title: Vec C-413/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  10. júla 2008 – Bertelsmann AG, Sony Corporation of America/Komisia Európskych spoločenstiev, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, medzinárodné združenie), Sony BMG Music Entertainment BV (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kontrola koncentrácií podnikov — Spoločný podnik Sony BMG — Odvolanie proti zrušeniu rozhodnutia Komisie o vyhlásení koncentrácie za zlučiteľnú so spoločným trhom — Súdne preskúmanie — Rozsah — Požiadavky dokazovania — Úloha oznámenia o výhradách — Posilnenie alebo vytvorenie kolektívneho dominantného postavenia — Odôvodnenie rozhodnutí o povolení koncentrácie — Použitie dôverných informácií)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. júla 2008 – Bertelsmann AG, Sony Corporation of America/Komisia Európskych spoločenstiev, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, medzinárodné združenie), Sony BMG Music Entertainment BV
   (Vec C-413/06 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kontrola koncentrácií podnikov - Spoločný podnik Sony BMG - Odvolanie proti zrušeniu rozhodnutia Komisie o vyhlásení koncentrácie za zlučiteľnú so spoločným trhom - Súdne preskúmanie - Rozsah - Požiadavky dokazovania - Úloha oznámenia o výhradách - Posilnenie alebo vytvorenie kolektívneho dominantného postavenia - Odôvodnenie rozhodnutí o povolení koncentrácie - Použitie dôverných informácií)
   (2008/C 223/10)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Bertelsmann AG, (v zastúpení: P. Chappatte a J. Boyce, solicitors), Sony Corporation of America (v zastúpení: N. Levy, barrister, R. Snelders, advokát, T. Graf, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala) (v zastúpení: S. Crosby, solicitor a J. Golding, solicitors, I. Wekstein-Steg, advokátka), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Whelan a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia), Sony BMG Music Entertainment BV (v zastúpení: N. Levy, barrister, R. Snelders, advokát, T. Graf, Rechtsanwalt)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa (tretej komory) z 13. júla 2006, Impala/Komisia (T-464/04), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie z 19. júla 2004, ktorým sa koncentrácia týkajúca sa vytvorenia spoločného podniku zoskupujúceho činnosti Sony a Bertelsmann v oblasti hudobných nahrávok vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s Dohodou o EHP (Prípad č. COMP/M.3333 – Sony/BMG)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 13. júla 2006 Impala/Komisia (T-464/04) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-900/16: Žaloba podaná 21. decembra 2016 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/12

         Žaloba podaná 21. decembra 2016 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)
   (Vec T-900/16)
   (2017/C 095/21)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Casual Dreams, SLU (Manresa, Španielsko) (v zastúpení: A. Tarí Lázaro, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Dayaday“ – prihláška č. 13 243 563.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. októbra 2016 vo veci R 375/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 6. októbra 2016 vo veci R 375/2016-2, ktorým sa čiastočne zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia EUIPO č. B 2 469 545 zo 17. decembra 2015,

               —

               zamietol prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 13 243 563 podanú ďalším účastníkom konania pre všetky výrobky triedy 9 a pre časť výrobkov tried 16 a 24, vo vzťahu ku ktorým druhý odvolací senát zamietol odvolanie,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie na základe článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Európskej únie, v rozsahu, v akom potvrdilo zamietnutie námietky a odvolanie pre výrobky tried 9, 16 a 24, a vrátil spis odvolaciemu senátu na nové preskúmanie v plnom rozsahu a rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Spojené veci C-171/07 a C-172/07: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. mája 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht des Saarlandes — Nemecko) — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/07), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)/Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales (Sloboda usadiť sa — Článok 43 ES — Verejné zdravie — Lekárne — Predpisy oprávňujúce na prevádzkovanie lekární výlučne farmaceutov — Odôvodnenie — Spoľahlivé a kvalitné zásobovanie obyvateľstva liekmi — Profesijná nezávislosť farmaceutov)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. mája 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht des Saarlandes — Nemecko) — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/07), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)/Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales
   (Spojené veci C-171/07 a C-172/07) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Článok 43 ES - Verejné zdravie - Lekárne - Predpisy oprávňujúce na prevádzkovanie lekární výlučne farmaceutov - Odôvodnenie - Spoľahlivé a kvalitné zásobovanie obyvateľstva liekmi - Profesijná nezávislosť farmaceutov)
   2009/C 153/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht des Saarlandes

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/07), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)

      Žalovaní: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      Za účasti: DocMorris NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht des Saarlandes — Výklad článkov 10, 43 a 48 ES — Povolenie na prevádzkovanie lekárne, ktoré je podľa vnútroštátnej právnej úpravy vyhradené farmaceutovi, ktorý lekáreň osobne vedie — Povolenie vydané vnútroštátnymi orgánmi právnickej osobe so zreteľom na priamy účinok práva Spoločenstva — Podmienky neuplatnenia vnútroštátneho práva

      Výrok rozsudku

   Článkom 43 ES a 48 ES neodporuje vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, ktorá bráni osobám, ktoré nie sú farmaceutmi, vlastniť a prevádzkovať lekárne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-200/04: Žaloba podaná dňa 28. mája 2004: Regione Autonoma della Sardegna proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

         Žaloba podaná dňa 28. mája 2004: Regione Autonoma della Sardegna proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-200/04)
   (2004/C 217/45)
   Jazyk konania: taliančina
   Regione Autonoma della Sardegna, v zastúpení: Domenico Dodaro, advokát, podal 28. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej je vyhlásený nesúlad podpôr Talianska podľa článku 5 zákona č. 22 regiónu Sardínia so spoločným trhom;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím žiadala Komisia postup podľa článku 88 odsek 2 Zmluvy, keďže zistila, že podpory podľa článku 5 regionálneho zákona č. 22/2000 o intervenciách v prospech chovateľov na zvládnutie následkov epidémie dobytku - „choroby modrých jazykov oviec (blue tongue)“ – nie sú v súlade so spoločným trhom. Tento zákon predpokladá rad intervencií v prospech chovateľov, ktorí boli postihnutí negatívnymi následkami choroby modrých jazykov.
   Región uplatňuje na podporu svojich nárokov nasledovné dôvody:

               —

               Porušenie podstatných formálnych predpisov, pretože prieskum žalovanej strany pre posúdenie súladu podpory bol nedostatočný, pretože nezohľadnil informácie, ktoré táto mala k dispozícii z prihlasovacieho formulára a neskorších dodatkov regiónu Sardínia, pričom ide predovšetkým o nasledovné okolnosti:

                           —

                           Podpora nie je určená pre spracovateľské podniky, ale je potrebným dodatočným opatrením na odškodnenie strát príjmov výrobcov, ktoré vyplývajú z vyššieho dopadu fixných nákladov na rozdelenie čistých výnosov u družstiev;

                           —

                           príčinnú súvislosť medzi epidémiou dobytka a zníženými príspevkami nie je možné abstraktne preukázať, ale táto závisí od praktického výkonu predpisu o podpore, ktorý je vo svojej podstate štrukturovaný tak, že vylučuje poskytovanie podpory z dôvodov, ktoré by nesúviseli s chorobou modrých jazykov. Odvolanie sa na hypotetické dôvody, ktoré by nesúviseli so znížením príspevkov, nie je dostatočne odôvodnené a odporuje skutočnostiam známym Európskej Komisii;

                           —

                           družstvá zvýhodnené podporou by nemali žiadnu flexibilitu ohľadne prístupu k alternatívnym zdrojom zásobenia.

               —

               Porušenie predpisov Zmluvy o ES a hlavných právnych zásad súvisiacich s jej uplatnením nasledovne:

                           —

                           Komisia porušila zásadu užitočného účinku tým, že vylúčila použitie článku 87 odsek 2 písmeno b, aj keď sa talianske úrady na tento predpis neodvolávali. Podľa náhľadu žalujúcej strany mala žalovaná strana toto nepoužitie primerane odôvodniť. Je isté, že použitie tohto ustanovenia pri zohľadnení zásady užitočného účinku nemôže byť vylúčené len z dôvodu, že sa talianske úrady naňho neodvolali.

                           —

                           Komisia porušila článok 87 odsek 3 písmeno c) tým, že neuznala, že opatrenie prehlásené za nesúladné je druhovo identické s Komisiou samotnou, rozhodnutím SG(01) D/285817 z 2. februára 2001, povoleným opatrením podľa článku 3 regionálneho zákona 22/2000.


title: Vec T-287/04: Žaloba podaná dňa 13. júla 2004: Lorte, Sociedad Limitada, Oleo Unión, Federación Empresarial de Organizaciones de Productores de Aceite de Oliva a Unaproliva, Unión de organizaciones de productores de Aceite de Oliva proti Rade Európskej únie

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/17

         Žaloba podaná dňa 13. júla 2004: Lorte, Sociedad Limitada, Oleo Unión, Federación Empresarial de Organizaciones de Productores de Aceite de Oliva a Unaproliva, Unión de organizaciones de productores de Aceite de Oliva proti Rade Európskej únie
   (Vec T-287/04)
   (2004/C 284/37)
   Jazyk konania: španielčina
   Lorte, Sociedad Limitada, so sídlom v Estepa (Španielsko), Oleo Unión, Federación Empresarial de Organizaciones de Productores de Aceite de Oliva, so sídlom v Seville (Španielsko) a Unaproliva, Unión de organizaciones de productores de Aceite de Oliva, so sídlom v Jaén (Španielsko), v zastúpení: Rafael Illescas Ortiz, advokát Ilustre Colegio de Madrid, podali 13. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhovel žalobe o zrušenie nariadení Rady (ES) č. 864/2004 a 865/2004, zo dňa 29. apríla 2004 a menovite, čo sa týka nariadenia č. 864/2004, aby Súd prvého stupňa zrušil jeho ustanovenia:

                           i)

                           článok 1 bod 7, ktorým sa zavádza nový pododsek v článku 37 odsek 1 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 zo dňa 29. septembra 2003;

                           ii)

                           článok 1 bod 11, ktorým sa zavádza nový pododsek v článku 44 odsek 2 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 zo dňa 29. septembra 2003;

                           iii)

                           článok 1 bod 20, ktorý zavedením novej kapitoly 10 ter „Pomoc na olivové háje“ do nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 zo dňa 29. septembra 2003 (Ú. v. EÚ L 270 zo dňa 21. októbra 2003) pripojil k tomuto nový článok 110 novies, a najmä jeho bod b);

                           iv)

                           prílohu, ktorou sa mení príloha VI nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 zo dňa 29. septembra 2003 (Ú. v. EÚ L 270 zo dňa 21. októbra 2003) dopĺňajúca do tabuľky štyri nové riadky a najmä druhý riadok týkajúci sa olivového oleja, odkazujúci na článok 5 nariadenia č. 136/66/EHS – Pomoc výrobe olivového oleja, ktorý pre Španielsko určuje národné zaručené množstvo (NZM) 760 027 ton olivového oleja;

               —

               čo sa týka nariadenia č. 865/2004, navrhujú, aby Súd prvého stupňa zrušil nasledujúce ustanovenia:

                           —

                           článok 22, ktorým sa ruší článok 5 odsek 1 nariadenia (EHS) č. 1638/98, výlučne v rozsahu odsekov 2 a 3 a výlučne v miere v akej tieto ustanovujú základné kritériá pre určenie výšky pomoci pestovateľom olív v súlade s novým režimom založeným nariadením (ES) č. 1782/2003.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia tvrdia, že zrušením, mimo iného historického nariadenia Rady č. 136/66/EHS zo dňa 22. septembra 1996 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, napadnuté nariadenia zaviedli do spoločnej poľnohospodárskej politiky nový režim pomoci výrobcom olivového oleja a olív, rovnako ako novú organizáciu spoločného trhu s týmito tovarmi. Vo vzťahu k historickému mechanizmu pomoci výrobcom napadnuté nariadenia vytvorili nový systém, ktorý v odvetví olivového oleja potláča priamu pomoc výrobcom a zavádza režim jednotnej platby, zahŕňajúci prechod od politiky podpory cien a pomoci výrobcom na novú politiku podpory príjmov pestovateľov olív od roku 2006.
   Na podporu svojich návrhov žalobcovia uvádzajú:

               —

               porušenie zásady legitímnej domnienky. Na jednej strane tvrdia, že spoločná organizácia trhu ponúkala výrobcom perspektívu, ktorá touto reformou úplne zanikla, nakoľko čo sa týka pestovateľov olív, berúc do úvahy požiadavky v odvetví, investovali predpokladajúc rentabilitu vo veľmi dlhom časovom období a že, na druhej strane, referenčné obdobie rozhodné pre novú pomoc (od 1999/2000 do 2002/2003) je totožné s obdobím, v ktorom pestovatelia olív, ktorí vykonali výsadbu v roku 1998 nemali veľkú úrodu;

               —

               zneužitie právomoci. Žalobcovia obzvlášť zdôrazňujú, že Komisia a Rada sa v roku 1998 a potom nanovo v roku 2001 zaviazali zhromaždiť spoľahlivé informácie o odvetví olivového oleja pred jeho reformou a tiež zohľadniť vývoj výroby a potenciál olivových hájov v Španielsku a Portugalsku. Ako tvrdia žalobcovia Komisia už predložila Medzinárodnej rade pre olivový olej (Consejo Oléicola Internacional) spoľahlivé informácie týkajúce sa výroby olivového oleja v Španielsku a preto tieto nemôžu byť ignorované ani Komisiou, ani Radou;

               —

               nerešpektovanie povinnosti riadneho odôvodnenia uvedenej v článku 253 ES;

               —

               porušenie zásady zákazu diskriminácie medzi výrobcami v rámci spoločenstva v zmysle článku 12 odsek 1 ES.


title: Vec T-407/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. októbra 2008 – Miguelez Herreras/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Verejná služba — Povýšenie — Pridelenie prednostných bodov )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. októbra 2008 – Miguelez Herreras/Komisia
   (Vec T-407/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Verejná služba - Povýšenie - Pridelenie prednostných bodov“)
   (2008/C 313/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Benedicta Miguelez Herreras (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne M. van der Woude a V. Landes, neskôr M. van der Woude, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne H. Tserepa-Lacombe a V. Joris, neskôr V. Joris a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie:

               —

               rozhodnutia generálneho riaditeľa právneho servisu Komisie, ktorým boli žalobkyni pridelené dva prednostné body generálneho riaditeľstva v rámci povyšovania za rok 2003 a ktoré bolo oznámené 2. júla 2003 a potvrdené rozhodnutím menovacieho orgánu oznámeným 16. decembra 2003,

               —

               týchto rozhodnutí: rozhodnutie menovacieho orgánu prideliť žalobkyni celkovo 23 bodov v rámci povyšovania za rok 2003; zoznam zásluh úradníkov platovej triedy C2 v rámci povyšovania za rok 2003 uverejnený v Administratívnych informáciách č. 71-2003 z 25. novembra 2003; zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy C1 v rámci povyšovania za rok 2003 uverejnený v Administratívnych informáciách č. 76-2003 z 3. decembra 2003, v každom prípade rozhodnutie o nezaradení žalobkyne do uvedených zoznamov,

               —

               pokiaľ je to potrebné, rozhodnutia menovacieho orgánu zo17. júna 2004, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne podaná 24. februára 2004,

               —

               rozhodnutia zo 17. apríla 2007, ktorým menovací orgán rozhodol žalobkyni neprideliť nijaký prednostný bod v rámci povyšovania za rok 2003,

         a vyhlásenie všetkých rozhodnutí prijatých v rámci povyšovania za rok 2003, napadnutých touto žalobou a nenahradených v roku 2007 za neexistentné, pričom ide najmä o zoznam zásluh úradníkov platovej triedy C2 v rámci povyšovania za rok 2003 uverejnený v Administratívnych informáciách č. 71-2003 z 25. novembra 2003 a zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy C1 v rámci povyšovania za rok 2003 uverejnený v Administratívnych informáciách č. 76-2003 z 3. decembra 2003, ako aj priznanie náhrady škody vo výške 5 000 eur.
   Výrok rozsudku

               1.

               Zrušuje sa rozhodnutie Komisie, ktorým bol celkový počet bodov na povýšenie žalobkyne stanovený na 23 a rozhodnutie, ktorým sa zamieta zaradenie žalobkyne na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy C1 v rámci povyšovania za rok 2003.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec F-60/10: Žaloba podaná 22. júla 2010 — Chiavegato/Komisia

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/28

         Žaloba podaná 22. júla 2010 — Chiavegato/Komisia
   (Vec F-60/10)
   ()
   2010/C 260/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fulvia Chiavegato (Bettembourg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie zoznamu povýšených úradníkov v rámci povyšovania v roku 2009, ako aj incidenčne prípravných aktov tohto rozhodnutia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť zoznam povýšených úradníkov v rámci povyšovania v roku 2009 prijatého menovacím orgánom 13. novembra 2009 v rozsahu, v akom neobsahuje meno žalobkyne, ako aj incidenčne zrušiť prípravné akty tohto rozhodnutia,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Výmaz veci T-324/04 R

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/41

         Výmaz veci T-324/04 R
   (2005/C 57/71)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením z 15. decembra 2004 predseda Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-324/04 R: F proti Komisii Európskych spoločenstiev.


title: Vec C-486/04: Žaloba podaná dňa 25. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/9

         Žaloba podaná dňa 25. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-486/04)
   (2005/C 31/18)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Van Beek, F. Louis a A. Capobianco, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 25. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika tým, že:

                           1)

                           nepredložila za účelom posúdenia vplyvov na životné prostredie podľa článkov 5 až 10 smernice Rady 85/337/EHS (1) v zmenenom a doplnenom znení smernicou 97/11/EHS (2) projekt zariadenia na zneškodňovanie spaľovaním palivového derivátu z odpadov a biomasy z Massafry, pričom toto zariadenie spadá do pôsobnosti prílohy I smernice 85/337;

                           2)

                           prijala úpravu [článok 3 ods. 1 písm. i) a l) DPCM z 3. septembra 1999, ktorou bola zmenená a doplnená príloha A DPR z 12. apríla 1996], ktorá vylučuje z konania o posudzovaní vplyvov na životné prostredie niektoré projekty spadajúce do pôsobnosti prílohy I smernice 85/337 v zmenenom a doplnenom znení (projekty zariadení na regeneráciu nebezpečných a ostatných odpadov, ktoré majú kapacitu viac ako 100 ton za deň, ak boli predmetom konania o zjednodušenom povolení podľa článku 11 smernice 75/442/EHS (3)), a

                           3)

                           prijala úpravu [článok 3 ods. 1 písm. i) a l) DPCM z 3. septembra 1999, ktorou bola zmenená a doplnená príloha A DPR z 12. apríla 1996], ktorá za účelom určenia, či vplyv na životné prostredie projektu spadajúceho do pôsobnosti prílohy II smernice 85/337 v zmenenom a doplnenom znení má alebo nemá byť posúdený, stanovuje nevhodné kritérium, keďže môže viesť k vylúčeniu z povinnosti posúdenia niektorých projektov, ktoré majú výrazný dopad na životné prostredie;

                     si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1, 2 a 3 smernice 85/337 v zmenenom a doplnenom znení smernicou 97/11.

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 85/337 v zmenenom a doplnenom znení smernicou 97/11 z dôvodov uvedených v žalobe.

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 40.

      (2)  Ú. v. ES L 73, s. 5.

      (3)  Ú. v. ES 194, s. 39.


title: Vec C-601/15 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu — Smernica 2008/115/ES — Legálny pobyt — Smernica 2013/32/EÚ — Článok 9 — Právo zostať v členskom štáte — Smernica 2013/33/EÚ — Článok 8 ods. 3 prvý pododsek písm. e) — Zaistenie — Ochrana národnej bezpečnosti alebo verejného poriadku — Platnosť — Charta základných práv Európskej únie — Články 6 a 52 — Obmedzenie — Proporcionalita)

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/13

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-601/15 PPU) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu - Smernica 2008/115/ES - Legálny pobyt - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 9 - Právo zostať v členskom štáte - Smernica 2013/33/EÚ - Článok 8 ods. 3 prvý pododsek písm. e) - Zaistenie - Ochrana národnej bezpečnosti alebo verejného poriadku - Platnosť - Charta základných práv Európskej únie - Články 6 a 52 - Obmedzenie - Proporcionalita))
   (2016/C 145/15)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: J. N.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie článku 8 ods. 3 prvého pododseku písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu, nepreukázalo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť tohto ustanovenia vzhľadom na článok 6 a článok 52 ods. 1 a 3 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec F-131/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 4. mája 2016 – Dun/Komisia (Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Dôchodky — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Práva na dôchodok nadobudnuté pred vstupom do služieb Únie vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme — Prevod do dôchodkového systému Únie — Návrh na započítanie príspevkových rokov, ktorý predložil orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy a ktorý dotknutá osoba neprijala hneď — Nový návrh na započítanie príspevkových rokov založený na nových všeobecných vykonávacích ustanoveniach — Námietka neprípustnosti — Pojem akt spôsobujúci ujmu — Článok 83 rokovacieho poriadku)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/39

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 4. mája 2016 – Dun/Komisia
   (Vec F-131/11) (1)

   ((Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Práva na dôchodok nadobudnuté pred vstupom do služieb Únie vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme - Prevod do dôchodkového systému Únie - Návrh na započítanie príspevkových rokov, ktorý predložil orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy a ktorý dotknutá osoba neprijala hneď - Nový návrh na započítanie príspevkových rokov založený na nových všeobecných vykonávacích ustanoveniach - Námietka neprípustnosti - Pojem akt spôsobujúci ujmu - Článok 83 rokovacieho poriadku))
   (2016/C 222/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Peter Dun (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, avocats, neskôr D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis a S. Orlandi, avocats, napokon, J.-N. Louis, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia neskôr G. Gattinara, splnomocnený zástupca, napokon G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o prevode práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služobného pomeru na Komisii na základe prepočítaného návrhu, ktorý predložil Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Peter Dun znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 23.


title: Vec T-88/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júna 2008 – Cyprus/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/58

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júna 2008 – Cyprus/Komisia
   (Vec T-88/08) (1)

   (2008/C 223/106)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec C-207/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. decembra 2009 — Európska komisia/Slovenská republika

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. decembra 2009 — Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-207/09) (1)

   2010/C 51/54

      Jazyk konania: slovenčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec C-226/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Expedia Inc./Autorité de la concurrence a i. [Hospodárska súťaž — Článok 101 ods. 1 ZFEÚ — Kartel — Citeľný charakter obmedzenia — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 3 ods. 2 — Vnútroštátny orgán pre ochranu hospodárskej súťaže — Postupy, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi — Stíhanie a sankcionovanie — Neprekročenie prahových hodnôt podielov na trhu uvedených v oznámení „de minimis“ — Obmedzenia na základe cieľa]

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Expedia Inc./Autorité de la concurrence a i.
   (Vec C-226/11) (1)

   (Hospodárska súťaž - Článok 101 ods. 1 ZFEÚ - Kartel - Citeľný charakter obmedzenia - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 3 ods. 2 - Vnútroštátny orgán pre ochranu hospodárskej súťaže - Postupy, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi - Stíhanie a sankcionovanie - Neprekročenie prahových hodnôt podielov na trhu uvedených v oznámení „de minimis“ - Obmedzenia na základe cieľa)
   2013/C 38/05
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Expedia Inc.

      Žalovaní: Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Francúzsko) — Výklad článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 3 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) — Vzťah medzi článkami 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ a vnútroštátnym právom hospodárskej súťaže — Možnosť vnútroštátnych súdov a orgánov pre hospodársku súťaž stíhať a sankcionovať kartelové dohody, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, ale ktoré nedosahujú prahové hodnoty podielu na trhu stanovené Komisiou — Kartelová dohoda s protisúťažným cieľom

      Výrok rozsudku

   Článok 101 ods. 1 ZFEÚ a článok 3 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 [ES] a 82 [ES] sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátny orgán pre hospodársku súťaž uplatnil článok 101 ods. 1 ZFEÚ na dohodu medzi podnikmi, ktorá môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, ale ktorá nedosahuje prahové hodnoty stanovené Európskou komisiou v oznámení o dohodách menšieho významu, ktoré neobmedzujú významne hospodársku súťaž podľa článku 81 ods. 1 [ES] (de minimis), ak táto dohoda predstavuje citeľné obmedzenie hospodárskej súťaže v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec C-481/15: Žaloba podaná 10. septembra 2015 – Európska komisia/Nemecká spolková republika

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/16

         Žaloba podaná 10. septembra 2015 – Európska komisia/Nemecká spolková republika
   (Vec C-481/15)
   (2015/C 371/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls, F. Wilman, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Nemecká spolková republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby bolo rozhodnuté nasledovne:

               —

               Nemecká spolková republika si tým, že nezaistila v nevyhnutnom rozsahu a frekvencii pravidelné sledovanie určitých spoločných základných noriem pre ochranu letectva, ako aj tým, že nezaistila dostatočný počet kontrolórov pre vykonávanie opatrení kontroly kvality, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 11 nariadenia (ES) č. 300/2008 (1), ako aj bodov 4.1, 4.2, 7.5 a 14 prílohy II tohto nariadenia,

               —

               zaviazať Nemeckú spolkovú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce:
   Článok 11 nariadenia (ES) č. 300/2008, ako aj body 4.1, 4.2, 7.5 a 14 prílohy II tohto nariadenia, ukladajú každému členskému štátu povinnosť zaistiť v nevyhnutnom rozsahu a frekvencii pravidelné sledovanie určitých spoločných základných noriem pre ochranu letectva, ako aj dostatočný počet kontrolórov pre vykonávanie kontroly kvality.
   Nemecko si túto povinnosť nesplnilo.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 z 11. marca 2008 o spoločných pravidlách v oblasti ochrany civilného letectva pred protiprávnymi činmi a o zrušení nariadenia (ES) č. 2320/2002 (Ú. v. EÚ L 97, s. 72), zmenené a doplnené nariadením Komisie (EÚ) č. 18/2010 z 8. januára 2010 (Ú. v. EÚ L 7, s. 3).


title: Vec T-30/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo  14. mája 2014 – Reagens/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s tepelnými cínovými stabilizátormi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Určovanie cien, rozdeľovanie trhov a výmena citlivých obchodných informácií — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Základná suma pokuty — Poľahčujúce okolnosti — Platobná schopnosť — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita — Neobmedzená súdna právomoc — Primeranosť výšky pokuty“ )

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. mája 2014 – Reagens/Komisia
   (Vec T-30/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s tepelnými cínovými stabilizátormi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Určovanie cien, rozdeľovanie trhov a výmena citlivých obchodných informácií - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Základná suma pokuty - Poľahčujúce okolnosti - Platobná schopnosť - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita - Neobmedzená súdna právomoc - Primeranosť výšky pokuty“))
   2014/C 202/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Taliansko) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, E. De Giorgi a D. Gullo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Bourke, F. Ronkes Agerbeek a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/C.38.589 – Tepelné stabilizátory), alebo subsidiárne návrh na zmenu sumy pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Reagens SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-473/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables (Znečisťovanie a škodliviny — Smernica 96/61/ES — Príloha I — Bod 6.6 písm. a) — Intenzívny chov hydiny — Definícia — Pojem hydina — Maximálny počet zvierat v zariadení)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   (Vec C-473/07) (1)

   (Znečisťovanie a škodliviny - Smernica 96/61/ES - Príloha I - Bod 6.6 písm. a) - Intenzívny chov hydiny - Definícia - Pojem „hydina“ - Maximálny počet zvierat v zariadení)
   (2009/C 69/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS, Association OABA

      Žalovaný: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

      Za účasti: Association France Nature Environnement
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Conseil d'État (Francúzsko) – Výklad smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80) – Vecná pôsobnosť smernice – Zariadenia na intenzívny chov hydiny s viac ako 40 000 miestami (podliehajúce povoleniu) [bod 6.6 písm. a) prílohy I smernice] – Pojem „hydina“ a „miesta“ – Zahrnutie prepelíc, jarabíc a holubov do pôsobnosti smernice? – V prípade kladnej odpovede, prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, na základe ktorej sa vymeriava počet zvierat na jedno miesto podľa druhov?
   Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „hydina“ uvedený v bode 6.6 písm. a) prílohy I smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa aj prepelice, jarabice a holuby.

               2.

               Bod 6.6 písm. a) prílohy I smernice 96/61, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003, bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá vo veci samej, ktorá vedie k výpočtu hraníc na povolenie zariadení na intenzívny chov podľa systému ekvivalentov zvierat, ktorý spočíva na vymeriavaní zvierat na jedno miesto podľa druhov tak, aby bolo možné vziať do úvahy skutočný obsah dusíka vylučovaného jednotlivými vtákmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-460/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. septembra 2012 — Scandic Distilleries/ÚHVT — Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BÜRGER — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Bürgerbräu — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2012 — Scandic Distilleries/ÚHVT — Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER)
      (Vec T-460/11) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BÜRGER - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Bürgerbräu - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 331/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Scandic Distilleries SA (Bihor, Rumunsko) (v zastúpení: Á. László, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG (Bad Reichenhall, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. mája 2011 (vec R 1962/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG a Scandic Distilleries SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Scandic Distilleries SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-172/13: Žaloba podaná 5. apríla 2013 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/3

         Žaloba podaná 5. apríla 2013 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-172/13)
   2013/C 207/04
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels, R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo si tým, že uložilo podmienky v súvislosti s cezhraničnou skupinovou úľavou, ktoré spôsobujú, že je v podstate nemožné takú úľavu dosiahnuť, a obmedzením takej úľavy na obdobie po 1. apríli 2006, nesplnilo povinnosti podľa článku 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, a

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na základe rozsudku C-446/03, Marks & Spencer, Spojené kráľovstvo zmenilo svoju právnu úpravu týkajúcu sa spôsobu, akým spoločnosti, ktoré sú členmi skupiny, môžu preniesť svoje straty na iného člena skupiny, a tým znížiť svoju daň (pravidlá o skupinovej úľave). Ustanovenia, ktoré upravujú straty obchodných spoločností nerezidentov, sú v súčasnosti stanovené v časti 5 zákona o dani z príjmov právnických osôb z roku 2010.
   Podľa platnej právnej úpravy Spojeného kráľovstva spoločnosť patriaca do skupiny môže získať daňový úver na pokrytie strát člena nerezidenta len v prípade, ak tento člen nemá možnosť získať daňovú úľavu v štáte svojho sídla. Pokiaľ ide o možnosť budúcej úľavy, právna úprava Spojeného kráľovstva v podstate znemožňuje preukázať splnenie tejto podmienky, pretože táto možnosť sa má určiť „v čase hneď na konci“ daňového roka, v ktorom k strate došlo. Z praktických dôvodov túto podmienku nemožno splniť. Znamená to, že právna úprava bráni akejkoľvek úľave v prípade strát dcérskej spoločnosti nerezidenta v rozpore so slobodou usadiť sa, ako je vykladaná v rozsudku C-446/03, Marks & Spencer.
   Po druhé, nové pravidlá týkajúce sa skupinovej úľavy za cudzie straty platia len pre straty po 1. apríli 2006, teda po dni nadobudnutia účinnosti týchto pravidiel. Toto časové obmedzenie (teda vylúčenie úľavy na základe právnej úpravy pre skoršie straty) je v rozpore so slobodou usadiť sa.


title: Vec T-419/05: Žaloba podaná  18. novembra 2005  – Bain a i./Komisia

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/36

         Žaloba podaná 18. novembra 2005 – Bain a i./Komisia
   (Vec T-419/05)
   (2006/C 48/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Neil Bain (Brusel, Belgicko), Obhijit Chatterjee (Brusel, Belgicko), Richard Fordham (Bergen, Holandsko) a Roger Hurst (Bergen, Holandsko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť výplatné listiny žalobcov za mesiace február, marec a apríl 2005 a všetky následné výplatné listiny v rozsahu, v ktorom predstavujú aplikáciu protiprávnych ustanovení nariadenia Rady č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev, ako aj nariadenia Rady č. 856/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa určujú nové koeficienty a nariadenia Rady č. 31/2005 z 20. decembra 2004, ktorým sa tieto upravujú,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutia orgánu povereného menovaním z 29. júla 2005, ktorými sa zamietajú sťažnosti žalobcov (R/458.14/05, R/458.5/05, R/458.12/05 a R/458.2/05),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Uvedené žalobné dôvody a hlavné tvrdenia žalobcov sú totožné s dôvodmi a tvrdeniami žalobcu uvedenými vo veci T-393/05.


title: Vec T-148/06: Žaloba podaná 26. mája 2006 – Marie Claire/ÚHVT – Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/23

         Žaloba podaná 26. mája 2006 – Marie Claire/ÚHVT – Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)
   (Vec T-148/06)
   (2006/C 190/42)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marie Claire, S. A. (Castellón, Španielsko) (v zastúpení: T. Fernández Mateos a T. Marín Bataller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Marie Claire Album SA
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 6. marca 2006 vo veci R-530/2004-2,

               —

               vyhlásiť, následne, že na ochrannú známku Spoločenstva, ktorá bola predmetom prihlášky, sa nevzťahujú dôvody zamietnutia uvedené v článku 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva a že sa teda v danom prípade nemajú uplatniť,

               —

               vyhlásiť, že ochranná známka Spoločenstva, ktorá bola predmetom prihlášky, spis č. 77 834„MARIE CLAIRE“, nevyužíva podvodne rozlišovaciu spôsobilosť, ani nepoškodzuje dobré meno skoršej ochrannej známky namietateľa bez toho, že by k tomu viedli oprávnené dôvody,

               —

               vyhlásiť, že ustanovenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva sa nevzťahujú na prihlasovanú ochrannú známku Spoločenstva, na rozdiel od toho, k čomu dospeli námietkové oddelenie a druhý odvolací senát vo svojich rozhodnutiach,

               —

               povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 77 834„MARIE CLAIRE“ pre „kúpacie šaty, bielizeň a spodné prádlo“ v triede 25 medzinárodnej nomenklatúry v prospech žalobkyne,

               —

               zaviazať ÚHVT, ako aj prípadného vedľajšieho účastníka na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „MARIE CLAIRE“ pre tovary v triede 25 – prihláška č. 77 834.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Marie Claire Album SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné a medzinárodné slovné a obrazové ochranné známky „MARIE CLAIRE“ pre tovary a služby v triedach 1, 3, 14, 16, 18, 20-22, 24-28, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a vyhovenie námietke.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94.


title: Vec C-252/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 29. mája 2007 – Intel Corporation Inc./CPM United Kingdom Limited

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 29. mája 2007 – Intel Corporation Inc./CPM United Kingdom Limited
   (Vec C-252/07)
   (2007/C 183/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal (Civil Division)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Intel Corporation Inc.

      Odporkyňa: CPM United Kingdom Limited
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú na účely článku 4 ods. 4 písm. a) Prvej smernice Rady 89/104 z 21. decembra 1988 (1), kde:

                           a)

                           skoršia ochranná známka má veľmi dobré meno pre určité osobitné druhy tovarov alebo služieb;

                           b)

                           tieto tovary alebo služby nie sú podobné alebo sa v podstatnej miere nepodobajú tovarom alebo službám, pre ktoré je zapísaná neskoršia ochranná známka;

                           c)

                           skoršia ochranná známka je jedinečná vo vzťahu ku všetkým tovarom alebo službám;

                           d)

                           priemernému spotrebiteľovi sa pripomenie skoršia ochranná známka vtedy, ak príde do styku s neskoršou ochrannou známkou používanou pre služby, pre ktoré je neskoršia ochranná známka zapísaná;

                     tieto skutočnosti samé o sebe postačujúce pre stanovenie i) „spojitosti“ v zmysle bodov 29 a 30 rozsudku Súdneho dvora z 23. októbra 2003, Adidas-Salomon AG/Fitnessworld Trading Ltd, C-408/01, Zb. s. I-12537 a/alebo ii) nečestného ťaženia z dobrého mena a/alebo poškodzovania v zmysle tohto článku?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, aké faktory má vnútroštátny súd zobrať do úvahy pri rozhodovaní o tom, či tieto skutočnosti sú postačujúce? Osobitne, pri celkovom posúdení toho, či tam existuje „spojitosť“, aký význam sa má prikladať tovarom alebo službám, pre ktoré bola zapísaná neskoršia ochranná známka?

               3.

               Čo sa vyžaduje v zmysle článku 4 ods. 4 písm. a) za účelom splnenia podmienky poškodzovania rozlišovacej spôsobilosti? Konkrétne i) musí byť skoršia ochranná známka jedinečná; ii) postačuje prvé kolidujúce požitie na to, aby išlo o poškodzovania rozlišovacej spôsobilosti a iii) je potrebné, aby poškodenie rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky malo vplyv na hospodárske správanie sa spotrebiteľa?

      (1)  Ú. v. ES L 40, 11.2.1989, s. 1.


title: Vec T-649/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júla 2017 – NTS Energie- und Transportsysteme/EUIPO – Schütz (X-Windwerk) („Ochranná známka Európskej únie — Vymenovanie nového zástupcu — Nečinnosť žalobkyne — Zastavenie konania“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/47

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júla 2017 – NTS Energie- und Transportsysteme/EUIPO – Schütz (X-Windwerk)
   (Vec T-649/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Vymenovanie nového zástupcu - Nečinnosť žalobkyne - Zastavenie konania“))
   (2017/C 283/73)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NTS Energie- und Transportsysteme GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: S. Mach a W. Plewinski, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Schütz GmbH & Co. KGaA (Selters, Nemecko) (v zastúpení: D. Oerter a E. Tuchscherer, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 23. mája 2014 (vec R 978/2013-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Schütz a NTS Energie- und Transportsysteme

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               NTS Energie- und Transportsysteme GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Schütz GmbH & Co. KGaA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.


title: Vec C-533/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  12. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited/Hutchison 3G UK Limited (Ochranné známky — Smernica 89/104/EHS — Článok 5 ods. 1 — Výlučné právo majiteľa ochrannej známky — Používanie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke v porovnávacej reklame — Obmedzenie účinkov ochrannej známky — Porovnávacia reklama — Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES — Článok 3a ods. 1 — Podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy — Používanie ochrannej známky súťažiteľa alebo označenia podobného tejto ochrannej známke)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited/Hutchison 3G UK Limited
   (Vec C-533/06) (1)

   (Ochranné známky - Smernica 89/104/EHS - Článok 5 ods. 1 - Výlučné právo majiteľa ochrannej známky - Používanie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke v porovnávacej reklame - Obmedzenie účinkov ochrannej známky - Porovnávacia reklama - Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES - Článok 3a ods. 1 - Podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy - Používanie ochrannej známky súťažiteľa alebo označenia podobného tejto ochrannej známke)
   (2008/C 209/12)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited

      Žalovaný: Hutchison 3G UK Limited
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Court of Appeal – Výklad článku 5 ods. 1 písm. a) a b) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) a článku 3a smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy (Ú. v. ES L 250, s. 17; Mim. vyd. 15/001, s. 227) – Používanie ochrannej známky súťažiteľa v reklamnom ozname na účely porovnania vlastností a najmä cien výrobkov a služieb predávaných zadávateľom reklamy s výrobkami a službami súťažiteľa
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 1 a 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok a článok 3a ods. 1 smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o klamlivej a porovnávacej reklame, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997 sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ zapísanej ochrannej známky nemôže zakázať používanie treťou osobou označenia zhodného alebo podobného jeho ochrannej známke v porovnávacej reklame, ktorá spĺňa všetky podmienky prípustnosti uvedené v tomto článku 3a ods. 1.
               Ak sú však podmienky vyžadované v článku 5 ods. 1 písm. b) smernice 89/104 na zákaz použitia označenia zhodného alebo podobného zapísanej ochrannej známke splnené, je vylúčené, aby porovnávacia reklama, v ktorej sa toto označenie používa, spĺňala podmienku prípustnosti uvedenú v článku 3a ods. 1 písm. d) smernice 84/450, zmenenej a doplnenej smernicou 97/55.

               2.

               Článok 5 ods. 1 písm. b) smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ zapísanej ochrannej známky nemôže zakázať použitie treťou osobou v porovnávacej reklame označenia podobného tejto ochrannej známke pre tovary alebo služby zhodné alebo podobné tým, pre ktoré bola táto ochranná známka zapísaná, ak toto použitie nespôsobuje na strane verejnosti pravdepodobnosť zámeny, a to nezávisle na skutočnosti, či uvedená porovnávacia reklama spĺňa alebo nespĺňa všetky podmienky prípustnosti uvedené v článku 3a smernice 84/450, zmenenej a doplnenej smernicou 97/55.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-616/15: Žaloba podaná 20. novembra 2015 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/17

         Žaloba podaná 20. novembra 2015 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-616/15)
   (2016/C 098/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Owsiany-Hornung a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol takto:

               —

               Spolková republika si tým, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty vzťahujúce sa na služby poskytované nezávislými skupinami osôb, ktorých činnosť je oslobodená od dane alebo vo vzťahu ku ktorej nevystupujú ako zdaniteľné osoby, a to na účely obstarania služieb pre ich členov, ktoré sú priamo potrebné na uskutočňovanie tejto činnosti, keď tieto skupiny požadujú od svojich členov presnú úhradu ich podielu na spoločných výdavkoch, obmedzila na skupiny osôb zahrňujúce obmedzený počet povolaní, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 132 ods. 1 písm. f) smernice o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1).

               —

               Spolková republiká Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce:
   Nemecko obmedzuje oslobodenie od dane z pridanej hodnoty vzťahujúce sa na služby poskytované nezávislými skupinami osôb, ktorých činnosť je oslobodená od dane alebo vo vzťahu ku ktorej nevystupujú ako zdaniteľné osoby, a to na účely obstarania služieb pre ich členov, ktoré sú priamo potrebné na uskutočňovanie tejto činnosti, na určité presne označené skupiny povolaní. Toto oslobodenie podľa nemeckého práva daní z obratu zahŕňa výlučne skupiny, ktorých členmi sú lekári alebo príslušníci podobných povolaní, ako aj pracovníci nemocníc alebo zdravotníckych zariadení.
   Toto obmedzenie je v rozpore s článkom 132 ods. 1 písm. f) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty. Zo znenia článku 132 ods. 1 písm. f) smernice 2006/112/ES, ako ani z jeho účelu, či jeho genézy, takéto obmedzenie oslobodenia od dane iba na určité skupiny nijako nevyplýva. Oslobodenie musí byť naopak poskytnuté pre všetky skupiny povolaní, v rámci ktorých je vykonávaná činnosť podliehajúcu oslobodeniu.
   Uvedené obmedzenie v nemeckom práve daní z obratu nie je možné odôvodniť ani možným všeobecným narušením hospodárskej súťaže. To, či pri uplatnení oslobodenia od dane dochádza alebo nedochádza k narušeniu hospodárskej súťaže možno posúdiť výlučne na základe okolností konkrétneho prípadu. Existenciu narušenia hospodárskej súťaže nemožno posúdiť všeobecne pre služby určitých povolaní a s nimi bezprostredne súvisiace služby skupiny osôb.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-166/08: Uznesenie Súdneho dvora z  19. mája 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Büdingen — Nemecko) — trestné konanie proti Guido Weber (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Smernica 89/397/EHS — Úradná kontrola potravín — Právo dotknutých osôb predložiť protiposudok — Pojem dotknutá osoba )

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/15

         Uznesenie Súdneho dvora z 19. mája 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Büdingen — Nemecko) — trestné konanie proti Guido Weber
   (Vec C-166/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Smernica 89/397/EHS - Úradná kontrola potravín - Právo dotknutých osôb predložiť protiposudok - Pojem „dotknutá osoba“)
   2009/C 205/27
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Büdingen

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Guido Weber

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Amtsgericht Büdingen — Výklad článku 7 ods. 1 druhej vety smernice Rady 89/397/EHS zo 14. júna 1989 o úradnej kontrole potravín (Ú. v. ES L 186, s. 23; Mim. vyd. 13/010, s. 5) — Právo dotknutých osôb predložiť protiposudok v rámci úradnej kontroly potravín — Považovanie distribútora, ktorý nesie trestnú alebo správnu zodpovednosť za stav a označovanie potravín, za „dotknutú osobu“

      Výrok uznesenia

   Článok 7 ods. 1 druhá veta smernice Rady 89/397/EHS zo 14. júna 1989 o úradnej kontrole potravín sa musí vykladať v tom zmysle, že za „dotknutú osobu“ v zmysle tohto ustanovenia sa považuje spoločnosť, ktorá doviezla a neskôr uviedla na trh potravinový výrobok a ktorej konateľ môže byť na základe analýzy vzoriek tohto výrobku odobratých v maloobchodnej predajni predmetom trestného alebo správneho stíhania z dôvodu stavu tohto výrobku alebo jeho označenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-222/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Teleklagenævnet – Dánsko) – TDC A/S/Erhvervsstyrelsen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/22/ES — Článok 32 — Doplnkové povinné služby — Mechanizmus kompenzácie nákladov spojených s poskytovaním týchto služieb — Pojem „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Teleklagenævnet – Dánsko) – TDC A/S/Erhvervsstyrelsen
   (Vec C-222/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/22/ES - Článok 32 - Doplnkové povinné služby - Mechanizmus kompenzácie nákladov spojených s poskytovaním týchto služieb - Pojem „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ - Nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2014/C 439/05)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Teleklagenævnet

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TDC A/S

      Žalovaný: Erhvervsstyrelsen

      Výrok rozsudku

   Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položila Teleklagenævnet (Dánsko) vo svojom rozhodnutí z 22. apríla 2013.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-285/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 30. júna 2008 – Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 30. júna 2008 – Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe
   (Vec C-285/08)
   (2008/C 236/12)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Société Moteurs Leroy Somer

      Žalovaní: Société Dalkia France, Société Ace Europe
   Prejudiciálna otázka
   Bránia články 9 a 13 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (1) výkladu vnútroštátneho práva alebo ustálenej vnútroštátnej judikatúry, ktorý umožňuje poškodenej osobe žiadať náhradu škody spôsobenej na veci určenej na profesionálne využitie a použitej na tento účel, ak táto poškodená osoba predloží iba dôkaz o škode, chybe výrobku a príčinnej súvislosti medzi touto chybou a škodou?

      (1)  Ú. v. ES L 210, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257.


               9.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/21

         Žaloba skupiny DB Schenker podaná 7. decembra 2016 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-7/12 TROVY)
   (2017/C 73/11)
   Spoločnosť Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS (pod spoločným názvom „DB Schenker“), ktorú zastupuje Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Nórsko, podala 7. decembra 2016 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby vydal toto rozhodnutie:

               1.

               Celková výška zvyšných nákladov, ktoré má Dozorný úrad EZVO uhradiť spoločnosti Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS, sa stanovuje na 125 657 EUR.

               2.

               Táto suma musí zahŕňať úroky z omeškania odo dňa, kedy tento príkaz doručí účastníkom konania až do dňa skutočného zaplatenia. Uplatniteľná úroková sadzba sa vypočíta na základe sadzby, ktorú uplatňuje Európska centrálna banka na svoje hlavné operácie refinancovania platná v prvý kalendárny deň mesiaca dátumu splatnosti, zvýšená o tri a pol percentuálneho bodu.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žalobcovia, spoločne označovaní ako „DB Schenker“ vykonávajú podnikateľské operácie prostredníctvom cestnej, námornej a železničnej dopravy v Nórsku, Švédsku a Dánsku. Podnik DB Schenker bol žalobca vo veci E-7/12 proti Dozornému úradu EZVO pred Súdnym dvorom EZVO.

               —

               V článku 70 ods. 1 rokovacieho poriadku Súdu EZVO sa stanovuje:

                  „O námietke v súvislosti s nahraditeľnými trovami konania vydá Súd rozhodnutie na návrh účastníka konania a po vypočutí pripomienok druhého účastníka konania.“

               —

               V rozsudku vo veci E-7/12 Súd EZVO nariadil Dozornému úradu EZVO uhradiť trovy týkajúce sa žaloby pre nečinnosť a polovicu trov žalobcov týkajúcich sa žaloby o mimozmluvnú zodpovednosť.


title: Vec C-104/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 29. februára 2012 — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 29. februára 2012 — Finanzamt Köln-Nord/Wolfram Becker
   (Vec C-104/12)
   2012/C 138/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Köln-Nord

      Žalovaný: Wolfram Becker

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa priama a bezprostredná súvislosť, ktorá sa v judikatúre Súdneho dvora EÚ považuje za rozhodujúcu pri výklade pojmu „na účely [jej] zdaniteľných plnení“ v zmysle článku 17 ods. 2 písm. a) smernice 77/388/EHS (1), určiť

                           —

                           na základe objektívneho obsahu zdaniteľného plnenia, ktoré prijíma zdaniteľná osoba (v tomto prípade činnosť trestného obhajcu, aby nedošlo k odsúdeniu fyzickej osoby), alebo

                           —

                           na základe dôvodu vzniku prijatého plnenia (v tomto prípade hospodárska činnosť zdaniteľnej osoby, pri ktorej fyzická osoba údajne spáchala trestný čin)?

               2.

               V prípade, že je relevantný dôvod vzniku, je zdaniteľná osoba, ktorá objedná plnenie spolu s jedným zamestnancom podľa článku 17 ods. 2 písm. a) smernice 77/388/EHS, oprávnená uplatniť celé alebo len čiastočné odpočítanie dane, a aké požiadavky musí spĺňať vystavenie faktúry podľa článku 22 ods. 3 písm. b) piatej zarážky smernice 77/388/EHS v prípade, že plnenie prijímali viacerí príjemcovia?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001 s. 23).


title: Vec C-575/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) 7. decembra 2012 — AS „Air Baltic Corporation“ /Valsts robežsardze

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) 7. decembra 2012 — AS „Air Baltic Corporation“/Valsts robežsardze
   (Vec C-575/12)
   2013/C 38/24
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administratīvā apgabaltiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: AS „Air Baltic Corporation“

      Žalovaný: Valsts robežsardze

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006 (1), ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), vykladať v tom zmysle, že existencia platného víza uvedeného v platnom cestovnom doklade je nevyhnutnou podmienkou na vstup štátnych príslušníkov tretích krajín?

               2.

               V súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009 (2), ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), zrušenie cestovného dokladu, ktorý obsahuje vízovú nálepku, spôsobí aj neplatnosť víza vydaného [dotknutej] osobe?

               3.

               Sú vnútroštátne právne predpisy, ktoré ako nevyhnutnú podmienku na vstup štátnych príslušníkov tretích krajín stanovujú existenciu platného víza uvedeného v platnom cestovnom doklade, v súlade s ustanoveniami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), a ustanoveniami nariadenia (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 243, s. 1.


title: Vec C-246/08: Žaloba podaná 3. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/29

         Žaloba podaná 3. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-246/08)
   (2008/C 209/43)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Aalto, D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne
   Žalobkyňa navrhuje,

               —

               určiť, že Fínska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1, ako aj z článku 4 ods. 1, 2 a z článku 5 šiestej smernice o DPH 77/388/EHS (1) tým, že za právne poradenstvo poskytované štátnymi kanceláriami právnej pomoci (štátnymi právnymi poradcami zamestnanými v týchto kanceláriách) za čiastočnú úhradu nevyberá nijakú daň z pridanej hodnoty, zatiaľ čo podobné služby poskytované súkromnými právnymi poradcami dani z pridanej hodnoty podliehajú,

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo Fínsku si príjemca právnej pomoci môže na svoju podporu v súdnom konaní zvoliť buď štátneho alebo súkromného právneho poradcu. V tomto prípade sú služby poskytované štátnym právnym poradcom za čiastočnú úhradu oslobodené od dane z pridanej hodnoty, zatiaľ čo služby poskytované súkromným právnym poradcom za čiastočnú úhradu dani z pridanej hodnoty podliehajú. Podľa názoru Komisie v tomto prípade ide z hľadiska dane z pridanej hodnoty o rozdielne zaobchádzanie s rovnakými službami, ktoré má vplyv na vlastné zdroje Spoločenstva.
   Služby štátnych kancelárií právnej pomoci v súdnom konaní nepatria do pôsobnosti článku 4 ods. 5 prvého pododseku šiestej smernice o DPH. Nepochybne by tieto služby v dôsledku toho boli oslobodené od dane z pridanej hodnoty, ak by neboli poskytované za odmenu. Pokiaľ ale príjemca právnej pomoci za ne platí odmenu, nemožno služby štátnych kancelárií právnej pomoci považovať za služby oslobodené od dane z pridanej hodnoty.
   Podľa článku 4 ods. 5 druhého pododseku smernice o DPH sa verejnoprávne orgány zúčastňujú činností a plnení ako zdaniteľné osoby v prípadoch, keď by iné zaobchádzanie viedlo k výraznému narušeniu voľnej súťaže. Aj keď by sa vychádzalo zo skutočnosti, že štátne kancelárie právnej pomoci v súvislosti s právnym poradenstvom vykonávajú činnosť ako štátne orgány, zaobchádzanie s nimi ako s osobami nepodliehajúcimi dani by v uvedených prípadoch viedlo k výraznému narušeniu voľnej súťaže. Z tohto dôvodu musia byť považované za zdaniteľné osoby podliehajúce dani z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-502/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 20. októbra 2010 — Staatssecretaris van Justitie/M. Singh

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 20. októbra 2010 — Staatssecretaris van Justitie/M. Singh
   (Vec C-502/10)
   ()
   2010/C 346/61
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Staatssecretaris van Justitie

      Odporca: M. Singh

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pojem „formálne obmedzené povolenie na pobyt“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. e) smernice Rady 2003/109/ES (1) z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, vykladať tak, že sa vzťahuje na povolenie na prechodný pobyt, ktoré podľa holandského právneho poriadku neumožňuje získanie povolenia na dlhodobý pobyt, hoci podľa holandských právnych predpisov možno platnosť uvedeného povolenia na prechodný pobyt predĺžiť neobmedzene často, a hoci tým dochádza k vyňatiu určitej skupiny osôb, napríklad duchovných vodcov a učiteľov náboženstva, z pôsobnosti tejto smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 16, 23.1.2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.


title: Vec C-139/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Odvolanie — Kohézny fond — Zníženie finančnej pomoci — Postup prijatia rozhodnutia Európskou komisiou — Existencia lehoty — Nedodržanie stanovenej lehoty — Dôsledky)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/16

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-139/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kohézny fond - Zníženie finančnej pomoci - Postup prijatia rozhodnutia Európskou komisiou - Existencia lehoty - Nedodržanie stanovenej lehoty - Dôsledky))
   (2016/C 419/20)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalobca v prvostupňovom konaní: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Španielske kráľovstvo: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: B. Koopman a M. Bulterman, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/17

         Žaloba podaná 15. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-154/08)
   (2008/C 171/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Afonso a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne:

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že služby, ktoré autonómnej oblasti poskytujú registradores de la propiedad (úradníci zodpovední za zápis do katastra) ako správcovia dane zodpovední za oficina liquidadora de distrito hipotecario (kancelária pre správu daní na určitom území vymedzenom na účely hypotekárnych úverov) považuje za služby, ktoré nepodliehajú DPH, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 a článku 4 ods. 1 a 2 šiestej smernice o DPH (1),

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                  Registradores de la propiedad sú samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré menuje španielsky štát a ktorých poveruje správou Registros de la Propiedad (kataster). Svoju činnosť vykonávajú na vlastný účet, môžu si svoju prácu organizovať podľa svojho uváženia, vyberať zamestnancov a sami si vyberajú honoráre, ktoré predstavujú ich príjmy. Viaceré autonómne oblasti im zverili rôzne úlohy spojené s výpočtom niektorých daní. Za tieto služby poberajú registradores de la propiedad určitý percentuálny podiel z vybraných daní.

               2.

               Na účely DPH španielska správa tradične považovala registradores de la propiedad za podnikateľov alebo samostatne zárobkovo činné osoby, ktorí poskytujú služby podliehajúce DPH, keď vykonávajú úlohy pre autonómne oblasti. Argumenty, na ktoré sa španielska správa v tomto smere odvolávala, boli v zásade založené na rozsudkoch Súdneho dvora z 26. marca 1987, Komisia/Holandsko, C-235/85 (2) a z 25. júla 1991, Ayuntamiento de Sevilla, C-202/90 (3).

               3.

               Najvyšší súd Španielska v rozsudku z 12. júla 2003 stanovil, že pokiaľ ide o osobitné činnosti, ktoré im zverujú autonómne oblasti, spočívajúce vo výpočte a vyberaní určitých daní, sú registradores de la propiedad iba úradníkmi a sú súčasťou verejnej správy. Na základe tohto rozsudku vydaného v rámci kasačného opravného prostriedku na účely zjednotenia judikatúry (recurso de casación en interés de la ley) španielska správa považuje tieto služby za služby nepodliehajúce DPH.

               4.

               Naopak Komisia sa nazdáva, že tieto služby poskytované registradores de la propiedad autonómnym oblastiam musia podliehať DPH v súlade so všeobecným pravidlom stanoveným v článku 2 šiestej smernice. Toto tvrdenie vychádza zo skutočnosti, že registradores-liquidadores vykonávajú svoju činnosť ako samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré nezávisle a autonómne spravujú svoje ľudské a hmotné zdroje na účely poskytnutia služieb, ako to vyžaduje článok 4 ods. 1 uvedenej smernice, a že sa v tomto prípade nenachádzajú vo vzťahu podriadenosti a závislosti, ktorý je nevyhnutný nato, aby sa dotknuté služby mohli považovať za služby vykonané úradníkom správneho orgánu, pod ktorý patrí, a teda v tomto prípade nepodliehajúce DPH. Registrador-liquidador nie je správnym orgánom autonómnej oblasti, ani v nej nie je začlenený, ale je nezávislou osobou, s ktorou autonómna oblasť uzavrela zmluvu o poskytnutí služieb za úhradu.

               5.

               Komisia sa nazdáva, že v tomto prípade sú splnené podmienky vyžadované judikatúrou na určenie zodpovednosti Španielskeho kráľovstva za nesplnenie povinnosti vyplývajúce z výkladu práva Spoločenstva, ktorý nie je zlučiteľný s duchom a cieľom judikatúry Súdneho dvora. Po prvé: postavenie najvyššieho súdu ako najvyššieho súdneho orgánu vo všetkých oblastiach s výhradou oblasti ústavných záruk. Po druhé: relevancia a dosah rozhodnutia, ktoré je v zásade v rozpore s výkladom Súdneho dvora a ktoré vzhľadom na svoj záväzný charakter znamenalo úplný obrat v judikatúre nižších súdov a v dovtedajšej praxi španielskej správy. Po tretie: spôsobenie nepriaznivých účinkov v oblasti DPH, ktoré môžu ovplyvniť vlastné zdroje Spoločenstva. Z uvedených dôvodov sa španielska správa nemôže odvolávať na rozsudok najvyššieho súdu na účely odôvodnenia nesplnenia povinnosti vyplývajúcej z práva Spoločenstva.

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Zb. s. 1471.

      (3)  Zb. s. I-4247.


title: Vec C-629/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. októbra 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia [Odvolanie — Verejné obstarávanie Komisiou — Zamietnutie ponuky — Povinnosť odôvodnenia — Nariadenie (ES, Euratom) č. 1605/2002 — Článok 100 ods. 2 — Lehota na odpoveď na žiadosť o informácie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2342/2002 — Článok 149 ods. 2]

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/16

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. októbra 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia
   (Vec C-629/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejné obstarávanie Komisiou - Zamietnutie ponuky - Povinnosť odôvodnenia - Nariadenie (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Článok 100 ods. 2 - Lehota na odpoveď na žiadosť o informácie - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2342/2002 - Článok 149 ods. 2)
   2012/C 366/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Calciu a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck, advocaat)

      Predmet veci

   Jednak odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 20. septembra 2011, Evropaïki Dynamiki/Komisia (T-298/09), ktorým sa zamieta žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 12. mája 2009 o zamietnutí ponuky, ktorú odvolateľka predložila v rámci verejného obstarávania EAC/01/2008 týkajúceho sa externých služieb poskytujúcich vzdelávacie programy (ESP-ISEP) (Ú. v. 2008/S 158-212752), ako aj rozhodnutia o zadaní zákazky inému uchádzačovi, a jednak návrh na náhradu škody — Článok 93 ods. 1 písm. f) nariadenia o rozpočtových pravidlách — Platnosť ponúk — Mimozmluvná zodpovednosť

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec T-284/11: Žaloba podaná 7. júna 2011 — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones/ÚHVT — MIP Metro (METROINVEST)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/35

         Žaloba podaná 7. júna 2011 — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones/ÚHVT — MIP Metro (METROINVEST)
   (Vec T-284/11)
   2011/C 232/61
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. marca 2011 vo veci R 954/2010-1 a vyhovel prihláške slovnej ochrannej známky Spoločenstva „METROINVEST“,

               —

               subsidiárne a v prípade, že predchádzajúci návrh sa zamietne, zrušil rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. marca 2011 vo veci R 954/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „METROINVEST“ pre služby v triede 36 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7112113.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška nemeckej obrazovej ochrannej známky č. 30348717 „METRO“ v modrej a žltej farbe pre tovary a služby v triedach 1 až 45; prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 779116 „METRO“ v žltej farbe pre tovary a služby v triedach 1 až 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 6 a 14 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktoré sa týkajú práva na spravodlivý proces a zákazu diskriminácie a všeobecnej zásady rovného zaobchádzania Spoločenstva. Odvolací senát porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 z toho dôvodu, že medzi dvoma kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-463/10 P: Odvolanie podané 27. septembra 2010 : Deutsche Post AG proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. júla 2010 vo veci T-570/08, Deutsche Post AG/Európska komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/17

         Odvolanie podané 27. septembra 2010: Deutsche Post AG proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. júla 2010 vo veci T-570/08, Deutsche Post AG/Európska komisia
   (Vec C-463/10 P)
   ()
   2010/C 328/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Deutsche Post AG (v zastúpení: J. Sedemund a T. Lübbig, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v celom rozsahu napadnuté uznesenie Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. júla 2010 vo veci T-570/08,

               —

               zamietnuť námietku neprípustnosti, ktorú podala Komisia na Všeobecnom súde,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 30. októbra 2008 týkajúce sa „príkazu na poskytnutie informácie“ podľa článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999 v konaní „Štátna pomoc C-36/2007 — Nemecko; štátna pomoc v prospech Deutsche Post AG“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom prejednávaného odvolania je uznesenie Všeobecného súdu, ktorým tento súd zamietol z dôvodu neprípustnosti žalobu odvolateľky proti príkazu poskytnúť informácie z 30. októbra 2008, ktorý Komisia adresovala Spolkovej republike Nemecko v konaní o štátnej pomoci v prospech odvolateľky.
   V prejednávanom odvolaní je podstatnou otázka, či a za akých predpokladov je rozhodnutie Komisie o poskytnutí informácií podľa článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999 napadnuteľné. Podľa názoru odvolateľky je žaloba proti rozhodnutiu, ktorým bolo prikázané poskytnúť informácie, ktorými disponuje iba ona, prípustná, pokiaľ sa ňou spochybňuje dodržanie procesných pravidiel podľa článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 a nevyhnutnosť požadovaných informácií.
   Všeobecný súd prípustnosť takejto žaloby naopak zamietol v podstate s tvrdením, že rozhodnutie o poskytnutí informácií nemá žiadne právne účinky. Ide iba o medzitýmne opatrenie, ktoré slúži iba na prípravu konečného rozhodnutia.
   Odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov:

               1.

               Všeobecný súd v napadnutom uznesení poprel, že príkaz na poskytnutie informácie ako záväzný právny akt Únie podlieha preskúmaniu európskymi súdmi. Členský štát je podľa článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 v spojení s článkom 288 ods. 4 ZFEÚ a na základe zásady lojálnej spolupráce vyplývajúcej z článku 4 ods. 3 ZEÚ povinný poskytnúť požadované informácie. Keďže členský štát musí toto rozhodnutie záväzne vykonať, prenáša sa povinnosť poskytnúť informácie priamo na odvolateľku, ktorá (výlučne) disponuje požadovanými informáciami.

               2.

               Všeobecný súd ďalej poprel, že by bolo nezlučiteľné so zárukou právnej ochrany podľa práva Únie, pokiaľ by členský štát a priamo dotknutý podnik musel poskytnúť ľubovoľnú informáciu požadovanú Komisiou podľa článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999, a to bez ohľadu na to, či vôbec boli dodržané procesné požiadavky stanovené v článku 10 ods. 3 a či požadované informácie vykazujú nejakú súvislosť s účelom konania vo veci kontroly štátnej pomoci.

               3.

               Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 10 ods. 3 a článok 13 ods. 1 tretiu vetu nariadenia č. 659/1999, keďže neuznal, že rozhodnutie o poskytnutí informácie má priame účinky na právne postavenie členského štátu a dotknutého podniku aj preto, lebo článok 13 ods. 1 tretia veta nariadenia č. 659/1999 umožňuje Komisii v prípade nevyhovenia príkazu na poskytnutie informácie vydať rozhodnutie týkajúce sa prípadnej pomoci na základe dostupných informácií. Z toho vyplývajúce zmenšenie dôkazného bremena Komisie vedie k zásadnému zhoršeniu procesného postavenia dotknutého podniku, takže pre zachovanie svojich práv je fakticky donútený poskytnúť požadované informácie.

               4.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia aj tým, že poprel právne účinky rozhodnutia o poskytnutí informácie s tvrdením, že ide iba o medzitýmne opatrenie na účely prípravy konečného rozhodnutia. Všeobecný súd pritom neuznal, že to nevylučuje možnosť napadnúť údajné medzitýmne opatrenie, akým je rozhodnutie podľa článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ toto opatrenie vyvoláva vlastné negatívne právne účinky.

               5.

               Všeobecný súd nakoniec neuznal, že porušenie právnych predpisov, ktorého sa Komisia dopustila pri prijímaní rozhodnutia o poskytnutí informácie, by nebolo možné dostatočne zohľadniť v rámci žaloby proti rozhodnutiu, ktorým sa ukončuje konanie, najmä preto, lebo potom by už nebolo prípustné odvolávať sa na neúplnosť skutkového základu. Zároveň by však mohlo byť predbežné vyhovenie protiprávnemu príkazu na poskytnutie informácie pre dotknutý podnik, ako je to v tomto prípade, spojené so značnými časovými a finančnými nákladmi.


title: Vec C-449/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. augusta 2015 – Regione autonoma della Sardegna/Comune di Portoscuso

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 20. augusta 2015 – Regione autonoma della Sardegna/Comune di Portoscuso
   (Vec C-449/15)
   (2015/C 381/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Regione autonoma della Sardegna

      Žalovaná: Comune di Porto

      Prejudiciálna otázka

   Bráni zásada slobody usadiť sa, zásada zákazu diskriminácie a zásada ochrany hospodárskej súťaže zakotvená v článkoch 49, 56 a 106 ZFEÚ, ako aj predpoklad racionality, ktorý je v nich zahrnutý, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v dôsledku po sebe nasledujúcich zákonodarných aktov stanoví opakované predlžovanie lehoty uplynutia koncesií k verejnému majetku v oblasti morských, jazerných a vodných zdrojov, ktoré sú významné z hospodárskeho hľadiska, pričom obdobie trvania koncesií je zákonom predĺžené najmenej o jedenásť rokov, takže si tento koncesionár ponecháva výlučné právo k hospodárskemu využívaniu majetku napriek uplynutiu trvania koncesie, ktorá bola uvedenému koncesionárovi predtým udelená, čo vedie k vylúčeniu hospodárskych subjektov, ktorí majú o získanie koncesií k tomuto majetku záujem, z ich získania na základe verejného obstarávania?


title: Vec T-466/10: Žaloba podaná 27. septembra 2010 — Hannigan/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/47

         Žaloba podaná 27. septembra 2010 — Hannigan/Komisia
   (Vec T-466/10)
   ()
   2010/C 328/75
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Eugene Hannigan (Killybegs, Írsko) (v zastúpení: A. Collins SC, N. Travers, barrister a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie oznámené pod číslom dokumentu K(2010) 4754 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového rybárskeho plavidla Niamh Eoghan a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie 2003/245 zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699 a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe sa žalobca domáha podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia rozhodnutia Komisie oznámeného pod číslom dokumentu K(2010) 4754 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového rybárskeho plavidla Niamh Eoghan a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie č. 2003/245 zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná konala bez právneho základu. Článok 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES z 26. júna 1997 o cieľoch a podrobných pravidlách pre reštrukturalizáciu odvetvia rybolovu Spoločenstva na obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 2001 s cieľom dosiahnuť rovnováhu medzi zdrojmi a ich využívaním na trvalo udržateľnom základe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 175, s. 27) aj naďalej predstavuje vhodný právny základ pre napadnuté rozhodnutie a Komisii tak podľa neho chýbal právny základ pre prijatie rozhodnutia ako ad hoc rozhodnutia.

               Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia porušila podstatné procesné náležitosti. Žalobca tvrdí, že podľa rozhodnutia Rady č. 97/413/ES malo byť napadnuté rozhodnutie prijaté podľa postupu riadiaceho výboru a že prijatím rozhodnutia ad hoc Komisia konala v rozpore s podstatnými procesnými náležitosťami.

               Po tretie žalobca tvrdí, že v dôsledku nesprávneho výkladu článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES Komisia prekročila svoje právomoci, najmä keď sa oprela o irelevantné kritériá a nevzala do úvahy definíciu „rybolovného výkonu“ stanovenú v rozhodnutí Rady č. 97/413/ES a v právnych predpisoch Spoločenstva pre oblasť rybolovu, ktoré platili v čase podania žiadosti žalobcu o bezpečnostnú tonáž v decembri 2001.

               Okrem toho žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie obsahuje niekoľko zjavných nesprávnych posúdení, ktoré sa týkajú jeho žiadosti o bezpečnostnú tonáž. Žalobca konkrétne tvrdí, že rozhodnutie, ktorým Komisia zamietla jeho žiadosť z toho dôvodu, že použitie náhradnej kapacity z niekoľkých menších plavidiel pre plavidlo Niamh Eoghan znamenalo, že nedošlo k zvýšeniu celkovej kapacity polyvalentného segmentu írskej flotily po registrácii plavidla, je bezdôvodné.

               Žalobca napokon tvrdí, že Komisia porušila právo na riadnu správu. Tvrdí, že odmietnutie Komisie posúdiť podstatu jeho žiadosti predstavuje porušenie jej povinností podľa článku 41 Charty základných slobôd Európskej únie, najmä porušenie jeho práva na „náležité posúdenie žiadosti v primeranej lehote“ podľa článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES.