title: Vec T-335/17: Žaloba podaná 30. mája 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisia

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/59

         Žaloba podaná 30. mája 2017 – Help – Hilfe zur Selbsthilfe/Komisia
   (Vec T-335/17)
   (2017/C 239/71)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Help – Hilfe zur Selbsthilfe e.V. (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: V. Jungkind a P. Cramer, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej z 21. marca 2017 [Ares(2017)1515573], ktorým žiadala o vrátenie časti sumy na podporu projektu Food Security Promotion for very food insecure farming households in Zimbabwe (ECHO/ZWE/BUD/2009/02002) vo výške 643 627,72 eura, a tiež žiadosť o platbu zo 7. apríla 2017 vyplývajúca z uvedeného rozhodnutia (č. 3241705513), na základe ktorej žalovaná požiadala o zaplatenie prvej splátky vo výške 321 813,86 eura a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že prístup, ktorý vytýka žalovaná, nie je porušením hmotného práva

                           —

                           Postup žalobkyne, ktorý vytýka žalovaná, pri uzavretí dvoch zmlúv na doručenie poľnohospodárskych výrobkov neporušil záväzné hmotnoprávne požiadavky na organizáciu verejného obstarávania v oblasti humanitárnych projektov. Tento postup je predovšetkým v súlade so záväznými zásadami verejného obstarávania stanovenými podľa článku 184 ods. 1 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách z roku 2009 a podľa článku 2 ods. 3 pravidiel a postupov uvedených v prílohe IV Rámcovej dohody o partnerstve týkajúcej sa spolupráce EÚ a mimovládnych organizácií v oblasti humanitárnej pomoci z roku 2008.

                           —

                           Vytýkaný postup navyše neporušuje požiadavku dokumentácie podľa článku 23 ods. 4 všeobecných pravidiel stanovených v prílohe III rámcovej dohody o partnerstve.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neexistencii ďalších dôvodov na vrátenie

                           —

                           Ďalšie dôvody na vrátenie finančnej pomoci takisto neexistujú. Spoločnosť, ktorú žalobkyňa vybrala, dodala objednaný tovar včas, v plnom rozsahu a v primeranej kvalite. Žalobkyňa okrem toho úspešne realizovala projekt podpory, čo potvrdili celkovo štyri nezávislé hodnotenia tretích strán.

                           —

                           Zo strany zamestnancov žalobkyne nedošlo k nijakému konaniu zakladajúcemu trestnoprávnu zodpovednosť. Staatsanwaltschaft Bonn (Prokuratúra Bonn, Nemecko) nezačala vyšetrovanie, keďže neexistovalo podozrenie zo spáchania trestného činu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod (subsidiárny) založený na neuplatnení voľnej úvahy a na neprimeranosti

                           —

                           Žalovaná prijala rozhodnutie o vrátení poskytnutej finančnej pomoci na základe nesprávneho predpokladu, že na rozhodnutie sa vzťahovalo záväzné odporúčanie o vrátení prostriedkov Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF). Žalovaná tak neuplatnila voľnú úvahu a vrátenie je preto protiprávne.

                           —

                           Vrátanie čiastočnej sumy v celkovej výške 643 627,72 eura je okrem toho protiprávne vzhľadom na porušenie zásady proporcionality v zmysle článku 5 ods. 4 ZEÚ. Presahuje hranicu toho, čo je nevyhnutné na ochranu rozpočtu, a osobitne vzhľadom na úspešnú realizáciu projektu podpory nie je primerané bremenu, ktoré znáša žalobkyňa.


title: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. decembra 2010 — Ryanair/Komisia (Veci T-494/08 až T-500/08 a T-509/08) [ Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa konaní o preskúmaní štátnej pomoc — Implicitné zamietnutie prístupu — Výslovné zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Povinnosť vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie ]

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. decembra 2010 — Ryanair/Komisia
   (Veci T-494/08 až T-500/08 a T-509/08) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa konaní o preskúmaní štátnej pomoc - Implicitné zamietnutie prístupu - Výslovné zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Povinnosť vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie)
   2011/C 30/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida a I.-G. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. O’Reilly a P. Costa de Oliveira, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitných rozhodnutí Komisie, ktorými bol žalobkyni zamietnutý prístup k určitým dokumentom týkajúcim sa konaní o preskúmaní údajnej štátnej pomoci, ktorú jej mali poskytnúť prevádzkovatelia letísk v Aarhuse (Dánsko) (vec T-494/08), Alghere (Taliansko) (vec T-495/08), ďalej letísk Berlin-Schönefeld (Nemecko) (vec T-496/08), Frankfurt-Hahn (Nemecko) (vec T-497/08), Lübeck-Blankensee (Nemecko) (vec T-498/08), Pau-Béarn (Francúzsko) (vec T-499/08), Tampere-Pirkkala (Fínsko) (vec T-500/08) a letiska v Bratislave (Slovensko) (vec T-509/08), a subsidiárne, návrh na zrušenie neskorších výslovných rozhodnutí o zamietnutí prístupu k uvedeným dokumentom

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-494/08, T-495/08, T-496/08, T-497/08, T-498/08, T-499/08, T-500/08 a T-509/08 sú spojené na účely tohto rozsudku.

               2.

               Žaloby sú neprípustné v rozsahu, v akom sú podané proti implicitným rozhodnutiam o zamietnutí prístupu k dokumentom vo veciach T-494/08, T-495/08, T-499/08, T-500/08 a T-509/08.

               3.

               Konanie o žalobách vo veciach T-496/08, T-497/08 a T-498/08 v rozsahu, v akom sú podané proti implicitným rozhodnutiam o zamietnutí prístupu k dokumentom, sa zastavuje.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloby zamietajú.

               5.

               Spoločnosť Ryanair Ltd je povinná nahradiť trovy konania vo veciach T-494/08, T-495/08, T-499/08, T-500/08 a T-509/08.

               6.

               Európska komisia okrem vlastných trov konania znáša aj trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Ryanair Ltd vo veciach T-496/08, T-497/08 a T-498/08.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-837/16: Žaloba podaná 28. novembra 2016 – Švédsko/Komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/37

         Žaloba podaná 28. novembra 2016 – Švédsko/Komisia
   (Vec T-837/16)
   (2017/C 038/50)
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a F. Bergius, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2016) 5644 zo 7. septembra 2016, ktorým sa udeľuje povolenie na používanie žltého sulfochrománu olovnatého a a červeného chromán-molybdenán-síranu olovnatého podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia prekročila svoje vykonávacie právomoci podľa článku 291 ods. 2 ZFEÚ a nariadenia (ES) č. 1907/2006.

                           —

                           Komisia prekročila svoje vykonávacie právomoci tým, že porušila článok 55 a článok 60 ods. 4 nariadenia č. 1907/2006 a udelila požadované povolenie bez toho, aby boli splnené podmienky, ktoré v tejto súvislosti stanovuje nariadenie, a v rozpore s cieľom tohto nariadenia.

                           —

                           Komisia porušila článok 60 ods. 4 nariadenia č. 1907/2006 tým, že udelila povolenie, ale sama neposúdila podmienky tohto udelenia v súlade so spomínaným ustanovením a dostatočným spôsobom nepreskúmala, či sú splnené podmienky udelenia povolenia podľa uvedeného ustanovenia.

                           —

                           Komisia porušila aj článok 55 nariadenia č. 1907/2006 tým, že udelila povolenie v rozpore s cieľom systému povolení, ktorý spočíva okrem iného v zaistení riadne fungujúceho vnútorného trhu a postupnom nahradzovaní látok vzbudzujúcich mimoriadne obavy vhodnými alternatívnymi látkami alebo technológiami, ak je to z hospodárskeho a technického hľadiska uskutočniteľné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia.

                           —

                           Rovnaké skutkové okolnosti, aké sú tie uvedené v súvislosti s prvým žalobným dôvodom, sú uvedené aj v súvislosti s týmto žalobným dôvodom. Porušenie článku 55 a článku 60 ods. 4 nariadenia č. 1907/2006 zo strany Komisie, ktoré je opísané vyššie, viedlo k tomu, že Komisia sa v napadnutom rozhodnutí dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nezohľadnila zásadu predbežnej opatrnosti a porušila povinnosť uviesť odôvodnenie.

                           —

                           Komisia nezohľadnila zásadu predbežnej opatrnosti tým, že udelila povolenie, ale sama neposúdila podmienky podľa článku 60 ods. 4 nariadenia č. 1907/2006 a dostatočným spôsobom nepreskúmala, či sú splnené podmienky udelenia povolenia podľa tohto ustanovenia.

                           —

                           Komisia v každom prípade porušila povinnosť uviesť odôvodnenie, ktorá vyplýva z článku 296 ZFEÚ, článku 130 nariadenia č. 1907/2006 a zásady riadnej správy, keďže z napadnutého rozhodnutia nie je možné zistiť, ako Komisia posúdila, či sú splnené podmienky udelenia povolenia podľa článku 60 ods. 4 nariadenia.


title: Vec F-38/15: Žaloba podaná 6. marca 2015 – FJ/Parlament

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/26

         Žaloba podaná 6. marca 2015 – FJ/Parlament
   (Vec F-38/15)
   (2015/C 178/28)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: FJ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o náhradu niektorých nezdravotných výdavkov vynaložených na jeho syna

      Návrhy žalobcu

               —

               primárne vyhlásiť nezákonnosť rozhodnutia menovacieho orgánu z 18. júna 2014 nenahradiť niektoré nezdravotné výdavky, ktoré sa nenahrádzajú zo spoločného systému zdravotného poistenia, a ktoré vyplývajú zo zdravotného postihnutia syna žalobcu,

               —

               subsidiárne nariadiť ustanovenie znalca v súlade s článkom 75 rokovacieho poriadku na účely určenia rozsahu pracovnej neschopnosti vyplývajúcej zo zdravotného postihnutia,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-187/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 23. apríla 2012 — SFIR/AGEA a Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 23. apríla 2012 — SFIR/AGEA a Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Vec C-187/12)
   2012/C 194/20
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA

      Odporcovia: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Prejudiciálna otázka

   Má sa úplná demontáž zariadení na výrobu cukru, izoglukózy alebo inulínového sirupu podľa článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 (1), ktoré sa vykonáva nariadením Komisie (ES) č. 968/2006 (2) ustanovujúcim pravidlá jeho implementácie, vykladať v tom zmysle, že demontovať sa musia len tie zariadenia, ktoré sú potrebné na výrobu, ako výslovne stanovuje článok 3 nariadenia Rady, v súlade s ktorým sa musí vykladať nariadenie Komisie, ktoré je v opačnom prípade neplatné? Majú sa teda podľa citovaného článku 3 nariadenia Rady č. 320/2006 a článku 4 nariadenia Komisie č. 968/2006 považovať za zariadenia, ktoré majú byť demontované, iba tie zariadenia, ktoré sú určené na výrobu cukru, izoglukózy alebo inulínového sirupu, a tiež ostatné zariadenia podľa citovaného článku 4 písm. c) nariadenia č. 968/2006, ako sú baliace zariadenia, ktoré sú nevyužité alebo sa majú demontovať alebo odstrániť z ekologických dôvodov; takže by zariadenia, ktoré nesúvisia s výrobou cukru, izoglukózy alebo inulínového sirupu a nie sú nevyužité, ale používajú sa na inú činnosť, ako napr. v prejednávanej veci na balenie, a ktoré nepodliehajú ani povinnosti ich odstránenia z ekologických dôvodov, mohli byť zachované, pretože nepodliehajú povinnosti demontáže podľa citovaných nariadení Únie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 58, s. 42.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, s. 32.


title: Vec T-34/16: Žaloba podaná 26. januára 2016 – Litovská republika/Komisia

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/32

         Žaloba podaná 26. januára 2016 – Litovská republika/Komisia
   (Vec T-34/16)
   (2016/C 118/37)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė a T. Orlickas, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/2098 z 13. novembra 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2015) 7716] v rozsahu, v akom rozhodnutie stanovuje, že voči Litovskej republike sa uplatňuje finančná oprava vo výške 1 113 589,65 eura,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 52 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 uplatneného v spojení so zásadou proporcionality, pretože Komisia tým, že sa rozhodla uplatniť paušálnu opravu vo výške 5 %:

                           —

                           nezohľadnila skutočnosť, že skutočná škoda spôsobená Európskej únii bola presne stanovená pokiaľ ide o prvú a štvrtú nezrovnalosť konštatovanú Komisiou; tieto nezrovnalosti mohli teda viesť len ku konkrétnej finančnej oprave a nemali byť zohľadnené na účely určenia, či existovalo významné riziko straty pre Fond,

                           —

                           bezdôvodným oddelením nezrovnalostí, ktoré spolu priamo súviseli, čím bolo umelo vytvorené významné riziko straty pre Fond,

                           —

                           nesprávne určila a nesprávne zohľadnila v rámci svojho posúdenia ostatných nezrovnalostí, ktoré konštatovala, stupeň nesúladu, povahu nezrovnalostí a finančnú ujmu spôsobenú Únii,

                           —

                           nesprávne uplatnila neprimeranú 5 % opravu pre rok 2011, pričom vzhľadom na povahu nezrovnalostí konštatovaných Komisiou a ostatné okolnosti Fond nebol vystavený významnému riziku finančných strát,

                           —

                           nesprávne uplatnila 5 % finančnú opravu pre rok 2012, pričom k uplatneniu opravy môže dôjsť len v prípade významného rizika straty pre Fond, zatiaľ čo vykonané overenia a informácie poskytnuté Litovskou republikou dokazovali, že počet, stupeň a povaha konštatovaných nezrovnalostí pokiaľ ide o rok 2012, ako aj riziko, ktoré z toho vyplývalo pre Fond, sa významne zmenšil v porovnaní s nezrovnalosťami konštatovanými pokiaľ ide o rok 2011 a v dôsledku toho bol Fond vystavený len malému riziku.

               2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 41 nariadenia Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva, lebo Komisia nevzala do úvahy, že harmonogram kontrol na mieste musí byť, pokiaľ ide o hovädzí dobytok a ovce rozdielny, takže dosah tejto nezrovnalosti nie je tak významný, ako uvádza Komisia.

               3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia zakotvenej v článku 296 ZFEÚ, lebo Komisia sa rozhodla uplatniť paušálnu opravu vo výške 5 %:

                           —

                           bez toho, aby odôvodnila alebo riadne podložila samotnú existenciu konštatovaných porušení, ich povahu alebo riziko, ktoré z nich vyplývalo pre Fond,

                           —

                           bez toho, aby poskytla akékoľvek odôvodnenie, pokiaľ ide o dôvody, prečo nezrovnalosti konštatované pre roky 2011 a 2012 boli posúdené spoločne na účely uplatnenia finančnej opravy vo výške 5 %, hoci medzi týmito dvoma rokmi existovali významné rozdiely pokiaľ ide o počet a povahu konštatovaných nezrovnalostí; Komisia tiež neposkytla žiadne presvedčivé odôvodnenie, prečo bolo potrebné postupovať jednotne a uplatniť paušálnu opravu vo výške 5 % z dôvodu nezrovnalostí konštatovaných pre rok 2012 a nezrovnalostí konštatovaných pre rok 2011.


title: Vec T-148/13: Žaloba podaná 14. marca 2013 — Španielsko/Komisia

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/26

         Žaloba podaná 14. marca 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-148/13)
   2013/C 123/45
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AST/125/12 — asistenti (AST 3) a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Španielsko napáda vyššie uvedené oznámenie o výberovom konaní podľa článku 263 ZFEÚ pre porušenie článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článku 342 ZFEÚ, článkov 1 a 6 nariadenia č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. 43, s. 650; Mim. vyd. 01/01, s. 3), ako aj článkov 1d a 27 služobného poriadku, a tiež pre rozpor s judikatúrou vyplývajúcou z rozsudku vo veci C-566/10 P, Taliansko/Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalujúci štát uvádza, že napadnuté oznámenie:

               —

               diskriminuje uchádzačov, ktorých prvým jazykom nie je angličtina, francúzština alebo nemčina,

               —

               neuvádza objektívne a konkrétne odôvodnenie obmedzenia počtu jazykov vzhľadom na pracovné miesta, na ktoré sa vzťahuje výberové konanie. V tejto súvislosti nepostačuje všeobecný odkaz na záujem služby,

               —

               nezaručuje naplnenie cieľa vybrať uchádzačov s najvyššou úrovňou spôsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti, a

               —

               porušuje zásadu proporcionality, keďže nezaručuje rovnováhu medzi efektivitou služby a dodržaním zásady jazykovej rozmanitosti Únie.


title: Vec T-219/12 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  24. októbra 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie týkajúce sa prípravy technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice — Vylúčenie žalobcu z účasti na tomto verejnom obstarávaní — Zrušenie verejného obstarávania po podaní žaloby — Zastavenie konania“ )

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/23

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. októbra 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia
   (Vec T-219/12 R)
   (Predbežné opatrenie - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie týkajúce sa prípravy technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice - Vylúčenie žalobcu z účasti na tomto verejnom obstarávaní - Zrušenie verejného obstarávania po podaní žaloby - Zastavenie konania)
   2012/C 399/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belehrad, Srbsko) (v zastúpení: A. Lojpur, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a E. Georgieva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, ktorý v podstate smeruje k nariadeniu predbežných opatrení na zastavenie verejného obstarávania začatého na základe uverejnenia oznámenia z 27. marca 2012 týkajúceho sa prípravy technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice, pričom žalobca bol z účasti na danom verejnom obstarávaní vylúčený

      Výrok

               1.

               Konanie o návrh na vydanie predbežného opatrenia sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.


title: Vec C-404/04 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. januára 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev, Schott AG, predtým Schott Glas (Odvolanie — Štátna pomoc — Článok 87 ods. 1 ES — Zmluvný záväzok úhrady platby — Zánik základnej podmienky zmluvy — Nové tvrdenia a žalobné dôvody — Náhrada dôvodov — Návrh na vypočutia svedka — Kritérium súkromného veriteľa — Odôvodnenie rozsudku Súdu prvého stupňa — Určenie výšky pomoci — Článok 87 ods. 3 písm. c) ES — Právo byť vypočutý — Porušenie práva na obhajobu členského štátu)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. januára 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev, Schott AG, predtým Schott Glas
   (Vec C-404/04 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Článok 87 ods. 1 ES - Zmluvný záväzok úhrady platby - Zánik základnej podmienky zmluvy - Nové tvrdenia a žalobné dôvody - Náhrada dôvodov - Návrh na vypočutia svedka - Kritérium súkromného veriteľa - Odôvodnenie rozsudku Súdu prvého stupňa - Určenie výšky pomoci - Článok 87 ods. 3 písm. c) ES - Právo byť vypočutý - Porušenie práva na obhajobu členského štátu)
   (2007/C 42/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (v zastúpení: C. Arhold a N. Wimmer, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Di Bucci a V. Kreuschitz, splnomocnení zástupcovia), Schott AG, predtým Schott Glas (v zastúpení: U. Soltész, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 11. januára 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev (T-198/01), ktorým sa zamietla žaloba o neplatnosť proti rozhodnutiu Komisie 2002/185/ES z 12. júna 2001, týkajúcemu sa štátnej pomoci, ktorú Nemecko priznalo Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Nemecko) (Ú. v. ES L 62, s. 30)
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH znáša svoje vlastné trovy konania, trovy Komisie Európskych spoločenstiev vzťahujúce sa na konanie o nariadení predbežného opatrenia a na toto konanie.

               3.

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH znáša trovy Schott AG vzťahujúce sa konanie o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Schott AG znáša svoje vlastné trovy tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-499/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgicko) 19. októbra 2010 — Vlaamse Oliemaatschappij/F.O.D. Financiën

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgicko) 19. októbra 2010 — Vlaamse Oliemaatschappij/F.O.D. Financiën
   (Vec C-499/10)
   ()
   2011/C 13/34
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vlaamse Oliemaatschappij

      Žalovaný: F.O.D. Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Môžu členské štáty podľa pôvodného článku 21 ods. 3 šiestej smernice 77/388/EHS (1), obsiahnutého teraz v článku 205 smernice Rady 2006/112/ES (2) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, v spojení s článkami 202 a 157 ods. 1 písm. b) tejto smernice stanoviť, že majiteľ iného skladu než je colný sklad, bezpodmienečne spoločne a nerozdielne ručí za dane, ktoré je povinný zaplatiť majiteľ tovaru ako zdaniteľná osoba za dodávky za protihodnotu, aj v prípade, keď majiteľ skladu koná v dobrej viere, alebo mu nemožno pripísať chybu alebo nedbanlivosť (článok 51a § 3 WBTW)?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec F-29/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 7. októbra 2009 — Y/Komisia (Zmluvný zamestnanec — Prepustenie pre zjavne nedostatočnú prácu — Nedostatočné správanie sa v službe)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 7. októbra 2009 — Y/Komisia
   (Vec F-29/08) (1)

   (Zmluvný zamestnanec - Prepustenie pre zjavne nedostatočnú prácu - Nedostatočné správanie sa v službe)
   2009/C 297/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Y (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-P. Keppenne a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Orgánu oprávneného na uzatvorenie pracovnej zmluvy z 24. mája 2007 o prepustení žalobcu ako zmluvného zamestnanca z dôvodu jeho údajne nedostatočného správania sa v službe a náhrada majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Y znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008, s. 35.


title: Vec C-672/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 29. decembra 2016 – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 29. decembra 2016 – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-672/16)
   (2017/C 086/17)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Investimentos Imobiliários, S.A.

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Za okolností, keď sa nehnuteľnosť napriek tomu, že sa nevyužívala dva roky alebo dlhšie, ponúka, teda je dostupná na trhu na účely prenájmu alebo poskytovania služieb typu office centre, a preukáže sa, že vlastník má v úmysle prenajať ju s uplatnením DPH a vyvinul potrebné úsilie, aby ju prenajal, je konštatovanie, že „sa v skutočnosti nepoužíva na účely podnikateľskej činnosti“ alebo že „sa v skutočnosti nepoužíva pri zdaniteľných transakciách“, v zmysle článku 26 ods. 1 zákona o DPH a článku 10 ods. 1 písm. b) pravidiel vzdania sa oslobodenia od DPH pri transakciách týkajúcich sa nehnuteľností, schválených zákonným dekrétom č. 21/2007 z 29. januára, v ich skoršom znení a v dôsledku toho názor, že pôvodne odpočítaná daň sa musí upraviť, lebo je vyššia ako daň, ktorú mala zdaniteľná osoba právo odpočítať, v súlade s článkami 167, 168, 184, 185 a 187 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, možno vzhľadom na správny výklad článkov 137, 167, 168, 184, 185 a 187 smernice Rady 2006/112/ES… uložiť povinnosť urobiť jedinú úpravu odpočítanej dane za celé obdobie na úpravu odpočítanej dane, ktoré ešte neuplynulo, ako to stanovuje portugalská právna úprava v článku 10 ods. 1 písm. b) a c) pravidiel vzdania sa oslobodenia od DPH pri transakciách týkajúcich sa nehnuteľností, schválených zákonným dekrétom č. 21/2007 z 29. januára, v skoršom znení, v prípade, ak sa nehnuteľnosť viac ako dva roky nevyužíva, ale naďalej sa ponúka na účely prenájmu (s možnosťou vzdania sa oslobodenia od dane) alebo poskytovania služieb (podliehajúceho dani) a plánuje sa priradiť ju v nasledujúcich rokoch k zdaniteľným činnostiam, ktoré zakladajú právo na odpočítanie dane?

               3.

               Je článok 2 ods. 2 písm. c) pravidiel vzdania sa oslobodenia od DPH v spojení s článkom 10 ods. 1 písm. b) týchto pravidiel, schválených zákonným dekrétom č. 21/2007 z 29. januára, podľa ktorých sa zdaniteľná osoba na účely DPH nemôže vzdať oslobodenia od DPH pri uzatvorení nových nájomných zmlúv po tom, čo došlo k jedinej úprave DPH, a režim následného odpočítania dane počas obdobia na úpravu odpočítanej dane je ohrozený, v súlade s článkami 137, 167, 168 a 184 smernice Rady 2006/112/ES?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec T-197/05: Žaloba podaná 9. mája 2005: Asa Sundholm proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/31

         Žaloba podaná 9. mája 2005: Asa Sundholm proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-197/05)
   (2005/C 193/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Asa Sundholm, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin Membiela, Albert Coolen a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 9. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie Komisie o vypracovaní hodnotenia služobného postupu žalobkyne za rok 2003,

               2.

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza zjavný nesúlad medzi známkami a poznámkami hodnotiteľa, ktorý predstavuje porušenie povinnosti odôvodnenia.
   Žalobkyňa okrem iného namieta zjavne nesprávne posúdenie, pretože jej bolo vytknuté, že požiadala svojich nadriadených o upresnenia týkajúce sa spôsobu splnenia úloh, bez toho aby stanovili, že tieto inštrukcie boli predbežne určené takým spôsobom, ktorý nevyžaduje vyjasnenia.
   Na záver žalobkyňa namieta údajné porušenie práv na obhajobu, pričom uvádza, že hodnotiteľ odvolania založil svoje rozhodnutie na nových dôkazoch bez toho, aby jej umožnil sa k nim vyjadriť.


title: Vec F-29/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. decembra 2012 — BA/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/147/09 — Vytvorenie rezervy pre budúci nábor úradníkov s rumunskou štátnou príslušnosťou — Dôkladná znalosť úradného jazyka Rumunska — Maďarská menšina v Rumunsku — Nepripustenie k ústnej skúške — Zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie — Pôsobnosť)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/28

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. decembra 2012 — BA/Komisia
   (Vec F-29/11) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/147/09 - Vytvorenie rezervy pre budúci nábor úradníkov s rumunskou štátnou príslušnosťou - Dôkladná znalosť úradného jazyka Rumunska - Maďarská menšina v Rumunsku - Nepripustenie k ústnej skúške - Zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie - Pôsobnosť)
   2013/C 46/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: BA (Wezembeek-Oppem, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti, neskôr S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Eggers a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia, neskôr B. Eggers, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie EPSO/AD/147/09-RO o nepripustení žalobcu na ústnu skúšku výberového konania

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               BA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 173, 11.6.2011. s. 16.


title: Vec C-109/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 23. marca 2009 — Deutsche Lufthansa AG/Gertraud Kumpan

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 23. marca 2009 — Deutsche Lufthansa AG/Gertraud Kumpan
   (Vec C-109/09)
   2009/C 141/44
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

      Žalovaná: Gertraud Kumpan

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 1, článok 2 ods. 1, článok 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000 (1), ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovné zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, a/alebo všeobecné zásady práva Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že je s nimi v rozpore vnútroštátna právna úprava nadobúdajúca účinnosť 1. januára 2001, podľa ktorej možno s pracovníkmi uzatvoriť pracovné zmluvy na dobu určitú bez ďalších podmienok iba z toho dôvodu, že pracovníci dovŕšili vek 58 rokov?

               2.

               Má sa § 5 ods. 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, ktorú vykonáva smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (2), vykladať tým spôsobom, že s ním je v rozpore také ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré bez ďalších podmienok a časovo neobmedzene povoľuje neobmedzený počet na seba nadväzujúcich pracovných zmlúv na dobu určitú bez objektívneho dôvodu len preto, lebo pracovník dovŕšil vek 58 rokov a že neexistuje úzke objektívne spojenie s predošlým pracovným pomerom na dobu neurčitú s tým istým zamestnávateľom?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú a/alebo druhú otázku:
               Majú vnútroštátne súdy povinnosť neuplatňovať toto ustanovenie vnútroštátneho práva?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.

      (2)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec C-342/13: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z  3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szombathelyi Törvényszék – Maďarsko) – Katalin Sebestyén/Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt, Raiffeisen Bank Zrt (Ochrana spotrebiteľov — Smernica 93/13/EHS — Zmluva o hypotekárnom úvere uzatvorená s bankou — Zmluvná podmienka priznávajúca výlučnú právomoc rozhodcovskému súdu — Informácie týkajúce sa rozhodcovského konania, ktoré poskytla banka pri uzatváraní zmluvy — Nekalé zmluvné podmienky — Kritéria posúdenia)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/8

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szombathelyi Törvényszék – Maďarsko) – Katalin Sebestyén/Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt, Raiffeisen Bank Zrt
   (Vec C-342/13) (1)

   ((Ochrana spotrebiteľov - Smernica 93/13/EHS - Zmluva o hypotekárnom úvere uzatvorená s bankou - Zmluvná podmienka priznávajúca výlučnú právomoc rozhodcovskému súdu - Informácie týkajúce sa rozhodcovského konania, ktoré poskytla banka pri uzatváraní zmluvy - Nekalé zmluvné podmienky - Kritéria posúdenia))
   2014/C 184/11
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szombathelyi Törvényszék

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Katalin Sebestyén

      Žalovaní: Zsolt Csaba Kővári, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt, Raiffeisen Bank Zrt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Szombathelyi Törvényszék – Výklad článku 3 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Zmluva o hypotekárnom úvere, ktorú uzatvorila fyzická osoba s bankou a ktorá obsahovala zmluvnú podmienku, podľa ktorej má výlučnú právomoc na rozhodovanie sporov rozhodcovský súd – Vnútroštátna právna úprava nepriznávajúca právo podať opravný prostriedok proti rozhodnutiu rozhodcovského súdu – Vysvetlenia týkajúce sa rozhodcovského konania, ktoré poskytla banka pri uzatváraní zmluvy

      Výrok

   Článok 3 ods. 1 a 3 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ako aj bod 1 písm. q) prílohy tejto smernice, sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušnému vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či zmluvná podmienka obsiahnutá v zmluve o hypotekárnom úvere uzavretej medzi spotrebiteľom a bankou, ktorá priznáva výlučnú právomoc na rozhodovanie všetkých sporov týkajúcich sa tejto zmluvy stály rozhodcovský súd, ktorého rozhodnutia nemožno napadnúť opravnými prostriedkami podľa vnútroštátneho práva, má byť s ohľadom na okolnosti uzatvorenia uvedenej zmluvy považovaná za nekalú v zmysle týchto ustanovení. V rámci tohto posúdenia musí príslušný vnútroštátny súd najmä:

               —

               overiť, či cieľom alebo následkom predmetnej zmluvnej podmienky je zbavenie spotrebiteľa práva podať žalobu alebo iný opravný prostriedok, alebo bránenie v uplatnení tohto práva, a

               —

               zohľadniť skutočnosť, že oznámenie všeobecných informácií o rozdieloch medzi rozhodcovským konaním a bežným súdnym konaním spotrebiteľovi pred uzatvorením dotknutej zmluvy nemôže samo o sebe vylúčiť nekalý charakter tejto zmluvnej podmienky.
               V prípade kladnej odpovede musí uvedený súd vyvodiť všetky dôsledky, ktoré z toho plynú podľa vnútroštátneho práva, aby zabezpečil, že pre tohto spotrebiteľa nebude uvedená zmluvná podmienka záväzná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013.


title: Vec T-337/10: Žaloba podaná 17. augusta 2010 — Seatech International a i./Rada a Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/46

      Žaloba podaná 17. augusta 2010 — Seatech International a i./Rada a Komisia
      (Vec T-337/10)
      ()
      (2010/C 288/88)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Seatech International, Inc. (Cartagena, Kolumbia), Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena), a Comextun, Ltda (Cartagena) (v zastúpení: F. Foucault, advokát)

         Žalované: Rada Európskej únie a Európska komisia

         Návrhy žalobkýň

                  —

                  zrušiť nariadenie Komisie č. 468/2010 z 28. mája 2010 v rozsahu, v akom považuje loď Marta Lucia R za loď vykonávajúcu rybolov NNN,

                  —

                  zrušiť nariadenie Rady č. 1005/2008 z 29. septembra 2008 a tým aj nariadenie Komisie č. 468/2010 z 28. mája 2010, pretože zavádza postupy určenia lodí vykonávajúcich rybolov NNN, ktoré nerešpektujú zásadu kontradiktórnosti a zdroj diskriminácie,

                  —

                  určiť a rozhodnúť, že loď Marta Lucia R nevykonáva rybolov NNN.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa žalobkyne, majiteľky a prevádzkovateľky rybárskej lode Marta Lucia R, ako aj vykupovateľky ulovených rýb, domáhajú zrušenia nariadenia Komisie (EÚ) č. 468/2010 z 28. mája 2010, ktorým sa ustanovuje zoznam EÚ obsahujúci plavidlá zúčastňujúce sa na nezákonnom, neohlásenom a neregulovanom rybolove (1) (ďalej len „zoznam EÚ NNN“), ktoré označuje loď Marta Lucia R ako loď vykonávajúcu nezákonný, neohlásený a neregulovaný rybolov. Žalobkyne sa takisto domáhajú zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 1005/2008 (2) ustanovujúceho postup, ktorý umožňuje vypracovať uvedený zoznam EÚ NNN.
      Žalobkyne tvrdia, že loď Marta Lucia R bola zapísaná na zoznam Európskej únie NNN len preto, že boli zapísané na zoznam lodí, u ktorých existoval predpoklad, že vykonávajú nezákonný, neohlásený a neregulovaný rybolov, ktorý stanovila Inter-American Tropical Tuna Commission (ďalej len „zoznam IATTC NNN“).
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú niekoľko dôvodov založených najmä na:

                  —

                  porušení zásady kontradiktórnosti a zásady práva na obranu, pretože loď Marta Lucia R bola zapísaná do zoznamu IATTC NNN bez dodržania postupu zabezpečujúceho, aby dotknutá osoba bola vypočutá,

                  —

                  porušení zásady zákazu diskriminácie, pretože loď Marta Lucia R bola do zoznamu EÚ NNN zapísaná po jej zápise do zoznamu IATTC NNN, zatiaľ čo iné lode vykonávajúce aktívnu činnosť boli do zoznamu EÚ NNN zapísané až po ukončení kontradiktórneho konania,

                  —

                  skutočnosti, že rozhodnutia Inter-American Tropical Tuna Commission sú nezákonné, pretože táto komisia prekročila svoje právomoci, keďže má len informačnú a navigačnú úlohu týkajúcu sa ochrany živočíchov a nemá právomoc prijímať záväzné rozhodnutia, a

                  —

                  skutočnosti, že žiadna skutočnosť nedovoľuje kvalifikovať rybolov lode Marta Lucia R ako nezákonný, neohlásený a neregulovaný rybolov v zmysle predpisov Spoločenstva.

         (1)  Ú. v. EÚ L 131, s. 22.

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1005/2008 z 29. septembra 2008, ktorým sa ustanovuje systém Spoločenstva na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstránenie, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a ktorým sa zrušujú nariadenia (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (Ú. v. EÚ L 286, s. 1).


title: Vec T-321/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. septembra 2005  – Air Bourbon/Komisia ( Štátna pomoc — Rozhodnutie o nevznesení námietok — Žaloba o neplatnosť — Lehota pre podanie žaloby — Uverejnenie stručného oznámenia — Neprípustnosť )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/23

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. septembra 2005 – Air Bourbon/Komisia
   (Vec T-321/04) (1)

   („Štátna pomoc - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Žaloba o neplatnosť - Lehota pre podanie žaloby - Uverejnenie stručného oznámenia - Neprípustnosť“)
   (2005/C 330/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Air Bourbon SAS (Sainte-Marie, île de la Réunion, Francúzsko) (v zastúpení: S. Vaisse, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito a J. Buendía Sierra, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia Komisie zo 16. decembra 2003 [C (2003) 4708 konečné znenie] o nevznesení námietok voči pomoci N 427/2003 schválenej francúzskymi úradmi Air Austral
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Nie je treba rozhodnúť o návrhu na vstúpenie vedľajšieho účastníka do konania podaného Air Austral.

               3.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. júna 2004 vo veci T-185/02, Claude Ruiz-Picasso a iní proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Námietka — Pravdepodobnosť zámeny — Prihláška slovnej ochrannej známky spoločenstva PICARO — Skoršia slovná ochranná známka PICASSO)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/37

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 22. júna 2004
   vo veci T-185/02, Claude Ruiz-Picasso a iní proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Námietka - Pravdepodobnosť zámeny - Prihláška slovnej ochrannej známky spoločenstva PICARO - Skoršia slovná ochranná známka PICASSO)
   (2004/C 228/83)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, bytom Paríž (Francúzsko), Paloma Ruiz-Picasso, bytom Londýn (Spojené kráľovstvo), Maya Widmaier-Picasso, bytom Paríž, Marina Ruiz-Picasso, bytom Ženeva (Švajčiarsko), Bernard Ruiz-Picasso, bytom Paríž, v zastúpení: C. Gielen, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: G. Schneider a U. Pfleghar), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT bol DaimlerChrysler AG, so sídlom Štutgart (Nemecko), v zastúpení: S. Völker, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu z 18. marca 2002 tretieho odvolacieho senátu ÚHVT (vec R 0247/2001-3), vo vzťahu k námietkovému konaniu medzi „pozostalosť Picasso“ a DaimlerChrysler AG, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda N. J. Forwood, sudcovia, J. Pirrunga a A. W. H. Meij; tajomník: D. Christensen, referent, vyhlásil dňa 22. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 202 z 24.8.2002


title: Vec C-512/09: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  15. júla 2010 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/66/ES — Batérie a akumulátory a použité batérie a akumulátory — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. júla 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-512/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/66/ES - Batérie a akumulátory a použité batérie a akumulátory - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   2010/C 246/21
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: I. Dimitriou a A. Margeli, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES zo 6. septembra 2006 o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, ktorou sa zrušuje smernica 91/157/EHS (Ú. v. EÚ L 266, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES zo 6. septembra 2006 o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, ktorou sa zrušuje smernica 91/157/EHS, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec T-306/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – Luxem/Komisia („Úradníci — Prijímanie do služobného pomeru — Odmietnutie vymenovať úspešného uchádzača výberového konania nespĺňajúceho podmienky účasti vo výberovom konaní“)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – Luxem/Komisia
   (Vec T-306/04) (1)

   („Úradníci - Prijímanie do služobného pomeru - Odmietnutie vymenovať úspešného uchádzača výberového konania nespĺňajúceho podmienky účasti vo výberovom konaní“)
   (2005/C 281/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monika Luxem (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. júla 2003, ktorým bolo odmietnuté prijať žalobkyňu do služobného pomeru ako úradníka.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každý účastník konania bude znášať svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-161/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2015 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Spoločný systém dane z priadnej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 98 ods. 2 — Kategória 10 prílohy III — Znížená sadzba DPH uplatniteľná na dodanie, stavbu, obnovu a prestavbu obydlí v rámci sociálnej politiky — Kategória 10a prílohy III — Znížená sadzba DPH uplatniteľná na obnovu a opravu súkromných obydlí s výnimkou materiálov, ktoré tvoria významnú časť hodnoty poskytnutej služby — Vnútroštátna právna úprava uplatňujúca zníženú sadzbu DPH na poskytovanie inštalačných služieb a na dodania „materiálov umožňujúcich šetriť energiu“)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/15

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2015 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-161/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spoločný systém dane z priadnej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 98 ods. 2 - Kategória 10 prílohy III - Znížená sadzba DPH uplatniteľná na dodanie, stavbu, obnovu a prestavbu obydlí v rámci sociálnej politiky - Kategória 10a prílohy III - Znížená sadzba DPH uplatniteľná na obnovu a opravu súkromných obydlí s výnimkou materiálov, ktoré tvoria významnú časť hodnoty poskytnutej služby - Vnútroštátna právna úprava uplatňujúca zníženú sadzbu DPH na poskytovanie inštalačných služieb a na dodania „materiálov umožňujúcich šetriť energiu“))
   (2015/C 236/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Clausen a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: L. Christie a M. Holt, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci K. Lasok, QC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že uplatňovalo zníženú sadzby dane z pridanej hodnoty na poskytovateľov služieb, ktorí inštalovali „energeticky úsporné materiály“ a na dodávateľov týchto „energeticky úsporných materiálov“ osobou, ktorá inštaluje tieto materiály v obydliach“:

                           —

                           v rozsahu, v akom tieto dodávky nemožno považovať za „dodanie, stavbu, obnovu a prestavbu obydlí v rámci sociálnej politiky“ na účely kategórie 10 prílohy III smernice Rady 2006/112 z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2009/47/ES z 5. mája 2009,

                           —

                           v rozsahu, v akom uvedené plnenia a dodávky nepatria do pôsobnosti „obnovy a opravy súkromných obydlí“ na účely kategórie 10a prílohy III smernice o DPH, a

                           —

                           v rozsahu, v akom síce patria do pôsobnosti obnovy a opravy súkromných obydlí na účely kategórie 10a prílohy III tejto smernice, zahŕňajú však materiály, ktoré tvoria významnú časť hodnoty poskytnutej služby,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 98 smernice 2006/112, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/47, v spojení s prílohou III uvedenej smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec T-496/11: Žaloba podaná 15. septembra 2011 — Spojené kráľovstvo/ECB

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/29

         Žaloba podaná 15. septembra 2011 — Spojené kráľovstvo/ECB
   (Vec T-496/11)
   2011/C 340/58
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: K. Beal, barrister, a S. Ossowski, Treasury solicitor)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Zrušenie rámca politiky dohľadu Eurosystému Európskej centrálnej banky (ECB) z 5. júla 2011 (1) v rozsahu, v akom stanovuje politiku umiestnenia uplatniteľnú na centrálne zmluvné zúčtovacie systémy (CCP) zriadené v členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           ECB nemá buď vôbec právomoc uverejniť sporný akt alebo alternatívne nemá túto právomoc, pokiaľ nevyhlási taký legislatívny nástroj, akým je nariadenie, ktoré prijala buď Rada alebo subsidiárne samotná Európska centrálna banka (ECB).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           prostredníctvom sporného aktu bude buď de iure alebo de facto stanovená podmienka sídla, ktorú musí spĺňať centrálny zmluvný zúčtovací systém (CCP), ktorý chce vykonávať zúčtovacie operácie v mene euro, v rámci ktorých denné obchody presiahnu určitý objem. Sporný akt je v rozpore so všetkými alebo s niektorými z článkov 48, 56 a/alebo 63 ZFEÚ v rozsahu, v akom:

                                       a)

                                       CCP so sídlom v takých členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny, akým je Spojené kráľovstvo, budú musieť svoje administratívne a riadiace ústredia presunúť do členských štátov, ktoré sú členmi eurozóny. Takisto budú musieť byť opätovne založené ako právnické osoby, ktoré uznáva vnútroštátny právny poriadok iného členského štátu;

                                       b)

                                       v prípade, že také CCP nezmenia svoje sídlo podľa požiadaviek, bude im zamedzený prístup na finančné trhy členských štátov eurozóny, a to buď na základe rovnakých podmienok ako v prípade CCP zriadených v týchto členských štátoch alebo v celom rozsahu;

                                       c)

                                       také CCP, ktoré nie sú rezidentmi, nebudú mať nárok na zariadenia, ktoré ponúka ECB alebo národné centrálne banky (ďalej len „NCB“) eurozóny, a to buď na základe rovnakých podmienok alebo v celom rozsahu;

                                       d)

                                       takým CCP bude obmedzená alebo úplne zakázaná možnosť ponúkať zúčtovacie služby v mene euro zákazníkom v rámci Únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           sporný akt je v rozpore s článkami 101 a/alebo 102 ZFEÚ v spojení s článkom 106 ZFEÚ a článkom 13 ZEÚ, keďže:

                                       a)

                                       v skutočnosti požaduje, aby všetky zúčtovacie operácie uskutočnené v mene euro a presahujúce určitú hraničnú hodnotu boli vykonané CCP, ktoré boli zriadené v členskom štáte eurozóny;

                                       b)

                                       v skutočnosti vedie NCB eurozóny k tomu, aby CCP zriadeným v členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny, neposkytovali menové rezervy v mene euro, ak prekročili hraničnú hodnotu stanovenú v rozhodnutí.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           požiadavka uložená CCP zriadeným v členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny, spočívajúca v tom, aby zmenili svoju právnu povahu a sídlo, je prejavom priamej alebo nepriamej diskriminácie na základe štátnej príslušnosti. Takisto je to v rozpore so všeobecnou zásadou Únie, a to zásadou rovnosti, keďže CCP so sídlom v inom členskom štáte sú podrobené rozdielnemu zaobchádzaniu bez akéhokoľvek objektívneho dôvodu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           bez ohľadu na dôkazné bremeno v súvislosti s neexistenciou odôvodnenia takého obmedzenia verejným záujmom (bremeno spočíva na ECB, aby mohla, ak sa tak rozhodne, uplatniť vo svojom prípade výnimku), Spojené kráľovstvo tvrdí, že akákoľvek ochrana verejného poriadku, na ktorú poukázala ECB, nevyhovela požiadavkám proporcionality, keďže existujú menej reštriktívne prostriedky zabezpečenia kontroly finančných inštitúcií so sídlom v rámci Únie, avšak mimo eurozóny.

      (1)  Uverejnené 5. júla 2011 prostredníctvom stránky ECB.


title: Veci T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh inštalácie a údržby výťahov a eskalátorov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Manipulácia s verejnými obchodnými súťažami — Rozdelenie trhov — Určenie cien“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/45

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a i./Komisia
   (Veci T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh inštalácie a údržby výťahov a eskalátorov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Manipulácia s verejnými obchodnými súťažami - Rozdelenie trhov - Určenie cien)
   2011/C 269/98
   Jazyky konania: holandčina a nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne V. Turner a D. Mes, neskôr O. W. Brouwer a J. Blockx, advokáti) (vec T-144/07), ThyssenKrupp Aufzüge GmbH (Neuhausen auf den Fildern, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne U. Itzen a K. Blau-Hansen, neskôr U. Itzen, K. Blau-Hansen a S. Thomas a napokon K. Blau-Hansen a S. Thomas, advokáti) (vec T-147/07), ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne U. Itzen a K. Blau-Hansen, neskôr U. Itzen, K. Blau-Hansen a S. Thomas a napokon K. Blau-Hansen a S. Thomas, advokáti) (vec T-147/07), ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Howald, Luxembursko) (v zastúpení: K. Beckmann, S. Dethof a U. Itzen, advokáti) (vec T-148/07), ThyssenKrupp Elevator AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: T. Klose a J. Ziebarth, advokáti) (vec T-149/07), ThyssenKrupp AG (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Klusmann a S. Thomas, advokáti, neskôr M. Klusmann) (vec T-150/07), ThyssenKrupp Liften BV (Krimpen aan den Ijssel, Holandsko) (v zastúpení: O. W. Brouwer a A. Stoffer, advokáti) (vec T-154/07)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: vo veciach T-144/07 a T-154/07, A. Bouquet a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Wijckmans a F. Tuytschaever, advokáti; vo veciach T-147/07 a T-148/07, pôvodne R. Sauer a O. Weber, neskôr R. Sauer a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia; a vo veciach T-149/07 a T-150/07, R. Sauer a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 o postupe podľa článku 81 [ES] (vec COMP/E-1/38.823 — Výťahy a eskalátory), alebo subsidiárne na zníženie pokút uložených žalobkyniam

      Výrok rozsudku

               1.

               Na účely vyhlásenia tohto rozsudku sa veci T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07 spájajú.

               2.

               Článok 2 ods. 1 štvrtá zarážka, ods. 2 štvrtá zarážka, ods. 3 štvrtá zarážka a ods. 4 štvrtá zarážka rozhodnutia Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 o postupe podľa článku 81 [ES] (vec COMP/E-1/38.823 — Výťahy a eskalátory) sa zrušuje.

               3.

               Vo veciach T-144/07, T-149/07 a T-150/07 sa pokuta uložená ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Elevator AG a ThyssenKrupp AG v článku 2 ods. 1 štvrtej zarážke rozhodnutia K(2007) 512 za porušovanie v Belgicku stanovuje na 45 738 000 eur.

               4.

               Vo veciach T-147/07, T-149/07 a T-150/07 sa pokuta uložená ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH, ThyssenKrupp Elevator a ThyssenKrupp v článku 2 ods. 2 štvrtej zarážke rozhodnutia K(2007) 512 za porušovanie v Nemecku stanovuje na 249 480 000 eur.

               5.

               Vo veciach T-148/07, T-149/07 a T-150/07 sa pokuta uložená ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl, ThyssenKrupp Elevator a ThyssenKrupp v článku 2 ods. 3 štvrtej zarážke rozhodnutia K(2007) 512 za porušovanie v Luxembursku stanovuje na 8 910 000 eur.

               6.

               Vo veciach T-150/07 a T-154/07 sa pokuta uložená ThyssenKrupp Liften BV a ThyssenKrupp v článku 2 ods. 4 štvrtej zarážke rozhodnutia K(2007) 512 za porušovanie v Holandsku stanovuje na 15 651 900 eur.

               7.

               V zostávajúcej časti sa žaloby zamietajú.

               8.

               V každej z vecí žalobkyne znášajú tri štvrtiny svojich vlastných trov konania, a sú povinné nahradiť tri štvrtiny trov konania Európskej komisie. Komisia znáša štvrtinu svojich trov konania a je povinná nahradiť štvrtinu trov konania žalobkýň.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  31. januára 2006  vo veci C-503/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Voľný pohyb osôb — Smernica 64/221/EHS — Štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je manželom štátneho príslušníka členského štátu — Povolenie na vstup a na pobyt — Obmedzenie z dôvodov verejného poriadku — Schengenský informačný systém — Záznam na účely zamietnutia vstupu)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 31. januára 2006
   vo veci C-503/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Voľný pohyb osôb - Smernica 64/221/EHS - Štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je manželom štátneho príslušníka členského štátu - Povolenie na vstup a na pobyt - Obmedzenie z dôvodov verejného poriadku - Schengenský informačný systém - Záznam na účely zamietnutia vstupu)
   (2006/C 86/05)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-503/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (v zastúpení: C. O'Reilly a L. Escobar Guerrero, splnomocnení zástupcovia) proti Španielskemu kráľovstvu (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 27. novembra 2003, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann (spravodajca), C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J. Malenovský, sudcovia S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet a M. Ilešič, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 31. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Španielske kráľovstvo porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 1 až 3 smernice Rady 64/221/EHS z 25. februára 1964 o koordinácii osobitných opatrení o pohybe a pobyte cudzích štátnych príslušníkov prijatých z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia, tým, že zamietlo vstup na územie štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohody o postupnom odstraňovaní kontrol na ich spoločných hraniciach, podpísanej v Schengene 14. júna 1985, pánovi Faridovi, ako aj tým, že zamietlo udelenie víza na účely vstupu do tohto priestoru pánom Faridovi a Bouchairovi, štátnym príslušníkom tretej krajiny, ktorí sú manželmi štátnych príslušníčok členského štátu, len z dôvodu, že o nich bol vykonaný záznam do Schengenského informačného systému na účely zamietnutia vstupu, bez toho, aby najskôr overili, či prítomnosť týchto osôb predstavuje skutočné, aktuálne a dostatočne závažné ohrozenie základného záujmu spoločnosti.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec C-477/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  17. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience K.K.

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience K.K.
   (Vec C-477/12) (1)

   2014/C 112/32
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-202/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen — Belgicko) — Anton Las/PSA Antwerp NV (Voľný pohyb pracovníkov — Článok 45 ZFEÚ — Spoločnosť so sídlom v holandskom jazykovom regióne Belgického kráľovstva — Povinnosť vyhotovovať pracovné zmluvy v holandčine — Pracovná zmluva s cezhraničným prvkom — Obmedzenie — Neexistencia proporcionality)

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidsrechtbank Antwerpen — Belgicko) — Anton Las/PSA Antwerp NV
   (Vec C-202/11) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Článok 45 ZFEÚ - Spoločnosť so sídlom v holandskom jazykovom regióne Belgického kráľovstva - Povinnosť vyhotovovať pracovné zmluvy v holandčine - Pracovná zmluva s cezhraničným prvkom - Obmedzenie - Neexistencia proporcionality)
   2013/C 164/04
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidsrechtbank Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Anton Las

      Žalovaná: PSA Antwerp NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeidsrechtbank Antwerpen — Výklad článku 39 ES (teraz článok 45 ZFEÚ) — Belgická regionálna právna úprava stanovujúca podniku so sídlom v holandskom jazykovom regióne povinnosť vyhotovovať pod hrozbou neplatnosti všetky dokumenty týkajúce sa pracovnoprávnych vzťahov s medzinárodným prvkom v holandčine

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave federálneho samosprávneho celku určitého členského štátu, akou je právna úprava v konaní vo veci samej, ktorá každému zamestnávateľovi s prevádzkovým sídlom na území tohto samosprávneho celku ukladá povinnosť vyhotovovať pracovné zmluvy s cezhraničným prvkom výlučne v úradnom jazyku tohto federálneho samosprávneho celku pod hrozbou neplatnosti týchto zmlúv, o ktorej rozhodne súd aj bez návrhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec C-72/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Gemeinde Altrip, Gerbüder Hört GpR, Willi Schneider/Land Rheinland-Pfalz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov na životné prostredie — Aarhuský dohovor — Smernica 2003/35/ES — Právo na opravný prostriedok proti rozhodnutiu o povolení — Časová pôsobnosť — Povoľovacie konanie začaté pred dátumom uplynutia lehoty na prebratie smernice 2003/35/ES — Rozhodnutie prijaté po tomto dátume — Podmienky prípustnosti opravného prostriedku — Porušovanie práva — Povaha procesnej vady, ktorá môže byť uplatnená — Rozsah kontroly)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Gemeinde Altrip, Gerbüder Hört GpR, Willi Schneider/Land Rheinland-Pfalz
   (Vec C-72/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov na životné prostredie - Aarhuský dohovor - Smernica 2003/35/ES - Právo na opravný prostriedok proti rozhodnutiu o povolení - Časová pôsobnosť - Povoľovacie konanie začaté pred dátumom uplynutia lehoty na prebratie smernice 2003/35/ES - Rozhodnutie prijaté po tomto dátume - Podmienky prípustnosti opravného prostriedku - Porušovanie práva - Povaha procesnej vady, ktorá môže byť uplatnená - Rozsah kontroly)
   2014/C 9/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Gemeinde Altrip, Gerbüder Hört GpR, Willi Schneider

      Žalovaná: Land Rheinland-Pfalz

      za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht Leipzig — Výklad článku 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17), ako aj článku 10a smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 175, s. 40), zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES — Budovanie protizáplavových nádrží — Právo podať odvolanie proti rozhodnutiu o povolení — Časová účinnosť — Situácia, v ktorej povoľovacie konanie začalo pred uplynutím lehoty na prebratie smernice 2003/35/ES, ale rozhodnutie bolo prijaté až po tomto dátume

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica 2003/35/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, ktorá do smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie vložila článok 10a, sa má vzhľadom na to, že stanovila, že má byť prebratá najneskôr do 25. júna 2005, vykladať v tom zmysle, že ustanovenia vnútroštátneho práva prijaté na účely prebratia tohto článku sa musia uplatniť aj na správne povoľovacie konania začaté pred 25. júnom 2005, pokiaľ v rámci týchto konaní došlo k vydaniu povolenia po tomto dátume.

               2.

               Článok 10a smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členské štáty obmedzili uplatniteľnosť ustanovení, ktorým sa tento článok preberá, na prípad napadnutia zákonnosti rozhodnutia z dôvodu nevykonania posudzovania vplyvov na životné prostredie bez jej rozšírenia na prípady, keď sa takéto posudzovanie síce vykonalo, ale bolo chybné.

               3.

               Článok 10a písm. b) smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej judikatúre, ktorá neuznáva porušenie práva v zmysle tohto článku, ak sa preukáže, že za okolností veci samej je možné, že napadnuté rozhodnutie by bez procesnej vady, ktorú uplatňuje navrhovateľ, nebolo odlišné. To však platí len pod podmienkou, že súd alebo orgán, na ktorý bol podaný opravný prostriedok, v tejto súvislosti neuloží dôkazné bremeno navrhovateľovi a že prípadne rozhodne na základe dôkazov predložených stavebníkom alebo príslušnými orgánmi, a všeobecnejšie podľa dokumentov doložených do spisu, ktorý mu bol predložený, pričom zohľadní predovšetkým stupeň závažnosti uplatňovanej vady a preverí v tomto kontexte najmä to, či uvedená vada odňala dotknutej verejnosti jednu zo záruk zavedených v súlade s cieľmi smernice 85/337, ktoré spočívajú v zabezpečení prístupu k informáciám a v účasti na rozhodovacom procese.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133 z 5.5.2012.


title: Vec T-276/10: Žaloba podaná 22. júna 2010 — El Coto de Rioja/ÚHVT — Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/45

         Žaloba podaná 22. júna 2010 — El Coto de Rioja/ÚHVT — Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ)
   (Vec T-276/10)
   ()
   2010/C 234/80
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Coto de Rioja, S.A. (Oyón, Alava, Španielsko) (v zastúpení: J. Grimau Muñoz, J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: María Álvarez Serrano (Gomariz Leiro, Orense, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 28. apríla 2010 vo veci R 1020/2008-4 a v dôsledku toho vyhlásiť za neplatnú ochrannú známku Spoločenstva č. 2 631 828, trieda 33, ktorá obsahuje slovný prvok „COTO DE GOMARIZ“, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „COTO DE GOMARIZ“ (prihláška č. 2 631 828) pre výrobky zaradené do triedy 33 „vína“.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: María Álvarez Serrano.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: EL COTO DE RIOJA S.A.

      Ochranná známka alebo označenie účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: slovná ochranná známka Spoločenstva „COTO DE IMAZ“ (č. 339 333) pre výrobky zaradené do tried 29, 32 a 33; slovná ochranná známka Spoločenstva „EL COTO“ (č. 339 408) pre výrobky zaradené do tried 29, 32 a 33; a všeobecne známe španielske ochranné známky „EL COTO“ a „COTO DE IMAZ“ pre „vína“.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 52 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) a článkom 8 ods. 5 tohto nariadenia.


title: Vec C-199/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšská republika) — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests [Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Vykonávacie ustanovenia k Colnému kódexu Spoločenstva — Článok 6 ods. 2 — Žiadosť o záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru — Pojem jeden druh tovaru ]

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšská republika) — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-199/09) (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Vykonávacie ustanovenia k Colnému kódexu Spoločenstva - Článok 6 ods. 2 - Žiadosť o záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru - Pojem „jeden druh tovaru“)
   2011/C 30/06
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Schenker SIA

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad článku 6 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3) — Pojem „jeden druh tovaru“ — Tovary, ktoré sa navzájom odlišujú kvalitou alebo vlastnosťami, môžu však byť zaradené pod ten istý kód kombinovanej nomenklatúry — Vydanie záväznej informácie o nomenklatúrnom zaradení tovaru pre všetky tieto tovary alebo vydanie viacerých záväzných informácií osobitne pre každý z nich

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1602/2000 z 24. júla 2000, sa má vykladať v tom zmysle, že žiadosť o záväznú informáciu o nomenklatúrnom zaradení tovaru sa môže vzťahovať na rôzne tovary pod podmienkou, že tieto tovary patria pod jeden druh tovaru. Za tovary patriace pod jeden druh tovaru v zmysle tohto ustanovenia možno považovať iba tovary, ktoré majú podobné vlastnosti a ktorých rozlišovacie prvky sú úplne bezvýznamné na účely ich colného zaradenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec T-52/09: Žaloba podaná 11. februára 2009 – Nycomed Danmark/EMEA

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/33

         Žaloba podaná 11. februára 2009 – Nycomed Danmark/EMEA
   (Vec T-52/09)
   (2009/C 82/58)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Nycomed Danmark ApS (Roskilde, Dánsko) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, H. Speyart van Woerden, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať EMEA na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobca domáha podľa článku 230 ES a článku 73a nariadenia (ES) č. 726/2004 (1), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 (2), zrušenia rozhodnutia „EMEA-000194-IPI01-07“ prijatého 28. novembra 2008 Európskou agentúrou pre lieky (ďalej len „agentúra“), ktorým odmietla poskytnúť výnimku pre konkrétny liek podľa článku 11 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.
   Žalobca požiadal o túto výnimku s ohľadom na ultrazvukový echokardiografický zobrazovací prístroj, ktorý sa mal uvádzať na trh pod označením Imagify a zameriavať sa na diagnostikovanie ochorenia koronárnej artérie u dospelých. Agentúra svojím rozhodnutím odmietla žalobcovi poskytnúť výnimku z dôvodu, že ochorenie alebo stav, pre ktorý je konkrétny liek určený nie je ochorenie koronárnej artérie, ale porucha myokardiálnej perfúzie, ktoré sa vyskytuje aj u detí.
   Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, pretože sa zakladá na výklade a uplatňovaní pojmu „ochorenie alebo stav, pre ktorý je konkrétny liek určený“ v zmysle článku 11 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1901/2006, čo je podľa žalobcu nesprávne, pretože rozhodnutie nezohľadňuje liečebné indikácie opísané v žiadosti o povolenie uvádzania na trh Spoločenstva a že poruchy myokardiálnej perfúzie nie sú ochorením alebo stavom, ale spoločným znakom viacerých chorôb.
   Žalobca ďalej tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, pretože predstavuje pokus agentúry o zneužitie právomoci, ktorú má podľa článku 11 ods. 1 písm. b) a článku 25 nariadenia (ES) č. 1901/2006 aby dosiahla cieľ, ktorý sa nenachádza v uvedených ustanoveniach, t. j. povinnosť navrhnúť výskumný pediatrický plán pre indikácie, na ktoré sa žiadosť o uvádzanie na trh v Spoločenstve nevzťahuje.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 z 12. decembra 2006 o liekoch na pediatrické použitie, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1768/92, smernica 2001/20/ES, smernica 2001/83/ES a nariadenie (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 378, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. septembra 2004 vo veci C-396/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Gerechtshof te Amsterdam): DFDS BV proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam (Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Sadzobné zaradenie — Podpoložka 8704 10 — „Minitrac“ na prepravu a vysypanie piesku, zeme a kameňov, ktorý má systém dômyselného sklápania)

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 16. septembra 2004
   vo veci C-396/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Gerechtshof te Amsterdam): DFDS BV proti Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Sadzobné zaradenie - Podpoložka 8704 10 - „Minitrac“ na prepravu a vysypanie piesku, zeme a kameňov, ktorý má systém dômyselného sklápania)
   (2004/C 273/09)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-396/02, predmetom ktorej je návrh podaný 11. novembra 2002 Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES rozhodnutím Gerechtshof te Amsterdam (Holandsko) zo 6. novembra 2002, na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorá vyplynula zo sporu prejednávaného pred týmto vnútroštátnym súdom medzi DFDS BV a Inspecteur der Belastingdienst - Douanedistrict Rotterdam, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: A. Rosas, vo funkcii predsedu tretej komory, sudcovia R. Schintgen a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 16. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Skutočnosť, že vozidlo s korbou je vybavené funkciou úplného sklápania, ktoré je možné vykonať viacerými spôsobmi a je presné, nie je prekážkou toho, aby bolo klasifikované ako motorové sklápacie vozidlo v zmysle položky 8704 10 kombinovenej nomenklatúry, ktorá je uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení nariadení Komisie (ES) 3115/94 z 20. decembra 1994 a 3009/95 z 22. decembra 1995.

      (1)  Ú. v. ES C 7 z 11.1.2003


title: Vec C-333/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session, Scotland (Spojené kráľovstvo) 8. júla 2014 – The Scotch Whiskey Association a iní/The Lord Advocate a The Advocate General for Scotland

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session, Scotland (Spojené kráľovstvo) 8. júla 2014 – The Scotch Whiskey Association a iní/The Lord Advocate a The Advocate General for Scotland
   (Vec C-333/14)
   2014/C 339/05
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Session, Scotland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: The Scotch Whiskey Association a iní

      Žalovaný: The Lord Advocate a Advocate General for Scotland

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pri správnom výklade práva Únie, ktorý zohľadňuje spoločnú organizáciu trhu s vínom, a najmä nariadenie č. 1308/2013 (1), je dovolené, aby členský štát vyhlásil vnútroštátne opatrenie, ktoré stanovuje minimálnu maloobchodnú cenu vína podľa množstva alkoholu v predávanom výrobku a ktoré sa tak odchyľuje od zásady slobodnej tvorby cien trhovými silami, ktorá je inak základom trhu s vínom?

               2.

               V prípade, že sa poukazuje na odôvodnenosť vyžadovanú podľa článku 36 ZFEÚ, ak:

                           a)

                           členský štát dospel k záveru, že je v záujme ochrany zdravia ľudí účelné zvýšiť pre spotrebiteľov, alebo ich časť, náklady na spotrebu tovaru – v tomto prípade alkoholických nápojov –; a

                           b)

                           ide o tovar, vo vzťahu ku ktorému môže členský štát slobodne vyrubiť spotrebné dane alebo iné dane (vrátane daní alebo poplatkov založených na obsahu alkoholu alebo objemu alebo hodnoty alebo kombinácii týchto daňových opatrení)

                     je dovolené podľa práva Únie, a ak áno, za akých podmienok, aby členský neuplatnil takéto daňové opatrenia zvýšenia cien pre spotrebiteľov a prijal namiesto toho legislatívne opatrenia stanovujúce minimálne maloobchodné ceny, ktoré narúšajú obchod a hospodársku súťaž vo Únii?

               3.

               Ak má súd členského štátu rozhodnúť, či vnútroštátne právne opatrenie, ktoré predstavuje množstevné obmedzenie obchodu nezlučiteľné s článkom 34 ZFEÚ, môže byť predsa len odôvodnené podľa článku 36 ZFEÚ z dôvodu ochrany ľudského zdravia, musí sa obmedziť len na preskúmanie informácií, dôkazov alebo iných materiálov, ktoré mal zákonodarca k dispozícii a ktoré posudzoval v čase, keď bola právna úprava prijatá? V prípade zápornej odpovede, aké iné obmedzenia sa môžu uplatniť vo vzťahu k právomoci vnútroštátneho súdu posudzovať všetky materiály alebo dôkazy, ktoré má k dispozícii a ktoré predložili účastníci konania v čase rozhodovania vnútroštátneho súdu?

               4.

               Ak sa od súdu členského štátu vyžaduje, aby pri výklade a uplatňovaní práva Únie preskúmaval tvrdenie vnútroštátnych orgánov, že opatrenie, ktoré inak predstavuje množstevné obmedzenie v zmysle článku 34 ZFEÚ, je odôvodnené, pretože ide o výnimku podľa článku 36 ZFEÚ z dôvodu záujmu ochrany ľudského zdravia, do akej miery sa od tohto súdu požaduje alebo do akej miery je oprávnený, aby si vytvoril – na základe dôkazov, ktoré má k dispozícii, – objektívny pohľad na účinnosť uvedeného opatrenia vo vzťahu k dosiahnutiu zamýšľaného cieľa, dostupnosť alternatívnych opatrení, ktoré sú rovnako účinné, ale narúšajú hospodársku súťaž v Únii v menšom rozsahu, a všeobecnú primeranosť uvedeného opatrenia?

               5.

               Pri posudzovaní (v kontexte sporu o tom, či je opatrenie odôvodnené z dôvodu ochrany ľudského zdravia podľa článku 36 ZFEÚ) existencie alternatívneho opatrenia, ktoré nenarúša alebo ktoré aspoň narúša obchod a hospodársku súťaž v rámci Únie v menšom rozsahu, ide o oprávnený dôvod na odmietnutie tohto alternatívneho opatrenia, keď účinky tohto alternatívneho opatrenia nemusia presne zodpovedať opatreniu zakázanému podľa článku 34 ZFEÚ, ale môžu priniesť ďalšie, dodatočné prínosy a napĺňať širší a všeobecný cieľ?

               6.

               Pri posudzovaní, či vnútroštátne opatrenie, vo vzťahu ku ktorému sa pripustilo alebo konštatovalo, že ide o množstevné obmedzenie v zmysle článku 34 ZFEÚ a ktorého odôvodnenosť sa preukazuje podľa článku 36 ZFEÚ, a to najmä pri posudzovaní jeho primeranosti, do akej miery môže súd poverený touto úlohou vziať do úvahy svoje posúdenie povahy a rozsahu, v akom opatrenie predstavuje množstevné obmedzenie porušujúce článok 34 [ZFEÚ]?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, (Ú. v. ES L 347, s. 671).


title: Vec C-565/14 P: Odvolanie podané 8. decembra 2014 : Romonta GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  26. septembra 2014 vo veci T-614/13, Romonta GmbH/Európska komisia

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/33

         Odvolanie podané 8. decembra 2014: Romonta GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 26. septembra 2014 vo veci T-614/13, Romonta GmbH/Európska komisia
   (Vec C-565/14 P)
   (2015/C 046/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Romonta GmbH (v zastúpení: I. Zenke, M.-Y. Vollmer, Rechtsanwältinnen)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2014 vo veci T-614/13,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) v rozsahu, v akom zamieta v článku 1 ods. 1 uznanie nároku v prípade mimoriadnych ťažkostí podľa článku 9 ods. 5 TEHG (2) pre tretie obdobie obchodovania s emisnými kvótami od roku 2013 až do roku 2020,

               —

               subsidiárne, vrátil vec Všeobecnému súdu na konečné rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Prvý dôvod založený na porušení práva Únie nesprávnym uplatnením zásady proporcionality
               Po prvé rozsudok Všeobecného súdu porušuje právo Únie tým, že Všeobecný súd nesprávne vyložil rozhodnutie 2011/278/EÚ (3) ako taxatívne vymedzujúce a okrem toho toto rozhodnutie nesprávne považoval za proporcionálne. Uznanie mimoriadnych ťažkostí je možné aj podľa rozhodnutia 2011/278/EÚ z dôvodu, že ide o prípad vyššej moci. Navyše Všeobecný súd pri preskúmaní zákonnosti rozhodnutia 2011/278/EÚ nesprávne zvážil právne záujmy, keď ochrane životného prostredia priznal väčšiu váhu ako existencii odvolateľky.

               2.

               Druhý dôvod založený na porušení práva Únie porušením základných práv odvolateľky
               Po druhé rozsudok je chybný v rozsahu, v akom Všeobecný súd porušil svojím rozhodnutím základné práva odvolateľky, najmä článok 15 ods. 1 a článok 16 Charty základných práv, ktoré chránia výkon povolania a vlastníctvo. Všeobecný súd nesprávne vychádzal z toho, že nie je dotknutá podstata týchto základných práv. To však neplatí v tomto prípade. Bez pridelenia kvót v prípade mimoriadnych ťažkostí odvolateľka totiž nemôže pokračovať vo svojej činnosti ako výrobca montánneho vosku, ani nemôže ďalej prevádzkovať svoje zariadenie na extrahovanie montánneho vosku.

               3.

               Tretí dôvod založený na porušení práva Únie porušením zásady subsidiarity
               Po tretie rozsudok Všeobecného súdu porušuje právo Únie tým, že Všeobecný súd nesprávne vychádza zo skutočnosti, že Spolková republika Nemecko nemá právomoc na prijatie ustanovenia týkajúceho sa prípadu mimoriadnych ťažkostí (článok 9 ods. 5 TEHG). Všeobecný súd pritom nezohľadňuje, že Komisia má právomoc stanoviť pravidlá o prideľovaní len v prípade skutočného výkonu svojej právomoci. Na netypické prípady, ako je prípad navrhovateľky, sa však pravidlá Komisie nevzťahujú. V tomto rozsahu majú členské štáty právomoc stanoviť pravidlá.

               4.

               Štvrtý dôvod založený na procesnej vade na základe nedostatočného alebo rozporuplného odôvodnenia
               Pokiaľ ide o následky ustanovenia týkajúceho sa prípadu mimoriadnych ťažkostí, očakávaný efekt presunu v prípade ich uznania, ako aj o vznik konkrétneho rizika platobnej neschopnosti navrhovateľky, Všeobecný súd argumentuje nedostatočne a rozporuplne a porušuje tým základné procesné právo.

      (1)  Ú. v. EÚ L 240, s. 27.

      (2)  Gesetz über den Handel mit Berechtigungen zur Emission von Treibhausgasen (Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz -TEHG) (zákon o obchodovaní s emisiami skleníkových plynov).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii, Ú. v. EÚ L 130, 17.5.2011, s. 1.


title: Vec T-76/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. novembra 2012 — Španielsko/Komisia [ „Rybolov — Opatrenia na ochranu zdrojov rybného hospodárstva — Článok 105 nariadenia (ES) č. 1224/2009 — Odpočty z kvót pridelených na daný rok z dôvodu prekročení kvót pridelených na predchádzajúce roky — Časová pôsobnosť — Právna istota — Výklad zaručujúci dodržiavanie primárneho práva — Zásada zákonnosti trestov — Zákaz retroaktivity“ ]

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2012 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-76/11) (1)

   (Rybolov - Opatrenia na ochranu zdrojov rybného hospodárstva - Článok 105 nariadenia (ES) č. 1224/2009 - Odpočty z kvót pridelených na daný rok z dôvodu prekročení kvót pridelených na predchádzajúce roky - Časová pôsobnosť - Právna istota - Výklad zaručujúci dodržiavanie primárneho práva - Zásada zákonnosti trestov - Zákaz retroaktivity)
   2013/C 9/61
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 1004/2010 z 8. novembra 2010, ktorým sa vykonávajú odpočty z určitých kvót výlovu na rok 2010 z dôvodu nadmerného výlovu v predchádzajúcom roku (Ú. v. EÚ L 291, s. 31)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 19.3.2011.