title: Vec T-376/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. februára 2019 — Front Polisario/Rada („Žaloba o neplatnosť — Medzinárodné dohody — Dohoda medzi Európskou úniou a Marokom o partnerstve v sektore rybolovu — Rozhodnutie, ktoré splnomocňuje na začatie rokovaní medzi Úniou a Marokom s cieľom zmeniť dohodu o partnerstve — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/50

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. februára 2019 — Front Polisario/Rada
      (Vec T-376/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Medzinárodné dohody - Dohoda medzi Európskou úniou a Marokom o partnerstve v sektore rybolovu - Rozhodnutie, ktoré splnomocňuje na začatie rokovaní medzi Úniou a Marokom s cieľom zmeniť dohodu o partnerstve - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2019/C 131/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et Rio de oro (Front Polisario) (v zastúpení: G. Devers, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Elera-San Miguel Hurtado a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Rady zo 16. apríla 2018 o poverení začať rokovania s Marockým kráľovstvom v mene Európskej únie s cieľom zmeniť dohodu o partnerstve v sektore rybolovu a uzatvoriť protokol vykonávajúci túto dohodu

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                     Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré predložila Francúzska republika a Európska komisia.

                  3.

                     Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

                  4.

                     Komisia a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhmi na vstup do konania ako vedľajší účastníci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 10.9.2018.


title: Vec T-429/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. februára 2019 — BRF a SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zdravie — Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2018/700 — Zmena zoznamov prevádzkarní tretích krajín, z ktorých sa môžu dovážať určité výrobky živočíšneho pôvodu, pokiaľ ide o niektoré prevádzkarne z Brazílie — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/51

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. februára 2019 — BRF a SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisia
      (Vec T-429/18 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zdravie - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2018/700 - Zmena zoznamov prevádzkarní tretích krajín, z ktorých sa môžu dovážať určité výrobky živočíšneho pôvodu, pokiaľ ide o niektoré prevádzkarne z Brazílie - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov“)
      (2019/C 131/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: BRF SA (Itajaí, Brazília), SHB Comercio e Industria de Alimentos SA (Itajaí) (v zastúpení: D. Arts et G. van Thuyne, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis, B. Eggers a B. Hofstötter, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ, aby sa v prvom rade nariadil odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/700 z 8. mája 2018, ktorým sa menia zoznamy prevádzkarní tretích krajín, z ktorých sa môžu dovážať určité výrobky živočíšneho pôvodu, pokiaľ ide o niektoré prevádzkarne z Brazílie (Ú. v. EÚ L 118, 2018, s. 1), a to buď až do okamihu, kým sa s konečnou platnosťou nerozhodne o žalobe, ktorú podali žalobcovia na základe článku 263 ZFEÚ, alebo do dátumu stanoveného predsedom Všeobecného súdu, a subsidiárne, aby sa nariadil odklad výkonu uvedeného nariadenia, pokiaľ ide o prevádzkarne žalobkýň uvedené v zozname prevádzkarní, z ktorých je povolené dovážať mäso z hydiny a zajacovitých zvierat z Brazílie (oddiel II), prevádzkarne, z ktorých je povolené dovážať mleté mäso, mäsové prípravky a mechanicky separované mäso z Brazílie (oddiel V), ktoré nevyvolali viac než dve oznámenia systémom rýchleho varovania pre potraviny a krmivá v období od 1. marca 2017 do 19. apríla 2018, ako aj v zozname prevádzkarní, z ktorých je povolené dovážať mäsové výrobky z Brazílie (oddiel VI), alebo aby sa uložilo akékoľvek iné alebo dodatočné opatrenie, ktoré predseda Všeobecného súdu bude považovať za nevyhnutné alebo primerané

         Výrok

                  1.

                     Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                     O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-511/18: Žaloba podaná 4. februára 2019 — XH/Komisia

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/52

      Žaloba podaná 4. februára 2019 — XH/Komisia
      (Vec T-511/18)
      (2019/C 131/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: XH (v zastúpení: E. Auleytner, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 13. novembra 2017 (IA č. 25-2017) týkajúce sa nezapísania žalobcovho mena na zoznam úradníkov povýšených v roku 2017,

                  —

                  zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu zo 7. júna 2018 v reakcii na sťažnosť žalobcu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi sumu 20 000 eur za nemateriálnu škodu a 45 000 eur za hmotnú škodu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na spochybnení obsahu hodnotení kariérneho rozvoja (CDR) ako základu pre hodnotenie a na tvrdení, že došlo k nezrovnalostiam v rámci dotknutého neverejného povýšenia, a nemožnosti a protiprávnosti dodatočnej regularizácie po ukončení povyšovania.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že bolo nemožné preukázať, že hodnotiace úsudky sa dali vykonať inak, keby sa nevzalo do úvahy strednodobé hodnotenie v rôznych etapách povyšovania.

                              —

                              Žalobca sa odvoláva na nesprávne právne posúdenie a nezrovnalosti v napadnutom povyšovaní: porušenie ustanovení rozhodnutia Komisie C(2013) 89 68 final zo 16. decembra 2013, ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia na vykonávanie článku 45 Služobného poriadku, porušenie článku 45 ods. 1 Služobného poriadku vo svetle článku 7 Charty základných práv Európskej únie a neexistenciu skutočného porovnania zásluh.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu pri uplatnení kritérií povyšovania podľa článku 45 Služobného poriadku vo svetle článku 7 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na vplyve nezrovnalosti na dotknuté povyšovanie s prihliadnutím na žalobcov spis a jeho CDR. Uvedená nezrovnalosť údajne viedla k vylúčeniu povýšenia, ktoré by sa inak dalo očakávať, keby sa riadne vykonalo porovnanie zásluh.


title: Vec T-65/19: Žaloba podaná 5. februára 2019 — AI/ECDC

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/53

      Žaloba podaná 5. februára 2019 — AI/ECDC
      (Vec T-65/19)
      (2019/C 131/62)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: AI (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaný: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECDC z 18. mája 2018, ktorým bola zamietnutá žalobcova žiadosť o pomoc z 20. júna 2017,

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECDC z 20. júna 2018, ktorým bola zamietnutá žalobcova žiadosť o prístup k vyšetrovacej správe,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie ECDC z 26. októbra 2018, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu z 2. júla 2018,

                  —

                  uložil ECDC povinnosť zaplatiť peňažnú náhradu stanovenú ex aequo et bono vo výške 40 000 eur, v súvislosti s nemajetkovou ujmou, ktorú údajne žalobca utrpel.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca tri žalobné dôvody vzťahujúce sa na napadnuté rozhodnutie z 18. mája 2018 a jeden žalobný dôvod vzťahujúci sa na napadnuté rozhodnutie z 20. júna 2018.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod vzťahujúci sa na napadnuté rozhodnutie z 18. mája 2018, založený na porušení práva byť vypočutý.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod vzťahujúci sa na napadnuté rozhodnutie z 18. mája 2018, založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod vzťahujúci sa na napadnuté rozhodnutie z 18. mája 2018, založený na zjavne nesprávnom posúdení a nesprávnom zistení skutkového stavu a porušení článku 86 služobného poriadku.

                  4.

                  Jeden žalobný dôvod vzťahujúci sa na napadnuté rozhodnutie z 20. júna 2018, založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie a článku 13 nariadenia č. 45/2001 (1).

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000, o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 008, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-77/19: Žaloba podaná 9. februára 2019 — Alcar Aktiebolag/EUIPO — Alcar Holding (alcar.se)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/54

      Žaloba podaná 9. februára 2019 — Alcar Aktiebolag/EUIPO — Alcar Holding (alcar.se)
      (Vec T-77/19)
      (2019/C 131/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alcar Aktiebolag (Bromma, Švédsko) (v zastúpení: M. Ateva, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alcar Holding GmbH (Viedeň, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška obrazovej slovnej ochrannej známky Európskej únie alcar.se v bielej a modrej farbe — prihláška č. 15 508 583

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. novembra 2018 vo veci R 378/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  prerušil konanie pred Všeobecným súdom do ukončenia konania o zrušení ochrannej známky Alcar Holding GmbH a určenia skutočného rozsahu ochrany ochrannej známky Alcar Holding GmbH,

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu v celom rozsahu,

                  —

                  potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia v celom rozsahu,

                  —

                  uložil spoločnosti Alcar Holding GmbH povinnosť nahradiť žalobcovi trovy konania pred námietkovým oddelením, odvolacím senátom a Všeobecným súdom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  odvolací senát nesprávne rozšíril rozsah ochrany ochrannej známky Alcar Holding GmbH,

                  —

                  odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia pravdepodobnosti zámeny medzi ochrannými známkami.


title: Vec T-79/19: Žaloba podaná 12. februára 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol/Komisia

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/55

      Žaloba podaná 12. februára 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol/Komisia
      (Vec T-79/19)
      (2019/C 131/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Lantmännen ek för (Štokholm, Švédsko), Lantmännen Agroetanol AB (Norrköping, Švédsko) (v zastúpení: S. Perván Lindeborg, A. Johansson, advokáti, a R. Bachour, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie C(2019) 743 final z 28. januára 2019 týkajúceho sa námietky vznesenej žalobkyňami proti sprístupneniu dokumentov v súlade s článkom 8 rozhodnutia predsedu Európskej komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (Ú. v. EÚ L 275, 2011, s. 29) (vec AT.40054 — referenčné hodnoty etanolu) a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje právne predpisy, ktorými sa riadi konanie o urovnaní.
                  Žalobkyne tvrdia, že právne nástroje, ktorými sa riadi konanie o urovnaní sporov, by mali brániť sprístupneniu relevantných dokumentov. Najmä článok 10a, článok 15 ods. 1 písm. b) a článok 16a ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, (1) chápané vo vzájomnej súvislosti, by sa mali vykladať takým spôsobom, že obmedzujú sprístupnenie záznamov z rozhovorov o urovnaní na samotný návrh na urovnanie, ktorý môže byť sprístupnený len pri splnení prísnych podmienok.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu ochrany legitímnej dôvery.
                  Žalobkyne tvrdia, že žalovaná svojou zaužívanou praxou vyňatia neoficiálnych dokumentov predložených v kontexte rozhovorov o urovnaní zo spisu, ku ktorému mali prístup tretie strany, a prostredníctvom špecifických uistení v tomto smere v kontexte rozhovorov o urovnaní, založila u žalobkýň dôvodné očakávanie týkajúce sa dôverného zaobchádzania so spornými dokumentmi.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásady rovnosti zaobchádzania a rovnosti zbraní.
                  Žalobkyne tvrdia, že sprístupnením záznamov z ich rozhovorov o urovnaní tretím stranám žalovaná porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že postavila urovnávajúce strany do horšej pozície než strany, ktoré rozhovory o urovnaní ukončili. Neodôvodnené rozšírenie prístupu tretích strán k spisu by bolo zároveň porušením zásady rovnosti zbraní, a to tým, že by im bola poskytnutá výhoda v inherentne konkurenčnom vzťahu medzi subjektmi podozrivými zo spoločného porušenia pravidiel hospodárskej súťaže vo vzťahu k budúcim nárokom z porušenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu riadnej správy vecí verejných.
                  Žalobkyne ďalej tvrdia, že povolením sprístupnenia informácií, ktoré sú predmetom sporu, rozhodnutie umožnilo žalovanej prijať krajne nekonzistentnú politiku, v rámci ktorej sú žalobkyne vystavené podstatne menej výhodnému zaobchádzaniu než adresáti všetkých skorších rozhodnutí žalovanej. Z tohto pohľadu by napadnuté rozhodnutie malo byť považované za porušenie práva žalobkýň na to, aby inštitúcie Európskej únie, medzi ktoré patrí aj žalovaná, vybavili ich záležitosti „nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote“, a tým za porušenie článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.

                  5.

                  Subsidiárne, piaty žalobný dôvod založený na tom, že v odôvodnení došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu veci.
                  Piatym žalobným dôvodom, ktorý je subsidiárny k ostatným žalobným dôvodom, žalobkyne tvrdia, že aj v prípade, že by Všeobecný súd nakoniec súhlasil so žalovanou vo veci sprístupnenia sporných materiálov iným podnikom, napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené z dôvodu chýb v odôvodnení.
                  Na účely sprístupnenia sporných materiálov uplatnila žalovaná bod 35 oznámenia o urovnaní. Bod 35 sa týka len návrhov na urovnanie a nie dokumentov týkajúcich sa urovnania, čo je výraz používaný v napadnutom rozhodnutí. Aby bolo odôvodnenie vnútorne súladné, napadnuté rozhodnutie by malo byť preformulované tak, aby označovalo tieto materiály za súčasť návrhu na urovnanie.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, 2004, s. 39; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Vec T-101/19: Žaloba podaná 18. februára 2019 — Rezon/EUIPO (imot.bg)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/56

      Žaloba podaná 18. februára 2019 — Rezon/EUIPO (imot.bg)
      (Vec T-101/19)
      (2019/C 131/65)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rezon OOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: Yordanova-Harizanova, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie imot.bg — prihláška č. 17 203 316

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. novembra 2019 vo veci R 999/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil zápis spornej ochrannej známky,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto konania a trovy konania vynaložené v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-726/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — VFP/Komisia

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/58

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — VFP/Komisia
      (Vec T-726/16) (1)

      (2019/C 131/67)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda veľkej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec T-60/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. februára 2019 — Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/58

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. februára 2019 — Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)
      (Vec T-60/18) (1)

      (2019/C 131/68)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec T-725/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2019 — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/59

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2019 — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT)
      (Vec T-725/18) (1)

      (2019/C 131/69)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 18.2.2019.


title: Vec C-161/19: Žaloba podaná 22. februára 2019 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/30

      Žaloba podaná 22. februára 2019 — Európska komisia/Rakúska republika
      (Vec C-161/19)
      (2019/C 148/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes a M. Noll-Ehlers, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rakúska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že Rakúska republika si tým, že v spolkovej krajine Dolné Rakúsko povoľuje jarný lov sluky lesnej, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, (1)

                  —

                  uložil Rakúskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba smeruje proti povoleniu jarného lovu sluky lesnej (Scolopax rusticola) v spolkovej krajine Dolné Rakúsko. Samce sluky lesnej môžu byť na tomto území v čase od 1. marca do 15. apríla usmrtené počas tokania, a to v maximálnom počte 1410 (od februára 2017: 759) slúk lesných.
      Podľa Komisie sporná právna úprava porušuje zákaz jarného lovu podľa článku 7 ods. 4 smernice 2009/147.
      Rakúska republika tvrdí, že na právnu úpravu sa vzťahuje výnimka podľa článku 9 ods. 1 písm. c) smernice 2009/147. Podľa tohto ustanovenia môžu členské štáty, ak neexistuje iné uspokojivé riešenie, udeliť výnimku okrem iného z ustanovenia článku 7 ods. 4 smernice, aby sa za prísne kontrolovaných podmienok a na základe výberu povolil odchyt, držba, chov alebo iné rozumné využívanie určitých vtákov v malom rozsahu. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sú členské štáty povinné preukázať, že sú splnené podmienky potrebné na uplatnenie tejto výnimky.
      Podľa názoru Komisie Rakúska republika nepreukázala, že neexistuje iné uspokojivé riešenie v zmysle úvodnej vety článku 9 ods. 1, ani nepreukázala, že povolené maximálne počty odstrelov spĺňajú požiadavku „malého rozsahu“ podľa článku 9 ods. 1 písm. c) smernice. Iné uspokojivé riešenie predstavuje podľa všetkého jesenný lov, pretože sluka lesná sa v nezanedbateľnom množstve vyskytuje v loviskách Dolného Rakúska aj na jeseň. Rakúska republika nepredložila žiadne presvedčivé dôkazy na podporu svojho tvrdenia, že jarný lov je pre populáciu sluky lesnej šetrnejší ako jesenný lov. Navyše je výpočet „malého rozsahu“ nesprávny, keďže rakúske orgány vychádzajú z chybných referenčných populácií.

         (1)  Ú. v. EÚ L 20, 2010, s. 7.


title: Vec T-446/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — TK/Parlament („Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmena v oblasti pridelených činností — Pojem dotknutosť — Pozvanie na pohovor — Pojem konanie — Obvinenie z psychického obťažovania — Žiadosť o pomoc — Zodpovednosť — Nemajetková ujma“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — TK/Parlament
      (Vec T-446/17) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmena v oblasti pridelených činností - Pojem dotknutosť - Pozvanie na pohovor - Pojem konanie - Obvinenie z psychického obťažovania - Žiadosť o pomoc - Zodpovednosť - Nemajetková ujma“)
      (2019/C 148/45)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TK (v zastúpení: L. Levi, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne E. Taneva a M. Rantala, splnomocnení zástupcovia, neskôr E. Taneva, C. González Argüelles a D. Boytha, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia predsedu Parlamentu z 26. augusta 2016, ktorým boli zamietnuté žiadosti žalobkyne z 28. apríla 2016, a na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá bola údajne žalobkyni spôsobená, ako aj na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 26. apríla 2017 v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka zamietnutia žiadosti o náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá bola údajne žalobkyni spôsobená, a na náhradu tejto ujmy.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  TK znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-798/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — De Masi a Varoufakis/ECB („Prístup k dokumentom — Rozhodnutie 2004/258/ES — Dokument, nazvaný,Odpovede na otázky týkajúce sa výkladu článku 14.4 Protokolu o Štatúte ESCB a ECBʻ — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany právnych stanovísk — Výnimka týkajúca sa ochrany dokumentov pre vnútornú potrebu — Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — De Masi a Varoufakis/ECB
      (Vec T-798/17) (1)

      („Prístup k dokumentom - Rozhodnutie 2004/258/ES - Dokument, nazvaný,Odpovede na otázky týkajúce sa výkladu článku 14.4 Protokolu o Štatúte ESCB a ECBʻ - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany právnych stanovísk - Výnimka týkajúca sa ochrany dokumentov pre vnútornú potrebu - Prevažujúci verejný záujem“)
      (2019/C 148/46)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Fabio De Masi (Hamburg, Nemecko) a Yanis Varoufakis (Atény, Grécko) (v zastúpení: A. Fischer-Lescano, profesor)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: T. Filipova a F. von Lindeiner, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, avocat)

         Predmet

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia ECB zo 16. októbra 2017, ktorým sa zamietol prístup žalobcov k dokumentu z 23. apríla 2015, nazvaného „Odpovede na otázky týkajúce sa výkladu článku 14.4 Protokolu o Štatúte ESCB a ECB“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fabio De Masi a Yanis Varoufakis znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska centrálna banka (ECB).

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 5.2.2018.


title: Vec C-545/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 22. augusta 2018 — DP, Finanzamt Linz

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 22. augusta 2018 — DP, Finanzamt Linz
      (Vec C-545/18)
      (2019/C 182/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: DP, Finanzamt Linz

         Dotknuté orgány: Bezirkshauptmannschaft Braunau am Inn, Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Vedľajší účastníci konania: Finanzamt Braunau-Ried-Schärding, EO
      Súdny dvor Európskej Únie (ôsma komora) uznesením zo 4. apríla 2019 rozhodol, že návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Správny súd spolkovej krajiny Horné Rakúsko, Rakúsko) rozhodnutím zo 16. augusta 2018, je zjavne neprípustný.


title: Vec C-710/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 14. novembra 2018 — WN/Land Niedersachsen

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 14. novembra 2018 — WN/Land Niedersachsen
      (Vec C-710/18)
      (2019/C 182/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: WN

         Žalovaná: Land Niedersachsen

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 45 ods. 2 ZFEÚ a článok 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (1) vykladať takým spôsobom, že bránia právnej úprave, akou je právna úprava § 16 ods. 2 TV-L [Tarifvertrag für den öffentlichen Dienst der Länder (TV-L) (kolektívna zmluva pre zmluvných zamestnancov verejnej služby spolkových krajín)], podľa ktorej sa príslušná odborná prax nadobudnutá u doterajšieho zamestnávateľa zvýhodňuje pri zaradení do stupňa kolektívneho systému odmeňovania po opätovnom zamestnaní tým, že táto pracovná prax sa podľa § 16 ods. 2 druhej vety TV-L uznáva bez obmedzenia, zatiaľ čo príslušná odborná prax získaná u iných zamestnávateľov sa podľa § 16 ods. 2 tretej vety TV-L zohľadňuje v trvaní najviac troch rokov, ak sa toto zvýhodnenie vyžaduje podľa práva Únie prostredníctvom doložky 4 bodu 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá je prílohou smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP?

         (1)  U. v. EÚ L 141, 2011, s. 1.


title: Vec C-794/18 P: Odvolanie podané 17. decembra 2018: Pracsis SPRL, Conceptexpo Project proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. októbra 2018 vo veci T-33/18, Pracsis a Conceptexpo Project/Komisia a EACEA

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/3

      Odvolanie podané 17. decembra 2018: Pracsis SPRL, Conceptexpo Project proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. októbra 2018 vo veci T-33/18, Pracsis a Conceptexpo Project/Komisia a EACEA
      (Vec C-794/18 P)
      (2019/C 182/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Pracsis SPRL, Conceptexpo Project (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia a Výkonná agentúra pre vzdelávania, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA)
      Uznesením z 11. apríla 2019 Súdny dvor (siedma komora) zamietol odvolanie ako z časti zjavne neprípustné a z časti ako zjavne nedôvodné.


title: Vec C-804/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Hamburg (Nemecko) 20. decembra 2018 — IX/WABE e.V.

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Hamburg (Nemecko) 20. decembra 2018 — IX/WABE e.V.
      (Vec C-804/18)
      (2019/C 182/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeitsgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: IX

         Žalovaný: WABE e.V.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú jednostranné pokyny zamestnávateľa, ktoré zakazujú nosenie akýchkoľvek viditeľných znakov politického, svetonázorového alebo náboženského presvedčenia, priamo diskriminačné z dôvodu náboženského vyznania voči pracovníkom, ktorí na základe náboženských príkazov zahaľovania sa dodržujú určité pravidlá obliekania, v zmysle článku 2 ods. 1 a 2 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1)?

                  2.

                  Sú jednostranné pokyny zamestnávateľa, ktoré zakazujú nosenie akýchkoľvek viditeľných znakov politického, svetonázorového alebo náboženského presvedčenia, nepriamo diskriminačné z dôvodu náboženského vyznania a/alebo pohlavia voči pracovníčke, ktorá z dôvodu jej moslimskej viery nosí moslimskú šatku, v zmysle článku 2 ods. 1 a 2 písm. b) smernice 2000/78/ES?
                  Najmä:

                              a)

                              Možno diskrimináciu z dôvodu náboženského vyznania a/alebo pohlavia odôvodniť podľa smernice 2000/78/ES subjektívnou snahou zamestnávateľa o uplatňovanie politiky politickej, svetonázorovej a náboženskej neutrality aj vtedy, keď zamestnávateľ tým chce splniť subjektívne želania svojich klientov a klientiek?

                              b)

                              Bráni smernica 2000/78/ES a/alebo sloboda podnikania, ako základné právo podľa článku 16 Charty základných práv Európskej únie, vzhľadom na článok 8 ods. 1 smernice 2000/78/ES vnútroštátnemu predpisu, podľa ktorého na účely ochrany slobody náboženského vyznania ako základného práva, zákaz náboženského oblečenia nemožno odôvodniť iba na základe abstraktnej spôsobilosti ohroziť neutralitu zamestnávateľa, ale iba na základe dostatočne konkrétneho nebezpečenstva, najmä konkrétnej ekonomickej nevýhody hroziacej zamestnávateľovi alebo dotknutej tretej osobe?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-34/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 17. januára 2019 — Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 17. januára 2019 — Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Vec C-34/19)
      (2019/C 182/06)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Telecom Italia SpA

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno článok 22 ods. 3 smernice 97/13/ES (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje, aby sa aj v súvislosti s rokom 1998 zachovala povinnosť platiť poplatok, čiže protiplnenie, ktorého výška sa počíta na základe rovnakej časti obratu, zodpovedajúce peňažnej povinnosti, ktorej základom bol režim platný pred uvedenou smernicou?

                  2.

                  Bráni smernica 97/13/ES, s ohľadom na rozsudky Súdneho dvora EÚ vyhlásené 18. septembra 2003 v spojených veciach C-292/01 a C-293/01 a 21. februára 2008 vo veci C-296/06, právoplatnému rozsudku vnútroštátneho súdu, ktorý je výsledkom nesprávneho výkladu a/alebo prekrútenia obsahu uvedenej smernice, s tým dôsledkom, že iný vnútroštátny súd rozhodujúci vo veci s rovnakým hmotnoprávnym základom, ktorá sa však v porovnaní s platbou, ktorá bola predmetom právoplatne rozhodnutej veci, odlišuje vzhľadom na dodatočný charakter požadovanej sumy, môže na takúto právoplatne rozhodnutú vec neprihliadnuť?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES z 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre všeobecné oprávnenia a individuálne licencie v odvetví telekomunikačných služieb [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 117, 1997, s. 15).


title: Vec C-37/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal 21. januára 2019 Corte suprema di cassazione (Taliansko) — CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal 21. januára 2019 Corte suprema di cassazione (Taliansko) — CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo
      (Vec C-37/19)
      (2019/C 182/07)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: CV

         Odporkyňa: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 7 ods. 2 smernice 2003/88 (1) a článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie, a to aj samostatne, vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniam vnútroštátneho práva alebo vnútroštátnej praxi, na základe ktorých nárok na zaplatenie peňažnej náhrady za dovolenku, na ktorú pracovníkovi vzniklo právo, ale nečerpal ju (a za právny inštitút, akým sú tzv. „zrušené sviatky“, t. j. dni voľna, ktoré pracovníkom priznávajú kolektívne zmluvy v súvislosti s tradičnými štátnymi sviatkami, ktoré taliansky zákonodarca postupne zrušil a ktoré sú vzhľadom na ich charakter a funkciu porovnateľné s dovolenkou za kalendárny rok) zaniká po skončení pracovného pomeru v prípade, že dotknutý pracovník nemohol príslušné dni voľna uplatniť, kým bol zamestnaný, a to z dôvodu nezákonného aktu (výpoveď daná zamestnávateľom, vo vzťahu ku ktorej vnútroštátny súd právoplatne konštatoval obnovenie pracovného pomeru so spätnou účinnosťou), za ktorý nesie zodpovednosť zamestnávateľ, a to iba v súvislosti s obdobím medzi uvedeným nezákonným konaním zamestnávateľa a opätovným nastúpením dotknutého pracovníka do zamestnania?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9).


title: Vec C-89/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Rieco SpA/Comune di Lanciano, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Rieco SpA/Comune di Lanciano, Ecolan SpA
      (Vec C-89/19)
      (2019/C 182/08)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Rieco SpA

         Žalované: Comune di Lanciano, Ecolan SpA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Európskej únie (najmä zásada slobodnej správy orgánmi verejnej moci a zásada podstatnej rovnocennosti rôznych foriem zadávania a riadenia služieb v pôsobnosti orgánov verejnej správy) vnútroštátnej právnej úprave [akú predstavuje článok 192 ods. 2 Codice dei contratti pubblici (kódex verejného obstarávania), t. j. legislatívneho dekrétu č. 50/2016], ktorá pripisuje zadávaniu služieb „in-house“ podriadený a mimoriadny charakter v porovnaní so zadávaním zákaziek prostredníctvom verejného obstarávania, pričom: i) uvedenú mimoriadnu formu zadávania pripúšťa iba v prípade preukázaného zlyhania relevantného trhu a ii) orgánu verejnej správy, ktorého zámerom je zadať službu v režime poverenia svojho interného útvaru, ukladá v každom prípade povinnosť uviesť špecifické odôvodnenie týkajúce sa prínosov takejto formy zadania pre verejnosť?

                  2.

                  Bráni právo Európskej únie (konkrétne článok 12 ods. 3 smernice 2014/24/EÚ (1) týkajúci sa zadávania „in-house“ v režime obdobnej kontroly vykonávanej spoločne medzi viacerými orgánmi verejnej správy) vnútroštátnej právnej úprave [akú predstavuje článok 4 ods. 1 Testo Unico delle società partecipate (Kodifikované znenie právnych predpisov týkajúcich sa spoločností s verejnou účasťou) — legislatívny dekrét č. 175/2016 -], ktorá je prekážkou toho, aby orgán verejnej správy nadobudol v subjekte, ktorý je vo vlastníctve viacerých verejných orgánov, obchodný podiel (ktorý by danému orgán zabezpečil kontrolu alebo právo veta), v prípade, že zámerom uvedeného orgánu verejnej správy je v každom prípade získať v budúcnosti postavenie zaručujúce spoločnú kontrolu, čiže možnosť priameho zadávania zákaziek subjektu vo vlastníctve viacerých verejných orgánov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-91/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Rieco SpA/Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Rieco SpA/Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA
      (Vec C-91/19)
      (2019/C 182/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Rieco SpA

         Žalované: Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Európskej únie (najmä zásada slobodnej správy orgánmi verejnej moci a zásada podstatnej rovnocennosti rôznych foriem zadávania a riadenia služieb v pôsobnosti orgánov verejnej správy) vnútroštátnej právnej úprave [akú predstavuje článok 192 ods. 2 Codice dei contratti pubblici (kódex verejného obstarávania), t. j. legislatívneho dekrétu č. 50/2016], ktorá pripisuje zadávaniu služieb „in-house“ podriadený a mimoriadny charakter v porovnaní so zadávaním zákaziek prostredníctvom verejného obstarávania, pričom: i) uvedenú mimoriadnu formu zadávania pripúšťa iba v prípade preukázaného zlyhania relevantného trhu a ii) orgánu verejnej správy, ktorého zámerom je zadať službu v režime poverenia svojho interného útvaru, ukladá v každom prípade povinnosť uviesť špecifické odôvodnenie týkajúce sa prínosov takejto formy zadania pre verejnosť?

                  2.

                  Bráni právo Európskej únie (konkrétne článok 12 ods. 3 smernice 2014/24/EÚ (1) týkajúci sa zadávania „in-house“ v režime obdobnej kontroly vykonávanej spoločne medzi viacerými orgánmi verejnej správy) vnútroštátnej právnej úprave [akú predstavuje článok 4 ods. 1 Testo Unico delle società partecipate (Kodifikované znenie právnych predpisov týkajúcich sa spoločností s verejnou účasťou) — legislatívny dekrét č. 175/2016 -], ktorá je prekážkou toho, aby orgán verejnej správy nadobudol v subjekte, ktorý je vo vlastníctve viacerých verejných orgánov, obchodný podiel (ktorý by danému orgán zabezpečil kontrolu alebo právo veta), v prípade, že zámerom uvedeného orgánu verejnej správy je v každom prípade získať v budúcnosti postavenie zaručujúce spoločnú kontrolu, čiže možnosť priameho zadávania zákaziek subjektu vo vlastníctve viacerých verejných orgánov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-92/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Vec C-92/19)
      (2019/C 182/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Burgo Group SpA

         Žalovaná: Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni smernica 2004/8/ES (1) (najmä jej článok 12) takému výkladu článkov 3 a 6 legislatívneho dekrétu č. 20/2007, ktorý by umožňoval priznať výhody vyplývajúce z legislatívneho dekrétu č. 79/1999 [najmä výhody podľa článku 11 tohto dekrétu, ktoré sú predmetom rozhodnutia Autorità dell’energia elettrica e del gas (Úrad pre elektrickú energiu a plyn — pre reguláciu sieťových odvetví, Taliansko) č. 42/02 z 19. marca 2002, t. j. rozhodnutia prijatého v rámci vykonania uvedeného ustanovenia článku 11] aj v prospech kogeneračných zariadení, ktoré nie sú vysokoúčinné, a to aj po 31. decembri 2010?

                  2.

                  Bráni článok 107 ZFEÚ výkladu článkov 3 a 6 legislatívneho dekrétu č. 20/2007 v zmysle uvedenom v bode a), v rozsahu, v akom by tieto ustanovenia v súlade s uvedeným výkladom mohli predstavovať „štátnu pomoc“ a byť preto v rozpore so zásadou voľnej hospodárskej súťaže?

                  3.

                  Naopak, než sa uvádza v bodoch 1 a 2 a so zreteľom na to, čo výslovne uvádza odvolateľka, zodpovedá zásadám rovnosti a zákazu diskriminácie podľa práva Únie taká vnútroštátna právna úprava, ktorá by umožňovala zachovať až do 31. decembra 2015 podporné programy v prospech zariadení, ktoré nie sú zariadeniami VÚK, pričom k takémuto záveru môže viesť výklad talianskeho vnútroštátneho práva, konkrétne článku 25 ods. 11 písm. c) bodu 1 legislatívneho dekrétu č. 28 z 3. marca 2011, ktorým sa zrušujú ustanovenia, na ktoré odkazuje článok 11 legislatívneho dekrétu 79/1999, a to s účinnosťou od 1. januára 2016, t. j. termínu, ktorý sa (v dôsledku článku 10 ods. 15 legislatívneho dekrétu č. 102 zo 4. júla 2014) zmenil na 19. júl 2014?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/8/ES z 11. februára 2004 o podpore kogenerácie založenej na dopyte po využiteľnom teple na vnútornom trhu s energiou, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 92/42/EHS (Ú. v. EÚ L 52, 2004, s. 50; Mim, vyd. 12/003, s. 3).


title: Vec C-94/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 6. februára 2019 — San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 6. februára 2019 — San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate
      (Vec C-94/19)
      (2019/C 182/12)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: San Domenico Vetraria SpA

         Odporca: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciálne otázky

      Majú sa články 2 a 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 (1) a tiež zásada daňovej neutrality vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej požičiavanie alebo dočasné pridelenie zamestnancov materskej spoločnosti, za ktorých dcérska spoločnosť platí iba náhradu príslušných nákladov na dočasné pridelenie, nepredstavujú transakcie významné na účely dane z pridanej hodnoty?

         (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-95/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 6. februára 2019 — Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 6. februára 2019 — Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA
      (Vec C-95/19)
      (2019/C 182/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Agenzia delle Dogane

         Odporkyňa: Silcompa SpA

         Prejudiciálna otázka

      Možno ustanovenie článku 12 ods. 3 smernice Rady 76/308/EHS o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení (1), zmenenej smernicou č. 2001/44/ES (2), vo vzťahu k článku 20 smernice Rady č. 92/12/EHS o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (3), vykladať v tom zmysle, že v súdnom konaní týkajúcom sa úkonov realizovaných na účely vymáhania pohľadávky možno preskúmať, a prípadne v akých medziach, podmienku týkajúcu sa miesta (skutočného uvoľnenia tovaru na spotrebu), na ktorom skutočne došlo k nezrovnalosti alebo k protiprávnemu konaniu, v prípade, že tak, ako v prejednávanej veci, rovnaký nárok vychádzajúci z tých istých a jediných vývozných transakcií samostatne uplatňujú voči daňovníkovi žiadajúci aj dožiadaný štát, s tým, že v dožiadanom štáte súčasne prebieha jednak konanie o vnútroštátnom nároku, jednak konanie vo veci vymáhania pohľadávky v prospech žiadajúceho štátu, pričom uvedené preskúmanie by bránilo žiadosti o pomoc, čiže aj všetkým úkonom realizovaným na vykonanie takejto žiadosti?

         (1)  Smernica Rady z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri refundácii pohľadávok vyplývajúcich z činností, ktoré tvoria časť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a o poľnohospodárskych poplatkoch a clách (Ú. v. ES L 73, 1976, s. 18; Mim. vyd. 02/001, s. 44).

         (2)  Smernica Rady 2001/44/ES z 15. júna 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 76/308/EHS o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok pochádzajúcich z operácií tvoriacich súčasť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a poľnohospodárskych odvodov a colných poplatkov a v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty a niektorými spotrebnými daňami (Ú. v. ES L 175, 2001, s. 17; Mim. vyd. 02/012, s. 27).

         (3)  Smernica Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (Ú. v. ES L 76, 1992, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179).


title: Vec C-97/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 8. februára 2019 — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Köln

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 8. februára 2019 — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Köln
      (Vec C-97/19)
      (2019/C 182/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Hauptzollamt Köln

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 78 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (1), vykladať v tom zmysle, že v prípade, akým je spor vo veci samej, treba colné vyhlásenie preskúmať a opraviť takým spôsobom, že informácie o deklarantovi sa nahradia označením osoby, ktorej bola vydaná dovozná licencia pre dovezený tovar, a táto osoba je zastúpená osobou, ktorá bola v colnom vyhlásení uvedená ako deklarant a ktorá colnému úradu predložila splnomocnenie oprávneného držiteľa dovoznej licencie?

         (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec C-109/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. februára 2019 — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. februára 2019 — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino
      (Vec C-109/19)
      (2019/C 182/15)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Žalovaná: Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

         Prejudiciálna otázka

      Odporuje právu Únie (osobitne zasadám ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty, voľného pohybu, slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby) vnútroštátna právna úprava (akými sú články 83 ods. 9, 95 ods. 10 a 97 ods. 5 talianskeho „zákonníka verejného obstarávania“), na základe ktorej uchádzač, ktorý v postupe verejného obstarávania neuvedie náklady na pracovnú silu a bezpečnosť pracovníkov, je každopádne vylúčený z postupu verejného obstarávania bez toho, aby neskôr mohol využiť tzv. inštitút „odstránenia vád dokumentácie“ aj za predpokladu, že existencia povinnosti uskutočniť vyhlásenie vyplýva z dostatočne jasných a známych ustanovení a bez ohľadu na to, že v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania nie je výslovne uvedená zákonná povinnosť ich riadne uviesť?


title: Vec C-110/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. februára 2019 — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. februára 2019 — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino
      (Vec C-110/19)
      (2019/C 182/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Žalovaná: Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

         Prejudiciálna otázka

      Odporuje právu Únie (osobitne zasadám ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty, voľného pohybu, slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby) vnútroštátna právna úprava (akými sú články 83 ods. 9, 95 ods. 10 a 97 ods. 5 talianskeho „zákonníka verejného obstarávania“), na základe ktorej uchádzač, ktorý v postupe verejného obstarávania neuvedie náklady na pracovnú silu a bezpečnosť pracovníkov, je každopádne vylúčený z postupu verejného obstarávania bez toho, aby neskôr mohol využiť tzv. inštitút „odstránenia vád dokumentácie“ aj za predpokladu, že existencia povinnosti uskutočniť vyhlásenie vyplýva z dostatočne jasných a známych ustanovení a bez ohľadu na to, že v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania nie je výslovne uvedená zákonná povinnosť ich riadne uviesť?


title: Vec C-111/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. februára 2019 — Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. februára 2019 — Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo
      (Vec C-111/19)
      (2019/C 182/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Industria Italiana Autobus SpA

         Žalovaná: Comune di Palermo

         Prejudiciálna otázka

      Odporuje právu Únie (osobitne zasadám ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty, voľného pohybu, slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby) vnútroštátna právna úprava (akými sú články 83 ods. 9, 95 ods. 10 a 97 ods. 5 talianskeho „zákonníka verejného obstarávania“), na základe ktorej uchádzač, ktorý v postupe verejného obstarávania neuvedie náklady na pracovnú silu a bezpečnosť pracovníkov, je každopádne vylúčený z postupu verejného obstarávania bez toho, aby neskôr mohol využiť tzv. inštitút „odstránenia vád dokumentácie“ aj za predpokladu, že existencia povinnosti uskutočniť vyhlásenie vyplýva z dostatočne jasných a známych ustanovení a bez ohľadu na to, že v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania nie je výslovne uvedená zákonná povinnosť ich riadne uviesť?


title: Vec C-129/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 19. februára 2019 — Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 19. februára 2019 — Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV
      (Vec C-129/19)
      (2019/C 182/19)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Žalovaný: BV

         Prejudiciálne otázky

      Vnútroštátny súd sa obracia na SDEÚ s týmito prejudiciálnymi otázkami položenými vzhľadom na konkrétne okolnosti prípadu, ktorý je predmetom veci samej: týkajúcej sa žaloby o náhradu škody podanej talianskou štátnou príslušníčkou s trvalým bydliskom v Taliansku a smerujúcej proti Talianskej republike ako zákonodarcovi z dôvodu nesplnenia povinností a/alebo nesprávneho a/alebo neúplného splnenia povinností upravených v smernici Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004„o odškodňovaní obetí trestných činov“ (1) a najmä povinnosti stanovenej v jej článku 12 ods. 2 pre členské štáty zaviesť do 1. júla 2005 (ako to stanovuje nasledovný článok 18 ods. 1) všeobecný systém ochrany odškodňovania, ktorý môže zaručiť primeranú a spravodlivú náhradu škody pre obete všetkých násilných a úmyselných trestných činov (vrátane trestného činu sexuálneho násilia, ktorého obeťou sa stala žalobkyňa) v prípade, že obete nemôžu dosiahnuť úplnú náhradu spôsobenej škody priamo od osôb, ktoré sú zodpovedné za jej vznik:

                  1.

                  vyžaduje právo [Únie] — v situácii, keď do vnútroštátneho poriadku nebola včas (a/alebo úplne) prebraná smernica Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004„o odškodňovaní obetí trestných činov“, non self executing, pokiaľ ide o zavedenie systému, ktoré ukladá, na odškodňovanie obetí násilných trestných činov, zakladajúce zodpovednosť členského štátu vo vzťahu k cezhraničným osobám, pre ktoré je smernica výlučne určená na základe zásad vyplývajúcich z judikatúry SDEÚ (okrem iného rozsudky „Francovich“ a „Brasserie du Pecheur a Factortame III“) — založenie podobnej zodpovednosti členského štátu voči osobám, ktoré nemajú status cezhraničnej osoby (teda voči osobám s trvalým bydliskom), ktoré nie sú priamymi adresátmi prínosov vyplývajúcich z vykonávania smernice, avšak aby sa vyhlo porušeniu zásady rovnosti/zákazu diskriminácie v rámci samotného práva [Únie] mali a mohli — ak by sa smernica včas a riadne prebrala — mať prospech z potrebného účinku tejto smernice (teda tzv. systému odškodnenia)?
                  Za predpokladu kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku:

                  2.

                  môže sa náhrada škody stanovená v prospech obetí násilných úmyselných trestných činov (a konkrétne trestného činu sexuálneho násilia podľa článku 609a trestného zákona) dekrétom ministerstva vnútra z 31. augusta 2017 [vydaného v súlade s článkom 3 ods. 11 zákona č. 122 zo 7. júla 2016 (o ustanoveniach týkajúcich sa dodržiavania záväzkov vyplývajúcich z členstva Talianska v Európskej únii — európsky zákon z roku 2015 — 2016) a nasledujúcich zmien (vyplývajúcich z článku 6 zákona č. 167 z 20. novembra 2017 a článku 1 ods. 593 — 596 zákona č. 145 z 30. decembra 2018)] v pevnej výške 4 800 eur“ považovať za „spravodlivú a primeranú náhradu škody obetiam“ v rámci splnenia povinnosti stanovenej v článku 12 ods. 2 smernice 2004/80?

         (1)  Smernica Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004 o odškodňovaní obetí trestných činov (Ú. v. EÚ L 261, 2004, s. 15; Mim vyd. 19/007, s. 65).


title: Vec C-131/19 P: Odvolanie podané 15. februára 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-743/16, CX/Komisia

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/16

      Odvolanie podané 15. februára 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-743/16, CX/Komisia
      (Vec C-131/19 P)
      (2019/C 182/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid, T. S. Bohr, C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: CX

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2018 vo veci T-743/16 RENV, CX/Komisia v rozsahu, v akom zrušil disciplinárne rozhodnutie spočívajúce v odvolaní,

                  —

                  vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o ostatných žalobných dôvodoch,

                  —

                  o trovách konania rozhodnúť neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

         Prvý dôvod: porušenie článkov 4 a 22 prílohy IX Služobného poriadku úradníkov tým, že bol nesprávne vyložený rozsah práva na osobné vypočutie.

      Tvrdenia na podporu prvého žalobného dôvodu sú rozdelené do viacerých častí.
      V prvej časti Komisia tvrdí, že v rozsudku boli porušené uplatniteľné právne kritériá na posúdenie stavu neschopnosti úradníka dostaviť sa na vypočutie, povinnosť odôvodenia, ako aj pravidlá týkajúce sa dôkazného bremena.
      V druhej časti Komisia tvrdí, že v rozsudku došlo k nesprávnemu uplatneniu pojmu zväzok vzájomne zhodujúcich sa indícií s cieľom preukázania, že úradník bol neschopný dostaviť sa na vypočutie a že Všeobecný súd vykonal neúplné preskúmanie návrhov relevantných dôkazov.
      V tretej časti Komisia tvrdí, že v rozsudku boli skreslené dva návrhy dôkazov.

         Druhý dôvod: porušenie článkov 4 a 22 prílohy IX Služobného poriadku úradníkov tým, že bol nesprávne vyložený rozsah práva na vypočutie písomným spôsobom alebo prostredníctvom zástupcu.

      Tvrdenia na podporu druhého dôvodu sú rozdelené na dve časti.
      Prvá časť sa týka porušenia uplatniteľných právnych kritérií na posúdenie stavu neschopnosti úradníka predložiť svoje pripomienky písomným spôsobom alebo prostredníctvom zástupcu, porušenia povinnosti odôvodnenia, porušenia pravidiel dôkazného bremena, pokiaľ ide o neschopnosť úradníka obhajovať sa na vypočutiach, ako aj nesprávneho uplatnenia pojmu zväzok vzájomne zhodujúcich sa indícií.
      Druhá časť sa týka rozporuplnosti dôvodov, pokiaľ ide o neschopnosť úradníka zabezpečiť svoju obhajobu.

         Tretí dôvod: porušenie povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o dôsledky porušenia práva byť vypočutý.

      Všeobecný súd neuviedol dôvody, pre ktoré by mala procesná protiprávnosť založená na neexistencii vypočutia spôsobiť zrušenie napadnutého rozhodnutia.


title: Vec C-147/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 20. februára 2019 — Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) a Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 20. februára 2019 — Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) a Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Vec C-147/19)
      (2019/C 182/21)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A.

         Odporcovia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) a Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zahŕňa pojem „rozmnoženina zvukového záznamu vydaného na obchodné účely“ uvedený v článku 8 ods. 2 smerníc 92/100 (1) a 2006/115 (2) rozmnoženinu zvukového záznamu vydaného na obchodné účely na audiovizuálnej nahrávke, ktorá obsahuje záznam audiovizuálneho diela?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je televízna vysielacia organizácia, ktorá používa audiovizuálnu nahrávku, ktorá obsahuje záznam kinematografického alebo audiovizuálneho diela, ktorého súčasťou je rozmnoženina zvukového záznamu vydaného na obchodné účely, na akýkoľvek druh verejného šírenia, povinná platiť jedinú primeranú odmenu stanovenú v článku 8 ods. 2 uvedených smerníc?

         (1)  Smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 346, 1992, s. 61; Mim. vyd. 17/001, s. 120).

         (2)  Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 376, 2006, s. 28).


title: Vec C-148/19 P: Odvolanie podané 19. februára 2019: BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 11. decembra 2018 vo veci T-100/17, BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA/Komisia

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/18

      Odvolanie podané 19. februára 2019: BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 11. decembra 2018 vo veci T-100/17, BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA/Komisia
      (Vec C-148/19 P)
      (2019/C 182/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA (v zastúpení: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart, Q. Declève, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         Návrhy odvolateliek

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2018, BTB Holding Investments a Duferco Participations Holding/Komisia (T-100/17),

                  —

                  vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

                  —

                  uložiť žalovaným povinnosť nahradiť trovy tohto konania ako aj trovy konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Svojím odvolaním proti rozsudku T-100/17 odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd napadnutým rozsudkom porušil právo na spravodlivý proces, keď vyslovil postulát, podľa ktorého „aby sa preukázalo, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho [komplexného ekonomického] posúdenia faktov takej povahy, že by to odôvodňovalo zrušenie napadnutého rozhodnutia, dôkazné prostriedky uvedené žalobcom musia byť dostatočné na to, aby sa posúdenia v dotknutom rozhodnutí stali neprijateľnými“. Odvolateľky konkrétnejšie tvrdia, že Všeobecný súd porušil zásady týkajúce sa dôkazného bremena a zásadu rovnosti zbraní.


title: Vec C-153/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln (Nemecko) 22. februára 2019 — FZ/DER Touristik GmbH

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln (Nemecko) 22. februára 2019 — FZ/DER Touristik GmbH
      (Vec C-153/19)
      (2019/C 182/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: FZ

         Žalovaná: DER Touristik GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Predstavuje právo na zníženie ceny zájazdu, ktoré má cestujúci na základe zmluvy o zájazde voči cestovnej kancelárii z dôvodu vady letu pre meškaniu letu, právo na ďalšiu náhradu podľa článku 12 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1), a môže sa právo na náhradu poskytnuté z dôvodu meškania letu pri primeranom uplatnení článku 7 nariadenia odpočítať od takéhoto práva podľa článku 12 nariadenia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-181/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 25. februára 2019 — Jobcenter Krefeld Widerspruchsstelle/JD

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 25. februára 2019 — Jobcenter Krefeld Widerspruchsstelle/JD
      (Vec C-181/19)
      (2019/C 182/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: JD

         Žalovaný: Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je vylúčenie občanov Únie, ktorí majú právo na pobyt podľa článku 10 nariadenia č. 492/2011 (1), z poberania sociálnej pomoci v zmysle článku 24 ods. 2 smernice 2004/38 (2) zlučiteľné so zásadou rovnosti zaobchádzania podľa článku 18 ZFEÚ v spojení s článkami 10 a 7 nariadenia č. 492/2011?

                              a)

                              Predstavuje sociálna pomoc v zmysle článku 24 ods. 2 smernice 2004/38 sociálnu výhodu v zmysle článku 7 ods. 2 nariadenia č. 492/2011?

                              b)

                              Má sa obmedzenie v článku 24 ods. 2 smernice 2004/38 uplatniť na zásadu rovnosti zaobchádzania v článku 18 ZFEÚ v spojení s článkami 10 a 7 nariadenia č. 492/2011?

                  2.

                  Je vylúčenie občanov Únie z poberania osobitných nepríspevkových peňažných dávok v zmysle článku 3 ods. 3 a článku 70 ods. 2 nariadenia č. 883/2004 (3) zlučiteľné so zásadou rovnosti zaobchádzania podľa článku 18 ZFEÚ v spojení s článkom 4 nariadenia č. 883/2004, ak títo občania majú právo na pobyt podľa článku 10 nariadenia č. 492/2011 a sú zapojení do systému sociálneho zabezpečenia alebo systému rodinných dávok v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia č. 883/2004?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77).

         (3)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec C-189/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 26. februára 2019 — der Spenner GmbH & Co. KG/Spolková republika Nemecko

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 26. februára 2019 — der Spenner GmbH & Co. KG/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-189/19)
      (2019/C 182/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: der Spenner GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vyžaduje článok 9 ods. 9 rozhodnutia Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady (1) 2003/87/ES (2011/278/EÚ), aby k významnému zvýšeniu kapacity existujúceho zariadenia došlo v referenčnom období, ktoré bolo určené členským štátom podľa článku 9 ods. 1 rozhodnutia (2011/278/EÚ)?

                  2.

                  Má sa článok 9 ods. 9 prvý pododsek v spojení s odsekom 1 rozhodnutia 2011/278/EÚ v prípade významných zvýšení kapacity vykladať v tom zmysle, že pri určení historickej úrovne činnosti referenčného obdobia od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010 treba odpočítať historickú úroveň činnosti pridanej kapacity, (aj) keď k významnému zvýšeniu kapacity došlo v referenčnom období od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008?

                  3.

                              a)

                              V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                              Má sa článok 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278/EÚ vykladať v tom zmysle, že príslušný úrad členského štátu musí sám určiť referenčné obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, alebo členský štát môže priznať právo výberu referenčného obdobia prevádzkovateľovi zariadenia?

                              b)

                              V prípade, že členský štát môže priznať prevádzkovateľovi zariadenia právo voľby:
                              Musí členský štát vychádzať z toho referenčného obdobia, ktoré vedie k vyššej historickej úrovni činnosti, aj keď si prevádzkovateľ zariadenia môže slobodne vybrať spomedzi referenčných období a rozhodne sa pre referenčné obdobie s nižšími historickými úrovňami činnosti?

                  4.

                  Má sa rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/126 z 24. januára 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/448/EÚ, pokiaľ ide o stanovenie jednotného medziodvetvového korekčného faktora v súlade s článkom 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (2) vykladať v tom zmysle, že medziodvetvový korekčný faktor sa v prípade prideľovania pred 1. marcom 2017 uplatňuje podľa pôvodného znenia článku 4 a prílohy II rozhodnutia 2013/448/EÚ pre obdobie rokov 2013 — 2020 a v prípade pridelenia vyššieho počtu emisných kvót súdom po 28. februári 2017 sa uplatňuje na celý objem vyššieho počtu pridelení pre roky 2013 — 2020 alebo iba na vyšší počet pridelení pre roky 2018 — 2020?

         (1)  Ú. v. EÚ L 130, 2011, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 19, 2017, s. 93.


title: Vec C-210/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 6. marca 2019 — TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 6. marca 2019 — TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Vec C-210/19)
      (2019/C 182/26)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TN

         Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ (1) („smernica o konaní“) vzhľadom na články 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach vykladať v tom zmysle, že je možné, aby členský štát zaručil účinnú súdnu ochranu tiež v prípade, ak jeho súdne orgány nemôžu zmeniť rozhodnutia vydané v azylových veciach, ale môžu ich len zrušiť a nariadiť nové konanie?

                  2.

                  Má sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ („smernica o konaní“) vzhľadom na články 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach vykladať v tom zmysle, že je v súlade [s touto právnou úpravou] právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje povinnú a jednotnú lehotu 60 dní na súdne konania o azyle, bez ohľadu na akékoľvek individuálne okolnosti a bez zohľadnenia osobitostí veci a prípadných ťažkostí s dokazovaním?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).


title: Vec C-218/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 12. marca 2019 — XR/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d’appel de Paris

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 12. marca 2019 — XR/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d’appel de Paris
      (Vec C-218/19)
      (2019/C 182/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XR

         Žalovaní: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d’appel de Paris

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni zásada, podľa ktorej zmenená a doplnená Zmluva o Európskom hospodárskom spoločenstve, teraz Zmluva o fungovaní Európskej únie, vytvára vlastný právny poriadok, začlenený do právnych systémov členských štátov, ktorý sú súdy členských štátov povinné dodržiavať, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá viaže udelenie výnimky z požiadaviek absolvovania odbornej prípravy a získania akademického titulu, ktoré boli v zásade stanovené na prístup k povolaniu advokáta, žiadateľovi o udelenie takejto výnimky, na požiadavku dostatočnej znalosti vnútroštátneho práva francúzskeho pôvodu, pričom nepripúšťa zohľadnenie podobnej znalosti iba práva Európskej únie?

                  2.

                  Bránia články 45 a 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vyhradzuje udelenie výnimky z požiadaviek absolvovania odbornej prípravy a získania akademického titulu, ktoré boli v zásade stanovené na prístup k povolaniu advokáta, určitým zamestnancom štátnej služby toho istého členského štátu, ktorí ako takí vo Francúzsku vykonávali právne činnosti v niektorom správnom orgáne alebo štátnej službe alebo v medzinárodnej organizácii, a ktorá z udelenia výnimky vyníma zamestnancov alebo bývalých zamestnancov európskej verejnej služby, ktorí ako takí vykonávali právne činnosti v jednej alebo viacerých oblastiach práva Európskej únie v rámci Európskej komisie?


title: Vec C-243/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 8. marca 2019 — A/Veselības ministrija

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 8. marca 2019 — A/Veselības ministrija
      (Vec C-243/19)
      (2019/C 182/28)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: A

         Žalovaný: Veselības ministrija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 20 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 (1) o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia v spojení s článkom 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že členský štát môže odmietnuť vydať oprávnenie, ktoré je spomenuté v článku 20 ods. 1 uvedeného nariadenia, ak je v štáte, v ktorom má dotknutá osoba bydlisko, dostupné nemocničné ošetrenie, ktorého lekárska účinnosť nie je sporná, ale použitá metóda ošetrenia nie je v súlade s náboženským presvedčením uvedenej osoby?

                  2.

                  Má sa článok 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 8 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/24/EÚ (2) z 9. marca 2011 o uplatňovaní práv pacientov pri cezhraničnej zdravotnej starostlivosti v spojení s článkom 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že členský štát môže odmietnuť vydať povolenie, ktoré je spomenuté v článku 8 ods. 1 uvedenej smernice, ak je v štáte, v ktorom je dotknutá osoba poistená, dostupné nemocničné ošetrenie, ktorého lekárska účinnosť nie je sporná, ale použitá metóda ošetrenia nie je v súlade s náboženským presvedčením uvedenej osoby?

         (1)  Ú. v EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.

         (2)  Ú. v. EÚ L 88, 2011, s. 45.


title: Vec C-244/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 21. marca 2019 — GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH a Volkswagen AG

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 21. marca 2019 — GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH a Volkswagen AG
      (Vec C-244/19)
      (2019/C 182/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Handelsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: GB

         Žalovaní: Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH a Volkswagen AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (1) vykladať v tom zmysle, že je neprípustná výbava vozidla, v zmysle článku 1 ods. 1 tohto nariadenia, podľa ktorej je ventil recirkulácie výfukových plynov, teda súčiastka, ktorá by mohla mať vplyv na emisie, konštruovaný tak, že podiel recirkulovaných výfukových plynov, teda podiel výfukových plynov, ktorý je recirkulovaný, je riadený tak, že režim nízkej produkcie emisií funguje iba pri teplote od 15 do 33 oC a v nadmorskej výške nižšej ako 1000 metrov, a pri vybočení z tohto teplotného intervalu o 10 oC a pri prekročení nadmorskej výšky 1000 metrov o 250 metrov sa lineárne zníži až na 0, a tým dôjde k zvýšeniu emisií NOx nad hraničné hodnoty stanovené nariadením 715/2007?

                  2.

                  Je pre posúdenie prvej otázky relevantné, či je výbava vozidla uvedená v otázke 1 nevyhnutná na to, aby chránila motor pred poškodením?

                  3.

                  Je ďalej pre posúdenie druhej otázky relevantné, či súčiastka motora, ktorá sa má chrániť pred poškodením, je ventil recirkulácie výfukových plynov?

                  4.

                  Je pre posúdenie prvej otázky relevantné, či výbava vozidla uvedená v otázke 1 bola zabudovaná už pri výrobe vozidla alebo či sa regulácia ventilu recirkulácie výfukových plynov opísaná v prvej otázke má do vozidla namontovať ako dodatočná oprava v zmysle článku 3 ods. 2 smernice 1999/44/ES Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (2)?

                  5.

                  Má sa článok 3 ods. 6 smernice 1999/44/ES Európskeho parlamentu a Rady z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar vykladať v tom zmysle, že ak bola uzavretá zmluva o kúpe vozidla, na základe ktorej sa dlhuje vozidlo zodpovedajúce zákonným ustanoveniam alebo ustanoveniam práva Únie a vo vozidle je zabudovaná prepínacia logika, teda úprava, podľa ktorej keď sa vozidlo uvedie do chodu, nachádza sa v režime 1 a keď softvér odhalí kontrolu, teda prevádzku vozidla v rámci NEDC, zostáva vozidlo v režime 1 (NEDC), ak však softvér odhalí, že vozilo sa pohybuje mimo tolerancií NEDC (odchýlky od rýchlostného profilu sú +/- 2 km/h, resp. +/- 1 s), vozidlo sa prepne do režimu 0 (jazdná prevádzka), pri ktorom je ventil recirkulácie výfukových plynov regulovaný tak, že už nie je možné dodržať hraničné hodnoty nariadenia č. 715/2007, pričom táto regulácia nastáva v takom krátkom čase, že vozidlo sa v konečnom dôsledku takmer výlučne pohybuje v režime 0, nejde pritom o nepodstatné porušenie zmluvy.

         (1)  Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1.

         (2)  Ú. v. ES L 171, 1999, s. 12; Mim. vyd. 15/004 s. 223.


title: Vec C-250/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 25. marca 2019 — B. O. L./État belge

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 25. marca 2019 — B. O. L./État belge
      (Vec C-250/19)
      (2019/C 182/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: B. O. L.

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: État belge

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 4 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny vykladať v tom zmysle, že s cieľom zabezpečiť účinnosť práva Európskej únie a neznemožňovať uplatnenie práva na zlúčenie rodiny (1), ktoré navrhovateľke podľa jej názoru tento článok priznáva, dieťa garanta si môže uplatniť právo na zlúčenie rodiny v prípade, že dosiahne plnoletosť v priebehu súdneho konania proti rozhodnutiu, ktorým mu toto právo bolo zamietnuté, pokiaľ bolo voči nemu vydané ešte v čase, keď bolo maloleté?

                  2.

                  Majú sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 18 smernice 2003/86/ES vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta právo maloletého dieťaťa na zlúčenie rodiny, bola vyhlásená za neprípustnú z dôvodu, že dieťa dosiahlo plnoletosť v priebehu súdneho konania, pokiaľ by tým bolo zbavené možnosti, aby sa rozhodlo o jeho žalobe smerujúcej proti tomuto rozhodnutiu a bolo by porušené jeho právo na účinný prostriedok nápravy?

         (1)  Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec C-251/19 P: Odvolanie podané 25. marca 2019: Comprojecto-Projetos e Construções, L.daa iní proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. februára 2019 vo veci T-768/17, Comprojecto-Projetos e Construções, L.da a iní/Európska centrálna banka (ECB)

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/26

      Odvolanie podané 25. marca 2019: Comprojecto-Projetos e Construções, L.daa iní proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. februára 2019 vo veci T-768/17, Comprojecto-Projetos e Construções, L.da a iní/Európska centrálna banka (ECB)
      (Vec C-251/19 P)
      (2019/C 182/31)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Comprojecto-Projetos e Construções, L.da, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (v zastúpení: M. Ribeiro, advogado)

         Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka

         Návrhy odvolateľov

                  —

                  Vyhlásiť odvolanie za prípustné a vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom, aby ten rozhodol vo veci,

                  —

                  Podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora zrušiť rozhodnutie, vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom a rozhodnúť o trovách konania v súlade s článkom 138 rokovacieho poriadku Súdneho dvora.


title: Vec C-273/19 P: Odvolanie podané 31. marca 2019: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. januára 2019 vo veci T-166/19, EKETA/Európska komisia

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/26

      Odvolanie podané 31. marca 2019: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. januára 2019 vo veci T-166/19, EKETA/Európska komisia
      (Vec C-273/19 P)
      (2019/C 182/32)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (v zastúpení: Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis, dikigori)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor Európskej únie:

                  1.

                  Zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2019 vo veci T-166/17 (1), pokiaľ ide o body 2 a 3 jeho výroku a súvisiaceho odôvodnenia.

                  2.

                  Vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie.

                  3.

                  Uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      V tomto odvolaní odvolateľka nespochybňuje bod 1 výroku, ani súvisiace body 142, 143, 145, 171, 173, 187 — 189 a od 191 — 193 odôvodnenia napadnutého rozsudku.
      Odvolateľka tvrdí, že body 2 a 3 výroku a súvisiace odôvodnenie napadnutého rozsudku majú byť zrušené z nasledujúcich dôvodov:

                  —

                     Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd nerozhodol v súlade s právom a neposúdil všetky tvrdenia a dôkazy predložené spoločnosťou EKETA. Okrem iného skreslil skutkové okolnosti, ktoré vyplývajú z týchto dôkazov, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o rozdelenie dôkazného bremena a porušil svoju povinnosť odôvodniť svoje rozhodnutie (bod 5 a nasl. odvolania).

                  —

                     Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s nesprávnym výkladom existencie rizika konfliktu záujmov (bod 78 a nasl. odvolania).

                  —

                     Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s nesprávnym výkladom povinnosti Komisie vykonať audit založený na medzinárodných audítorských štandardoch (bod 94 a nasl. odvolania).

                  —

                     Štvrtý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade a uplatnení zásady proporcionality, ktorú porušil (bod 103 a nasl. odvolania).

         (1)  ECLI:EU:T:2019:26.


title: Vec C-274/19 P: Odvolanie podané 31. marca 2019: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. januára 2019 vo veci T-198/17, EKETA/Európska komisia

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/27

      Odvolanie podané 31. marca 2019: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. januára 2019 vo veci T-198/17, EKETA/Európska komisia
      (Vec C-274/19 P)
      (2019/C 182/33)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (v zastúpení: Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis, dikigori)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor Európskej únie:

                  1.

                  Zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2019 vo veci T-198/17 (1).

                  2.

                  Vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie.

                  3.

                  Uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok má byť zrušený z nasledujúcich dôvodov:

                  —

                     Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd nerozhodol v súlade s právom a neposúdil všetky tvrdenia a dôkazy predložené spoločnosťou EKETA. Okrem iného skreslil skutkové okolnosti, ktoré vyplývajú z týchto dôkazov, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o rozdelenie dôkazného bremena a porušil svoju povinnosť odôvodniť svoje rozhodnutie.

                  —

                     Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s nesprávnym výkladom existencie rizika konfliktu záujmov.

                  —

                     Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade a uplatnení zásady proporcionality, ktorú porušil.

         (1)  ECLI:EU:T:2019:27.