title: Vec C-544/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Deutsches Weintor eG/Land Rheinland-Pfalz [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Verejné zdravie — Informovanie a ochrana spotrebiteľa — Označovanie a prezentácia potravín — Pojmy „výživové tvrdenia“ a  „zdravotné tvrdenia“ — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Označenie vína ako „ľahko stráviteľné“ — Údaj o zníženom obsahu kyslosti — Nápoje s obsahom alkoholu viac než 1,2 % objemu — Zákaz zdravotných tvrdení — Charta základných práv Európskej únie — Článok 15 ods. 1 — Slobodná voľba povolania — Článok 16 — Sloboda podnikania — Zlučiteľnosť]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Deutsches Weintor eG/Land Rheinland-Pfalz
      (Vec C-544/10) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Verejné zdravie - Informovanie a ochrana spotrebiteľa - Označovanie a prezentácia potravín - Pojmy „výživové tvrdenia“ a „zdravotné tvrdenia“ - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Označenie vína ako „ľahko stráviteľné“ - Údaj o zníženom obsahu kyslosti - Nápoje s obsahom alkoholu viac než 1,2 % objemu - Zákaz zdravotných tvrdení - Charta základných práv Európskej únie - Článok 15 ods. 1 - Slobodná voľba povolania - Článok 16 - Sloboda podnikania - Zlučiteľnosť)
      (2012/C 331/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Deutsches Weintor eG

         Žalovaná: Land Rheinland-Pfalz

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 6 ods. 1 prvého pododseku ZEÚ v spojení s článkom 15 ods. 1 a článkom 16 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článku 4 ods. 3 v spojení s článkom 2 ods. 2 bodom 5 alebo článkom 10 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 116/2010 z 9. februára 2010 (Ú. v. EÚ L 37, s. 16) — Označenie vína ako ľahko stráviteľného s upozornením na znížený obsah kyslosti — Zákaz zdravotných tvrdení v súvislosti s nápojmi s obsahom alkoholu vyšším než 1,2 % objemu — Pojem „zdravotné tvrdenia“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách, naposledy zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 116/2010 z 9. februára 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „zdravotné tvrdenie“ zahŕňa označenie, akým je „ľahko stráviteľné“, spojené s údajom o zníženom obsahu látok, ktoré veľká časť spotrebiteľov považuje za negatívne.

                  2.

                  Skutočnosť, že v nariadení č. 1924/2006, zmenenom a doplnenom nariadením č. 116/2010, sa výrobcovi alebo predajcovi vín bez výnimky zakazuje používať tvrdenie toho druhu, o aký ide vo veci samej, aj keby toto tvrdenie bolo samo osebe pravdivé, je zlučiteľná s článkom 6 ods. 1 prvým pododsekom ZEÚ.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec T-434/13: Žaloba podaná 21. augusta 2013 — Doux/Komisia

text:
               5.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 291/4

         Žaloba podaná 21. augusta 2013 — Doux/Komisia
   (Vec T-434/13)
   2013/C 291/05
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Doux SA (Châteaulin, Francúzsko) (v zastúpení: J. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 689/2013 z 18. júla 2013, ktorým sa stanovujú vývozné náhrady za hydinové mäso,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, keďže napadnuté nariadenie neobsahuje žiadne odôvodnenie. Žalobca tvrdí, že odôvodnenie uvedené v napadnutom nariadení je iba štandardným odôvodnením, ktoré neumožňuje pochopiť odôvodnenie Komisie, hoci Komisia mala povinnosť uviesť veľmi presne úvahy, ktoré ju viedli k prijatiu zmeny výšky náhrady z 108,5 eura za tonu na 0 eur, a to o to viac, že zásadne mení svoju predchádzajúcu rozhodovaciu prax.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery, keďže Komisia ubezpečila podniky, že náhrady sa zachovajú do dňa nadobudnutia účinnosti novej spoločnej poľnohospodárskej politiky. Žalobca tvrdí, že zníženie náhrady zo 108,5 eura za tonu na 0 eur nebolo vzhľadom na situáciu na trhu s hydinou predvídateľné.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom Komisia vychádzala z názoru, že ekonomické ukazovatele odôvodňujú stanovenie výšky náhrady na 0 eur, hoci zvýšenie trhovej ceny bude prevažne absorbované zhodnotením eura voči doláru. Žalobca si myslí, že ekonomické ukazovatele neodôvodňujú zrušenie náhrad.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom Komisia tvrdí, že by bolo odôvodnené, aby napadnuté nariadenie nadobudlo účinnosť okamžite, aby sa dalo „zabrániť narušeniu súčasnej situácie na trhu, zabrániť špekuláciám na trhu a zaistiť účinné riadenie“. Žalobca tvrdí, že toto odôvodnenie, ktoré je zhodné s odôvodnením predchádzajúcich nariadení je do určitej miery neprispôsobené pre prejednávaný prípad, keďže prudké zníženie vývozných náhrad bez predchádzajúceho upozornenia, ktoré by umožnilo prispôsobenie hospodárskej štruktúry podniku, môže naopak viesť k narušeniu vnútorného trhu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci Komisiou, keďže neprijala napadnuté nariadenie na základe upravenom nariadením č. 1234/2007. (1)

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec T-490/12: Žaloba podaná 6. novembra 2012 — Mondadori Editore/ÚHVT — Grazia Equity (GRAZIA)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/55

         Žaloba podaná 6. novembra 2012 — Mondadori Editore/ÚHVT — Grazia Equity (GRAZIA)
   (Vec T-490/12)
   2013/C 26/112
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arnoldo Mondadori Editore SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: G. Dragotti a R. Valenti, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grazia Equity GmbH (Stuttgart, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známka a vzory) zo 6. septembra 2012 vo veci R 1958/2010-4 a

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „GRAZIA“ pre služby zaradené do tried 35 a 36 — prihláška ochrannej známka Spoločenstva č. 6840466.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška talianskej ochrannej známky č. 906507 obrazovej ochrannej známky „GRAZIA“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 9, 16, 18, 25 a 38; prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1714146 obrazovej ochrannej známky „GRAZIA“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 9, 16, 18 a 38; prihláška talianskej ochrannej známky č. 1049965 slovnej ochrannej známky „GRAZIA“ pre tovary zaradené do triedy 16; prihláška talianskej ochrannej známky č. 1050165 a prihlášky medzinárodnej ochrannej známky č. 276829, 276833 a 817006 vyššie uvedených ochranných známok pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16 alebo 38.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 8 ods. 1 písm. b) a 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-495/04: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  30. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden) – A.C. Smits-Koolhoven/Staatssecretaris van Financiën (Smernica 95/59 — Dane zo spotreby tabakových výrobkov — Bylinkové cigarety — Výlučne medicínske účely)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/16

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 30. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden) – A.C. Smits-Koolhoven/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-495/04) (1)

   (Smernica 95/59 - Dane zo spotreby tabakových výrobkov - Bylinkové cigarety - Výlučne medicínske účely)
   (2006/C 143/28)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A.C. Smits-Koolhoven

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 7 ods. 2 smernice Rady 95/59/ES z 27. novembra 1995 o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu (Ú. v. ES L 291, s. 40; Mim. vyd. 09/001 s. 283) – Liečivé cigarety – Výlučne medicínsky účel – Terapeutický a preventívny účel
   Výrok rozsudku
   Článok 7 ods. 2 smernice Rady 95/59/ES z 27. novembra 1995 o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu, sa má vykladať v tom zmysle, že cigarety bez tabaku, ktoré neobsahujú látky s medicínskym účinkom, ale sú navonok prezentované a uvádzané do obehu ako pomôcka pre osoby, ktoré si želajú prestať fajčiť, neslúžia na „výlučne medicínske účely“ v zmysle druhého pododseku tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-428/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/ÚHVT (VALORES DE FUTURO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VALORES DE FUTURO — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/ÚHVT (VALORES DE FUTURO)
   (Vec T-428/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VALORES DE FUTURO - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 24/36
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa a N. González-Alberto Rodríguez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. júla 2012 (vec R 2299/2011-2) týkajúcemu sa zápisu slovného označenia VALORES DE FUTURO ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec C-293/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. mája 2016 – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado a Syngenta Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. mája 2016 – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado a Syngenta Agro, S.A.
   (Vec C-293/16)
   (2016/C 305/20)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Sharda Europe B.V.B.A.

      Odporcovia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Administración del Estado a Syngenta Agro, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzhľadom na existenciu rozdielov medzi jednotlivými jazykovými verziami článku 3 ods. 2 smernice Komisie 2008/69/ES (1) z 1. júla 2008, ako aj na možný rozpor s odôvodnením 7 tejto smernice, sa Súdnemu dvoru Európskej únie predkladajú nasledujúce otázky:
               Má sa dátum 31. decembra 2008 uvedený v článku 3 ods. 2 smernice Komisie 2008/69/ES z 1. júla 2008 v španielskej jazykovej verzii chápať ako posledný deň lehoty na prehodnotenie zo strany členských štátov, alebo ako posledný deň na zaradenie účinných látok, ktoré sa majú prehodnotiť, do zoznamu v prílohe I smernice 91/414/EHS (2), alebo ako posledný deň na podanie príslušnej žiadosti o zaradenie?

               2.

               Označuje slovné spojenie „najneskôr do 31. decembra 2008“ uvedené v článku 3 ods. 2 smernice 2008/69/ES prekluzívnu lehotu z dôvodu sledovaného cieľa, ktorý možno systémovo vyvodiť zo smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991, a nedovoľuje štátom predĺžiť ju, takže počítanie tejto lehoty stanovuje uvedená smernica?

               3.

               V prípade, ak sa konštatuje, že uvedenú lehotu možno predĺžiť, možno ju predĺžiť z objektívnych dôvodov vyššej moci, alebo ju vzhľadom na to, že povinnosť stanovená v článku 3 je adresovaná členským štátom, členské štáty môžu predĺžiť v súlade so svojimi vnútroštátnymi predpismi podľa predpokladov a požiadaviek, ktoré možno vyvodiť z týchto predpisov?

      (1)  Smernica Komisie 2008/69/ES z 1. júla 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť klofentezín, dikambu, difenokonazol, diflubenzurón, imazachin, lenacil, oxadiazón, pikloram a pyriproxyfén medzi účinné látky (Ú. v. EÚ L 172, 2.7.2008, s. 9).

      (2)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332).


               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/5

         Zloženie sľubu novým členom Všeobecného súdu
   2010/C 317/09
   Pán van der Woude, ktorý bol rozhodnutím zástupcov vlád členských štátov Európskej únie z 8. júla 2010 (1) vymenovaný na obdobie od 1. septembra 2010 do 31. augusta 2016 za sudcu Všeobecného súdu Európskej únie, zložil 13. septembra 2010 pred Súdnym dvorom sľub.

      (1)  Ú. v. EÚ L 186, 20.7.2010.


title: Vec C-287/04: Žaloba podaná dňa 5. júla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/26

         Žaloba podaná dňa 5. júla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu
   (Vec C-287/04)
   (2004/C 228/53)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: L. Ström van Lier a N. Yerrell splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 5. júla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Švédskemu kráľovstvu.
   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Švédske kráľovstvo tým, že neprebralo články 3, 6 a 8 smernice Rady 93/104/ES (1) z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, si nesplnilo povinnosti vyplývajúce mu z tejto smernice a

               —

               zaviazal Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Švédske právo nezaručuje minimálny denný odpočinok trvajúci jedenásť po sebe nasledujúcich hodín v priebehu 24 hodín ako to vyžaduje článok 3 smernice. Skutočnosť, že väčšina zamestnancov spadá pod kolektívne zmluvy, v ktorých je táto otázka upravená, nemá vplyv na povinnosť tieto ustanovenia prebrať vo vzťahu ku všetkým zamestnancom.
   V súvislosti s článkom 6 smernice sa obvyklé referenčné obdobie štyroch mesiacov, stanovené v článku 16 č. 2 pre aplikáciu článku 6, nemôže v zmysle článku 17 ods. 4 predĺžiť na viac ako šesť mesiacov. Rozsah možnej odchýlky v referenčnom období je menší ako ten, ktorý stanovuje švédske právo.
   Článok 8 smernice nebol výslovne prebratý do švédskeho práva.

      (1)  Ú. v. ES L 307 z 13.12.1993, s. 18


title: Vec C-292/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus — Estónsko) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2008/98/ES — Nakladanie s odpadmi — Článok 16 ods. 3 — Zásada blízkosti — Nariadenie (ES) č. 1013/2006 — Preprava odpadu — Zmesový komunálny odpad — Priemyselný a stavebný odpad — Konanie na udelenie koncesie na služby zberu a odvozu odpadu vzniknutého na území obce — Povinnosť budúceho úspešného uchádzača odvážať zozbieraný odpad do zariadení na spracovanie odpadu označených orgánom udeľujúcim koncesiu — Najbližšie vhodné zariadenia na spracovanie odpadu]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/14

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus — Estónsko) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus
   (Vec C-292/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2008/98/ES - Nakladanie s odpadmi - Článok 16 ods. 3 - Zásada blízkosti - Nariadenie (ES) č. 1013/2006 - Preprava odpadu - Zmesový komunálny odpad - Priemyselný a stavebný odpad - Konanie na udelenie koncesie na služby zberu a odvozu odpadu vzniknutého na území obce - Povinnosť budúceho úspešného uchádzača odvážať zozbieraný odpad do zariadení na spracovanie odpadu označených orgánom udeľujúcim koncesiu - Najbližšie vhodné zariadenia na spracovanie odpadu)
   2014/C 52/22
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ragn-Sells AS

      Žalovaná: Sillamäe Linnavalitsus

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tartu Ringkonnakohus — Výklad článku 102 ZFEÚ a článku 106 ods. 1 ZFEÚ, ako aj článku 16 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, s. 3) — Konanie na udelenie koncesie na poskytovanie verejných služieb organizovaného zberu a odvozu komunálneho odpadu — Podmienka stanovená v dokumentoch týkajúcich sa koncesie, ktorá vyžaduje, aby budúci koncesionár vykonával odvoz odpadu iba do dvoch centier spracovania odpadov nachádzajúcich sa na území dotknutej obce, a to napriek prítomnosti viacerých poskytovateľov služieb na trhu spĺňajúcich požiadavky — Výlučné právo na spracovanie komunálneho odpadu — Zneužitie dominantného postavenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu v spojení s článkom 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc sa majú vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           tieto ustanovenia povoľujú samosprávnemu územnému celku, aby podniku poverenému zberom odpadu na jeho území uložil povinnosť odvážať zmesový komunálny odpad zozbieraný zo súkromných domácností, ako aj prípadne od iných pôvodcov odpadu do najbližšieho vhodného zariadenia na spracovanie odpadu, ktoré sa nachádza v tom istom členskom štáte ako tento samosprávny celok,

                           —

                           tieto ustanovenia nepovoľujú samosprávnemu územnému celku, aby podniku poverenému zberom odpadu na jeho území uložil povinnosť odvážať priemyselný a stavebný odpad vzniknutý na jeho území do najbližšieho vhodného zariadenia na spracovanie odpadu, ktoré sa nachádza v tom istom členskom štáte ako tento samosprávny celok, ak je tento odpad určený na zhodnotenie, pokiaľ sú pôvodcovia uvedeného odpadu sú povinní ho odovzdať uvedenému podniku alebo ho dodať priamo do uvedeného zariadenia.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa neuplatňujú na situáciu, akou je situácia vo veci samej, ktorej všetky okolnosti sa obmedzujú na vnútroštátnu sféru jediného členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec F-67/14: Žaloba podaná 17. júla 2014 – ZZ/Rada

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/26

         Žaloba podaná 17. júla 2014 – ZZ/Rada
   (Vec F-67/14)
   2014/C 380/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaná: Rada

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o prepustení žalobcu na konci jeho skúšobnej doby a návrh na náhradu údajne spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie sekretariátu Rady z 25. júna 2013 a rozhodnutie Menovacieho orgánu Rady z 8. apríla 2014, na základe ktorých bol prepustený,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy vo výške mesačnej odmeny ako AST 3 (3  500 euro) vynásobenej počtom mesiacov, ktoré uplynú medzi 1. júlom 2013 a dňom vyhlásenia rozsudku v tejto veci, a to z titulu náhrady škody,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 40  000 euro ako náhrady nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania vynaložených žalobcom v súvislosti s týmto konaním.


title: Vec T-271/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. decembra 2007 – Microsoft/Komisia

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/51

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. decembra 2007 – Microsoft/Komisia
   (Vec T-271/06) (1)

   (2008/C 22/96)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec C-423/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Švédsko) — Flora May Reyes/Migrationsverket (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/38/ES — Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov — Právo štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je priamym potomkom osoby s právom na pobyt v členskom štáte, na pobyt v tomto členskom štáte — Pojem „závislá“ osoba)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Švédsko) — Flora May Reyes/Migrationsverket
   (Vec C-423/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/38/ES - Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov - Právo štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je priamym potomkom osoby s právom na pobyt v členskom štáte, na pobyt v tomto členskom štáte - Pojem „závislá“ osoba)
   2014/C 85/12
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Flora May Reyes

      Žalovaný: Migrationsverket

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Výklad článku 2 bodu 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46) — Právo štátneho príslušníka tretieho štátu vo veku 21 alebo viac rokov, ktorý je priamym potomkom osoby s právom na pobyt v členskom štáte, na pobyt v tomto členskom štáte — Pojem „závislý“ — Povinnosť priameho potomka preukázať, že sa neúspešne pokúšal nájsť si prácu alebo získať podporu na uspokojenie svojich potrieb od orgánov svojej krajiny pôvodu alebo sa inak snažil zabezpečiť svoje živobytie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 bod 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu za okolností ako vo veci samej vyžadovať, aby priamy potomok vo veku 21 alebo viac rokov musel na to, aby sa mohol považovať za závislého, a teda aby sa na neho vzťahovala definícia „rodinného príslušníka“ podľa uvedeného ustanovenia, preukázať, že sa neúspešne pokúšal nájsť si prácu alebo získať podporu na uspokojenie svojich potrieb od orgánov svojej krajiny pôvodu a/alebo sa inak snažil zabezpečiť svoje živobytie.

               2.

               Článok 2 bod 2 písm. c) smernice 2004/38 sa má vykladať tak, že skutočnosť, že rodinný príslušník sa vzhľadom na osobné okolnosti, akými sú jeho vek, vzdelanie a zdravotný stav, považuje za osobu, ktorá má reálnu šancu nájsť si prácu a okrem toho má v úmysle pracovať v hostiteľskom členskom štáte, nemá význam pri výklade podmienky „závislosti“ stanovenej v tomto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 17.11.2012.


title: Vec C-431/10: Žaloba podaná 1. septembra 2010 — Európska komisia/Írsko

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/15

         Žaloba podaná 1. septembra 2010 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-431/10)
   ()
   2010/C 301/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Condou-Durande, A.-A. Gilly, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca (1), alebo v každom prípade neinformovalo Komisiu o prebratí týchto ustanovení do vnútroštátneho práva, nesplnilo svoje povinnosti podľa tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. decembra 2007. Lehota na prebratie článku 15 tejto smernice uplynula 1. decembra 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 326, s. 13.


title: Vec T-212/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. septembra 2008 – MyTravel/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdu prvého stupňa — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. septembra 2008 – MyTravel/Komisia
   (Vec T-212/03) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdu prvého stupňa - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
   (2008/C 272/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: MyTravel Group plc (Rochdale, Lancashire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Pannick, QC, M. Nicholson a S. Cardell, solicitors, A. Lewis, barrister, a R. Gillis, QC)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne R. Lyal, A. Whelan a P. Hellström, neskôr R. Lyal a F. Arbault, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W.-D. Plessing a M. Lumma, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody údajne utrpenej žalobcom z dôvodu nezákonnosti, ktorou je poznačené konanie o kontrole zlučiteľnosti koncentrácie medzi ním a First Choice plc so spoločným trhom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               My Travel Group znáša svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2008.


title: Vec T-721/14: Žaloba podaná 13. októbra 2014 – Belgicko/Komisia

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/42

         Žaloba podaná 13. októbra 2014 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-721/14)
   (2014/C 431/66)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck a M. Jacobs za právnej pomoci P. Vlaemminck, advokát, a B. Van Vooren, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil odporúčanie Komisie 2014/478/EÚ zo 14. júla 2014 o zásadách ochrany spotrebiteľov a hráčov využívajúcich služby online hazardných hier a o predchádzaní hraniu online hazardných hier v prípade maloletých osôb,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady prenesenia právomocí podľa článku 5 ZEÚ, keďže sa neuviedol hmotnoprávny základ, ktorý oprávňuje Komisiu prijať napadnuté opatrenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady prenesenia právomocí, keďže Zmluvy nepriznávajú Komisii právomoc v oblasti hazardných hier prijať právny akt s harmonizačným účinkom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady lojálnej spolupráce podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ a zásady inštitucionálnej rovnováhy podľa článku 13 ods. 2 ZEÚ, keďže Komisia nerešpektovala závery Rady z 10. decembra 2010 o „Rámci pre hazardné a stávkové hry v členských štátoch EÚ“ (dokument 16884/10).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady lojálnej spolupráce podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ vo vzťahu k členským štátom.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 13 ods. 2 ZEÚ a článkov 288 a 289 ZEÚ, keďže napadnuté opatrenie predstavuje de facto skrytú smernicu. Žalobca okrem toho uvádza, že Komisia porušila článok 52 Charty základných práv Európskej únie, keď k obmedzeniu slobody prejavu a informácií podľa článku 11 Charty základných práv nevyužila zákon.


title: Vec T-496/04: Žaloba podaná dňa 23. decembra 2004: NORTRAIL Transport GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/29

         Žaloba podaná dňa 23. decembra 2004: NORTRAIL Transport GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-496/04)
   (2005/C 93/58)
   Jazyk konania: nemčina
   NORTRAIL Transport GmbH, so sídlom v Kieli (Nemecko), v zastúpení: J. Krause, advokátka, podala 23. decembra 2004 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 1. októbra 2004 REM 15/02 týkajúce sa žiadosti spoločnosti NORTRAIL Transport GmbH o vrátenie dovozného cla podľa článku 239 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva.

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa od júla 1995 nepretržite dovážala rôzne produkty rybolovu z Nórska. Od 1. septembra 1995 v rámci colných kvót otvorených na základe nariadenia (ES) č. 3061/95 (1) požiadala žalobkyňa o prepustenie do colného režimu voľného obehu s nulovým clom. Príslušný colný úrad zistil, že oslobodenie od cla, navrhované žalobkyňou, nemôže byť poskytnuté pre istý počet dovážaných zásielok a že je na ne treba použiť obvyklú colnú sadzbu. Na základe toho príslušný colný úrad požiadal žalobkyňu o zaplatenie dovozného cla z titulu uvedených prepustení do colného režimu voľného obehu. Žalobkyňa časť dovozného cla zaplatila.
   Žalobkyňa uvádza, že existujú osobitné okolnosti v zmysle článku 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 (2), ktoré priznávajú žalobkyni nárok na vrátenie a odpustenie dovozného cla.
   Uvedené tvrdenie žalobkyňa o. i. opiera o skutočnosť, že právny akt Spoločenstva bol prijatý so spätnou účinnosťou. Nemecké colné úrady boli informované o otvorení colných kvót od 1. septembra 1995 oznámením nemeckého Bundesministeriums der Finanzen (spolkového ministerstva financií) z 31. augusta 1995. Dňa 4. októbra 1995 však bolo nemeckým colným úradom oznámené, že tieto colné kvóty boli otvorené so spätnou účinnosťou už od 1. júla 1995. V období od 1. septembra, kedy žalobkyňa požiadala o prepustenie do colného režimu voľného obehu s nulovým clom, boli už niektoré colné kvóty vyčerpané, ako tomu bolo čiastočne aj pred 1. septembrom 1995, vzhľadom na ich otvorenie so spätnou účinnosťou od 1. júla 1995.
   Žalobkyňa ďalej uvádza, že právny akt bol vydaný v nedostatočnej a nezrozumiteľnej forme, a že rozpor medzi dátumom uverejnenia právneho aktu Spoločenstva a v ňom stanoveným dátumom otvorenia colných kvót, ktorý mal spätnú účinnosť, je zavádzajúci. Uvedené má za následok možný rozdielny výklad dátumu otvorenia (kvót) zo strany vnútroštátnych colných orgánov, čo je v rozpore so zákazom diskriminácie.

      (1)  Nariadenie č. 3061/95, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 992/95 otvárajúce a stanovujúce správu colných kvót Spoločenstva na niektoré poľnohospodárske výrobky a produkty rybolovu s pôvodom v Nórsku

      (2)  Nariadenia Rady č. 2913/92 z 12. októbra, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva


title: Vec C-385/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  22. decembra 2010 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Pristúpenie nových štátov — Povolenia na uvedenie generických výrobkov referenčného výrobku Plavix na trh — Podmienečné rozhodnutia o povolení uvedenia farmaceutických výrobkov na trh — Porušenie acquis)

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. decembra 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-385/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Pristúpenie nových štátov - Povolenia na uvedenie generických výrobkov referenčného výrobku Plavix na trh - Podmienečné rozhodnutia o povolení uvedenia farmaceutických výrobkov na trh - Porušenie acquis)
   2011/C 145/02
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a R. Mackevičienė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69) v spojení s článkom 13 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 2309/93 z 22. júla 1993, na základe ktorého sa stanovujú postupy spoločenstva v oblasti povoľovania a kontroly liekov pre použitie v humánnej a veterinárnej medicíne a zriaďuje sa Európska agentúra na hodnotenie liekov (Ú. v. ES L 214, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 151), ako aj s článkami 89 a 90 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229) — Povolenia na uvedenie generických výrobkov referenčného výrobku Plavix na trh v rozpore s dobou ochrany desiatich rokov pre tento výrobok — Podmienečné rozhodnutia o povolení uvedenia farmaceutických výrobkov na trh vydaných pred dňom pristúpenia Poľska k Európskej únii, ktoré však nadobudli účinnosť po tomto dátume — Rozhodnutia, ktoré nie sú v súlade s ustanoveniami smernice 2001/83/ES

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že

                           —

                           ponechala v platnosti rozhodnutia ministra zdravotníctva v súvislosti s povolením na uvedenie generických výrobkov referenčného výrobku Plavix na trh a

                           —

                           po 1. máji 2004 uviedla na trh a ponechala na ňom lieky, ktorých povolenia na uvedenie na trh neboli udelené v súlade s článkom 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej, pokiaľ ide o prvú zarážku, vyplývajú zo spojených ustanovení článku 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES a článku 13 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 2309/93 z 22. júla 1993, na základe ktorého sa stanovujú postupy spoločenstva v oblasti povoľovania a kontroly liekov pre použitie v humánnej a veterinárnej medicíne a zriaďuje sa Európska agentúra na hodnotenie liekov, ako aj článkov 89 a 90 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky a pokiaľ ide o druhú zarážku z článku 6 ods. 1 smernice 2001/83.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec C-369/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/52

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-369/05) (1)

   (2006/C 326/108)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec T-483/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  27. novembra 2013 — Oikonomopoulos/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Vyšetrovanie, ktoré vedie OLAF — Žaloba o náhradu škody — Finančná a nemajetková ujma, ktorú údajne utrpel žalobca — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neprípustnosť — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/21

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 27. novembra 2013 — Oikonomopoulos/Komisia
   (Vec T-483/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Vyšetrovanie, ktoré vedie OLAF - Žaloba o náhradu škody - Finančná a nemajetková ujma, ktorú údajne utrpel žalobca - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neprípustnosť - Neexistencia naliehavosti)
   2014/C 24/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Athanassios Oikonomopoulos (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a I. Zarzoura, advokáti)

      Žalovaný: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení podaný v rámci žaloby o náhradu škody domáhajúcej sa náhrady ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel, pokiaľ ide o jeho odbornú činnosť a dobré meno, v súvislosti s určitými údajne protiprávnymi úkonmi Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) v rámci vyšetrovania, ktoré uskutočnili jeho agenti

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-486/10: Žaloba podaná 14. októbra 2010 — Iberdrola/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/51

         Žaloba podaná 14. októbra 2010 — Iberdrola/Komisia
   (Vec T-486/10)
   ()
   2010/C 328/80
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iberdrola, SA (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado a E. Barbier de la Serre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v tomto konaní je to isté ako vo veci T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG/Komisia, a vo veci T-490/10, Endesa/Komisia.
   Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila viacerých nesprávnych právnych posúdení a zjavne nesprávnych posúdení, keď sa po ukončení predbežného preskúmania podľa článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) domnievala, že náhrada za služby poskytované vo verejnom záujme oznámená Španielskym kráľovstvom je v súlade s pravidlami EÚ týkajúcimi sa štátnej pomoci. Žalobkyňa uvádza päť dôvodov na zrušenie rozhodnutia.
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 4 ods. 4 nariadenia napriek tomu, že existovali vážne pochybnosti o zlučiteľnosti oznámenej pomoci s vnútorným trhom. Preto žalobkyňa namieta, že Komisia zjavne porušila článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999.
   V druhom žalobnom dôvode, ktorý sa skladá z dvoch častí, žalobkyňa tvrdí, v prvej časti, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že opatrenie oznámené Španielskym kráľovstvom zodpovedá potrebe kompenzovať náklady na poskytovanie služby vo všeobecnom hospodárskom záujme z dôvodu bezpečnosti dodávok v Španielsku; a v druhej časti, namieta zjavne nesprávne posúdenie, ktorého sa Komisia údajne dopustila, keď sa domnievala, že opatrenie oznámené Španielskym kráľovstvom je zlučiteľné so spoločným trhom podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ a tretej smernici o elektrine.
   Tretím žalobným dôvodom žalobkyňa namieta, že štátna pomoc povolená Komisiou je v rozpore s hmotno-právnymi a dočasnými obmedzeniami stanovenými v nariadení Rady (ES) č. 1407/2002 z 23. júla 2002 o štátnej pomoci pre uhoľný priemysel (2) a v návrhu nariadenia Rady týkajúceho sa štátnej pomoci na uľahčenie uzavretia uhoľných baní, ktoré nie sú konkurencieschopné.
   Štvrtým žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných, podľa ktorej je povinná podrobne, starostlivo a nestranne preskúmať všetky skutočnosti rozhodujúce v tejto veci, tým, že nepovažovala za nevyhnutné získať všetky názory potrebné na to, aby mala úplné informácie o všetkých skutočnostiach veci predtým, ako prijme rozhodnutie, a oznámené opatrenie schválila v prvej fáze.
   V piatom žalobnom dôvode, ktorý pozostáva z troch častí, žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila právnu zásadu, ktorá zabraňuje Komisii vyhlásiť za zlučiteľnú s vnútorným trhom štátnu pomoc, ktorá porušuje iné ustanovenia Zmluvy, a to najmä tým, že nezohľadnila, že opatrenie porušuje predpisy, ktoré uznávajú zásadu voľného pohybu tovaru, ciele sledované smernicami upravujúcimi vnútorný trh s elektrinou a ciele udržateľného rozvoja Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1407/2002 z 23. júla 2002 o štátnej pomoci pre uhoľný priemysel (Ú. v. ES L 205, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 170).


title: Vec C-474/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. decembra 2008 – Európsky parlament/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. decembra 2008 – Európsky parlament/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-474/07) (1)

   (2009/C 69/58)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec T-720/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Gat Microencapsulation/ÚHVT — BASF (KARIS)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/24

      Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Gat Microencapsulation/ÚHVT — BASF (KARIS)
      (Vec T-720/13)
      (2014/C 71/45)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Rakúsko) (v zastúpení: S. Soler Lerma a M. C. March Cabrelles, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Nemecko)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom bolo odvolanie odvolateľky/žalobkyne zamietnuté,

                  —

                  zaviazal ÚHVT a vedľajších účastníkov konania na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Gat Microencapsulation AG.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „KARIS“ pre zoznam tovarov a služieb tried 1, 5 a 35.

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: BASF SE.

         Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranná známka Spoločenstva „CARYX“ pre tovary tried 1 a 5; medzinárodná ochranná známka „CARYX“ pre tovary tried 1 a 5; maďarská ochranná známka, talianska ochranná známka a ochranná známka Beneluxu „AKRIS“ pre tovary triedy 5.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie námietky.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-273/04: Žaloba podaná dňa 28. júna 2004: Poľská republika proti Rade Európskej únie

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/6

         Žaloba podaná dňa 28. júna 2004: Poľská republika proti Rade Európskej únie
   (Vec C-273/04)
   (2004/C 239/10)
   Poľská republika, v zastúpení: Jarosław Pietras, podala dňa 28. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Poľská republika navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Zrušil čl. 1 bod 5 rozhodnutia Rady č. 2004/281/ES z 22. marca 2004, ktorým sa upravuje Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia v dôsledku reformy poľnohospodárskej politiky (1).

               2.

               Poľská republika rovnako navrhuje, aby:

                           —

                           jazykom konania bola poľština,

                           —

                           vo veci rozhodla veľká komora,

                           —

                           bola Rade Európskej únie uložená náhrada trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vláda Poľskej republiky je toho názoru, že ustanovenie článku 23 Aktu o pristúpení, vykladané v súlade s pravidlami výkladu medzinárodných zmlúv a takisto v súlade s pravidlami výkladu práva spoločenstva, nie je právnym základom na prijatie opatrení uvedených v článku 1 bod 5 rozhodnutia č. 2004/281/ES, spočívajúcich v rozšírení obmedzeného rozsahu platieb na nové priame platby.
   Napadnuté opatrenie nezosúlaďuje Akt o pristúpení so zmenami spoločnej poľnohospodárskej politiky, ale zásadne mení podmienky pristúpenia stanovené v tomto Akte, a to v neprospech Poľskej republiky a poľnohospodárskych výrobcov činných na území Poľskej republiky. Napadnuté opatrenie nie je nevyhnutné z dôvodu zmeny komunitárnej úpravy. Z toho vyplýva, že Rada Európskej únie nemala právomoc rozšíriť obmedzený rozsah platieb formou rozhodnutia prijatého na základe článku 23 Aktu o pristúpení. Prijatím napadnutého opatrenia Rada Európskej únie porušila článok 23 Aktu o pristúpení.
   Vláda Poľskej republiky okrem toho tvrdí, že napadnuté opatrenie je v rozpore s účelom Zmluvy o pristúpení, akým je plné prevzatie práv a povinností vyplývajúcich z členstva v Európskej únii novými členskými štátmi, a porušuje princíp nediskriminácie zakotvený v ustanoveniach článku 12 a článku 34 odsek 2 druhý pododsek Zmluvy ES. Zmluva o pristúpení stanovila zásadu pristúpenia nových členských štátov s rovnakými právami, pri dodržaní základného princípu nediskriminácie a rovnakého zaobchádzania s výrobcami zo spoločenstva pätnástich štátov ako aj z nových členských štátov. Tento základný princíp bolo možné obmedziť len v prípade taxatívne vymedzených nástrojov na podporu poľnohospodárskych výrobcov. Napadnuté opatrenie zavádza naopak odlišný princíp, ktorý má diskriminačný charakter, a podľa ktorého budú všetky priame platby, súčasné i budúce, poskytované podľa nerovných zásad vyplývajúcich z mechanizmu postupného zavádzania. To má za následok, že napadnuté opatrenie vedie k neurčitému a neistému počtu odchýliek od princípu nediskriminácie a rovnakého zaobchádzania.
   Vláda Poľskej republiky je takisto názoru, že napadnuté opatrenie otriasa dosiahnutým negociačným kompromisom a predstavuje porušenie princípu dobrej viery tým, že stanovilo ako pravidlo tie riešenia, ktoré mali v Zmluve o pristúpení výnimočný charakter. Vláda Poľskej republiky tvrdí, že od začatia prístupových rokovaní považovala mechanizmus postupného zavádzania za riešenie výnimočnej povahy, ktoré obsahuje len taxatívne uvedené nástroje podpory, nie však za pravidlo podpory poľnohospodárskych príjmov na území Poľskej republiky.

      (1)  Ú. v. EÚ L 9 z 30.3.2004, s. 1


title: Vec F-19/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. novembra 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku — Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby — Vlastnoručný podpis advokáta rozdielny od podpisu nachádzajúceho sa na origináli žaloby zaslanej poštou — Omeškanie žaloby — Zjavná neprípustnosť — Neexistencia)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/23

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. novembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-19/12) (1)

   (Verejná služba - Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku - Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby - Vlastnoručný podpis advokáta rozdielny od podpisu nachádzajúceho sa na origináli žaloby zaslanej poštou - Omeškanie žaloby - Zjavná neprípustnosť - Neexistencia)
   2013/C 377/52
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayer a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie správy Komisie obsahujúcej jedno alebo viaceré rozhodnutia týkajúce sa administratívnej situácie žalobcu a návrh na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 34.


title: Vec C-379/16 P: Odvolanie podané 7. júla 2016: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 27. apríla 2016 vo veci T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/20

         Odvolanie podané 7. júla 2016: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 27. apríla 2016 vo veci T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-379/16 P)
   (2016/C 305/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: C.-N. Dede, D. Papadopoulou, Δικηγόροι)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu napadnutý odvolaním z dôvodu zamietnutia nového dôvodu týkajúceho sa prijatia ponuky obsahujúcej zľavu,

               —

               zrušil rozhodnutie EUIPO o pridelení zákazky v rozsahu, v akom sa prijala ponuka IECI obsahujúca zľavu v rozpore s požiadavkami súťažných podmienok,

               —

               zaviazal EUIPO na náhradu trov právneho zastúpenia a iných nákladov a výdavkov odvolateliek vynaložených v súvislosti s pôvodným konaním a týmto odvolaním.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky zakladajú svoje odvolanie na skutočnosti, že Všeobecný súd nesprávne vyložil tvrdenia žalovaného a skreslil dôkazy predložené EUIPO v rámci opatrení Všeobecného súdu na zabezpečenie priebehu konania, čo takisto potvrdil EUIPO na pojednávaní. Tieto dôkazy preukazovali, že ponuka víťazného uchádzača obsahovala zľavu (ktorá bola ponúknutá neoprávnene) a že takáto zľava sa zohľadnila v procese hodnotenia. Poskytnutím zľavy prvý víťazný uchádzač zahrnul do svojej ponuky variant vo vzťahu k navrhnutej cene v rozpore so súťažnými podmienkami (doplnenými poskytnutím odpovedí verejného obstarávateľa na otázky uchádzačov). Konkrétne Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právne posúdenia, keď sa domnieval, že EUIPO pri finančnom hodnotení nezohľadnil zľavu poskytnutú víťazným uchádzačom a teda tým, že takáto zľava sa údajne nezohľadnila, EUIPO neporušil súťažné podmienky.


title: Vec T-33/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2009 — Zenab/Komisia [ Finančná podpora Spoločenstva — Program podpory rozvoja, distribúcie a propagácie európskych audiovizuálnych diel (MEDIA Plus) — Výzva na predkladanie návrhov — Zamietnutie návrhu — Údajné nezákonné prenesenie právomocí prislúchajúcich Komisii — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia — Prístup k dokumentom — Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody ]

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2009 — Zenab/Komisia
   (Vec T-33/06) (1)

   („Finančná podpora Spoločenstva - Program podpory rozvoja, distribúcie a propagácie európskych audiovizuálnych diel (MEDIA Plus) - Výzva na predkladanie návrhov - Zamietnutie návrhu - Údajné nezákonné prenesenie právomocí prislúchajúcich Komisii - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Prístup k dokumentom - Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody“)
   2009/C 205/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Zenab SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Windey a P. De Bandt, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-P. Keppenne a L. Pignataro-Nolin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé zrušenie rozhodnutia Komisie označeného číslom 648599 z 9. novembra 2005 a po druhé určenie mimozmluvnej zodpovednosti Európskeho spoločenstva a uloženie povinnosti Komisii zaplatiť žalobcovi sumu 37 807 eur z dôvodu náhrady škody za výdavky vynaložené v rámci výzvy na predkladanie návrhov, nemajetkovej ujmy vyplývajúcej zo zásahu do dobrej povesti a majetkovej ujmy vyplývajúcej z omeškania pri realizácii projektu EuroVOD, ako aj z ustanovenia znalca na odhad tejto ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Zenab SPRL je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec C-32/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Attila Sugár (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Zmluva o hypotekárnom úvere — Článok 7 ods. 1 — Ukončenie používania nekalých podmienok — Primerané a účinné prostriedky — Uznanie dlhu — Notárska zápisnica — Pripojenie doložky vykonateľnosti notárom — Exekučný titul — Povinnosti notára — Preskúmanie nekalých podmienok ex offo — Súdne preskúmanie — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Attila Sugár
   (Vec C-32/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Zmluva o hypotekárnom úvere - Článok 7 ods. 1 - Ukončenie používania nekalých podmienok - Primerané a účinné prostriedky - Uznanie dlhu - Notárska zápisnica - Pripojenie doložky vykonateľnosti notárom - Exekučný titul - Povinnosti notára - Preskúmanie nekalých podmienok ex offo - Súdne preskúmanie - Zásady ekvivalencie a efektivity))
   (2015/C 381/04)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Žalovaný: Attila Sugár

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že im neodporuje vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, ktorá dovoľuje notárovi, ktorý v súlade s formálnymi požiadavkami spísal notársku zápisnicu o zmluve medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom, opatriť túto zápisnicu doložkou vykonateľnosti alebo odmietnuť zrušenie tejto doložky, keď ani v jednom, ani v druhom štádiu nebolo vykonané preskúmanie nekalej povahy zmluvných podmienok uvedenej zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec F-14/15: Žaloba podaná 26. januára 2015 – ZZ a i./Komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/50

         Žaloba podaná 26. januára 2015 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-14/15)
   (2015/C 089/63)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí stanovujúcich práva žalobcov na náhradu ročných cestovných výdavkov podľa článku 8 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov v znení nariadenia č. 1023/2013 Európskeho parlamentu a Rady z 22. októbra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadkov úradníkov a PZOZ

      Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť za nezákonný a neuplatniteľný článok 8 prílohy VII služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutia zrušujúce akúkoľvek náhradu ročných cestovných výdavkov žalobcov od roku 2014,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-727/14: Žaloba podaná 10. októbra 2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/ÚHVT – H. Young Holdings (animal)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/44

         Žaloba podaná 10. októbra 2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/ÚHVT – H. Young Holdings (animal)
   (Vec T-727/14)
   (2014/C 431/68)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition (New Brunswick, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: H. Young Holdings plc (Newbury, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca slovný prvok „animal“ – ochranná známka Spoločenstva č. 2 8 22  807.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 31. júla 2014 vo veci R 2054/2013-1.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcu.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 37 písm. b) ii) nariadenia č. 2868/95.


title: Vec T-109/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Rintisch/ÚHVT — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIVITAL) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PROTIVITAL — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky PROTIPLUS, PROTI a PROTIPOWER — Oneskorené predloženie dokumentov — Voľná úvaha priznaná článkom 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009] — Pojem ‚pokiaľ nie je stanovené inak‘ — Pravidlo 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95“ ]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Rintisch/ÚHVT — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIVITAL)
   (Vec T-109/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PROTIVITAL - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky PROTIPLUS, PROTI a PROTIPOWER - Oneskorené predloženie dokumentov - Voľná úvaha priznaná článkom 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009] - Pojem ‚pokiaľ nie je stanovené inak‘ - Pravidlo 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95)
   2012/C 32/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemecko) (v zastúpení: A. Dreyer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Wittenheim, Francúzsko) (v zastúpení: F. Baujoin, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. januára 2009 (vec R 1660/2007-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bernhardom Rintischom a Valfleuri Pâtes alimentaires SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bernhard Rintisch je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec C-434/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department (Voľný pohyb osôb — Článok 21 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Pojem „oprávnená osoba“ — Článok 3 ods. 1 — Štátny príslušník, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb a vždy sa zdržiaval v členskom štáte svojej štátnej príslušnosti — Vplyv štátnej príslušnosti ďalšieho členského štátu — Výlučne vnútorná situácia)

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-434/09) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Článok 21 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Pojem „oprávnená osoba“ - Článok 3 ods. 1 - Štátny príslušník, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb a vždy sa zdržiaval v členskom štáte svojej štátnej príslušnosti - Vplyv štátnej príslušnosti ďalšieho členského štátu - Výlučne vnútorná situácia)
   2011/C 186/08
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Shirley McCarthy

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supreme Court of the United Kingdom — Výklad článkov 3 a 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 77) — Pojmy „oprávnená osoba“ a „legálny pobyt“ — Britská štátna príslušníčka, ktorá má aj írsku štátnu príslušnosť a ktorá prežila celý svoj život v Spojenom kráľovstve

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že táto smernica sa neuplatní na občana Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb, vždy sa zdržiaval v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom, a okrem toho má štátnu príslušnosť ďalšieho členského štátu.

               2.

               Článok 21 ZFEÚ sa neuplatní na občana Únie, ktorý nikdy nevyužil svoje právo na voľný pohyb, vždy sa zdržiaval v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom, a okrem toho má štátnu príslušnosť ďalšieho členského štátu, pokiaľ v situácii tohto občana nedošlo k uplatneniu opatrení členského štátu, v ktorých dôsledku by bol zbavený možnosti skutočne využívať podstatnú časť práv vyplývajúcich z postavenia občana Únie alebo v ktorých dôsledku by bol narušený výkon jeho práva slobodne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-238/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Tribunal Supremo (Španielsko) z 13. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: ASNEF-EQUIFAX, Servicios de Información sobre Solvencia y Crédito, S.L., Administración del Estado proti Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (AUSBANC)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Tribunal Supremo (Španielsko) z 13. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: ASNEF-EQUIFAX, Servicios de Información sobre Solvencia y Crédito, S.L., Administración del Estado proti Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (AUSBANC)
   (Vec C-238/05)
   (2005/C 205/14)
   Jazyk konania: španielčina
   Tribunal Supremo (Španielsko) podal uznesením z 13. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: ASNEF-EQUIFAX, Servicios de Información sobre Solvencia y Crédito, S.L., Administración del Estado proti Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (AUSBANC) a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 30. mája 2005.
   Tribunal Supremo žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               A)

               Umožňuje výklad článku 81 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pokladať dohody medzi finančnými inštitúciami o výmene informácií o solventnosti a omeškaných platbách ich klientov za zlučiteľné so spoločným trhom, ak ovplyvňujú finančnú politiku Únie a spoločný úverový trh a majú za následok obmedzenie hospodárskej súťaže v sektore finančných a úverových inštitúcií?

               B)

               Umožňuje výklad článku 81 ods. 3 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva členskému štátu, aby prostredníctvom orgánov na ochranu hospodárskej súťaže schválil dohody o výmene informácií medzi finančnými inštitúciami prostredníctvom vytvorenia registra informácií o úveroch klientov, ak má jeho zavedenie priaznivé účinky pre spotrebiteľov a užívateľov finančných služieb?


title: Vec T-429/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (MAD CATZ) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky MAD CATZ — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)
   (Vec T-429/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky MAD CATZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 314/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornia, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. mája 2015 (vec R 2176/2014-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Monster Energy Company a Mad Catz Interactive

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Monster Energy Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec F-39/16: Žaloba podaná 4. augusta 2016 – ZZ/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/29

         Žaloba podaná 4. augusta 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-39/16)
   (2016/C 371/31)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nepripustení žalobcu ku skúškam vo výberovom konaní EPSO/AD/309/15 (AD11) – Lekári pre pracoviská Luxemburg a ISPRA a uloženie žalovanej povinnosti zaplatiť náhradu škody s úrokom za údajne utrpenú nemajetkovú ujmu v sume 10 000 eur

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/309/15 (AD11) – Lekári pre pracoviská Luxemburg a Ispra (oblasť: lekári Luxemburg), oznámené k dátumu 28. septembra 2015 o nepripustení žalobcu k výberovým skúškam organizovaným v hodnotiacom centre Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO),

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť sumu 10 000 eur ako nemajetkovú ujmu, ktorú utrpel žalobca,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-182/15: Žaloba podaná 13. apríla 2015 – Sopra Steria Group/Parlament

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/29

         Žaloba podaná 13. apríla 2015 – Sopra Steria Group/Parlament
   (Vec T-182/15)
   (2015/C 262/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Francúzsko) (v zastúpení: A. Verlinden, R. Martens a J. Joossen, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutia Európskeho parlamentu z neznámeho dátumu oznámené listami z 13. februára 2015 o vylúčení IBI IUS z časti 2 a o vylúčení STEEL z časti 3 verejného obstarávania na PE/ITEC-ITS14,

               —

               vyhlásil, že zmluva/zmluvy s inými uchádzačmi je (sú) v dôsledku týchto rozhodnutí o vylúčení neplatné,

               —

               rozhodol, že Európsky parlament má znášať trovy konania vrátane nákladov na právne služby, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení zásad transparentnosti, proporcionality a rovnosti zaobchádzania uvedených v článku 102 ods. 1 Finančného nariadenia, porušení podmienok vylúčenia uvedených v článku 107 ods. 1 písm. a) a b) Finančného nariadenia, porušení článku 158 ods. 3 Vykonávacích pravidiel zo strany Európskeho parlamentu a porušení jeho vlastných súťažných podkladov na ITS14, z dôvodu čoho sú rozhodnutia z neznámeho dátumu oznámené listami z 13. februára 2015 o vylúčení IBI IUS z časti 2 a o vylúčení STEEL z časti 3 ITS14 neplatné.
   V prvej časti jediného žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že Európsky parlament nesprávne uplatnil jeho vlastné súťažné podklady na ITS14 a všeobecnú procesnú požiadavku patere legem quam ipse fecisti a porušil článok 107 ods. 1 písm. a) a b) Finančného nariadenia a to vylúčením žalobkyne a v dôsledku toho konzorcia IBI IUS z časti 2 a STEEL z časti 3 ITS14, kvôli údajnému (a nepreukázanému) potenciálnemu konfliktu záujmov a kvôli údajnému (a nepreukázanému) neposkytnutiu informácií Európskemu parlamentu.
   V druhej časti jediného žalobného dôvodu (subsidiárne) žalobkyňa uvádza, že Európsky parlament porušil zásady transparentnosti, proporcionality a rovnosti zaobchádzania (zákazu diskriminácie) uvedené v článku 102 ods. 1 Finančného nariadenia a to vylúčením žalobkyne a v dôsledku toho konzorcia IBI IUS z časti 2 a STEEL z časti 3 ITS14, kvôli údajnému (a nepreukázanému) potenciálnemu konfliktu záujmov a kvôli údajnému (a nepreukázanému) neposkytnutiu informácií Európskemu parlamentu.


title: Vec F-63/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. decembra 2012 — Donati/ECB (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Sťažnosť vo veci morálneho obťažovania — Administratívne vyšetrovanie — Prístup k vyšetrovaciemu spisu — Postúpenie spisu dotknutým osobám uvedeným v žalobe — Povinnosť zachovať mlčanlivosť — Zásada dodržiavania práva na obhajobu)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/25

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. decembra 2012 — Donati/ECB
   (Vec F-63/09) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci ECB - Sťažnosť vo veci morálneho obťažovania - Administratívne vyšetrovanie - Prístup k vyšetrovaciemu spisu - Postúpenie spisu dotknutým osobám uvedeným v žalobe - Povinnosť zachovať mlčanlivosť - Zásada dodržiavania práva na obhajobu)
   2013/C 46/45
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paola Donati (Frankfurt nad Mohanom Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Feyerbacher a N. Urban, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Verejná služba — Zrušenie rozhodnutia ECB nekonať vo veci obvinení týkajúcich sa údajného morálneho obťažovania žalobkyne, ako aj náhrada utrpenej nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Donati znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej centrálnej banke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009, s. 50.


title: Vec C-22/05: Žaloba podaná dňa 25. januára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/9

         Žaloba podaná dňa 25. januára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-22/05)
   (2005/C 82/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Rozet a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 25. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Belgické kráľovstvo si tým, že vylúčilo osoby pracujúce v podniku poskytujúcom ľudovú technickú zábavu z oblasti pôsobnosti vnútroštátnych opatrení preberajúcich smernicu Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 1 ods. 3 a 17 tejto smernice,

               2)

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vylúčenie osôb pracujúcich v podniku poskytujúcom ľudovú technickú zábavu z oblasti pôsobnosti vnútroštátnych právnych predpisov preberajúcich smernicu Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času článok 1 ods. 3 tejto smernice, ktorý definuje jej oblasť pôsobnosti, nepredvída. Podľa tohto ustanovenia sa totiž smernica vzťahuje na všetky odvetvia činnosti s výnimkou leteckej, železničnej, cestnej, námornej a vnútrozemskej riečnej a jazernej dopravy, morského rybolovu, iných prác na mori a činnosti lekárov v rámci ich odbornej prípravy. Kategória osôb pracujúcich v podniku poskytujúcom ľudovú technickú zábavu sa v tomto článku nespomína a nespĺňa ani podmienky žiadnej odchýlky, ktorú pripúšťa článok 17 smernice, na ktorý sa navyše belgické orgány ani neodvolali. Belgicko zavedením výnimky, ktorú samotná smernica nepredvída, nesprávne prebralo uvedenú smernicu, čo predstavuje porušenie jeho povinností.

      (1)  Ú. v. ES L 307, 13.12.1993, s. 18.


title: Vec T-360/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. apríla 2013 — Fercal — Consultadoria e Serviços/ÚHVT — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PATRIZIA ROCHA — Skoršia národná slovná ochranná známka ROCHAS — Zamietnutie zápisu námietkovým oddelením — Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát — Článok 60 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. apríla 2013 — Fercal — Consultadoria e Serviços/ÚHVT — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA)
   (Vec T-360/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PATRIZIA ROCHA - Skoršia národná slovná ochranná známka ROCHAS - Zamietnutie zápisu námietkovým oddelením - Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát - Článok 60 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 147/31
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: A. J. Rodrigues, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Parfums Rochas SAS (Paríž, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. apríla 2011 (R 2355/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Parfums Rochas SAS a Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fercal- Consultadoria e Serviços, Lda je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-83/16: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 2. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – „Heta Asset Resolution Bulgaria“ OOD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Colný kódex — Dodatočné vývozné colné vyhlásenie — Pojem „dostatočný dôkaz“ — Posúdenie o existencii dostatočného dôkazu)

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/17

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 2. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – „Heta Asset Resolution Bulgaria“ OOD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (Vec C-83/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Colný kódex - Dodatočné vývozné colné vyhlásenie - Pojem „dostatočný dôkaz“ - Posúdenie o existencii dostatočného dôkazu))
   (2017/C 168/21)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania

      Žalobkyňa:„Heta Asset Resolution Bulgaria“ OOD

      Žalovaný: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Výrok

               1.

               Ustanovenia článku 161 ods. 5 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva v spojení s článkom 788 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 430/2010 z 20. mája 2010, sa majú vykladať v tom zmysle, že predajca usadený na colnom území Európskej únie sa považuje za vývozcu v zmysle tohto prvého ustanovenia v prípade, ak sa po uzavretí predmetnej zmluvy o predaji tovaru ich vlastníctvo prevádza na nadobúdateľa usadeného mimo tohto colného územia.

               2.

               Článok 795 ods. 1 tretí pododsek písm. b) nariadenia č. 2454/93, zmeneného a doplneného nariadením č. 430/2010, sa má vykladať v tom zmysle, že colné orgány členských štátov môžu, okrem zmluvy o predaji jachty osobe usadenej v treťom štáte, požadovať dôkazy a odhlásenie tejto lode z registra lodí dotknutého členského štátu pod podmienkou, že taká požiadavka je v súlade so zásadou proporcionality.

               3.

               Článok 795 nariadenia č. 2454/93, zmeneného a doplneného nariadením č. 430/2010, sa má vykladať v tom zmysle, že colný orgán, ktorý je príslušný na dodatočné prijatie colného vyhlásenia v zmysle tohto ustanovenia, nie je pri okolnostiach v konaní vo veci samej viazaný posúdením iného colného orgánu o existencii dostatočného dôkazu v zmysle článku 796da ods. 4 uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 136, 18.4.2016.


title: Vec C-646/13: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Galați – Rumunsko) – Casa Judeţeană de Pensii Brăila/E. S. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 8 ods. 1 — Uplatniteľnosť dohovorov o sociálnom zabezpečení medzi členskými štátmi — Repatriovaný utečenec pochádzajúci z členského štátu — Dosiahnutie dôb zamestnania na území iného členského štátu — Žiadosť o priznanie dávky v starobe — Zamietnutie)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/11

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Galați – Rumunsko) – Casa Judeţeană de Pensii Brăila/E. S.
   (Vec C-646/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 8 ods. 1 - Uplatniteľnosť dohovorov o sociálnom zabezpečení medzi členskými štátmi - Repatriovaný utečenec pochádzajúci z členského štátu - Dosiahnutie dôb zamestnania na území iného členského štátu - Žiadosť o priznanie dávky v starobe - Zamietnutie))
   (2015/C 213/16)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Galați

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Casa Judeţeană de Pensii Brăila

      Žalovaná: E. S.

      Výrok

   Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, v znení zmenenom a doplnenom nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 zo 16. septembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že dvojstranná dohoda týkajúca sa dávok sociálneho zabezpečenia štátnych príslušníkov niektorého signatárskeho štátu, ktorí mali postavenie politických utečencov na území iného signatárskeho štátu, ktorá bola uzavretá v čase, kedy niektorý z obidvoch signatárskych štátov ešte nepristúpil k Európskej únii, a ktorá nie je uvedená v prílohe II tohto nariadenia, neostáva uplatniteľná na situáciu politických utečencov repatriovaných do ich štátu pôvodu pred uzavretím dvojstrannej dohody a nadobudnutím účinnosti uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/1

         (2008/C 247/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008

      Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008

      Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008

      Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008

      Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008

      Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-326/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 31. mája 2017 – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) a i./Z

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 31. mája 2017 – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) a i./Z
   (Vec C-326/17)
   (2017/C 293/19)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), X, Y

      Ďalší účastník konania: Z

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatní sa smernica Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (1) na vozidlá, ktoré existovali už pred 29. aprílom 2009, dňom, od ktorého musia členské štáty používať právne a správne predpisy na transpozíciu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (2)?

               2.

               Predstavuje vozidlo, ktoré je na jednej strane zmontované z podstatných komponentov, ktoré boli vyrobené skôr, ako nadobudla účinnosť smernica 2007/46, a na druhej strane zo základných komponentov, ktoré boli pridané až po tom, ako nadobudla účinnosť, vozidlo, ktoré existovalo už pred účinnosťou tejto smernice, alebo bolo také vozidlo vyrobené až po tom, ako táto smernica nadobudla účinnosť?

               3.

               Platí na základe článku 3 ods. 2 smernice 1999/37 požiadavka nového registračného osvedčenia v zmysle článku 4 tejto smernice neobmedzene, keď v registračnom osvedčení nie sú pri určitých kódoch Spoločenstva uvedené žiadne údaje (ktoré sa podľa príloh smernice majú uviesť povinne), ak tieto údaje možno ľahko zistiť?

               4.

               Je podľa článku 4 smernice 1999/37 prípustné uznať registračné osvedčenie iného členského štátu, ale vozidlo napriek tomu podrobiť technickej kontrole v zmysle článku 24 ods. 6 smernice 2007/46 a, keď vozidlo nespĺňa technické ustanovenia členského štátu, spojiť s tým dôsledok v podobe odmietnutia vydať registračné osvedčenie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 138, 1999, s. 57.

      (2)  Ú. v. EÚ L 263, 2007, s. 1.


title: Vec C-392/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Barcelona (Španielsko) 9. júla 2013 — Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental S.A., Fondo de Garantía Salarial

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Barcelona (Španielsko) 9. júla 2013 — Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental S.A., Fondo de Garantía Salarial
   (Vec C-392/13)
   2013/C 260/65
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andrés Rabal Cañas

      Žalovaní: Nexea Gestión Documental S.A., Fondo de Garantía Salarial

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „hromadné prepúšťanie“ uvedený v článku 1 ods. 1 písm. a) smernice 98/59 (1), ktorý sa vzťahuje na každé „prepúšťanie vyvolané zamestnávateľom z jedného alebo viacerých dôvodov, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných zamestnancov“, podľa stanoveného minimálneho počtu vzhľadom na svoj komunitárny charakter vykladať v tom zmysle, že bráni alebo odporuje tomu, aby vnútroštátna norma prijatá na vykonanie alebo prebratie smernice obmedzila pôsobnosť tohto pojmu len na určitý druh ukončení pracovných zmlúv, ktoré zodpovedajú „hospodárskym, technickým, organizačným alebo výrobným dôvodom“, ako to robí článok 51 ods. 1 Estatuto de los Trabajadores (Zákonník práce)?

               2.

               Majú sa na účely výpočtu počtu prepustení, ktoré možno započítať pri určovaní možnej existencie „hromadného prepúšťania“ v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 98/59, či už ako „prepúšťanie vyvolané zamestnávateľom“ [písmeno a)], alebo ako „ukončenie pracovnej zmluvy, ktoré je vyvolané na podnet zamestnávateľa z jedného alebo viacerých dôvodov, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných pracujúcich,… za predpokladu, že ide aspoň o päť prepustení“ (druhý pododsek), započítať individuálne ukončenia pracovných zmlúv z dôvodu zániku zmluvy na dobu určitú (uplynutím dohodnutého času alebo vykonaním dohodnutého diela alebo služby) v zmysle článku 49 ods. 1 písm. c) Estatuto de los Trabajadores?

               3.

               Je pojem „hromadné prepúšťanie vyplývajúce zo zmlúv o dočasnom pracovnoprávnom vzťahu a zo zmlúv pre špecifické úlohy“ so zreteľom na pravidlo neuplatnenia smernice 98/59 uvedený v jej článku 2 písm. a) vymedzený výlučne prísne kvantitatívnym kritériom podľa článku 1 písm. a), alebo si navyše vyžaduje, aby dôvod hromadného ukončenia vyplýval z jedného súboru hromadných zmlúv na určitý čas, službu alebo dielo?

               4.

               Pripúšťa pojem „zariadenie“ ako „pojem práva Spoločenstva“, ktorý má zásadný význam pre vymedzenie významu pojmu „hromadné prepúšťanie“ v kontexte článku 1 ods. 1 smernice 98/59, vzhľadom na to, že smernica je podľa jej článku 5 minimálnym predpisom, výklad, ktorý dovoľuje, aby norma členského štátu prijatá na vykonanie alebo prebratie smernice do vnútroštátneho práva členského štátu, ktorou je v prípade Španielska článok 51 ods. 1 Estatuto de los Trabajadores, určovala rozsah výpočtu minimálneho počtu výlučne na základe celého „podniku“ s vylúčením tých situácií, v ktorých by v prípade, ak by sa ako referenčná jednotka použilo „zariadenie“, došlo k prekročeniu minimálneho počtu stanoveného v uvedenom ustanovení?

      (1)  Smernica Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327).


title: Vec F-130/15: Žaloba podaná 1. októbra 2015 – ZZ/ECB

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/52

         Žaloba podaná 1. októbra 2015 – ZZ/ECB
   (Vec F-130/15)
   (2016/C 016/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, avocates)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výkonnej rady ECB, ktorým sa žalobcovi nepriznáva dodatočné zvýšenie platu za rok 2015 v rámci každoročného preskúmania miezd a návrh na náhradu škody za údajne spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie výkonnej rady prijaté 24. februára 2015 a oznámené zamestnancom 13. marca 2015, ktorým sa žalobcovi nepriznáva dodatočné zvýšenie platu za rok 2015,

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým sa zamieta osobitný opravný prostriedok z 10. júla 2014 a doručený 20. júla 2014,

               —

               ak je potrebné, zrušiť rozhodnutie vedúceho príslušného oddelenia, ktorým neposúdil ani nenavrhol žalobcu na dodatočné zvýšenie platu, oznámené implicitne rozhodnutím výkonnej rady z 24. februára 2015 a rozhodnutím o zamietnutí osobitného opravného prostriedku z 10. júla 2015,

               —

               nariadiť náhradu majetkovej ujmy žalobcu spočívajúcu v strate možnosti získať dodatočné zvýšenie platu v roku 2015 vo výške 49 102 eur, alebo prípadne nariadiť zrušenie konania, ktoré viedlo k rozhodnutiu z 24. februára 2015 a uskutočnenie nového konania ECB vo veci priznania dodatočného zvýšenia platu za rok 2005,

               —

               nariadiť náhradu nemajetkovej ujmy žalobcu ohodnotenej ex aequo et bono na 10 000,

               —

               zaviazať Európsku centrálnu banku na náhradu trov konania.