title: Vec T-640/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Kristan/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/54

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Kristan/Parlament
   (Vec T-640/15)
   (2016/C 048/62)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tina Kristan (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8656 C z 15. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobkyne o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec C-23/16: Žaloba podaná 15. januára 2016 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/25

         Žaloba podaná 15. januára 2016 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-23/16)
   (2016/C 098/32)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy

   Komisia navrhuje:

               —

               určiť, že Poľská republika si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 ods. 1 a ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES (1), tým, že nevytvorila vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy a neprepojila ho s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vnútroštátne elektronické registre mali byť vytvorené a prepojené s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov najneskôr 31. decembra 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ L 300, s. 51.


title: Vec T-295/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Autoneum Germany/Komisia („Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni iuris“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/25

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Autoneum Germany/Komisia
   (Vec T-295/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni iuris“))
   (2014/C 431/44)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz a B. Wißmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúcej sa nemeckého zákona o obnoviteľných zdrojoch energie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-429/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — Inspecteur van de Belastingdienst/X BV [Politika hospodárskej súťaže — Články 81 ES a 82 ES — Článok 15 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Písomné pripomienky predložené Komisiou — Vnútroštátny spor týkajúci sa daňovej odpočítateľnosti pokuty uloženej rozhodnutím Komisie]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — Inspecteur van de Belastingdienst/X BV
   (Vec C-429/07) (1)

   (Politika hospodárskej súťaže - Články 81 ES a 82 ES - Článok 15 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Písomné pripomienky predložené Komisiou - Vnútroštátny spor týkajúci sa daňovej odpočítateľnosti pokuty uloženej rozhodnutím Komisie)
   2009/C 180/08
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Inspecteur van de Belastingdienst

      Žalovaný: X BV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Gerechtshof te Amsterdam — Výklad článku 15 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 z 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) — Predloženie písomných pripomienok Komisiou v rámci vnútroštátneho konania týkajúceho sa odpočítateľnosti pokuty uloženej Komisiou

      Výrok rozsudku

   Článok 15 ods. 3 prvý pododsek tretia veta nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy sa má vykladať tak, že oprávňuje Komisiu Európskych spoločenstiev na to, aby mohla z vlastného podnetu predkladať písomné pripomienky pred súdom členského štátu v konaní, ktorého predmetom je otázka, či zo zdaniteľných ziskov možno odpočítať pokutu, ktorú Komisia uložila za porušenie článku 81 ES alebo 82 ES, alebo časť tejto pokuty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-425/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Belgicko) — Enviro Tech (Europe) Ltd/Belgické kráľovstvo (Životné prostredie a ochrana spotrebiteľov — Klasifikácia, balenie a označovanie n-propylbromidu ako nebezpečnej látky — Smernica 2004/73/ES — Smernica 67/548/EHS — Povinnosť prebratia)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Belgicko) — Enviro Tech (Europe) Ltd/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-425/08) (1)

   (Životné prostredie a ochrana spotrebiteľov - Klasifikácia, balenie a označovanie n-propylbromidu ako nebezpečnej látky - Smernica 2004/73/ES - Smernica 67/548/EHS - Povinnosť prebratia)
   2009/C 297/16
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Enviro Tech (Europe) Ltd

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Belgicko) — Platnosť vo svetle rámcovej smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES L 196, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 27) a najmä jej príloh V (bod A.9) a VI (bod 4.2.3) smernice Komisie 2004/73/ES z 29. apríla 2004, ktorou sa po dvadsiatydeviatykrát technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 67/548/EHS (Ú. v. EÚ L 152, s. 1; Mim. vyd. 13/003, s. 448) — Vnútroštátne ustanovenia nezákonné z dôvodu, že preberajú smernicu, ktorá je údajne v rozpore s rámcovou smernicou — Klasifikácia látky nazývanej n-propylbromid ako veľmi horľavej a toxickej látky

      Výrok rozsudku

   Skúmanie prejudiciálnych otázok neodhalilo žiadny prvok takej povahy, aby ovplyvnil platnosť smernice Komisie 2004/73/ES z 29. apríla 2004, ktorou sa po dvadsiatydeviatykrát technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok v rozsahu, v akom klasifikuje n-propylbromid ako ľahko horľavú látku (R11) a ako látku poškodzujúcu reprodukciu kategórie 2 (R60).

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.10.2008.


title: Vec T-242/10: Žaloba podaná 27. mája 2010 — Danzeisen/Komisia

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/47

         Žaloba podaná 27. mája 2010 — Danzeisen/Komisia
   (Vec T-242/10)
   ()
   2010/C 221/78
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Werner Danzeisen (Eichstetten, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (EÚ) č. 271/2010 v tom rozsahu, v akom mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 889/2008 tým spôsobom, že sa v jeho prílohe XI časti A bode 9 vzhľadom na ekologické logo EÚ uvedené v článku 57 právne záväzne nariaďuje, že jeho používanie musí byť „v súlade s pravidlami týkajúcimi sa jeho registrácie… na úrade Beneluxu pre ochranu duševného vlastníctva“, v rozsahu, v akom tieto ustanovenia (stanov používania kolektívnej ochrannej známky) nariaďujú:

                           —

                           v článku 2 ods. 4, že nikto, ani žalobca, nemôže používať ekologické logo EÚ „without empowerment from the Bodies designed or recognised in accordance with the Community Regulations,“, čiže bez oprávnenia na používanie ekologického loga EÚ udeleného kontrolnými orgánmi alebo kontrolnými miestami, ktoré boli zriadené podľa právnych predpisov Únie alebo, ktoré boli za také uznané,

                           —

                           v článku 4 stanovené vylúčenie zodpovednosti, podľa ktorého Európska únia neručí za to, že sa ekologické logo EÚ môže používať v Európskej únii, s výnimkou vlastnej právnej existencie Európskej únie a jej práv na ekologickom logu EÚ „except to the extent of its corporate existence and of its underlying entitlement to the Organic Farming Mark,“, čiže obmedzenie zodpovednosti Európskej únie len na právnu existenciu Európskej únie a na právo Európskej únie na uskutočnený zápis ochrannej známky,

                           —

                           v článku 7 ods. 2 druhej vete stanovenie, že je možná koexistencia ustanovení stanov používania kolektívnej ochrannej známky týkajúcich sa používania a správy ekologického loga EÚ s ustanoveniami Európskej únie a vnútroštátnych zákonov, ale že v prípade konfliktu týkajúceho sa používania ekologického loga EÚ majú prednosť stanovy používania kolektívnej ochrannej známky a musia sa uplatniť, takže sa „in case of conflict concerning the use of the Organic Farming Mark“ uplatnia „provisions of the present Regulations on use and management“ a neuplatnia sa iné pravidla, najmä tie v nariadení (EÚ) č. 271/2010,

                           —

                           v článku 9 bode 3, že sa ekologické logo EÚ nemôže používať takým spôsobom, ktorý kriticky alebo znevažujúco vyjadruje postoj k Európskej únii alebo k stanovám používania kolektívnej ochrannej známky, ktoré boli stanovené na úrade Beneluxu pre ochranu duševného vlastníctva,

                           —

                           v článku 12 ods. 1, že si Európska únia vyhradzuje právo priamo kontrolovať výrobky a reklamné materiály, ktoré sú označené ekologickým logom EÚ, a pravidelne vyžadovať príklady použitia,

                           —

                           v článku 15 ods. 1, že výklad ustanovení stanov používania kolektívnej ochrannej známky prináleží výlučne Európskej únii, teda jej zákonnému zástupcovi, Európskej komisii a tým je vyňatý z výkladu súdnictvom Európskej únie,

                           —

                           v článku 15 ods. 2, že na pravidlá pre používanie a správu ekologického loga EÚ sa vzťahuje belgické právo,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca namieta znenie prílohy XI nariadenia (ES) č. 889/2008 (1), ktoré bolo zmenené a doplnené nariadením (EÚ) č. 271/2010 (2).
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobca v prvom rade uvádza, že bol porušený článok 297 ods. 1 tretia veta ZFEÚ, keďže príloha XI časť A bod 9 nariadenia č. 889/2008 v znení nariadenia č. 271/2010 odkazuje na stanovy používania kolektívnej ochrannej známky, ktoré stanovila Komisia pri zápise loga Európskej únie pre ekologickú/biologickú výrobu na úrade Beneluxu pre ochranu duševného vlastníctva, a tieto stanovy používania kolektívnej ochrannej známky neboli uverejnené v Úradnom vestníku napriek tomu, že majú z dôvodu odkazu takú istú záväznosť ako samotný text nariadenia Komisie.
   Po druhé žalobca uvádza, že dynamický odkaz na stanovy používania kolektívnej ochrannej známky dáva Komisii príležitosť ľubovoľne meniť skutočný význam nariadenia č. 271/2010 bez spolupráce členských štátov, čím by sa obišla a zmarila zákonnosť legislatívneho aktu danú spoluprácou členských štátov.
   Po tretie namieta, že stanovy používania kolektívnej ochrannej známky stanovujú, že nikto nemôže používať logo Európskej únie pre ekologickú/biologickú výrobu bez oprávnenia, ktoré udeľujú kontrolné orgány alebo miesta. Podľa žalobcu to odporuje článku 24 ods. 2 a článku 25 ods. 1 nariadenia (ES) č. 834/2007 (3), keďže tieto ustanovenia poskytujú ekologicky kontrolovaným podnikom právo používať logo Európskej únie pre ekologickú/biologickú výrobu pre biologické výrobky v súlade s nariadením.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že stanovy používania kolektívnej ochrannej známky stanovujú v prospech Európskej komisie vylúčenie zodpovednosti, ktorým sa Komisia nezákonne zbavuje svojej úradnej povinnosti zabrániť škodám aj pre žalobcu.
   Po piate žalobca uvádza, že stanovy kolektívnej ochrannej známky v koexistencii jej predpisov a iných legislatívnych aktov Európskej únie a vnútroštátnych zákonov stanovujú, že v prípade konfliktu majú vždy prednosť stanovy používania kolektívnej ochrannej známky, čo má za následok, že sa poruší zásada prednosti práva Únie.
   Po šieste žalobca namieta, že mu stanovy používania kolektívnej ochrannej známky zakazujú používať logo Európskej únie pre ekologickú/biologickú výrobu takým spôsobom, ktorý vo vzťahu k Európskej únii vyznieva kriticky. To predstavuje svojvoľný a bezdôvodný zásah do jeho základného práva na slobodné vyjadrenie názoru.
   Na siedmom mieste sa uvádza, že stanovy kolektívnej ochrannej známky stanovujú, že Európska komisia môže od užívateľov loga Európskej únie pre ekologickú/biologickú produkciu vyžadovať príklady použitia a preskúmať ich, čím si Komisia vytvorí možnosť priameho prístupu k podnikom a tým poruší rozdelenie právomocí vo vzťahu k členským štátom.
   Po ôsme žalobca namieta zápis loga Európskej únie pre ekologickú/biologickú výrobu Európskou úniou ako kolektívnej ochrannej známky, keďže je to okrem iného nezlučiteľné s nariadením č. 834/2007.
   Na deviatom mieste žalobca uvádza, že si Komisia v stanovách používania kolektívnej ochrannej známky vyhradzuje právo vykladať ich, čím porušuje monopol Súdneho dvora na výklad.
   Napokon je svojvoľné, že používania stanovy kolektívnej ochrannej známky aj pre žalobcu nariaďujú uplatňovanie belgického práva.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 889/2008 z 5. septembra 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov so zreteľom na ekologickú výrobu, označovanie a kontrolu (Ú. v. EÚ L 250, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 271/2010 z 24. marca 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 889/2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 so zreteľom na logo ekologickej výroby Európskej únie (Ú. v. EÚ L 84, s. 19).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 834/2007 z 28. júna 2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 2092/91 (Ú. v. EÚ L 189, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. júla 2004 vo veci C-420/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti štátom — Neprebratie — Smernica 2001/18/ES)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/16

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 15. júla 2004
   vo veci C-420/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Neprebratie - Smernica 2001/18/ES)
   (2004/C 228/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-420/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: U. Wölker) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnení zástupcovia: W.-D. Plessing a M. Lumma), predmetom ktorej je návrh, aby Súdny dvor vyslovil, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia: K. Lenaerts a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 15. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275 z 15.11.2003


title: Vec C-320/13: Žaloba podaná 12. júna 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/8

         Žaloba podaná 12. júna 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-320/13)
   (2013/C 226/14)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Poľská republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 27 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložil Poľskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu nesplnenia povinnosti spočívajúcej v informovaní o opatreniach na prebratie smernice 2009/28/ES denné penále vo výške 133 280,80 eura odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

               —

               zaviazal Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2009/28/ES uplynula 5. decembra 2010.

      (1)  Ú. v. EÚ L 140, s. 16.


title: Vec C-35/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 31. januára 2008 – Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 31. januára 2008 – Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian/Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Vec C-35/08)
   (2008/C 92/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Grundstücksgemeinschaft Busley/Cibrian

      Žalovaný: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Odporuje článku 56 ES, ak si fyzická osoba, ktorá má neobmedzenú daňovú povinnosť v Nemecku, nemôže pri stanovení príjmov v Nemecku v roku, kedy jej vznikla strata, na rozdiel od straty z nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v tuzemsku, odrátať straty z prenájmu z nehnuteľnosti ležiacej v inom členskom štáte EÚ?

                           b)

                           Má v tomto prípade význam to, či fyzická osoba investovala do nehnuteľnosti sama, alebo ide o porušenie aj v prípade, ak sa fyzická osoba stala vlastníkom nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte na základe dedičskej postupnosti?

               2.

               Odporuje článku 56 ES, ak si fyzická osoba, ktorá má neobmedzenú daňovú povinnosť v Nemecku, pri výpočte príjmov z prenájmu z nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte EÚ, môže uplatniť len normálne odpisovanie, zatiaľ čo v prípade tuzemských nehnuteľností by si mohla uplatniť zvýšené zrýchlené odpisovanie?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku: Porušujú sporné vnútroštátne ustanovenia voľný pohyb upravený článkom 18 ES?


title: Vec C-161/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Attunda tingsrätt (Švédsko) 21. marca 2016 – Airhelp Limited/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Attunda tingsrätt (Švédsko) 21. marca 2016 – Airhelp Limited/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S
   (Vec C-161/16)
   (2016/C 175/15)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Attunda tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Airhelp Limited

      Žalovaný: Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 2 písm. g) a článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (1) vykladať v tom zmysle, že na vznik nároku na náhradu musí mať cestujúci rezervované sedadlo (to znamená právo na svoje vlastné sedadlo v lietadle) alebo postačuje, keď cestujúci dostane potvrdenie svojej rezervácie letu (to znamená právo byť prepravený v lietadle)?

               2.

               Má sa letenka so zníženým cestovným pre dieťa, ktoré nemá vlastné sedadlo počas letu, ale cestuje v spoločnosti iného cestujúceho, považovať za priamo alebo nepriamo dostupnú pre verejnosť podľa článku 3 ods. 3 nariadenia?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec F-78/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júna 2011 — Antelo Sanchez a i./Parlament (Verejná služba — Každoročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov — Zastavenie konania)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/53

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júna 2011 — Antelo Sanchez a i./Parlament
   (Vec F-78/10) (1)

   (Verejná služba - Každoročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov - Zastavenie konania)
   2011/C 252/116
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Pilar Antelo Sanchez (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a K. Zejdová, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovaného, ktoré bolo vydané vo forme výplatných listín žalobcov a podľa ktorého sa úprava ich mesačných platov od júla 2009 obmedzí iba na zvýšenie o 1,85 % v rámci každoročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov na základe nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009

      Výrok

               1.

               O žalobe vo veci F-78/10, Antelo Sanchez a i./Parlament, už nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010, s. 65.


title: Vec C-73/13: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z  8. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Tivoli — Taliansko) — T (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Charta základných práv Európskej únie — Uplatnenie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/54

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 8. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Tivoli — Taliansko) — T
   (Vec C-73/13) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Uplatnenie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2013/C 225/100
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Tivoli

      Účastníci konania

      Žalobca: T

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Tivoli — Výklad článku 47 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach v spojení s článkom 6 ZEÚ a článkom 52 ods. 3 Charty základných práv — Právna pomoc — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že odmena advokátov nemôže presiahnuť priemerné sumy, ktoré sa uplatňujú v súlade s platnou advokátskou tarifou v prípade, keď je klientovi priznaná právna pomoc

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položil Tribunale di Tivoli (Taliansko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/1

         (2008/C 301/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008

      Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008

      Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008

      Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008

      Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008

      Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-422/07: Žaloba podaná 13. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/19

         Žaloba podaná 13. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-422/07)
   (2007/C 283/34)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo potrebné opatrenia na overovanie uplatňovania zásad správnej laboratórnej praxe vo vzťahu k inšpekciám a revíziám štúdií v sektore priemyselných chemických výrobkov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2004/10/ES (1) z 11. februára 2004 o zosúlaďovaní zákonov, predpisov a správnych opatrení uplatňovaných na zásady správnej laboratórnej praxe a overovanie ich uplatňovania pri testoch chemických látok,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia nemá žiadne informácie o tom, že by Španielsko prijalo potrebné opatrenia na overovanie uplatňovania zásad správnej laboratórnej praxe zo strany laboratórií, ktoré vykonávajú testy priemyselných chemických látok. Španielsko taktiež neurčilo orgán zodpovedný za overovanie uplatňovania zásad správnej laboratórnej praxe zo strany uvedených laboratórií, alebo v každom prípade Španielsko neoznámilo Komisii meno tohto orgánu.
   Z tohto dôvodu treba konštatovať, že Španielske kráľovstvo neprijalo potrebné opatrenia na overovanie uplatňovania zásad správnej laboratórnej praxe vo vzťahu k inšpekciám a revíziám štúdií v sektore priemyselných chemických výrobkov, ako je stanovené v článku 3 smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 50, s. 44.


title: Vec C-555/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  13. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral – Portugalsko) – Merck Canada Inc./Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal – Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Pojem „vnútroštátny súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ — Tribunal Arbitral necessário — Prípustnosť — Nariadenie (ES). č. 469/2009 — Článok 13 — Dodatkové ochranné osvedčenie pre liečivá — Doba platnosti osvedčenia — Maximálne obdobie výlučných práv)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/9

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral – Portugalsko) – Merck Canada Inc./Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal – Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda
   (Vec C-555/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Pojem „vnútroštátny súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ - Tribunal Arbitral necessário - Prípustnosť - Nariadenie (ES). č. 469/2009 - Článok 13 - Dodatkové ochranné osvedčenie pre liečivá - Doba platnosti osvedčenia - Maximálne obdobie výlučných práv))
   2014/C 184/12
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Merck Canada Inc.

      Žalovaní: Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal – Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal Arbitral – Výklad článku 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 152, s. 1) – Doba platnosti osvedčenia – Obdobie výlučných práv, ktoré môže byť dlhšie ako maximálne obdobie pätnástich rokov od prvého povolenia na uvedenie dotknutého liečiva na trh Únie

      Výrok

   Článok 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá, v spojení s odôvodnením 9 tohto nariadenia, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa držiteľ patentu a zároveň dodatkového ochranného osvedčenia odvolával na celé obdobie platnosti takéhoto osvedčenia vypočítaného na základe tohto článku 13 v situácii, v ktorej by mal na základe takéhoto trvania právo na obdobie výlučných práv týkajúcich sa účinnej látky, ktoré by bolo dlhšie ako pätnásť rokov od prvého povolenia na uvedenie lieku spočívajúceho v tejto účinnej látke alebo obsahujúceho túto účinnú látku na trh v Európskej únii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 15, 18.1.2014.


title: Vec C-370/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  26. februára 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. februára 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-370/09) (1)

   2010/C 148/39

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-108/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. marca 2014 – Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG/Finanzamt Nordenham

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. marca 2014 – Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG/Finanzamt Nordenham
   (Vec C-108/14)
   2014/C 159/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG

      Žalovaný: Finanzamt Nordenham

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Podľa akej metódy sa vypočíta (pomerný) odpočet dane holdingovej spoločnosti z plnení na vstupe v súvislosti so zvýšením kapitálu na účely nadobudnutia podielov v dcérskych spoločnostiach, keď neskôr holdingová spoločnosť (ako to mala od začiatku v úmysle) poskytuje týmto spoločnostiam rôzne zdaniteľné plnenia?

               2.

               Bráni ustanovenie o zlúčení viacerých osôb do jednej zdaniteľnej osoby podľa článku 4 ods. 4 druhého pododseku šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1), takej vnútroštátnej úprave, podľa ktorej (po prvé) do podniku inej zdaniteľnej osoby (tzv. daňový subjekt) môže byť začlenená len právnická osoba – nie však osobná spoločnosť – a ktorá (po druhé) vyžaduje, aby táto právnická osoba bola finančne, hospodársky a organizačne (v zmysle vzťahu nadradenosti a podradenosti) „začlenená do podniku daňového subjektu“?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: Môže sa zdaniteľná osoba odvolávať priamo na článok 4 ods. 4 druhý pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001.


title: Vec C-173/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 29. marca 2016 – M.H./M.H.

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 29. marca 2016 – M.H./M.H.
      (Vec C-173/16)
      (2016/C 211/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: M.H.

         Žalovaný: M.H.

         Prejudiciálna otázka

      „Moment podania písomnosti, ktorou sa začína konanie… na súde“ v zmysle článku 16 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2201/2003 (1) sa má vykladať:

                  i.

                  ako moment prijatia písomnosti, ktorou sa začína konanie, súdom, aj keď v súlade s vnútroštátnym právom konanie nie je ihneď začaté len z dôvodu tohto prijatia, alebo

                  ii.

                  ako moment, keď v nadväznosti na prijatie písomnosti, ktorou sa začína konanie, sa konanie začalo v súlade s vnútroštátnym právom?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec T-144/07: Žaloba podaná 7. mája 2007 – ThyssensKrupp Liften Ascenseurs/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/29

         Žaloba podaná 7. mája 2007 – ThyssensKrupp Liften Ascenseurs/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-144/07)
   (2007/C 155/55)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: ThyssensKrupp Liften Ascenseurs NV/SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: V. Turner a D. Mes, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne, znížiť pokutu, ktorá bola solidárne uložená žalobkyni,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2007) 512, konečné znenie, vo veci COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators. Navrhuje zrušenie rozhodnutia v rozsahu, v ktorom sa jej týka, a subsidiárne zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza po prvé, že Komisia nebola oprávnená uplatniť článok 81 ES, pretože protiprávne konanie nemalo žiadny podstatný vplyv na obchod medzi štátmi Európskej únie.
   Žalobkyňa subsidiárne uvádza, že Komisia nie je najvhodnejším orgánom na ochranu hospodárskej súťaže pre uplatnenie článku 81 ES v zmysle oznámenia Komisie o spolupráci v rámci siete orgánov na ochranu hospodárskej súťaže [neoficiálny preklad] (1). Komisia tým, že napriek tomu začala konanie, porušila legitímnu dôveru, ktorú žalobkyňa mohla vyvodzovať z použitia tohto oznámenia.
   Po tretie, Komisia začatím konania a stanovením pokuty porušila zásadu ne bis in idem, zásadu právnej istoty, zásadu ochrany legitímnej dôvery a zásadu riadnej správy, pretože belgický orgán na ochranu hospodárskej súťaže žalobkyni odpustil pokuty týkajúce sa účasti na porušení práva o karteloch, ktoré je predmetom napadnutého rozhodnutia.
   Komisia okrem toho neprávom konštatovala, že žalobkyňa, ThyssenKrupp Elevators AG a ThyssenKrupp AG solidárne zodpovedajú za protiprávne konanie, ktorého sa dopustila žalobkyňa.
   Žalobkyňa okrem toho uvádza, že Komisia stanovením uloženej pokuty porušila článok 23 nariadenia č. 1/2003 (2), usmernenia k metóde stanovovania pokút (3), zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality. Komisia ďalej nedodržala maximálnu výšku pokuty podľa článku 23.
   Tiež stanovením toho, v akom rozsahu má byť znížená pokuta, ktorá by inak bola žalobkyni uložená, vzhľadom na jej spoluprácu na základe oznámenia o oslobodení od pokút a znížení pokút (úprava o korunnom svedkovi) (4), Komisia porušila toto oznámenie a zásadu rovnosti zaobchádzania.
   Konečne stanovením toho, v akom rozsahu má byť znížená pokuta, ktorá by inak bola žalobkyni uložená, vzhľadom na jej spoluprácu mimo rámca úpravy o korunnom svedkovi, Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, zásadu proporcionality, zásadu ochrany legitímnej dôvery a zásady riadnej správy.

      (1)  Ú. v. ES C 101, s. 43.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (3)  Oznámenie Komisie – Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171).

      (4)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Spojené veci C-43/13 a C-44/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  3. apríla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hauptzollamt Köln/Kronos Titan GmbH (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld/Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13) (Smernica 2003/96/ES — Zdanenie energetických výrobkov — Výrobky neuvedené v smernici 2003/96/ES — Pojem „ekvivalentné vykurovacie palivo alebo motorové palivo“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. apríla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hauptzollamt Köln/Kronos Titan GmbH (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld/Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)
   (Spojené veci C-43/13 a C-44/13) (1)

   ((Smernica 2003/96/ES - Zdanenie energetických výrobkov - Výrobky neuvedené v smernici 2003/96/ES - Pojem „ekvivalentné vykurovacie palivo alebo motorové palivo“))
   2014/C 159/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Hauptzollamt Köln (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld (C-44/13)

      Žalované: Kronos Titan GmbH (C-43/13), Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 2 ods. 3 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405) – Zdaňovanie energetických výrobkov iných ako tie, pre ktoré je úroveň zdaňovania určená v tejto smernici – Pojmy vykurovacie alebo motorové palivo – Možnosť uplatniť daňovú sadzbu na výrobok používaný ako vykurovacie palivo, určenú pre výrobok predstavujúci najbližšiu chemickú zlúčeninu, pokiaľ je najbližší výrobok zdaňovaný vyššou sadzbou ako vykurovacie palivo, pretože sa môže používať aj ako motorové palivo

      Výrok rozsudku

   Podmienka uvedená v článku 2 ods. 3 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, podľa ktorej iné energetické výrobky ako tie, pre ktoré je úroveň zdaňovania určená v uvedenej smernici, sa zdaňujú v závislosti od ich používania sadzbou pre ekvivalentné vykurovacie palivo alebo motorové palivo, sa musí vykladať v tom zmysle, že treba najprv zistiť, či sa predmetný výrobok používa ako vykurovacie palivo, alebo ako motorové palivo, a potom prípadne zistiť, ktoré z motorových palív alebo vykurovacích palív uvedených v príslušnej tabuľke prílohy I tejto smernice je skutočnou náhradou tohto výrobku pri jeho používaní, alebo ak takáto náhrada neexistuje, ktoré z uvedených motorových palív alebo vykurovacích palív je z hľadiska svojich vlastností a účelu najbližšie predmetnému výrobku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec T-553/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. marca 2013 — Biodes/ÚHVT — Manasul Internacional (FARMASUL) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FARMASUL — Skoršia španielska obrazová ochranná známka MANASUL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. marca 2013 — Biodes/ÚHVT — Manasul Internacional (FARMASUL)
   (Vec T-553/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FARMASUL - Skoršia španielska obrazová ochranná známka MANASUL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 123/26
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biodes, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Manasul Internacional, SL (Ponferrada, Španielsko) (v zastúpení: M. I. Escudero Pérez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2010 (vec R 1034/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Manasul Internacional, SL a Biodes, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Biodes, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-24/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – NICO/Rada

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/45

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – NICO/Rada
   (Vec T-24/15) (1)

   (2016/C 191/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec C-136/05: Žaloba podaná 22. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/16

         Žaloba podaná 22. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-136/05)
   (2005/C 115/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Enrico Traversa a Denis Martin, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               rozhodol, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku Súdneho dvora zo 6. marca 2003 vo veci C-478/01 týkajúceho sa povinnosti patentových zástupcov zvoliť si pri poskytovaní služieb adresu na doručovanie u schváleného zástupcu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ES a 10 ES,

               —

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo zaplatiť Komisii penále vo výške 9 100 eur za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na vykonanie rozsudku vo veci C-478/01 a to od vyhlásenia rozsudku v tejto veci až do dňa, kedy bude rozsudok vo veci C-478/01 vykonaný,

               —

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom rozsudku zo 6. marca 2003 vo veci C-478/01 Súdny dvor rozhodol a vyhlásil:

      „Vzhľadom na povinnosť patentových zástupcov zvoliť si pri poskytovaní služieb adresu na doručovanie u schváleného zástupcu a s prihliadnutím na skutočnosť, že luxemburská vláda nepredložila informácie o presných podmienkach uplatňovania článku 85 ods. 2 zákona z 20. júla 1992 o zmene právnej úpravy patentov na vynálezy a článkov 19 a 20 zákona z 28. decembra 1988 o úprave prístupu k remeselným, obchodným, priemyselným a určitým slobodným povolaniam, Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ES a 10 ES.“

   V súlade s konaním upraveným v článku 228 ES Komisia listom z 19. decembra 2003 pripomenula Luxemburskému veľkovojvodstvu potrebu splniť si povinnosti vyplývajúce mu z rozsudku vo veci C-478/01 a vyzvala ho, aby v lehote dvoch mesiacov predložil svoje pripomienky.
   Keďže na tento list nedostala Komisia žiadnu odpoveď, zaslala luxemburským orgánom listom z 9. júla 2004 odôvodnené stanovisko.
   Ani na toto odôvodnené stanovisko nedostala žiadnu odpoveď.
   Keďže luxemburské orgány neodpovedali ani na výzvu ani na odôvodnené stanovisko, ktoré im boli zaslané Komisiou, je nesporné, že do dnešného dňa neprijali opatrenia potrebné na dosiahnutie súlade s rozsudkom vo veci C-478/01.
   V súlade s článkom 228 ods. 2 druhým pododsekom druhou vetou ES Komisia v žalobe navrhuje výšku paušálnej pokuty alebo penále, ktorú má členský štát zaplatiť a ktorú pokladá v daných podmienkach za primeranú.
   V tejto veci Komisia považuje penále vo výške 9 100 eur za každý deň omeškania za primerané vzhľadom na závažnosť a dĺžku trvania porušenia povinnosti a zohľadňuje potrebu spojiť s týmto penále nevyhnutný preventívny účinok.


title: Vec T-607/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2015 – Granette & Starorežná Distilleries/ÚHVT – Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konania — Prihláška obrazovej ochrannej známky 42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol. — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka 42 BELOW — Absolútny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2015 – Granette & Starorežná Distilleries/ÚHVT – Bacardi (42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol.)
   (Vec T-607/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konania - Prihláška obrazovej ochrannej známky 42 VODKA JEMNÁ VODKA VYRÁBĚNÁ JEDINEČNOU TECHNOLOGIÍ 42 %vol. - Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka 42 BELOW - Absolútny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 213/53)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (v zastúpení: T. Chleboun, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne D. Gája a P. Geroulakos, neskôr P. Geroulakos a M. Šimandlova, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lichtenštajnsko) (v zastúpení: M. Reinisch, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. septembra 2013 (vec R 1605/2012-2), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi spoločnosťami Bacardi Co. Ltd a Granette & Starorežná Distilleries a.s.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Granette & Starorežná Distilleries a.s. znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory (ÚHVT) a spoločnosti Bacardi Co. Ltd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec T-159/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. decembra 2007 – Estancia Piedra/ÚHVT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/60

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2007 – Estancia Piedra/ÚHVT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Vec T-159/06) (1)

   (2008/C 51/109)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-399/08: Žaloba podaná 18. septembra 2008 – Clearwire Corporation/ÚHVT – (CLEARWIFI)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/51

         Žaloba podaná 18. septembra 2008 – Clearwire Corporation/ÚHVT – (CLEARWIFI)
   (Vec T-399/08)
   (2008/C 301/86)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Clearwire Corporation (Kirkland, Spojené štáty) (v zastúpení: G. Konrad, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. júna 2008 vo veci R 706/2008-1 a

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka CLEARWIFI pre služby triedy 38 – medzinárodná prihláška č. W00 934 594.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94, keďže dôvody zamietnutia uvádzané odvolacím senátom nebránia zápisu ochrannej známky.


title: Vec T-165/13: Žaloba podaná 20. marca 2013 — Talanton/Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/44

         Žaloba podaná 20. marca 2013 — Talanton/Komisia
   (Vec T-165/13)
   2013/C 156/83
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talanton Anonimi Emporiki — Simvouleftiki-Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Talanton SA Business Consulting and Marketing Services) (Atény, Grécko) (v zastúpení: M. Angelopoulos a K. Damis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že odmietnutie, zo strany Európskej komisie, výdavkov žalobkyne vo výške päťstosedemdesiatosemtisícdeväťstotridsaťsedem (578 937) eur zo zmluvy o projekte „A sophisticated multi parametric system for the continuous effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“ na základe správy o kontrole č. 11-BA-135-006 je v rozpore s jej zmluvnými povinnosťami a že žalobkyňa je povinná vrátiť Európskej komisii sumu dvadsaťjedentisícstosedemdesiatjeden (21 171) eur, a nie sumu štyristoosemdesiatsedemtisícstojeden (487 101) eur a sumu náhrady škody v peniazoch, ktorú vyčísli Európska komisia,

               —

               určil, že odmietnutie, zo strany Európskej komisie, výdavkov žalobkyne vo výške stopäťdesiattritisícstosedemnásť (153 117) eur zo zmluvy o projekte „Point-Of-CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)“ na základe správy o kontrole č. 11-BA-135-006 je v rozpore s jej zmluvnými povinnosťami a že žalobkyňa je povinná vrátiť Európskej komisii sumu stoštyridsaťtritisícšesťstosedemdesiatjeden (143 671) eur, a nie sumu dvestosedemdesiattritisícpäťstopäťdesiatdeväť eur a šesťdesiattri centov (273 559,63) a sumu náhrady škody v peniazoch, ktorú vyčísli Európska komisia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe žalobkyňa spája dve žaloby.
   Po prvé, žalobu o zodpovednosť Komisie zo zmluvy FP7-215952 na uskutočnenie projektu „A sophisticated multi parametric system for the continuous effective assessment and monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“ a kontrolnej správy č. 11-BA-135-006 v súlade s článkom 272 ZFEÚ. Žalobkyňa konkrétne uvádza, že Európska komisia znáša zodpovednosť za porušenie svojich zmluvných povinností a porušenie zásad legitímnej dôvery a proporcionality.
   Po druhé, žalobu o zodpovednosť Komisie zo zmluvy FP7-216088 na uskutočnenie projektu „Point-Of-CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases (POCEMON)“ a kontrolnej správy č. 11-BA-135-006 v súlade s článkom 272 ZFEÚ. Žalobkyňa konkrétne uvádza, že Európska komisia znáša zodpovednosť za porušenie svojich zmluvných povinností a porušenie zásad legitímnej dôvery a proporcionality.


title: Vec T-290/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. novembra 2014 – CMBG/Komisia a ECB ( „Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Program podpory a stability Cypru — Memorandum o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavreté medzi Cyperskou republikou a EMS — Právomoc Všeobecného súdu — Príčinná súvislosť — Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2014 – CMBG/Komisia a ECB
   (Vec T-290/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Program podpory a stability Cypru - Memorandum o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavreté medzi Cyperskou republikou a EMS - Právomoc Všeobecného súdu - Príčinná súvislosť - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 026/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CMBG Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor a A. Paschalides, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia) a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci de W. Bussian, W. Devroe a D. Arts, advokáti)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie bodov 1.23 až 1.27 memoranda o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavretého 26. apríla 2013 medzi Cyperskou republikou a Európskym mechanizmom pre stabilitu (EMS) a v druhom rade návrh na náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela v dôsledku začlenenia bodov 1.23 až 1.27 do tohto memoranda a porušenia povinnosti dohľadu zo strany Komisie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               CMBG Ltd je povinná nahradiť svoje vlastné trovy konania a znáša trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Európska centrálna banka (ECB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec T-67/08: Žaloba podaná 11. februára 2008 – Hedgefund Intelligence/ÚHVT – Hedge Invest (InvestHedge)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/30

         Žaloba podaná 11. februára 2008 – Hedgefund Intelligence/ÚHVT – Hedge Invest (InvestHedge)
   (Vec T-67/08)
   (2008/C 107/50)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Hedgefund Intelligence Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Reed, Barrister a G. Crofton Martin, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hedge Invest SGR P.A. (Miláno, Taliansko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 28. novembra 2007 vo veci R 148/2007-2, ktorým bolo zamietnuté odvolanie,

               —

               zamietnuť námietky namietateľa,

               —

               určiť, že žalovaný a ďalší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania a zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania žalobcu v súvislosti s konaním pred námietkovým oddelením, odvolacím senátom a Súdnym dvorom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „InvestHedge“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 16, 36 a 41 – prihláška č. 3 081 081.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Hedge Invest SGR P.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „HEDGE INVEST“ pre služby zaradené do triedy 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky pre všetky namietané služby zaradené do tried 36 a 41, zapísanie prihlášky pre výrobky zaradené do tried 9 a 16, proti ktorým námietka nesmerovala.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca tvrdí, že odvolací senát pri skúmaní vizuálnej podobnosti prihlasovanej ochrannej známky z pohľadu anglicky nehovoriacich spotrebiteľov pochybil, keď zohľadnil „obchodný dojem“ a považoval obchodný dojem kolidujúcich ochranných známok za rovnaký.
   Odvolací senát pri skúmaní fonetickej podobnosti kolidujúcich ochranných známok z pohľadu anglicky nehovoriacich spotrebiteľov nesprávne uložil dôkazné bremeno žalobcovi.
   Nakoniec odvolací senát neuplatnil v príslušnej časti konania nespochybnené tvrdenie, že medzi službami zaradenými do tried 36 a 41 je veľmi obmedzený a/alebo nepatrný stupeň podobnosti.


title: Vec T-442/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  26. júna 2008 – SIC/Komisia ( Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Portugalskou republikou v prospech verejnoprávneho vysielateľa RTP na účely financovania jeho úlohy vo verejnom záujme — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že niektoré opatrenia nie sú pomocou a že iné opatrenia sú zlučiteľné so spoločným trhom — Kvalifikovanie štátnej pomoci — Zlučiteľnosť so spoločným trhom — Povinnosť náležitého a nestranného preskúmania )

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. júna 2008 – SIC/Komisia
   (Vec T-442/03) (1)

   („Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Portugalskou republikou v prospech verejnoprávneho vysielateľa RTP na účely financovania jeho úlohy vo verejnom záujme - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že niektoré opatrenia nie sú pomocou a že iné opatrenia sú zlučiteľné so spoločným trhom - Kvalifikovanie štátnej pomoci - Zlučiteľnosť so spoločným trhom - Povinnosť náležitého a nestranného preskúmania“)
   (2008/C 197/33)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA (Carnaxide, Portugalsko) (v zastúpení: C. Botelho Moniz, E. Maia Cadete a M. Rosado da Fonseca, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne M. Balta a T. Florindo Gijón, neskôr M. Niejahr, J. Buendía Sierra a G. Braga da Cruz a napokon B. Martenczuk a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/406/ES z 15. októbra 2003 o dočasných opatreniach, ktoré uplatnilo Portugalsko v prospech spoločnosti RTP (Ú. v. EÚ L 142, 2005, s. 1) v časti, v ktorej toto rozhodnutie vyhlasuje, že niektoré opatrenia nie sú štátnou pomocou a iné opatrenia sú zlučiteľné so spoločným trhom
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie 2005/406/ES z 15. októbra 2003 o dočasných opatreniach, ktoré uplatnilo Portugalsko v prospech spoločnosti RTP, sa ruší.

               2.

               Článok 2 rozhodnutia 2005/406 sa ruší v časti, v ktorej stanovuje, že oslobodenie od daní, notárskych a registračných poplatkov nie je štátnou pomocou.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť štyri pätiny trov konania SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA.

               5.

               SIC znáša jednu pätinu svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Vec T-95/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  31. januára 2008 – Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana/CPVO – Nador Cott Protection (Nadorcott) ( Odrody rastlín — Odvolanie na odvolaciu komisiu Úradu Spoločenstva pre odrody rastlín — Neprípustnosť — Nedostatok osobnej dotknutosti — Účinná súdna ochrana — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 31. januára 2008 – Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana/CPVO – Nador Cott Protection (Nadorcott)
   (Vec T-95/06) (1)

   („Odrody rastlín - Odvolanie na odvolaciu komisiu Úradu Spoločenstva pre odrody rastlín - Neprípustnosť - Nedostatok osobnej dotknutosti - Účinná súdna ochrana - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2008/C 64/56)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: S. Roig Girbes, R. Ortega Bueno a M. Delgado Echevarría, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) (v zastúpení: M. Ekvad, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. O'Keefe, solicitor, J. Rivas de Andrés a M. Canal Fontcuberta, advokáti)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom CPVO a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Nador Cott Protection SARL (Saint-Raphaël, Francúzsko) (v zastúpení: M. Fernández Mateos, S. González Malabia a M. Marín Bataller, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu odvolacej komisie CPVO z 8. novembra 2005 (vec A 001/2005) týkajúcemu sa poskytnutia právnej ochrany rastlinných odrôd v rámci Spoločenstva pre odrodu mandarínky Nadorcott
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-113/05: Žaloba podaná 28. februára 2005: Angel Angelidis proti Európskemu parlamentu

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/32

         Žaloba podaná 28. februára 2005: Angel Angelidis proti Európskemu parlamentu
   (Vec T-113/05)
   (2005/C 115/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Angel Angelidis, bydliskom v Luxemburgu, v zastúpení: Eric Boigelot, advokát, podal 28. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté Generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu 24. marca 2004, ktorým zamietol prihlášku žalobcu na miesto A2 riaditeľa D (rozpočtové veci) na Generálnom riaditeľstve „Vnútorná politika“ (oznámenie o uvoľnení miesta č. 10069), na ktoré bol vymenovaný iný uchádzač,

               —

               zrušil vymenovanie iného uchádzača na uvedené miesto,

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 23. novembra 2004, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná podľa článku 90 ods. 2 Služobného poriadku proti rozhodnutiu zamietajúcemu jeho prihlášku, ako aj proti rozhodnutiu o menovaní iného uchádzača na uvedené miesto,

               —

               priznal náhradu za utrpenú morálnu ujmu, ohodnotenú ex aequo et bono na 5 000 eur, ako náhradu škody aj s úrokmi, s výhradou jej zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že v dôsledku chýbajúceho odôvodnenia je napadnuté rozhodnutie v rozpore s článkom 25 Služobného poriadku. Tiež tvrdí, že došlo k porušeniu oznámenia o uvoľnení miesta, článku 29 ods. 1 a článku 45 Služobného poriadku, zásad rovnakého zaobchádzania a nároku na služobný postup, ako aj podstatnej chyby v hodnotení z toho dôvodu, že jeho profesionálne skúsenosti, zodpovednosť a riadiace a jednacie schopnosti boli lepšie ako v prípade vybraného uchádzača. Žalobca sa ďalej dovoláva zneužitia právomoci.


title: Vec T-12/10 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. júna 2011 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Náhrada trov konania — Oznámenie Komisie, prostredníctvom ktorého upovedomila odvolateľa o svojom zámere vykonať zrážky z jeho invalidného dôchodku — Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. júna 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-12/10 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Náhrada trov konania - Oznámenie Komisie, prostredníctvom ktorého upovedomila odvolateľa o svojom zámere vykonať zrážky z jeho invalidného dôchodku - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2011/C 238/28
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 29. októbra 2009, Marcuccio/Komisia (F-94/08, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec T-41/09: Žaloba podaná 27. januára 2009 – Hipp & Co/ÚHVT – Nestlé (Bebio)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/32

         Žaloba podaná 27. januára 2009 – Hipp & Co/ÚHVT – Nestlé (Bebio)
   (Vec T-41/09)
   (2009/C 82/56)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Hipp & Co (Sachseln, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Bognár a M. Kinkeldey, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Société des Produits Nestlé, SA (Vevey, Švajčiarsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. novembra 2008 vo veci R 1790/2007-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Bebio“ pre výrobky patriace do tried 5, 29, 30 a 32.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis medzinárodnej ochrannej známky č. 187 436 slovnej ochrannej známky „BEBA“ pre výrobky patriace do tried 5, 29 a 30; zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 3 043 387 slovnej ochrannej známky „BEBA“ pre výrobky patriace do tried 5, 29 a 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 81 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne posúdil existenciu pravdepodobnosti zámeny medzi predmetnými ochrannými známkami.


title: Vec C-596/14: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španielsko) – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 4 — Zásada nediskriminácie — Pojem „pracovnoprávne podmienky“ — Náhrada v prípade skončenia pracovnej zmluvy — Náhrada, ktorú vnútroštátna právna úprava nestanovuje v prípade dočasných pracovných zmlúv — Rozdielne zaobchádzanie v porovnaní so stálymi pracovníkmi)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španielsko) – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa
   (Vec C-596/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Zásada nediskriminácie - Pojem „pracovnoprávne podmienky“ - Náhrada v prípade skončenia pracovnej zmluvy - Náhrada, ktorú vnútroštátna právna úprava nestanovuje v prípade dočasných pracovných zmlúv - Rozdielne zaobchádzanie v porovnaní so stálymi pracovníkmi))
   (2016/C 419/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ana de Diego Porras

      Odporca: Ministerio de Defensa

      Výrok rozsudku

               1.

               Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „pracovnoprávne podmienky“ zahŕňa náhradu, ktorú je zamestnávateľ povinný zaplatiť pracovníkovi z dôvodu skončenia jeho pracovnej zmluvy na dobu určitú.

               2.

               Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá neumožňuje, aby sa pracovníkovi zamestnanému na základe dočasnej pracovnej zmluvy poskytla akákoľvek náhrada z dôvodu skončenia pracovnej zmluvy, hoci poskytnutie takejto náhrady najmä porovnateľným stálym pracovníkom umožňuje. Samotná skutočnosť, že tento pracovník pracoval na základe dočasnej pracovnej zmluvy, nemôže predstavovať objektívny dôvod odôvodňujúci to, že uvedenému pracovníkovi nebol priznaný nárok na túto náhradu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015.


title: Vec T-189/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie CReMESPRESSO — Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka CREMESSO — Náznakový prvok — Vzájomná závislosť kritérií — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)
   (Vec T-189/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie CReMESPRESSO - Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka CREMESSO - Náznakový prvok - Vzájomná závislosť kritérií - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 283/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Migros-Genossenschafts-Bund (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Treis, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill a I. Moisescu, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Luigi Lavazza SpA (Turín, Taliansko) (v zastúpení: M. Ricolfi a F. Tarocco, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 (vec R 2823/2014-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Migros Genossenschafts Bund a Luigi Lavazza

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 23. februára 2016 (vec R 2823/2014-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát vyhovel odvolaniu, ktoré podal Luigi Lavazza SpA, a čiastočne zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia týkajúceho sa týchto výrobkov: „Elektrické drviče ľadu“ a „stroje na výrobu zmrzliny a kávovarov“ patriacich do tried 7 a 11, na ktoré sa vzťahuje napadnutá ochranná známka.

               2.

               EUIPO a Luigi Lavazza znášajú, okrem svojich vlastných trov konania, trovy konania, ktoré vynaložila Migros Genossenschafts Bund.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: Vec T-180/11: Žaloba podaná 23. marca 2011 — Chivas/ÚHVT — Glencairn Scotch Whisky (CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY)

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/27

         Žaloba podaná 23. marca 2011 — Chivas/ÚHVT — Glencairn Scotch Whisky (CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY)
   (Vec T-180/11)
   2011/C 152/49
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Carboni, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. januára 2011 vo veci R 1262/2010-1 a vrátil prihlášku ÚHVT, aby mu umožnil ďalej konať vo veci a

               —

               zaviazal žalovaného a akýchkoľvek vedľajších účastníkov v tomto konaní, aby znášali svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcu, ktoré mu vznikli v tomto konaní a v odvolacom konaní pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CHIVAS LIVE WITH CHIVALRY“ pre tovary a služby tried 33, 35 a 41 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7299605.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápis ochrannej známky č. 1293610 v Spojenom kráľovstve pre obrazovú ochrannú známku „CHIVALRY“ pre tovary triedy 33; zápis ochrannej známky č. 2468527 v Spojenom kráľovstve pre obrazovú ochrannú známku „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“ pre tovary triedy 33; v Spojenom kráľovstve nezapísaná ochranná známka zo slova „CHIVALRY“ vo vzťahu k „Škótskej whisky“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 76 ods. 1 a článku 75 nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát: i) mylne prijal záver o povahe príslušnej skupiny verejnosti a neuviedol dôvody pre prijatie uvedeného záveru; ii) alternatívne k dôvodu i), konštatujúc, že príslušný spotrebiteľ je „mimoriadne vedomý si značky a lojálny k značke“, mylne neposúdil, či takéto vlastnosti môžu zvýšiť pozornosť príslušného spotrebiteľa a zodpovedajúco tomu znížiť ukazujúcu sa pravdepodobnosť zámeny; iii) nezohľadnil, alebo nedostatočne zohľadnil rôznu povahu a účely posudzovaných ochranných známok; iv) nezohľadnil dôležité usmernenie stanovené Súdnym dvorom a zaujal nesprávny prístup, keď porovnával ochranné známky; v) venoval neprimeranú pozornosť prítomnosti slova „CHIVALRY“ v ochrannej známke žalobcu a ignoroval vizuálne rozdiely medzi ochrannými známkami; vi) nesprávne prijal záver, že k sluchovému porovnaniu ochranných známok možno pristupovať rovnako ako k vizuálnemu porovnaniu; vii) pochybil v tom, že svoju analýzu obmedzil, alebo sa vo svojej analýze zameral na koncepčnú podobnosť medzi ochrannými známkami v jedinom slove „CHIVALRY“, ktoré sa objavuje v každej ochrannej známke; a viii) nesprávne posúdil pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-308/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Marsh/EUIPO (ClaimsExcellence) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ClaimsExcellence — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Marsh/EUIPO (ClaimsExcellence)
   (Vec T-308/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ClaimsExcellence - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 129/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marsh GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: W. Riegger, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Manea a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2016 (vec R 2358/2015-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ClaimsExcellence ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marsh GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 8.8.2016.


title: Vec T-427/04: Žaloba podaná dňa 13. októbra 2004: Francúzska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/31

         Žaloba podaná dňa 13. októbra 2004: Francúzska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-427/04)
   (2005/C 19/65)
   Jazyk konania: francúzština
   Francúzska republika, v zastúpení: Ronny Abraham, Géraud de Bergues a Stéphanie Ramet, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 13. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil v celom rozsahu rozhodnutie Komisie č. C(2004) 3061 z 2. augusta 2004 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskou republikou v prospech France Télécom;

               —

               zaviazal Komisii Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa napadnutého rozhodnutia v tejto veci je režim daní z podnikania, ktorý sa vzťahoval na France Télécom (FT) v období medzi januárom 1994 a decembrom 2002 štátnou pomocou nezlučiteľnou so spoločným trhom.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca na prvom mieste tvrdí, že sa Komisia dopustila zásadného omylu v hodnotení ako aj nesprávneho právneho posúdenia. V tejto súvislosti žalobca spochybňuje analýzu daňového režimu vzťahujúceho sa na FT, ktorú Komisia založila na zákone č. 90/568 z 2. júla 1992 o organizácii verejnej služby pôšt a France Télécom. Komisia, na jednej strane, označila za zmiešaný poplatok, ktorý zaplatilo FT v období rokov 1991 až 1993, hoci bol tento poplatok čisto daňovej povahy, a na druhej strane považovala FT za subjekt podliehajúci dvom odlišným daňovým režimom, pričom však celý daňový režim mal byť rozdelený do dvoch časových úsekov. Následne má Komisia poskytnúť náhradu za obdobie rokov 1991 až 2002.
   Žalobca sa tiež dovoláva porušenia článku 15 nariadenia č. 659/1999, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na používanie článku 93 Zmluvy ES, v tom rozsahu, že Komisia mala zvážiť skutočnosť, že medzi dňom odsúhlasenia údajnej pomoci, teda 2. júlom 1990, kedy sa zákonom č. 90-568 zaviedol v plnom rozsahu a s konečnou platnosťou uvedený daňový režim, a prvou žiadosťou Komisie o informácie zo dňa 28. júna 2001, uplynula desaťročná lehota.
   Žalobca sa ďalej dovoláva porušenia zásady legitímnej dôvery, pokiaľ ide o požiadavku v napadnutom rozhodnutí vymáhať od FT vrátenie pomoci, a tiež jeho riadneho práva žalovaného v tom rozsahu, v ktorom Komisia dospela k záveru, že ide o štátnu pomoc bez toho, aby umožnila francúzskym orgánom vyjadriť sa k podstate svojich tvrdení, teda zmiešanej povahe poplatku zaplateného FT v období rokov 1991 až 1993.


title: Vec T-472/15 P: Odvolanie podané 13. augusta 2015: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 3. júna 2015 vo veci F-78/14, Gross/ESVČ

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/32

         Odvolanie podané 13. augusta 2015: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 3. júna 2015 vo veci F-78/14, Gross/ESVČ
   (Vec T-472/15 P)
   (2015/C 346/38)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt a M. Silva, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Philipp Oliver Gross (Brusel, Belgicko)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 3. júna 2015 vo veci F-78/14 (Gross/ESVČ),

               —

               vyhovel návrhom, ktoré odvolateľka predložila pred súdom prvého stupňa,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi odvolacieho konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza sedem odvolacích dôvodov, z ktorých sa niektoré týkajú systému hodnotenia a iné systému povyšovania.

               —

               O hodnotiacom systéme

                           1.

                           Prvý odvolací dôvod je založený na porušení článku 43 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „Služobný poriadok“), pravidiel týkajúcich sa rozdelenia dôkazného bremena, zákazu rozhodnúť ultra petita a práv odvolateľky na obranu.

                           2.

                           Druhý odvolací dôvod je založený na prekročení hraníc súdnej kontroly. Odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu v napadnutom rozsudku viackrát prekročil hranice svojej kontroly a zdá sa, že jej chcel uložiť prijať určitý hodnotiaci systém.

                           3.

                           Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení pokiaľ ide o nedostatok objektivity nevyčísliteľného hodnotiaceho systému a porušenia článku 43 Služobného poriadku.

                           4.

                           Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ v rozsahu, v akom čiastočným zrušením sporného rozhodnutia Súd pre verejnú službu znemožnil výkon napadnutého rozsudku bez poukázania na iné protiprávne konanie. Odvolateľka tvrdí, že ak je článok 4 napadnutého rozhodnutia neplatný, musí sa pri výkone napadnutého rozsudku uskutočniť nová analýza porovnania hodnotení zásluh odporcu s ostatnými úradníkmi spôsobilými na povýšenie v jeho platovej triede na základe hodnotiacich správ, ktoré podľa rozhodnutia Súdu pre verejnú službu, neumožňujú uskutočnenie tejto analýzy na báze objektívnosti a porovnateľnosti.

               —

               O systéme povyšovania

                           5.

                           Piaty odvolací dôvod je založený na porušení zákazu rozhodnúť ultra petite a práv odvolateľky na obranu.

                           6.

                           Šiesty odvolací dôvod je založený na porušení pravidiel týkajúcich sa rozdelenia dôkazného bremena.

                           7.

                           Siedmy odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení pokiaľ ide o porušenia článku 45 Služobného poriadku úradníkov odvolateľkou.


title: Vec T-636/14: Žaloba podaná 27. augusta 2014 – Taliansko/Komisia

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/20

         Žaloba podaná 27. augusta 2014 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-636/14)
   2014/C 388/24
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o voľnom pracovnom mieste na pozíciu riaditeľa Prekladateľského strediska pre orgány Európskej únie (Luxembursko), funkčná skupina AD, platová trieda 14 (COM/2014/10356), uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie17. júna 2014, C 185 A,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti vyššie uvedenému oznámeniu v rozsahu, v akom prihlášky musia byť nevyhnutne podané v angličtine, vo francúzštine alebo v nemčine.
   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 18 a článku 24 štvrtého odseku ZFEÚ; článku 22 Charty základných práv Európskej únie; článkov 1 a 2 nariadenia č. 1/58; článku 1d ods. 1 a 6 Služobného poriadku úradníkov (analogicky uplatniteľného na dočasných zamestnancov a uvedeného v napadnutom oznámení)

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že oznámenie tým, že odkazovalo na internetové stránky Komisie, ktoré obsahovali tieto záväzné ustanovenia, nútilo uchádzačov, aby predložili životopis a motivačný list povinne v angličtine, vo francúzštine alebo v nemčine a nie v akomkoľvek inom jazyku Únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásad legitímnej dôvery a lojálnej spolupráce (článok 4 ods. 3 ZEÚ)

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že hoci Komisia v priebehu prijímania predmetného oznámenia formálne ubezpečila taliansku vládu, že vyššie uvedená jazyková diskriminácia bude odstránená, pri vypracovaní oznámenia a príprave pravidiel pre fungovanie internetových stránok, na ktoré oznámenie odkazovalo pre predloženie prihlášok, postupovala presne opačným spôsobom.


title: Vec C-316/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 10. júna 2013 — Gérard Fenoll/Centre d’aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI)

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 10. júna 2013 — Gérard Fenoll/Centre d’aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI)
   (Vec C-316/13)
   2013/C 215/17
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gérard Fenoll

      Žalovaní: Centre d’aide par le travail La Jouvene, Association de parents et d’amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 smernice 89/391/EHS (1), na ktorú odkazuje článok 1 smernice 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 (2), ktorý vymedzuje jej pôsobnosť, vykladať v tom zmysle, že osobu prijatú do centra pracovnej pomoci možno považovať za „pracovníka“ v zmysle uvedeného článku 3?

               2.

               Má sa článok 31 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že osobu, ktorá je uvedená v predchádzajúcej otázke, možno považovať za „pracovníka“ v zmysle tohto článku 31?

               3.

               Môže sa osoba, ktorá je uvedená v prvej otázke, priamo dovolávať práv, ktoré jej vyplývajú z Charty, s cieľom získať nárok na platenú dovolenku, ak vnútroštátna právna úprava nepriznáva tejto osobe taký nárok, a musí vnútroštátny súd s cieľom zaručiť úplný účinok tohto nároku neuplatniť akékoľvek odporujúce ustanovenie vnútroštátneho práva?

      (1)  Smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (Ú. v. ES L 183, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 349).

      (2)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-291/13: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Eparchiako Dikastirio Lefkosias – Cyprus) – Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2000/31/ES — Pôsobnosť — Žaloba pre ohováranie)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Eparchiako Dikastirio Lefkosias – Cyprus) – Sotiris Papasavvas/O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd a i.
   (Vec C-291/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2000/31/ES - Pôsobnosť - Žaloba pre ohováranie))
   2014/C 409/20
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sotiris Papasavvas

      Žalovaní: O Fileleftheros Dimosia Etaireia Ltd, Takis Kounnafi, Giorgios Sertis

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. a) smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode („smernica o elektronickom obchode“) sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „služby informačnej spoločnosti“ v zmysle tohto ustanovenia zahŕňa služby poskytujúce informácie, za ktoré nie je poskytovateľ odmenený príjemcom služieb, ale príjmami plynúcimi z reklamy, ktorá sa objavuje na internetovej stránke.

               2.

               Smernica 2000/31 nebráni vo veci, akou je tá v konaní vo veci samej, uplatneniu predpisov o občianskoprávnej zodpovednosti za ohováranie.

               3.

               Obmedzenia občianskoprávnej zodpovednosti upravené v článkoch 12 až 14 smernice 2000/31 nezahŕňajú prípad vydavateľskej spoločnosti, ktorá disponuje internetovou stránkou, na ktorej sa uverejňuje elektronická verzia denníka, pričom táto spoločnosť je navyše odmeňovaná z platenej reklamy, ktorá sa objavuje na internetovej stránke, pretože pozná uverejňované informácie a má nad nimi kontrolu bez ohľadu na to, či je prístup na uvedenú stránku zdarma alebo spoplatnený.

               4.

               Obmedzenia občianskoprávnej zodpovednosti uvedené v článkoch 12 až 14 smernice 2000/31 sa môžu uplatniť v rámci sporu medzi jednotlivcami týkajúceho sa občianskoprávnej zodpovednosti za ohováranie za predpokladu, že podmienky stanovené v uvedených článkoch sú splnené.

               5.

               Články 12 až 14 smernice 2000/31 neumožňujú poskytovateľovi služieb informačnej spoločnosti, aby namietal proti podaniu súdnej žaloby týkajúcej sa občianskoprávnej zodpovednosti voči nemu a následnému nariadeniu predbežných opatrení vnútroštátnym súdom. Poskytovateľ sa môže dovolávať obmedzení zodpovednosti, ktoré upravujú tieto články, v súlade s ustanoveniami vnútroštátneho práva, ktoré zabezpečujú ich prebratie, alebo ak také nie sú, na účely jeho konformného výkladu. V rámci sporu, akým je ten v konaní vo veci samej, nemôže naopak smernica 2000/31 sama osebe ukladať povinnosti jednotlivcovi, a teda sa voči nemu nemožno na ňu, ako takú, odvolávať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.