title: Vec C-789/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 12. decembra 2018 – AQ a i./Corte dei Conti a i.

text:
               25.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 12. decembra 2018 – AQ a i./Corte dei Conti a i.
      (Vec C-789/18)
      (2019/C 112/30)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: AQ a i.

         Žalovaní: Corte dei Conti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Inps-Gestione

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 3 ods. 2 a 3 ZEÚ, články 9, 45, 126, 145, 146, 147, článok 151 prvý odsek ZFEÚ, článok 15 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie a články 3 a 5 európskeho piliera sociálnych práv takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je článok 1 ods. 489 zákona č. 147/2013 v rozsahu, v akom toto pravidlo podnecuje orgány talianskej verejnej správy, aby pri prijímaní pracovníkov alebo prideľovaní úloh uprednostňovali pracovníkov, ktorí už majú nárok na dôchodok poskytovaný talianskymi verejnoprávnymi orgánmi sociálneho zabezpečenia?

                  2.

                  Bráni článok 106 ods. 1 a článok 107 ZFEÚ takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je článok 1 ods. 489 zákona č. 147/2013, ktoré umožňuje orgánom talianskej verejnej správy zapojeným do hospodárskych činností, ktoré upravujú články 101 a nasl. ZFEÚ, zamestnať osoby, ktoré súhlasili s tým, že sa úplne alebo sčasti vzdajú zodpovedajúcej odmeny, čo umožňuje úsporu nákladov, ktorá môže zvýhodniť tieto správne orgány v hospodárskej súťaži s inými hospodárskymi subjektmi?

                  3.

                  Bránia články 2, 3, 6 ZEÚ, článok 126 a článok 151 prvý odsek ZFEÚ, článok 15 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článok 3 a článok 7 písm. a) európskeho piliera sociálnych práv takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je článok 1 ods. 489 zákona č. 147/2013, ktoré umožňuje, aby za podmienok v ňom definovaných sa pracovník právoplatne celkom alebo sčasti vzdal svojej odmeny, aj keď je cieľom tohto vzdania sa len zabránenie strate jeho zamestnania?

                  4.

                  Bránia články 2, 3 a 6 ZEÚ, článok 14, článok 15 ods. 1, článok 126 a článok 151 prvý odsek ZFEÚ, článok 31 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ako aj články 5, 6 a 10 európskeho piliera sociálnych práv takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je článok 1 ods. 489 zákona č. 147/2013, ktoré za podmienok v ňom definovaných umožňuje, aby pracovník vykonával svoju prácu v útvare talianskej verejnej správy tak, že sa úplne alebo sčasti vzdá zodpovedajúcej odmeny, aj keď toto vzdanie sa nie je spojené so žiadnou zmenou organizácie práce, netýka sa pracovnej doby, ani kvantity a kvality požadovanej práce a zodpovednosti, ktorá z nej vyplýva, a teda aj vtedy, keď vzdanie sa časti odmeny vedie k významnej zmene synalagmatického charakteru pracovného vzťahu ako z hľadiska proporcionality medzi odmenou na jednej strane a kvalitou a kvantitou práce na strane druhej, tak preto, že pracovník je povinný vykonávať svoju pracovnú činnosť za podmienok, ktoré nie sú optimálne, čo ho podnecuje k tomu, aby pracoval s menším nasadením a je dôvodom nižšej efektivity verejnej správy?

                  5.

                  Bránia články 2, 3 a 6 ZEÚ, článok 126 a článok 151 prvý odsek ZFEÚ, článok 15 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie a článok 6 európskeho piliera sociálnych práv takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je článok 1 ods. 489 zákona č. 147/2013 v spojení s článkom 23b ods. 1 nariadenia s mocou zákona č. 201/2011 premeneného na zákon č. 214/2011, v rozsahu, v akom tieto pravidlá umožňujú alebo ukladajú talianskej verejnej správe, aj v priebehu pracovného pomeru, znížiť pracovníkovi odmenu podľa hornej hranice odmeny, na ktorú odkazuje uvedený článok 23b ods. 1 nariadenia s mocou zákona č. 201/2011 zmeneného na zákon č. 214/2011, teda v dôsledku nepredvídateľnej udalosti a v každom prípade s použitím mechanizmu, ktorý nie je okamžite pochopiteľný a napriek informáciám poskytnutým pracovníkovi na začiatku pracovného pomeru?

                  6.

                  Bránia články 2, 3 a 6 ZEÚ, články 8 a 126 ZFEÚ, články 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie a články 10 a 15 európskeho piliera sociálnych práv takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je článok 1 ods. 489 zákona č. 147/2013, ktoré za podmienok v ňom definovaných ukladá orgánom talianskej verejnej správy znížiť odmeny pracovníkom, ktorí majú nárok na dôchodok poskytovaný verejnoprávnym orgánom sociálneho zabezpečenia, čo znevýhodňuje týchto pracovníkov, pretože majú k dispozícii iné hospodárske zdroje, a odrádza od predĺženia aktívneho života, súkromnej hospodárskej iniciatívy a vytvárania a rastu súkromného majetku, ktoré sú však bohatstvom a prínosom pre národ?


title: Vec C-577/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl, za účasti: Clinton Osas Alake alias Klenti Solim a i.

text:
               25.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl, za účasti: Clinton Osas Alake alias Klenti Solim a i.
      (Vec C-577/17) (1)

      (2019/C 112/45)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec T-67/19: Žaloba podaná 5. februára 2019 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Dokkio (DOKKIO)

text:
               25.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/46

      Žaloba podaná 5. februára 2019 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Dokkio (DOKKIO)
      (Vec T-67/19)
      (2019/C 112/56)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Mexico City, Mexiko) (v zastúpení: C. Casas Feu, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dokkio, Inc. (San Mateo, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu, týkajúci sa slovnej ochrannej známky DOKKIO – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 308 971

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2018 veci R 1187/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta námietku B 2800087,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Sixsigma Networks Mexico, SA de CV,

                  —

                  uložil Dokkio, Inc. povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Sixsigma Networks Mexico, SA de CV.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec C-349/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus — Estónsko) — Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Nariadenie (ES) č. 800/2008 (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) — Článok 8 ods. 2 — Pomoc so stimulačným účinkom — Pojem,začatie práce na projekteʻ — Právomoci vnútroštátnych orgánov — Protiprávna pomoc — Neexistencia rozhodnutia Európskej komisie alebo vnútroštátneho súdu — Povinnosť vnútroštátnych orgánov vymáhať z vlastnej iniciatívy protiprávnu pomoc — Právny základ — Článok 108 ods. 3 ZFEÚ — Všeobecná zásada práva Únie ochrany legitímnej dôvery — Rozhodnutie príslušného vnútroštátneho orgánu, ktorým sa poskytuje pomoc podľa nariadenia č. 800/2008 — Vedomosť o okolnostiach vylučujúcich oprávnenosť žiadosti o pomoc — Vznik legitímnej dôvery — Neexistencia — Premlčanie — Pomoci spolufinancované zo štrukturálneho fondu — Uplatniteľná právna úprava — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Vnútroštátna právna úprava — Úroky — Povinnosť požadovať úroky — Právny základ — Článok 108 ods. 3 ZFEÚ — Uplatniteľná právna úprava — Vnútroštátna právna úprava — Zásada efektivity)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus — Estónsko) — Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
      (Vec C-349/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Nariadenie (ES) č. 800/2008 (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) - Článok 8 ods. 2 - Pomoc so stimulačným účinkom - Pojem,začatie práce na projekteʻ - Právomoci vnútroštátnych orgánov - Protiprávna pomoc - Neexistencia rozhodnutia Európskej komisie alebo vnútroštátneho súdu - Povinnosť vnútroštátnych orgánov vymáhať z vlastnej iniciatívy protiprávnu pomoc - Právny základ - Článok 108 ods. 3 ZFEÚ - Všeobecná zásada práva Únie ochrany legitímnej dôvery - Rozhodnutie príslušného vnútroštátneho orgánu, ktorým sa poskytuje pomoc podľa nariadenia č. 800/2008 - Vedomosť o okolnostiach vylučujúcich oprávnenosť žiadosti o pomoc - Vznik legitímnej dôvery - Neexistencia - Premlčanie - Pomoci spolufinancované zo štrukturálneho fondu - Uplatniteľná právna úprava - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Vnútroštátna právna úprava - Úroky - Povinnosť požadovať úroky - Právny základ - Článok 108 ods. 3 ZFEÚ - Uplatniteľná právna úprava - Vnútroštátna právna úprava - Zásada efektivity)
      (2019/C 148/03)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tallinna Ringkonnakohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Eesti Pagar AS

         Žalovaní: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 8 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov [107 a108 ZFEÚ] (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) sa má vykladať v tom zmysle, že „práce na projekte alebo… činnosti“ v zmysle tohto ustanovenia začali, pokiaľ bola prvá objednávka zariadení určených na tento projekt alebo na túto činnosť uskutočnená prijatím bezpodmienečného a právne záväzného záväzku pred predložením žiadosti o pomoc, a to bez ohľadu na možné náklady na odstúpenie od tohto záväzku.

                  2.

                  Článok 108 ods. 3 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie vyžaduje, aby vnútroštátny orgán z vlastnej iniciatívy vymáhal pomoc, ktorú poskytol podľa nariadenia č. 800/2008, ak neskôr zistí, že podmienky stanovené v tomto nariadení neboli splnené.

                  3.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny orgán môže poskytnutím pomoci na základe nesprávneho uplatnenia nariadenia č. 800/2008 vzbudiť u príjemcu tejto pomoci legitímnu dôveru v zachovanie pravidiel pri jej poskytovaní.

                  4.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ vnútroštátny orgán poskytol pomoc zo štrukturálnych fondov na základe nesprávneho uplatnenia nariadenia č. 800/2008, premlčacou dobou uplatniteľnou na vymáhanie protiprávnej pomoci je v prípade, že sú splnené podmienky uplatnenia nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, lehota štyroch rokov uvedená v článku 3 ods. 1 nariadenia č. 2988/95, alebo ak to tak nie je, lehota stanovená uplatniteľným vnútroštátnym právom.

                  5.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ vnútroštátny orgán požaduje z vlastnej iniciatívy vrátenie pomoci, ktorú poskytol na základe nesprávneho uplatnenia nariadenia č. 800/2008, má povinnosť požadovať od príjemcu tejto pomoci úroky podľa pravidiel platného vnútroštátneho práva. V tejto súvislosti článok 108 ods. 3 ZFEÚ vyžaduje, aby tieto pravidlá umožnili zabezpečiť úplné vrátenie protiprávnej pomoci, a aby tak bolo príjemcovi pomoci najmä uložené uhradiť úroky za celé obdobie, počas ktorého nakladal s touto pomocou; a to vo výške rovnajúcej sa výške, ktorá by bola použitá, ak by si musel sumu dotknutej pomoci požičať na trhu počas tohto obdobia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: Vec C-620/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 258 ZFEÚ — Rozhodnutie 2014/699/EÚ — Zásada lojálnej spolupráce — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Prípustnosť — Účinky konania vytýkaného ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku — Pretrvávajúce účinky na jednotnosť a koherentnosť medzinárodnej činnosti Európskej únie — Dostatočnosť opatrení prijatých dotknutým členským štátom na dosiahnutie súladu s odôvodneným stanoviskom — Hlasovanie Spolkovej republiky Nemecko proti pozícii Únie vymedzenej v rozhodnutí 2014/699/EÚ na 25. zasadnutí Revízneho výboru Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF) a námietka vyjadrená uvedeným členským štátom proti tejto pozícii a proti spôsobom vykonávania hlasovacích práv, ako sú definované v tomto rozhodnutí)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/3

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-620/16) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Rozhodnutie 2014/699/EÚ - Zásada lojálnej spolupráce - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Prípustnosť - Účinky konania vytýkaného ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku - Pretrvávajúce účinky na jednotnosť a koherentnosť medzinárodnej činnosti Európskej únie - Dostatočnosť opatrení prijatých dotknutým členským štátom na dosiahnutie súladu s odôvodneným stanoviskom - Hlasovanie Spolkovej republiky Nemecko proti pozícii Únie vymedzenej v rozhodnutí 2014/699/EÚ na 25. zasadnutí Revízneho výboru Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF) a námietka vyjadrená uvedeným členským štátom proti tejto pozícii a proti spôsobom vykonávania hlasovacích práv, ako sú definované v tomto rozhodnutí)
      (2019/C 187/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls, L. Havas, J. Hottiaux a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Rada Európskej únie (v zastúpení: R. Liudvinaviciute-Cordeiro a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spolková republika Nemecko si tým, že na 25. zasadnutí Revízneho výboru Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú dopravu (OTIF) hlasovala proti pozícii stanovenej v rozhodnutí Rady 2014/699/EÚ z 24. júna 2014, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie na 25. zasadnutí Revízneho výboru OTIF, pokiaľ ide o určité zmeny Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) a dodatkov k tomuto dohovoru, a tým, že verejne vyjadrila svoje námietky tak k uvedenej pozícii, ako aj k spôsobom vykonávania hlasovacích práv v nej definovaným, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto rozhodnutia a z článku 4 ods. 3 ZEÚ.

                  2.

                  Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec C-621/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 — Európska komisia/Talianska republika, Litovská republika (Odvolanie — Jazykový režim — Verejné výberové konania na účely prijatia administrátorov do služobného pomeru — Oznámenie o výberovom konaní — Administrátori (AD 5) — Administrátori (AD 6) v oblasti ochrany údajov — Jazykové znalosti — Obmedzenie výberu 2. jazyka výberového konania na anglický, francúzsky a nemecký jazyk — Jazyk komunikácie s Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO) — Nariadenie č. 1 — Služobný poriadok úradníkov — Diskriminácia na základe jazyka — Odôvodnenie — Služobný záujem — Súdne preskúmanie)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 — Európska komisia/Talianska republika, Litovská republika
      (Vec C-621/16 P) (1)

      (Odvolanie - Jazykový režim - Verejné výberové konania na účely prijatia administrátorov do služobného pomeru - Oznámenie o výberovom konaní - Administrátori (AD 5) - Administrátori (AD 6) v oblasti ochrany údajov - Jazykové znalosti - Obmedzenie výberu 2. jazyka výberového konania na anglický, francúzsky a nemecký jazyk - Jazyk komunikácie s Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO) - Nariadenie č. 1 - Služobný poriadok úradníkov - Diskriminácia na základe jazyka - Odôvodnenie - Služobný záujem - Súdne preskúmanie)
      (2019/C 187/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato), Litovská republika

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalované: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnená zástupkyňa)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Talianskej republiky.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 46, 13.2.2017.


title: Vec C-680/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel, Remedia d.o.o./Európska komisia (Odvolanie — Humánne lieky — Smernica 2001/83/ES — Článok 30 ods. 1 — Výbor pre lieky na humánne použitie — Obrátenie sa na výbor podriadené podmienke, že predtým nebolo prijaté vnútroštátne rozhodnutie — Aktívna látka estradiol — Rozhodnutie Európskej komisie nariaďujúce členským štátom odobratie a zmenu vnútroštátnych povolení na uvedenie na trh pre lieky na topické použitie obsahujúce 0,01 % hmotnostného podielu estradiolu)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/5

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel, Remedia d.o.o./Európska komisia
      (Vec C-680/16 P) (1)

      (Odvolanie - Humánne lieky - Smernica 2001/83/ES - Článok 30 ods. 1 - Výbor pre lieky na humánne použitie - Obrátenie sa na výbor podriadené podmienke, že predtým nebolo prijaté vnútroštátne rozhodnutie - Aktívna látka estradiol - Rozhodnutie Európskej komisie nariaďujúce členským štátom odobratie a zmenu vnútroštátnych povolení na uvedenie na trh pre lieky na topické použitie obsahujúce 0,01 % hmotnostného podielu estradiolu)
      (2019/C 187/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolatelky: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel, Remedia d.o.o. (v zastúpení: P. Klappich a C. Schmidt, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení B.-R. Killmann, A. Sipos a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 20. októbra 2016, August Wolff a Remedia/Komisia (T-672/14, neuverejnený, EU:T:2016:623), sa zrušuje.

                  2.

                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2014) 6030 final z 19. augusta 2014, ktoré sa v rámci článku 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES týka povolení na uvedenie na trh topických humánnych liekov s vysokou koncentráciou estradiolu, sa zrušuje v rozsahu, v akom zaväzuje členské štáty dodržiavať povinnosti, ktoré stanovuje pre lieky na topické použitie obsahujúce 0,01 % hmotnostného podielu estradiolu, a to tie, ktoré sú uvedené v prílohe I, a aj tie, ktoré v nej uvedené nie sú, ktorých držiteľmi sú Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o., s výnimkou obmedzenia, podľa ktorého lieky na topické použitie obsahujúce 0,01 % hmotnostného podielu estradiolu, uvedené v tej istej prílohe, ešte možno aplikovať, ale výlučne intravaginálne.

                  3.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania týkajúce sa tak konania na prvom stupni, ako aj odvolacieho konania, s výnimkou trov týkajúcich sa konania o nariadení predbežného opatrenia, ktoré znášajú Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o.

         (1)  Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.


title: spojené veci C-70/17 a C-179/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo, Juzgado de Primera Instancia no 1 de Barcelona — Španielsko) — Abanca Corporación Bancaria SA/Alberto García Salamanca Santos (C-70/17), Bankia SA/Alfonso Antonio Lau Mendoza, Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez (C-179/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 93/13/EHS — Články 6 a 7 — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Podmienka týkajúca sa predčasnej splatnosti zmluvy o hypotekárnom úvere — Určenie čiastočnej nekalosti podmienky — Právomoci vnútroštátneho súdu v prípade podmienky kvalifikovanej za „nekalú“ — Nahradenie nekalej podmienky ustanovenia vnútroštátneho práva)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo, Juzgado de Primera Instancia no 1 de Barcelona — Španielsko) — Abanca Corporación Bancaria SA/Alberto García Salamanca Santos (C-70/17), Bankia SA/Alfonso Antonio Lau Mendoza, Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez (C-179/17)
      (spojené veci C-70/17 a C-179/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Články 6 a 7 - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Podmienka týkajúca sa predčasnej splatnosti zmluvy o hypotekárnom úvere - Určenie čiastočnej nekalosti podmienky - Právomoci vnútroštátneho súdu v prípade podmienky kvalifikovanej za „nekalú“ - Nahradenie nekalej podmienky ustanovenia vnútroštátneho práva)
      (2019/C 187/07)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo, Juzgado de Primera Instancia no 1 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Abanca Corporación Bancaria SA (C-70/17), Bankia SA (C-179/17)

         Žalovaní: Alberto García Salamanca Santos (C-70/17), Alfonso Antonio Lau Mendoza, Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez (C-179/17)

         Výrok rozsudku

      Články 6 a 7 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že jednak bránia tomu, aby podmienka týkajúca sa predčasnej splatnosti v zmluve o hypotekárnom úvere, keď o nej súd rozhodne, že je nekalá, mohla sčasti aj tak naďalej platiť, a to tak, že sa zrušia prvky, ktoré spôsobujú jej nekalosť, keby také zrušenie viedlo k zmene obsahu uvedenej podmienky s dosahom na jej podstatu, a jednak tie isté články nebránia tomu, aby vnútroštátny súd napravil neplatnosť takejto nekalej podmienky tak, že ju nahradí novým znením legislatívneho ustanovenia, ktoré inšpirovalo túto podmienku, uplatniteľným za súhlasu zmluvných strán, keby predmetná zmluva o hypotekárnom úvere nemohla pretrvať v prípade zrušenia uvedenej podmienky a zrušenie zmluvy ako celku by vystavilo spotrebiteľa obzvlášť nepriaznivým dôsledkom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 121, 18.4.2017.

         Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017


title: Vec C-163/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Nemecko) — Abubacarr Jawo/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Dublinský systém — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Odovzdanie žiadateľa do členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu — Pojem „útek“ — Spôsoby predĺženia lehoty na odovzdanie — Článok 4 Charty základných práv Európskej únie — Vážne riziko neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania po skončení azylového konania — Životné podmienky osôb požívajúcich medzinárodnú ochranu v uvedenom členskom štáte)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/7

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Nemecko) — Abubacarr Jawo/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-163/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Dublinský systém - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Odovzdanie žiadateľa do členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu - Pojem „útek“ - Spôsoby predĺženia lehoty na odovzdanie - Článok 4 Charty základných práv Európskej únie - Vážne riziko neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania po skončení azylového konania - Životné podmienky osôb požívajúcich medzinárodnú ochranu v uvedenom členskom štáte)
      (2019/C 187/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Abubacarr Jawo

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 29 ods. 2 druhá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa má vykladať v tom zmysle, že žiadateľ je „na úteku“ v zmysle tohto ustanovenia v prípade, ak sa vedome vyhýba príslušným orgánom zodpovedným za vykonanie jeho odovzdania s cieľom zmariť toto odovzdanie. Možno predpokladať, že o takýto prípad ide vtedy, ak toto odovzdanie nemožno vykonať z dôvodu, že tento žiadateľ opustil miesto pobytu, ktoré mu bolo pridelené, bez toho, aby informoval príslušné vnútroštátne orgány o svojej neprítomnosti, pod podmienkou, že bol informovaný o svojich povinnostiach v tomto ohľade, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Uvedený žiadateľ si zachováva možnosť preukázať, že skutočnosť, že tieto orgány neinformoval o svojej neprítomnosti, odôvodňujú platné dôvody a nie úmysel vyhýbať sa týchto orgánom.
                  Článok 27 ods. 1 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci konania vedeného proti rozhodnutiu o odovzdaní sa dotknutá osoba môže dovolávať uplatnenia článku 29 ods. 2 tohto nariadenia a tvrdiť, že vzhľadom na to, že nebola na úteku, lehota na odovzdanie v trvaní šiestich mesiacov uplynula.

                  2.

                  Článok 29 ods. 2 druhá veta nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že na predĺženie lehoty na odovzdanie na maximálne osemnásť mesiacov postačuje, aby žiadajúci členský štát ešte pred uplynutím lehoty na odovzdanie v trvaní šiestich mesiacov informoval zodpovedný členský štát o tom, že dotknutá osoba je na úteku a zároveň uviedol novú lehotu na odovzdanie.

                  3.

                  Právo Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že do jeho pôsobnosti patrí otázka, či článok 4 Charty základných práv Európskej únie bráni, aby bol žiadateľ o medzinárodnú ochranu odovzdaný v súlade s článkom 29 nariadenia č. 604/2013 do členského štátu, ktorý je podľa tohto nariadenia primárne zodpovedný za posúdenie jeho žiadosti o medzinárodnú ochranu, ak by v prípade priznania takejto ochrany v tomto členskom štáte bol tento žiadateľ vystavený vážnemu riziku neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania v zmysle tohto článku 4 z dôvodu predvídateľných životných podmienok, ktoré by znášal ako osoba požívajúca medzinárodnú ochranu v uvedenom členskom štáte.
                  Článok 4 Charty základných práv sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému odovzdaniu žiadateľa o medzinárodnú ochranu s výnimkou prípadu, že by vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu o odovzdaní, na základe objektívnych, spoľahlivých, presných a náležite aktualizovaných informácií a s ohľadom na štandard ochrany základných práv zaručený právom Únie konštatoval reálnosť existencie tohto rizika u tohto žiadateľa z dôvodu, že v prípade odovzdania by sa tento žiadateľ nezávisle od svojej vôle a svojho osobného výberu ocitol v situácii ťažkej materiálnej deprivácie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec C-237/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc./Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie — Subvencie — Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny — Konečné vyrovnávacie clo — Nariadenie (ES) č. 597/2009)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 — Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc./Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-237/17 P) (1)

      (Odvolanie - Subvencie - Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny - Konečné vyrovnávacie clo - Nariadenie (ES) č. 597/2009)
      (2019/C 187/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelky: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, predtým Csi Solar Power (Čína) Inc. (v zastúpení: J. Bourgeois, A. Willems, advokáti, S. De Knop a M. Meulenbelt, advocaten)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Tuominen, avocată), Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, J.-F. Brakeland a N. Kuplewatzky, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd a CSI Solar Power Group Co. Ltd majú povinnosť nahradiť trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním.

                  4.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

                  5.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: spojené veci C-266/17 a C-267/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — Rhein-Sieg-Kreis (C-266/17), Rhenus Veniro GmbH & Co. KG (C-267/17)/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH (C-266/17), Kreis Heinsberg (C-267/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Doprava — Služby vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave — Nariadenie (ES) č. 1370/2007 — Článok 5 ods. 1 a 2 — Priame zadanie zákazky — Zmluvy týkajúce sa služieb vo verejnom záujme v autobusovej alebo električkovej osobnej doprave — Podmienky — Smernica 2004/17/ES — Smernica 2004/18/ES)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/10

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — Rhein-Sieg-Kreis (C-266/17), Rhenus Veniro GmbH & Co. KG (C-267/17)/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH (C-266/17), Kreis Heinsberg (C-267/17)
      (spojené veci C-266/17 a C-267/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Doprava - Služby vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave - Nariadenie (ES) č. 1370/2007 - Článok 5 ods. 1 a 2 - Priame zadanie zákazky - Zmluvy týkajúce sa služieb vo verejnom záujme v autobusovej alebo električkovej osobnej doprave - Podmienky - Smernica 2004/17/ES - Smernica 2004/18/ES)
      (2019/C 187/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         (vec C-266/17)

         Žalobca: Rhein-Sieg-Kreis

         Žalované: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

         za účasti: Regionalverkehr Köln GmbH (C-266/17),

         (vec C-267/17)

         Žalobkyňa: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Kreis Heinsberg

         za účasti: WestVerkehr GmbH (C-267/17)

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave nie je uplatniteľný na priame zadanie zmlúv týkajúcich sa služieb vo verejnom záujme v autobusovej doprave, ktoré nemajú formu koncesných zmlúv na služby v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017.

         Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: spojené veci C-350/17 a C-351/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Consiglio di Stato — Taliansko) — Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana (C-350/17), Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl (C-351/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 1370/2007 — Služby vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave — Článok 5 — Zadávanie zmlúv o službách vo verejnom záujme — Článok 5 ods. 2 — Priame zadanie zákazky — Pojem „interný poskytovateľ“ — Orgán vykonávajúci analogickú kontrolu — Článok 8 ods. 2 — Prechodný režim — Lehota na uplynutie priameho zadania)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/13

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Consiglio di Stato — Taliansko) — Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana (C-350/17), Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl (C-351/17)
      (spojené veci C-350/17 a C-351/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1370/2007 - Služby vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave - Článok 5 - Zadávanie zmlúv o službách vo verejnom záujme - Článok 5 ods. 2 - Priame zadanie zákazky - Pojem „interný poskytovateľ“ - Orgán vykonávajúci analogickú kontrolu - Článok 8 ods. 2 - Prechodný režim - Lehota na uplynutie priameho zadania)
      (2019/C 187/14)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      (vec C-350/17)

         Žalobkyňa: Mobit Soc. cons. arl

         Žalovaný: Regione Toscana

         za účasti: Autolinee Toscane SpA, Régie Autonome des Transports Parisiens (RATP) (C-350/17)
      (vec C-351/17)

         Žalobkyňa: Autolinee Toscane SpA

         Žalovaná: Mobit Soc. cons. arl,

         za účasti: Regione Toscana, Régie Autonome des Transports Parisiens (RATP) (C-351/17)

         Výrok rozsudku

      Článok 5 a článok 8 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70, sa majú vykladať v tom zmysle, že článok 5 tohto nariadenia nie je uplatniteľný na verejné obstarávanie uskutočnené pred 3. decembrom 2019, takže príslušný orgán, ktorý rozhodnutím o zadaní zákazky, ktorým sa končí verejná súťaž, pred týmto dňom zadá koncesnú zmluvu na služby vo verejnom záujme v miestnej cestnej osobnej doprave, nie je povinný dodržať uvedený článok 5.

         (1)  Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017.


title: Vec C-427/17: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. marca 2019 — Európska komisia/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Zber a čistenie komunálnych odpadových vôd — Výnimočné okolnosti — Najlepšie technické vedomosti nenesúce so sebou rozsiahle náklady — Zásada proporcionality nákladov — Dôkazné bremeno — Dôkazné prostriedky)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/14

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. marca 2019 — Európska komisia/Írsko
      (Vec C-427/17) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Zber a čistenie komunálnych odpadových vôd - Výnimočné okolnosti - Najlepšie technické vedomosti nenesúce so sebou rozsiahle náklady - Zásada proporcionality nákladov - Dôkazné bremeno - Dôkazné prostriedky)
      (2019/C 187/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Írsko (v zastúpení: J. Quaney, M. Browne a M. A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Kingston, BL, de C. Toland, SC, a de B. Murray, SC)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú:

                              —

                              z článku 3 ods. 1 a 2 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008 a z prílohy I oddielu A a z poznámky pod čiarou 1 tejto smernice v znení zmien, keď nezabezpečilo, aby vody zachytené v systéme pre zmes odpadových vôd z domácností a dažďovú vodu boli zadržiavané a odvádzané na čistenie v súlade s požiadavkami uvedenej smernice v znení zmien, pokiaľ ide o aglomerácie Athlone, Cork City, Enniscorthy (s výnimkou townland of Killagoley), Fermoy, Mallow, Midleton, Ringaskiddy a Roscommon Town,

                              —

                              z článku 4 ods. 1 a/alebo 3 smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008 v spojení s článkom 10 a oddielom B prílohy I tejto smernice v znení zmien, keď nezabezpečilo, aby bolo v aglomeráciách Arklow, Athlone, Ballybofey/Stranorlar, Cobh, Cork City, Enfield, Enniscorthy, Fermoy, Killybegs, Mallow, Midleton, Passage/Monkstown, Rathcormac, Ringaskiddy, Ringsend, Roscommon Town, Shannon Town, Tubbercurry a Youghal zavedené sekundárne alebo iné rovnocenné čistenie,

                              —

                              z článku 5 ods. 2 a 3 smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008 v spojení s článkom 10 a oddielom B prílohy I tejto smernice v znení zmien, keď v aglomeráciách Athlone, Cork City, Dundalk, Enniscorthy (s výjimkou townland of Killagoley), Fermoy, Killarney, Killybegs, Longford, Mallow, Midleton, Navan, Nenagh, Portarlington, Ringsend, Roscrea a Tralee nezabezpečilo, aby komunálna odpadová voda vstupujúca do zberných systémov prešla pred vypustením v citlivých oblastiach náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4 uvedenej smernice, a ktoré je v súlade s požiadavkami oddielu B prílohy I uvedenej smernice v znení zmien,

                              —

                              z článku 12 smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008, keď v aglomeráciách Arklow a Castlebridge nezabezpečilo, aby likvidácia odpadovej vody z čističiek komunálnych odpadových vôd podliehala predchádzajúcim nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


title: Vec C-443/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo) — Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Liek na humánne použitie — Dodatkové ochranné osvedčenie na liečivá — Nariadenie (ES) č. 469/2009 — Článok 3 písm. d) — Podmienky udelenia — Získanie prvého povolenia na uvedenie výrobku ako liečiva — Povolenie týkajúce sa výrobku, ktorý predstavuje nový preparát už známej účinnej zložky, ako liečiva)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/15

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo) — Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents
      (Vec C-443/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Liek na humánne použitie - Dodatkové ochranné osvedčenie na liečivá - Nariadenie (ES) č. 469/2009 - Článok 3 písm. d) - Podmienky udelenia - Získanie prvého povolenia na uvedenie výrobku ako liečiva - Povolenie týkajúce sa výrobku, ktorý predstavuje nový preparát už známej účinnej zložky, ako liečiva)
      (2019/C 187/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Abraxis Bioscience LLC

         Žalovaný: Comptroller General of Patents

         Výrok rozsudku

      Článok 3 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá v spojení s článkom 1 písm. b) tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že povolenie na uvedenie na trh podľa článku 3 písm. b) uvedeného nariadenia uvádzané na podporu žiadosti o dodatkové ochranné osvedčenie týkajúcej sa nového preparátu známej účinnej zložky nemožno považovať za prvé povolenie na uvedenie predmetného výrobku ako liečiva na trh, ak pre túto účinnú zložku ako takú už bolo vydané takéto povolenie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.


title: Vec C-444/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d’appel de Montpellier (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo — Nariadenie (EÚ) 2016/399 — Článok 32 — Dočasné obnovenie kontroly členským štátom na jeho vnútorných hraniciach — Neoprávnený vstup štátneho príslušníka tretej krajiny — Posúdenie vnútorných hraníc ako vonkajších hraníc — Smernica 2008/115/ES — Pôsobnosť — Článok 2 ods. 2 písm. a))

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/15

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d’appel de Montpellier
      (Vec C-444/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Nariadenie (EÚ) 2016/399 - Článok 32 - Dočasné obnovenie kontroly členským štátom na jeho vnútorných hraniciach - Neoprávnený vstup štátneho príslušníka tretej krajiny - Posúdenie vnútorných hraníc ako vonkajších hraníc - Smernica 2008/115/ES - Pôsobnosť - Článok 2 ods. 2 písm. a))
      (2019/C 187/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Préfet des Pyrénées-Orientales

         Žalovaní: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d’appel de Montpellier

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, v spojení s článkom 32 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na situáciu štátneho príslušníka tretej krajiny zadržaného v bezprostrednej blízkosti vnútornej hranice členského štátu, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu, aj keď tento členský štát obnovil podľa článku 25 tohto kódexu kontrolu na tejto hranici z dôvodu závažného ohrozenia verejného poriadku alebo vnútornej bezpečnosti tohto členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017.


title: Vec C-498/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. marca 2019 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/31/ES — Článok 14 písm. b) a c) — Skládkovanie odpadu — Existujúce skládky — Porušenie)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/18

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. marca 2019 — Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-498/17) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/31/ES - Článok 14 písm. b) a c) - Skládkovanie odpadu - Existujúce skládky - Porušenie)
      (2019/C 187/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara, F. Thiran a E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, a G. Palatiello, avvocato dello Stato)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Talianska republika si tým, že pokiaľ ide o skládky v obciach Avigliano (oblasť Serre Le Brecce), Ferrandina (oblasť Venita), Genzano di Lucania (oblasť Matinella), Latronico (oblasť Torre), Lauria (oblasť Carpineto), Maratea (oblasť Montescuro), Moliterno (oblasť Tempa La Guarella), o dve skládky v obci Potenza (oblasť Montegrosso-Pallareta), o skládky v obciach Rapolla (oblasť Albero in Piano), Roccanova (oblasť Serre), Sant’Angelo Le Fratte (oblasť Farisi), Campotosto (oblasť Reperduso), Capistrello (oblasť Trasolero), Francavilla (Valle Anzuca), L’Aquila (oblasť Ponte delle Grotte), Andria (D’Oria G. & C. Snc), Canosa (CO.BE.MA), Bisceglie (CO.GE.SER), Andria (F.lli Acquaviva), Trani (BAT-Igea Srl), Torviscosa (sposločnosť Caffaro), Atella (oblasť Cafaro), Corleto Perticara (oblasť Tempa Masone), Marsico Nuovo (oblasť Galaino), Matera (oblasť La Martella), Pescopagano (oblasť Domacchia), Rionero in Volture (oblasť Ventaruolo), Salandra (oblasť Piano del Governo), San Mauro Forte (oblasť Priati), Senise (oblasť Palomabara), Tito (oblasť Aia dei Monaci), Tito (oblasť Valle del Forno), Capestrano (oblasť Tirassegno), Castellalto (oblasť Colle Coccu), Castelvecchio Calvisio (oblasť Termine), Corfinio (oblasť Cannucce), Corfinio (oblasť Case querceto), Mosciano S. Angelo (oblasť Santa Assunta), S. Omero (oblasť Ficcadenti), Montecorvino Pugliano (oblasť Parapoti), San Bartolomeo in Galdo (oblasť Serra Pastore), Trivigano (predtým Cava Zof) a Torviscosa (oblasť La Valletta), neprijala v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov všetky opatrenia potrebné na to, aby čo najskôr boli zavreté tie z uvedených skládok, ktorým v súlade s článkom 8 tejto smernice nebolo vydané povolenie pokračovať v prevádzke, alebo neprijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s uvedenou smernicou v prípade tých z uvedených skládok, ktorým bolo vydané povolenie pokračovať v prevádzke, bez toho, aby tým boli dotknuté podmienky stanovené v prílohe I bode 1 tejto istej smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) a c) smernice 1999/31.

                  2.

                  Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 338, 9.10.2017.


title: Vec C-545/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy — Poľsko) — Mariusz Pawlak/Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútorný trh poštových služieb — Smernice 97/67/ES a 2008/6/ES — Článok 7 ods. 1 — Pojem „výhradné alebo osobitné práva zaviesť a poskytovať poštové služby“ — Článok 8 — Právo členských štátov organizovať službu doporučených zásielok používanú v priebehu súdneho konania — Lehota na podanie procesnej písomnosti na súd — Výklad vnútroštátneho práva v súlade s právom Únie — Hranice — Priamy účinok, ktorého sa dovoláva subjekt reprezentujúci členský štát v spore voči jednotlivcovi)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/19

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy — Poľsko) — Mariusz Pawlak/Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego
      (Vec C-545/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútorný trh poštových služieb - Smernice 97/67/ES a 2008/6/ES - Článok 7 ods. 1 - Pojem „výhradné alebo osobitné práva zaviesť a poskytovať poštové služby“ - Článok 8 - Právo členských štátov organizovať službu doporučených zásielok používanú v priebehu súdneho konania - Lehota na podanie procesnej písomnosti na súd - Výklad vnútroštátneho práva v súlade s právom Únie - Hranice - Priamy účinok, ktorého sa dovoláva subjekt reprezentujúci členský štát v spore voči jednotlivcovi)
      (2019/C 187/21)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Mariusz Pawlak

         Žalovaný: Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 ods. 1 prvá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, v spojení s článkom 8 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej norme, ktorá považuje len podanie procesnej písomnosti na poštovom úrade jediného určeného poskytovateľa povereného poskytovaním univerzálnej poštovej služby za rovnocenné s podaním takejto procesnej písomnosti na príslušnom súde, a to bez objektívneho odôvodnenia založeného na dôvodoch verejného poriadku a verejnej bezpečnosti.

                  2.

                  Verejný orgán považovaný za subjekt reprezentujúci členský štát sa nemôže voči jednotlivcovi odvolávať na smernicu 97/67, zmenenú smernicou 2008/6, ako takú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.


title: Vec C-578/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh Oy Hartwall Ab (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Článok 2 a článok 3 ods. 1 písm. b) — Zamietnutie zápisu alebo neplatnosť — Posúdenie rozlišovacej spôsobilosti in concreto — Kvalifikácia ochrannej známky — Vplyv — Farebná ochranná známka alebo obrazová ochranná známka — Grafické vyjadrenie ochrannej známky prezentované v obrazovej forme — Podmienky zápisu — Nedostatočne jasné a presné grafické vyjadrenie)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/20

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh Oy Hartwall Ab
      (Vec C-578/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Ochranné známky - Smernica 2008/95/ES - Článok 2 a článok 3 ods. 1 písm. b) - Zamietnutie zápisu alebo neplatnosť - Posúdenie rozlišovacej spôsobilosti in concreto - Kvalifikácia ochrannej známky - Vplyv - Farebná ochranná známka alebo obrazová ochranná známka - Grafické vyjadrenie ochrannej známky prezentované v obrazovej forme - Podmienky zápisu - Nedostatočne jasné a presné grafické vyjadrenie)
      (2019/C 187/22)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Oy Hartwall Ab

         za účasti: Patentti- ja rekisterihallitus

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 a článok 3 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa majú vykladať v tom zmysle, že kvalifikácia, ktorú označeniu pri jeho zápise dal prihlasovateľ, ako „farebná ochranná známka“ alebo „obrazová ochranná známka“ predstavuje relevantný prvok na účely posúdenia, či toto označenie môže predstavovať ochrannú známku v zmysle článku 2 tejto smernice, a či prípadne táto ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) uvedenej smernice, ale nezbavuje orgán príslušný v oblasti ochranných známok jeho povinnosti vykonať analýzu rozlišovacej spôsobilosti predmetnej ochrannej známky in concreto ani vo všeobecnosti, čo predpokladá, že tento orgán nemôže odmietnuť zápis označenia ako ochrannej známky len z toho jediného dôvodu, že toto označenie nenadobudlo rozlišovaciu spôsobilosť z dôvodu jeho používania v súvislosti s prihlasovanými výrobkami alebo službami.

                  2.

                  Článok 2 smernice 2008/95 sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, ako sú okolnosti konania vo veci samej, bráni zápisu označenia ako ochrannej známky z dôvodu existencie rozporu v prihláške, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec C-590/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Henri Pouvin, Marie Dijoux, vydatá Pouvin/Electricité de France (EDF) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Pôsobnosť — Článok 2 písm. b) a c) — Pojmy „spotrebiteľ“ a „predajca alebo dodávateľ“ — Financovanie na účely kúpy hlavného obydlia — Úver na nadobudnutie nehnuteľnosti dohodnutý medzi zamestnávateľom a zamestnancom a jeho manželským partnerom ako solidárnym spolupríjemcom úveru)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/21

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Henri Pouvin, Marie Dijoux, vydatá Pouvin/Electricité de France (EDF)
      (Vec C-590/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Pôsobnosť - Článok 2 písm. b) a c) - Pojmy „spotrebiteľ“ a „predajca alebo dodávateľ“ - Financovanie na účely kúpy hlavného obydlia - Úver na nadobudnutie nehnuteľnosti dohodnutý medzi zamestnávateľom a zamestnancom a jeho manželským partnerom ako solidárnym spolupríjemcom úveru)
      (2019/C 187/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Henri Pouvin, Marie Dijoux, vydatá Pouvin

         Žalovaná: Electricité de France (EDF)

         Výrok rozsudku

      Článok 2 písm. b) smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že zamestnanec podniku a jeho manželský partner, ktorí uzavreli s týmto podnikom zmluvu o úvere vyhradenú v prvom rade pre zamestnancov tohto podniku, určenú na financovanie nadobudnutia nehnuteľného majetku na súkromné účely, sa majú považovať za „spotrebiteľov“ v zmysle tohto ustanovenia.
      Článok 2 písm. c) smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že uvedený podnik sa má považovať za „predajcu alebo dodávateľa“ v zmysle tohto ustanovenia, ak uzavrie zmluvu o úvere v rámci svojej profesijnej činnosti, hoci poskytovanie úverov nepredstavuje jeho hlavnú činnosť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 437, 18.12.2017.


title: Vec C-637/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Portugalsko) — Cogeco Communications Inc/Sport TV Portugal SA, Controlinveste-SGPS SA, NOS-SGPS SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 102 ZFEÚ — Zásady ekvivalencie a efektivity — Smernica 2014/104/EÚ — Článok 9 ods. 1 — Článok 10 ods. 2 až 4 — Články 21 a 22 — Žaloby na náhradu škody podľa vnútroštátneho práva za porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie — Účinky vnútroštátnych rozhodnutí — Premlčacie lehoty — Prebratie — Uplatniteľnosť z hľadiska času)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/21

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Portugalsko) — Cogeco Communications Inc/Sport TV Portugal SA, Controlinveste-SGPS SA, NOS-SGPS SA
      (Vec C-637/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 102 ZFEÚ - Zásady ekvivalencie a efektivity - Smernica 2014/104/EÚ - Článok 9 ods. 1 - Článok 10 ods. 2 až 4 - Články 21 a 22 - Žaloby na náhradu škody podľa vnútroštátneho práva za porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie - Účinky vnútroštátnych rozhodnutí - Premlčacie lehoty - Prebratie - Uplatniteľnosť z hľadiska času)
      (2019/C 187/24)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Cogeco Communications Inc

         Žalovaní: Sport TV Portugal SA, Controlinveste-SGPS SA, NOS-SGPS SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/104/EÚ z 26. novembra 2014 o určitých pravidlách upravujúcich žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že táto smernica sa neuplatňuje na spor vo veci samej.

                  2.

                  Článok 102 ZFEÚ a zásada efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na jednej strane stanovuje, že premlčacia lehota, pokiaľ ide o žaloby na náhradu škody, je stanovená na tri roky a začína plynúť odo dňa, keď sa poškodený dozvedel o svojom nároku na náhradu škody, aj keď nepoznal osobu zodpovednú za protiprávne konanie, a ktorá na druhej strane nestanovuje žiadnu možnosť pozastavenia alebo prerušenia plynutia tejto lehoty počas doby, keď prebieha konanie pred vnútroštátnym orgánom pre hospodársku súťaž.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 29.1.2018.


title: Vec C-681/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — slewo — schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2011/83/EÚ — Článok 6 ods. 1 písm. k) a článok 16 písm. e) — Zmluva uzavretá na diaľku — Právo na odstúpenie od zmluvy — Výnimky — Pojem „zapečatený tovar, ktorý nie je vhodné vrátiť z dôvodu ochrany zdravia alebo z hygienických dôvodov a ktorý bol po dodaní rozpečatený“ — Matrac, ktorého ochrannú fóliu po dodaní spotrebiteľ odstránil)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/22

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — slewo — schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski
      (Vec C-681/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 6 ods. 1 písm. k) a článok 16 písm. e) - Zmluva uzavretá na diaľku - Právo na odstúpenie od zmluvy - Výnimky - Pojem „zapečatený tovar, ktorý nie je vhodné vrátiť z dôvodu ochrany zdravia alebo z hygienických dôvodov a ktorý bol po dodaní rozpečatený“ - Matrac, ktorého ochrannú fóliu po dodaní spotrebiteľ odstránil)
      (2019/C 187/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: slewo — schlafen leben wohnen GmbH

         Žalovaný: Sascha Ledowski

         Výrok rozsudku

      Článok 16 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „zapečatený tovar, ktorý nie je vhodné vrátiť z dôvodu ochrany zdravia alebo z hygienických dôvodov a ktorý bol po dodaní rozpečatený“ v zmysle tohto ustanovenia, nespadá taký tovar, akým je matrac, ktorého ochrannú fóliu po jeho dodaní spotrebiteľ odstránil.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-702/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato — Taliansko) — Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútorný trh so zemným plynom — Koncesie na služby vo verejnom záujme týkajúce sa distribúcie — Predčasné uplynutie koncesií ku koncu prechodného obdobia — Náhrada, ktorú má zaplatiť nový koncesionár bývalému koncesionárovi — Zásada právnej istoty)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/23

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato — Taliansko) — Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico a i.
      (Vec C-702/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútorný trh so zemným plynom - Koncesie na služby vo verejnom záujme týkajúce sa distribúcie - Predčasné uplynutie koncesií ku koncu prechodného obdobia - Náhrada, ktorú má zaplatiť nový koncesionár bývalému koncesionárovi - Zásada právnej istoty)
      (2019/C 187/26)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Unareti SpA

         Ďalší účastníci konania: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico — Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

         Výrok rozsudku

      Právo Únie v oblasti koncesií na služby vo verejnom záujme v spojení so zásadou právnej istoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá mení základné normy pre výpočet náhrady, na ktorú majú nárok držitelia koncesií na distribúciu zemného plynu, ktoré boli udelené bez súťaže, v dôsledku predčasného ukončenia uvedených koncesií s cieľom ich opätovného udelenia po uskutočnení súťaže.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-60/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus — Estónsko) — AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Odpad — Smernica 2008/98/ES — Opätovné použitie a zhodnocovanie odpadu — Špecifické kritériá týkajúce sa stavu, keď čistiarenský kal prestáva byť po zhodnotení odpadom — Neexistencia kritérií vymedzených na úrovni Európskej únie alebo na vnútroštátnej úrovni)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/24

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus — Estónsko) — AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet
      (Vec C-60/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Odpad - Smernica 2008/98/ES - Opätovné použitie a zhodnocovanie odpadu - Špecifické kritériá týkajúce sa stavu, keď čistiarenský kal prestáva byť po zhodnotení odpadom - Neexistencia kritérií vymedzených na úrovni Európskej únie alebo na vnútroštátnej úrovni)
      (2019/C 187/27)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tallinna Ringkonnakohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: AS Tallinna Vesi

         Žalovaný: Keskkonnaamet

         za účasti: Keskkonnaministeerium

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc sa má vykladať v tom zmysle, že:

                  —

                  nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej v prípade, že na úrovni Európskej únie vo vzťahu k určitému druhu odpadov nie sú stanovené kritériá konca stavu odpadu, závisí takýto stav, keď odpad prestáva byť odpadom, od toho, či sa na takýto druh odpadov vzťahujú kritériá stanovené všeobecne záväzným vnútroštátnym právnym aktom, a

                  —

                  neumožňuje, aby držiteľ odpadu požiadal za okolností, o aké ide vo veci samej, konštatovanie stavu konca odpadu príslušným úradom členského štátu alebo súdom tohto členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-101/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Idi Srl/Arcadis — Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Koordinácia postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby — Smernica 2004/18/ES — Článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. b) — Osobná spôsobilosť záujemcu alebo uchádzača — Možnosť členských štátov vylúčiť z účasti v zadávacom konaní akýkoľvek subjekt, ktorý je predmetom vyrovnávacieho konania — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje vylúčenie osôb, voči ktorým „prebieha“ konanie s cieľom vyhlásiť vyrovnanie, okrem prípadu, že plán vyrovnania predpokladá pokračovanie v činnosti — Subjekt, ktorý podal návrh na vyrovnanie, pričom si ponechal možnosť predložiť plán predpokladajúci pokračovanie v činnosti)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/25

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Idi Srl/Arcadis — Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo
      (Vec C-101/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Koordinácia postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby - Smernica 2004/18/ES - Článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. b) - Osobná spôsobilosť záujemcu alebo uchádzača - Možnosť členských štátov vylúčiť z účasti v zadávacom konaní akýkoľvek subjekt, ktorý je predmetom vyrovnávacieho konania - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje vylúčenie osôb, voči ktorým „prebieha“ konanie s cieľom vyhlásiť vyrovnanie, okrem prípadu, že plán vyrovnania predpokladá pokračovanie v činnosti - Subjekt, ktorý podal návrh na vyrovnanie, pričom si ponechal možnosť predložiť plán predpokladajúci pokračovanie v činnosti)
      (2019/C 187/28)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Idi Srl

         Žalovaná: Arcadis — Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

         za účasti: Regione Campania

         Výrok rozsudku

      Článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá umožňuje z postupu zadávania verejnej zákazky vylúčiť hospodársky subjekt, ktorý ku dňu rozhodnutia o vylúčení predložil návrh na účely získania vyrovnania, pričom si ponechal možnosť predložiť plán predpokladajúci pokračovanie v činnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec C-129/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — SM/Entry Clearance Officer, UK Visa Section (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Európskej únie — Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov — Smernica 2004/38/ES — Rodinní príslušníci občana Únie — Článok 2 bod 2 písm. c) — Pojem „priamy potomok“ — Dieťa zverené do trvalého poručníctva na základe alžírskeho inštitútu kafala (zabezpečenie starostlivosti) — Článok 3 ods. 2 písm. a) — Iní rodinní príslušníci — Článok 7 a článok 24 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie — Rodinný život — Najlepšie záujmy dieťaťa)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/26

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — SM/Entry Clearance Officer, UK Visa Section
      (Vec C-129/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Európskej únie - Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov - Smernica 2004/38/ES - Rodinní príslušníci občana Únie - Článok 2 bod 2 písm. c) - Pojem „priamy potomok“ - Dieťa zverené do trvalého poručníctva na základe alžírskeho inštitútu kafala (zabezpečenie starostlivosti) - Článok 3 ods. 2 písm. a) - Iní rodinní príslušníci - Článok 7 a článok 24 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie - Rodinný život - Najlepšie záujmy dieťaťa)
      (2019/C 187/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SM

         Žalovaný: Entry Clearance Officer, UK Visa Section

         za účasti: Coram Children’s Legal Centre (CCLC), AIRE Centre

         Výrok rozsudku

      Pojem „priamy potomok“ občana Únie nachádzajúci sa v článku 2 bode 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa dieťa, ktoré bolo zverené do trvalého poručníctva občana Únie na základe alžírskeho inštitútu kafala, keďže takéto zverenie nezakladá nijaký príbuzenský vzťah medzi týmito osobami.
      Príslušné vnútroštátne orgány sú však povinné umožniť vstup a pobyt takémuto dieťaťu ako inému rodinnému príslušníkovi občana Únie v súlade s článkom 3 ods. 2 písm. a) tejto smernice v spojení s článkom 7 a článkom 24 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie, a to tak, že vyváženým a racionálnym spôsobom posúdia všetky aktuálne a relevantné okolnosti prípadu a zohľadnia pritom jednotlivé dotknuté záujmy, a najmä najlepší záujem daného dieťaťa. Ak sa pri tomto posúdení preukáže, že dieťa a jeho poručník, ktorý je občanom Únie, majú viesť skutočný rodinný život a že toto dieťa je závislé od svojho poručníka, potom požiadavky súvisiace so základným právom na rešpektovanie rodinného života v spojení s povinnosťou zohľadniť najlepší záujem dieťaťa v zásade vyžadujú priznanie práva vstupu a pobytu uvedenému dieťaťu, aby mu bolo umožnené žiť spoločne s jeho poručníkom v hostiteľskom členskom štáte poručníka.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec C-144/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. marca 2019 — River Kwai International Food Industry Co. Ltd/Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie — Dumping — Konečné antidumpingové clo na dovoz určitej upravenej alebo konzervovanej kukurice cukrovej v podobe zrna s pôvodom v Thajsku — Predbežné preskúmanie podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/27

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. marca 2019 — River Kwai International Food Industry Co. Ltd/Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-144/18 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Konečné antidumpingové clo na dovoz určitej upravenej alebo konzervovanej kukurice cukrovej v podobe zrna s pôvodom v Thajsku - Predbežné preskúmanie podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009)
      (2019/C 187/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: River Kwai International Food Industry Co. Ltd (v zastúpení: F. Graafsma a J. Cornelis, advocaten)

         Ďalší účastníci konania: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) (v zastúpení: A. Willems a C. Zimmermann, avocats, a S. De Knop, advocaat), Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert, splnomocnený zástupca), Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a A. Demeneix, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  River Kwai International Food Industry Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) a Radou Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-201/18: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons — Belgicko) — Mydibel SA/État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Harmonizácia daňových právnych predpisov — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Investičný nehnuteľný majetok — Predaj a spätný prenájom (sale and lease back) — Úprava odpočítania DPH — Zásada neutrality DPH — Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/27

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons — Belgicko) — Mydibel SA/État belge
      (Vec C-201/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Harmonizácia daňových právnych predpisov - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Investičný nehnuteľný majetok - Predaj a spätný prenájom (sale and lease back) - Úprava odpočítania DPH - Zásada neutrality DPH - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2019/C 187/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Mons

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Mydibel SA

         Žalovaný: État belge

         Výrok rozsudku

                  1.

                  S výhradou overenia skutkového stavu a príslušných vnútroštátnych právnych predpisov vnútroštátnym súdom, články 184, 185, 187 a 188 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2009/162/EÚ z 22. decembra 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že neukladajú povinnosť upraviť daň z pridanej hodnoty (DPH) zaťažujúcu nehnuteľnosť, ktorá bola pôvodne odpočítaná správne, ak táto nehnuteľnosť bola predmetom transakcie sale and lease back (predaj a spätný prenájom) nepodliehajúcej DPH za okolností, o aké ide vo veci samej.

                  2.

                  Výklad článkov 184, 185, 187 a 188 smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2009/162, v tom zmysle, že ukladajú povinnosť upraviť pôvodne odpočítanú daň z priadnej hodnoty (DPH) za okolností, o aké ide vo veci samej, je v súlade so zásadami neutrality DPH a rovnosti zaobchádzania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.5.2018.


title: Vec C-245/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Udine — Taliansko) — Tecnoservice Int. Srl, v konkurze/Poste Italiane SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Platobné služby na vnútornom trhu — Smernica 2007/64/ES — Článok 74 ods. 2 — Príkaz na úhradu — Nesprávny jedinečný identifikátor, ktorý poskytol platiteľ — Vykonanie platobnej transakcie na základe jedinečného identifikátora — Zodpovednosť poskytovateľa platobných služieb príjemcu)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/28

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Udine — Taliansko) — Tecnoservice Int. Srl, v konkurze/Poste Italiane SpA
      (Vec C-245/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Platobné služby na vnútornom trhu - Smernica 2007/64/ES - Článok 74 ods. 2 - Príkaz na úhradu - Nesprávny jedinečný identifikátor, ktorý poskytol platiteľ - Vykonanie platobnej transakcie na základe jedinečného identifikátora - Zodpovednosť poskytovateľa platobných služieb príjemcu)
      (2019/C 187/32)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale ordinario di Udine

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Tecnoservice Int. Srl, v konkurze

         Žalovaná: Poste Italiane SpA

         Výrok rozsudku

      Článok 74 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že ak je platobný príkaz vykonaný v súlade s jedinečným identifikátorom poskytnutým užívateľom platobných služieb, ktorý nezodpovedá označeniu príjemcu uvedenému rovnakým užívateľom, obmedzenie zodpovednosti poskytovateľa platobných služieb stanovené v tomto ustanovení sa uplatní tak na poskytovateľa platobných služieb platiteľa, ako aj na poskytovateľa platobných služieb príjemcu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-275/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 131 a článok 146 ods. 1 písm. a) — Oslobodenie dodaní tovaru zaslaného alebo prepraveného mimo Európsku úniu od dane — Podmienka oslobodenia stanovená vnútroštátnym právom — Prepustenie tovaru do colného režimu — Dôkaz o prepustení do colného režimu vývozu)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/29

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství
      (Vec C-275/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 131 a článok 146 ods. 1 písm. a) - Oslobodenie dodaní tovaru zaslaného alebo prepraveného mimo Európsku úniu od dane - Podmienka oslobodenia stanovená vnútroštátnym právom - Prepustenie tovaru do colného režimu - Dôkaz o prepustení do colného režimu vývozu)
      (2019/C 187/33)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Milan Vinš

         Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

         Výrok rozsudku

      Článok 146 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s článkom 131 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny právny predpis podmieňoval oslobodenie od dane z pridanej hodnoty vzťahujúce sa na tovar určený na vývoz mimo Európskej únie tým, aby tento tovar bol prepustený do colného režimu vývozu, v situácii keď sa preukáže, že hmotnoprávne podmienky oslobodenia od dane, a najmä podmienka, že predmetný tovar skutočne opustil územie Únie, sú splnené.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 25.6.2018.


title: Vec C-312/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. marca 2019 — Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Trh recyklácie automobilových batérií — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a ukladajú pokuty — Opravné rozhodnutie, ktorým sa pridávajú nákupné hodnoty adresátov vynechané v pôvodnom rozhodnutí — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Omeškanie — Neprípustnosť)

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/30

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. marca 2019 — Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux/Európska komisia
      (Vec C-312/18 P) (1)

      (Odvolanie - Kartely - Trh recyklácie automobilových batérií - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a ukladajú pokuty - Opravné rozhodnutie, ktorým sa pridávajú nákupné hodnoty adresátov vynechané v pôvodnom rozhodnutí - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Omeškanie - Neprípustnosť)
      (2019/C 187/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux (v zastúpení: M. Brealey QC, I. Vandenborre, advocaat, S. Dionnet, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: G. Conte, I. Rogalski, J. Szczodrowski a F. van Schaik, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH a Société traitements chimiques des métaux (STCM) sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec C-81/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 1. februára 2019 — NG, OH/SC Banca Transilvania SA

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 1. februára 2019 — NG, OH/SC Banca Transilvania SA
      (Vec C-81/19)
      (2019/C 187/35)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Cluj

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: NG, OH

         Žalovaná: SC Banca Transilvania SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 1 [ods. 2] smernice 93/13/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa skúmala z hľadiska nekalej povahy zmluvná podmienka preberajúca dispozitívne ustanovenie, od ktorej sa zmluvné strany mohli odchýliť, ale v skutočnosti sa od nej neodchýlili, keďže neexistuje žiada dohoda v tomto zmysle tak, ako je to v prejednávanom prípade, v ktorom sa skúma zmluvná podmienka, ktorá stanovuje povinnosť splatiť úver v tej istej cudzej mene, v akej bola poskytnutá?

                  2.

                  Ak v situácii, keď pri poskytnutí úveru v cudzej mene spotrebiteľovi neboli predložené výpočty alebo odhady týkajúce sa hospodárskeho vplyvu, ktorý prípadné kolísanie výmenného kurzu spôsobí, pokiaľ ide o celkové platobné povinnosti vyplývajúce zo zmluvy, možno oprávnene tvrdiť, že takáto zmluvná podmienka o úplnom prevzatí kurzového rizika spotrebiteľom (na základe zásady nominalizmu) je jasná a zrozumiteľná a že predajca alebo dodávateľ — v prejednávanej veci banka splnila v dobrej viere informačnú povinnosť voči svojej zmluvnej strane za okolností, keď maximálne zadlžovanie spotrebiteľov stanovené Banca Națională a României (Národná banka Rumunska) sa vypočítava na základe výmenného kurzu platného v deň poskytnutia úveru?

                  3.

                  Odporujú smernica 93/13/EHS a judikatúra vyvinutá na jej podklade ako i zásada efektivity tomu, aby sa v zmluve pokračovalo v nezmenenej podobe po určení nekalej povahy zmluvnej podmienky znášania kurzového rizika? Aká by mala byť možná úprava, aby sa neuplatnila nekalá povaha a dodržala zásada efektivity?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-127/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Pitești (Rumunsko) 18. februára 2019 — Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“/Consiliul Superior al Magistraturii

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Pitești (Rumunsko) 18. februára 2019 — Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“/Consiliul Superior al Magistraturii
      (Vec C-127/19)
      (2019/C 187/37)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Pitești

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“

         Žalovaná: Consiliul Superior al Magistraturii

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadený rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006 (1) považovať za akt prijatý inštitúciou Únie v zmysle článku 267 ZFEÚ, ktorý môže byť predmetom výkladu zo strany Súdneho dvora Európskej únie?

                  2.

                  Patrí obsah, povaha a trvanie mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadeného rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006 do pôsobnosti Zmluvy o pristúpení Bulharskej republiky a Rumunska k Európskej únii podpísanej Rumunskom v Luxemburgu 25. apríla 2005? Sú požiadavky uvedené v správach vypracovaných v rámci tohto mechanizmu pre Rumunsko záväzné?

                  3.

                  Má sa článok 2 v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ vykladať v tom zmysle, že povinnosť Rumunska dodržiavať požiadavky stanovené v správach vypracovaných v rámci mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadeného rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, predstavuje povinnosť členského štátu dodržiavať zásady právneho štátu?

                  4.

                  Bráni článok 2 ZEÚ, presnejšie povinnosť rešpektovať hodnoty právneho štátu, právnej úprave, ktorou sa zriaďuje a organizuje odbor poverený vyšetrovaním trestných činov spáchaných v súdnictve, v rámci prokuratúry pri Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd, Rumunsko) z dôvodu možnosti vyvíjať nepriamy tlak na sudcov a prokurátorov?

                  5.

                  Bráni zásada nezávislosti sudcov zakotvená v článku 19 ods. 1 druhom pododseku ZEÚ a v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ktorej výklad poskytol Súdny dvor Európskej únie vo svojej judikatúre (rozsudok z 27. februára 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), zriadeniu odboru povereného vyšetrovaním trestných činov spáchaných v súdnictve v rámci prokuratúry pri Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd) vzhľadom na spôsob menovania/odvolávania prokurátorov, ktorí uvedený odbor tvoria, na podmienky výkonu funkcie v rámci tohto odboru, ako aj na spôsob založenia právomoci v súvislosti s obmedzeným počtom miest v tomto odbore?

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii (Ú. v. EÚ L 354, 2006, s. 56).


title: Vec C-139/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 20. februára 2019 — DY

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 20. februára 2019 — DY
      (Vec C-139/19)
      (2019/C 187/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: DY

         Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Vedľajší účastník konania: Finanzpolizei

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (1) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES (2) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá za porušenie formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov, akým je porušenie povinnosti uchovávať mzdové podklady alebo porušenie ohlasovacej povinnosti voči Zentrale Koordinationsstelle (ohlásenie ZKO), stanovuje veľmi vysoké pokuty a najmä vysoké minimálne sankcie, ktoré sa ukladajú kumulatívne za každého jednotlivého dotknutého pracovníka?

                  2.

                  V prípade, že už odpoveď na prvú otázku nebude kladná:
                  Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES a smernica 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za porušenia formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov ukladali kumulatívne pokuty bez ohraničenia ich maximálnej výšky?

                  3.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade predčasného ukončenia alebo prerušenia dočasnej činnosti v hostiteľskej krajine vyžaduje povinné ohlásenie zmeny voči ZKO?

                  4.

                  V prípade, že odpoveď na tretiu otázku bude záporná:
                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pre ohlásenie zmeny nestanovuje žiadnu primeranú lehotu?

                  5.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že dodatočné dodanie vhodných a relevantných dokumentov v primeranej lehote nespĺňa požiadavku poskytnutia dokumentov?

                  6.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že od zahraničného poskytovateľa služieb sa požaduje predloženie dokumentov, ktoré prekračujú rozsah dokumentov uvedených v článku 9 smernice 2014/67/EÚ a nie sú relevantné ani vhodné a vo vnútroštátnom práve bližšie určené, a to mzdové listy, výplatné pásky, mzdové zoznamy, potvrdenia o zrazenej dani, prihlásenia a odhlásenia, zdravotné poistenie, zoznamy ohlásení a započítania mzdových príplatkov, podklady súvisiace s platovou triedou, osvedčenia?

         (1)  Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ktorou sa mení nariadenie (EÚ) č. 1024/2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu, Ú. v. EÚ L 159, 2014, s. 11.