title: Vec C-34/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 21. januára 2010 — Prof. Dr. Oliver Brüstle/Greenpeace e.V.

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 21. januára 2010 — Prof. Dr. Oliver Brüstle/Greenpeace e.V.
   (Vec C-34/10)
   2010/C 100/29
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Prof. Dr. Oliver Brüstle

      Žalovaný: Greenpeace e.V.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Čo sa má rozumieť pod pojmom „ľudské embryá“ uvedeným v článku 6 ods. 2 písm. c) smernice 98/44/ES (1)?

                           a)

                           Vzťahuje sa na všetky vývinové štádiá ľudského života od oplodnenia vajíčka alebo musia byť splnené dodatočné podmienky, ako napríklad dosiahnutie určitého vývinového štádia?

                           b)

                           Vzťahuje sa aj na tieto organizmy:

                                       1.

                                       neoplodnené ľudské vajíčka, do ktorých bolo transplantované bunkové jadro z dozretej ľudskej bunky;

                                       2.

                                       neoplodnené ľudské vajíčka, ktoré boli pomocou partenogenézy stimulované k deleniu a ďalšiemu vývoju?

                           c)

                           Vzťahuje sa aj na kmeňové bunky, ktoré sa získali z ľudských embryí v štádiu blastocysty?

               2.

               Čo sa má chápať pod pojmom „využívanie ľudských embryí na priemyselné alebo obchodné účely“? Vzťahuje sa aj na obchodné využitie uvedené v článku 6 ods. 1 smernice, predovšetkým na využitie na účely vedeckého výskumu?

               3.

               Je technická teória na základe článku 6 ods. 2 písm. c) smernice vylúčená z patentovania aj vtedy, ak použitie ľudských embryí nie je súčasťou technickej teórie, ktorá má byť patentovaná, ale je podstatným predpokladom aplikácie tejto teórie,

                           a)

                           pretože sa patent týka produktu, ktorého výroba vyžaduje predchádzajúce zničenie ľudských embryí,

                           b)

                           alebo preto, že sa patent týka procesu, ktorý si ako východiskový materiál vyžaduje takýto produkt?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov; Ú. v. ES L 213, s. 13; Mim. vyd. 13/020, s. 395.


title: Vec C-372/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München (Nemecko) 6. júla 2016 – Soha Sahyouni/Raja Mamisch

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München (Nemecko) 6. júla 2016 – Soha Sahyouni/Raja Mamisch
   (Vec C-372/16)
   (2016/C 343/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Soha Sahyouni

      Odporca: Raja Mamisch

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí do pôsobnosti nariadenia Rady (EÚ) č. 1259/2010 (1) z 20. decembra 2010, ktorým sa vykonáva posilnená spolupráca v oblasti rozhodného práva pre rozvod a rozluku podľa jeho článku 1 aj súkromný rozvod, v prejednávanej veci rozvod jednostranným vyhlásením manžela pred cirkevným súdom v Sýrii na základe šaríe?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Má sa pri použití nariadenia (EÚ) č. 1259/2010 v rámci preskúmania jeho článku 10 v prípadoch súkromného rozvodu

                           1.

                           vychádzať z abstraktného porovnania, podľa ktorého právny poriadok konajúceho štátu síce umožňuje prístup k rozvodu aj druhému manželskému partnerovi, tento prístup je ale na základe jeho pohlavia viazaný na iné procesnoprávne a hmotnoprávne podmienky ako prístup prvého manželského partnera,
                           alebo

                           2.

                           závisí uplatnenie normy od toho, či uplatnenie abstraktne diskriminačného cudzieho práva je diskriminačné aj v jednotlivom prípade, t. j. konkrétne?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 2.2:
               Je súhlas diskriminovaného manželského partnera s rozvodom – aj vo forme schváleného prijatia kompenzačných plnení – už dôvodom na neuplatnenie normy?

      (1)  Ú. v. EÚ L 343, 2010, s. 10.


title: Vec T-472/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – ESVČ/Gross („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2013 — Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov — Neexistencia nesprávneho právneho posúdenia“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – ESVČ/Gross
   (Vec T-472/15) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2013 - Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov - Neexistencia nesprávneho právneho posúdenia“))
   (2017/C 121/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: pôvodne S. Marquardt a M. Silva, neskôr S. Marquardt, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer, S. Moya Izquierdo a F.-M. Hislaire, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Philipp Olivier Gross (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 3. júna 2015, Gross/ESVČ (F-78/14, EU:F:2015:52), ktorého cieľom je zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Philippom Oliverom Grossom v rámci tohto odvolacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 19.10.2015.


title: Vec T-130/14 P: Odvolanie podané 24. februára 2014 : Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  12. decembra 2013 vo veci F-142/11, Simpson/Rada

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/53

         Odvolanie podané 24. februára 2014: Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 12. decembra 2013 vo veci F-142/11, Simpson/Rada
   (Vec T-130/14 P)
   2014/C 135/68
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A. Bisch, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Erik Simpson (Brusel, Belgicko)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Európskeho súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 12. decembra 2013 vo veci F-124/11, Erik Simpson/Rada Európskej únie, ktorým sa zrušuje rozhodnutie Rady Európskej únie z 9. decembra 2010 a ukladá Rade Európskej únie povinnosť nahradiť vlastné trovy konania a trovy konania E. Simpsona,

               —

               vrátil vec Súdu pre verejnú službu,

               —

               uložil žalobcovi v prvom stupni povinnosť nahradiť trovy tohto konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza odvolací dôvod vychádzajúci z tvrdenia, že záver Súdu pre verejnú službu, podľa ktorého je zrušené rozhodnutie nezákonné z dôvodu porušenia povinnosti odôvodnenia, je založené na nesprávnom predpoklade z dôvodu skreslenia dôkazov a preto ho nemožno potvrdiť.


title: Vec T-404/08: Žaloba podaná 20. septembra 2008 – Fluorsid a Minmet/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/52

         Žaloba podaná 20. septembra 2008 – Fluorsid a Minmet/Komisia
   (Vec T-404/08)
   (2008/C 301/88)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Fluorsid SpA (Assemini, Taliansko) a Minmet Co. (Lausanne, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Vasques a F. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev prijaté 25. júna 2008 K(2008) 3043 o konaní podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP, vec COMP/39.180 – Fluorid hlinitý, oznámené Fluorsid a Minmet 11. júla 2008 a 9. júla 2008 alebo alternatívne znížiť pokutu uloženú Minmet a Fluorsid podľa rozhodnutia v zmysle článku 44 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetnou žalobou sa spoločnosti Fluorsid a Minmet domáhajú zrušenia rozhodnutia, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev porušila článok 81 ods. 1 Zmluvy ES a článok 53 ods. 1 Dohovoru o EHP a v dôsledku toho uložila spoločnostiam Fluorsid a Minmet z dôvodu vážneho porušenia článku 81 Zmluvy ES povinnosť zaplatiť spoločne a nerozdielne sumu 1 600 000 eur (milión šesťstotisíc).
   Na podporu svojich žalobných návrhov žalobkyne uvádzajú:

               —

               neexistencia dôkazov o možnej škode spôsobenej EHP a o porušení ustanovení článku 81 Zmluvy ES. Vzhľadom na to uvádzajú, že nie je možné tvrdiť, že štyri malé podniky, z ktorých jeden dokonca nemal v roku 2000 tržbu v rámci EHP, môžu, aspoň teoreticky, vnútiť ceny veľkým výrobcom hliníka (tiež nazývaným „taviarne“) na trhu, na ktorom je to práve ponuka, ktorá určuje ceny, a nie dopyt,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o dôkaz porušenia článku 253 Zmluvy ES a článku 2 nariadenia (ES) č. 1/2003, pre protiprávnu zmenu spochybneného porušenia na účely zmenšenia dôkazného bremena Komisie. V tomto bode uvádzajú, že Komisia mohla predložiť dôkaz o výmene informácií medzi súťažiteľmi, ale nie o dohode zameranej na obmedzenie hospodárskej súťaže. Táto zmena v popise protiprávneho správania bola v prospech Komisie, ktorá sa potom mohla dovolávať, z pohľadu žalobkýň nesprávne, mechanizmu per se rule upraveného pre hard core restrictions, a tým odľahčiť svoje dôkazné bremeno a neprihliadnuť na skutočnosť, že údajné protiprávne konanie nemalo žiaden účinok na trh,

               —

               porušenie článku 27 nariadenia č. 1/2003 a práva na obranu, ako aj článku 253 a 173 Zmluvy ES tým, že Komisia neprihliadla na zhovievavosť vo vzťahu k Fluorsid v oznámení o výhradách (ďalej len „OV“), vykonala šetrenie a získala dokumentáciu pre spis po OV a v konečnom rozhodnutí napadla protiprávne konanie, ktoré bolo odlišné od konania namietaného v OV (nepretržité porušovanie a porušovanie trvajúce 6 mesiacov).

         Žalobkyne tiež uvádzajú, že:

               —

               na to, aby sa preukázala spoluzodpovednosť Minmet, dokumenty proti žalobkyniam, ktoré neboli uvedené v OV, boli uvedené v konečnom rozhodnutí,

               —

               aj keď Komisia nezohľadnila zhovievavosť vo vzťahu k Fluorsid v OV pre porušenie práva na obranu, v druhom stupni zahrnula do spisu aj zhovievavosť vo vzťahu k žalobkyniam a addendum k zhovievavosti predložené po OV. Týmto spôsobom Komisia i) vytvorila stav neistoty, pokiaľ ide o zhovievavosť, a to v neprospech časového rámca a podstaty práva žalobkýň na obranu, čím došlo k porušeniu pravidiel stanovených v bode 29 Oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a ii) vykonala šetrenie po OV spolu s pripojením dokumentácie k spisu, čím porušila základné procesné práva v neprospech všetkých účastníkov konania,

               —

               Komisia definovala geografický trh fluoridu hlinitého nejednotne bez uvedenia dostatočných dôvodov a hodnotu trhu posúdila úplne neprimerane.


title: Vec C-481/11 P: Odvolanie podané 21. septembra 2011 : Alcide Djédjé proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z  13. júla 2011 vo veci T-351/11, Djédjé/Rada

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/5

         Odvolanie podané 21. septembra 2011: Alcide Djédjé proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 13. júla 2011 vo veci T-351/11, Djédjé/Rada
   (Vec C-481/11 P)
   2012/C 6/06
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Alcide Djédjé (v zastúpení: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas a M. Ceccaldi, avocats)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľa

               —

               rozhodnúť, že odvolanie, ktoré podal Alcide Djédjé, je prípustné,

               —

               zrušiť uznesenie T-351/11 z 13. júla 2011, ktorým bola konštatovaná neprípustnosť žaloby,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby sa mohol odvolateľ domáhať svojich práv,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania na základe článkov 69 a 73 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ nasledujúce odvolacie dôvody:

               —

               Vyššia moc z dôvodu vojny, ktorá prerušuje premlčanie. Udalosti, ktorým odvolateľ čelil v Pobreží Slonoviny od novembra 2010, podľa neho predstavujú prípad vyššej moci v zmysle článku 45 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, vzhľadom na vojnový stav, ktorého dôsledkom je podľa neho prerušenie plynutia premlčacej lehoty aktov, ktoré voči nemu prijala Rada.

               —

               Tento prípad vyššej moci z dôvodu vojny je podľa neho prekážkou pre možnosť odvolateľa môcť slobodne uplatniť jeho právo na opravný prostriedok proti aktom, ktoré zjavne porušujú základné práva.

               —

               Základné práva a slobody majú podľa neho prednosť pred zásadou právnej istoty. Všeobecný súd tým, že sa pri vyhlásení neprípustnosti návrhu odvolateľa dovolával zásady právnej istoty, porušil základné právo na prístup k súdom a práva na obranu. Odvolateľ bol tiež zbavený svojho práva byť vypočutý príslušným súdom.

               —

               Nepoužiteľnosť dištančnej lehoty a lehoty na podanie opravného prostriedku v prípade vojny. Dištančná lehota a lehota na podanie opravného prostriedku by sa nemali uplatňovať voči osobám s bydliskom v štáte, v ktorom je otvorená vojna. Takéto lehoty by sa mali uplatňovať iba v čase mieru a iba na európskom kontinente. Odvolateľ sa však nachádzal na inom kontinente v dôsledku tejto skutočnosti je podľa neho prísne uplatňovanie článku 102 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu v prejednávanej veci nepochybne porušením článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               —

               Prednosť článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Článok 102 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu podľa neho spôsobuje neplatnosť akejkoľvek povinnosti oznámenia, ako ju určuje Zmluva o fungovaní Európskej únie, ktorá stanovuje, že lehota na podanie opravného prostriedku začína plynúť od oznámenia alebo uverejnenia aktu alebo odvtedy, keď sa o akte dozvedela dotknutá osoba. Článok 102 rokovacieho poriadku totiž nezohľadňuje povinnosť odôvodnenia a neberie ohľad na deň, keď sa odvolateľ skutočne dozvedel o akte, čím obmedzuje znenie a ducha článku 263 ZFEÚ. Článok 102 tým spochybňuje práva priznané a chránené zmluvou, ktorá má vyššiu právnu silu a ktorá zaväzuje inštitúcie tvoriace Európsku úniu. Preto vzhľadom na to, že napadnuté akty neboli odvolateľovi oznámené, a to v rozpore s článkom 263 ods. 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, mohla podľa neho lehota na podanie opravného prostriedku začať plynúť až od okamihu, keď sa dozvedel o aktoch, ktoré boli voči nemu prijaté.

               —

               Závažné porušenie základných práv a slobôd. Zásada právnej istoty, ako ju uplatňuje Všeobecný súd, podľa neho závažným spôsobom spochybňuje právnu istotu ako celok, keďže voči osobám podliehajúcim právomoci súdu s bydliskom mimo Európskej únie v štáte, ktorý sa nachádza vo vojne, sa uplatňujú sankcie, proti ktorým nemôžu účinne uplatniť svoje práva na opravný prostriedok, lebo sa nedozvedeli o sankcii.

               —

               Subsidiárne sa odvolateľ domáha zrušenia aktov, ktoré voči nemu prijala Rada, z dôvodu závažnosti porušenia základných práv a slobôd. Vzhľadom na to, že napadnuté akty podľa neho porušujú základné slobody chránené rôznymi medzinárodnými zmluvami, Súdnemu dvoru prislúcha zrušiť tieto akty, keďže ich nezákonnosť je podľa neho v rozpore so zavedeným európskym poriadkom, a z dôvodu, že vzhľadom na závažnosť porušenia chránených základných práv a slobôd sa nemožno dovolávať nijakej lehoty na podanie opravného prostriedku.


title: Vec C-57/06 P: Odvolanie podané  2. februára 2006 : Elisabetta Righini proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z  15. novembra 2005  vo veci T-145/04, Elisabetta Righini proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/11

         Odvolanie podané 2. februára 2006: Elisabetta Righini proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 15. novembra 2005 vo veci T-145/04, Elisabetta Righini proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-57/06 P)
   (2006/C 74/20)
   Jazyk konania: francúzština
   Elisabetta Righini podala 2. februára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 15. novembra 2005 vo veci T-145/04, Elisabetta Righini proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľku zastupuje Eric Boigelot, advokát.
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               rozhodol, že odvolanie je prijateľné a dôvodné a v dôsledku toho

               2.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev vo veci T-145/04, Righini/Komisia, vydaný 15. novembra 2005,

               3.

               sám rozhodol spor a vyhovel jej pôvodnej žalobe vo veci T-145/04 tak, že:

                           —

                           zruší rozhodnutia prijaté Komisiou o zaradení odvolateľky pri prijatí do služby do platovej triedy A*8/3 (pôvodne A7/3) ako dočasného zamestnanca alebo úradníka v skúšobnej lehote, ktoré jej boli oznámené 27. mája 2003 a 30. júna 2003,

                           —

                           zruší výslovné rozhodnutie z 21. januára 2004 o zamietnutí sťažnosti odvolateľky, zaregistrovanej 14. augusta 2003 pod spisovou značkou R/485/03, doručené 23. januára 2004,

                           —

                           v každom prípade zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Dôvody odvolania sú založené v súlade s článkom 58 Štatútu Súdneho dvora na porušení práva Spoločenstva, na vadách v konaní pred Súdom prvého stupňa, ktoré porušujú záujmy odvolateľky.
   Prijatý rozsudok, ktorým sa zamietol dôvod založený na porušení článku 31 ods. 2 Štatútu, rozhodnutia z roku 1983, Administratívnych inštrukcií a na zjavne nesprávnom posúdení, odvolateľka napáda preto, lebo obsahuje právne pochybenie, nesprávne a rozporuplné odôvodnenie ako aj skresľuje dôkazné prostriedky v spise.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2005 vo veci C-91/03: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie (Ochrana a trvalo udržateľné využívanie zdrojov rybného hospodárstva — Nariadenie (ES) č. 2371/2002)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 17. marca 2005
   vo veci C-91/03: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie (1)

   (Ochrana a trvalo udržateľné využívanie zdrojov rybného hospodárstva - Nariadenie (ES) č. 2371/2002)
   (2005/C 132/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-91/03, Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad) proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: J. Carbery, F. Florindo Gijón a M. Balta), ktorú v konaní podporujú Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: T. van Rijn a S. Pardo Quintillàn) a Francúzska republika (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a A. Colomb), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES podaná 28. februára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen, P. Kūris (spravodajca) a J. Klučka, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3)

               Francúzska republika a Komisia nemajú právo na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003


title: Vec T-283/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2007 – Georgia-Pacific/ÚHVT (Vytlačený motív) ( Ochranná známka Spoločenstva — Trojrozmerná ochranná známka — Vytlačený motív — Zamietnutie zápisu — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2007 – Georgia-Pacific/ÚHVT (Vytlačený motív)
   (Vec T-283/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Trojrozmerná ochranná známka - Vytlačený motív - Zamietnutie zápisu - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 56/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Georgia-Pacific Sàrl (v zastúpení: R. Delorey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Rassat, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. mája 2004 (vec R 493/2003-1), týkajúcemu sa zápisu trojrozmernej ochrannej známky predstavovanej vytlačeným motívom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa, Georgia-Pacific Sàrl, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. decembra 2004 vo veci C-521/03 P: Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Prípustnosť žaloby — Premlčanie — Článok 230 piaty pododsek ES — Rozhodnutie čisto potvrdzujúcej povahy — Kvalifikácia)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/11

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   zo 7. decembra 2004
   vo veci C-521/03 P: Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Prípustnosť žaloby - Premlčanie - Článok 230 piaty pododsek ES - Rozhodnutie čisto potvrdzujúcej povahy - Kvalifikácia)
   (2005/C 106/21)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-521/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podal dňa 15. decembra 2003 Internationaler Hilfsfonds eV, (advokát: H. Kaltenecker), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Wilderspin a S. Fries), Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda J. N. Cunha Rodrigues, vykonávajúci funkciu predsedu štvrtej komory, sudcovia N. Colneric a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vydal dňa 7. decembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004


title: Vec T-474/07: Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Komisia/CAE Consulting

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/28

         Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Komisia/CAE Consulting
   (Vec T-474/07)
   (2008/C 79/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune, splnomocnení zástupcovia a O. Prost, advokát)

      Žalovaný: CAE Consulting GmbH (Sexau, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               uznať žalobu Komisie za prípustnú a dôvodnú a vyhovieť jej,

               —

               uložiť žalovanému povinnosť zaplatiť Komisii sumu 25 574 eur, zvýšenú o úroky z omeškania vo výške 10 189,31 eur do 31. decembra 2007 a od 1. januára 2008 vo výške 3,67 eur za každý deň omeškania až do úplného zaplatenia, pričom tieto úroky sa tiež vypočítajú od 31. mája 2001,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha, aby Súd prvého stupňa uložil žalovanému povinnosť vrátiť zvyšok preddavku zaplateného Spoločenstvom, spolu s úrokmi z omeškania v dôsledku toho, že nevykonal časť zmluvy o dotácii („Cost reimbursement contract“) EP č. 26970 uzavretej s konzorciom, ktorého bol členom, a týkajúcej sa projektu nazvaného „Neutral Archiving of EDA Data (ARCHIVE)“ patriaceho do rámca štvrtého európskeho strategického programu pre výskum a vývoj informačných technológií (ESPRIT) (1994-1998).


title: Vec T-125/13: Žaloba podaná 4. marca 2013 — Taliansko/Komisia

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/44

         Žaloba podaná 4. marca 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-125/13)
   2013/C 114/67
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri a S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie č. C(2012) 9448 final z 19. decembra 2012, oznámené 20. decembra, týkajúce sa zvýšenia základného imania uskutočneného spoločnosťou SEA S.p.A v prospech SEA Handling Spa,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tejto veci spochybňuje rozhodnutie Európskej komisie, ktoré vyhlásilo opatrenia vykonané spoločnosťou SEA SpA, koncesionárom správy letísk Milano Malpensa a Milano Linate, v prospech dcérskej spoločnosti SEA Handling SpA poverenej výkonom pozemných asistenčných služieb na uvedených letiskách – opatrenia pozostávajúce predovšetkým z opakovaného zvýšenia základného imania na vyrovnanie prevádzkových strát – za štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásad riadnej správy vecí verejných a právnej istoty.

                           —

                           V tomto ohľade sa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadami riadnej správy vecí verejných a právnej istoty, čo viedlo u adresátov k vzniku legitímnej dôvery v súvislosti so zákonnosťou opatrení, tak z dôvodu neprimeranej dĺžky celého konania a najmä predbežného vyšetrovania, ako aj z dôvodu pochybností vyplývajúcich z analýz a správaní Komisie v priebehu tohto konania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych záležitostí a najmä zásady kontradiktórnosti a na nedostatočnom prešetrení.

                           —

                           V tomto ohľade sa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadou kontradiktórnosti a došlo k porušeniu práv účastníkov na obhajobu z dôvodu rozšírenia predmetu skúmania Komisie na obdobie, ktorého sa rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania nevzťahovalo.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 107 a článku 108 ods. 3 ZFEÚ a nesprávnom zistení skutkových okolností, ako aj na nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o pripísateľnosť namietaných opatrení verejným orgánom.

                           —

                           Žalujúca vláda sa domnieva, že v napadnutom rozhodnutí došlo k omylu v rozsahu, v ktorom pripisuje namietané opatrenia verejným orgánom, a v každom prípade uvedené rozhodnutie v tomto ohľade neuvádza ani primerané dôkazy, ani dostatočné odôvodnenie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 a článku 108 ods. 3 ZFEÚ a nesprávnom zistení skutkových okolností, ako aj na nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o pripísateľnosť namietaných opatrení verejným orgánom.

                           —

                           V tomto ohľade sa tvrdí, že v napadnutom rozhodnutí došlo k omylu v rozsahu, v ktorom považuje správanie SEA za nezlučiteľné s kritériom obozretného subjektu pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, a v každom prípade uvedené rozhodnutie v tomto ohľade neposkytuje ani primeraný dôkaz, ani dostatočné odôvodnenie.


title: Vec C-417/06 P: Odvolanie podané 12. októbra 2006 Talianskou republikou proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z  13. júla 2006 vo veci T-225/04, Talianska republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/7

         Odvolanie podané 12. októbra 2006 Talianskou republikou proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 13. júla 2006 vo veci T-225/04, Talianska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-417/06 P)
   (2006/C 310/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, a D. Del Gaizo, avvocato dello Stato)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 13. júla 2006, vec T-225/04, ktorým sa zamietla žaloba podaná Talianskou republikou proti Európskej komisii o neplatnosť rozhodnutia Komisie č. K(2003)3971, konečné znenie, z 26. novembra 2003, ktorým sa stanovuje predbežné rozdelenie vyhradených prostriedkov podľa členských štátov v rámci iniciatív Spoločenstva na obdobie rokov 1994 – 1999 [neoficiálny preklad],

               —

               úplne vyhovieť návrhom, ktoré boli predložené v prvostupňovom konaní, podľa článku 113 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 19. júna 1991 v znení zmien a doplnení, zrušením rozhodnutia Komisie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov predchádzajúceho konania ako aj trov konania na tomto stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               porušenie práva z dôvodu nesprávneho označenia právneho základu, rozporu a nesprávneho uplatnenia právneho predpisu, ako aj nedostatočného odôvodnenia, pokiaľ ide o prvú časť prvého žalobného dôvodu žaloby na Súde prvého stupňa (body 70, 71, 72, 73, 75, 76 a 77 rozsudku);

               2.

               porušenie práva z dôvodu nedostatočného a odporujúceho si odôvodnenia, pokiaľ ide o druhú časť prvého žalobného dôvodu žaloby na Súde prvého stupňa (body 91, 92, 93, 94 a 95 rozsudku);

               3.

               porušenie práva z dôvodu nedostatku právneho základu, nedostatočného a odporujúceho si odôvodnenia, pokiaľ ide o prvú časť druhého žalobného dôvodu žaloby na Súde prvého stupňa (body 110 až 123 rozsudku);

               4.

               porušenie práva z dôvodu nedostatočného a odporujúceho si odôvodnenia, pokiaľ ide o druhú, tretiu a štvrtú časť druhého žalobného dôvodu žaloby na Súde prvého stupňa (body 147, 148, 149, 151, 153, 154 a 155 rozsudku).


title: Vec T-24/17: Žaloba podaná 17. januára 2017 – LA Superquimica/EUIPO – D-Tack (D-TACK)

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/30

         Žaloba podaná 17. januára 2017 – LA Superquimica/EUIPO – D-Tack (D-TACK)
   (Vec T-24/17)
   (2017/C 086/39)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LA Superquimica, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: D-Tack GmbH (Hüttlingen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „D-TACK“ – prihláška č. 9 650 847.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. novembra 2016 vo veci R 1983/2015-4.

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie EUIPO z 15. novembra 2016,

               —

               uložil EUIPO a každému, kto odporuje tomuto návrhu, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               odvolací senát neprihliadol na výpisy z databázy Sitadex týkajúce sa zápisu španielskej ochrannej známky č. 2515958, 2516679, 2542249, 2591412 a 2668711, ktoré predložila žalobkyňa,

               —

               odvolací senát neprihliadol na dôkaz o používaní predložený žalobkyňou.


title: Vec C-523/15 P: Odvolanie podané 30. septembra 2015: Westfälische Drahtindustrie GmbH a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. júla 2015 vo veci T-393/10, Westfälische Drahtindustrie GmbH a i./Európska komisia

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/21

         Odvolanie podané 30. septembra 2015: Westfälische Drahtindustrie GmbH a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. júla 2015 vo veci T-393/10, Westfälische Drahtindustrie GmbH a i./Európska komisia
   (Vec C-523/15 P)
   (2015/C 389/23)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (v zastúpení: C. Stadler, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

               1.

               zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom rozsudok nevyhovel návrhom odvolateliek;

               2.

               subsidiárne zrušil úplne rozsudok a vyhlásil neplatnosť článku 2 bodu 8 rozhodnutia Komisie K(2010)4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 v konaní o uplatnení podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – predpínacia oceľ) v znení zmenenom rozhodnutím Komisie K(2010)6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(20011)2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011, ako aj listu generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž zo 14. februára 2011 v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek;
               subsidiárne znížil pokutu uloženú odvolateľkám v citovanom rozhodnutí Komisie v článku 2 bode 8;

               3.

               subsidiárne vrátil vec na Všeobecný súd, aby rozhodol o návrhoch v bodoch 1 a 2

               4.

               zaviazal žalovanú v konaní vo veci samej na náhradu všetkých trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje voči rozsudku šiestej komory Všeobecného súdu Európskej Únie z 15. júla 2015.
   Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG opierajú svoje odvolanie o nasledovné dôvody:
   Po prvé, Všeobecný súd porušil článok 261 ZFEÚ a článok 31 nariadenia 1/2003 (1), systém rozdelenia právomoci a inštitucionálnu rovnováhu, ako aj zásadu zabezpečenia účinnej súdnej ochrany, keďže opomenul zohľadniť hranice jemu zverenej neobmedzenej rozhodovacej právomoci a nepreskúmal vo veci napadnuté rozhodnutie Komisie, ale prijal samostatné nezávislé rozhodnutie o peňažnej pokute. Týmto chcel rozhodnúť namiesto správy a odňal odvolateľkám možnosť brániť sa voči nesprávnemu zisteniu skutkového stavu, keďže sa odvolania proti rozhodnutiam Všeobecného súdu obmedzujú na právne otázky.
   Po druhé, napadnutý rozsudok porušuje článok 261 ZFEÚ a článok 31 nariadenia 1/2003 v rozsahu, v akom Všeobecný súd chybne stanovil určujúci moment na posúdenie skutkovej a právnej situácie a v rámci – navyše chybného, ako už bolo uvedené vyššie – výkonu neobmedzenej rozhodovacej právomoci sa oprel o právny a skutkový stav v okamihu vyhlásenia svojho rozhodnutia resp. o skutočnosti, ktoré nastali v rokoch 2011 až 2013, teda po vydaní napadnutého rozhodnutia Komisie. Postoj Všeobecného súdu nie je odôvodnený rozhodnutiami, ktoré cituje „v tomto zmysle“, ale oveľa viac je založený na rozhodovacej praxi európskych súdov, z ktorej vyplýva, že dodatočné informácie sa môžu zohľadniť jednak iba v prospech dotknutého podniku a jednak iba vtedy, ak už existovali v okamihu rozhodnutia Komisie.
   Po tretie, porušením zásady proporcionality a zásady rovnosti zaobchádzania porušil Všeobecný súd základné práva odvolateliek. Tým, že Všeobecný súd nezohľadnil v bode 35 usmernení k metóde stanovovania pokút stanovenú zásadu, podľa ktorej podniky, ktoré sú odkázané na platenie peňažnej pokuty v splátkach, majú mať možnosť tieto pokuty splatiť spravidla do 3 až 5 rokov, uložil odvolateľkám neprimeranú peňažnú pokutu, ktorú by tieto každopádne mohli splatiť jedine v priebehu extrémne dlhého času. Okrem toho Všeobecný súd v rámci svojej analýzy zásady rovnosti zaobchádzania na účely uplatnenia zásad stanovených v bode 35 usmernení k metóde stanovovania pokút, ako aj na účely zistenia určujúceho časového okamihu nezohľadnil porovnateľnosť skutkových okolností sporu.
   Nakoniec Všeobecný súd porušil napadnutým rozsudkom aj základné procesné právo odvolateliek na poskytnutie účinnej právnej ochrany, pretože sa obmedzil v rámci výkonu svojej neobmedzenej rozhodovacej právomoci na výpočty peňažných pokút vypracované Komisiou a na údaje prednesené účastníkmi konania. Takéto preskúmanie nemôže stačiť na zabezpečenie účinnej právnej ochrany voči rozhodnutiam Komisie o peňažnej pokute, keďže nemá charakter požadovaného úplného a bez obmedzenia uskutočňovaného preskúmania neutrálnou inštitúciou.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy; Ú. v. ES L 1 s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec T-566/11: Žaloba podaná 31. októbra 2011 — Viejo Valle/ÚHVT — Etablissements Coquet (Kávova súprava s drážkami)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/26

         Žaloba podaná 31. októbra 2011 — Viejo Valle/ÚHVT — Etablissements Coquet (Kávova súprava s drážkami)
   (Vec T-566/11)
   2012/C 32/55
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Viejo Valle, SA (L’Olleria, Španielsko) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Etablissements Coquet SA (Saint Léonard de Noblat, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil za prípustnú predmetnú žalobu spoločne s jej prílohami,

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. júla 2011 vo veci R 1054/2010-3,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn, ktorý je predmetom návrhu na výmaz: dizajn č. 384.912-0001, ktorý vyobrazuje ozdobný riad, šálku kávy s táckou.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Navrhovateľ výmazu dizajnu Spoločenstva: Etablissements Coquet SA.

      Odôvodnenie návrhu na výmaz: porušenie článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 6/2002, keďže dizajn Spoločenstva predstavuje neoprávnené použitie diela chráneného podľa autorského práva členského štátu.

      Rozhodnutie výmazového odboru: vyhovenie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 6/2002 a článku 28 ods. 1 písm. b) bodu iii) nariadenia č. 2245/2002, keďže Etablissements Coquet SA v návrhu na výmaz náležite neuviedol dielo chránené autorským právom, o ktoré sa návrh na výmaz opiera, ako ani údaje o predmete s o majiteľovi skoršieho práva.


title: Vec C-168/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. apríla 2011 — Manfred Beker a Christa Beker/Finanzamt Heilbronn

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. apríla 2011 — Manfred Beker a Christa Beker/Finanzamt Heilbronn
   (Vec C-168/11)
   2011/C 211/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Manfred Beker a Christa Beker

      Žalovaný: Finanzamt Heilbronn

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 56 ES právnej úprave členského štátu, podľa ktorej — v súlade s medzištátnou dohodou o zamedzení dvojitého zdanenia — sa zdaniteľným osobám s neobmedzenou daňovou povinnosťou, ktorým sa zahraničné príjmy v štáte zdroja príjmu zdaňujú daňou podobnou vnútroštátnej dani, zahraničná daň započíta na vnútroštátnu daň z príjmu vzťahujúcu sa na príjmy z tohto štátu takým spôsobom, že pri zdaňovaní zdaniteľného príjmu, ktorý zahŕňa aj zahraničné príjmy, sa výsledná vnútroštátna daň z príjmu vydelí pomerom týchto zahraničných príjmov k celkovej sume príjmov bez zohľadnenia osobitných výdavkov a mimoriadnych výdavkov, akými sú náklady vynaložené na osobný život, ako aj individuálne a rodinné okolnosti?


title: Vec T-290/12: Žaloba podaná 29. júna 2012 — Poľsko/Komisia

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/18

         Žaloba podaná 29. júna 2012 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-290/12)
   2012/C 250/34
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 body 2 až 4, 6, 12 a 13, prílohy I a II, ako aj článok 2 ods. 1 až 3 v spojení s článkom 3 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 302/2012 zo 4. apríla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 99, s. 21),

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod:

                           —

                           porušenie zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery.

               2.

               Druhý žalobný dôvod:

                           —

                           porušenie zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod:

                           —

                           porušenie článku 296 ZFEÚ z dôvodu, že napadnuté ustanovenia neboli dostatočne odôvodnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod:

                           —

                           porušenie zásady solidarity a zásady lojálnej spolupráce.


title: Vec C-384/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België 29. júla 2010 — Jan Voogsgeerd/Navimer SA

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België 29. júla 2010 — Jan Voogsgeerd/Navimer SA
   (Vec C-384/10)
   ()
   2010/C 317/26
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jan Voogsgeerd

      Žalovaná: Navimer SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa štátom, v ktorom sa nachádza prevádzkareň, ktorá zamestnala zamestnanca v zmysle článku 6 ods. 2 písm. b) Rímskeho dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980 (1), rozumieť štát, v ktorom sa nachádza prevádzkareň, ktorá zamestnanca zamestnala, alebo štát, v ktorom sa nachádza prevádzkareň, pre ktorú zamestnanec skutočne pracuje, hoci svoju prácu zvyčajne nevykonáva v jednom štáte?

               2.

               Má sa miesto, na ktorom je zamestnanec, ktorý svoju prácu zvyčajne nevykonáva v jednom štáte, povinný prihlásiť sa a kde dostane pokyny a príkazy súvisiace s výkonom jeho pracovnej činnosti, považovať za miesto skutočného výkonu práce v zmysle prvej otázky?

               3.

               Musí prevádzkareň zamestnávateľa, v ktorej zamestnanec v zmysle prvej otázky skutočne vykonáva prácu, spĺňať určité formálne podmienky, napríklad mať vlastnú právnu subjektivitu, alebo stačí existencia faktickej prevádzkárne?

               4.

               Môže byť prevádzkareň inej spoločnosti, ktorá je vo vzťahu so spoločnosťou v postavení zamestnávateľa, považovaná za prevádzkáreň v zmysle tretej otázky, aj keď na túto druhú spoločnosť nebola delegovaná právomoc vydávať pokyny?

      (1)  Ú. v. ES L 266, s. 1; Ú. v. EÚ C 169, 2005, s. 10.


title: Vec C-415/13 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. mája 2014 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Impexmetal S.A.

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. mája 2014 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Impexmetal S.A.
   (Vec C-415/13 P) (1)

   2014/C 261/32
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec C-573/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 11. decembra 2014 – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 11. decembra 2014 – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani
   (Vec C-573/14)
   (2015/C 046/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Žalovaný: Mostafa Lounani

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 12 ods. 2 písm. c) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (1) vykladať tak, že nevyhnutným predpokladom uplatnenia dôvodu vylúčenia uvedeného v tomto ustanovení je, že žiadateľ o azyl bol odsúdený za spáchanie jedného z teroristických trestných činov uvedených v článku 1 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu, ktoré bolo v Belgicku prebraté zákonom z 19. decembra 2003 o teroristických trestných činoch (2) (loi du 19 décembre 2003 relative aux infractions terroristes)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, možno skutočnosti, aké sú uvedené v bode 5.9.2. napadnutého rozsudku Conseil du contentieux des étrangers (Rada pre cudzinecké spory) č. 96.933 vyhláseného 12. februára 2013, ktoré odporcovi pripisuje rozsudok Tribunal correctionnel de Bruxelles (Trestný súd v Bruseli) zo 16. februára 2006 a pre ktoré bol odporca odsúdený za účasť v teroristickej organizácii, považovať za činy, ktoré sú v rozpore s cieľmi a zásadami Organizácie Spojených národov, v zmysle článku 12 ods. 2 písm. c) citovanej smernice 2004/83/ES?

               3.

               Postačuje v rámci skúmania vylúčenia žiadateľa o medzinárodnú ochranu z dôvodu jeho účasti v teroristickej organizácii jeho odsúdenie ako riadiaceho člena teroristickej organizácie s konštatovaním, že žiadateľ o medzinárodnú ochranu nespáchal, nepokúsil sa o spáchanie ani nehrozil spáchaním teroristického činu, na to, aby bolo možné konštatovať existenciu podnecovania alebo podieľania sa v zmysle článku 12 ods. 3 smernice 2004/83/ES, ktoré možno pripísať žiadateľovi, alebo je potrebné vykonať individuálne preskúmanie skutkových okolností veci a preukázať účasť na uskutočnení teroristického trestného činu alebo podnecovanie teroristického trestného činu vymedzeného v článku 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu?

               4.

               Musí sa podnecovanie alebo podieľanie sa v zmysle článku 12 ods. 3 smernice 2004/83/ES v rámci skúmania vylúčenia žiadateľa o medzinárodnú ochranu z dôvodu jeho účasti v teroristickej organizácii, prípadne ako riadiaceho člena, týkať spáchania teroristického trestného činu vymedzeného v článku 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu, alebo sa môže týkať účasti v teroristickej skupine v zmysle článku 2 uvedeného rámcového rozhodnutia?

               5.

               Je vylúčenie medzinárodnej ochrany uvedené v článku 12 ods. 2 písm. c) smernice 2004/83/ES v oblasti terorizmu možné v prípade, ak nedošlo k spáchaniu, podnecovaniu alebo účasti na mimoriadne krutom násilnom čine, aký je uvedený v článku 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.

      (2)  Ú. v. ES L 164, s. 3; Mim. vyd. 19/006, s. 18.


title: Vec T-75/12: Žaloba podaná 16. februára 2012 — Nu Air Polska/Komisia

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/28

         Žaloba podaná 16. februára 2012 — Nu Air Polska/Komisia
   (Vec T-75/12)
   2012/C 118/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nu Air Polska sp. z o.o (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: R. MacLean, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba je prípustná,

               —

               čiastočne zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie K(2011) 8826 v konečnom znení, článok 1 rozhodnutia Komisie K(2011) 8803 v konečnom znení a článok 1 rozhodnutia Komisie K(2011) 8801 v konečnom znení, všetky tri zo 6. decembra 2011, v rozsahu, v akom iba čiastočne umožňujú vrátenie antidumpingového cla zaplateného žalobkyňou a protiprávne zadržali dodatočné sumy vrátenia antidumpingového cla, ktoré oprávnene patrili žalobkyni,

               —

               nariadil ponechanie napadnutých rozhodnutí v platnosti, kým Európska komisia prijme opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s akýmkoľvek rozsudkom Všeobecného súdu, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď uplatnila primerané a odôvodnené ziskové rozpätie na nezávislého dovozcu EÚ, čím nedokázala stanoviť spoľahlivú vývoznú cenu na účely výpočtu vrátenia správnej sumy antidumpingového cla, čo viedlo k porušeniu článku 2 ods. 9 a článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď pri výpočte vývoznej ceny odpočítala antidumpingové clo ako náklady, čím nedokázala stanoviť spoľahlivé dumpingové rozpätie na účely výpočtu vrátenia správnej sumy antidumpingového cla, čo viedlo k porušeniu článku 2 ods. 9, článku 2 ods. 11 a článku 11 ods. 10 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná neinformovala žalobkyňu o požiadavkách potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 11 ods. 10 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 priamym a primeraných spôsobom, čím porušila jej právo na obhajobu stanovené v práve EÚ, ako aj zásadu riadnej správy vecí verejných založenú právom EÚ a uvedenú v článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).


title: Vec C-408/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. septembra 2014 – YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Trhy so zipsami a s inými druhmi zapínadiel, ako aj so zošívačkami — Spoluzodpovednosť — Zákonná horná hranica pokuty — Článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 — Pojem „podnik“ — Osobná zodpovednosť — Zásada proporcionality — Násobiteľ odstrašujúceho účinku)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. septembra 2014 – YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH/Európska komisia
      (Vec C-408/12 P) (1)

      ((Odvolanie - Kartely - Trhy so zipsami a s inými druhmi zapínadiel, ako aj so zošívačkami - Spoluzodpovednosť - Zákonná horná hranica pokuty - Článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 - Pojem „podnik“ - Osobná zodpovednosť - Zásada proporcionality - Násobiteľ odstrašujúceho účinku))
      (2014/C 395/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH (v zastúpení: D. Arts, W. Devroe, E. Winter a F. Miotto, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie YKK a i./Komisia (EU:T:2012:322) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa na účely stanovenia maximálnej výšky pokuty v rámci bazilejsko-wuppertálskej a amsterdamskej spolupráce na trhu s kovovými a plastovými zapínadlami týka uplatnenia 10 % hornej hranice vypočítanej na základe obratu skupiny YKK v roku predchádzajúcom prijatiu rozhodnutia Komisie K(2007) 4257 v konečnom znení z 19. septembra 2007 týkajúceho sa konania podľa článku [81 ES] (vec COMP/39.168 – PO/Tvrdá galantéria: Zapínadlá), pokiaľ ide o obdobie porušovania, v súvislosti s ktorým bolo stanovené, že je výlučne zodpovedná spoločnosť YKK Stocko Fasteners GmbH.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

                  3.

                  Článok 2 ods. 2 uvedeného rozhodnutia K(2007) 4257 v konečnom znení sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka výpočtu pokuty, za ktorú bola stanovená výlučná zodpovednosť spoločnosti YKK Stocko Fasteners GmbH v rámci bazilejsko-wuppertálskej a amsterdamskej spolupráce.

                  4.

                  Pokuta uložená spoločnosti YKK Stocko Fasteners GmbH za porušenie, za ktoré je výlučne zodpovedná v rámci bazilejsko-wuppertálskej a amsterdamskej spolupráce, sa stanovuje na sumu 2 792 800 eur.

                  5.

                  YKK Corporation, YKK Holding Europe BV a YKK Stocko Fasteners GmbH sú povinné znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj tri štvrtiny trov Európskej komisie, ktoré vznikli v rámci konania na prvom stupni, ako aj konania o odvolaní.

                  6.

                  Európska komisia je povinná znášať jednu štvrtinu svojich vlastných trov, ktoré vznikli v rámci konania na prvom stupni, ako aj konania o odvolaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


title: Vec C-80/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. novembra 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. novembra 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-80/10) (1)

   2011/C 89/25
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-52/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – Knauf Gips/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Trh so sadrokartónovými doskami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Prístup k spisu — Jedno pokračujúce porušenie — Pokuta — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút — Spolupráca počas správneho konania )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – Knauf Gips/Komisia
   (Vec T-52/03) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh so sadrokartónovými doskami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Prístup k spisu - Jedno pokračujúce porušenie - Pokuta - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút - Spolupráca počas správneho konania“)
   (2008/C 209/68)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Knauf Gips KG, predtým Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG (Iphofen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Klusmann a F. Wiemer, neskôr M. Klusmann, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre a S. Rating, neskôr F. Castillo de la Torre a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/471/ES z 27. novembra 2002 o konaní podľa článku 81 [ES] proti BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA a Gyproc Benelux NV (vec COMP/E-1/37.152 – Sadrokartónové dosky) (Ú. v. EÚ L 166, s. 8) alebo subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcovi
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Knauf Gips KG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 124, 24.5.2003.


title: Vec T-304/08: Žaloba podaná 5. augusta 2008 – Smurfit Kappa Group/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/30

         Žaloba podaná 5. augusta 2008 – Smurfit Kappa Group/Komisia
   (Vec T-304/08)
   (2008/C 272/57)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Smurfit Kappa Group plc (Dublin, Írsko) (v zastúpení: T. Ottervanger, E. Henny, právnici)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie v súlade s článkom 230 ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa domáha v súlade s článkom 230 ES zrušenia rozhodnutia Komisie č. 582/2007 z 2. apríla 2008 [vec „Pomoc Propapier PM2 GmbH & Co. KG-LIP“ K(2008) 1107], ktorým Komisia schválila štátnu pomoc oznámenú Nemeckom v prospech Propapier PM2 GmbH & Co. KG.
   Žalobkyňa, medzinárodná spoločnosť so sídlom v Írsku, poskytujúca služby balenia, podala na Komisiu neformálnu sťažnosť proti poskytnutiu rozsiahlej podpory na výstavbu (v oblasti Brandenburg-Nordost v Nemecku) objektu, ktorý by mal byť podľa žalobcu najväčším papierenským závodom v Európskej únii. Žalobkyňa uvádza, že aj keď boli jasné indikácie, že podporovaná investícia bude mať vážne a neprimerané účinky na ňu a na celé odvetvie, Komisia sa domnievala, že nebolo nevyhnutné začať konanie vo veci formálneho zisťovania, keďže regionálna pomoc nepresiahla prahové hodnoty týkajúce sa podielu na trhu a zvýšenia kapacity, ktoré stanovuje článok 68 písm. a) a b) Usmernení pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013 (1) („Usmernenia pre regionálnu pomoc“), a preto vyhlásila, že pomoc je zlučiteľná so Zmluvou ES.
   Žalobkyňa, ako priamy konkurent príjemcu pomoci, napáda rozhodnutie Komisie o nezačatí konania vo veci formálneho zisťovania na základe článku 88 ods. 2 ES, a to z týchto dôvodov:
   Po prvé podľa názoru žalobkyne mala Komisia začať konanie vo veci formálneho zisťovania v súlade s článkom 88 ods. 2 ES a článkom 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 (2) a dôslednejšie preskúmať pomoc vzhľadom na pochybnosti, ktoré vznikli v spojitosti so štrukturálnymi ťažkosťami trhu a v súlade s primeranejším posúdením trhu. Žalobkyňa vytýka Komisii, že sa chybne obmedzila na použitie striktných prahov uvedených v článku 68 Usmernení pre regionálnu pomoc a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia pri výpočte zvýšenia kapacity.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila článok 87 ods. 3 ES a Usmernenia pre regionálnu pomoc, keď v napadnutom rozhodnutí i) neuviedla žiaden rozbor nepriaznivého účinku pomoci na podmienky obchodu a ii) nesprávne podala výklad Usmernení pre regionálnu pomoc. Na základe toho uvádza, že namiesto toho, aby porovnala úžitky pre oblasť s dosahom rozsiahlej pomoci pre odvetvie ako celok, Komisia jednoducho uplatnila per se 5 % zvýšenia kapacity bez toho, že by sa vykonala hospodárska analýza. Tiež žalobkyňa poukazuje na to, že použitie testu, ktorý stanovuje odsek 68 Usmernení pre regionálnu pomoc, je v rozpore so Zmluvou ES, keďže zmienené ustanovenie nevyžaduje, aby Komisia schválila automaticky všetky opatrenia pomoci, ktoré sú nižšie ako prahy stanovené v Usmerneniach pre regionálnu pomoc.
   Po tretie sa podľa názoru žalobkyne v napadnutom rozhodnutí nachádzajú skutkové omyly a zjavne nesprávne posúdenia, ktoré sa týkajú vymedzenia trhu a zvýšenia kapacity.
   Po štvrté žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila článok 87 ods. 3 ES a Usmernenia pre regionálnu pomoc, keďže napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavné nesprávne posúdenie, čo sa týka kvalifikácie opatrenia – pomoci.
   Po piate v rozhodnutí sa tiež vyskytujú údajne závažné právne omyly, keďže sa v ňom Plán regionálnej pomoci na obdobie rokov 2007 – 2013 v Nemecku považuje za zlučiteľný so Zmluvou ES, čím umožňuje Oblasti Brandenburg-Nordost uchádzať sa o regionálnu pomoc na celé obdobie rokov 2007 – 2013 v súlade s výnimkou, ktorú stanovuje článok 87 ods. 3 písm. a) ES. Naviac napadnuté rozhodnutie je chybné, keďže opomína ďalšiu pomoc, ktorá sa týka toho istého projektu.
   Nakoniec žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila svoje povinnosti v súvislosti s predbežným vyšetrovaním, ktoré spočívajú v uvedení primeraných dôvodov, o ktoré opiera svoje rozhodnutie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 54, 2006, s. 13.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).


title: Vec T-64/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2015 – Shoe Branding Europe/ÚHVT (Súbežné pruhy na nohavici) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky spočívajúca v dvoch súbežných pruhoch na nohavici — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/49

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2015 – Shoe Branding Europe/ÚHVT (Súbežné pruhy na nohavici)
   (Vec T-64/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky spočívajúca v dvoch súbežných pruhoch na nohavici - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 048/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne P. Geroulakos, neskôr D. Gája, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 3. decembra 2014 (vec R 2563/2013-5) týkajúcemu sa prihlášky označenia spočívajúceho v dvoch súbežných pruhoch na nohavici ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Shoe Branding Europe BVBA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 30.3.2015.


title: Vec C-668/13: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava – Rumunsko) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Evangeli Paraskevopoulou (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaká prejudiciálna otázka — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 7 ods. 2 písm. c) — Uplatniteľnosť dohovorov o sociálnom zabezpečení medzi členskými štátmi — Repatriovaný utečenec pochádzajúci z členského štátu — Dosiahnutie dôb zamestnania na území iného členského štátu — Žiadosť o priznanie dávky v starobe — Zamietnutie)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/12

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava – Rumunsko) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Evangeli Paraskevopoulou
   (Vec C-668/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaká prejudiciálna otázka - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 7 ods. 2 písm. c) - Uplatniteľnosť dohovorov o sociálnom zabezpečení medzi členskými štátmi - Repatriovaný utečenec pochádzajúci z členského štátu - Dosiahnutie dôb zamestnania na území iného členského štátu - Žiadosť o priznanie dávky v starobe - Zamietnutie))
   (2015/C 213/17)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Suceava

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Žalovaný: Evangeli Paraskevopoulou

      Výrok

   Článok 7 ods. 2 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že dvojstranná dohoda týkajúca sa dávok sociálneho zabezpečenia štátnych príslušníkov niektorého signatárskeho štátu, ktorí mali postavenie politických utečencov na území iného signatárskeho štátu, ktorá bola uzavretá v čase, kedy niektorý z obidvoch signatárskych štátov ešte nepristúpil k Európskej únii, a ktorá nie je uvedená v prílohe III tohto nariadenia, neostáva uplatniteľná na situáciu politických utečencov repatriovaných do ich štátu pôvodu pred uzavretím dvojstrannej dohody a nadobudnutím účinnosti uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec F-3/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  5. decembra 2007 – Moschonaki/Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (FEACVT)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/58

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 5. decembra 2007 – Moschonaki/Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (FEACVT)
   (Vec F-3/07) (1)

   (2008/C 22/112)

      Jazyk konania: francúzština

   V nadväznosti na urovnanie sporu zmierom predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007, s. 43.


title: Vec C-458/07: Žaloba podaná 10. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/30

         Žaloba podaná 10. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-458/07)
   (2007/C 297/48)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Andrade a G. Braun, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že nezabezpečila, aby mali koncoví užívatelia v praxi k dispozícii aspoň jeden úplný telefónny zoznam a aspoň jednu úplnú telefónnu informačnú službu v súlade s ustanoveniami článku 5 ods. 1 a 2 a článku 25 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice (1) a

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V Portugalsku telefónni účastníci Vodafone, ktorí prejavili záujem byť uvedení v telefónnom zozname univerzálnej služby, v ňom ešte stále nie sú uvedení.
   Regulačný orgán ANACOM ešte stále nerozhodol o formáte a podmienkach poskytovania predmetných informácií. Za súčasnú právnu situáciu je zodpovedný portugalský štát.

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


title: Vec C-283/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. decembra 2008 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. decembra 2008 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-283/08) (1)

   2009/C 141/66

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/1

         (2008/C 92/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008

      Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008

      Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008

      Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008

      Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008

      Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-446/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires/Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l’Agriculture et de la Pêche (Smernica 2002/46/ES — Aproximácia právnych predpisov členských štátov, ktorá sa týka potravinových doplnkov — Vitamíny a minerály, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov — Maximálne množstvá — Harmonizácia na úrovni Únie — Neexistencia — Právomoc členských štátov — Postupy, ktoré treba dodržiavať, a kritériá, ktoré treba zohľadniť, pri určení týchto množstiev — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje uvedené množstvá — Stanovenie množstva na nulovú hodnotu)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/8

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires/Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l’Agriculture et de la Pêche
      (Vec C-446/08) (1)

      (Smernica 2002/46/ES - Aproximácia právnych predpisov členských štátov, ktorá sa týka potravinových doplnkov - Vitamíny a minerály, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov - Maximálne množstvá - Harmonizácia na úrovni Únie - Neexistencia - Právomoc členských štátov - Postupy, ktoré treba dodržiavať, a kritériá, ktoré treba zohľadniť, pri určení týchto množstiev - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje uvedené množstvá - Stanovenie množstva na nulovú hodnotu)
      (2010/C 161/10)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Solgar Vitamin’s France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L’Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

         Žalovaní: Ministre de l’Economie, des Finances et de l’Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l’Agriculture et de la Pêche

         Za účasti: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Francúzsko) — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov (Ú. v. ES L 183, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 490) a najmä jej článku 5 ods. 4 a článku 11 ods. 2 — Právomoc členských štátov určiť maximálne množstvá vitamínov a minerálov v potravinových doplnkov v prípade neexistencie právnej úpravy Spoločenstva v tejto oblasti — Kritériá, ktoré sa majú zohľadniť pri stanovení maximálnych hodnôt — Úplný zákaz fluóru uložený orgánmi členského štátu mimo rámca pravidiel upravených v článku 12 uvedenej smernice — Kvantitatívne obmedzenie obchodu, ktoré je v rozpore s článkami 28 ES a 30 ES

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty si zachovávajú právomoc prijať právne predpisy upravujúce maximálne množstvá vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, pokiaľ Európska komisia nestanovila tieto množstvá v súlade s článkom 5 ods. 4 tejto smernice bez toho, aby tým bola dotknutá Zmluva ES.

                  2.

                  Okrem povinnosti dodržiavať články 28 ES a 30 ES sú členské štáty tiež povinné inšpirovať sa prvkami uvedenými v článku 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46, vrátane požiadavky zhodnotenia rizík založenej na všeobecne akceptovaných vedeckých údajoch, na stanovenie maximálnych množstiev vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, až kým Európska komisia nestanoví tieto množstvá na základe odseku 4 uvedeného článku 5.

                  3.

                  Smernica 2002/46 sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, ako je tá vo veci samej, keď pri stanovení maximálneho množstva minerálu, ktorý sa môže používať pri výrobe potravinových doplnkov, nie je možné presne vyčísliť príjem tohto minerálu z iných potravinových zdrojov a pokiaľ Európska komisia nestanovila maximálne množstvá vitamínov alebo minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov v súlade s článkom 5 ods. 4 tejto smernice, členský štát môže stanoviť pre uvedené maximálne množstvo nulovú hodnotu bez toho, aby dodržal postup upravený v článku 12 tejto smernice, ak existuje preukázané riziko, že tento príjem dosahuje hornú bezpečnú hladinu stanovenú pre predmetný minerál, a za splnenia podmienky, že neporuší články 28 ES a 30 ES.

                  4.

                  Článok 5 smernice 2002/46 sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že prispôsobené označenie by mohlo odradiť skupinu spotrebiteľov, ktorým je určené, od použitia pre nich priaznivej živiny v nižšej dávke, nie je relevantným prvkom na stanovenie maximálnych množstiev vitamínov alebo minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov. Zohľadnenie rôznych stupňov citlivosti jednotlivých skupín spotrebiteľov môže umožniť členskému štátu použiť na celú populáciu takéto maximálne množstvo prispôsobené osobitnej skupine spotrebiteľov, ako sú deti, len vtedy, ak sa toto opatrenie obmedzuje na to, čo je nevyhnutné na zabezpečenie ochrany zdravia osôb, ktoré patria do tejto skupiny, a ak je uvedené opatrenie primerané sledovanému cieľu, ktorý nie je možné dosiahnuť opatreniami menej obmedzujúcimi obchod v rámci Európskej únie, čo však musí overiť vnútroštátny súd.

                  5.

                  Smernica 2002/46 sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje stanovenie maximálnych množstiev vitamínov a minerálov, ktoré sa môžu používať pri výrobe potravinových doplnkov, keď v prípade, že neexistuje preukázané nebezpečenstvo pre zdravie osôb, neboli určené pre tieto vitamíny a minerály horné bezpečné hladiny, ibaže by takéto opatrenie bolo odôvodnené na základe zásady prevencie, ak vedecké zhodnotenie rizík odhalí, že pretrváva pochybnosť, pokiaľ ide o existenciu a dopad skutočných rizík na zdravie. Po tom, ako boli stanovené horné bezpečné hladiny, sa nedá vylúčiť možnosť stanoviť takéto maximálne množstvá na úroveň, ktorá je podstatne nižšia, ako je úroveň uvedených hladín, keďže stanovenie týchto maximálnych množstiev možno odôvodniť zohľadnením prvkov uvedených v článku 5 ods. 1 a 2 smernice 2002/46 a keďže takýto postup je v súlade so zásadou proporcionality. Je úlohou vnútroštátneho súdu vykonať toto posúdenie, a to individuálne od prípadu k prípadu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec C-527/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 27. decembra 2006 – R. H. H. Renneberg/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 27. decembra 2006 – R. H. H. Renneberg/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-527/06)
   (2007/C 56/35)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: R. H. H. Renneberg

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa články 39 ES a 56 ES vykladať v tom zmysle, že je podľa jedného alebo oboch týchto článkov neprípustné, aby bolo osobe podliehajúcej dani, ktorá má ňou obývaného bytu v súkromnom vlastníctve v štáte bydliska (per saldo) záporné príjmy a svoje kladné príjmy, predovšetkým z pracovnej činnosti, dosahuje v celom rozsahu v inom členskom štáte, než v tom v ktorom býva, iným členským štátom (štátom výkonu práce) odoprené odpočítanie záporných príjmov od jej príjmov z pracovnej činnosti podliehajúcich dani, zatiaľ čo rezidentom štát výkonu práce také právo na odpočítanie priznáva?


title: Vec C-203/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 8. júna 2009 — Volvo Car Germany GmbH/Autohof Weidensdorf GmbH

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 8. júna 2009 — Volvo Car Germany GmbH/Autohof Weidensdorf GmbH
   (Vec C-203/09)
   2009/C 180/59
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Volvo Car Germany GmbH

      Odporca: Autohof Weidensdorf GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 18 písm. a) smernice Rady 86/653/ES z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (1) vykladať tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej nie je obchodnému zástupcovi vyplatená náhrada škody tiež v prípade riadneho ukončenia zmluvy zo strany zastúpeného, pokiaľ k dátumu riadneho ukončenia zmluvy existoval závažný dôvod na okamžité ukončenie zmluvy, kvôli nedodržaniu záväzkov zo strany obchodného zástupcu, ale tento dôvod nebol príčinou tejto výpovede?

               2.

               Ak je takéto vnútroštátne ustanovenie v súlade so smernicou:
               Bráni článok 18 písm. a) smernice tomu, aby bolo analogicky uplatnené príslušné vnútroštátne ustanovenie týkajúce sa vylúčenia nároku na náhradu škody v prípade, keď závažný dôvod na okamžité ukončenie zmluvy kvôli nedodržaniu záväzkov zo strany obchodného zástupcu vznikne až po vykonaní úkonu smerujúceho k riadnemu ukončeniu zmluvy a zastúpený sa s týmto dôvodom oboznámi až po ukončení zmluvy, v dôsledku čoho už nemôže vykonať úkon smerujúci k okamžitému ukončeniu zmluvy, zakladajúci sa na nedodržaní záväzkov obchodného zástupcu?

      (1)  Ú. v. ES L 382, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177.


title: Vec C-404/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 28. septembra 2006 – Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 28. septembra 2006 – Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Vec C-404/06)
   (2006/C 310/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaná, navrhovateľka a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku: Quelle AG

      Žalobca, odporca a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa ustanovenia článku 3 ods. 2 v spojení s ods. 3 prvou vetou a ods. 4 alebo článku 3 ods. 3 tretej vety smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES (1) z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar vykladať tak, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že predávajúci môže v prípade uvedenia spotrebného tovaru do súladu so zmluvou prostredníctvom dodania náhradného tovaru požadovať od spotrebiteľa náhradu za užívanie pôvodne dodaného vadného spotrebného tovaru?

      (1)  Ú. v. ES L 171, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223.


title: Vec C-199/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 15. mája 2008 – Dr. Erhard Eschig/UNIQA Sachversicherung AG

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 15. mája 2008 – Dr. Erhard Eschig/UNIQA Sachversicherung AG
   (Vec C-199/08)
   (2008/C 197/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dr. Erhard Eschig

      Žalovaná: UNIQA Sachversicherung AG
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice Rady 87/344/EHS z 22. júna 1987 (1) o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa poistenia právnej ochrany vykladať v tom zmysle, že je s ním v rozpore klauzula nachádzajúca sa vo všeobecných poistných podmienkach poisťovateľa právnej ochrany, ktorá poisťovateľa v poistných udalostiach, pri ktorých došlo k poškodeniu väčšieho počtu poistených osôb tou istou udalosťou (napríklad platobnou neschopnosťou podniku poskytujúceho investičné služby), oprávňuje vybrať právneho zástupcu a tým obmedzuje právo jednotlivej poistenej osoby na slobodný výber právneho zástupcu (takzvaná „klauzula o hromadnej škode“)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku č. 1:
               Za akých predpokladov je možné uvažovať o „hromadnej škode“, ktorá v zmysle uvedenej smernice (resp. jej doplnenia) umožňuje uplatniť právo slobodného výberu právneho zástupcu poisťovateľovi namiesto poisteného?

      (1)  Ú. v. ES L 185, s. 77; Mim. vyd. 06/001, s. 187.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. júna 2004 vo veci C- 350/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti štátom — Spracovávanie údajov osobného charakteru a ochrana súkromia v oblasti telekomunikácii — Články 6 a 9 smernice 97/66/ES — Nutnosť presného stanovenia dôvodov v odôvodnenom stanovisku)

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 24. júna 2004
   vo veci C- 350/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Spracovávanie údajov osobného charakteru a ochrana súkromia v oblasti telekomunikácii - Články 6 a 9 smernice 97/66/ES - Nutnosť presného stanovenia dôvodov v odôvodnenom stanovisku)
   (2004/C 201/07)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C- 350/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: M. Shotter a W. Wils ) proti Holandskému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: S. Terstal ), predmetom ktorej je určenie, že Holandské kráľovstvo tým, že neprijalo nevyhnutnú zákonnú a podzákonnú právnu úpravu s cieľom prebrať do vnútroštátneho práva články 6 a 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/66/ES z 15. decembra 1997 o spracovávaní údajov osobného charakteru a ochrane súkromného života v oblasti telekomunikácii (Ú.v. ES 1998, L 24, s. 1), alebo aspoň neoznámilo tieto ustanovenia Komisii si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo zmluvy ES, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda P. Jann, sudcovia: A. La Pergola, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta a K.Lenaerts (spravodajca), generálny advokát: J. Kokott, tajomník: M.-F. Content, hlavná referentka, vyhlásil dňa 24. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Holandské kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 97/66/ES z 15. decembra 1997 o spracovávaní údajov osobného charakteru a ochrane súkromného života v oblasti telekomunikácií, pretože prebralo neúplne článok 6 vyššie uvedenej smernice a to z toho dôvodu, že na strane jednej článok 11.5 odsek 1 Wet houdende regels inzake de telecommunicatie (Telekomunikačný zákon) odkazuje na všeobecné správne opatrenie, ktoré nebolo oznámené Komisii Európskych spoločenstiev a na strane druhej vykonávajúce ustanovenia spomínané v článku 11.5 odsek 3 Telekomunikačného zákona neboli oznámené Komisii a tiež z toho dôvodu, že neprebralo úplne článok 9 smernice.

               2)

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3)

               Holandské kráľovstvo okrem toho, že znáša vlastné trovy, je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii v rozsahu troch štvrtín.

               4)

               Vo zvyšnej časti Komisia znáša trovy konania, ktoré jej vznikli.

      (1)  Ú.v. ES C 323 z 21.12.2002.


title: Vec F-11/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  22. novembra 2006 – Larsen/Komisia

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/88

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 22. novembra 2006 – Larsen/Komisia
   (Vec F-11/06) (1)

   (2006/C 326/177)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci v nadväznosti na urovnanie veci zmierom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006, s. 36.


title: Vec T-307/06: Žaloba podaná 13. novembra 2006 – Air Products and Chemicals/ÚHVT – Messer Group (ALUMIX)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/63

         Žaloba podaná 13. novembra 2006 – Air Products and Chemicals/ÚHVT – Messer Group (ALUMIX)
   (Vec T-307/06)
   (2006/C 326/134)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Air Products and Chemicals Inc (Allentown, USA) (v zastúpení: S. Heurung, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Messer Group GmbH (Sulzbach, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. septembra 2006 v spojených veciach R 1225/2005-2 a R 1397/2005-2,

               —

               zamietnuť spornú prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „ALUMIX“ č. 3 190 022 v celom rozsahu,

               —

               poslať ÚHVT rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať Messer Group na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Messer Group GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ALUMIX“ pre výrobky zaradené do tried 1 a 4 – prihláška č. 3 190 022.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „ALUMAXX“ pre výrobky zaradené do triedy 1.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky vzhľadom na všetky výrobky zaradené do triedy 1, zamietnutie námietky vzhľadom na všetky výrobky zaradené do triedy 4.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania podaného prihlasovateľom (R 1225/2005-2), prijatie odvolania podaného Messer Group GmbH (R 1397/2005-2)

      Dôvody žaloby: odvolací senát porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 tým, že okrem iného:

               —

               precenil znalosti a vedomosti bežných spotrebiteľov zváracieho plynu,

               —

               nesprávne predpokladal, že ochranná známka „ALUMAXX“ mala sama o sebe slabú rozlišovaciu schopnosť,

               —

               nevenoval dostatočnú pozornosť skutočnosti, že predmetné výrobky boli čiastočne zhodné, čiastočne veľmi podobné a

               —

               neposúdil celkový dojem ochranných známok.


               5.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/13

         Žaloba spoločnosti VTM Fundmanagement AG proti Dozornému úradu EZVO podaná 9. marca 2011
   (Vec E-6/11)
   2011/C 135/07
   Spoločnosť VTM Fundmanagement AG, ktorú zastupuje advokát Dr. Michael Sánchez Rydelski, Steptoe & Johnson LLP, Avenue Louise 240, BE-1050 Brusel, Belgicko a advokát Dr. Hans-Michael Pott, Sernetz Schäfer Rechtsanwälte, Berliner Allee 10, 40212 Düsseldorf, Nemecko, podala 9. marca 2011 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Spoločnosť VTM Fundmanagement AG žiada súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 416/10/COL z 3. novembra 2010 týkajúce sa zdaňovania investičných podnikov podľa lichtenštajnského zákona o daniach;

               2.

               alebo alternatívne vyhlásil za neplatné články 3 a 4 rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 416/10/COL z 3. novembra 2010, a to v rozsahu, v akom sa nimi nariaďuje vrátenie pomoci podľa článku 1 uvedeného rozhodnutia;
               a

               3.

               nariadil Dozornému úradu EZVO uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               V rozhodnutí Dozorného úradu EZVO č. 416/10/COL z 3. novembra 2010 sa uvádza, že opatrenia pomoci zavedené lichtenštajnskými orgánmi v prospech investičných spoločností a zrušené s účinnosťou od 30. júna 2006 neboli v súlade s článkom 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               Dozorný úrad EZVO ďalej rozhodol, že údajná pomoc predstavovala neoprávnenú pomoc, a preto je potrebné požadovať od investičných spoločností vrátenie pomoci za obdobie od 15. marca 1997 do dátumu, kedy príjemcovia posledný krát využili daňové výnimky, ktoré boli v roku 2006 zrušené.

               —

               Žalobca tvrdí, že Dozorný úrad EZVO:

                           —

                           nesprávne uplatnil článok 61 ods. 1 Dohody o EHP,

                           —

                           pochybil, keď nariadil vrátenie údajnej pomoci,

                           —

                           neposkytol primerané odôvodnenie, ktoré sa vyžaduje v článku 16 Dohody o dozore a súde.


title: Vec T-78/17: Žaloba podaná 30. januára 2017 – Jumbo Africa/EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/60

         Žaloba podaná 30. januára 2017 – Jumbo Africa/EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)
   (Vec T-78/17)
   (2017/C 104/84)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jumbo Africa, SL (L'Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: M. Buganza González a E. Torner Lasalle, advokátky)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ProSiebenSat.1 Licensing GmbH (Unterföhring, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „JUMBO“ – ochranná známka Európskej únie č. 10 492 131.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 26. októbra 2016 vo veci R 227/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 nariadenia č. 207/2009. Konkrétne žalobkyňa uvádza, že ochranná známka „JUMBO“ nespadá pod žiaden zo zákazov uvedených v odseku 1 tohto článku. Ochranná známka neopisuje výrobky, ktoré rozlišuje.


title: Vec F-81/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  8. októbra 2008 – Barbin/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2006 — Porovnávacie hodnotenie zásluh)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/58

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 8. októbra 2008 – Barbin/Parlament
   (Vec F-81/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2006 - Porovnávacie hodnotenie zásluh)
   (2008/C 313/104)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Florence Barbin (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: A. Lukošiūtė a R. Ignătescu, splnomocnení zástupcovia, neskôr C. Burgos, A. Lukošiūtė a R. Ignătescu, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu o nepovýšení žalobkyne do platovej triedy AD 12 v rámci povyšovania za rok 2006
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 20. novembra 2006 o nepovýšení pani Barbin v rámci povyšovania za rok 2006 sa zrušuje.

               2.

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007, s. 43.