podaná 14. septembra 2009 — Novácke chemické závody/Komisia
   (Vec T-352/09)
   2009/C 267/138
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Novácke chemické závody, a. s. (Nováky, Slovenská republika) (v zastúpení: A. Černejová, advokátka)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobcu a následne zrušiť pokutu, ktorá bola žalobcovi uložená, alebo

               —

               subsidiárne zrušiť pokutu, ktorá bola žalobcovi uložená v článku 2 rozhodnutia, alebo prípadne podstatne znížiť pokutu uloženú žalobcovi a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobou žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie z 22. júla 2009 (vec č. COMP/F/39.396 — vápnikové a horčíkové reagencie pre oceliarsky a plynárenský priemysel), v ktorom Komisia uznala žalobcu spolu s inými podnikmi zodpovedným za porušenie článku 81 ES a článku 53 EHP, a to prostredníctvom rozdelenia trhu, kvót, rozdelenia zákazníkov, stanovenia cien a výmeny citlivých obchodných informácií medzi dodávateľmi karbidu vápnika a horčíkových granulátov. Subsidiárne žalobca žiada zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá mu bola uložená podľa článku 31 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003.
   Žaloba sa zakladá na týchto žalobných dôvodoch:

               Po prvé, žalobca uvádza, že Komisia porušila zásadu proporcionality a rovnosti zaobchádzania, ktoré sú všeobecnými zásadami práva Spoločenstva, tým, že žalobcovi uložila mimoriadne vysokú a neprimeranú pokutu.

               Po druhé, žalobca uvádza, že Komisia sa nezaoberala žalobcovou schopnosťou uhradiť pokutu a nebezpečenstvom, že pokuta môže viesť ku konkurznému konaniu proti žalobcovi. Žalobca poukazuje najmä na to, že Komisia nedodržala základné procesné povinnosti tým, že riadne nepreskúmala žalobcom predložené dôkazy poukazujúce na hroziace nebezpečenstvo konkurzného konania v prípade, ak Komisia uloží žalobcovi pokutu. Z tohto dôvodu je uvedené, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nezobrala do úvahy vyššie uvedené nebezpečenstvo a neuplatnila na žalobcu paragraf 35 usmernení.

               Po tretie, žalobca tvrdí, že priamym dôsledkom uloženia pokuty bude konkurzné konanie vedené proti žalobcovi, ako aj jeho odstránenie ako konkurenta na relevantnom trhu. Podľa žalobcu Komisia porušila článok 3 ods. 1 písm. g) ES tým, že narušila alebo obmedzila hospodársku súťaž na relevantnom trhu.


title: Vec C-427/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) 28. októbra 2009 — Generics (UK) Ltd/Synaptech Inc

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) 28. októbra 2009 — Generics (UK) Ltd/Synaptech Inc
   (Vec C-427/09)
   2010/C 11/29
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Generics (UK) Ltd

      Odporkyňa: Synaptech Inc

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Rozumie sa na účely článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1768/92 (1)„prvým povolením na uvedenie výrobku na trh v Spoločenstve“ prvé povolenie na uvedenie výrobku na trh v Spoločenstve, ktoré bolo udelené v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS (2) (teraz nahradenou smernicou 2001/83/ES (3)), alebo postačí akékoľvek povolenie umožňujúce uviesť výrobok na trh v Spoločenstve alebo EHP?

               2.

               Ak muselo byť na účely článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1768/92 udelené „povolenie na uvedenie výrobku na trh v Spoločenstve“ v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS (teraz nahradenou smernicou 2001/83/ES), má sa na tieto účely povolenie vydané v roku 1963 v Rakúsku, v súlade s vtedy účinnou vnútroštátnou právnou úpravou (nevyhovujúcou podmienkam stanoveným smernicou Rady 65/65/EHS), ktorá nebola nikdy zmenená a doplnená s cieľom dosiahnuť súlad so smernicou Rady 65/65/EHS, a ktoré bolo zrušené v roku 2001, považovať za povolenie vydané v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá (Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 13/011, s. 200).

      (2)  Smernica Rady 65/65/EHS z 26. januára 1965 o aproximácii ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení týkajúcich sa humánnych liekov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 22, s. 369).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec C-379/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súd prvého stupňa v Retimne (Grécko) 8. augusta 2007 – Charikleia Giannoudi/Dimos Geropotamou

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súd prvého stupňa v Retimne (Grécko) 8. augusta 2007 – Charikleia Giannoudi/Dimos Geropotamou
   (Vec C-379/07)
   (2007/C 269/48)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Súd prvého stupňa v Retimne
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Charikleia Giannoudi

      Žalovaný: Dimos Geropotamou
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa doložka 5 a doložka 8 body 1 a 3 rámcovej dohody ETUC, UNICE a CEEP o práci na dobu určitú, ktorá je súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nepovoľuje prijatie opatrení zo strany členského štátu (v rámci výkonu tejto rámcovej dohody):

                           a)

                           ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, a

                           b)

                           ak opatreniami prijatými pri výkone rámcovej dohody bude vo vnútroštátnom právnom poriadku znížená všeobecná úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, ktorý je prejednávaný vo veci samej, zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody:

                           a)

                           ak bolo prijaté po uplynutí lehoty stanovenej pre prebratie smernice 1999/70/ES, ale do rámca jeho pôsobnosti rationae temporis spadajú iba pracovné zmluvy a pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré boli platné do dňa nadobudnutia jej účinnosti, alebo ktorých platnosť skončila do určitého obdobia od nadobudnutia účinnosti smernice, ale po uplynutí lehoty stanovenej pre jej prebratie, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nemajú rámec pôsobnosti časovo obmedzený a zahŕňajú všetky pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli uzatvorené, platné alebo ktorých platnosť skončila v dobe, kedy nadobudla účinnosť smernica 1999/70/ES a v období po uplynutí lehoty pre jej prebratie;

                           b)

                           ak do rámca pôsobnosti tohto zákonného opatrenia, prijatého v rámci výkonu rámcovej dohody, spadajú iba pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré sú na účely uvedeného opatrenia považované za opakovane uzatvorené, ak sa kumulatívne vyžaduje, aby

                                       1.

                                       jednotlivé zmluvy boli uzatvorené s časovým odstupom dlhším ako 3 mesiace, a okrem toho

                                       2.

                                       aby celková doba opätovne uzatvorených pracovných zmlúv bola aspoň 24 mesiacov ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto opatrenia, nezávisle od počtu opätovne uzatvorených zmlúv, alebo ak celková dĺžka zamestnania na základe týchto zmlúv bola aspoň 18 mesiacov počas obdobia 24 mesiacov od pôvodnej zmluvy v prípade, že okrem pôvodnej zmluvy boli opakovane uzatvorené aspoň tri pracovné zmluvy, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nestanovujú tieto podmienky a zahŕňajú naopak všetky (opakovane uzatvorené) pracovné zmluvy na dobu určitú, nezávisle od minimálnej dĺžky zamestnania a minimálneho počtu opakovane uzatvorených zmlúv;

                           c)

                           ak predmetné zákonné opatrenie v rámci výkonu rámcovej dohody stanovuje ako právny následok ochrany pracovníkov na dobu určitú a ako prevenciu pred zneužitím v zmysle rámcovej dohody o zmluve na dobu určitú, definíciu pracovnej zmluvy uzavretej na dobu určitú za zmluvu na dobu neurčitú (ex nunc), zatiaľ čo už existujúce zákonné opatrenia stanovujú definíciu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú s účinkom od okamihu ich prvotného uzatvorenia (ex tunc)?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany, poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody, prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 7 prezidentského dekrétu č. 164/2004, o ktorom sa diskutuje vo veci samej, ak stanovuje ako jediný prostriedok ochrany pracovníkov na dobu určitú pred nezákonným konaním povinnosť zamestnávateľa vyplatiť odmenu a odstupné pri prepustení v prípade zamestnania nezákonne založeného opakovaným uzatvorením zmlúv na dobu určitú, pri zohľadnení skutočnosti, že

                           a)

                           povinnosť vyplatiť odmenu a odstupné je stanovená vnútroštátnym právom pre každý pracovnoprávny vzťah a nie je osobitne zameraná na zabránenie zneužitiu v zmysle rámcovej dohody, a

                           b)

                           uplatnenie už existujúcich rovnocenných zákonných opatrení má za právny následok definíciu opakovane uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú za pracovné zmluvy na dobu neurčitú?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, nesmie vnútroštátny súd pri výklade svojho vnútroštátneho práva v súlade so smernicou 1999/70/ES uplatniť ustanovenia zákonného opatrenia, prijatého pre vykonanie rámcovej dohody, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou a ktoré znižujú všeobecnú úroveň ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku akými sú články 7 a 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, a má namiesto nich uplatniť vnútroštátne zákonné opatrenia, existujúce pred nadobudnutím účinnosti smernice, akými sú ustanovenia článku 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920?

               5.

               V prípade, že by vnútroštátny súd v konaní, ktoré sa týka práce na dobu určitú, považoval hneď od začiatku za uplatniteľné ustanovenie (v danej veci článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920), ktoré predstavuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí súčasť smernice 1999/70/ES, a na základe tohto ustanovenia by rozhodol, že tvrdenie, podľa ktorého opakované uzatvorenie pracovných zmlúv na dobu určitú chýbal objektívny dôvodu spojený s povahou, typom alebo charakteristikami vykonávanej činnosti, má za následok vyhlásenie, že takéto zmluvy sú zmluvami na dobu neurčitú: potom

                           a)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého objektívnym dôvodom uzavretia pracovných zmlúv na dobu určitú je v každom prípade skutočnosť, že ako právny základ ich uzatvorenia bol použitý právny predpis o prijatí do zamestnania na základe pracovných zmlúv na dobu určitú pre pokrytie potrieb sezónnych, občasných, nečakaných, mimoriadnych, aj keď v skutočnosti sú pokryté potreby „trvalé a dlhodobé“;

                           b)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú vo verejnom sektore na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, sa má vykladať v tom zmysle, že vo verejnom sektore je absolútne a v každom prípade zakázaná zmena zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu dohodnutého na dobu určitú na zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú, aj keď boli zneužívajúco uzatvorené na dobu určitú, to znamená, že v skutočnosti pokrývali potreby trvalé a dlhodobé, a vnútroštátny súd nemal možnosť vyhlásiť skutočnú povahu sporného pracovnoprávneho vzťahu a opraviť definíciu zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú; alebo má byť tento zákaz obmedzený iba na pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli skutočne uzatvorené pre pokrytie potrieb dočasných, nečakaných, mimoriadnych, naliehavých alebo podobných, a nie aj na prípad, kedy boli v skutočnosti uzatvorené pre pokrytie potrieb „trvalých a dlhodobých“?


title: Vec T-262/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. októbra 2014 – Skysoft Computersysteme/ÚHVT – British Sky Broadcasting Group a Sky IP International (SKYSOFT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SKYSOFT — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SKY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. októbra 2014 – Skysoft Computersysteme/ÚHVT – British Sky Broadcasting Group a Sky IP International (SKYSOFT)
   (Vec T-262/13) (1)

   ((Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SKYSOFT - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SKY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009))
   2014/C 421/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Nemecko) (v zastúpení: P. Ehrlinger a T. Hagen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené kráľovstvo) a Sky IP International Ltd (Isleworth) (v zastúpení: J. Barry, S. Wright, solicitors, a P. Roberts, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. marca 2013 (vec R 2503/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi na jednej strane British Sky Broadcasting Group plc a Sky IP International Ltd, a na druhej strane Skysoft Computersysteme GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Skysoft Computersysteme GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-129/15: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad – Bulharsko) – H. M./Agencija za daržavna finansova inspekcija (ADFI) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejná zákazka na dodávku tovaru — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 9 — Pojem „verejnoprávny subjekt“ — Nemocničné zariadenie zriadené s cieľom dosahovať zisk, ktorého kapitál je v celom rozsahu súkromný — Viac ako 50 % alebo 30 % príjmov pochádzajúcich z úhrad zo systému verejného zdravotného poistenia ako protiplnenie za poskytnutie zdravotných úkonov — Článok 7 písm. b) — Odhadovaná hodnota zákazky — Nedosiahnutá hranica — Určitý cezhraničný záujem — Nedostatok informácií — Článok 53 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavná neprípustnosť)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/10

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad – Bulharsko) – H. M./Agencija za daržavna finansova inspekcija (ADFI)
   (Vec C-129/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejná zákazka na dodávku tovaru - Smernica 2004/18/ES - Článok 1 ods. 9 - Pojem „verejnoprávny subjekt“ - Nemocničné zariadenie zriadené s cieľom dosahovať zisk, ktorého kapitál je v celom rozsahu súkromný - Viac ako 50 % alebo 30 % príjmov pochádzajúcich z úhrad zo systému verejného zdravotného poistenia ako protiplnenie za poskytnutie zdravotných úkonov - Článok 7 písm. b) - Odhadovaná hodnota zákazky - Nedosiahnutá hranica - Určitý cezhraničný záujem - Nedostatok informácií - Článok 53 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavná neprípustnosť))
   (2016/C 343/13)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofia-grad

      Účastníci konania

      Žalobca: H. M.

      Žalovaný: Agencija za daržavna finansova inspekcija (ADFI)

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (správny súd mesta Sofia, Bulharsko) rozhodnutím zo 4. marca 2015, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec T-74/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. mája 2011 — Flaco-Geräte/ÚHVT — Delgado Sánchez (FLACO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FLACO — Skoršia národná slovná ochranná známka FLACO — Relatívny dôvod zamietnutia — Totožnosť výrobkov — Článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žiadosť o predloženie dôkazu o riadnom používaní skoršej ochrannej známky podaná prvýkrát pred odvolacím senátom — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 a pravidlo č. 22 nariadenia (ES) č. 2868/95“ ]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. mája 2011 — Flaco-Geräte/ÚHVT — Delgado Sánchez (FLACO)
   (Vec T-74/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FLACO - Skoršia národná slovná ochranná známka FLACO - Relatívny dôvod zamietnutia - Totožnosť výrobkov - Článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žiadosť o predloženie dôkazu o riadnom používaní skoršej ochrannej známky podaná prvýkrát pred odvolacím senátom - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 a pravidlo č. 22 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2011/C 186/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Flaco-Geräte GmbH (Gütersloh, Nemecko) (v zastúpení: M. Wirtz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Jesús Delgado Sánchez (Socuellamos, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. novembra 2009 (vec R 86/2009-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Jesúsom Delgadom Sánchezom a Flaco-Geräte GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Flaco-Geräte GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-141/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Opatrenia s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie — Ochrana verejného zdravia — Odôvodnenie — Lekárne — Dodávanie farmaceutických výrobkov priamo do nemocníc — Blízkosť k dotknutej nemocnici)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-141/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Opatrenia s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie - Ochrana verejného zdravia - Odôvodnenie - Lekárne - Dodávanie farmaceutických výrobkov priamo do nemocníc - Blízkosť k dotknutej nemocnici)
   (2008/C 285/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnený zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 28 ES a 30 ES – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje požiadavky pre lekárne, ktoré môžu priamo zásobovať nemocnice liečivami, t. j. požiadavky, ktoré môžu prakticky splniť len lekárne, ktoré sa nachádzajú v blízkosti danej nemocnice
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec C-554/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Články 2, 9 a 13 — Hospodárska činnosť vykonávaná štátom, miestnymi orgánmi a inými subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom — Oslobodenie)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-554/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Články 2, 9 a 13 - Hospodárska činnosť vykonávaná štátom, miestnymi orgánmi a inými subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom - Oslobodenie)
   2009/C 220/09
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, E. Fitzsimons a N. Travers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne prebratie článku 13 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Oslobodenie každej hospodárskej činnosti vykonávanej štátom, miestnymi orgánmi a inými subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2, 9 a 13 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty tým,
               že vo vnútroštátnej právnej úprave neupravilo v žiadnom všeobecnom predpise zdaňovanie daňou z pridanej hodnoty hospodárskych činností vykonávaných štátom, miestnymi orgánmi a inými subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom v prípadoch, keď nekonajú v postavení orgánov verejnej moci,
               že vo vnútroštátnej právnej úprave neupravilo v žiadnom všeobecnom predpise zdaňovanie daňou z pridanej hodnoty u verejných orgánov v prípadoch, keď vykonávajú činnosť v postavení orgánov verejnej moci, ak by ich nezdanenie mohlo podstatne narušiť hospodársku súťaž a ani neprijali nijaké kritérium umožňujúce v tejto súvislosti obmedziť voľnú úvahu ministerstva financií, a
               že vo vnútroštátnej právnej úprave neupravilo v žiadnom všeobecnom predpise zdaňovanie daňou z pridanej hodnoty u verejných orgánov vykonávajúcich činnosti vymenované v prílohe I smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v rozsahu, v akom sa tieto činnosti nevykonávajú v zanedbateľnom rozsahu.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec C-236/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanţa – Rumunsko) – Dinu Antoci Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/15

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanţa – Rumunsko) – Dinu Antoci Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Vec C-236/15) (1)

   (2016/C 475/23)
   Jazyk konania: rumunčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec T-26/14 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo  16. októbra 2014 – Schönberger/Dvor audítorov ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2011 — Referenčné multiplikačné sadzby — Kontradiktórnosť“ )

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/41

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2014 – Schönberger/Dvor audítorov
   (Vec T-26/14 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2011 - Referenčné multiplikačné sadzby - Kontradiktórnosť“))
   2014/C 421/58
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: O. Mader, avocat)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: B. Schäfer a I. Ní Riagáin Düro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozhodnutiu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 5. novembra 2013, Schönberger/Dvor audítorov (F-14/12, Zb. VS, EU:F:2013:167), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 5. novembra 2013, Schönberger/Dvor audítorov (F-14/12), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec T-229/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Impala/Komisia ( Hospodárska súťaž — Koncentrácia — Spoločný podnik Sony BMG — Zrušenie pôvodného rozhodnutia Súdom prvého stupňa — Nové rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom — Dodatočná bezpredmetnosť sporu — Zastavenie konania )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/48

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Impala/Komisia
   (Vec T-229/08) (1)

   („Hospodárska súťaž - Koncentrácia - Spoločný podnik Sony BMG - Zrušenie pôvodného rozhodnutia Súdom prvého stupňa - Nové rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom - Dodatočná bezpredmetnosť sporu - Zastavenie konania“)
   2009/C 282/93
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, medzinárodné združenie) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Crosby, J. Golding, solicitors, a I. Wekstein, avocat)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, F. Arbault a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Sony Corporation of America (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: N. Levy, barrister, R. Snelders a T. Graf, avocats) a Bertelsmann AG (Gütersloh, Nemecko) (v zastúpení: P. Chappatte, J. Boyce a A. Lyle-Smythe, solicitors)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4507 z 3. októbra 2007, ktorým sa vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s vykonávaním dohody o EHP koncentrácia smerujúca k vytvoreniu spoločného podniku spájajúceho činnosti Sony Corporation of America a Bertelsmann AG v oblasti hudobných nahrávok (vec COMP/M.3333 — Sony/BMG), ktoré bolo prijaté po zrušení rozhodnutia Komisie K(2004) 2815 z 19. júla 2004, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s vykonávaním Dohody o EHP (vec COMP/M.3333 — Sony/BMG), rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júla 2006, Impala/Komisia (T-464/04, Zb. s. II-2289)

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie o prejednávanej žalobe sa zastavuje.

               2.

               Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, medzinárodné združenie) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania vzniknuté Komisii Európskych spoločenstiev.

               3.

               Bertelsmann AG a Sony Corporation of America znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-103/06: Žaloba podaná  27. marca 2006  – ESOTRADE/ÚHVT

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/17

         Žaloba podaná 27. marca 2006 – ESOTRADE/ÚHVT
   (Vec T-103/06)
   (2006/C 121/30)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: ESOTRADE, S.A. (Madrid) (v zastúpení: Jaime de Rivera Lamo de Espinosa, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Antonio Segura Sánchez
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. januára 2006 vo veci R 217/2004-2, ktoré sa týka sporu medzi ochrannými známkami YOKANA/YOKONO,

               —

               vyhlásiť, že ochranná známka Spoločenstva č. 1 600 659„YOKANA“ je spôsobilá na zápis,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov tak tohto, ako aj predchádzajúcich konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „YOKANA“ (prihláška č. 1 600 659) pre tovary v triedach 14, 18 a 25
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, o ktoré ide v námietkovom konaní: Antonio Segura Sánchez

      Ochranná známka alebo označenie, o ktoré ide v námietkovom konaní: španielska obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Spoločenstva „YOKONO“ pre tovary v triedach 25 (č. 1 099 356) a 18, 25 a 39 (č. 336 750)

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky pre určité tovary v triedach 18 a 25
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva


title: Vec T-336/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. septembra 2014 – Borghezio/Parlament ( „Žaloba o neplatnosť — Vyhlásenie predsedu Európskeho parlamentu na plenárnom zasadnutí, ktorým informoval zhromaždenie o vylúčení jedného európskeho poslanca z politickej skupiny, do ktorej bol zapísaný — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Žaloba zjavne neprípustná“ )

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. septembra 2014 – Borghezio/Parlament
   (Vec T-336/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vyhlásenie predsedu Európskeho parlamentu na plenárnom zasadnutí, ktorým informoval zhromaždenie o vylúčení jedného európskeho poslanca z politickej skupiny, do ktorej bol zapísaný - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Žaloba zjavne neprípustná“))
   2014/C 380/16
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mario Borghezio (Turín, Taliansko) (v zastúpení: H. Laquay, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz, N. Görlitz a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu, prijatého vo forme vyhlásenia jeho predsedu na plenárnom zasadnutí 10. júna 2013, podľa ktorého sa žalobca od 3. júna 2013 zúčastňuje rokovaní ako nezávislý poslanec, a je teda od tohto dátumu vylúčený z politickej skupiny „Európa slobody a demokracie“

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mario Borghezio znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania vynaložené Európskym parlamentom, vrátane trov konania súvisiacich s predbežným opatrením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec T-179/06: Žaloba podaná 7. júla 2006 – Komisia/Burie Onderzoek en Advies

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/48

         Žaloba podaná 7. júla 2006 – Komisia/Burie Onderzoek en Advies
   (Vec T-179/06)
   (2006/C 224/101)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Weimar, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci W. A. M. Rupert, advocaat)

      Žalovaný: Burie Onderzoek en Advies (Nijeholtpade, Holandsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať žalovaného, aby Komisii zaplatil sumu 646 871,28 eur, zodpovedajúcu istine vo výške 454 832,62 eur a úrokom z omeškania vo výške 192 039,66 eur, spolu so zákonnými úrokmi od dátumu podania tejto žaloby až do dátumu úplného splatenia dlhu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov súdneho a mimosúdneho konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európske spoločenstvo zastúpené Komisiou podpísalo so žalovaným a s inými zmluvnými stranami dve zmluvy týkajúce sa prác, ktoré sa vykonávajú v rámci výskumu a vývoja v oblasti vyspelých komunikačných technológií v Európe (program RACE II – projekt R2022 Barbara) a telematických aplikácií všeobecného významu (program telematických aplikácií Telepromise).
   V súlade s dohodou Komisia vykonala audit. Na základe výsledkov tohto auditu Komisia zaslala žalovanému oznámenie o dlhu. Komisia tvrdí, že zo všeobecných podmienok týchto zmlúv vyplýva, že žalovaný má povinnosť uhradiť rozdiel medzi schválenými výdavkami a platbami, ktoré už vykonala Komisia, a že ide o platbu bez právneho dôvodu podľa článku 203 šiestej hlavy holandského občianskeho zákonníka, ktorý sa vzťahuje na predmetné zmluvy.