title: Vec C-563/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. apríla 2016 – Dansk Automat Brancheforening/Európska komisia, Dánske kráľovstvo, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA) (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Žaloba o neplatnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Právo podať žalobu — Aktívna legitimácia — Fyzické alebo právnické osoby — Štátna pomoc — Rozhodnutie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Akt, ktorý sa žalobcu osobne týka — Regulačný akt, ktorý si nevyžaduje vykonávacie opatrenia)

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/3

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. apríla 2016 – Dansk Automat Brancheforening/Európska komisia, Dánske kráľovstvo, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)
   (Vec C-563/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Žaloba o neplatnosť - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Právo podať žalobu - Aktívna legitimácia - Fyzické alebo právnické osoby - Štátna pomoc - Rozhodnutie, ktorým sa schéma pomoci vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Akt, ktorý sa žalobcu osobne týka - Regulačný akt, ktorý si nevyžaduje vykonávacie opatrenia))
   (2016/C 279/03)
   Jazyk konania: dánčina.

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dansk Automat Brancheforening (v zastúpení: K. Dyekjær, T. Høg a J. Flodgaard, advokater)

      Ďalší účastníci konania:

   Európska komisia (v zastúpení: L. Grønfeldt a M. P-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Thorning, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. Holdgaard, advokat), Betfair Group plc, Betfair International Ltd (v zastúpení: A. Pliego Selie, O. Brouwer a M. Groothuismink, advocaten), European Gaming and Betting Association (EGBA) (v zastúpení: J. Heithecker, C. D. Ehlermann a J. Ylinen, Rechtsanwälte)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dansk Automat Brancheforening je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Dánske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 09.02.2015.


title: Vec C-340/10: Žaloba podaná 29. júna 2010 — Európska komisia/Cyperská republika

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/30

         Žaloba podaná 29. júna 2010 — Európska komisia/Cyperská republika
   (Vec C-340/10)
   ()
   2010/C 246/51
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Georgios Zavvos a Donatella Recchia)

      Žalovaná: Cyperská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Cyperská republika si tým, že nezahrnula oblasť jazera Paralimni do národného zoznamu lokalít prichádzajúcich do úvahy ako lokality európskeho významu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín,

               —

               určiť, že Cyperská republika si tým, že tolerovala činnosti, ktoré vážne ohrozujú ekologické vlastnosti jazera Paralimni, a tým, že neprijala ochranné opatrenia potrebné na ochranu populácie Natrix natrix cypriaca, teda druhu, ktorý predstavuje ekologický záujem pre jazero Paralimni a priehradu Xiliatos, nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, tak ako ju Súdny dvor vykladal vo veciach C-117/03 a C-224/05,

               —

               určiť, že Cyperská republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia na vytvorenie a uplatňovanie systému prísnej ochrany Natrix natrix cypriaca, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 12 ods. 1 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín,

               —

               zaviazať Cyperskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že Cyperská republika si tým, že nezahrnula celú oblasť jazera Paralimni do národného zoznamu lokalít prichádzajúcich do úvahy ako lokality európskeho významu (LEV) do decembra 2009, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín. Cyperská republika nespochybňovala potrebu zahrnúť jazero Paralimni do navrhovaných LEV. Uvedená oblasť však nebola v rámci lehoty stanovenej v odôvodnenom stavisku do zoznamu navrhovaných LEV zahrnutá. Cyperská republika informovala 24. novembra 2009 Komisiu, že jazero Paralimni bolo oficiálne zahrnuté do siete Natura 2000, pričom však dôležitý severný cíp jazera nebol do navrhovaných LEV zahrnutý. Dňa 24. apríla 2009 bola vo vládnom vestníku Cyperskej republiky uverejnená zmena územného plánu oblasti Paralimni, pričom išlo o zmenu, ktorá severný cíp jazera zmenila na rezidenčnú oblasť. Komisia tvrdí, že nie je opodstatnené nijaké obmedzenie rozlohy biotopu a že Cyperská republika si nezahrnutím jazera Paralimni do národného zoznamu navrhovaných LEV nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice 92/43/EHS.
   Komisia okrem toho tvrdí, že konkrétne poškodzujúce činnosti v oblasti jazera Paralimni (najmä nezákonné a neprimerané čerpanie vody, stavebný rozvoj, preteky na motocykloch a prevádzka strelnice) degradujú a poškodzujú biotop druhov a Cyperská republika si tak tým, že neprijala ochranné opatrenia na ochranu populácie druhu Natrix natrix cypriaca, nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice 92/43/EHS, tak ako ju Súdny dvor vykladal vo svojej judikatúre (veci C-117/03 a C-224/05).
   Ďalej Komisia tvrdí, že vzhľadom na činnosti, ako je stavebný rozvoj v oblasti a oddelenie stavebných pozemkov na severnom cípe jazera Paralimni, bol negatívne ovplyvnený biotop endemických druhov a ich populácií. Cyperská republika si tak tým, že neprijala potrebné opatrenia na vytvorenie a uplatňovanie systému prísnej ochrany užovky Natrix natrix cypriaca prostredníctvom „koherentných a koordinovaných opatrení preventívnej povahy“ nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 12 ods. 1 písm. a), b) a c) smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.


title: Vec C-509/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichts Berlin (Nemecko) 24. septembra 2015 – Recep Kilic/Land Berlin

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichts Berlin (Nemecko) 24. septembra 2015 – Recep Kilic/Land Berlin
   (Vec C-509/15)
   (2016/C 016/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichts Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Recep Kilic

      Žalovaný: Land Berlin

      Prejudiciálne otázky

   Možno za povolenie na zlúčenie rodiny v zmysle článku 7 rozhodnutia č. 1/80 považovať to, že sa rodinnému príslušníkovi po povolení zlúčenia rodiny so žiadateľmi, ktorí nepatrili do trhu práce, predĺži povolenie na pobyt do okamihu, kedy sa žiadateľ, u ktorého má rodinný príslušník svoj legálny pobyt, stal zamestnancom?


title: Vec T-506/17: Žaloba podaná 8. augusta 2017 – Makhlouf/Rada

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/38

         Žaloba podaná 8. augusta 2017 – Makhlouf/Rada
   (Vec T-506/17)
   (2017/C 347/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Rami Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrh

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba žalobcu je prípustná a dôvodná,

               —

               v dôsledku toho zrušil rozhodnutie (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017 a ďalšie akty na jeho vykonanie v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté akty porušujú právo žalobcu na obhajobu, a to najmä jeho právo na účinnú súdnu ochranu, ktoré je zakotvené v článkoch 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP), článku 215 ZFEÚ a článkoch 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná si nesplnila povinnosť odôvodnenia, keďže poskytnuté odôvodnenie nepostačuje na splnenie povinnosti uloženej inštitúciám Európskej únie v zmysle článku 6 EDĽP, článku 296 ZFEÚ, ako aj článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Rada v súvislosti s účasťou žalobcu na financovaní sýrskeho režimu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté akty bezdôvodne a neprimerane obmedzujú základné práva žalobcu, a to najmä jeho právo vlastniť majetok, zakotvené v článku 1 Dodatkového protokolu č. 1 k EDĽP a článku 17 Charty základných práv Európskej únie, ako aj právo na ochranu dobrej povesti, pričom porušujú článok 8 a článok 10 ods. 2 EDĽP, zásadu prezumpcie neviny, zakotvenú v článku 6 EDĽP a článku 48 Charty základných práv Európskej únie, ako aj jeho slobodu pohybu, zaručenú v článku 2 ods. 2 protokolu č. 4 k EDĽP.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení usmernení o vykonávaní a vyhodnocovaní reštriktívnych opatrení (sankcií) v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky EÚ (dokument Rady 15114/05 z 2. decembra 2005).


title: Vec F-114/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  29. septembra 2009 — Wenning/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Obnovenie zmluvy zamestnanca Europolu — Článok 6 služobného poriadku uplatniteľného na zamestnancov Europolu — Hodnotenie služobného postupu)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/72

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 29. septembra 2009 — Wenning/Europol
   (Vec F-114/07) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Obnovenie zmluvy zamestnanca Europolu - Článok 6 služobného poriadku uplatniteľného na zamestnancov Europolu - Hodnotenie služobného postupu)
   2010/C 24/131
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rainer Wenning (Haag, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne G. Vandersanden a C. Ronzi, advokáti, neskôr L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: pôvodne B. Exterkate a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti, neskôr D. El Khoury a D. Neumann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

      Predmet veci

   Jednak zrušenie rozhodnutia Europolu z 21. decembra 2006, ktorým bolo zamietnuté predĺženie zmluvy žalobcu a jeho opätovné zaradenie do tejto agentúry a jednak uloženie Europolu obnoviť zmluvu žalobcu na štyri roky od 1. októbra 2007 a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007, s. 47.


title: Vec C-139/17 P: Odvolanie podané 20. marca 2017 QuaMa Quality Management GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. januára 2017 vo veci T-225/15, QuaMa Quality Management GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/2

         Odvolanie podané 20. marca 2017 QuaMa Quality Management GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. januára 2017 vo veci T-225/15, QuaMa Quality Management GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-139/17 P)
   (2017/C 357/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: QuaMa Quality Management GmbH (v zastúpení: C. Russ, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Microchip Technology, Inc.

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 17. januára 2017,

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. februára 2015 (spojené veci R 1809/2014-4 a R 1680/2014-4).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka opiera svoje odvolanie podané voči rozsudku Všeobecného súdu zo 17. marca 2017 o nasledujúce úvahy:
   Odvolateľka namieta porušenie článku 41 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 (1). Všeobecný súd vychádza nesprávne z predpokladu, že vedľajšia účastníčka konania podala 9. apríla 2013 príslušnú žiadosť o zápis prevodu vlastníctva a iba použila nesprávne tlačivo. Skutočne sa žiadosť na „zmenu mena alebo adresy majiteľa“ vzťahovala na všetky ochranné známky (14) spoločnosti SMSC Europe GmbH a EUIPO ju takto podľa listu zo 14. apríla 2013 aj v celku chápal. Tým je zrejmé, že Úrad zamietol žiadosť z 9. apríla 2013 v celom rozsahu a prijal iba žiadosť zo 14. júna 2013 podanú po uplynutí lehoty na podanie námietky.
   Okrem toho v odvolaní napadá porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009. Ani námietkové oddelenie a ani odvolací senát sa ani v približne dostatočnej miere nezaoberali určením dotknutej skupiny verejnosti. K posúdeniu pravdepodobnosti zámeny nemohlo dôjsť bez toho, aby bola určená dotknutá skupina verejnosti a individuálna rozlišovacia spôsobilosť pre jednotlivé tovary a služby. Toto platí o to viac u predpokladu, z ktorého vychádzal Všeobecný súd, že podobnosť medzi dotknutými označeniami pre odbornú verejnosť, ku ktorej Všeobecný súd neprináleží, je „malá“.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).


title: Vec T-745/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – TeamBank/EUIPO – Easy Asset Management (e@sy Credit) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu — Obrazová ochranná známka e@sy Credit — Skoršia národná obrazová ochranná známka easy Credit — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – TeamBank/EUIPO – Easy Asset Management (e@sy Credit)
   (Vec T-745/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka e@sy Credit - Skoršia národná obrazová ochranná známka easy Credit - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 326/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TeamBank AG Nürnberg (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Lindner, D. Terheggen a T. Kiphuth, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: pôvodne P. Geroulakos, neskôr D. Gája, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Easy Asset Management AD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: M. Georgieva-Tabakova a H. Raychev, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2014 (vec R 1975/2013-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Easy Asset Management AD a TeamBank AG Nürnberg

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               TeamBank AG Nürnberg je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.


title: Vec C-179/14: Žaloba podaná 10. apríla 2014 – Komisia/Maďarsko

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/10

         Žaloba podaná 10. apríla 2014 – Komisia/Maďarsko
   (Vec C-179/14)
   2014/C 202/12
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Tokár a E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Určil, že Maďarsko zavedením systému karty SZÉP upravenej dekrétom 55/2011 z 12. apríla a zmeneného zákonom CLVI z roku 2011 porušilo smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (1), keďže:

                           —

                           § 13 dekrétu o karte SZÉP v spojení s § 2 ods. 2 písm. d) zákona XCVI z roku 1993, § 2 písm. b) zákona CXXXII z roku 1997 a § 1, § 2 ods. 1 a 2, § 55 ods. 1 a 3 a § 64 ods. 1 zákona IV z roku 2006 vylučuje možnosť, aby pobočky spoločností vydávali kartu SZÉP, čím porušuje článok 14 bod 3 a článok 15 ods. 2 písm. b) smernice 2006/123,

                           —

                           § 13 dekrétu o karte SZÉP v spojení s § 1, § 2 ods. 1 a 2, § 55 ods. 1 a 3 a § 64 ods. 1 zákona IV z roku 2006, § 2 ods. 2 písm. d) zákona XCVI z roku 1993 a § 2 písm. b) zákona CXXXII z roku 1997 neuznáva na účely splnenia požiadaviek stanovených v § 13 písm. a), b) a c) dekrétu o karte SZÉP činnosť skupín spoločností, ktorých materská spoločnosť nie je spoločnosťou zriadenou podľa maďarského práva a členovia ktorých nemajú formu spoločnosti podľa maďarského práva, čím porušuje článok 15 ods. 1, 2 písm. b) a ods. 3 smernice 2006/123,

                           —

                           § 13 dekrétu o karte SZÉP v spojení s § 1, § 2 ods. 1 a 2, § 55 ods. 1 a 3 a § 64 ods. 1 zákona IV z roku 2006, § 2 ods. 2 písm. d) zákona XCVI z roku 1993 a § 2 písm. b) zákona CXXXII z roku 1997 zachováva možnosť, aby banky a iné úverové inštitúcie vydávali kartu SZÉP, pretože iba tieto inštitúcie sú schopné splniť požiadavky § 13 dekrétu, čím porušuje článok 15 ods. 1, 2 písm. d) a ods. 3 smernice 2006/123,

                           —

                           § 13 dekrétu o karte SZÉP odporuje článku 16 smernice 2006/123 tým, že vyžaduje existenciu prevádzky v Maďarsku pre vydávanie karty SZÉP.

               2.

               Subsidiárne určil, že systém karty SZÉP zavedený dekrétom 55/2011 z 12. apríla odporuje článkom 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ v rozsahu, v akom ustanovenia smernice 2006/123 citované v bode 1 nie sú uplatniteľné na ustanovenia uvedené v tomto bode.

               3.

               Určil, že systém poukážok Erzsébet upravený zákonom CLVI z roku 2011 a zákonom CIII z roku 2012, ktorý zavádza monopol pre vydávanie stravných poukážok v prospech verejných orgánov a ktorý sa stal účinným bez primeranej prechodnej doby a potrebných prechodných ustanovení odporuje článkom 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, keďže § 1, § 5 a § 477 zákona CLVI z roku 2011 a § 2 ods. 1 a 2, § 6 a § 7 zákona CIII z roku 2012 zavádzajú neprimerané obmedzenia.

               4.

               Zaviazal Maďarsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V roku 2011 Maďarsko novelizovalo právnu úpravu týkajúcu sa vydávania stravných poukážok na teplé a studené jedlá a rekreáciu udeľovaných podnikmi svojim zamestnancom, ktoré majú povahu vedľajších mzdových príjmov a podliehajú preto výhodnejšiemu daňovému režimu a režimu sociálneho zabezpečenia. Táto nová právna úprava sa stala účinnou 1. januára 2012, bez toho, aby jej predchádzala primeraná prechodná doba. Pred týmito zmenami vnútroštátna právna úprava nestanovovala osobitné podmienky týkajúce sa vydávania takýchto stravných poukážok alebo ich formy. V dôsledku zavedenia týchto zmien verejná inštitúcia Magyar Nemzeti Üdülési Alapítvány (Maďarská národná nadácia pre rekreáciu) využíva pozíciu monopolu, pokiaľ ide o vydávanie poukážok na teplú stravu v papierovej podobe a poukážok na studenú stravu v papierovej alebo elektronickej podobe. Táto právna úprava tiež zavádza mimoriadne prísne podmienky vydávania poukážok na teplú stravu a rekreáciu, ktoré sa môžu vydávať iba v elektronickom formáte. Napadnuté opatrenia viedli k vylúčeniu z uvedeného trhu viacerých podnikateľských subjektov, ktoré na tomto trhu pôsobili už roky, predstavujú obmedzenie vstupu na tento trh pre nové podnikateľské subjekty a bránia v slobodnom poskytovaní služieb. Systém karty SZÉP tiež de facto vyhradzuje trh trom veľkým bankovým skupinám zriadeným podľa maďarského práva, zatiaľ čo vydávanie poukážok „Erzsébet“ je možné iba v rámci štátneho monopolu. Skutočnosť, že príjmy verejnej inštitúcie, ktorá má monopol, sú určené na úhradu sociálnych nákladov nepostačuje na odôvodnenie zavedených obmedzení. Podľa relevantných ustanovení Zmluvy o FEÚ a smernice 2006/123 je možné zaviesť obmedzenia slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb, ak tieto obmedzenia nie sú diskriminačné, vyplývajú zo všeobecného záujmu a keď sú splnené požiadavky nevyhnutnosti a proporcionality.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36).


title: Výmaz veci T-55/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/62

         Výmaz veci T-55/97 (1)

   (2005/C 217/125)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-55/97: C.H.L. Wijnen proti Rade Európskej Únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec T-171/10: Žaloba podaná 15. apríla 2010 — Slovak Telekom/Komisia

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/49

         Žaloba podaná 15. apríla 2010 — Slovak Telekom/Komisia
   (Vec T-171/10)
   2010/C 148/80
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovak Telekom a. s. (Bratislava, Slovenská republika) (v zastúpení: D. Geradin, L. Kjølbye a M. Maier, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 902 z 8. februára 2010 týkajúce sa konania podľa článkov 18 ods. 3 a 24 ods. 1 nariadenia Rady 1/2003 (1) (vec COMP/39523 — Slovak Telekom), a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 902 z 8. februára 2010, ktorým jej bolo podľa článkov 18 ods. 3 a 24 ods. 1 nariadenia Rady č. 1/2003 nariadené, aby poskytla určité informácie v rámci konania vo veci COMP/39523 — Slovak Telekom o konaní podľa článku 102 ZFEÚ, v ktorom jej bolo uložené penále v prípade nesplnenia tejto povinnosti.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa vytýka nesprávne právne posúdenie týkajúce sa právomocí Komisie žiadať o informácie podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady č. 1/2003 za obdobie pred pristúpením Slovenskej republiky k Európskej únii. Pred 1. májom 2004 Komisia nemala právomoc uplatňovať právo Európskej únie, aby mohla uskutočniť vyšetrovanie na území Slovenskej republiky. Komisia preto nie je oprávnená využiť svoje vyšetrovacie právomoci zakotvené v článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, aby získala informácie týkajúce sa tohto obdobia.
   Po druhé žalobkyňa navrhuje zrušenie napadnutého rozhodnutia z dôvodu, že porušuje zásadu spravodlivosti v konaní zakotvenú v článku 41 ods. 1 Charty základných práv (2). Vyšetrovanie vedené Komisiou, ktoré sa týka konania spoločnosti Slovak Telekom počas obdobia, keď sa právo EÚ neuplatňovalo a spoločnosť Slovak Telekom nemala povinnosť ho dodržiavať, môže tejto spoločnosti spôsobiť škodu. Komisia by mohla tieto informácie zohľadniť pri svojom posúdení. Z napadnutého rozhodnutia zjavne vyplýva, že práve to má Komisia v úmysle.
   Po tretie žalobkyňa navrhuje zrušenie napadnutého rozhodnutia z dôvodu, že porušuje zásadu proporcionality. Táto zásada je zakotvená v článku 18 ods. 3 nariadenia Rady č. 1/2003, podľa ktorého je Komisia oprávnená požadovať od podnikov všetky potrebné informácie. V prípade spoločnosti Slovak Telekom však Komisia nepreukázala potrebnú súvislosť medzi požadovanými informáciami týkajúcimi sa obdobia pred pristúpením a údajne protiprávnym konaním po 1. máji 2004. Informácie alebo dokumenty týkajúce sa obdobia pred pristúpením preto nie sú nevyhnutné na to, aby Komisia mohla posúdiť, či je konanie spoločnosti Slovak Telekom po pristúpení v súlade s právom EÚ.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 83 z 30. marca 2010, s. 389).


title: Vec T-654/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. novembra 2014 – Kaddour/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Čiastočná neprípustnosť — Záujem na konaní — Dôkazné bremeno — Úprava časových účinkov zrušenia“ )

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. novembra 2014 – Kaddour/Rada
   (Vec T-654/11) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Čiastočná neprípustnosť - Záujem na konaní - Dôkazné bremeno - Úprava časových účinkov zrušenia“))
   (2015/C 007/29)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Khaled Kaddour (Damask, Sýria) (v zastúpení: M. Ponsard, D. Amaudruz a A. Boesch, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou, G. Étienne a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/273/SZBP z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 121, s. 11), nariadenia Rady (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 121, s. 1), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/302/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 136, s. 91), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 504/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 136, s. 45), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/367/SZBP z 23. júna 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 164, s. 14), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 611/2011 z 23. júna 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 164, s. 1), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/488/SZBP z 1. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 199, s. 74), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 755/2011 z 1. augusta 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 199, s. 33), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/515/SZBP z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 218, s. 20), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 843/2011 z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 218, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/522/SZBP z 2. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 228, s. 16), nariadenia Rady (EÚ) č. 878/2011 z 2. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 228, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/628/SZBP z 23. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 247, s. 17), nariadenia Rady (EÚ) č. 950/2011 z 23. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 247, s. 3), rozhodnutia Rady 2011/684/SZBP z 13. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 269, s. 33), nariadenia Rady (EÚ) č. 1011/2011 z 13. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 269, s. 18), rozhodnutia Rady 2011/735/SZBP zo 14. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 296, s. 53), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/736/SZBP zo 14. novembra 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 296, s. 55), nariadenia Rady (EÚ) č. 1150/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 296, s. 1), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1151/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 296, s. 3), rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273 (Ú. v. EÚ L 319, s. 56), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1244/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 319, s. 8), nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, s. 1), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/37/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782 (Ú. v. EÚ L 19, s. 33), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 55/2012 z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva článok 33 ods. 1 nariadenia č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 19, s. 6), rozhodnutia Rady 2012/206/SZBP z 23. apríla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/782 (Ú. v. EÚ L 110, s. 36), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/256/SZBP zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/782 (Ú. v. EÚ L 126, s. 9), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 410/2012 zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 126, s. 3), nariadenia Rady (EÚ) č. 509/2012 z 15. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 156, s. 10), rozhodnutia Rady 2012/322/SZBP z 20. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/782 (Ú. v. EÚ L 165, s. 45), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/335/SZBP z 25. júna 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782 (Ú. v. EÚ L 165, s. 80), nariadenia Rady (EÚ) č. 545/2012 z 25. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 165, s. 23), vykonávacieho nariadenia Rady 2012/544/SZBP z 25. júna 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 165, s. 20), rozhodnutia Rady 2012/420/SZBP z 23. júla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2011/782 (Ú. v. EÚ L 196, s. 59), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/424/SZBP z 23. júla 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782 (Ú. v. EÚ L 196, s. 81), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 673/2012 z 23. júla 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 196, s. 8), rozhodnutia Rady 2012/739/CFSP z 29. novembra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a o zrušení rozhodnutia 2011/782 (Ú. v. EÚ L 330, s. 21), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2013/185/SZBP z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/739 (Ú. v. EÚ L 111, s. 77), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 111, s. 1), rozhodnutia Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147, s. 14) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba, keďže je oneskorená, sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/367/SZBP z 23. júna 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 611/2011 z 23. júna 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu rozhodnutia Rady 2011/273/SZBP z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, nariadenia Rady (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/302/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 504/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/488/SZBP z 1. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 755/2011 z 1. augusta 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/515/SZBP z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 843/2011 z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011, rozhodnutia Rady 2011/522/SZBP z 2. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273, nariadenia Rady (EÚ) č. 878/2011 z 2. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011, rozhodnutia Rady 2011/628/SZBP z 23. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273, nariadenia Rady (EÚ) č. 950/2011 z 23. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011, rozhodnutia Rady 2011/684/SZBP z 13. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273, nariadenia Rady (EÚ) č. 1011/2011 z 13. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011, rozhodnutia Rady 2011/735/SZBP zo 14. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/736/SZBP zo 14. novembra 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273, nariadenia Rady (EÚ) č. 1150/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 442/2011, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1151/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1244/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 442/2011, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/37/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 55/2012 z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva článok 33 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, rozhodnutia Rady 2012/206/SZBP z 23. apríla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/256/SZBP zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 410/2012 zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, nariadenia Rady (EÚ) č. 509/2012 z 15. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, rozhodnutia Rady 2012/322/SZBP z 20. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/335/SZBP z 25. júna 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacieho nariadenia Rady 2012/544/SZBP z 25. júna 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, nariadenia Rady (EÚ) č. 545/2012 z 25. júna 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 673/2012 z 23. júla 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, rozhodnutia Rady 2012/420/SZBP z 23. júla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/424/SZBP z 23. júla 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, pričom tieto akty sa netýkajú Khaleda Kaddoura.

               3.

               Konanie o žalobe sa zastavuje v rozsahu, v akom žaloba smeruje k zrušeniu rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273, rozhodnutia Rady 2012/739/CFSP z 29. novembra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a o zrušení rozhodnutia 2011/782 a vykonávacieho rozhodnutia Rady 2013/185/SZBP z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/739, pričom tieto akty sa zrušujú a nahrádzajú.

               4.

               Tieto akty:

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 442/2011,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 36/2012,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii sa v rozsahu, v akom sa týkajú Khaleda Kaddoura, zrušujú.

               5.

               Zrušené rozhodnutia a nariadenia si voči Khaledovi Kaddourovi zachovávajú svoju účinnosť do uplynutia lehoty na podanie odvolania alebo v prípade, že bolo odvolanie podané v tejto lehote, do prípadného zamietnutia odvolania.

               6.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vynaložil Khaled Kaddour.

               7.

               Khaled Kaddour znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 58, 25.2.2012.


title: Vec C-81/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  25. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București — Rumunsko) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării (Sociálna politika — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Smernica 2000/78/ES — Článok 2 ods. 2 písm. a), článok 10 ods. 1 a článok 17 — Zákaz diskriminácie na základe sexuálnej orientácie — Pojem „skutočnosti, z ktorých možno vyvodzovať, že došlo k diskriminácii“ — Prispôsobenie dôkazného bremena — Účinné, primerané a odstrašujúce sankcie — Osoba vystupujúca a vnímaná verejnosťou ako vedúci predstaviteľ profesionálneho futbalového klubu — Verejné vyhlásenia vylučujúce prijatie futbalistu prezentovaného ako homosexuál do zamestnania)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București — Rumunsko) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării
   (Vec C-81/12) (1)

   (Sociálna politika - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Smernica 2000/78/ES - Článok 2 ods. 2 písm. a), článok 10 ods. 1 a článok 17 - Zákaz diskriminácie na základe sexuálnej orientácie - Pojem „skutočnosti, z ktorých možno vyvodzovať, že došlo k diskriminácii“ - Prispôsobenie dôkazného bremena - Účinné, primerané a odstrašujúce sankcie - Osoba vystupujúca a vnímaná verejnosťou ako vedúci predstaviteľ profesionálneho futbalového klubu - Verejné vyhlásenia vylučujúce prijatie futbalistu prezentovaného ako homosexuál do zamestnania)
   2013/C 171/14
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel București

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Asociația ACCEPT

      Žalovaná: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel București — Výklad článku 2 ods. 2 písm. a), článku 10 ods. 1 a článku 17 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/006, s. 7) — Diskriminačné kritériá pre výber zamestnancov futbalového klubu súvisiace so sexuálnou orientáciou — Uplatniteľnosť smernice na prípad diskriminačných vyhlásení v tlači pri neexistencii skutočného náborového konania — Skutočnosti nasvedčujúce tomu, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii — Dôkazné bremeno — Režim sankcií uplatniteľný na prípad nedodržania ustanovení — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá bráni uplatneniu priestupkovej sankcie po uplynutí šesťmesačnej premlčacej doby — Povinnosť uložiť účinnú, primeranú a odstrašujúcu sankciu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 2 a článok 10 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že také skutkové okolnosti, o aké ide v konaní vo veci samej, môžu byť, pokiaľ ide o profesionálny futbalový klub, posúdené ako „skutočnosti, z ktorých možno vyvodiť, že došlo k diskriminácii“, hoci predmetné vyhlásenia pochádzajú od osoby vystupujúcej a vnímanej v médiách i v spoločnosti ako vedúci predstaviteľ tohto klubu bez toho, aby nevyhnutne mala právnu spôsobilosť zaväzovať alebo zastupovať túto spoločnosť v oblasti zamestnávania.

               2.

               Článok 10 ods. 1 smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že za predpokladu, že by také skutočnosti ako vo veci samej boli posúdené ako „skutočnosti, z ktorých možno vyvodiť, že došlo k diskriminácii“ na základe sexuálnej orientácie v rámci zamestnávania hráčov profesionálnym futbalovým klubom, dôkazné bremeno, tak ako je rozdelené v článku 10 ods. 1 smernice 2000/78, nevedie k vyžiadaniu dôkazu, ktorý nemožno predložiť bez toho, aby tým bolo porušené právo na ochranu súkromia.

               3.

               Článok 17 smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej v prípade konštatovania diskriminácie na základe sexuálnej orientácie možno uložiť iba pokarhanie, tak ako v prejednávanom prípade, ak k takému konštatovaniu dôjde po uplynutí šesťmesačnej premlčacej doby odo dňa, keď došlo k protiprávnemu konaniu, pokiaľ na základe tej istej právnej úpravy nie je taká diskriminácia sankcionovaná za vecných aj procesných podmienok, ktoré sankcii priznávajú účinnú, primeranú a odstrašujúcu povahu. Vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či vnútroštátna právna úprava, o ktorú ide v konaní vo veci samej, predstavuje taký prípad, a prípadne poskytnúť v rámci možností výklad vnútroštátneho práva na základe znenia a cieľa uvedenej smernice, aby dospel k riešeniu, ktoré táto smernica sleduje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec T-185/06: Žaloba podaná 17. júla 2006 – L'Air Liquide/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/37

         Žaloba podaná 17. júla 2006 – L'Air Liquide/Komisia
   (Vec T-185/06)
   (2006/C 212/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: L'Air Liquide SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: R. Saint Esteben, advokát, a M. Pittie, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť článok 1 písm. i) rozhodnutia Komisie K (2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Zmluvy EHP (vec COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a perborát) v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo, že spoločnosť Air Liquide porušila článok 81 ES a článok 53 Zmluvy EHP v období medzi 12. májom 1995 a 31. decembrom 1997,

               —

               následne zrušiť článok 2 písm. f) a článok 4, rozhodnutia Komisie K (2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Air Liquide,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania, ktoré vznikli žalobcovi v súvislosti s touto žalobou.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 vo veci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a perborát, ktorým Komisia potvrdila, že podniky, ktoré boli adresátmi rozhodnutia, medzi nimi žalobca, porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Zmluvy EHP formou účasti na dohodách a dohodnutých praktikách spočívajúcich vo výmene informácií medzi konkurentmi a na dohodách o cene a výrobných kapacitách, ako aj dozorom nad výkonom týchto dohôd v oblasti peroxidu vodíka a perborátu sodného.
   Na podporu svojich tvrdení uvádza žalobca štyri žalobné dôvody.
   V prvom žalobnom dôvode žalobca zdôrazňuje, že Komisia sa dopustila zjavného nesprávneho posúdenia spočívajúceho v tom, že považuje prvky, ktoré predložila za účelom potvrdenia predpokladu spoločnej a solidárnej zodpovednosti spoločnosti Air Liquide z dôvodu konania jej dcérskej spoločnosti za dostatočné so zreteľom na kritériá stanovené judikatúrou, a že Komisia odvtedy nesprávne uplatňuje pravidlá o zodpovednosti materskej spoločnosti za konanie svojej dcérskej spoločnosti, ako aj že porušila článok 81 ES.
   V druhom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že dovolávaním sa neprávom predpokladu zodpovednosti spoločnosti Air Liquide Komisia okrem toho neoprávnene zamenila dôkazné bremeno a takisto porušila právo žalobcu na obhajobu.
   Tretím žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že dokonca aj v prípade, že by Súd prvého stupňa uznal, že Komisia mohla odôvodnene predpokladať zodpovednosť spoločnosti Air Liquide za konanie jej dcérskej spoločnosti Chemoxal, Komisia si nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že neprediskutovala žiadne z tvrdení predložených spoločnosťou Air Liquide na preukázanie nezávislosti Chemoxal a tým otočila uvedený predpoklad spoločnej a solidárnej zodpovednosti, ktorá je iba vyvrátiteľnou domnienkou.
   Štvrtým žalobným dôvodom žalobca zdôrazňuje, že Komisia dostatočne nepreukázala, z hľadiska práva a skutkového stavu, svoj legitímny záujem na konaní voči nemu v tomto konaní tým, že napriek pravidlu premlčania svojho práva sankcionovať Air Liquide prijala rozhodnutie o tom, že spoločnosť Air Liquide porušila článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Zmluvy o EHP a teda že pri nedostatku tohto legitímneho záujmu Komisia nebola oprávnená prijať uvedené rozhodnutie voči žalobcovi.


title: Rozsudok Súdu zo 6. decembra 2013 vo veci E-18/13 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie povinností zmluvnej strany – Smernica 2001/81/ES – Nevykonanie transpozície)

text:
               27.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/17

      ROZSUDOK SÚDU

   zo 6. decembra 2013
   vo veci E-18/13
   Dozorný úrad EZVO/Island
   (Nesplnenie povinností zmluvnej strany – Smernica 2001/81/ES – Nevykonanie transpozície)
   2014/C 88/14
   Vo veci E-18/13 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 21ar prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, ani tieto opatrenia neoznámil Dozornému úradu EZVO, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 6. decembra 2013 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 21ar prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariaďuje Islandu uhradiť trovy konania.


title: Vec T-324/12: Žaloba podaná 19. júla 2012 — Knauf Insulation Technology/ÚHVT — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE TECHNOLOGY)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/26

         Žaloba podaná 19. júla 2012 — Knauf Insulation Technology/ÚHVT — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE TECHNOLOGY)
   (Vec T-324/12)
   2012/C 295/47
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Knauf Insulation Technology (Visé, Belgicko) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Saint Gobain Cristaleria, SL (Madrid, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. mája 2012 v spojených veciach R 1193/2011-5 a R 1426/2011-5 v rozsahu, v akom prijal námietku namietateľa proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva pre časť prihlasovaných tovarov a služieb,

               —

               zaviazal žalovaného, a prípadne namietateľa, spoločne a nerozdielne na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „ECOSE TECHNOLOGY“ pre tovary a služby zaradené do tried 1, 2, 3, 16, 17, 19, 20 a 40 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. W 998610.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška španielskej slovnej ochrannej známky „ECOSEC FACHADAS“ č. 2556409 pre tovary zaradené do tried 17 a 19.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky pokiaľ ide o časť sporných tovarov.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia a vo zvyšnej časti zamietnutie odvolania a potvrdenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-9/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2016 – Skechers USA France/EUIPO – IM Production (Topánky)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2016 – Skechers USA France/EUIPO – IM Production (Topánky)
   (Vec T-9/16) (1)

   (2016/C 410/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-239/06: Žaloba podaná  29. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/24

         Žaloba podaná 29. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-239/06)
   (2006/C 178/38)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms, C. Cattabriga, L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že odmietla vypočítať a zaplatiť vlastné zdroje, ktoré neboli náležite vybrané v dôsledku jednostranného oslobodenia od dovozného cla materiálu určeného na vojenské účely, ako aj úroky z omeškania dlžné z dôvodu, že v primeranom čase nesprístupnila vlastné zdroje Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia (EHS, Euratom) č. 1552/89, ako aj z príslušných ustanovení nariadenia (ES, Euratom) č. 1150/2000,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa Komisie je oslobodenie od cla, ktoré Taliansko jednostranne poskytlo počas obdobia predchádzajúceho uplatňovaniu uvedeného nariadenia Rady (ES) č. 150/2003 (1), nezákonnou výnimkou z článku 26 ES a z colných právnych predpisov Spoločenstva a spôsobilo nenáležité zníženie colných príjmov, ktoré sú vlastnými zdrojmi Spoločenstva. Napriek opakovaným výzvam žalobkyne talianska vláda odmietla vypočítať a Spoločenstvu zaplatiť sumy zodpovedajúce vlastným zdrojom, čím došlo k ich nevybratiu za obdobie od 1. januára 1998 do 31. decembra 2002, ako aj odmietla zaplatiť úroky z omeškania týkajúce sa uvedených súm v súlade s právnym predpisom platným v tejto oblasti.

      (1)  Ú. v. ES L 25, s. 1; Mim. vyd. 02/013, s. 15.


title: Vec C-501/11 P: Odvolanie podané 28. septembra 2011 : Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV a Schindler Deutschland Holding GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  13. júla 2011 vo veci T-138/07, Schinder Holding Ltd a i./Európska komisia, Rada Európskej únie

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/19

         Odvolanie podané 28. septembra 2011: Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV a Schindler Deutschland Holding GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 vo veci T-138/07, Schinder Holding Ltd a i./Európska komisia, Rada Európskej únie
   (Vec C-501/11 P)
   2011/C 347/29
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV, Schindler Deutschland Holding GmbH (v zastúpení: R. Bechtold a W. Bosch, Rechtsanwälte, ako aj profesor Dr. J. Schwarze)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľov

   Odvolateľky navrhujú

               1.

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 (vec T-138/07);

               2.

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. februára 2007 (COMP/E-1/38.823 — výťahy a eskalátory),
               subsidiárne zrušiť alebo znížiť pokuty uložené odvolateľkám v tomto rozhodnutí;

               3.

               subsidiárne k návrhom v bode 1 a v bode 2 vrátiť vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie v súlade s právnym posúdením v rozsudku Súdneho dvora;

               4.

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľkám v konaní na Všeobecnom súde a Súdnom dvore.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky celkovo uvádzajú trinásť odvolacích dôvodov:

               —

               Všeobecný súd po prvé porušil zásadu deľby právomocí a požiadavky na konanie v právnom štáte tým, že zastáva názor, že Komisia je príslušná pre uloženie pokút bez toho, aby sám Všeobecný súd preskúmal rozhodnutie Komisie v celom rozsahu.

               —

               Všeobecný súd po druhé porušil zásadu priamosti dokazovania tým, že pripustil vykonanie dokazovania prostredníctvom korunných svedkov, ako sa to uskutočňuje v súčasnej praxi Komisie.

               —

               Všeobecný súd po tretie porušil zásadu presnosti (článok 7 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ďalej len „EDĽP“) tým, že článok 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 (1) považoval za dostatočne presný právny základ pre uloženie pokút.

               —

               Všeobecný súd po štvrté nezohľadnil, že usmernenia Komisie o ukladaní pokút z roku 1998 sú z dôvodu nepríslušnosti Komisie neúčinné.

               —

               Všeobecný súd po piate neprávom odmietol, že usmernenia Komisie z roku 1998 o ukladaní pokút porušujú zákaz spätnej účinnosti a zásadu legitímnej dôvery.

               —

               Všeobecný súd po šieste porušil zásadu zavinenia a prezumpciu neviny (článok 27 ods. 2 nariadenia 1/2003; článok 48 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ďalej len „Charta“, článok 6 ods. 2 EDĽP) tým, že nepovažoval za potrebné dotknutej spoločnosti pripísať porušenie vykonané pracovníkmi resp. toto pripísanie neurobil.

               —

               Všeobecný súd po siedme neprávom vychádzal zo spoluzodpovednosti spoločnosti Schindler Holding. Uplatňované zásady týkajúce sa spoluzodpovednosti materskej spoločnosti zasahovali do právomocí členských štátov. Súdny dvor navyše príliš extenzívne vyložil judikatúru Súdneho dvora, ako aj porušil prezumpciu neviny (článok 48 ods. 1 Charty a článok 6 ods. 2 EDĽP).

               —

               Všeobecný súd po ôsme právne nesprávne považoval limity článku 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 za nepresiahnuté.

               —

               Spoločnosti Schindler Holding sa porušili aj jej majetkové práva tým, že stanovenie pokuty sa prejavuje ako vyvlastnenie (článok 17 ods. 1 Charty, článok 1 prvého dodatkového protokolu EDĽP).

               —

               Všeobecný súd po desiate právne nesprávne považoval príliš vysoké základné sumy, z ktorých vychádzala Komisia, za opodstatnené.

               —

               Všeobecný súd po jedenáste neprávom toleroval, že Komisia neakceptovala určité okolnosti ako poľahčujúce. Všeobecný súd najmä nezohľadnil dobrovoľné ukončenie kartelu v Nemecku, ako aj opatrenia na dosiahnutie súladu prijaté odvolateľkami.

               —

               Všeobecný súd po dvanáste za odôvodnené považoval príliš malé zníženie pokút z dôvodu spolupráce stanovené Komisiou, resp. Komisiou neprávom nepriznané zníženie. Nezohľadňuje pritom príspevky odvolateliek. Nezohľadňuje ani, že Komisia právne nesprávne poskytla príliš malé zníženie z dôvodu spolupráce mimo oznámenia o zhovievavosti.

               —

               Všeobecný súd po trináste porušil zásadu proporcionality tým, že výšku pokút považoval ešte za prípustnú.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-70/14: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  11. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu – Portugalsko) – Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 3846/87 — Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Vývozné náhrady — Hydinové mäso — „Vyradené sliepky“  — Nomenklatúra poľnohospodárskych výrobkov pre vývozné náhrady — Zaradenie)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/16

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu – Portugalsko) – Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Vec C-70/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 3846/87 - Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Vývozné náhrady - Hydinové mäso - „Vyradené sliepky“ - Nomenklatúra poľnohospodárskych výrobkov pre vývozné náhrady - Zaradenie))
   (2015/C 065/23)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA

      Žalovaný: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Výrok

   Príloha I nariadenia Komisie (EHS) č. 3846/87 zo 17. decembra 1987, ktorým sa ustanovuje nomenklatúra poľnohospodárskych výrobkov pre vývozné náhrady, naposledy zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2091/2005 z 15. decembra 2005, sa musí vykladať v tom zmysle, že nosnice po porážke po skončení obdobia znášania vajec, keď je ich kostra úplne osifikovaná, nazývané „vyradené sliepky“, nepatria pod označenie tovarov „ostatné“ uvedené v tejto prílohe pod kódovými označeniami výrobkov 0207 12 10 9900 a 0207 12 90 9190.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-32/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  31. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/84/ES — Autorské práva — Právo ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 31. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-32/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/84/ES - Autorské práva - Právo ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela)
   (2008/C 79/10)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Vidal Puig a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/84/ES z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela (Ú. v. ES L 272, s. 32; Mim. vyd. 17/001 s. 240) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/84/ES z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-279/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2013 — T & L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia ( „Poľnohospodárstvo — Mimoriadne opatrenia týkajúce sa uvedenia cukru mimo kvóty na trh Únie a zavedenia colnej kvóty — Žaloba o neplatnosť — Regulačný akt obsahujúci vykonávacie opatrenia — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/70

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2013 — T & L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia
   (Vec T-279/11) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Mimoriadne opatrenia týkajúce sa uvedenia cukru mimo kvóty na trh Únie a zavedenia colnej kvóty - Žaloba o neplatnosť - Regulačný akt obsahujúci vykonávacie opatrenia - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody)
   2013/C 225/155
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: T & L Sugars Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalsko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P. Rossi a A. Demeneix, neskôr P. Rossi, A. Demeneix a N. Donnelly a napokon P. Rossi a P. Ondrůšek splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Sitbon a A. Westerhof Löfflerová, splnomocnení zástupcovia) a Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a C. Candat, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 222/2011 z 3. marca 2011, ktorým sa ustanovujú mimoriadne opatrenia, pokiaľ ide o uvoľnenie cukru a izoglukózy mimo kvóty na trh Únie pri zníženom poplatku za nadbytočné množstvo počas hospodárskeho roka 2010/2011 (Ú. v. EÚ L 60, s. 6), vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 293/2011 z 23. marca 2011, ktorým sa stanovuje prideľovací koeficient, zamietajú sa ďalšie žiadosti a ukončuje sa obdobie na predkladanie žiadostí pre dostupné množstvá cukru mimo kvóty, ktoré sa majú predať na trhu Únie pri zníženom poplatku za nadbytočné množstvo (Ú. v. EÚ L 79, s. 8), vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 302/2011 z 28. marca 2011, ktorým sa otvára mimoriadna dovozná colná kvóta na určité množstvá cukru na hospodársky rok 2010/2011 (Ú. v. EÚ L 81, s. 8), a vykonávacieho nariadenie Komisie (EÚ) č. 393/2011 z 19. apríla 2011, ktorým sa ustanovuje prideľovací koeficient na vydávanie dovozných povolení na výrobky z cukru v rámci určitých colných kvót, na ktoré sa podali žiadosti od 1. do 7. apríla 2011, a ktorým sa pozastavuje podávanie žiadostí o tieto povolenia (Ú. v. EÚ L 104, s. 39), a jednak návrh na náhradu spôsobenej škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k dosiahnutiu zrušenia nariadenia Komisie (EÚ) č. 222/2011 z 3. marca 2011, ktorým sa ustanovujú mimoriadne opatrenia, pokiaľ ide o uvoľnenie cukru a izoglukózy mimo kvóty na trh Únie pri zníženom poplatku za nadbytočné množstvo počas hospodárskeho roka 2010/2011, vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 293/2011 z 23. marca 2011, ktorým sa stanovuje prideľovací koeficient, zamietajú sa ďalšie žiadosti a ukončuje sa obdobie na predkladanie žiadostí pre dostupné množstvá cukru mimo kvóty, ktoré sa majú predať na trhu Únie pri zníženom poplatku za nadbytočné množstvo, vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 302/2011 z 28. marca 2011, ktorým sa otvára mimoriadna dovozná colná kvóta na určité množstvá cukru na hospodársky rok 2010/2011, a vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 393/2011 z 19. apríla 2011, ktorým sa ustanovuje prideľovací koeficient na vydávanie dovozných povolení na výrobky z cukru v rámci určitých colných kvót, na ktoré sa podali žiadosti od 1. do 7. apríla 2011, a ktorým sa pozastavuje podávanie žiadostí o tieto povolenia.

               2.

               Námietka neprípustnosti sa zamieta v rozsahu, v akom sa týka návrhu na náhradu spôsobenej škody.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec C-166/04: Žaloba podaná dňa 2. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               12.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/3

         Žaloba podaná dňa 2. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-166/04)
   (2004/C 156/06)
   Komisia Európskych spoločenstiev, ktorú zastupujú Maria Patakia a Michel Van Beek, poradcovia právnej sekcie Komisie, podala dňa 2. apríla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Helénska republika tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na zavedenie a uplatňovanie súdržného, osobitného a uceleného právneho režimu spôsobilého zabezpečiť trvalo udržateľné riadenie a účinnú ochranu osobitne chránenej oblasti GR 2310001 nazvanej „Delta Acheloos, lagúna Messolonghi-Aitolikon a ústie rieky Evinos a ostrovov Echinades“, si vzhľadom na ochranné ciele smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (1) nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 odseky 1 a 2 tejto smernice;

               —

               zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa členský štát nemôže odvolávať na okolnosti alebo ťažkosti vnútroštátneho poriadku, aby tým odôvodnil nesplnenie povinností a nedodržanie lehôt, ktoré vyplývajú z práva spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 103, z 25. apríla 1979, s. 1.


title: Vec F-4/11: Žaloba podaná 31. marca 2011 — AV/Komisia

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/21

         Žaloba podaná 31. marca 2011 — AV/Komisia
   (Vec F-4/11)
   2011/C 179/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AV (Cadrezzate, Taliansko) (v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí uplatniť na žalobcu výhradu týkajúcu sa zdravotného stavu podľa článku 32 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie a nepriznať mu príspevok v invalidite

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 12. októbra 2010 o zamietnutí sťažnosti žalobkyne smerujúcej proti rozhodnutiu z 12. apríla 2009, podľa ktorého sa na ňu uplatňuje výhrada podľa článku 32 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ), a rozhodnutie zo 16. apríla 2010, podľa ktorého mu nie sú priznané dávky v invalidite,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie z 12. apríla 2010, podľa ktorého sa na žalobcu uplatňuje výhrada podľa článku 32 PZOZ, a rozhodnutie zo 16. apríla 2010, podľa ktorého mu nie sú priznané dávky v invalidite,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-514/12: Žaloba podaná 22. novembra 2012 — NCL/ÚHVT (NORWEGIAN BREAKAWAY)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/66

         Žaloba podaná 22. novembra 2012 — NCL/ÚHVT (NORWEGIAN BREAKAWAY)
   (Vec T-514/12)
   2013/C 26/130
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NCL Corporation Ltd (Miami, Spojené štáty americké) (v zastúpení: N. Grüger, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. septembra 2012 vo veci R 1017/2012–4 a vrátil vec odvolaciemu senátu,

               —

               subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie vzhľadom na služby zaradené do triedy 39: „Arranging of cruises, Cruise ship services, Cruise arrangement (organizovanie turistických plavieb)“ a vrátil vec odvolaciemu senátu,

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „NORWEGIAN BREAKAWAY“ pre služby zaradené do triedy 39 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 281 905.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie der prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-12/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. apríla 2011 — Gruber/ÚHVT (Run the globe) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Run the globe — Absolútny dôvod zamietnutia — Absencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)“ ]

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. apríla 2011 — Gruber/ÚHVT (Run the globe)
   (Vec T-12/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Run the globe - Absolútny dôvod zamietnutia - Absencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009))
   2011/C 152/34
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Alexander Gruber (Ulm, Nemecko) (v zastúpení: T. Kienle a M. Krinke, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. novembra 2008 (vec R 1779/2007-1) v súvislosti s prihláškou slovnej ochrannej známky Run the globe ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Alexander Gruber je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 69, 21.3.2009.


title: Uznesenie súdu z  23. októbra 2013 vo veci E-2/13 – Bentzen Transport AS/Dozorný úrad EZVO (Zamietnutie návrhu na začatie konania vo veci údajného nesplnenia povinností členského štátu EHP v oblasti obstarávania – Napadnuteľné opatrenia – Prípustnosť)

text:
               20.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/13

      UZNESENIE SÚDU

   z 23. októbra 2013
   vo veci E-2/13
   Bentzen Transport AS/Dozorný úrad EZVO
   (Zamietnutie návrhu na začatie konania vo veci údajného nesplnenia povinností členského štátu EHP v oblasti obstarávania – Napadnuteľné opatrenia – Prípustnosť)
   2014/C 81/13
   Vo veci E-2/13 Bentzen Transport AS/Dozorný úrad EZVO – ŽALOBA, v zmysle článku 36 druhého odseku Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 507/12/COL z 19. decembra 2012 vo veci č. 71620, pokiaľ ide o uzatvorenie veci proti Nórsku, ktorá sa začala po prijatí sťažnosti proti tomuto štátu, týkajúcej sa oblasti verejného obstarávania, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vydal 23. októbra 2013 uznesenie, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca uhradí trovy konania.


title: Vec C-236/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. augusta 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/38

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. augusta 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-236/06) (1)

   (2006/C 294/81)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Oznámenie Komisie – Štátna pomoc – Uverejnenie existujúcej štátnej pomoci v odvetví poľnohospodárstva v Chorvátsku

text:
               20.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/11

         OZNÁMENIE KOMISIE
   Štátna pomoc – Uverejnenie existujúcej štátnej pomoci v odvetví poľnohospodárstva v Chorvátsku
   2014/C 414/08
   Chorvátsko v súlade s postupom stanoveným v písmene b) bodu 3 prílohy IV k zmluve o pristúpení oznámilo Komisii v lehote štyroch mesiacov odo dňa pristúpenia opatrenia štátnej pomoci, ktoré sa majú do konca tretieho roka nasledujúceho po dni pristúpenia považovať za existujúcu pomoc v zmysle článku 108 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Komisia musí v súlade s tým istým ustanovením uverejniť zoznam takejto pomoci.
   Týmto sa uverejňuje zoznam existujúcich opatrení štátnej pomoci v Chorvátsku v úradnom jazyku krajiny.
   Úplné znenie opatrení je k dispozícii na tejto webovej stránke:
   http://ec.europa.eu/agriculture/stateaid/index_en.htm
   Toto uverejnenie sa za žiadnych okolností nepovažuje za oficiálne stanovisko Komisie, že tieto opatrenia spĺňajú všetky ostatné podmienky stanovené v ZFEÚ alebo v zmluve o pristúpení, najmä že tieto opatrenia nadobudli účinnosť v Chorvátsku pred dňom pristúpenia a sú naďalej platné aj po tomto dni.

               1.

               Plaćanja za iznimno osjetljive sektore (mliječne krave, krmače, šećemu repu, maslinovo ulje, duhan).

               2.

               Dodjela prava na godišnju potrošnju plinskog ulja obojanog plavom bojom za namjene u poljoprivredi, ribolovu i akvakulturi.

               3.

               Vijeće za istraživanja u poljoprivredi – sufinanciranje razvojnih i primijenjenih istraživanja u poljoprivredi i ruralnim područjima.

               4.

               Sufinanciranje rada uzgojnih udruženja.

               5.

               Sufinanciranje selekcijskog rada uzgojnih organizacija.

               6.

               Sufinanciranje udruge Sinjska alka.

               7.

               Referentni laboratorij za mlijeko.

               8.

               Katastar pčelinjih paša.

               9.

               Državna ergela Ðakovo i Lipik.

               10.

               Potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih vrsta i kultivara poljoprivrednog bilja.

               11.

               Osiguranje od mogućih šteta u proizvodnji u poljoprivredi.

               12.

               Potpora za ekološku poljoprivrednu proizvodnju.

               13.

               Potpora za integriranu poljoprivrednu proizvodnju.

               14.

               Potpora za područja s tezim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi.

               15.

               Potpora za organizaciju manifestacija.

               16.

               Potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja.

               17.

               Program posebnih nadzora štetnih organizama bilja u 2013. godini – 2. dio: Štetni organizmi za koje se poseban nadzor provodi zbog pojave u šumskim sastojinama i na poljoprivrednim kulturama od gospodarskog interesa RH.

               18.

               Projekt tehničke suradnje IAEA, FAO/IAEA TCP RER 5018: Suzbijanje sredozemne voćne muhe (Ceratitis capitata) SIT tehnikom (Sterile Insect Technique) na području doline Neretve za razdoblje 2012./2013.

               19.

               Postojeće državne potpore u poljoprivredi jedinica lokalne, područne (regionalne) samouprave.

               20.

               Jamstveni program „Poljoprivrednici“ – Hrvatska agencija za malo gospodarstvo i investicije (HAMAG INVEST).

               21.

               Programi kreditiranja – Hrvatska banka za obnovu i razvoj (HBOR).


title: Vec C-468/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. júla 2014 – MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Slovná ochranná známka MOL Blue Card — Námietka — Zamietnutie zápisu)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/30

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. júla 2014 – MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Vec C-468/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Slovná ochranná známka MOL Blue Card - Námietka - Zamietnutie zápisu))
   2014/C 315/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (v zastúpení: K. Szamosi, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (v zastúpení: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa a N. González-Alberto Rodríguez, abogados)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec C-118/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  12. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm – Nemecko) – Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Platená dovolenka za kalendárny rok — Peňažná náhrada v prípade úmrtia)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm – Nemecko) – Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG
   (Vec C-118/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Platená dovolenka za kalendárny rok - Peňažná náhrada v prípade úmrtia))
   2014/C 282/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gülay Bollacke

      Žalovaná: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

      Výrok rozsudku

   Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom alebo praxi, ako sú tie vo veci samej, ktoré stanovujú, že nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok zanikne bez vzniku nároku na peňažnú náhradu z titulu nevyčerpanej dovolenky, ak sa pracovný pomer skončí z dôvodu úmrtia zamestnanca. Získanie takejto náhrady nemôže závisieť od predbežnej žiadosti dotknutej osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec F-75/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  13. februára 2014 – Probst/Komisia (Verejná služba — Úradník — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 prílohy VII služobného poriadku — Návrh na preskúmanie — Nové a podstatné skutočnosti — Zjavne neprípustná žaloba)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/56

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 13. februára 2014 – Probst/Komisia
   (Vec F-75/13) (1)

   ((Verejná služba - Úradník - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 prílohy VII služobného poriadku - Návrh na preskúmanie - Nové a podstatné skutočnosti - Zjavne neprípustná žaloba))
   2014/C 421/80
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Norbert Probst (Genval, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti, neskôr D. Abreu Caldas, J.-N. Louis a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia nepriznať žalobcovi nárok na príspevok na expatriáciu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Probst znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013, s. 34.


title: Vec T-567/08 P: Odvolanie podané 19. decembra 2008 : Bart Nijs proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  9. októbra 2008 vo veci F-49/06, Nijs/Dvor audítorov

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/39

         Odvolanie podané 19. decembra 2008: Bart Nijs proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 9. októbra 2008 vo veci F-49/06, Nijs/Dvor audítorov
   (Vec T-567/08 P)
   (2009/C 55/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               vysloviť, že odvolanie je prípustné,

               —

               vysloviť, že odvolanie je dôvodné,

               —

               z tohto dôvodu zrušiť uznesenie Súdu pre verejnú službu z 9. októbra 2008 vo veci F-05/07, Bart Nijs/Dvor audítorov Európskych spoločenstiev.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojím odvolaním odvolateľ navrhuje zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 9. októbra 2008 vo veci F-49/06, ktorým bola zamietnutá ako sčasti neprípustná a sčasti nedôvodná žaloba, ktorej predmetom bolo na jednej strane zrušenie rozhodnutia o nepovýšení do platovej triedy A*11 v rámci povyšovania za rok 2005, a na druhej strane návrh na náhradu škody.
   Odvolateľ na podporu svojho odvolania uvádza štyri odvolacie dôvody:

               —

               skreslenie žaloby a repliky v tom rozsahu, v akom bol v napadnutom rozsudku žalobný dôvod založený na neexistencii rozhodnutia menovacieho orgánu, z čoho vyplývalo úplne chýbajúce odôvodnenie, nahradený úplne iným žalobným dôvodom,

               —

               nezohľadnenie a/alebo skreslenie dôkazov tým, že ich Súd pre verejnú službu vylúčil,

               —

               nesprávne rozdelenie dôkazného bremena, keďže Súd pre verejnú službu mal požadovať dôkazy na podporu tvrdení žalovaného,

               —

               porušenie prezumpcie neviny s ohľadom na uloženie povinnosti odvolateľovi nahradiť trovy v konaní na prvom stupni.


title: Vec T-265/08: Žaloba podaná 4. júla 2008 – Nemecko/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/56

         Žaloba podaná 4. júla 2008 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-265/08)
   (2008/C 223/99)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 1690 v konečnom znení z 30. apríla 2008 o krátení príspevkov z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRE) pre operačný program v cieľovom regióne I spolkovej krajiny Turínsko v Spolkovej republike Nemecko (1994-1999),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia krátila finančný príspevok poskytnutý z EFRE pre operačný program v cieľovom regióne I spolkovej krajiny Turínsko v Spolkovej republike Nemecko (1994-1999).
   Na odôvodnenie žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   V prvom rade Komisii vytýka, že nesprávne posúdila dôležité aspekty skutkového stavu v súvislosti s ťažiskom 2.1 dotknutého operačného programu (opatrenia na podporu malých a stredných podnikov: podpora výrobných investícií).
   Po druhé, žalobkyňa poukazuje na porušenie článku 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1), keďže nedošlo k nezrovnalostiam v zmysle tohto ustanovenia. V tejto súvislosti najmä uvádza, že toto ustanovenie Komisiu neoprávňuje k finančným korektúram chýb úradov alebo údajne nedostatočných administratívnych a kontrolných systémov.
   Okrem toho žalobkyňa uvádza, že nariadenie č. 4253/88 Komisiu neoprávňuje k extrapolovaným finančným korektúram, keďže článok 24 tohto predpisu sa vzťahuje na konkrétne prípady a vyčísliteľné sumy a nie na hypotetické závery vyvodené zo zistenej administratívnej chyby a systematických administratívnych nedostatkov.
   Napokon žalobkyňa vytýka skutočnosť, že ak by sa aj vychádzalo z prípustnosti extrapolovaných finančných korektúr, išlo by o porušenie článkov 23 a 24 nariadenia č. 4253/88, keďže približné výpočty boli nesprávne. V tomto smere sa uvádza, že Komisia nebola oprávnená uskutočniť približné výpočty na základe analýzy nedostatkov vykonanej Dvorom audítorov Európskeho spoločenstva, že Komisia sama zavinila nedostatky, ktoré vytýka, a že približné výpočty, ktoré sú predmetom žaloby, porušujú zásadu proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88 o koordinácii opatrení rôznych štrukturálnych fondov a koordinácii opatrení medzi týmito fondmi a Európskou investičnou bankou a inými existujúcimi finančnými nástrojmi (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec C-200/11 P: Odvolanie podané 28. apríla 2011 : Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  3. februára 2011 vo veci T-3/09, Talianska republika/Európska komisia

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/15

         Odvolanie podané 28. apríla 2011: Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. februára 2011 vo veci T-3/09, Talianska republika/Európska komisia
   (Vec C-200/11 P)
   2011/C 204/29
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-3/09 a rozhodnutím vo výroku zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. októbra 2008 o štátnej pomoci C 20/08 (ex N 62/08), ktorú Taliansko plánuje poskytnúť prostredníctvom úpravy schémy N 59/04 týkajúcej sa dočasných ochranných opatrení v sektore stavby lodí, zapísané pod číslom K(2008) 6015 v konečnom znení.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Talianska republika podala odvolanie na Všeobecný súd proti rozsudku vyhlásenému 3. februára 2011 vo veci T-3/09, v ktorom Všeobecný súd Európskej únie zamietol návrh Talianska na zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. októbra 2008 o štátnej pomoci C 20/08 (ex N 62/08), ktorú Taliansko plánuje poskytnúť prostredníctvom úpravy schémy N 59/04 týkajúcej sa dočasných ochranných opatrení v sektore stavby lodí, s číslom K(2008) 6015 v konečnom znení, oznámeného Talianskej republike 22. októbra 2008 oznámením z 22. októbra 2008 č. SG-Greffe (2008) D/206436.
   Na podporu svojho odvolania Talianska republika uviedla tieto dôvody:

               Prvý odvolací dôvod: nesprávny skutkový stav a porušenie článku 87 ods. 1 ES a článku 88 ods. 3 ES, článku 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) a článku 4 nariadenia (ES) č. 794/2004 (2).
               Taliansko svojím rozpočtovým zákonom na rok 2008 plánovalo iba získať dodatočné zdroje na pomoc lodiarstvu stanovenú v rozpočtovom zákone na rok 2004 a vo vyhláške ministerstva z 2. februára 2004, ktorá už bola Komisiou odsúhlasená na základe nariadenia (ES) č. 1177/2002 (3) („nariadenie o DOO“), bez zmeny podmienok, na základe ktorých bola pomoc poskytnutá, alebo podnikov a zmlúv, ktoré z nej mohli mať prospech. Financovanie bolo totiž vyčerpané z dôvodu väčšieho množstva podaných žiadostí, ako sa očakávalo. Z dôvodu svojej dôvernej štruktúry nie je možné určiť vopred celkový objem takejto pomoci, preto, ak boli poskytnuté dodatočné zdroje pre takúto pomoc, nemôže to spôsobiť podstatnú zmenu pomoci, ktorá už bola odsúhlasená, čiže novú pomoc. Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho posúdenia, keď tieto skutočnosti nezohľadnil.

               Druhý odvolací dôvod: porušenie článkov 2, 3, 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1177/2002.
               Komisia zastávala názor, že rozpočtový zákon na rok 2008 predstavoval novú pomoc, pretože schéma stanovená v nariadení o DOO uplynula 31. marca 2005 a po tomto dni už nebola uplatniteľná. To nie je správne, pretože tento deň sa vzťahoval na posledný deň lehoty na podpis zmlúv na stavbu lodí, ktoré možno podporiť; toto nariadenie však stanovuje, že pomoc možno poskytnúť podnikom, ktoré dodali predmetné lode do troch rokov odo dňa podpisu konečnej zmluvy (ktorú možno predĺžiť na maximálne tri roky). Nariadenie preto možno uplatniť na takéto zmluvy najmenej do 31. marca 2008. Rozpočtový zákon na rok 2008, ktorý bol schválený 24. decembra 2007, je tak opatrením, ktoré napĺňa nariadenie, a môže umožniť poskytnutie pomoci pre všetky zmluvy podpísané pred 31. marcom 2005. Právnym základom pre rozpočtový zákon na rok 2008 je tak nariadenie o DOO, ktoré mala Komisia uplatniť na jeho schválenie. Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že po 31. marci 2005 Komisia stratila právomoc hodnotiť opatrenia týkajúce sa stavby lodí na základe nariadenia o DOO, aj keď sa tieto opatrenia týkali zmlúv pred 31. marcom 2005.

               Tretí odvolací dôvod: porušenie článku 87 ods. 2 a 3 ES a článku 88 ods. 3 ES a porušenie procesných pravidiel z dôvodu nedostatočného odôvodnenia (článok 253 ES).
               Komisia zastávala názor, že v zmluve ani v inom predpise nie je ustanovenie, na základe ktorého možno považovať pomoc stanovenú v rozpočtovom zákone na rok 2008 za zlučiteľnú so spoločným trhom. To je nesprávne, pretože išlo o ochranu priemyslu stavby lodí Spoločenstva pred dumpingom z Kórei, takže článok 87 ods. 3 písm. b) (dôležitý projekt spoločného európskeho záujmu) alebo článok 87 ods. 3 písm. c) (pomoc na rozvoj určitých hospodárskych oblastí) a v každom prípade zásada proporcionality, sa mohli uplatniť: poskytnúť finančnú pomoc iba na základe niektorých zmlúv, ale nie všetkých, pretože boli vyčerpané relevantné zdroje, by nebol proporcionálny prostriedok ochrany verejných financií, pretože by to spôsobilo skreslenie hospodárskej súťaže medzi dotknutými podnikmi. Komisia nezohľadnila žiadny z týchto možných dôvodov na výnimku zo zákazu štátnej pomoci. Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Taliansko nepredložilo žiadny dôvod na výnimku zo zákazu štátnej pomoci, najmä na základe rozdielneho zaobchádzania a skreslenia hospodárskej súťaže, ktoré by nastalo, ak by bola pomoc odmietnutá niektorým podnikom a poskytnutá iným podnikom v rovnakej situácii. Z tohto dôvodu Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že rozhodnutie Komisie bolo dostatočne odôvodnené.

               Štvrtý odvolací dôvod: porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania (zákazu diskriminácie).
               Potom, ako Komisia schválila schému stanovenú v vyhláške ministerstva z 2. februára 2004, však existovala legitímna dôvera, že právna úprava, ktorá mala iba poskytnúť dodatočné zdroje na financovanie schémy, bude rovnako schválená. Zásada rovnosti zaobchádzania alebo zákazu diskriminácie tiež požaduje takýto prístup, pretože v prípade vyčerpania zdrojov by dostali pomoc iba niektoré podniky, a nie všetky podniky v rovnakej situácii. Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Taliansko a dotknuté osoby vedeli, že rozhodnutie o schválení z roku 2004 stanovovalo maximálnu sumu pomoci, ktorú možno poskytnúť, na 10 miliónov eur. Naopak, existovala legitímna dôvera, že všetci, ktorí majú nárok na pomoc, ju budú môcť získať.

      (1)  Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.

      (2)  Ú. v. EÚ L 140, s. 1; Mim. vyd. 08/004, s. 3.

      (3)  Ú. v. ES L 172, s. 1; Mim. vyd. 13/029, s. 485.