title: Vec T-383/05: Žaloba podaná  20. októbra 2005  – GHK Consulting/Komisia

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/18

         Žaloba podaná 20. októbra 2005 – GHK Consulting/Komisia
   (Vec T-383/05)
   (2005/C 315/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: GHK Consulting Limited (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J.-E. Svensson, M. Dittmer, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 12. októbra 2005, ktorým sa vylučuje žiadosť a ponuka konzorcia pod vedením žalobcu a ktorým Komisia zrušila svoje rozhodnutie o udelení rámcovej dohody konzorciu vo vzťahu k verejnému obstarávaniu EuropeAid//119860/C/ – položka č. 7,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia Komisie, ktoré nadväzujú na jej rozhodnutie z 12. októbra 2005, a najmä akékoľvek rozhodnutie Komisie uzavrieť zmluvu s inými uchádzačmi,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vydala pod názvom EuropeAid//119860/C/ – položka č. 7 výzvu na predloženie ponuky na viacnásobnú rámcovú dohodu s cieľom prijatia technickej pomoci pre odborníkov vykonávajúcich krátkodobé expertízy výhradne v prospech tretích krajín, ktorým sa poskytuje vonkajšia pomoc Európskej Komisie. Žalobca, ktorý vedie konzorcium, predložil ponuku.
   Napadnutým rozhodnutím Komisia vylúčila žalobcovo konzorcium z dôvodu, že Dánsky inštitút pre medzinárodné štúdie („DIMŠ“), člen konzorcia žalobcu, bol členom rovnakej skupiny ako Dánsky inštitút pre ľudské práva („DIĽP“), ktorý je súčasťou iného konzorcia predkladajúceho ponuku v tom istom verejnom obstarávaní. Článok 13 oznamu o vyhlásení metódy verejného obstarávania zakazuje právnickým osobám nachádzajúcim sa v rovnakom právnom zoskupení, aby podali viac ako jednu ponuku na jednu položku.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia žalobca napáda záver Komisie, že DIMŠ, DIĽP a tretí inštitút tvoria právne zoskupenie. Podľa žalobcu žiaden z týchto subjektov nemá kontrolu nad ostatnými, keďže sú absolútne samostatné a každý z nich má vlastný štatút, nemajú spoločných akademických pracovníkov, majú svoj oddelený manažment a správnu radu, ktoré sú volené inými orgánmi a nemajú žiadne spoločné hospodárske záujmy alebo ciele. Žalobca ďalej uvádza, že akékoľvek nejasnosti v oznámení o verejnom obstarávaní sa musia vykladať v prospech uchádzačov a že Komisia je zodpovedná za to, že vopred neobjasnila podmienky účasti.


title: Vec C-328/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil – Španielsko) – Alfredo Nieto Nuño/Leonci Monlleó Franquet (Ochranné známky — Smernica 89/104/EHS — Článok 4 ods. 2 písm. d) — Ochranné známky všeobecne známe v členskom štáte v zmysle článku 6 bis parížskeho dohovoru — Známosť ochrannej známky — Geografický rozsah)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil – Španielsko) – Alfredo Nieto Nuño/Leonci Monlleó Franquet
   (Vec C-328/06) (1)

   (Ochranné známky - Smernica 89/104/EHS - Článok 4 ods. 2 písm. d) - Ochranné známky „všeobecne známe“ v členskom štáte v zmysle článku 6 bis parížskeho dohovoru - Známosť ochrannej známky - Geografický rozsah)
   (2008/C 22/17)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Mercantil
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alfredo Nieto Nuño

      Žalovaný: Leonci Monlleó Franquet
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de lo Mercantil – Výklad článku 4 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) – Pojem „všeobecná známosť“ – Možnosť, aby ochranná známka bola známa a používaná na obmedzenom území, ako je územie autonómnej oblasti, regiónu, „kraja“ alebo mesta, podľa toho, aký tovar alebo službu chráni ochranná známka a kto sú jej skutoční adresáti
   Výrok rozsudku
   Článok 4 ods. 2 písm. d) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že skoršia ochranná známka má byť všeobecne známa na celom území členského štátu zápisu alebo na podstatnej časti tohto územia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. februára 2005 vo veci T-57/03, Société provençale d'achat a de gestion (SPAG) SAS proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva HOOLIGAN — Skoršie slovné ochranné známky OLLY GAN — Skutkové a právne prvky nepredložené ÚHVT — Prípustnosť — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/26

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 1. februára 2005
   vo veci T-57/03, Société provençale d'achat a de gestion (SPAG) SAS proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva HOOLIGAN - Skoršie slovné ochranné známky OLLY GAN - Skutkové a právne prvky nepredložené ÚHVT - Prípustnosť - Pravdepodobnosť zámeny)
   (2005/C 93/52)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-57/03, Société provençale d'achat a de gestion (SPAG) SAS, so sídlom v Marseille (Francúzsko), v zastúpení: K. Manhaeve, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: U. Pfleghar a G. Schneider), ďalšími účastníkmi konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajšími účastníkmi konania pred Súdom prvého stupňa sú Frank Dann a Andreas Backer, bydliskom vo Frankfurte nad Mohanom (Nemecko), v zastúpení: P. Baronikians, advokát, predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. decembra 2002 (vec R 1072/2000-2) vo vzťahu k námietkovému konaniu týkajúcemu sa ochranných známok HOOLIGAN a OLLY GAN, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 1. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003


title: Vec T-364/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  26. januára 2006  – Medici Grimm/Rada ( Dumping — Dovoz kožených kabeliek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike — Zmena nariadenia ukladajúceho konečné antidumpingové clo — Absencia retroaktívneho účinku — Zrušenie Súdom prvého stupňa — Žaloba o náhradu škody — Dostatočne závažné porušenie )

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/17

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. januára 2006 – Medici Grimm/Rada
   (Vec T-364/03) (1)

   („Dumping - Dovoz kožených kabeliek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Zmena nariadenia ukladajúceho konečné antidumpingové clo - Absencia retroaktívneho účinku - Zrušenie Súdom prvého stupňa - Žaloba o náhradu škody - Dostatočne závažné porušenie“)
   (2006/C 74/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Medici Grimm KG (Rodgau Hainhausen, Nemecko) (v zastúpení: R. MacLean, solicitor, a E. Gybels, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Khan a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba podaná podľa článku 235 ES a článku 288 druhého odseku ES smerujúca k náhrade škody údajne utrpenej žalobcom v dôsledku absencie retroaktívneho účinku nariadenia Rady (ES) č. 2380/98 z 3. novembra 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1567/97, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kožených kabeliek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. ES L 296, s. 1), čiastočne zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 29. júna 2000, Medici Grimm/Rada (T-7/99, Zb. s. II-2671)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec T-181/13: Žaloba podaná 29. marca 2013 — Sharif University of Technology/Rada

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/47

         Žaloba podaná 29. marca 2013 — Sharif University of Technology/Rada
   (Vec T-181/13)
   2013/C 156/87
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sharif University of Technology (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Happold, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil prílohu rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012 (1), prílohu II rozhodnutia Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 (2), prílohu vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012 (3) a prílohu IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 (4) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Rady 2012/829/SZBP a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1264/2012 boli prijaté v rozpore s právami žalobkyne na obhajobu a účinnú súdnu ochranu. Rada porušila svoju povinnosť uviesť dôvody, keďže dôvody uvedené Radou nestačia na to, aby žalobkyňa pochopila, na základe čoho sa na ňu uplatňujú reštriktívne opatrenia. Rada porušila právo žalobkyne na obhajobu tým, že neposkytla žalobkyni prístup k spisu Rady o jej osobe, pričom v dôsledku tohto neposkytnutia žalobkyňa nemohla predložiť svoje stanovisko k dôkazom použitým na odôvodnenie opatrení, ktoré voči nej boli uplatnené. Neodôvodnenie rozhodnutia Rady a neposkytnutie žalobkyni prístupu k jej spisu je tiež v rozpore s jej právom na účinnú súdnu ochranu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada vychádzala zo zjavne nesprávnych posúdení pri prijímaní reštriktívnych opatrení voči žalobkyni. Žalobkyňa odmieta tvrdenia, ktoré voči nej uviedla Rada, a vyzýva Radu na jednoznačné preukázanie tvrdených skutočností.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že reštriktívne opatrenia, ktoré jej boli uložené, sú neproporcionálne, porušujú jej právo vlastniť majetok. Označenie žalobkyne sa neuskutočnilo za podmienok stanovených právnou úpravou. Rada navyše vôbec nezohľadnila skutočnosť, že žalobkyňa nie je obchodnou spoločnosťou, ale inštitúciu vyššieho vzdelávania, a z toho vyplývajúce dôsledky jej označenia nielen pre jej osobu, ale tiež pre jej študentov, fakultu a spolupracovníkov.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 71).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 55).

      (4)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).


title: Vec T-452/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2011 — ClientEarth/Rada ( Žaloba o neplatnosť — Zastupovanie advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby — Zjavná neprípustnosť )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/22

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2011 — ClientEarth/Rada
   (Vec T-452/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Zastupovanie advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby - Zjavná neprípustnosť)
   2011/C 319/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Hockman, QC, a P. Kirch, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: C. Fekete a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Vang a S. Juul Jørgensen, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo a M. Pere, splnomocnení zástupcovia) a Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Petkovska, A. Falk, S. Johannesson a C. Meyer-Seitz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady z 26. júla 2010, ktorým sa žalobcovi zamieta úplný prístup k stanovisku právnej služby Rady (dokument č. 6865/09) k návrhu zmien a doplnení Európskeho parlamentu k návrhu Komisie týkajúceho sa nariadenia, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1049/2001 Európskeho parlamentu a Rady (ES) z 30. mája 2001, 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               ClientEarth znáša svoje trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-237/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — SCA Tissue France/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/39

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — SCA Tissue France/Komisia
   (Vec T-237/13)
   2013/C 171/77
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SCA Tissue France (Bois Colombes, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec T-205/11: Žaloba podaná 7. apríla 2011 — Nemecko/Komisia

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/28

         Žaloba podaná 7. apríla 2011 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-205/11)
   2011/C 186/52
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 26. januára 2011 K(2011) 275 v konečnom znení v konaní „Štátna pomoc C 7/2010 — zákon o dani z príjmov právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát do budúcich rokov (Sanierungsklausel)“,

               —

               subsidiárne, čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie z 26. januára 2011 v konaní o „Štátna pomoc C 7/2010 — zákon o dani z príjmov právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát do budúcich rokov (Sanierungsklausel)“ v rozsahu, v akom Komisia v článku 2 tohto rozhodnutia rozhodla, že poskytnutá individuálna pomoc je v celom rozsahu nezlučiteľná s vnútorným trhom a musí sa v plnej výške vrátiť, pokiaľ výška poskytnutej pomoci presahuje sumu 500 000 eur,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody.

               —

               Žalobné dôvody na podporu hlavného návrhu:

                           1.

                           Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ — neexistujúca selektívnosť, pretože nejde o výnimku z príslušného referenčného rámca.
                           Schéma o prevode daňových strát do budúceho roku (Sanierungsklausel) ustanovená v §8c ods. 1a nemeckého zákona o dani z príjmov právnických osôb (Körperschaftsteuergesetz, KStG), ktorá sa týka prevodu strát podniku, ktoré boli iným podnikom prevzaté s cieľom reorganizácie, nie je selektívna. Nejde o schému štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože nestanovuje žiadnu výnimku z referenčného rámca.

                           2.

                           Druhý žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ — zjavne nesprávne posúdenie všeobecnej povahy opatrenia.
                           Komisia zjavne nesprávne posúdila otázku, či je schéma o prevode daňových strát do budúceho roku v §8c ods. 1a KStG všeobecným opatrením, pretože použila nevhodnú metódu a nepreskúmala, či je táto schéma z celkového ekonomického hľadiska založená na horizontálnych skutočnostiach, a tým poskytuje rovnaké výhody všetkým podnikom na území Spolkovej republiky Nemecko, a teda ju možno považovať za opatrenie všeobecnej povahy.

                           3.

                           Tretí žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ — neexistujúca selektívnosť, pretože sa nezohľadnila odôvodnenosť predmetného opatrenia vyplývajúca z povahy a vnútornej štruktúry daňového systému.
                           Schéma o prevode daňových strát do budúceho roku ustanovená v §8c ods. 1a zákona o dani z príjmov právnických osôb je odôvodnená povahou a vnútornou štruktúrou daňového systému a nie je selektívna, a preto nie je ani schémou štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               —

               Žalobný dôvod na podporu subsidiárneho návrhu:

                           —

                           Porušenie článku 107 ods. 3 ZFEÚ v spojení s dočasným rámcom Únie pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy.

                           —

                           Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 3 ZFEÚ v spojení s oznámením Komisie o „dočasnom rámci Únie pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy“, pretože sumu 500 000 eur uvedenú v bode 2 rozhodnutia Komisie považovala za hranicu, a nie za sumu pomoci oslobodenú od povinnosti vrátenia poskytnutej pomoci.


title: Vec T-18/10 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  25. októbra 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada [ Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Nariadenie (ES) č. 1007/2009 — Obchodovanie s výrobkami z tuleňov — Zákaz dovozu a predaja — Výnimka v prospech inuitskej komunity — Návrh na odklad výkonu — Nové skutočnosti — Chýbajúca naliehavosť ]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/42

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. októbra 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada
   (Vec T-18/10 R II)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Nariadenie (ES) č. 1007/2009 - Obchodovanie s výrobkami z tuleňov - Zákaz dovozu a predaja - Výnimka v prospech inuitskej komunity - Návrh na odklad výkonu - Nové skutočnosti - Chýbajúca naliehavosť)
   2010/C 346/85
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Kanada), Nativak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Kanada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Iqaluit, Kanada), Canadian Seal Marketing Group (Québec, Kanada), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Ottawa), NuTan Furs, Inc. (Catalina, Kanada), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Nórsko), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Grónsko, Dánsko), Johannes Egede (Nuuk), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (v zastúpení: J. Bouckaert a H. Viaene, avocats)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: I. Anagnostopoulou a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Európska komisia (É. White, P. Oliver a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia) a Holandské kráľovstvo (C. Wissels, Y. de Vries, J. Langer a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 zo 16. septembra 2009 o obchodovaní s výrobkami z tuleňov (Ú. v. EÚ L 286, s. 36)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 19. augusta 2010, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada (T-18/10 R II, neuverejnené v Zbierke) sa zrušuje.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-532/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  24. januára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Emm. G. Lianakis AE, Sima Anonymi Techniki Etaireia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos/Dimos Alexandroupolis, Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios, N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis – Pan. Kyriopoulou kai syn/tes os Filon OE, Nikolaos Sideris (Smernica 92/50/EHS — Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Vyhotovenie plánu o urbanistickom súpise, súpise nehnuteľností a aplikačnom akte obytnej štvrte — Kritériá, ktoré možno prijať ako kvalitatívne kritériá výberu účastníkov alebo kritériá hodnotenia ponúk — Ekonomicky najvýhodnejšia ponuka — Dodržanie kritérií hodnotenia ponúk uvedených v súťažných podkladoch alebo v oznámení o ponuke — Následné stanovenie koeficientov váženia a vedľajších kritérií pre kritériá hodnotenia ponúk — Zásada rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektami a povinnosť transparentnosti)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. januára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Emm. G. Lianakis AE, Sima Anonymi Techniki Etaireia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos/Dimos Alexandroupolis, Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios, N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis – Pan. Kyriopoulou kai syn/tes os „Filon“ OE, Nikolaos Sideris
   (Vec C-532/06) (1)

   (Smernica 92/50/EHS - Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Vyhotovenie plánu o urbanistickom súpise, súpise nehnuteľností a aplikačnom akte obytnej štvrte - Kritériá, ktoré možno prijať ako „kvalitatívne kritériá výberu účastníkov“ alebo „kritériá hodnotenia ponúk“ - Ekonomicky najvýhodnejšia ponuka - Dodržanie kritérií hodnotenia ponúk uvedených v súťažných podkladoch alebo v oznámení o ponuke - Následné stanovenie koeficientov váženia a vedľajších kritérií pre kritériá hodnotenia ponúk - Zásada rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektami a povinnosť transparentnosti)
   (2008/C 64/15)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Emm. G. Lianakis AE, Sima Anonymi Techniki Etaireia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos

      Žalovaní: Dimos Alexandroupolis, Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios, N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis- Pan. Kyriopoulou kai syn/tes os „Filon“ OE, Nikolaos Sideris
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Symvoulio tis Epikrateias – Výklad článku 36 ods. 2 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322) – Kritériá hodnotenia ponúk – Stanovenie a posteriori, počas hodnotenia ponúk, osobitného koeficientu váženia pre každé kritérium
   Výrok rozsudku
   Článku 36 ods. 2 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/52/ES z 13. októbra 1997, s ohľadom na zásadu rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi a z nej vyplývajúcu povinnosť transparentnosti odporuje, ak v rámci postupu verejného obstarávania obstarávateľ až následne stanoví koeficienty váženia a vedľajšie kritériá pre kritériá hodnotenia ponúk uvedené v súťažných podkladoch alebo v oznámení o ponuke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. septembra 2004 vo veci C-150/03 P: Chantal Hectors proti Európskemu parlamentu (Odvolanie — Zamestnanecká žaloba — Dočasní zamestnanci politických skupín Európskeho parlamentu — Zamestnávanie — Zamietnutie kandidatúry — Odôvodnenie — Požiadavka osobitného odôvodnenia)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 23. septembra 2004
   vo veci C-150/03 P: Chantal Hectors proti Európskemu parlamentu (1)

   (Odvolanie - Zamestnanecká žaloba - Dočasní zamestnanci politických skupín Európskeho parlamentu - Zamestnávanie - Zamietnutie kandidatúry - Odôvodnenie - Požiadavka osobitného odôvodnenia)
   (2004/C 284/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-150/03 P, Chantal Hectors, bytom Mont-sur-Rolle (Švajčiarsko), (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti) proti Európskemu parlamentu (splnomocnení zástupcovia: H. von Hertzen a J. F. de Wachter), predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 31. marca 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues a N. Colneric, generálny advokát D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: Mugica Azarmendi, hlavný referent, vyhlásil dňa 23. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 23. januára 2003, Chantal Hectors/Európsky parlament (T-181/01) je zrušený.

               2)

               Rozhodnutia orgánu povereného uzatváraním pracovných zmlúv týkajúce sa menovania pána B. na miesto referenta holandského jazyka pre skupinu európskej ľudovej strany (kresťanskí demokrati) a európski demokrati Európskeho parlamentu a zamietajúce kandidatúru pani Hectors na toto miesto, ako aj rozhodnutie týkajúce sa zamietnutia jej sťažnosti sú taktiež zrušené.

               3)

               Vo zvyšnej časti sa odvolanie sa zamieta.

               4)

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy odvolacieho konania, v konaní pred Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť aj polovicu trov konania pani Hectors.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112 z 10.5.2003


title: Vec T-25/14: Žaloba podaná 9. januára 2014 — Španielsko/Komisia

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/20

         Žaloba podaná 9. januára 2014 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-25/14)
   2014/C 61/36
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 29. októbra 2013 o súlade jednotkových sadzieb na rok 2014 pre zóny spoplatňovania podľa článku 17 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 391/2013, pokiaľ sa týka stanovenia sadzby pre Španielsko vo výške 71,69 eura (Španielsko, kontinentálna časť) a 58,36 eura (Španielsko, Kanárske ostrovy), a

               —

               zaviazal žalovanú inštitúciu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie z 29. októbra 2013 o súlade jednotkových sadzieb na rok 2014 pre zóny spoplatňovania podľa článku 17 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 391/2013, pokiaľ sa týka stanovenia sadzby pre Španielsko vo výške 71,69 eura (Španielsko, kontinentálna časť) a 58,36 eura (Španielsko, Kanárske ostrovy).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza nasledujúce žalobné dôvody:

               1.

               Porušenie článku 2 ods. 1 nariadenia Komisie (EÚ) č. 1191/2010 zo 16. decembra 2010 v spojení s článkom 11a nariadenia Komisie (ES) č. 1794/2006 zo 6. decembra 2006, ktorým sa stanovuje spoločný systém spoplatňovania leteckých navigačných služieb, keďže poskytovateľom služieb nemožno podľa týchto ustanovení pričítať v prvom referenčnom období 2012 — 2014 odchýlky nepresahujúce +/- 2 % očakávaného výnosu v tých členských štátoch, v ktorých vnútroštátne predpisy platné už pred 8. júlom 2010 stanovovali zníženie sadzby, ktoré ide nad rámec cieľov platných pre celú Úniu.

               2.

               Porušenie zásady hierarchie noriem, keďže rozhodnutím nemožno zmeniť nariadenie Únie a ani nemožno stanoviť, že rozdelenie rizika „sa uplatňuje už [pri rozdiele od 0 % namiesto 2 %]“, ak to nie je výslovne stanovené v nariadení, ktoré ho vykonáva.

               3.

               Odchýlenie sa od predpísaného postupu, keďže Komisia tým, že zaviedla nové kritérium rozdelenia rizika v systéme spoplatňovania, nedodržala postup podľa článku 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 z 10. marca 2004, ktorým sa stanovuje rámec na vytvorenie jednotného európskeho neba, na ktorý sa poukazuje v článku 15 ods. 4 nariadenie Európskeho Parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 z 10. marca 2004 o poskytovaní letových navigačných služieb v jednotnom európskom nebi. Podľa týchto ustanovení Komisia podporovaná Výborom pre jednotné nebo vydá vykonávacie opatrenia upravujúce systém spoplatňovania. Okrem toho sa uplatňuje postup podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie.
               Subsidiárne žalobca navyše uvádza porušenie povinnosti odôvodnenia právnych aktov, ako aj porušenie článku 16 nariadenia (ES) č. 550/2004, keďže Komisia vopred nevypočula Výbor pre jednotné nebo a nezistila, či postoj Španielska je v súlade so zásadami a pravidlami týkajúcimi sa sadzieb.


title: Vec C-72/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München – Nemecko) – Hausgemeinschaft Jörg und Stefanie Wollny/Finanzamt Landshut (Šiesta smernica o DPH — Článok 11 A ods. 1 písm. c) — Užívanie nehnuteľného majetku určeného na podnikanie na osobnú spotrebu platiteľa dane — Považovanie takéhoto užívania za poskytovanie služieb za protihodnotu — Určenie zdaniteľného základu — Pojem úplných nákladov na služby vynaložených platiteľom dane)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München – Nemecko) – Hausgemeinschaft Jörg und Stefanie Wollny/Finanzamt Landshut
   (Vec C-72/05) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 11 A ods. 1 písm. c) - Užívanie nehnuteľného majetku určeného na podnikanie na osobnú spotrebu platiteľa dane - Považovanie takéhoto užívania za poskytovanie služieb za protihodnotu - Určenie zdaniteľného základu - Pojem úplných nákladov na služby vynaložených platiteľom dane)
   (2006/C 281/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht München
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hausgemeinschaft Jörg und Stefanie Wollny

      Žalovaný: Finanzamt Landshut
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht München – Výklad článku 11 A ods. 1 písm. c) smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Zdaniteľný základ pri poskytovaní služby spočívajúcom v užívaní časti stavby, ktorá je v celom rozsahu určená na podnikanie, na osobnú spotrebu platiteľa dane – Pojem „úplné náklady“ na služby vynaložené platiteľom dane
   Výrok rozsudku
   Článok 11 A ods. 1 písm. c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje, aby bol zdaniteľný základ dane z pridanej hodnoty pri osobnom užívaní časti stavby, ktorá je v celom rozsahu určená platiteľom dane na jeho podnikanie, stanovený ako časť nákladov na nadobudnutie alebo výstavbu stavby, určená v závislosti od dĺžky obdobia na opravu odpočítanej dane z pridanej hodnoty, stanoveného v súlade s článkom 20 tejto smernice.
   Tento zdaniteľný základ musí zahŕňať náklady na nadobudnutie pozemku, na ktorom je stavba postavená v prípade, keď toto nadobudnutie podliehalo tejto dani a keď platiteľ dane z neho daň odpočítal.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-42/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  21. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/36

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-42/06) (1)

   (2006/C 294/69)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-675/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – K Chimica/ECHA („REACH — Poplatok za registráciu látky — Zníženie pre mikropodniky a malé a stredné podniky — Chyba vo vyhlásení o veľkosti podniku — Odporúčanie 2003/361/ES — Rozhodnutie, ktorým sa ukladá administratívny poplatok — Určenie veľkosti podniku — Právomoc ECHA“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – K Chimica/ECHA
   (Vec T-675/13) (1)

   ((„REACH - Poplatok za registráciu látky - Zníženie pre mikropodniky a malé a stredné podniky - Chyba vo vyhlásení o veľkosti podniku - Odporúčanie 2003/361/ES - Rozhodnutie, ktorým sa ukladá administratívny poplatok - Určenie veľkosti podniku - Právomoc ECHA“))
   (2016/C 392/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: K Chimica Srl (Mirano, Taliansko) (v zastúpení: R. Buizza a M. Rota, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: pôvodne M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, E. Maurage a J.-P. Trnka, neskôr M. Heikkilä, E. Bigi, E. Maurage a J.-P. Trnka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Garcia Molyneux, advokát)

      Predmet veci

   Po prvé návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie rozhodnutia ECHA SME(2013) 3665 z 15. októbra 2013, ktorým sa konštatuje, že žalobkyňa nepredložila dôkazy potrebné nato, aby jej mohlo byť priznané zníženie poplatku stanovené v prospech malých podnikov, a ukladá sa jej administratívny poplatok, po druhé návrh, aby bolo žalobkyni priznané postavenie malého podniku a bol v jej prípade uplatnený zodpovedajúci poplatok, a po tretie návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie faktúr vystavených ECHA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej chemickej agentúry (ECHA) SME(2013) 3665 z 15. októbra 2013 sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ECHA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti K Chimica Srl.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Spojené veci C-92/09 a C-93/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  9. novembra 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht Wiesbaden — Nemecko) — Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09)/Spolková krajina Hesensko (Ochrana fyzických osôb v súvislosti so spracovaním osobných údajov — Zverejňovanie informácií o prijímateľoch poľnohospodárskej pomoci — Platnosť právnych predpisov Únie, ktoré upravujú takéto zverejňovanie, a spôsob, akým sa má vykonávať — Charta základných práv Európskej únie — Články 7 a 8 — Smernica 95/46/ES — Výklad článkov 18 a 20)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. novembra 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht Wiesbaden — Nemecko) — Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09)/Spolková krajina Hesensko
   (Spojené veci C-92/09 a C-93/09) (1)

   (Ochrana fyzických osôb v súvislosti so spracovaním osobných údajov - Zverejňovanie informácií o prijímateľoch poľnohospodárskej pomoci - Platnosť právnych predpisov Únie, ktoré upravujú takéto zverejňovanie, a spôsob, akým sa má vykonávať - Charta základných práv Európskej únie - Články 7 a 8 - Smernica 95/46/ES - Výklad článkov 18 a 20)
   2011/C 13/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09)

      Žalovaná: Spolková krajina Hesensko

      Za účasti: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Wiesbaden — Platnosť článku 42 ods. 1 bodu 8b a článku 44a nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1), nariadenia Komisie (ES) č. 259/2008 z 18. marca 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 v súvislosti s uverejňovaním informácií o prijímateľoch pomoci zo zdrojov Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 76, s. 28), a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 105, s. 54) — Výklad článku 7, článku 18 ods. 2 druhej zarážky a článku 20 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) — Spracovanie osobných údajov týkajúcich sa prijímateľov pomoci zo zdrojov európskych poľnohospodárskych fondov spočívajúce v uverejňovaní týchto údajov na internetovej stránke vybavenej funkciou vyhľadávania — Platnosť ustanovení práva Spoločenstva, ktoré toto uverejňovanie stanovujú a ktoré upravujú ich podrobnosti, vzhľadom na právo na ochranu osobných údajov — Podmienky, za ktorých možno takéto uverejňovanie vykonávať

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 42 bod 8b a článok 44a nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1437/2007 z 26. novembra 2007, ako aj nariadenie Komisie (ES) č. 259/2008 z 18. marca 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1290/2005 v súvislosti s uverejňovaním informácií o prijímateľoch pomoci zo zdrojov Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), sú neplatné v rozsahu, v akom, pokiaľ ide o fyzické osoby, ktoré sú prijímateľmi pomoci z EPZF-u a EPFRV-u, tieto ustanovenia ukladajú povinnosť zverejnenia osobných údajov týkajúcich sa všetkých prijímateľov bez toho, aby rozlišovali podľa relevantných kritérií, akými sú doba poskytovania pomoci, frekvencia poskytovania alebo druh a význam tejto pomoci.

               2.

               Neplatnosť ustanovení práva Únie uvedených v bode 1 tohto výroku neumožňuje spochybniť účinky zverejnenia zoznamov prijímateľov pomoci z EPZF-u a EPFRV-u, ku ktorému vnútroštátne orgány pristúpili na základe uvedených ustanovení počas obdobia predchádzajúceho dňu vyhlásenia tohto rozsudku.

               3.

               Článok 18 ods. 2 druhá zarážka smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa má vykladať v tom zmysle, že úradníkovi poverenému ochranou osobných údajov neukladá povinnosť viesť register stanovený v tomto ustanovení pred vykonaním operácií spracovania osobných údajov podľa článku 42 bodu 8b a článku 44a nariadenia č. 1290/2005, zmeneného a doplneného nariadením č. 1437/2007, ako aj nariadenia č. 259/2008.

               4.

               Článok 20 smernice 95/46 sa má vykladať v tom zmysle, že nezaväzuje členské štáty, aby zverejnenie informácií vyplývajúce z článku 42 bodu 8b a článku 44a nariadenia č. 1290/2005, zmeneného a doplneného nariadením č. 1437/2007, ako aj z nariadenia č. 259/2008 podrobili predbežným kontrolám stanoveným v tomto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.

      Ú. v. EÚ C 119, 16.5.2009.


title: Vec T-43/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. mája 2010 — Shetland Islands Council/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. mája 2010 — Shetland Islands Council/Komisia
   (Vec T-43/08) (1)

   2010/C 179/97

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec T-200/11: Žaloba podaná 1. apríla 2011 — El-Materi/Rada

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/23

         Žaloba podaná 1. apríla 2011 — El-Materi/Rada
   (Vec T-200/11)
   2011/C 160/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fahd Mohamed Sakher Ben Mohamed El-Materi (Doha, Katar) (v zastúpení: M. Lester, barrister, a G. Martin, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/79/SZBP zo 4. februára 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 40), a nariadenie Rady (EÚ) č. 101/2011 zo 4. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 1) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesplnení podmienok pre zahrnutie žalobcu do prílohy vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/79/SZBP z nasledovných dôvodov:

                           —

                           zahrnutie žalobcu do uvedenej prílohy by bolo prípustné na základe splnenia podmienky uvedenej v článku 1 rozhodnutia Rady 2011/72SZBP (1), teda ak by bol žalobca osobou „zodpovednou za spreneveru štátnych tuniských finančných prostriedkov“ alebo osobou s takouto osobou spojenou, pokiaľ, ako sa uvádza v odôvodnení č. 2, takéto osoby „oberajú tuniský ľud o prínosy vyplývajúce z udržateľného rozvoja ich hospodárstva a spoločnosti a narúšajú rozvoj demokracie v krajine“.

               2.

               V druhom žalobnom dôvode žalobca namieta, že Rada porušila jeho právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu, pretože:

                           —

                           reštriktívne opatrenia neobsahujú žiadny postup, ktorým by boli žalobcovi oznámené dôkazy, na ktorých bolo založené rozhodnutie zmraziť jeho majetok, alebo ktorý by mu umožnil sa k týmto dôkazom účelne vyjadriť,

                           —

                           dôvody uvedené v napadnutých opatreniach obsahujú všeobecné, nepodložené a vágne tvrdenia o súdnom vyšetrovaní,

                           —

                           Rada neposkytla dostatočné informácie, ktoré by žalobcovi umožnili účinne reagovať a vyjadriť tak svoje názory, čo Súdnemu dvoru neumožňuje posúdiť, či rozhodnutie a posúdenie Rady bolo odôvodnené a zakladalo sa na presvedčivých dôkazoch.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti Rady poskytnúť žalobcovi dostatočné dôvody, na základe ktorých bol zahrnutý do napadnutých opatrení, a na porušení povinnosti Rady jasne formulovať skutočné a špecifické dôvody odôvodňujúce jej rozhodnutie, vrátane špecifických individuálnych dôvodov, ktoré ju viedli k záveru, že žalobca bol zodpovedný za spreneveru štátnych tuniských finančných prostriedkov.

               4.

               Vo štvrtom žalobnom dôvode žalobca namieta, že napadnuté opatrenia predstavujú neodôvodnené a neprimerané obmedzenie jeho vlastníckeho práva a slobody podnikania, pretože:

                           —

                           opatrenia zmrazenia majetku majú významný a dlhodobý dopad na jeho základné práva,

                           —

                           ich uplatnenie voči žalobcovi je neodôvodnené a

                           —

                           Rada nepreukázala, že celkové zmrazenie majetku predstavuje najmenej zaťažujúci spôsob zabezpečenia sledovaného cieľa, ani že značné poškodenie žalobcu je odôvodnené a primerané.

               5.

               V piatom žalobnom dôvode žalobca uvádza, že Rada vec zjavne nesprávne posúdila, keď rozhodla o uplatnení predmetných reštriktívnych opatrení voči žalobcovi, keďže Rada zrejme posudzovanie nevykonala s ohľadom na osobu žalobcu, resp. v prípade, ak Rada takéto posúdenie vykonala, pochybila pri vyvodení záveru o dôvodnosti zahrnutia žalobcu do reštriktívnych opatrení.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/72/SZBP z 31. januára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 28, s. 62).


title: Vec C-378/03: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vlastné zdroje Spoločenstiev — Splátky dlžníka — Vyberanie)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-378/03) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vlastné zdroje Spoločenstiev - Splátky dlžníka - Vyberanie)
   (2006/C 294/04)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: A. Goldman, E. Dominkovits a M. Wimmer, splnomocnení zástupcovia a B. van de Walle de Ghelcke, avocat)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Články 6, 10 a 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) – Neskoré pripísanie vlastných zdrojov v prípade vyberania splátok od dlžníka – Dovozné clo
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si neskorým pripísaním vlastných zdrojov v prípade vyberania splátok od dlžníka nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 10 a 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, ktoré s účinnosťou od 31. mája 2000 zrušilo a nahradilo nariadenie č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad].

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec C-41/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  28. októbra 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Priame poistenie s výnimkou životného poistenia — Smernice 73/239/EHS a 92/49/EHS — Vzájomné poisťovne činné na trhu doplnkového zdravotného poistenia — Nesprávne a neúplné prebratie)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/21

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. októbra 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-41/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Priame poistenie s výnimkou životného poistenia - Smernice 73/239/EHS a 92/49/EHS - Vzájomné poisťovne činné na trhu doplnkového zdravotného poistenia - Nesprávne a neúplné prebratie)
   2010/C 346/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Rozet a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: M. Jacobs a L. Van den Broeck, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne a neúplné prebratie ustanovení 6, 8, 15, 16 a 17 smernice Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (Ú. v. ES L 228, s. 3; Mim. vyd. 06/001, s. 14), ako aj článkov 20, 21 a 22 smernice Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica o neživotnom poistení) (Ú. v. ES L 228, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 346)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nesprávne a neúplne prebralo prvú smernicu Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia zmenenú a doplnenú smernicou 2002/13/ES Európskeho parlamentu a Rady z 5. marca 2002 a smernicou Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica o neživotnom poistení) nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú najmä podľa článkov 6, 8, 15, 16 a 17 smernice 73/239 zmenenej a doplnenej smernicou 2002/13 a článkov 20 až 22 smernice 92/49.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec T-70/08: Žaloba podaná 12. februára 2008 – Axis AB/ÚHVT – Etra Investigación y Desarollo (ETRAX)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/31

         Žaloba podaná 12. februára 2008 – Axis AB/ÚHVT – Etra Investigación y Desarollo (ETRAX)
   (Vec T-70/08)
   (2008/C 107/52)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Axis AB (Lund, Švédsko) (v zastúpení: J. Norderyd, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Etra Investigación y Desarollo SA (Valencia, Španielsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 27. novembra 2007 vo veci R 334/2007-2,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „ETRAX“ pre tovary a služby tried 9 a 42 – prihláška č. 3 890 291.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Etra Investigación y Desarollo SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: vnútroštátne obrazové ochranné známky obsahujúce slovný prvok „ETRA“ a písmená „I“ a „D“ spojené znakom „+“ pre tovary a služby tried 9 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietok.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zrušenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 49 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 (1) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.
   Žalobkyňa uvádza, že odvolací senát pochybil pri prijatí záveru, že odvolanie bolo podané v súlade s pravidlom 49 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, ktoré uvádza, že ak odvolanie nie je v súlade s článkami 57, 58 a 59 nariadenia a s pravidlom 48 ods. 1 písm. c) a ods. 2, odvolací senát odvolanie zamietne ako neprípustné. Žalobkyňa ďalej uvádza, že keďže jazykový nedostatok nebol protistranou napravený pred uplynutím časového limitu stanoveného na podanie odvolania, konkrétne pred 12. februárom 2007, odvolací senát tým údajne porušil pravidlo 49 ods. 1 a 2 vykonávacieho nariadenia.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-126/15: Žaloba podaná 18. marca 2015 – El Corte Inglés/ÚHVT – Grup Supeco Maxor (Supeco)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/34

         Žaloba podaná 18. marca 2015 – El Corte Inglés/ÚHVT – Grup Supeco Maxor (Supeco)
   (Vec T-126/15)
   (2015/C 155/40)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grup Supeco Maxor, SL (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Supeco“ – Prihláška č. 10 884 741.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. decembra 2014 vo veci R 1112/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. decembra 2014 vo veci R 1112/2014-5 v rozsahu, v akom čiastočne vyhovelo odvolaniu prihlasovateľa a zrušilo rozhodnutie námietkového oddelenia o čiastočnom vyhovení námietke B 2 054 040 a čiastočnom zamietnutí prihlášky (obrazovej) ochrannej známky Spoločenstva č. 10 884 741 „Supeco“; a

               —

               uložil povinnosť nahradiť trovy konania účastníkovi alebo účastníkom, ktorí sa budú brániť voči tejto žalobe.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-269/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 8. júna 2015 – Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad; ďalší účastník konania: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 8. júna 2015 – Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad; ďalší účastník konania: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering
   (Vec C-269/15)
   (2015/C 294/32)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Rijksdienst voor Pensioenen

      Odporca: Willem Hoogstad

      Ďalší účastník konania: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 13 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 (1) zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že bráni výberu príspevku – ako zrážky vykonanej podľa článku 191 ods. 1 bodu 7 koordinačného zákona o povinnom poistení zdravotnej starostlivosti a dávok (wet betreffende de verplichte verzekering voor geneeskundige verzorging en uitkeringen) v znení zo 14. júla 1994, tak aj solidárneho príspevku podľa článku 68 zákona z 30. marca 1994 o sociálnych ustanoveniach (wet houdende sociale bepalingen) – z plnení poskytovaných v rámci belgického doplnkového dôchodkového systému, ktoré nie sú právnymi predpismi v zmysle článku 1 písm. j) prvého odseku uvedeného nariadenia, pokiaľ majú byť uvedené plnenia vyplatené oprávnenej osobe, ktorá nebýva v Belgicku, a ktorá podľa článku 13 ods. 2 písm. f) uvedeného nariadenia podlieha systému sociálneho zabezpečenia členského štátu jej miesta bydliska?

      (1)  Ú. v. L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.


title: Vec C-384/11: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  12. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — Tate & Lyle Investments Ltd/Belgicko (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Článok 63 ZFEÚ — Daňová právna úprava — Rozdelenie dividend — Zrážky pri zdroji — Zamedzenie alebo obmedzenie reťazového zdanenia — Rozdielne zaobchádzanie s oprávnenými spoločnosťami rezidentmi a nerezidentmi)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/19

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 12. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — Tate & Lyle Investments Ltd/Belgicko
   (Vec C-384/11) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Článok 63 ZFEÚ - Daňová právna úprava - Rozdelenie dividend - Zrážky pri zdroji - Zamedzenie alebo obmedzenie reťazového zdanenia - Rozdielne zaobchádzanie s oprávnenými spoločnosťami rezidentmi a nerezidentmi)
   2012/C 366/32
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tate & Lyle Investments Ltd

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      za účasti: Syral Belgium NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Výklad článku 63 ZFEÚ — Obmedzenia voľného pohybu kapitálu — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Zdanenie dividend — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zrážkovú daň vo výške 10 % z dividend vyplatených spoločnosťami rezidentmi, ako aj z podobných príjmov — Možnosť započítania tejto zrážkovej dane iba v prípade spoločností rezidentov

      Výrok

   Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá zdaňuje zrážkovou daňou tie dividendy, ktoré vypláca tuzemská spoločnosť oprávneným spoločnostiam rezidentom a nerezidentom, ktoré majú v tejto tuzemskej spoločnosti kapitálový podiel nižší ako 10 % kapitálu, avšak s nadobúdacou hodnotou najmenej 1,2 milióna eur, pričom výlučne pre oprávnené osoby rezidentov nestanovuje mechanizmus umožňujúci obmedzenie reťazového zdanenia. Ak sa členský štát odvolá na dohodu o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretú s iným členským štátom, potom vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či v spore vo veci samej treba zohľadňovať túto dohodu a prípadne overiť, či táto dohoda umožňuje neutralizovať účinky obmedzenia voľného pohybu kapitálu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vymenovanie tajomníka

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/4

         Vymenovanie tajomníka
   2010/C 317/08
   Roger Grass, tajomník Súdneho dvora Európskej únie, listom z 11. júna 2010 požiadal o ukončenie výkonu svojej funkcie k 7. októbru 2010.
   Na svojej všeobecnej schôdzi 14. septembra 2010 Súdny dvor v súlade s článkom 12 rokovacieho poriadku vymenoval za tajomníka pána Alfreda Calota Escobara, na obdobie od 7. októbra 2010 do 6. októbra 2016.
   Pán Calot Escobar zložil prísahu stanovenú v článku 10 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie na slávnostnom zasadnutí 6. októbra 2010.


title: Vec T-533/10: Žaloba podaná 24. novembra 2010 — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/44

         Žaloba podaná 24. novembra 2010 — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisia
   (Vec T-533/10)
   ()
   2011/C 30/80
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Tres Cantos, Madrid, Španielsko) (v zastúpení: H. Brokelmann a M. Ganino, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 4925 v konečnom znení z 20. júla 2010,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tomto konaní, ktorá je prevádzkovateľkou spoplatneného satelitného televízneho vysielania, napáda rozhodnutie Komisie K(2010) 4925 v konečnom znení z 20. júla 2010 o „štátnej pomoci C 38/09 (ex NN 58/09), ktorú Španielsko zamýšľa poskytnúť v prospech združenia Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE)“, ktorým bol tento systém štátnej pomoci v znení zákona 8/2009 z 28. augusta o financovaní Corporación de Radio y Televisión Española vyhlásený za zlučiteľný so spoločným trhom bez toho, aby bolo považované za potrebné skúmať spôsob financovania tejto štátnej pomoci.
   Podľa názoru žalobkyne Komisia nebola oprávnená dotknutý systém štátnej pomoci schváliť bez toho, aby preskúmala spôsob financovania stanovený uvedeným zákonom a konkrétne príspevok vo výške 1,5 % z hrubého prevádzkového príjmu poskytovateľov služby spoplatneného televízneho vysielania.
   Žalobkyňa na podporu svojho návrhu uvádza tieto žalobné dôvody:

               —

               Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď schválila napadnutú štátnu pomoc bez toho, aby skúmala spôsob jej financovania. V tejto súvislosti uvádza, že podľa ustálenej judikatúry nie je možné skúmať štátnu pomoc samostatne, ale iba spolu so spôsobom jej financovania, ak je spôsob financovania súčasťou štátnej pomoci, pričom v predmetnom prípade je poplatok vo výške 1,5 % z hrubého prevádzkového príjmu poskytovateľov služby spoplatneného televízneho vysielania súčasťou systému štátnej pomoci, čo je dôvod pre ktorý bola Komisia povinná preskúmať tento poplatok spoločne so štátnou pomocou.

               —

               Komisia porušila článok 106 ods. 2 ZFEÚ, keď schválila systém štátnej pomoci, ktorý porušuje zásadu proporcionality, keďže poplatky na financovanie štátnej pomoci predstavovali závažné narušenie hospodárskej súťaže na trhu nadobúdania vysielacieho obsahu a klesajúcom trhu televíznych divákov, čo je v rozpore so všeobecným záujmom.

               —

               Komisia porušila články 49 ZFEÚ a 63 ZFEÚ, keďže podľa žalobkyne spôsob financovania schválenej štátnej pomoci obmedzuje slobodu usadiť sa a voľný pohyb kapitálu, keďže robí výkon týchto slobôd pre poskytovateľov spoplatneného televízneho vysielania a iných investorov so sídlom v iných členských štátoch menej atraktívnym.


title: Vec C-444/06: Žaloba podaná 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/36

         Žaloba podaná 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-444/06)
   (2006/C 326/76)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, C. Fernandez Vicién a I. Moreno-Tapia Rivas, abogados)

      Žalované: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že nezakotvilo povinnú lehotu na oznámenie rozhodnutia o výbere ponuky všetkým uchádzačom zo strany verejného obstarávateľa, nestanovením povinnej lehoty, ktorá musí uplynúť medzi rozhodnutím o výbere ponuky a uzavretím zmluvy, a tým, že umožnilo, aby zrušená zmluva naďalej vyvolávala právne účinky, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 ods. 1 písm a) a b) smernice 89/665/EHS (1) z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia sa domnieva, že španielska právna úprava týkajúca sa preskúmavania v oblasti verejného obstarávania nie je v súlade so smernicou 89/665, tak ako ju vyložil Súdny dvor v rozsudku z 28. októbra 1999, Alcatel Austria a i. (C-81/98, Zb. s. I-7671).
   Španielska legislatíva konkrétne:
   nestanovuje povinnú lehotu, v rámci ktorej má verejný obstarávateľ oznámiť rozhodnutie o výbere ponuky všetkým uchádzačom,
   nestanovuje povinnú lehotu, ktorá musí uplynúť medzi rozhodnutím o výbere ponuky a uzavretím zmluvy,
   umožňuje, aby zrušená zmluva naďalej vyvolávala právne účinky.

      (1)  Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246.


title: Vec T-109/12: Žaloba podaná 7. marca 2012 — Španielsko/Komisia

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/23

         Žaloba podaná 7. marca 2012 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-109/12)
   2012/C 126/44
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 9992 z 22. decembra 2011, ktorým sa znižuje pomoc z Kohézneho fondu poskytnutá na nasledujúce projekty: „Činnosti súvisiace s vykonávaním druhej fázy Rámcového plánu nakladania s pevným komunálnym odpadom autonómnej oblasti Extremadura“ (CCI č. 2000.ES.16.C.PE.020), Zberače: „Stredné povodie Getafe a dolné povodie Arroyo Culebro (Povodie rieky Tajo — čistenie odpadových vôd)“ (CCI č. 2002.ES.16.C.PE.002), „Opätovné využitie vyčistených odpadových vôd na zavlažovanie zelených plôch v Santa Cruz de Tenerife“ (CCI č. 2003.ES.16.C.PE.003) a „Odborná pomoc pri príprave a vypracovaní projektu rozšírenia a zásobovania vodou v Mancomunidad de Algodor“ (CCI č. 2002.ES.16.C.PE.040),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 1386/2002 z 29. júla 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1164/94, pokiaľ ide o riadiace a kontrolné systémy v súvislosti s pomocou poskytovanou z Kohézneho fondu a postupy pri vykonávaní úprav financovania (1), keďže medzi vypočutím a rozhodnutím uplynuli viac ako tri mesiace.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku H prílohy II nariadenia Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond (2), keďže bolo začaté konanie uvádzané v tomto nariadení bez toho, aby boli vykonané potrebné overenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku H prílohy II nariadenia Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond, keďže žiadne zistenia nespochybňujú vyhlásenia o ukončení projektov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku H prílohy II nariadenia Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond, keďže existencia nezrovnalostí nebola preukázaná.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery v prípade projektu CCI č. 2000.ES.16.C PE.020, keďže Komisia v súvislosti s týmto projektom použila kritériá uvedené v dokumente (Usmernenia k finančným opravám u verejných zákaziek, predstavenom členským štátom na schôdzi Výboru pre koordináciu Fondov 28. novembra 2007), ktorý nebol uverejnený v čase, keď španielske orgány predložili dokumenty týkajúce sa konečného zostatku, ale až o 29 mesiacov neskôr.

      (1)  Ú. v. ES L 201, s. 5; Mim. vyd. 14/001, s. 162.

      (2)  Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1264/1999 z 21. júna 1999, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1164/94, ktorým sa zriaďuje Kohézny fond (Ú. v. ES L 161, s. 57; Mim. vyd. 14/001, s. 73)


title: Vec C-234/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. mája 2012 — Sky Italia Srl/AGCOM

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. mája 2012 — Sky Italia Srl/AGCOM
   (Vec C-234/12)
   2012/C 217/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sky Italia Srl

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 4 smernice 2010/13/EÚ (1), všeobecná zásada rovnosti a pravidlá Zmluvy o fungovaní Európskej únie týkajúce sa voľného pohybu služieb, práva usadiť sa a voľného pohybu kapitálu vykladať tak, že bránia právnej úprave vyplývajúcej z článku 38 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 177/2005, ktorá stanovuje nižšie hodinové limity vysielanej reklamy pre spoplatnených vysielateľov ako pre bezplatných vysielateľov?

               2.

               Bráni článok 11 Charty základných práv Európskej únie, vykladaný s ohľadom na článok 10 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a na judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva, a najmä zásada plurality informácií právnej úprave vyplývajúcej z článku 38 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 177/2005, ktorá stanovuje nižšie hodinové limity vysielanej reklamy pre spoplatnených vysielateľov ako pre bezplatných vysielateľov, čím narušuje hospodársku súťaž a prispieva k vytvoreniu alebo posilneniu dominantného postavenia na televíznom reklamnom trhu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 95, s. 1.


title: Vec C-236/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Luxembursko) 12. mája 2010 — Sophie Jeanjean/Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Luxembursko) 12. mája 2010 — Sophie Jeanjean/Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii
   (Vec C-236/10)
   ()
   2010/C 209/29
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Sophie Jeanjean

      Odporkyňa: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 1, 2 a 3 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1) vykladať v tom zmysle, že sa vzťahujú na ukončenie podnikateľskej činnosti z dôvodu vyhlásenia konkurzu na majetok zamestnávateľa alebo na základe súdneho rozhodnutia o nariadení zrušenia a likvidácie úverovej inštitúcie, ktorá je zamestnávateľom, z dôvodu insolventnosti na základe článku 61 ods. 1 písm. a) a b) zákona z 5. apríla 1993 o finančnom sektore v znení zmien a doplnení, ak je podľa vnútroštátneho práva dôsledkom takého ukončenia podnikateľskej činnosti zrušenie pracovnej zmluvy s okamžitou účinnosťou?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku, majú sa články 1, 2 a 3 smernice 98/59/ES vykladať v tom zmysle, že opatrovníka alebo likvidátora možno stotožniť so zamestnávateľom, ktorý plánoval hromadné prepúšťanie a ktorý je schopný uskutočniť s týmto cieľom úkony uvedené v článkoch 2 a 3 smernice, ako aj uskutočniť prepúšťanie (rozsudok vo veci C-323/08, body 39, 40 a 41) (2)?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.

      (2)  Rozsudok z 10. decembra 2009, Rodríguez Mayor a i., zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec C-613/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma (Taliansko) 30. decembra 2010 — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma (Taliansko) 30. decembra 2010 — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Vec C-613/10)
   2011/C 80/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Danilo Debiasi

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Prejudiciálna otázka

   Existuje nesúlad článku 19 ods. 5 a článku 19a DPR č. 633/72 s článkom 17 ods. 2 písm. a) smernice 77/388/EHS, ako aj s dokumentom KOM(2001) 260 v konečnom znení z 23. mája 2001 a s dokumentom KOM(2000) 348 v konečnom znení zo 7. júna 2000, ako aj rozdielne zaobchádzanie, pokiaľ ide o režim DPH v rámci Spoločenstva, a teda vzniká potreba jeho zosúladenia s ostatnými európskymi právnymi poriadkami pretože vo viacerých členských štátoch sa za určitých podmienok uplatňuje režim zdanenia zníženou sadzbou dane?


title: Vec F-113/12: Žaloba podaná 9. októbra 2012 — ZZ/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/71

         Žaloba podaná 9. októbra 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-113/12)
   2013/C 26/144
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nezapísaní žalobcu do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/204/10

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 20. januára 2012 o nezapísaní žalobcu do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/204/10,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 6. júla 2012 o zamietnutí žalobcovej sťažnosti,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec C-487/09: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Inmogolf SA/Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 69/335/EHS — Nepriame dane — Tvorba a zvýšenie základného imania — Prevody cenných papierov — Základné imanie, ktoré je majoritne tvorené nehnuteľnosťami)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/8

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Inmogolf SA/Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia
   (Vec C-487/09) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 69/335/EHS - Nepriame dane - Tvorba a zvýšenie základného imania - Prevody cenných papierov - Základné imanie, ktoré je majoritne tvorené nehnuteľnosťami)
   2011/C 80/13
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania

      Žalobca: Inmogolf SA

      Žalovaný: Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo — Výklad článku 11 písm. a) a článku 12 ods. 1 písm. a) smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11) — Zákaz zdanenia vytvárania, vydávania cenných papierov, ich prijímania pre kotáciu na burze, uvádzania do obehu alebo obchodovania s nimi — Výnimka — Daň z prevodu cenných papierov — Vnútroštátne zdanenie vzťahujúce sa na prevody podielov na základnom imaní spoločnosti, ktorej viac ako 50 % aktív tvoria nehnuteľnosti, pričom v dôsledku týchto prevodov nadobúdateľ cenných papierov získava kontrolu nad spoločnosťou

      Výrok

   Smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania a osobitne jej článok 11 písm. a) a článok 12 ods. 1 písm. a) nebránia takej právnej úprave, akou je právna úprava stanovená článkom 108 ods. 2 zákona 24/1988 z 28 júla 1988 o trhu s cennými papiermi, zmeneného a doplneného zákonom 18/91 zo 6. júna 1991, ktorá s cieľom zamedziť daňovým únikom pri prevode nehnuteľností prostredníctvom interpozície spoločností zdaňuje prevody cenných papierov daňou z prevodu majetku, pokiaľ tieto prevádzané cenné papiere zastupujú podiely na základnom imaní spoločností, ktorých aktíva tvoria najmenej z 50 % nehnuteľnosti a pokiaľ nadobúdateľ touto transakciou získa také postavenie, ktoré mu umožní kontrolovať dotknutý subjekt, a to aj v prípade, že neexitoval záujem na vyhnutí sa zaplateniu dane, ako aj v prípade, že sa tieto spoločnosti v plnom rozsahu venujú prevádzkovej činnosti a nehnuteľnosti nemožno oddeliť od hospodárskej činnosti vykonávanej takýmito spoločnosťami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec T-556/14 P: Odvolanie podané 28. júla 2014 : Victor Navarro proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  21. mája 2014 vo veci F-46/13, Navarro/Komisia

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/16

         Odvolanie podané 28. júla 2014: Victor Navarro proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. mája 2014 vo veci F-46/13, Navarro/Komisia
   (Vec T-556/14 P)
   2014/C 351/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Victor Navarro (Sterrebeek, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 21. mája 2014 vo veci F-46/13,

               —

               následne vyhovel návrhom podaným odvolateľom na prvom stupni a tak:

                           —

                           zrušil rozhodnutie Európskej komisie ako orgánu, ktorý je oprávnený uzatvárať zmluvy, zo 4. októbra 2012, nezamestnať odvolateľa ako zmluvného pomocného zamestnanca funkčnej skupiny II,

                           —

                           v potrebnom rozsahu zrušil rozhodnutie orgánu, ktorý je oprávnený uzatvárať zmluvy, zo 7. februára 2013, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná odvolateľom 19. októbra 2012,

                           —

                           priznal náhradu jeho majetkovej ujmy,

                           —

                           priznal sumu určenú ex aequo et bono a predbežne 50  000 eur z dôvodu utrpenej nemajetkovej ujmy,

                           —

                           zaviazal žalovaného na náhradu všetkých trov konania, vrátane trov tohto odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení hraníc súdneho preskúmania Súdom pre verejnú službu (ďalej len „SVS“), keďže tento súd nahradil posúdenie administratívy svojím vlastným posúdením.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený nesprávnom právnom posúdení, keďže sa SVS nesprávne domnieval, že podľa článku 3 ods. 2 prílohy IV Všeobecných vykonávacích pravidiel z 2. marca 2011 (1) musia byť pracovné skúsenosti náležite podložené a musia súvisieť s jednou z oblastí činnosti Komisie.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na skreslení skutkových okolností v prejednávanej veci, keďže SVS v napadnutom rozsudku konštatoval, že odvolateľ neposkytol opis úloh, ktoré vykonával pre Continental Airlines Inc., a preto nepreukázal, že jeho skúsenosti boli „rovnocenné“ so sekretárskou činnosťou.

      (1)  Všeobecné vykonávacie pravidlá článku 79 ods. 2 PZOZ o podmienkach zamestnávania zmluvných zamestnancov Komisiou podľa článku 3a a 3b uvedenej úpravy z 2. marca 2011, uverejnené v Administratívnych informáciách č. 33, 2011.


title: Vec C-235/07: Žaloba podaná 10. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/17

         Žaloba podaná 10. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-235/07)
   (2007/C 140/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun, P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo Zmluvy ES a zo smernice 2004/49/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o bezpečnosti železníc spoločenstva a o zmene a doplnení smernice Rady 95/18/ES (2) o udeľovaní licencií železničným podnikom a smernice 2001/14/ES (3) o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Smernica o bezpečnosti železníc) tým, že neprijalo všetky právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s týmito smernicami, alebo o ich prijatí neinformovalo Komisiu,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 30. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 164, s. 44; Mim. vyd. 07/008, s. 227.

      (2)  Ú. v. ES L 143, s. 70; Mim. vyd. 07/002, s. 258.

      (3)  Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404.


title: Vec C-19/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 16. januára 2012 — Efir OOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 16. januára 2012 — Efir OOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv
   (Vec C-19/12)
   2012/C 89/22
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Efir OOD

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 62 ods. 1 a 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (1) o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že sa pojem zdaniteľné plnenie vzťahuje tak na zdaniteľné transakcie, ako aj na transakcie oslobodené od dane?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Je prípustná taká vnútroštátna úprava, akou je úprava uplatniteľná vo veci samej, podľa ktorej dochádza k uskutočneniu zdaniteľného plnenia aj v okamihu uskutočnenia transakcií oslobodených od dane?

               3.

               Majú články 62 a 63 smernice 2006/112 priamy účinok?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-713/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — 9Flats/ÚHVT — Tibesoca (9flats.com)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/17

         Žaloba podaná 30. decembra 2013 — 9Flats/ÚHVT — Tibesoca (9flats.com)
   (Vec T-713/13)
   2014/C 61/30
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 9Flats GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Stoffregen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tibesoca, SL (Valencia, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. októbra 2013 v odvolacom konaní R 1671/2012-2,

               —

               zrušiť rozhodnutie námietkového oddelenia Úradu z 13. júla 2012 v námietkovom konaní č. B 1898686,

               —

               zamietnuť námietku proti prihláške ochrannej známky „9flats.com“ — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9832635.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „9flats.com“ pre služby zaradené do tried 36, 38, 39 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9832635.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Tibesoca, SL.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje číslice a slovný prvok „40 flats apartments“, pre služby zaradené do triedy 43, španielska obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje číslice a slovný prvok „11 flats apartments“, pre služby zaradené do triedy 43 a španielska obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje číslice a slovný prvok „50 flats“, pre služby zaradené do triedy 43.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-493/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. septembra 2014 – Sanofi/ÚHVT – GP Pharm (GEPRAL) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka GEPRAL — Skoršia slovná medzinárodná ochranná známka DELPRAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2014 – Sanofi/ÚHVT – GP Pharm (GEPRAL)
   (Vec T-493/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka GEPRAL - Skoršia slovná medzinárodná ochranná známka DELPRAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 388/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sanofi (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: GP Pharm, SA (Sant Quinti de Mediona, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. septembra 2012 (vec R 201/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sanofi SA a GP Pharm SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 5. septembra 2012 (vec R 201/2012-2) týkajúce sa námietkového konania medzi Sanofi SA a GP Pharm SA, sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-112/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. januára 2008 – Inter-Ikea/ÚHVT – Waibel (idea) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva idea — Skoršie obrazové a slovné ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky IKEA — Relatívny dôvod neplatnosti — Neexistencia nebezpečenstva zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/42

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. januára 2008 – Inter-Ikea/ÚHVT – Waibel (idea)
   (Vec T-112/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva idea - Skoršie obrazové a slovné ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky IKEA - Relatívny dôvod neplatnosti - Neexistencia nebezpečenstva zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 51/77)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inter-Ikea Systems BV (Delft, Holandsko) (v zastúpení: J. Gulliksson a J. Olsson, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Walter Waibel (Dingolfing, Nemecko) (v zastúpení: A. Fottner a M. Müller, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. februára 2006 (vec R 80/2005-1) týkajúca sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Inter-Ikea Systems BV a pánom Walterom Waibelom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Inter-Ikea Systems BV je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov, ktoré vznikli Walterovi Waibelovi v konaní pred odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-689/14 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. decembra 2014 – ENISA/Psarras

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. decembra 2014 – ENISA/Psarras
   (Vec T-689/14 P) (1)

   (2015/C 056/45)
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda odvolacej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.