title: Vec T-163/07: Žaloba podaná 8. mája 2007 – SC Gerovital Cosmetics/ÚHVT – SC Farmec (GEROVITAL H3 Prof. Dr. A. Aslan)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/33

         Žaloba podaná 8. mája 2007 – SC Gerovital Cosmetics/ÚHVT – SC Farmec (GEROVITAL H3 Prof. Dr. A. Aslan)
   (Vec T-163/07)
   (2007/C 183/65)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: SC Gerovital Cosmetics S.A. (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: D. Boştinşă, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Farmec S.A. (Cluj-Napoca, Rumunsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť neplatnosť rozhodnutia z 27. februára 2007 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) vo veci R 271/2006-2 – GEROVITAL H3, a v dôsledku toho

               —

               neplatnosť rozhodnutia výmazového oddelenia z 23. decembra 2005 v konaní o vyhlásenie neplatnosti na ÚHVT so spisovou značkou 872C 0000986 034, CTM 986034 GEROVITAL H3,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „GEROVITAL H3 Prof. Dr. A. Aslan“ pre tovary a služby v triede 3 a 42 – prihláška č. 986 034.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: Farmec S.A.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národná obrazová ochranná známka „Gerovital H3 PROF. DR. ANA ASLAN“ pre niektoré tovary v triede 3.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie ochrannej známky za neplatnú v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 52 a 53 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94.
   Žalobca sa domnieva, že rumunská obrazová ochranná známka, ktorá mu bola čiastočne postúpená – vzhľadom na osobitné tovary uvedené v zmluve o postúpení – majiteľom medzinárodných a národných ochranných známok, je staršou a dobre známou ochrannou známkou, ktorá má takúto povesť vo viac ako jednom členskom štáte. Tvrdí preto, že na účely zápisu má právo prednosti a výlučnosti.
   V rozpore s právom ďalšieho účastníka konania o výmaz zápisu a odvolacieho konania (ďalej len „Farmec“) žalobca tvrdí, že má širšie práva k ochrannej známke a to ako s ohľadom na rozsah kozmetických tovarov, ktoré má právo vyrábať, tak aj na ich zloženie. Vychádzajúc z predpokladu, že obe spoločnosti majú rovné a osobitné práva k ochrannej známke GEROVITAL H3 Prof. Dr. A. Aslan týkajúce sa intenzity ochrany, aspekt prednosti, na ktorý odkazuje Farmec, by podľa žalobcu nemal mať žiadny význam.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že jeho vlastnícke práva by mohli byť vážne porušené, ak by nebolo možné nadobudnúť medzinárodné uznanie a ochranu práv vyplývajúcich zo zmluvy o postúpení, aj keď tvrdí, že požíva plné práva a ochranu v Rumunsku.


title: Vec T-196/13: Žaloba podaná 5. apríla 2013 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ÚHVT — Stal-Florez Botero (la nana)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/31

         Žaloba podaná 5. apríla 2013 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ÚHVT — Stal-Florez Botero (la nana)
   (Vec T-196/13)
   2013/C 171/59
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: T. Boddien, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lina M. Stal-Florez Botero (Maarssen, Holandsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 29. januára 2013 vo veci R 300/2012-1 týkajúce sa konania o vyhlásení neplatnosti č. 000005025 C (ochranná známka Spoločenstva č. 005205125), Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG/Lina M. Stal-Florez Botero, vykonávajúca svoju činnosť pod názvom La Nana,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „la nana“ pre tovary zaradené do tried 16, 20 a 24 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5 205 125.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dôvody uvedené na podporu žiadosti o vyhlásenie neplatnosti boli rovnaké, ako dôvody uvedené v článku 8 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 53 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti v celom rozsahu na základe článku 57 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 207/2009.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b), článkom 57 ods. 2 a 3, ako aj s článkom 78 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-165/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 21. marca 2016 – Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 21. marca 2016 – Toufik Lounes/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-165/16)
   (2016/C 191/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Toufik Lounes

      Žalovaná: Secretary of State for the Home Department

      Prejudiciálne otázky

   Je španielska štátna príslušníčka a občianka Únie, ktorá:

               i)

               využije svoje právo na voľný pohyb podľa smernice 2004/35/ES (1) tým, že sa presťahuje do Spojeného kráľovstva, a

               ii)

               využije svoje právo podľa článku 7 alebo článku 16 smernice 2004/38/ES tým, že sa zdržiava v Spojenom kráľovstve, a

               iii)

               následne získa britské občianstvo, ktorým disponuje popri svojej španielskej štátnej príslušnosti, ako osoba s dvojakou štátnou príslušnosťou, a

               iv)

               niekoľko rokov po získaní britského občianstva sa zosobáši so štátnym príslušníkom tretej krajiny, s ktorým sa zdržiava v Spojenom kráľovstve,

         spolu so svojím manželom oprávnenou osobou v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2004/38/ES, pokiaľ sa zdržiava v Spojenom kráľovstve a disponuje španielskou štátnou príslušnosťou a britským občianstvom?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-315/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Breda — Holandsko) — Adrianus Theodorus Gerardus Martines van de Ven, Michaele Anna Harriet Tiny van de Ven-Janssen/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Breda — Holandsko) — Adrianus Theodorus Gerardus Martines van de Ven, Michaele Anna Harriet Tiny van de Ven-Janssen/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Vec C-315/11) (1)

   2013/C 108/37
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-410/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 29. augusta 2014 – Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 29. augusta 2014 – Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit
   (Vec C-410/14)
   2014/C 409/41
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dr. Falk Pharma GmbH

      Žalovaná: DAK-Gesundheit

      Vedľajší účastník konania: Kohlpharma GmbH

      Prejudiciálne otázky

   Súdnemu dvoru Európskej únie sa podľa článku 267 ZFEÚ predkladajú nasledujúce prejudiciálne otázky o výklade smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1):

               1.

               Je z pojmu verejná zákazka podľa článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 2004/18/ES vylúčená situácia, keď verejní obstarávatelia uskutočnia schvaľovacie konanie, pri ktorom zadajú zákazku bez toho, aby si vybrali jeden alebo viaceré hospodárske subjekty („model open house“)?

               2.

               Ak znie odpoveď na prvú otázku tak, že výber jedného alebo viacerých hospodárskych subjektov je pojmovým znakom verejnej zákazky, kladie sa táto otázka: Má sa pojem výber hospodárskych subjektov v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 2004/18/ES v spojení s článkom 2 smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že verejní obstarávatelia smú upustiť od výberu jedného alebo viacerých hospodárskych subjektov v rámci schvaľovacieho konania iba vtedy, keď sú splnené nasledujúce predpoklady:

                           —

                           uskutočnenie schvaľovacieho konania sa uverejní na európskej úrovni,

                           —

                           stanovia sa jednoznačné pravidlá o uzavretí zmluvy a pristúpení k zmluve,

                           —

                           zmluvné podmienky sa stanovia vopred takým spôsobom, že nijaký hospodársky subjekt nemôže mať vplyv na obsah zmluvy,

                           —

                           hospodárskym subjektom sa prizná právo kedykoľvek pristúpiť k zmluve a

                           —

                           uzavretia zmluvy budú oznamované na európskej úrovni?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec T-195/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  15. júla 2008 – Antwerpse Bouwwerken/Komisia ( Predbežné opatrenie — Verejné obstarávanie — Verejné obstarávanie Spoločenstvom — Zmietnutie návrhu na účasť — Návrh na odklad výkonu a na nariadenie predbežných opatrení — Prípustnosť — Záujem na konaní — Strata príležitosti — Neexistencia vážnej a nenapraviteľnej ujmy — Nedostatok naliehavosti )

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/12

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 15. júla 2008 – Antwerpse Bouwwerken/Komisia
   (Vec T-195/08 R)
   („Predbežné opatrenie - Verejné obstarávanie - Verejné obstarávanie Spoločenstvom - Zmietnutie návrhu na účasť - Návrh na odklad výkonu a na nariadenie predbežných opatrení - Prípustnosť - Záujem na konaní - Strata príležitosti - Neexistencia vážnej a nenapraviteľnej ujmy - Nedostatok naliehavosti“)
   (2008/C 247/23)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Antwerpse Bouwwerken NV (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: J. Verbist a D. de Keuster, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Manhaeve, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Gelders)
   Predmet veci
   Návrh na nariadenie predbežných opatrení podanom v rámci verejného obstarávania vyhlásenom Komisiou na stavbu budovy
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne vo veci samej.


title: Vec T-475/08 P: Odvolanie podané 29. októbra 2008 : Radu Duta proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 4. septembra 2008 vo veci F-103/07, Radu Duta/Súdny dvor

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/40

         Odvolanie podané 29. októbra 2008: Radu Duta proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 4. septembra 2008 vo veci F-103/07, Radu Duta/Súdny dvor
   (Vec T-475/08 P)
   (2009/C 69/93)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Radu Duta (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Krieg, advokát)

      Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               prijať odvolanie,

               —

               v merite veci rozhodnúť, že je odôvodnené,

               —

               zmeniť rozhodnutie Súdu pre verejnú službu Európskej únie zo 4. septembra 2008 a rozhodnúť, že odvolanie sa prijíma a je dôvodné,

               —

               z vyššie uvedených dôvodov zrušiť napadnuté rozhodnutia,

               —

               v prípade potreby vrátiť vec na príslušný orgán, aby rozhodol v súlade s rozsudkom, ktorý bude vydaný,

               —

               uložiť odporcovi povinnosť, aby zaplatil sumu vo výške 1 100 000 (jeden milión stotisíc eur) ako náhradu škody,

               —

               v prípade potreby nariadiť vyhotovenie znaleckého posudku na vyčíslenie škody, ktorú utrpel,

               —

               uložiť odporcovi povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

               —

               vyhovieť mu, pokiaľ sa výslovne odvoláva na svoje závery z prvostupňového konania, ktoré sú pripojené k odvolaniu a tvoria jeho neoddeliteľnú súčasť,

               —

               vo zvyšnej časti mu vyhovieť, pokiaľ si vyhradzuje práva, žalobné dôvody a návrhy, najmä čo sa týka práva podať sťažnosť na Európsky súd pre ľudské práva.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Týmto odvolaním sa odvolateľ domáha zrušenia rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 4. septembra 2008, vydanom vo veci Duta/Súdny dvor, F-103/07, ktorým sa odmietla žaloba odvolateľa ako neprípustná. Touto žalobou sa odvolateľ na jednej strane domáha zrušenia memoranda, ktorým sa mu oznámilo, že mu nebude ponúknuté miesto referendára a na druhej strane žiada o náhradu škody, ktorú údajne utrpel.
   Odvolateľ uvádza, že odvolanie podal preto, aby si zachoval práva v konaní pred Európskym súdom pre ľudské práva. Neuvádza, ktoré konkrétne časti rozsudku, o ktorého zrušenie žiada, napáda. Taktiež neuvádza ani právne tvrdenia, na ktorých sa osobitne zakladá tento návrh.


title: Vec C-682/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 30. decembra 2016 – BEI ApS/Skatteministeriet

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 30. decembra 2016 – BEI ApS/Skatteministeriet
   (Vec C-682/16)
   (2017/C 070/19)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: BEI ApS

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 1 v spojení s článkom 1 ods. 4 smernice 2003/49/ES (1) vykladať v tom zmysle, že ak spoločnosť sídliaca v členskom štáte, na ktorú sa vzťahuje článok 3 tejto smernice, za takých okolností, akými sú okolnosti prejednávanej veci, prijme úrok od dcérskej spoločnosti v inom členskom štáte, je „vlastníkom požitkov“ v podobe tohto úroku na účely uvedenej smernice?

                           1.1.

                           Má sa pojem „vlastník požitkov“ v článku 1 ods. 1 v spojení s článkom 1 ods. 4 smernice 2003/49/ES vykladať v súlade so zodpovedajúcim pojmom v článku 11 modelovej daňovej zmluvy OECD z roku 1977?

                           1.2.

                           Má sa tento pojem v prípade kladnej odpovede na otázku 1.1 vykladať len z hľadiska komentára k článku 11 modelovej daňovej zmluvy z roku 1977 (bod 8), alebo možno do výkladu zahrnúť následné komentáre vrátane doplnení z roku 2003 týkajúcich sa „účelových spoločností“ (bod 8.1, teraz bod 10.1) a doplnení z roku 2014 týkajúcich sa „zmluvných alebo zákonom stanovených povinností“ (bod 10.2)?

                           1.3.

                           Pokiaľ možno do výkladu zahrnúť komentár z roku 2003, je to, aby sa spoločnosť nepovažovala za „vlastníka požitkov“ na účely smernice 2003/49/ES, podmienené skutočným presmerovaním finančných prostriedkov osobám, ktoré sa v štáte, v ktorom sídli platiteľ úrokov, považujú za „vlastníkov požitkov“ v podobe predmetných úrokov, a pokiaľ áno, je ďalšou podmienkou to, že k skutočnému prevodu dôjde v okamihu blízkom výplate úrokov a/alebo sa uskutoční ako výplata úrokov?

                                       1.3.1.

                                       Aký význam má v tejto súvislosti skutočnosť, že na úver sa použije vlastný kapitál, že predmetný úrok je zahrnutý do istiny (tzv. roll-up), že príjemca úrokov zaplatí daň zo získaných úrokov štátu, v ktorom sídli platiteľ úrokov, že príjemca úrokov následne uskutoční prevod materskej spoločnosti sídliacej v tom istom štáte v rámci skupiny s cieľom upraviť výnosy na daňové účely podľa pravidiel platných v dotknutom štáte, že predmetné úroky sú následne konvertované na vlastné imanie spoločnosti, ktorá je príjemcom úveru, že príjemca úrokov nemá zmluvnú alebo zákonom stanovenú povinnosť previesť úroky na inú osobu?

                           1.4.

                           Aký význam má na posúdenie otázky, či sa má príjemca úrokov považovať za „vlastníka požitkov“ na účely smernice, skutočnosť, že vnútroštátny súd po posúdení skutkových okolností veci konštatuje, že príjemca – bez zmluvnej alebo zákonom stanovenej povinnosti previesť prijaté úroky na inú osobu – nemal „plné“ právo „používať a požívať“ úroky v zmysle komentára z roku 2014 k modelovej daňovej zmluve z roku 1977?

               2.

               Môže sa členský štát odvolávať na článok 5 ods. 1 smernice o uplatňovaní vnútroštátnych ustanovení na zabránenie podvodom alebo zneužívaniu alebo na článok 5 ods. 2 tejto smernice len za predpokladu, že dotknutý členský štát prijal osobitné vnútroštátne ustanovenie, ktorým sa vykonáva článok 5 uvedenej smernice, alebo že vnútroštátne právo obsahuje všeobecné ustanovenia či zásady týkajúce sa podvodov, zneužívania a daňových únikov, ktoré sa dajú vykladať v súlade s článkom 5?

                           2.1.

                           Možno v prípade kladnej odpovede na otázku 2 považovať § 2 ods. 2 písm. d) zákona o dani z príjmov právnických osôb, ktorý stanovuje, že obmedzená daňová povinnosť pri úrokových príjmoch sa nevzťahuje na „úroky oslobodené od dane podľa smernice 2003/49/ES o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom na výplaty úrokov a licenčných poplatkov medzi združenými spoločnosťami rôznych členských štátov“, za osobitné vnútroštátne ustanovenie v zmysle článku 5 smernice?

               3.

               Je ustanovenie dohovoru o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvoreného medzi dvoma členskými štátmi a vypracovaného v súlade s modelovou daňovou zmluvou OECD, podľa ktorého je zdaňovanie úrokov podmienené tým, či sa príjemca úrokov považuje za vlastníka požitkov v podobe úrokov, dojednaným ustanovením na zabránenie zneužívaniu, na ktoré sa vzťahuje článok 5 smernice?

               4.

               Má členský štát, ktorý nechce uznať, že spoločnosť v inom členskom štáte je vlastníkom požitkov v podobe úrokov, a tvrdí, že spoločnosť v inom členskom štáte je tzv. umelou účelovou spoločnosťou, podľa smernice 2003/49/ES alebo článku 10 ES povinnosť uviesť, koho tento členský štát v takom prípade považuje za vlastníka požitkov?

      (1)  Smernica Rady 2003/49/ES z 3. júna 2003 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom na výplaty úrokov a licenčných poplatkov medzi združenými spoločnosťami rôznych členských štátov (Ú. v. EÚ L 157, 2003, s. 49; Mim. vyd. 09/001, s. 380).


title: Vec T-109/08: Žaloba podaná 28. februára 2008 – Freixenet/ÚHVT (Tvar bielej vybrúsenej fľaše)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/25

         Žaloba podaná 28. februára 2008 – Freixenet/ÚHVT (Tvar bielej vybrúsenej fľaše)
   (Vec T-109/08)
   (2008/C 116/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Freixenet SA (Sant Sadurní d'Anoia, Španielsko) (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 30. októbra 2007 a, konajúc tak, ako mal konať uvedený odvolací senát, rozhodnúť, že prihláška ochrannej známky č. 32 532 spĺňa podmienky na to, aby bola uverejnená podľa článku 40 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 30. októbra 2007,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka v tvare bielej vybrúsenej fľaše pre tovary zaradené do triedy 33 (prihláška č. 32 532).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania; rozhodnutie prijaté v nadväznosti na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-190/04, Freixenet/ÚHVT (Tvar bielej vybrúsenej fľaše).

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 a 3 a článku 73 nariadenia č. 40/94, ako aj povinnosti odôvodnenia, keďže:

               —

               odvolací senát nevypočul žalobkyňu k jej pripomienkam k odlišnému posúdeniu skutkového stavu vykonanému odvolacím senátom,

               —

               odvolací senát neupresnil dôkazy, na ktorých založil svoje rozhodnutie,

               —

               vzhľad predmetnej fľaše je originálny a odlišuje sa od obvyklých typov vzhľadu, ktoré existovali k 1. aprílu 1996 a

               —

               v každom prípade predmetná ochranná známka nadobudla v Spoločenstve rozlišovaciu spôsobilosť používaním.


title: Vec C-40/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n o 4 de Bilbao — Španielsko) — Asturcom Telecomunicaciones SL/Cristina Rodríguez Nogueira (Smernica 93/13/EHS — Spotrebiteľské zmluvy — Nekalá rozhodcovská doložka — Neplatnosť — Rozhodcovský rozsudok, ktorý má právnu silu rozhodnutej veci — Nútený výkon — Právomoc vnútroštátneho súdu, ktorý rozhoduje o návrhu na výkon právoplatného rozhodcovského rozsudku, konštatovať ex offo nekalú povahu rozhodcovskej doložky — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao — Španielsko) — Asturcom Telecomunicaciones SL/Cristina Rodríguez Nogueira
   (Vec C-40/08) (1)

   (Smernica 93/13/EHS - Spotrebiteľské zmluvy - Nekalá rozhodcovská doložka - Neplatnosť - Rozhodcovský rozsudok, ktorý má právnu silu rozhodnutej veci - Nútený výkon - Právomoc vnútroštátneho súdu, ktorý rozhoduje o návrhu na výkon právoplatného rozhodcovského rozsudku, konštatovať ex offo nekalú povahu rozhodcovskej doložky - Zásady ekvivalencie a efektivity)
   2009/C 282/12
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Asturcom Telecomunicaciones SL

      Žalovaná: Cristina Rodríguez Nogueira

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao — Výklad smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) — Primerané a účinné prostriedky na zabránenie používaniu nekalých podmienok — Návrh na výkon právoplatného rozhodcovského rozsudku vydaného v neprítomnosti na základe nekalej rozhodcovskej doložky

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o návrhu na výkon právoplatného rozhodcovského rozsudku, ktorý bol vydaný bez účasti spotrebiteľa, musí hneď, ako sa oboznámi s právnymi a skutkovými okolnosťami potrebnými na tento účel, preskúmať ex offo nekalú povahu rozhodcovskej doložky uvedenej v zmluve uzavretej medzi podnikateľom a spotrebiteľom v rozsahu, v akom podľa vnútroštátnych procesných pravidiel môže takéto posúdenie vykonať v rámci obdobných opravných prostriedkov vnútroštátnej povahy. Ak je to tak, prináleží vnútroštátnemu súdu vyvodiť všetky dôsledky, ktoré z toho podľa daného vnútroštátneho práva vyplývajú, s cieľom zabezpečiť, aby spotrebiteľ nebol uvedenou doložkou viazaný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-562/14 P: Odvolanie podané 5. decembra 2014 : Švédske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu z  25. septembra 2014 vo veci T-306/12, Darius Nicolai Spirlea a Mihaela Spirlea/Európska komisia

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/31

         Odvolanie podané 5. decembra 2014: Švédske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu z 25. septembra 2014 vo veci T-306/12, Darius Nicolai Spirlea a Mihaela Spirlea/Európska komisia
   (Vec C-562/14 P)
   (2015/C 046/37)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: C. Meyer-Seitz)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Darius Nicolai Sprilea a Mihaela Spirlea, Dánske kráľovstvo, Fínska republika, Česká republika a Španielske kráľovstvo

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 25. septembra 2014 vo veci Spirlea/Komisia (T-306/12),

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. júna 2012, ktorým sa zamieta prístup manželov Spirlea k požadovaným dokumentom,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza na podporu svojho odvolania tri odvolacie dôvody.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode tvrdí, že Všeobecný súd si nesprávne vyložil článok 4 ods. 2 tretiu zarážku nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie („nariadenie o transparentnosti“) (1) keď sa domnieval, že Komisia sa pri zamietnutí prístupu k dokumentom projektu EU Pilot, ako etape predchádzajúcej prípadnému formálnemu začatiu konania o porušení povinnosti, mohla poukázaním na výnimku vyšetrovania odvolať na všeobecný predpoklad a že Komisia sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia pri výklade uvedeného ustanovenia nariadenia o transparentnosti v tom zmysle, že mohla zamietnuť žiadosť o prístup k sporným dokumentom týkajúcim sa projektu EU Pilot bez toho, aby ich konkrétne a individuálne skúmala.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd si nesprávne vyložil článok 4 ods. 2 tretiu zarážku nariadenia o transparentnosti keď prišiel k záveru, že posúdenie Komisie, podľa ktorej v zmysle uvedeného ustanovenia neexistuje žiadny vyšší verejný záujem odôvodňujúci uverejnenie dokumentov, nie je vadné.
   Vo svojom treťom odvolacom dôvode odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne uplatnil právo Únie domnievajúc sa, že pri posudzovaní dôvodu spadajúceho do nariadenia o transparentnosti musí byť zákonnosť napadnutého aktu v rámci žaloby o zrušenie podanej v zmysle článku 263 ZFEÚ skúmaná v závislosti od skutkových a právnych okolností existujúcich v okamihu prijatia aktu.

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec C-225/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Nürnberg — Nemecko) — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa, právna nástupkyňa Josého Bernala Fernándeza/Familienkasse Nürnberg [Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Články 77 a 78 — Poberatelia dôchodkov vyplácaných podľa právnych úprav viacerých členských štátov — Zdravotne postihnuté deti — Rodinné prídavky na nezaopatrené deti — Existencia nároku na poskytnutie dávok v bývalom členskom štáte zamestnania — Existencia nároku na poskytnutie dávok v členskom štáte bydliska — Neexistencia žiadosti — Výber poskytnutia invalidného dôchodku nezlučiteľného s rodinnými prídavkami na nezaopatrené deti — Pojem „dávky na nezaopatrené deti“ — Zachovanie práv nadobudnutých v pôvodnom členskom štáte zamestnania]

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Nürnberg — Nemecko) — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa, právna nástupkyňa Josého Bernala Fernándeza/Familienkasse Nürnberg
   (Vec C-225/10) (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Články 77 a 78 - Poberatelia dôchodkov vyplácaných podľa právnych úprav viacerých členských štátov - Zdravotne postihnuté deti - Rodinné prídavky na nezaopatrené deti - Existencia nároku na poskytnutie dávok v bývalom členskom štáte zamestnania - Existencia nároku na poskytnutie dávok v členskom štáte bydliska - Neexistencia žiadosti - Výber poskytnutia invalidného dôchodku nezlučiteľného s rodinnými prídavkami na nezaopatrené deti - Pojem „dávky na nezaopatrené deti“ - Zachovanie práv nadobudnutých v pôvodnom členskom štáte zamestnania)
   2011/C 362/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sozialgericht Nürnberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa, právna nástupkyňa Josého Bernala Fernándeza

      Žalovaný: Familienkasse Nürnberg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sozialgericht Nürnberg — Výklad článkov 77 a 78 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) — Dávky zdravotne postihnutým deťom vyplácané osobám poberajúcim starobný alebo invalidný dôchodok podľa právnych predpisov viacerých členských štátov a dávky sirotám, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy viacerých členských štátov — Nárok na doplatenie dávky poskytovanej v členskom štáte zamestnania, keď sú dávky poskytované deťom v členskom štáte bydliska vyššie, ale nie sú zlučiteľné s nepríspevkovou dávkou invalidného dôchodku, pre ktorú sa dotknutá osoba rozhodla

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 77 ods. 2 písm. b) bod i) a článok 78 ods. 2 písm. b) bod i) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006, treba vykladať v tom zmysle, že poberatelia starobných a/alebo invalidných dôchodkov, alebo sirota zosnulého pracovníka, ktorí podliehajú právnym úpravám viacerých členských štátov, ktorých nároky na dôchodok a na sirotský dôchodok však vyplývajú len z právnej úpravy bývalého členského štátu zamestnania, majú právo žiadať od zodpovedných orgánov tohto štátu celú sumu rodinných prídavkov stanovenú týmito právnymi predpismi v prospech detí so zdravotným postihnutím, a to aj v tom prípade, ak si v členskom štáte bydliska neuplatnili nárok na poberanie porovnateľných prídavkov vo vyššej sume stanovených právnymi predpismi tohto štátu z dôvodu, že sa rozhodli pre poskytnutie iných dávok pre zdravotne postihnutých, ktoré sú nezlučiteľné s týmito dávkami, keďže nárok na rodinné prídavky v bývalom štáte zamestnania nadobudli len podľa právnych predpisov tohto štátu.

               2.

               Odpoveď na tretiu otázku je rovnaká ako odpoveď na prvé dve otázky, teda že podľa právnych predpisov členského štátu bydliska nemajú dotknuté osoby možnosť rozhodnúť sa pre poskytnutie rodinných prídavkov v tomto štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec T-503/14: Žaloba podaná 2. júla 2014 – Euroways/Komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/54

         Žaloba podaná 2. júla 2014 – Euroways/Komisia
   (Vec T-503/14)
   2014/C 282/72
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Euroways, SL (Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: J. De Juan Casadevall, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne za predpokladu, že SEAF bude považovaná za protiprávnu štátnu pomoc, rozhodol o jej vrátení iba do dátumu uverejnenia rozhodnutia o začatí formálneho zisťovania v Úradnom vestníku EÚ dňa 21. septembra 2011, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-500/14, Derivados del Flúor/Komisia.


title: Vec T-156/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. decembra 2007 – Regione Siciliana/Komisia ( Európsky sociálny fond (ESF) — Zníženie pôvodne priznanej finančnej pomoci Spoločenstva — Žaloba o neplatnosť — Regionálna alebo miestna entita — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. decembra 2007 – Regione Siciliana/Komisia
   (Vec T-156/06) (1)

   („Európsky sociálny fond (ESF) - Zníženie pôvodne priznanej finančnej pomoci Spoločenstva - Žaloba o neplatnosť - Regionálna alebo miestna entita - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 51/79)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Regione Siciliana (Taliansko) (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn, M. Velardo a A. Weimar, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Faedo, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1171 z 23. marca 2006 o znížení finančnej pomoci pôvodne poskytnutej z Európskeho sociálneho fondu (ESF) pre operatívny program pre sicílsky región, ktorý je súčasťou rámca pomoci Spoločenstva pre štrukturálnu pomoc pre cieľ č. 1 v Taliansku (na obdobie 1994-1999)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Regione Siciliana je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Vec C-290/10 P: Odvolanie podané 10. júna 2010 : Franssons Verkstäder AB proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  10. mája 2010 vo veci T-98/10, Franssons Verkstäder/ÚHVT a Lindner Recyclingtech (Chaff Cutters)

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/10

         Odvolanie podané 10. júna 2010: Franssons Verkstäder AB proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 10. mája 2010 vo veci T-98/10, Franssons Verkstäder/ÚHVT a Lindner Recyclingtech (Chaff Cutters)
   (Vec C-290/10 P)
   ()
   2010/C 328/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Franssons Verkstäder AB (v zastúpení: O. Öhlén, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Uznesením z 9. septembra 2010 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-681/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2017 – El-Qaddafi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Líbyi — Zmrazenie finančných prostriedkov — Obmedzenia vstupu na územie Únie a prechodu cez toto územie — Ponechanie mena žalobkyne — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2017 – El-Qaddafi/Rada
   (Vec T-681/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Líbyi - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenia vstupu na územie Únie a prechodu cez toto územie - Ponechanie mena žalobkyne - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2017/C 151/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Mascate, Omán) (v zastúpení: pôvodne J. Jones, QC, neskôr S. Bafadhel, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a A. de Elera-San Miguel Hurtado, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2014/380/SZBP z 23. júna 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/137/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 183, 2014, s. 52), v rozsahu, v akom ponecháva meno žalobkyne na zozname uvedenom v prílohách I a III rozhodnutia Rady 2011/137/SZBP z 28. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 58, s. 53), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 689/2014 z 23. júna 2014, ktorým sa vykonáva článok 16 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 204/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 183, 2014, s. 1) v rozsahu, v akom sa ponecháva meno žalobkyne na zozname uvedenom v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 204/2011 z 2. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 58, 2011, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2014/380/SZBP z 23. júna 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/137/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, sa zrušuje v rozsahu, v akom ponecháva meno pani Aishe Muammer Mohamed El-Qaddafiovej na zoznamoch uvedených v prílohách I a III rozhodnutia Rady 2011/137/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi.

               2.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 689/2014 z 23. júna 2014, ktorým sa vykonáva článok 16 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 204/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, sa zrušuje v rozsahu, v akom ponecháva meno pani El-Qaddafiovej na zozname uvedenom v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 204/2011 z 2. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec F-17/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  8. júla 2010 — Wybranowski/Komisia (Verejná služba — Všeobecné výberové konanie — Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov — Vyhodnotenie ústnej skúšky — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/60/06 — Odôvodnenie — Právomoc výberovej komisie — Posúdenie uchádzačov)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 8. júla 2010 — Wybranowski/Komisia
   (Vec F-17/08) (1)

   (Verejná služba - Všeobecné výberové konanie - Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov - Vyhodnotenie ústnej skúšky - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/60/06 - Odôvodnenie - Právomoc výberovej komisie - Posúdenie uchádzačov)
   2010/C 246/70
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Andrzej Wybranowski (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: Z. Wybranowski, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a K. Hermann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zmena alebo zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/60/06 AD5 o nezapísaní žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov uvedeného výberového konania v nadväznosti na výsledky ústnej skúšky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Wybranowski je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008, s. 25.


title: Vec C-75/17 P: Odvolanie podané 9. februára 2017: Fiesta Hotels & Resorts, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 30. novembra 2016 vo veci T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts/EUIPO – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/17

         Odvolanie podané 9. februára 2017: Fiesta Hotels & Resorts, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 30. novembra 2016 vo veci T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts/EUIPO – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa)
   (Vec C-75/17 P)
   (2017/C 151/23)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Fiesta Hotels & Resorts, S.L. (v zastúpení: J.-B. Devaureix a J. C. Erdozain López, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Residencia Palladium S.L.

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v celom rozsahu rozhodnutie Všeobecného súdu z 30. novembra 2016 vo veci T-217/15,

               —

               vyhovel v celom rozsahu žalobným návrhom,

               —

               uložil žalovanému a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                  Prvý odvolací dôvod je založený na skutočnosti, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, ktoré spočíva v tom, že na účely článku 8 ods. 4 nariadenia Rady č. 207/2009 (1) z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (ďalej len „nariadenie“) možno požiadavku, aby „m[al] väčší ako iba miestny“ dosah, splniť bez ohľadu na geografické územie, na ktorom majiteľ ochrannej známky vykonáva svoju činnosť. Tento výklad prekračuje doslovný význam pojmu „miestny“, a skresľuje účel, z ktorého vychádza článok 8 ods. 4 nariadenia. Napadnuté rozhodnutie vychádza z údajného nesprávneho právneho posúdenia preto, že pri posudzovaní otázky, či údajné nezapísané obchodné meno má alebo nemá miestny význam, boli zohľadnené dokumenty vyvolávajúce účinky mimo územia Španielska.
               Na druhej strane zo skutočnosti, že služby poskytované podnikom, na označovanie ktorého sa používa ochranná známka, alebo obchodné meno, sú poskytované medzinárodnej verejnosti, nemožno odvodzovať, že používanie označenia je širšie ako miestne.
               Záver, ku ktorému v rozsudku dospel Všeobecný súd v súvislosti s požiadavkou, aby „m[al] väčší ako iba miestny“ dosah, je teda v rozpore s účelom článku 8 ods. 4 nariadenia. Všeobecný súd v tejto súvislosti v rozsudku pripúšťa, že táto požiadavka, pokiaľ je uplatnená na obchodné meno namietané voči prihláške ochrannej známky Európskej únie, nezávisí od miestneho dosahu podniku, ktorý ho používa, ale od „geografického rozmiestnenia jeho zákazníkov alebo od dobrého mena, ktoré získalo u verejnosti na celoštátnej, alebo dokonca medzinárodnej úrovni“. Týmto argumentom Všeobecný súd v rozsudku prekročil reštriktívny účel článku 8 ods. 4 nariadenia, pretože umožňuje jednoduché preukázanie toho, že bol prerušený výlučne miestny význam tým, že nezapísané označene sa jednoduchšie používa na internete, alebo – za okolností prejednávanej veci – tým, že hostia ubytovania v dotknutom podniku pochádzajú z rôznych krajín.

               2.

                  Druhý odvolací dôvod je založený na skutočnosti, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, ktoré spočíva v tom, že na účely článku 8 ods. 4 nariadenia v spojení s článkom 9 ods. 1 písm. d) Ley 17/2001, de 7 de diciembre, de Marcas (zákon č. 17/2001 zo 7. decembra 2001 o ochranných známkach), platným v Španielsku nie je potrebné, aby uplatňované nezapísané označenie bolo všeobecne známe, kým väčšina judikatúry vydanej v tejto otázke v Španielsku vychádza z presného opaku, t. j. že sa vyžaduje nie len používanie uplatňovaného označenia, ale aj to, aby uvedené používanie bolo všeobecne známe na podstatnej časti územia Španielska.

               3.

                  Tretí odvolací dôvod je založený na skutočnosti, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, ktoré spočíva v tom, že nebolo porušené ustanovenie článku 8 ods. 4 písm. b) nariadenia o ochrannej známke EÚ na základe rozsudku LAGUIOLE (bod 37), keďže citovaný rozsudok sa na prejednávanú vec neuplatňuje, pretože v prejednávanej veci sa vykladá španielske a nie francúzske právo, ako tomu bolo vo veci LAGUIOLE a odvolateľka poukázala na rozsudky Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko), z ktorých jasne vyplýva, že nezapísané obchodné meno nesmie brániť používaniu neskoršej ochrannej známky a žalovaný nepoukázal na španielsky zákon o nekalej súťaži (Ley de Competencia desleal), ktorý túto možnosť údajne poskytuje, čo odvolateľka odôvodnene spochybnila.

               4.

               Napokon štvrtý odvolací dôvod je založený na skutočnosti, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, ktoré spočíva vo výklade pojmu „marcas intermedias“ (prechodné ochranné známky), zavedeného v súlade so španielskym zákonom o ochranných známkach, a konkrétne, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s článkom 65 nariadenia.
               Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, pretože citovaný článok 65 nariadenia nebráni stricto sensu posudzovaniu právnej otázky z hľadiska právnej argumentácie uvádzanej účastníkmi konania. Hoci v rozsudku je uvedené inak, odvolateľka nemá v úmysle zmeniť skutkový základ, ktorý zohľadnil odvolací senát pri rozhodovaní, ale len uviesť právny základ, ktorý je zaťažený zjavne nesprávnym právnym posúdením, ktorého sa dopustil EUIPO v rozhodnutí napadnutom žalobou.
               Odvolateľka poukazuje na zásadu iura novit curia, podľa ktorej musí súd pri rozhodovaní uplatniť právne normy, ktoré považuje za relevantné a zmeniť právny základ, z ktorého vychádzajú návrhy účastníkov konania, pokiaľ však bude rozhodnutie v súlade so skutkovými a právnymi otázkami účastníkov konania a nedôjde k zmene žalobných dôvodov ani k zmene daného problému na iný. V tomto ohľade mal Všeobecný súd posúdiť argumentáciu odvolateľky, pretože zakaždým keď tak neurobí, porušuje jej právo na účinnú obhajobu a zbavil ju jej práv vyplývajúcich zo zápisu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1.


title: Vec C-9/13: Žaloba podaná 7. januára 2013 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/15

         Žaloba podaná 7. januára 2013 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-9/13)
   2013/C 63/25
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Kukovec, P. Hetsch a O. Beynet)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Slovinská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (2), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 54 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Slovinskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť zaplatiť denné penále vo výške 10 287,36 eura odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, s. 57.


title: Vec T-297/15 P: Odvolanie podané 8. júna 2015: Ángel Coedo Suárez proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 26. marca 2015 vo veci F-38/14, Coedo Suárez/Rada

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/44

         Odvolanie podané 8. júna 2015: Ángel Coedo Suárez proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 26. marca 2015 vo veci F-38/14, Coedo Suárez/Rada
   (Vec T-297/15 P)
   (2015/C 245/53)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ángel Coedo Suárez (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil toto odvolanie za prípustné,

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 26. marca 2015, Coedo Suárez/Rada (F-38/14, EU:F:2015:25)

               —

               vyhovel návrhom na zrušenie predloženým žalobcom na prvom stupni,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konaní na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov a na nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu rozhodol, že menovací orgán sa nedopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnieval, že zlý zdravotný stav odvolateľa nepredstavuje poľahčujúcu okolnosť.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-258/15: Žaloba podaná 22. mája 2015 – Axa Mediterranean Holding/Komisia

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/39

         Žaloba podaná 22. mája 2015 – Axa Mediterranean Holding/Komisia
   (Vec T-258/15)
   (2015/C 245/46)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Axa Mediterranean Holding S.A. (Palma de Mallorca, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, D. Armesto Macías a A. Balcells Cartagena, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa uvádza, že nový administratívny výklad článku 12 TRLIS (prepracované znenie zákona o dani z právnických osôb), vykonaný španielskym správnym orgánom, je považovaný za štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom,

               —

               zrušil odsek 1 článku 4 rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje Španielskemu kráľovstvu ukončiť údajnú schému štátnej pomoci vymedzenú v článku 1,

               —

               zrušil odseky 2, 3, 4 a 5 článku 4 rozhodnutia v rozsahu, v akom Španielskemu kráľovstvu nariaďuje vrátenie prostriedkov, ktoré Komisia považuje za štátnu pomoc,

               —

               subsidiárne, obmedzil rozsah povinnosti vrátenia uloženej Španielskemu kráľovstvu článkom 4 ods. 2 rozhodnutia na rovnaké podmienky, ako sú podmienky stanovené v prvom a druhom rozhodnutí, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v tomto konaní je totožné s rozhodnutím vo veciach T-12/15, Banco de Santander a Santusa/Komisia, a T-252/15, Ferrovial SA a i./Komisia.
   Uvádzané dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvádzaným v týchto veciach.


title: Vec T-181/05: Žaloba podaná 10. mája 2005: Citicorp a Citibank, N.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/33

         Žaloba podaná 10. mája 2005: Citicorp a Citibank, N.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-181/05)
   (2005/C 171/53)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: angličtina
   Citicorp, so sídlom v New Yorku (USA), a Citibank, N.A., so sídlom v New Yorku (USA), v zastúpení: V. v. Bomhard, A. Renck a A. Polhmann, advokáti, podali 10. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Citi, S.L., so sídlom v Algete, Madrid (Španielsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. marca 2005 vo veci R 173/2004-1,

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Citi, S.L.

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka CITI pre služby v triede 36 (služby colných deklarantov, odhady nehnuteľností, služby realitných kancelárií, správa a oceňovanie nehnuteľností) – prihláška č. 1 430 750

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Citicorp a Citibank N.A.

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Ich vlastné národné slovné a obrazové ochranné známky, ako aj slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva pre služby v triede 36 (finančné služby a služby realitných kancelárií)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a prijatie námietky pokiaľ ide o „odhady nehnuteľností, služby realitných kancelárií, správu a oceňovanie nehnuteľností“ a zamietnutie námietky pokiaľ ide o „služby colných deklarantov“

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 73 nariadenia Rady (ES) č. 40/94(1
                  ) a práva byť vypočutý, porušenie článku 73 a 74 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94 a porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94


title: Vec C-120/14 P: Odvolanie podané 29. marca 2014 : Christoph Klein proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  21. januára 2014 vo veci T-309/10, Christoph Klein/Európska komisia

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/12

         Odvolanie podané 29. marca 2014: Christoph Klein proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 21. januára 2014 vo veci T-309/10, Christoph Klein/Európska komisia
   (Vec C-120/14 P)
   2014/C 184/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Christoph Klein (v zastúpení: H.-J. Ahlt a M. Ahlt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2014 vo veci T-309/10,

               —

               konštatoval, že Komisia porušila povinnosti vyplývajúce jej zo smernice 93/42 a práva Únie tým, že v konaní o ochrannej doložke trvajúcom od roku 1998 a týkajúcom sa sporných farmaceutických výrobkov neprijala žiadne rozhodnutie, čím priamo spôsobila odvolateľovi škody,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu škody spôsobenej odvolateľovi, ktorú je potrebné určiť,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               subsidiárne zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2014 vo veci T-309/10 a vrátil mu vec na opätovné konanie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd chybným uplatnením ustanovení týkajúcich sa premlčania žalôb v oblasti mimozmluvnej zodpovednosti Únie porušil článok 46 štatútu, keď nezohľadnil, že vo vzťahu k prerušeniu premlčacej lehoty je úspešná žiadosť o poskytnutie právnej pomoci porovnateľná s podaním žaloby.
   Potom Všeobecný súd porušil články 8 a 18 smernice 93/42 (1), keď sa domnieval, že tieto dve ustanovenia sa navzájom vylučujú. Správny výklad naopak znie, že obe ustanovenia sú spoločne uplatniteľné. Okrem toho Všeobecný súd nedostatočne odôvodnil svoj predpoklad.
   Ďalej Všeobecný súd porušil právo Únie, keď na základe nesprávneho právneho posúdenia neoznačil konanie začaté nemeckými orgánmi za konanie o ochrannej doložke.
   Dĺžka trvania konania pred Komisiou presahujúca desať rokov predstavuje porušenie článku 41 Charty základných práv, ako aj zásady riadnej správy vecí verejných. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď túto skutočnosť Komisii nevytýkal.
   Nakoniec obsahuje konanie pred Všeobecným súdom procesné chyby. Viaceré dokumenty podporujúce tvrdenia odvolateľa neboli zohľadnené. A rovnako bol ignorovaný aj návrh a právne tvrdenia Európskeho parlamentu, ktoré odvolateľ prevzal.

      (1)  Smernica Rady č. 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (Ú. v. ES L 169, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 82).


title: Vec T-378/08: Žaloba podaná 10. septembra 2008 – Portugalsko/Komisia

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/51

         Žaloba podaná 10. septembra 2008 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-378/08)
   (2008/C 285/91)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a J. de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie o vyúčtovaní penále generálneho riaditeľa GR vnútorný trh a služby, oznámené listom MARKT/C2/PMS/bmgD(2008) 13692 z 15. júla 2008 s označením „Výzva na zaplatenie penále dlhovaného Portugalskou republikou v súvislosti s vykonaním rozsudku C-70/06“,

               —

               podporne zrušiť uvedené rozhodnutie v rozsahu, v ktorom sa týka obdobia po 29. januári 2008,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, alebo v prípade zníženia penále súdom, zaviazať oboch účastníkov konania, aby znášali svoje vlastné trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Portugalská republika uvádza, že rozsudok v celom rozsahu vykonala tým, že zákonom 67/2007 výslovne zrušila zákonný dekrét č. 48051.
   Portugalská republika ďalej tvrdí, že generálny riaditeľ GR vnútorný trh a služby nebol oprávnený vydať napadnuté rozhodnutie, ktorým bolo porušené právo na obhajobu Portugalskej republiky, ktoré nemá opodstatnenie a ktoré bolo vydané s porušením podstatných formálnych náležitostí.


title: Spojené veci C-124/13 a C-125/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. decembra 2015 – Európsky parlament, Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (EÚ) č. 1243/2012 — Voľba právneho základu — Článok 43 ods. 2 a 3 ZFEÚ — Politické rozhodnutie — Dlhodobý plán pre populácie tresky)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. decembra 2015 – Európsky parlament, Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Spojené veci C-124/13 a C-125/13) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ) č. 1243/2012 - Voľba právneho základu - Článok 43 ods. 2 a 3 ZFEÚ - Politické rozhodnutie - Dlhodobý plán pre populácie tresky))
   (2016/C 038/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia Európsky parlament (v zastúpení: I. Liukkonen, L. G. Knudsen a R. Kaškina, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, K. Banks a A. Szmytkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Sitbon, A. de Gregorio Merino a A. Westerhof Löfflerová, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Sampol Pucurull a N. Díaz Abad, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme a C. Candat, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Nowacki a A. Miłkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (EÚ) č. 1243/2012 z 19. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1342/2008, ktorým sa ustanovuje dlhodobý plán pre populácie tresky a na ne zameraný rybolov, sa zrušuje.

               2.

               Účinky nariadenia č. 1243/2012 sa zachovávajú až do nadobudnutia účinnosti nového nariadenia, ktoré bude založené na primeranom právnom základe, teda na článku 43 ods. 2 ZFEÚ, a bude prijaté v primeranej lehote, ktorá nemôže prekročiť 12 mesiacov od 1. januára roka nasledujúceho po dátume vyhlásenia tohto rozsudku.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Španielske kráľovstvo, Francúzska republika a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013.


title: Vec C-24/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. januára 2016 – Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH a BigBen Interactive SA

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. januára 2016 – Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH a BigBen Interactive SA
   (Vec C-24/16)
   (2016/C 145/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nintendo Co. Ltd

      Žalované: BigBen Interactive GmbH a BigBen Interactive SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže v rámci konania vo veci vymáhania práv z dizajnu Spoločenstva súd členského štátu, ktorého právomoc voči žalovanému vyplýva len z článku 79 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch Spoločenstva (1) v spojení s článkom 6 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (2) z dôvodu, že tento žalovaný so sídlom v inom členskom štáte dodal žalovanému so sídlom v predmetnom členskom štáte tovar, ktorý pravdepodobne porušuje chránené práva, prijať proti uvedenému žalovanému opatrenia, ktoré platia v celej Únii a idú nad rámec právomoci založenej na dodávateľsko-odberateľských vzťahoch?

               2.

               Má sa nariadenie Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch Spoločenstva, a najmä jeho článok 20 ods. 1 písm. c) vykladať v tom zmysle, že tretia osoba môže zobraziť dizajn Spoločenstva na obchodné účely, keď chce distribuovať príslušenstvo k majiteľovmu tovaru, ktorý zodpovedá dizajnu Spoločenstva? Ak áno, aké kritéria pre to platia?

               3.

               Ako treba určiť krajinu, „na území ktorej došlo k porušeniu“, v zmysle článku 8 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (3) v prípadoch, keď tovar porušujúci dizajn Spoločenstva, porušovateľ

                           a)

                           ponúka prostredníctvom webovej stránky a táto sa zameriava – aj – na iné členské štáty ako na členský štát, v ktorom má porušovateľ sídlo,

                           b)

                           nechá dopraviť do iného členského štátu, než je členský štát, v ktorom má sídlo?

         Má sa článok 15 písm. a) a g) uvedeného nariadenia vykladať v tom zmysle, že takto určené právo treba uplatňovať aj na úkony iných osôb poskytujúcich súčinnosť?

      (1)  Ú. v. ES L 3, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142.

      (2)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.

      (3)  Ú. v. EÚ L 199, s. 40.


title: Vec C-93/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sd Sofia-grad — Bulharsko) — ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov/Izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ — Razplaštatelna agencija (Poľnohospodárstvo — Procesná autonómia členských štátov — Spoločná poľnohospodárska politika — Podpora — Preskúmanie správnych sporov — Určenie príslušného súdu — Vnútroštátne kritérium — Správny súd, v ktorého obvode sa nachádza správny orgán, ktorý prijal napadnutý akt — Zásada ekvivalencie — Zásada efektivity — Článok 47 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/28

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sd Sofia-grad — Bulharsko) — ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov/Izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ — Razplaštatelna agencija
   (Vec C-93/12) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Procesná autonómia členských štátov - Spoločná poľnohospodárska politika - Podpora - Preskúmanie správnych sporov - Určenie príslušného súdu - Vnútroštátne kritérium - Správny súd, v ktorého obvode sa nachádza správny orgán, ktorý prijal napadnutý akt - Zásada ekvivalencie - Zásada efektivity - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie)
   2013/C 225/45
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sd Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov

      Žalovaný: Izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ — Razplaštatelna agencija

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen sd Sofia-grad — Výklad zásady efektivity a zásady účinnej súdnej ochrany zakotvenej v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj zásady ekvivalencie — Režim podpory spoločnej poľnohospodárskej politiky — Vnútroštátny procesný predpis, ktorý stanovuje, že správne spory vyplývajúce z vykonávania spoločnej poľnohospodárskej politiky patria výlučne do právomoci správneho súdu, v ktorého obvode sa nachádza správny orgán, ktorý prijal napadnutý správny akt, pričom naopak stanovuje, že podobné spory vnútroštátnej povahy patria do právomoci súdu, v ktorého obvode sa nachádza dotknutý poľnohospodársky pozemok

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, najmä zásady ekvivalencie a efektivity, ako aj článok 47 Charty základných práv Európskej únie, nebráni takému vnútroštátnemu pravidlu súdnej príslušnosti, akým je pravidlo uvedené v § 133 ods. 1 správneho poriadku (Administrativnoprocesualen kodeks), na základe ktorého sa jedinému súdu zverujú všetky spory týkajúce sa rozhodnutí vnútroštátneho orgánu povereného vyplácaním poľnohospodárskej podpory v rámci uplatňovania spoločnej poľnohospodárskej politiky Európskej únie, pokiaľ nie sú žaloby na zabezpečenie ochrany práv, ktoré osobám podliehajúcim súdnej právomoci vyplývajú z práva Únie, podávané za menej výhodných podmienok než v prípade žalôb na ochranu práv vyplývajúcich z prípadných režimov podpory pre poľnohospodárov stanovených vnútroštátnym právom a pokiaľ také pravidlo súdnej príslušnosti nespôsobuje osobám podliehajúcim súdnej právomoci procesné znevýhodnenia, najmä pokiaľ ide o dĺžku konania, ktorá by mohla nadmieru sťažovať výkon týchto práv vyplývajúcich z práva Únie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012.


title: Vec C-57/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) 4. februára 2013 — Marina da Conceição Pacheco Almeida/Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) 4. februára 2013 — Marina da Conceição Pacheco Almeida/Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP
   (Vec C-57/13)
   2013/C 108/35
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Marina da Conceição Pacheco Almeida

      Odporcovia: Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

      Prejudiciálna otázka

   Má sa právo Únie v konkrétnej oblasti zabezpečenia mzdových nárokov z dôvodu platobnej neschopnosti zamestnávateľa — osobitne články 4 a 10 smernice 80/987/EHS (1) — vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého sú zabezpečené len nároky, ktorých splatnosť nastala v šiestich mesiacoch pred podaním návrhu na vyhlásenie platobnej neschopnosti zamestnávateľa, aj v prípade, ak zamestnanci podali proti zamestnávateľovi žalobu na Tribunal do Trabalho s cieľom dosiahnuť určenie dlžnej sumy súdom a jej nútené vymoženie?

      (1)  Smernica Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217).


title: Vec T-228/09: Žaloba podaná 11. júna 2009 — United States Polo Association/ÚHVT — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/62

         Žaloba podaná 11. júna 2009 — United States Polo Association/ÚHVT — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Vec T-228/09)
   2009/C 180/114
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: United States Polo Association (Lexington, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Goldenbaum, T. Melchert a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Textiles CMG, SA (Onteniente, Valencia, Španielsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. marca 2009 vo veci R 886/2208-4, a

               —

               zaviazať žalovaného znášať vlastné trovy konania, ako aj nahradiť trovy konania žalobcu, a v prípade, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom vstúpi do konania, zaviazať ho na znášanie vlastných trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „U.S. POLO ASSN.“ pre tovary zaradené do tried 9, 20, 21, 24 a 27.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „POLO-POLO“ pre tovary zaradené do triedy 24, slovná ochranná známka Spoločenstva „POLO-POLO“ pre tovary zaradené do tried 24, 25 a 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky namietané tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 659/1999) tým, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že existovala pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami.


title: vec C-62/08: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z  19. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — UDV North America Inc/Brandtraders NV [Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 9 ods. 1 písm. a) a článok 9 ods. 2 písm. d) — Právo majiteľa zapísanej ochrannej známky namietať proti používaniu označenia zhodného s ochrannou známkou treťou osobou — Pojem používanie — Používanie označenia zhodného s ochrannou známkou sprostredkovateľom v obchodných dokumentoch — Sprostredkovateľ konajúci vo svojom vlastnom mene, ale na účet predávajúceho]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/16

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 19. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — UDV North America Inc/Brandtraders NV
   (vec C-62/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 9 ods. 1 písm. a) a článok 9 ods. 2 písm. d) - Právo majiteľa zapísanej ochrannej známky namietať proti používaniu označenia zhodného s ochrannou známkou treťou osobou - Pojem „používanie“ - Používanie označenia zhodného s ochrannou známkou sprostredkovateľom v obchodných dokumentoch - Sprostredkovateľ konajúci vo svojom vlastnom mene, ale na účet predávajúceho)
   2009/C 113/31
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci konania

      Navrhovateľka: UDV North America Inc

      Odporkyňa: Brandtraders NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van Cassatie van België — Výklad článku 9 ods. 1 a článku 9 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. EÚ L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) — Právo majiteľa ochrannej známky namietať jej používanie treťou stranou — Pojem používanie ochrannej známky

      Výrok uznesenia

   Pojem „používanie“ podľa článku 9 ods. 1 písm. a) a článku 9 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva sa týka situácie, ako je situácia v konaní vo veci samej, v ktorej sprostredkovateľ uzatvorenia obchodu, konajúci vo svojom vlastnom mene, ale na účet predávajúceho, a ktorý teda nie je stranou zainteresovanou na predaji tovarov, do ktorého je sám zapojený, používa vo svojich obchodných dokumentoch označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou Spoločenstva, pre tovary alebo služby, ktoré sú zhodné s tovarmi alebo službami, pre ktoré je ochranná známka Spoločenstva zapísaná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec T-523/15: Žaloba podaná 10. septembra 2015 – Italmobiliare a i./Komisia

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/53

         Žaloba podaná 10. septembra 2015 – Italmobiliare a i./Komisia
   (Vec T-523/15)
   (2015/C 354/64)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Italmobiliare SpA (Miláno, Taliansko), Sirap-Gema SpA (Verolanuova, Taliansko), Sirap France SAS (Noves, Francúzsko), Petruzalek GmbH (Tattendorf, Rakúsko), Petruzalek kft (Budapešť, Maďarsko), Petruzalek s.r.o. (Bratislava, Slovensko), Petruzalek s.r.o. (Břeclav, Česká republika) (v zastúpení: M. Siragusa, F. Moretti a A. Bardanzellu, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade nariadil vypracovanie znaleckého posudku na účely ekonomickej analýzy prípadu,

               —

               zrušil rozhodnutie v časti, v ktorej bolo rozhodnuté, že sa na spoločnosť Linpac uplatní oslobodenie od sankcií upravené v Oznámení Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (ďalej len „Oznámenie“),

               —

               zrušil rozhodnutie v časti v ktorej pripísal aj spoločnosti Italmobiliare konanie podliehajúce sankciám a uložilo jej povinnosť zaplatiť pokutu spoločne a nerozdielne,

               —

               znížil výšku uložených sankcií,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je podaná proti rovnakému rozhodnutiu napadnutému vo veci T-522/15, CCPL a i./Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie Oznámenia a zásady rovnosti zaobchádzania tým, že Komisia poskytla spoločnosti Linpac ochranu, napriek tomu, že neboli splnené nevyhnutné podmienky stanovené v tomto Oznámení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: porušenie článku 101 ZFEÚ, zásady právnej istoty, zásady individualizácie trestu a zásady prezumpcie neviny zakotvené v článku 6 ods. 2 a článku 7 Európskeho dohovoru o ľudských právach (ďalej len „Dohovor“) a článkov 48 a 49 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta z Nice“), základného práva na majetok zakotveného v článku 1 Dodatkového protokolu k Dohovoru, článku 14 Dohovoru a článku 17 a 21 Charty z Nice, ako aj porušenie zásady zákazu diskriminácie a zásady rovnosti zaobchádzania tým, že Komisia nesprávne pripísala spoločnosti Italmobiliare ako materskej spoločnosti spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť za konania, ktorých sa dopustili ovládané spoločnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie článku 101 ZFEÚ, článku 23 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205), Usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (ďalej len „Usmernenia“), ako aj zásady proporcionality a zásady rovnosti zaobchádzania v rámci určenia nasledujúcich prvkov alebo parametrov na výpočet sankcií: i) hodnota predaja; ii) suma závislá od závažnosti porušenia; iii) entry fee; iv) stanovenia základnej výšky pokuty (najmä nezohľadnenie krízy v odvetví); v) najvyššia možná hranica podľa článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003; a vi) nedostatočné zníženie sankcie z dôvodu dĺžky trvania konania; ako aj porušenie článku 101 ZFEÚ Usmernení a povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o nevyhovenie návrhu na uplatnenie bodu 35 vo vyššie uvedených Usmerneniach.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd na základe článku 31 nariadenia 1/2003 uplatnil svoju neobmedzenú právomoc a aby aj v prípade nevyhovenia predchádzajúcim žalobným dôvodom nahradil posúdenie Komisie svojím posúdením a v každom prípade znížil celkovú výšku pokút uložených v rozhodnutí.


title: Vec C-344/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Kościanie (Poľská republika) 24. júla 2008 – Trestné konanie proti Tomasz Rubach

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Kościanie (Poľská republika) 24. júla 2008 – Trestné konanie proti Tomasz Rubach
   (Vec C-344/08)
   (2008/C 272/17)
   Jazyk konania: poľština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sąd Rejonowy w Kościanie
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Prokuratúra: Prokuratura Rejonowa w Kościanie
   Obžalovaný: Tomasz Rubach
   Prejudiciálna otázka
   Ako sa má správne vykladať článok 8 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 338/97 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi (1), t. j. akým spôsobom môže držiteľ živočíchov uvedených v prílohe B (ktoré nie sú plazmi, hadmi, vtákmi alebo cicavcami) preukázať v zmysle práva Spoločenstva, že jeho exempláre boli získané alebo boli na územie Spoločenstva dovezené v súlade s právnymi predpismi o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín, keď vnútroštátne právne predpisy tieto otázky neupravujú?

      (1)  Ú. v. ES L 61, 1997, s. 1; Mim. vyd. 15/003, s. 136.


title: Vec T-262/12: Žaloba podaná 12. júna 2012 — Central Bank of Iran/Rada

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/27

         Žaloba podaná 12. júna 2012 — Central Bank of Iran/Rada
   (Vec T-262/12)
   2012/C 243/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Central Bank of Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012 (1) a nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 (2) v rozsahu, v akom sa opatrenia prijaté prostredníctvom týchto právnych aktov uplatňujú na žalobkyňu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná zjavne pochybila, keď prijala záver, že boli splnené všetky kritériá pre zaradenie na zoznam rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná neuviedla primerané a postačujúce odôvodnenie pre zahrnutie žalobkyne na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňujú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná nezaručila žalobkyni právo na obranu a účinné súdne preskúmanie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná bezdôvodne a neprimerane obmedzila základné práva žalobkyne vrátane jej práv na ochranu majetku a povesti.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 22).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).


title: Vec F-1/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  27. júna 2008 – Nijs/Európsky dvor audítorov (Verejná služba — Úradníci — Článok 35 ods. 1 písm. e) rokovacieho poriadku — Uvedenie dôvodov a tvrdení — Lehota na podanie sťažnosti — Zjavná neprípustnosť)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/72

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 27. júna 2008 – Nijs/Európsky dvor audítorov
   (Vec F-1/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Článok 35 ods. 1 písm. e) rokovacieho poriadku - Uvedenie dôvodov a tvrdení - Lehota na podanie sťažnosti - Zjavná neprípustnosť)
   (2008/C 209/133)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, avocat)

      Žalovaný: Európsky dvor audítorov (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru o tom, že žalobca nebude povýšený do platovej triedy A*11 za rok 2005, a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta z toho dôvodu, že sčasti je zjavne neprípustná, a preto, že sčasti je nedôvodná.

               2.

               Nijs je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008, s. 68.


title: Vec T-47/09: Žaloba podaná 9. februára 2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch/ÚHVT (diegesellschafter.de)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/18

         Žaloba podaná 9. februára 2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch/ÚHVT (diegesellschafter.de)
   (Vec T-47/09)
   2009/C 102/29
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch eV (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: V. Töbelmann a A. Piltz, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. novembra 2008, spisová značka R 1094/2008-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „diegesellschafter.de“ pre služby zaradené do tried 35 a 41 (prihláška č. 4 606 372).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť a neexistuje požiadavka dostupnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-275/07: Žaloba podaná 18. júla 2007 – Ebro Puleva/ÚHVT – Berenguel (BRILLO'S)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/13

         Žaloba podaná 18. júla 2007 – Ebro Puleva/ÚHVT – Berenguel (BRILLO'S)
   (Vec T-275/07)
   (2007/C 235/24)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ebro Puleva, SA (Madrid) (v zastúpení: P. Casamitjana Lleonart, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Luis Berenguel, SL
   Návrh žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. mája 2007 vydané vo veci R 493/2006-2 (týkajúce sa námietkového konania č. B 705 790).

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: LUIS BERENGUEL, S.L.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „BRILLO'S“ pre výrobky zaradené do tried 29, 30 a 31 (prihláška č. 2 984 995).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska obrazová ochranná známka „brillante“ (ochranná známka č. 922 772) pre výrobky zaradené do triedy 30 a španielska obrazová ochranná známka „brillante“ (ochranná známka č. 2 413 459) pre výrobky zaradené do triedy 29.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) tým, že sa kolidujúce označenia považovali za odlišné po fonetickej, koncepčnej a vizuálnej stránke.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-500/12: Žaloba podaná 6. novembra 2012 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/26

         Žaloba podaná 6. novembra 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-500/12)
   2013/C 26/52
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               rozhodol, že Poľská republika si tým, že neprijala alebo aspoň Komisii neoznámila právne a správne predpisy, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie súladu s uvedenou smernicou, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 smernice Komisie 2011/18/EÚ z 1. marca 2011, ktorou sa menia a dopĺňajú prílohy II, V a VI k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilite systému železníc v Spoločenstve (1),

               —

               zaviazal Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 31. decembra 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 57, s. 1.


title: Vec T-432/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Francúzsko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Ovocie a zelenina — Podmienky uznania organizácií výrobcov )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/42

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-432/07) (1)

   („EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Ovocie a zelenina - Podmienky uznania organizácií výrobcov“)
   2009/C 282/79
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, A.-L. During, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie č. 2007/647/ES z 3. októbra 2007, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 261, s. 28) v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky uskutočnené Francúzskou republikou v prospech organizácií výrobcov ovocia a zeleniny

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec C-313/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  19. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES z  21. apríla 2004 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/18

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-313/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 96/30)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Lawunmi a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia a M. Fiorilli, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch (Ú. v. EÚ L 146, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 341)
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES1 z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Talianska republika jen povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.