title: Vec C-298/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg – Nemecko) – Reiner Grafe, Jürgen Pohle/Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2001/23/ES – Článok 1 ods. 1 – Prevod podniku – Zachovanie práv zamestnancov – Prevádzkovanie autobusových liniek – Prevzatie personálu – Neprevzatie prevádzkových prostriedkov – Dôvody)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/5

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg – Nemecko) – Reiner Grafe, Jürgen Pohle/Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH
      (Vec C-298/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/23/ES - Článok 1 ods. 1 - Prevod podniku - Zachovanie práv zamestnancov - Prevádzkovanie autobusových liniek - Prevzatie personálu - Neprevzatie prevádzkových prostriedkov - Dôvody)
      (2020/C 137/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Reiner Grafe, Jürgen Pohle

         Žalované: Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak hospodársky subjekt v rámci postupu verejného obstarávania prevezme činnosť, ktorej výkon si vyžaduje významný objem prevádzkových prostriedkov, absencia prevzatia týchto prostriedkov novým úspešným uchádzačom od hospodárskeho subjektu, ktorý predtým túto činnosť vykonával, z dôvodu právnych, environmentálnych a technických požiadaviek stanovených verejným obstarávateľom, nevyhnutne nebráni kvalifikácii tohto prevzatia činnosti ako prevodu podniku, pokiaľ iné skutkové okolnosti, akými sú prevzatie väčšiny zamestnancov a pokračovanie v uvedenej činnosti bez prerušenia, umožňujú určiť, že dotknutý hospodársky subjekt si ponechal svoju identitu, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-307/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Competition Appeal Tribunal, London – Spojené kráľovstvo) Generics (UK) Ltd a i./Competition and Markets Authority (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hospodárska súťaž – Farmaceutické výrobky – Prekážky pre vstup generických liekov na trh, vyplývajúce z dohôd o urovnaní sporov týkajúcich sa patentov na výrobný postup, uzavretých medzi výrobcom pôvodných originálnych liekov, ktorý je majiteľom týchto patentov, a výrobcami generických liekov – Článok 101 ZFEÚ – Potenciálna konkurencia – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Kvalifikácia – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska následku – Posúdenie účinkov – Článok 102 ZFEÚ – Relevantný trh – Zahrnutie generických liekov do relevantného trhu – Zneužitie dominantného postavenia – Kvalifikácia – Odôvodnenia)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Competition Appeal Tribunal, London – Spojené kráľovstvo) Generics (UK) Ltd a i./Competition and Markets Authority
      (Vec C-307/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hospodárska súťaž - Farmaceutické výrobky - Prekážky pre vstup generických liekov na trh, vyplývajúce z dohôd o urovnaní sporov týkajúcich sa patentov na výrobný postup, uzavretých medzi výrobcom pôvodných originálnych liekov, ktorý je majiteľom týchto patentov, a výrobcami generických liekov - Článok 101 ZFEÚ - Potenciálna konkurencia - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Kvalifikácia - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska následku - Posúdenie účinkov - Článok 102 ZFEÚ - Relevantný trh - Zahrnutie generických liekov do relevantného trhu - Zneužitie dominantného postavenia - Kvalifikácia - Odôvodnenia)
      (2020/C 137/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Competition Appeal Tribunal, London

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Generics (UK) Ltd, GlaxoSmithKline plc, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, predtým Zoetis Products LLC, Actavis UK Ltd, Merck KGaA

         Žalovaný: Competition and Markets Authority

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že výrobca pôvodného originálneho lieku, ktorý je majiteľom patentu na výrobný postup účinnej zložky, ktorý sa stal voľným, na jednej strane a výrobca generických liekov, ktorý sa chystá vstúpiť na trh s liekom obsahujúcim túto účinnú zložku, na strane druhej, ktorí sú v súdnom spore týkajúcom sa platnosti tohto patentu alebo porušovania práv z tohto patentu dotknutými generickými liekmi, sú v situácii potenciálnej konkurencie, ak je preukázané, že výrobca generických liekov je pevne rozhodnutý a má vlastnú schopnosť vstúpiť na trh a že tento vstup nenaráža na prekážky vstupu, ktoré by boli neprekonateľné, čo prislúcha posúdiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že dohoda o urovnaní prebiehajúceho súdneho konania medzi výrobcom pôvodných originálnych liekov a výrobcom generických liekov, v situácii potenciálnej konkurencie, týkajúceho sa platnosti patentu na výrobný postup účinnej zložky pôvodného originálneho lieku, ktorý sa stal voľným a ktorého majiteľom je výrobca pôvodných originálnych liekov, ako aj porušovania práv z patentu generickou verziou tohto lieku, na základe ktorej sa tento výrobca generických liekov zaväzuje nevstupovať na trh s liekom obsahujúcim túto účinnú zložku, ako aj nepokračovať vo svojej žalobe o neplatnosť tohto patentu počas doby trvania dohody odplatou za prevod hodnôt v jeho prospech zo strany výrobcu pôvodných originálnych liekov, predstavuje dohodu, ktorej cieľom je vylúčiť, obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž:

                              —

                              ak zo všetkých dostupných dôkazov vyplýva, že pozitívny zostatok prevodov hodnôt výrobcu pôvodných originálnych liekov v prospech výrobcu generických liekov možno vysvetliť výlučne obchodným záujmom strán dohody nekonkurovať si,

                              —

                              pokiaľ dotknutá dohoda o urovnaní nemá preukázané priaznivé účinky na hospodársku súťaž, ktoré by mohli odôvodnene spochybniť jej dostatočne škodlivú povahu vo vzťahu k hospodárskej súťaži.

                  3.

                  Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že preukázanie existencie potenciálnych alebo skutočných citeľných účinkov dohody o urovnaní súdneho sporu, ako sú dohody vo veci samej, na hospodársku súťaž, a teda jej kvalifikácia ako „obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska následku“ nepredpokladá, že sa konštatuje, že ak by táto dohoda neexistovala, výrobca generických liekov, ktorý je zmluvnou stranou tejto dohody, by pravdepodobne mal úspech v konaní týkajúcom sa patentu na výrobný postup, alebo by zmluvné strany uvedenej dohody pravdepodobne uzavreli menej obmedzujúcu dohodu o urovnaní.

                  4.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, v ktorej výrobca pôvodných originálnych liekov obsahujúcich účinnú zložku, ktorá sa stala voľnou, ale na jej výrobný postup sa vzťahuje patent so spochybňovanou platnosťou, bráni na základe tohto patentu uvedeniu generických verzií tohto lieku na trh, treba na definovanie trhu s dotknutými výrobkami zohľadniť nielen pôvodnú originálnu verziu tohto lieku, ale tiež jeho generické verzie, hoci tieto verzie nemôžu legálne vstúpiť na trh pred uplynutím platnosti uvedeného patentu na výrobný postup, ak sa dotknutí výrobcovia generických liekov môžu v krátkom čase dostať na dotknutý trh s dostatočnou silou na to, aby predstavovali vážnu protiváhu voči výrobcovi pôvodného originálneho lieku, ktorý je už na tomto trhu prítomný, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

                  5.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že stratégia podniku v dominantnom postavení, ktorý je majiteľom patentu na výrobný postup účinnej zložky, ktorý sa stal voľným, ktorá ho viedla k uzavretiu, či už preventívne, alebo v nadväznosti na začatie súdnych konaní spochybňujúcich platnosť uvedeného patentu, radu dohôd o urovnaní, ktoré mali za následok prinajmenšom dočasné udržanie potenciálnych konkurentov vyrábajúcich generické lieky používajúce túto účinnú zložku mimo trh, predstavuje zneužitie dominantného postavenia v zmysle tohto článku, pokiaľ je uvedená stratégia schopná obmedziť hospodársku súťaž a najmä vytvoriť účinky vylúčenia z trhu presahujúce samotné protisúťažné účinky každej z dohôd o urovnaní, ktoré k nej prispievajú, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-323/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Tesco-Global Áruházak Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sloboda usadiť sa – Daň z obratu v odvetví maloobchodnej činnosti v prevádzkarni – Progresívna daň, ktorá zaťažuje viac podniky vlastnené fyzickými alebo právnickými osobami z iných členských štátov než domáce podniky – Pásma progresívnej dane uplatňujúce sa na všetkých daňovníkov – Neutralita výšky obratu ako rozlišovacie kritérium – Zdanenie podľa výkonnosti daňovníkov – Štátna pomoc)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/7

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Tesco-Global Áruházak Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-323/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda usadiť sa - Daň z obratu v odvetví maloobchodnej činnosti v prevádzkarni - Progresívna daň, ktorá zaťažuje viac podniky vlastnené fyzickými alebo právnickými osobami z iných členských štátov než domáce podniky - Pásma progresívnej dane uplatňujúce sa na všetkých daňovníkov - Neutralita výšky obratu ako rozlišovacie kritérium - Zdanenie podľa výkonnosti daňovníkov - Štátna pomoc)
      (2020/C 137/08)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Tesco-Global Áruházak Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

      Články 49 a 54 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu zavádzajúcej výrazne progresívnu daň z obratu, ktorá v skutočnosti zaťažuje najmä podniky priamo alebo nepriamo kontrolované štátnymi príslušníkmi z iných členských štátov alebo spoločnosťami, ktoré sídlia v inom členskom štáte, keďže tieto podniky dosahujú na dotknutom trhu najvyššie obraty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 311, 3.9.2018.


title: Vec C-341/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/J. a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EÚ) 2016/399 – Kódex schengenských hraníc – Kontrola vonkajších hraníc – Štátni príslušníci tretích krajín – Článok 11 ods. 1 – Označenie cestovných dokladov odtlačkom pečiatky – Pečiatka na výstupe – Určenie okamihu opustenia schengenského priestoru – Nástup námorníkov do služby na palubu lodí, ktoré dlhodobo kotvia v námornom prístave)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/8

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/J. a i.
      (Vec C-341/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) 2016/399 - Kódex schengenských hraníc - Kontrola vonkajších hraníc - Štátni príslušníci tretích krajín - Článok 11 ods. 1 - Označenie cestovných dokladov odtlačkom pečiatky - Pečiatka na výstupe - Určenie okamihu opustenia schengenského priestoru - Nástup námorníkov do služby na palubu lodí, ktoré dlhodobo kotvia v námornom prístave)
      (2020/C 137/09)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Žalovaní: J. a i.

         za účasti: C. a H. a i.

         Výrok rozsudku

      Článok 11 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) sa má vykladať v tom zmysle, že ak námorník, štátny príslušník tretej krajiny, nastúpi do služby na loď dlhodobo kotviacu v námornom prístave štátu, ktorý je súčasťou schengenského priestoru, aby na palube vykonával prácu predtým, ako na tejto lodi opustí tento prístav, musí sa na cestovných dokladoch označiť odtlačok pečiatky na výstupe, ak je jeho označenie stanovené týmto kódexom, nie v okamihu jeho nástupu do služby, ale v okamihu, keď kapitán uvedenej lode oznámi príslušným vnútroštátnym orgánom bezprostredné vyplávanie tejto lode.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec C-371/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo) – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited/Skykick UK Limited, Skykick Inc (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Ochranná známka Spoločenstva – Nariadenie (ES) č. 40/94 – Články 7 a 51 – Prvá smernica 89/104/EHS – Články 3 a 13 – Identifikácia tovaru alebo služieb uvedených v prihláške – Nedodržanie požiadavky jasnosti a presnosti – Neexistencia dobrej viery na strane prihlasovateľa – Nedostatok úmyslu používať ochrannú známku pre tovary alebo služby uvedené v prihláške – Úplná alebo čiastočná neplatnosť ochrannej známky – Vnútroštátna právna úprava zaväzujúca prihlasovateľa vyhlásiť, že má záujem používať prihlasovanú ochrannú známku)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo) – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited/Skykick UK Limited, Skykick Inc
      (Vec C-371/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Články 7 a 51 - Prvá smernica 89/104/EHS - Články 3 a 13 - Identifikácia tovaru alebo služieb uvedených v prihláške - Nedodržanie požiadavky jasnosti a presnosti - Neexistencia dobrej viery na strane prihlasovateľa - Nedostatok úmyslu používať ochrannú známku pre tovary alebo služby uvedené v prihláške - Úplná alebo čiastočná neplatnosť ochrannej známky - Vnútroštátna právna úprava zaväzujúca prihlasovateľa vyhlásiť, že má záujem používať prihlasovanú ochrannú známku)
      (2020/C 137/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited

         Žalované: Skykick UK Limited, Skykick Inc

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 7 a 51 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva, zmeneného nariadením Rady (ES) č. 1891/2006 z 18. decembra 2006, ako aj článok 3 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa majú vykladať v tom zmysle, že ochranná známka Spoločenstva alebo národná ochranná známka nemôže byť vyhlásená za úplne alebo čiastočne neplatnú z dôvodu, že pojmy použité na označenie tovarov a služieb, pre ktoré bola táto ochranná známka zapísaná, nie sú dostatočne jasné a presné.

                  2.

                  Článok 51 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, zmeneného nariadením č. 1891/2006, a článok 3 ods. 2 písm. d) prvej smernice 89/104 sa majú vykladať v tom zmysle, že prihláška ochrannej známky bez akéhokoľvek úmyslu používať ju pre tovary a služby uvedené v prihláške predstavuje akt, ktorým sa nekoná v dobrej viere v zmysle týchto ustanovení, ak mal prihlasovateľ v úmysle buď poškodiť záujmy tretích osôb spôsobom, ktorý nie je v súlade s čestnými praktikami, alebo získať bez toho, aby sa zameral na konkrétnu tretiu osobu, výlučné právo na iné účely, než sú tie, ktoré súvisia s funkciami ochrannej známky. Pokiaľ sa chýbajúci úmysel používať ochrannú známku v súlade so základnými funkciami ochrannej známky týka len určitých tovarov alebo služieb uvedených v prihláške, táto prihláška predstavuje akt, ktorým sa nekoná v dobrej viere len v rozsahu týkajúcom sa týchto tovarov alebo služieb.

                  3.

                  Prvá smernica 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého prihlasovateľ ochrannej známky musí vyhlásiť, že táto známka sa používa pre tovary a služby uvedené v prihláške alebo že má v dobrej viere úmysel ju na tieto účely používať, pokiaľ porušenie takejto povinnosti samo osebe nepredstavuje dôvod na vyhlásenie neplatnosti už zapísanej ochrannej známky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-395/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA/Consip SpA, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné obstarávanie tovaru, prác alebo služieb – Smernica 2014/24/EÚ – Článok 18 ods. 2 – Článok 57 ods. 4 – Fakultatívne dôvody vylúčenia – Dôvod vylúčenia postihujúci subdodávateľa, ktorý je uvedený v ponuke hospodárskeho subjektu – Porušenie povinností subdodávateľa v oblasti environmentálneho, sociálneho a pracovného práva – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca automatické vylúčenie hospodárskeho subjektu z dôvodu takéhoto porušenia)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/11

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA/Consip SpA, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Vec C-395/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie tovaru, prác alebo služieb - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 18 ods. 2 - Článok 57 ods. 4 - Fakultatívne dôvody vylúčenia - Dôvod vylúčenia postihujúci subdodávateľa, ktorý je uvedený v ponuke hospodárskeho subjektu - Porušenie povinností subdodávateľa v oblasti environmentálneho, sociálneho a pracovného práva - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca automatické vylúčenie hospodárskeho subjektu z dôvodu takéhoto porušenia)
      (2020/C 137/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA

         Žalovaní: Consip SpA, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         za účasti: E-VIA SpA

         Výrok

      Článok 57 ods. 4 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej má verejný obstarávateľ možnosť či dokonca povinnosť vylúčiť hospodársky subjekt, ktorý predložil ponuku týkajúcu sa účasti na postupe verejného obstarávania, ak sa dôvod vylúčenia uvedený v tomto ustanovení konštatuje vo vzťahu k jednému zo subdodávateľov uvedených v ponuke tohto subjektu. Naproti tomu toto ustanovenie v spojení s článkom 57 ods. 6 tejto smernice, ako aj zásada proporcionality, bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje automatickú povahu takéhoto vylúčenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-394/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di appello di Napoli – Taliansko) – I.G.I. Srl/Maria Grazia Cicenia a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 82/891/EHS – Články 12 a 19 – Rozdelenia spoločností s ručením obmedzeným – Ochrana záujmov veriteľov rozdeľovanej spoločnosti – Neplatnosť rozdelenia – Odporovacia žaloba)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/10

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di appello di Napoli – Taliansko) – I.G.I. Srl/Maria Grazia Cicenia a i.
      (Vec C-394/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 82/891/EHS - Články 12 a 19 - Rozdelenia spoločností s ručením obmedzeným - Ochrana záujmov veriteľov rozdeľovanej spoločnosti - Neplatnosť rozdelenia - Odporovacia žaloba)
      (2020/C 137/12)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte di appello di Napoli

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: I.G.I. Srl

         Žalovaní: Maria Grazia Cicenia, Mario Di Pierro, Salvatore de Vito, Antonio Raffaele

         za účasti: Costruzioni Ing. G. Iandolo Srl

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 12 šiestej smernice Rady 82/891/EHS zo 17. decembra 1982 o rozdelení akciových spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 bod g) zmluvy, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/63/ES z 13. novembra 2007, v spojení s článkami 21 a 22 uvedenej smernice 82/891, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby po vykonaní rozdelenia veritelia rozdeľovanej spoločnosti, ktorých práva vznikli pred rozdelením a ktorí nevyužili nástroje ochrany veriteľov upravené vo vnútroštátnej právnej úprave podľa uvedeného článku 12, mohli podať odporovaciu žalobu s cieľom určiť, že uvedené rozdelenie je voči nim neúčinné, a podať exekučné alebo zabezpečovacie návrhy týkajúce sa majetku prevedeného na novozaloženú spoločnosť.

                  2.

                  Článok 19 smernice 82/891, zmenenej smernicou 2007/63, v spojení s článkami 21 a 22 uvedenej smernice, ktorý upravuje režim neplatnosti rozdelenia, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby veritelia rozdeľovanej spoločnosti podali po vykonaní rozdelenia odporovaciu žalobu, ktorou nie je dotknutá platnosť tohto rozdelenia, ale len umožňuje, aby toto rozdelenie bolo voči týmto veriteľom neúčinné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-405/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – AURES Holdings a.s./Odvolací finanční ředitelství (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 49 ZFEÚ – Sloboda usadiť sa – Daňová právna úprava – Daň z príjmov právnických osôb – Premiestnenie miesta skutočného vedenia spoločnosti do iného členského štátu ako členský štát jej založenia – Zmena daňovej rezidencie do tohto iného členského štátu – Vnútroštátna právna úprava neumožňujúca uplatniť daňovú stratu, ktorá vznikla v členskom štáte založenia spoločnosti pred premiestnením miesta jej skutočného vedenia)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/12

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – AURES Holdings a.s./Odvolací finanční ředitelství
      (Vec C-405/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Daňová právna úprava - Daň z príjmov právnických osôb - Premiestnenie miesta skutočného vedenia spoločnosti do iného členského štátu ako členský štát jej založenia - Zmena daňovej rezidencie do tohto iného členského štátu - Vnútroštátna právna úprava neumožňujúca uplatniť daňovú stratu, ktorá vznikla v členskom štáte založenia spoločnosti pred premiestnením miesta jej skutočného vedenia)
      (2020/C 137/14)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: AURES Holdings a.s.

         Druhý účastník konania: Odvolací finanční ředitelství

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že spoločnosť založená podľa práva jedného členského štátu, ktorá premiestňuje miesto svojho skutočného vedenia do iného členského štátu bez toho, aby toto premiestnenie malo vplyv na jej postavenie ako spoločnosti založenej podľa práva prvého členského štátu, sa môže odvolávať na tento článok s cieľom napadnúť rozhodnutie, ktorým jej bol v druhom členskom štáte odmietnutý prevod strát, ktoré predchádzali tomuto premiestneniu.

                  2.

                  Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá vylučuje možnosť, aby spoločnosť, ktorá premiestnila miesto svojho skutočného vedenia, a tým aj svoju daňovú rezidenciu do tohto členského štátu, uplatnila daňovú stratu vzniknutú pred týmto premiestnením v inom členskom štáte, v ktorom si táto spoločnosť ponecháva svoje sídlo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-427/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 26. februára 2020 – Európska služba pre vonkajšiu činnosť/Ruben Alba Aguilera a i. (Odvolanie – Verejná služba – Úradníci a zamestnanci – Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) – Odmeny – Služobný poriadok – Článok 110 – Zamestnanci Európskej únie, ktorí pôsobia v tretej krajine – Príloha X – Článok 1 tretí odsek a článok 10 – Príspevok na životné podmienky – Každoročné posúdenie a úprava – Zníženie pre zamestnancov pôsobiacich v Etiópii – Potreba vopred prijať všeobecné vykonávacie ustanovenia – Rozsah)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/12

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 26. februára 2020 – Európska služba pre vonkajšiu činnosť/Ruben Alba Aguilera a i.
      (Vec C-427/18 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci a zamestnanci - Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) - Odmeny - Služobný poriadok - Článok 110 - Zamestnanci Európskej únie, ktorí pôsobia v tretej krajine - Príloha X - Článok 1 tretí odsek a článok 10 - Príspevok na životné podmienky - Každoročné posúdenie a úprava - Zníženie pre zamestnancov pôsobiacich v Etiópii - Potreba vopred prijať všeobecné vykonávacie ustanovenia - Rozsah)
      (2020/C 137/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spac, splnomocnení zástupcovia, M. Troncoso Ferrer a S. Moya Izquierdo, abogados, F.-M. Hislaire, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Ruben Alba Aguilera, Simone Barenghi, Massimo Bonannini, Antonio Capone, Stéphanie Carette, Alejo Carrasco Garcia, Francisco Carreras Sequeros, Carl Daspect, Nathalie Devos, Jean-Baptiste Fauvel, Paula Cristina Fernandes, Stephan Fox, Birgitte Hagelund, Chantal Hebberecht, Karin Kaup-Laponin, Terhi Lehtinen, Sandrine Marot, David Mogollon, Clara Molera Gui, Daniele Morbin, Charlotte Onraet, Augusto Piccagli, Gary Quince, Pierre-Luc Vanhaeverbeke, Tamara Vleminckx, Birgit Vleugels, Robert Wade, Luca Zampetti (v zastúpení: T. Martin a S. Orlandi, advokáti)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Body 1 a 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 13. apríla 2018, Alba Aguilera a i./ESVČ (T-119/17, EU:T:2018:183), sa zrušujú.

                  2.

                  Vec sa vracia na prejednanie Všeobecnému súdu Európskej únie.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 341, 24.9.2018.


title: Vec C-457/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 31. januára 2020 – Slovinská republika/Chorvátska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 259 ZFEÚ – Právomoc Súdneho dvora – Stanovenie spoločnej hranice medzi dvoma členskými štátmi – Hraničný spor medzi Chorvátskou republikou a Slovinskou republikou – Rozhodcovská zmluva – Rozhodcovské konanie – Oznámenie Chorvátskej republiky o jej rozhodnutí ukončiť zmluvu z dôvodu nezrovnalosti, ktorej sa podľa jej názoru dopustil člen rozhodcovského súdu – Rozhodcovský rozsudok vydaný rozhodcovským súdom – Údajné porušenie rozhodcovskej zmluvy a hranice určenej rozhodcovským rozsudkom Chorvátskou republikou – Zásada lojálnej spolupráce – Žiadosť o vyňatie dokumentu zo spisu – Ochrana právnych stanovísk)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/13

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 31. januára 2020 – Slovinská republika/Chorvátska republika
      (Vec C-457/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 259 ZFEÚ - Právomoc Súdneho dvora - Stanovenie spoločnej hranice medzi dvoma členskými štátmi - Hraničný spor medzi Chorvátskou republikou a Slovinskou republikou - Rozhodcovská zmluva - Rozhodcovské konanie - Oznámenie Chorvátskej republiky o jej rozhodnutí ukončiť zmluvu z dôvodu nezrovnalosti, ktorej sa podľa jej názoru dopustil člen rozhodcovského súdu - Rozhodcovský rozsudok vydaný rozhodcovským súdom - Údajné porušenie rozhodcovskej zmluvy a hranice určenej rozhodcovským rozsudkom Chorvátskou republikou - Zásada lojálnej spolupráce - Žiadosť o vyňatie dokumentu zo spisu - Ochrana právnych stanovísk)
      (2020/C 137/16)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: M. Menard, splnomocnená zástupkyňa, J.-M. Thouvenin, avocat)

         Žalovaná: Slovinská republika (v zastúpení: G. Vidović Mesarek, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci J. Stratford QC)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Interný pracovný dokument Európskej komisie týkajúci sa stanoviska jej právnej služby uvedený na stranách 38 až 45 prílohy C.2 odpovede Slovinskej republiky na námietku neprípustnosti je vyňatý zo spisu vo veci C-457/18.

                  2.

                  Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc rozhodnúť o žalobe Slovinskej republiky podanej na základe článku 259 ZFEÚ vo veci C-457/18.

                  3.

                  Slovinská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec C-482/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sloboda poskytovať služby – Článok 56 ZFEÚ – Obmedzenia – Daňové ustanovenia – Daň z reklamnej činnosti, založená na obrate – Povinnosti týkajúce sa registrácie na daňovom orgáne – Zásada nediskriminácie – Pokuty – Zásada proporcionality)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/14

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
      (Vec C-482/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda poskytovať služby - Článok 56 ZFEÚ - Obmedzenia - Daňové ustanovenia - Daň z reklamnej činnosti, založená na obrate - Povinnosti týkajúce sa registrácie na daňovom orgáne - Zásada nediskriminácie - Pokuty - Zásada proporcionality)
      (2020/C 137/17)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Google Ireland Limited

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá poskytovateľom reklamných služieb usadeným v inom členskom štáte ukladá ohlasovaciu povinnosť na účely ich zdanenia daňou z reklamy, zatiaľ čo poskytovatelia takýchto služieb usadení v členskom štáte zdanenia sú od tejto povinnosti oslobodení z dôvodu, že podliehajú ohlasovacej povinnosti alebo povinnosti registrácie z titulu akejkoľvek inej dane uplatniteľnej na území uvedeného členského štátu.

                  2.

                  Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, na základe ktorej sa poskytovateľom služieb usadeným v inom členskom štáte, ktorý si nesplnili ohlasovaciu povinnosť na účely ich zdanenia daňou z reklamy, uloží za niekoľko dní séria pokút, ktorých výška sa od druhej pokuty strojnásobuje oproti sume predchádzajúcej pokuty pri každom novom konštatovaní nesplnenia tejto povinnosti, čo vedie ku kumulovanej sume niekoľkých miliónov eur, bez toho, aby príslušný orgán pred prijatím rozhodnutia stanovujúceho konečným spôsobom kumulovanú sumu týchto pokút, poskytol týmto poskytovateľom služieb dostatočný čas na to, aby si splnili svoje povinnosti, dal im príležitosť predložiť pripomienky a sám preskúmal závažnosť porušenia, kým suma pokuty, ktorá sa uloží poskytovateľovi usadenému v členskom štáte zdanenia, ktorý opomenul splniť si podobnú ohlasovaciu alebo registračnú povinnosť v rozpore so všeobecnými ustanoveniami vnútroštátnej daňovej právnej úpravy, je výrazne nižšia a nezvyšuje sa v prípade pokračujúceho nesplnenia takejto povinnosti ani v takom istom rozsahu, ani nevyhnutne v takých krátkych lehotách.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec C-513/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Taliansko) – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny – Smernica 2003/96/ES – Článok 7 ods. 2 a 3 – Pojem „plynový olej používaný ako pohonná hmota na komerčné účely“ – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zníženú sadzbu spotrebnej dane z plynového oleja používaného ako pohonná hmota na komerčné účely v rámci pravidelnej prepravy cestujúcich, a nie v rámci príležitostnej prepravy cestujúcich – Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/15

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Taliansko) – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo
      (Vec C-513/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Smernica 2003/96/ES - Článok 7 ods. 2 a 3 - Pojem „plynový olej používaný ako pohonná hmota na komerčné účely“ - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zníženú sadzbu spotrebnej dane z plynového oleja používaného ako pohonná hmota na komerčné účely v rámci pravidelnej prepravy cestujúcich, a nie v rámci príležitostnej prepravy cestujúcich - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2020/C 137/18)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Autoservizi Giordano società cooperativa

         Žalovaný: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

         Výrok

      Článok 7 ods. 2 a 3 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny sa má vykladať v tom zmysle, že jednak do jeho pôsobnosti spadá súkromný podnik vykonávajúci činnosť prepravy cestujúcich prostredníctvom služieb prenájmu autobusov s vodičom pod podmienkou, že vozidlá prenajímané týmto podnikom patria do kategórie M2 alebo M3 v zmysle smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa technického oprávnenia motorových vozidiel a ich prívesov, a jednak, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje zníženú sadzbu spotrebnej dane z plynového oleja používaného ako pohonná hmota na komerčné účely v rámci pravidelnej prepravy cestujúcich bez toho, aby takúto sadzbu stanovovala v prípade plynového oleja používaného ako pohonná hmota na komerčné účely v rámci príležitostnej prepravy cestujúcich, a to pod podmienkou, že takáto právna úprava rešpektuje zásadu rovnosti zaobchádzania, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.


title: Vec C-524/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné zdravie – Informovanie a ochrana spotrebiteľov – Nariadenie (ES) č. 1924/2006 – Vykonávacie rozhodnutie 2013/63/EÚ – Výživové a zdravotné tvrdenia o potravinách – Článok 10 ods. 3 – Odkazy na všeobecný a nešpecifický prínos – Pojem „uvedené spolu“ s osobitným zdravotným tvrdením – Povinnosť predložiť vedecké dôkazy – Rozsah)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/15

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG
      (Vec C-524/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zdravie - Informovanie a ochrana spotrebiteľov - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Vykonávacie rozhodnutie 2013/63/EÚ - Výživové a zdravotné tvrdenia o potravinách - Článok 10 ods. 3 - Odkazy na všeobecný a nešpecifický prínos - Pojem „uvedené spolu“ s osobitným zdravotným tvrdením - Povinnosť predložiť vedecké dôkazy - Rozsah)
      (2020/C 137/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG

         Žalovaná: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 10 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 107/2008 z 15. januára 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka, ktorú toto ustanovenie stanovuje, podľa ktorej akýkoľvek odkaz na všeobecný a nešpecifický prínos živiny alebo potraviny musí byť uvedený spolu s osobitným zdravotným tvrdením, ktoré je uvedené v zoznamoch v článkoch 13 alebo 14 tohto nariadenia, nie je splnená v prípade, že sa na prednej strane balenia nachádza odkaz na všeobecný a nešpecifický prínos živiny alebo potraviny pre zdravie, zatiaľ čo osobitné zdravotné tvrdenie, ktoré má byť uvedené spolu s týmto odkazom, je uvedené len na zadnej strane tohto balenia a odkaz neobsahuje žiadne výslovné upozornenie na toto tvrdenie, napríklad prostredníctvom poznámky s hviezdičkou.

                  2.

                  Článok 10 ods. 3 nariadenia č. 1924/2006, zmeneného nariadením č. 107/2008, sa má vykladať v tom zmysle, že odkazy na všeobecný a nešpecifický prínos živiny alebo potraviny pre celkové zdravie alebo dobrý zdravotný stav sa musia odôvodniť vedeckými dôkazmi v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 6 ods. 1 tohto nariadenia. Na tento účel stačí, aby boli tieto odkazy uvedené spolu s osobitnými zdravotnými tvrdeniami uvedenými v zoznamoch uvedených v článku 13 alebo článku 14 tohto nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Spojené veci C-538/18 P a C-539/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. januára 2020 – České dráhy a.s./Európska komisia (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Nariadenie (ES) č. 1/2003 – Článok 20 ods. 4 – Rozhodnutia o inšpekcii – Povinnosť odôvodnenia – Dostatočne vážne nepriame dôkazy o existencii porušenia pravidiel hospodárskej súťaže – Zákonne získané dôkazy – Inšpekcia nariadená na základe dôkazov pochádzajúcich z predchádzajúcej inšpekcie)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. januára 2020 – České dráhy a.s./Európska komisia
      (Spojené veci C-538/18 P a C-539/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 20 ods. 4 - Rozhodnutia o inšpekcii - Povinnosť odôvodnenia - Dostatočne vážne nepriame dôkazy o existencii porušenia pravidiel hospodárskej súťaže - Zákonne získané dôkazy - Inšpekcia nariadená na základe dôkazov pochádzajúcich z predchádzajúcej inšpekcie)
      (2020/C 137/20)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: České dráhy a.s. (v zastúpení: K. Muzikář, J. Kindl, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, G. Meessen, P. Němečková a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  České dráhy a.s. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Vec C-679/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresní soud v Ostravě – Česká republika) – OPR-Finance s.r.o./GK (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 2008/48/ES – Zmluvy o spotrebiteľskom úvere – Článok 8 – Povinnosť veriteľa overiť úverovú bonitu spotrebiteľa – Vnútroštátna právna úprava – Možnosť dovolávať sa premlčania, okrem prípadu neplatnosti zmluvy namietanej spotrebiteľom – Článok 23 – Sankcie – Účinná, primeraná a odradzujúca povaha – Vnútroštátny súd – Povinnosť preskúmať dodržiavanie uvedenej povinnosti ex offo)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/17

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresní soud v Ostravě – Česká republika) – OPR-Finance s.r.o./GK
      (Vec C-679/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2008/48/ES - Zmluvy o spotrebiteľskom úvere - Článok 8 - Povinnosť veriteľa overiť úverovú bonitu spotrebiteľa - Vnútroštátna právna úprava - Možnosť dovolávať sa premlčania, okrem prípadu neplatnosti zmluvy namietanej spotrebiteľom - Článok 23 - Sankcie - Účinná, primeraná a odradzujúca povaha - Vnútroštátny súd - Povinnosť preskúmať dodržiavanie uvedenej povinnosti ex offo)
      (2020/C 137/21)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okresní soud v Ostravě

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: OPR-Finance s.r.o.

         Žalovaný: GK

         Výrok rozsudku

      Články 8 a 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu ukladajú povinnosť preskúmať ex offo existenciu porušenia povinnosti stanovenej v článku 8 tejto smernice, podľa ktorej veriteľ musí pred uzavretím zmluvy posúdiť úverovú bonitu spotrebiteľa, a vyvodiť dôsledky, ktoré z porušenia tejto povinnosti vyplývajú vo vnútroštátnom práve, pod podmienkou, že sankcie spĺňajú požiadavky podľa uvedeného článku 23. Články 8 a 23 smernice 2008/48 sa majú ďalej vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa sankcia za porušenie povinnosti veriteľa posúdiť pred uzavretím zmluvy úverovú bonitu spotrebiteľa, ktorá spočíva v neplatnosti zmluvy o úvere spojenej s povinnosťou spotrebiteľa vrátiť veriteľovi poskytnutú sumu istiny v dobe primeranej jeho možnostiam, uplatní len pod podmienkou, že daný spotrebiteľ túto neplatnosť namietne, a to v trojročnej premlčacej dobe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.


title: Vec C-725/18: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 56 ZFEÚ – Článok 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore – Slobodné poskytovanie služieb – Daň z burzových operácií uzatvorených alebo vykonaných v členskom štáte – Rozdielne zaobchádzanie na úkor príjemcov služieb, ktorí využili služby profesionálneho sprostredkovateľa, ktorý nie je rezidentom – Obmedzenie – Odôvodnenie)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/18

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 30. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad
      (Vec C-725/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 56 ZFEÚ - Článok 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Slobodné poskytovanie služieb - Daň z burzových operácií uzatvorených alebo vykonaných v členskom štáte - Rozdielne zaobchádzanie na úkor príjemcov služieb, ktorí využili služby profesionálneho sprostredkovateľa, ktorý nie je rezidentom - Obmedzenie - Odôvodnenie)
      (2020/C 137/23)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Grondwettelijk Hof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Anton van Zantbeek VOF

         Žalovaná: Ministerraad

         Výrok

      Článok 56 ZFEÚ a článok 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, ktorá zavádza daň z burzových operácií uzavretých alebo vykonaných na príkaz rezidenta tohto členského štátu profesionálnym sprostredkovateľom nerezidentom, ktorej dôsledkom je obmedzenie slobodného poskytovania služieb poskytovaných takýmito profesionálnymi sprostredkovateľmi, pokiaľ táto právna úprava takému príkazcovi a uvedeným profesionálnym sprostredkovateľom poskytuje uľahčujúce nástroje, tak pokiaľ ide o oznamovaciu povinnosť súvisiacu s touto daňou, ako aj jej zaplatenie, ktoré toto obmedzenie ohraničujú na to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie legitímnych cieľov sledovaných uvedenou právnou úpravou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 4.2.2019.


title: Spojené veci C-773/18 až C-775/18: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Halle – Nemecko) – TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)/Land Sachsen-Anhalt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Smernica 2000/78/ES – Články 2 a 6 – Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe veku – Odmena úradníkov – Diskriminačný systém odmeňovania – Doplatok k odmene vypočítanej podľa predchádzajúceho diskriminačného zaradenia – Nová diskriminácia – Článok 9 – Náhrada škody z dôvodu diskriminačnej právnej úpravy – Prekluzívna lehota na podanie žiadosti o náhradu škody – Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/19

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Halle – Nemecko) – TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)/Land Sachsen-Anhalt
      (Spojené veci C-773/18 až C-775/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Smernica 2000/78/ES - Články 2 a 6 - Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe veku - Odmena úradníkov - Diskriminačný systém odmeňovania - Doplatok k odmene vypočítanej podľa predchádzajúceho diskriminačného zaradenia - Nová diskriminácia - Článok 9 - Náhrada škody z dôvodu diskriminačnej právnej úpravy - Prekluzívna lehota na podanie žiadosti o náhradu škody - Zásady ekvivalencie a efektivity)
      (2020/C 137/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Halle

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: TK (C-773/18), UL (C-774/18), VM (C-775/18)

         Žalovaná: Land Sachsen-Anhalt

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 2 a 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia opatreniu, ktoré úradníkom a sudcom s cieľom zabezpečiť im primeranú odmenu priznáva doplatok k odmene vo výške percentuálneho podielu zo základného platu, ktorý predtým poberali najmä na základe základného platového stupňa, ktorý bol pre každú platovú triedu stanovený pri ich nástupe do zamestnania na základe ich veku, pokiaľ toto opatrenie zodpovedá potrebe zabezpečiť ochranu nadobudnutých práv v kontexte, ktorý sa vyznačuje najmä vysokým počtom dotknutých úradníkov a sudcov, ako aj neexistenciou platného referenčného systému a nevedie k tomu, že sa z časového hľadiska zachová rozdiel v zaobchádzaní na základe veku.

                  2.

                  Zásada efektivity sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát stanovil začiatok dvojmesačnej prekluzívnej lehoty na podanie žiadosti o náhradu škody vyplývajúcej z opatrenia predstavujúceho diskrimináciu na základe veku na deň vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora, v ktorom bola konštatovaná diskriminačná povaha podobného opatrenia, ak hrozí, že v uvedenej lehote nebudú môcť dotknuté osoby poznať existenciu alebo význam diskriminácie, ktorej boli obeťami. Tak to môže byť najmä vtedy, ak v uvedenom členskom štáte existuje spor týkajúci sa možnosti premietnuť na dotknuté opatrenie závery vyplývajúce z tohto rozsudku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec C-785/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’Etat – Francúzsko) – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín – Chránené označenie pôvodu „Comté“ – Nepodstatná zmena a doplnenie špecifikácie výrobku – Žiadosť o zmenu, ktorá je predmetom žaloby pred vnútroštátnymi súdmi – Judikatúra vnútroštátnych súdov, podľa ktorej sa žaloba stane bezpredmetnou, ak Európska komisia schválila zmenu – Účinná súdna ochrana – Povinnosť rozhodnúť o žalobe)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/20

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. januára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’Etat – Francúzsko) – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Vec C-785/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Chránené označenie pôvodu „Comté“ - Nepodstatná zmena a doplnenie špecifikácie výrobku - Žiadosť o zmenu, ktorá je predmetom žaloby pred vnútroštátnymi súdmi - Judikatúra vnútroštátnych súdov, podľa ktorej sa žaloba stane bezpredmetnou, ak Európska komisia schválila zmenu - Účinná súdna ochrana - Povinnosť rozhodnúť o žalobe)
      (2020/C 137/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’Etat

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: GAEC Jeanningros

         Žalovaní: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances

         za účasti: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

         Výrok rozsudku

      Článok 53 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, článok 6 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 664/2014 z 18. decembra 2013, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012, a článok 10 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 668/2014 z 13. júna 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že keď Európska komisia vyhovela žiadosti orgánov členského štátu o nepodstatnú zmenu špecifikácie chráneného označenia pôvodu, vnútroštátne súdy, na ktoré bola podaná žaloba týkajúca sa zákonnosti rozhodnutia prijatého týmito orgánmi o tejto žiadosti na účely jej zaslania Komisii, v súlade s článkom 53 ods. 2 nariadenia č. 1151/2012, nemôžu len z tohto jediného dôvodu rozhodnúť, že je potrebné zastaviť konanie o spore, ktorý prejednávajú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 22.5.2019


title: Vec C-788/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma – Taliansko) – Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Slobodné poskytovanie služieb – Článok 56 ZFEÚ – Hazardné hry – Dane – Zásada zákazu diskriminácie – Jednotná daň zo stávok)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/20

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma – Taliansko) – Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma
      (Vec C-788/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Článok 56 ZFEÚ - Hazardné hry - Dane - Zásada zákazu diskriminácie - Jednotná daň zo stávok)
      (2020/C 137/26)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione tributaria provinciale di Parma

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Stanleyparma Sas di Cantarelli Pietro & C., Stanleybet Malta Ltd

         Žalovaná: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli UM Emilia Romagna – SOT Parma

         Výrok rozsudku

      Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje daň zo stávok pre centrá prenosu údajov so sídlom v tomto členskom štáte a solidárne a subsidiárne pre prevádzkovateľov stávok, ich mandantov, so sídlom v inom členskom štáte, a to nezávisle od miesta sídla týchto prevádzkovateľov a od neexistencie koncesie na organizovanie stávok.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec C-25/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poľsko) – Corporis sp. z o.o./Gefion Insurance A/S (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2009/138/ES – Zastupovanie neživotnej poisťovne – Zástupca so sídlom alebo bydliskom na vnútroštátnom území – Doručovanie písomností – Prijatie návrhu na začatie konania – Nariadenie (ES) č. 1393/2007 – Neuplatniteľnosť)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/22

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poľsko) – Corporis sp. z o.o./Gefion Insurance A/S
      (Vec C-25/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2009/138/ES - Zastupovanie neživotnej poisťovne - Zástupca so sídlom alebo bydliskom na vnútroštátnom území - Doručovanie písomností - Prijatie návrhu na začatie konania - Nariadenie (ES) č. 1393/2007 - Neuplatniteľnosť)
      (2020/C 137/29)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Corporis sp. z o.o.

         Žalovaná: Gefion Insurance A/S

         Výrok rozsudku

      Článok 152 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) v spojení s článkom 151 tejto smernice a odôvodnením 8 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch (doručovanie písomností) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že vymenovanie zástupcu v hostiteľskom členskom štáte neživotnou poisťovňou zahŕňa aj oprávnenie tohto zástupcu na prevzatie návrhu na začatie konania vo veci náhrady škody spôsobenej dopravnou nehodou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2019.


title: Vec C-100/19: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles – Belgicko) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Odvetvie telekomunikácií – Harmonizovanom využívanie rádiového frekvenčného spektra v pásme 2 GHz na implementáciu systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby – Rozhodnutie č. 626/2008/ES – Článok 4 ods. 1 písm. c), článok 7 ods. 1 a článok 8 ods. 1 – Doplnkové pozemné komponenty – Povolenia vydané členskými štátmi – Povinnosť prevádzkovateľa poskytnúť dostupnosť pre určité percento obyvateľstva a na určitom území – Nedodržanie – Vplyv)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/24

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles – Belgicko) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
      (Vec C-100/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Odvetvie telekomunikácií - Harmonizovanom využívanie rádiového frekvenčného spektra v pásme 2 GHz na implementáciu systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby - Rozhodnutie č. 626/2008/ES - Článok 4 ods. 1 písm. c), článok 7 ods. 1 a článok 8 ods. 1 - Doplnkové pozemné komponenty - Povolenia vydané členskými štátmi - Povinnosť prevádzkovateľa poskytnúť dostupnosť pre určité percento obyvateľstva a na určitom území - Nedodržanie - Vplyv)
      (2020/C 137/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d'appel de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

         Žalovaný: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

         za účasti: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

         Výrok rozsudku

      Článok 8 ods. 1 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 626/2008/ES z 30. júna 2008 o výbere a povolení systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby (MSS) v spojení s článkom 7 ods. 1 tohto rozhodnutia sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak sa preukáže, že prevádzkovateľ, ktorý bol vybraný v súlade s hlavou II daného rozhodnutia a ktorému bolo udelené povolenie na využívanie rádiového frekvenčného spektra podľa článku 7 toho istého rozhodnutia, neposkytoval mobilné satelitné služby prostredníctvom mobilného satelitného systému v lehote stanovenej v článku 4 ods. 1 písm. c) bode ii) rozhodnutia č. 626/2008, príslušné orgány členských štátov nie sú oprávnené zamietnuť udelenie povolení potrebných na poskytovanie doplnkových pozemných komponentov mobilných satelitných systémov tomuto prevádzkovateľovi z dôvodu, že si nesplnil záväzok prijatý vo svojej žiadosti o udelenie povolenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec C-248/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 5. marca 2020 – Európska komisia/Cyperská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Smernica 91/271/EHS – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Články 3, 4, 10 a 15 – Príloha I, body A, B a D – Neexistencia systému zberu komunálnych odpadových vôd v určitých aglomeráciách – Neexistencia sekundárneho čistenia komunálnych odpadových vôd – Výstavba a využívanie čističiek – Kontrola vôd vypúšťaných z týchto čističiek)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/24

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 5. marca 2020 – Európska komisia/Cyperská republika
      (Vec C-248/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Články 3, 4, 10 a 15 - Príloha I, body A, B a D - Neexistencia systému zberu komunálnych odpadových vôd v určitých aglomeráciách - Neexistencia sekundárneho čistenia komunálnych odpadových vôd - Výstavba a využívanie čističiek - Kontrola vôd vypúšťaných z týchto čističiek)
      (2020/C 137/32)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Cyperská republika (v zastúpení: E. Zachariadou a M. Chatzigeorgiou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Cyperská republika si tým, že

                              —

                              nevybavila 31 aglomerácií (Aradippou, Ypsonas, Dali, Voroklini, Deryneia, Sotira, Xylophagou, Pervolia, Kolossi, Poli Chrysochous, Leivadia, Dromolaxia, Pera Chorio-Nisou, Liopetri, Avgorou, Paliometocho, Kiti, Frenaros, Ormideia, Kokkinotrimithia, Trachoni, Episkopi, Xylotympou, Pano Polemidia, Pyla, Lympia, Parekklisia, Kakopetria, Achna, Meneou et Pyrgos) zberným systémom komunálnych odpadových vôd a

                              —

                              pre tieto aglomerácie nezabezpečila, aby komunálne odpadové vody, vstupujúce do zbernýcho systémov, prešli pred vypustením sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením ,

                        nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3, 4, 10 a 15, ako aj prílohy I, bodov A, B a D smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008.

                  2.

                  Cyperská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec C-258/18: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom – Rozhodnutie č. 3/80 – Sociálne zabezpečenie migrujúcich tureckých pracovníkov – Upustenie od pravidiel bydliska – Článok 6 – Doplnková dávka – Prerušenie – Vzdanie sa občianstva hostiteľského členského štátu – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Osobitné nepríspevkové peňažné dávky – Podmienka bydliska)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/25

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – H. Solak/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Vec C-258/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 3/80 - Sociálne zabezpečenie migrujúcich tureckých pracovníkov - Upustenie od pravidiel bydliska - Článok 6 - Doplnková dávka - Prerušenie - Vzdanie sa občianstva hostiteľského členského štátu - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Osobitné nepríspevkové peňažné dávky - Podmienka bydliska)
      (2020/C 137/33)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci konania

         Žalobca: H. Solak

         Žalovaný: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Výrok

      Článok 6 ods. 1 prvý pododsek rozhodnutia Asociačnej rady č. 3/80 z 19. septembra 1980 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov Európskych spoločenstiev na tureckých pracovníkov a príslušníkov ich rodín, v spojení s článkom 59 Dodatkového protokolu podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli, ktorý bol v mene Spoločenstva uzatvorený, schválený a potvrdený nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je poskytnutie dávky s cieľom doplniť invalidný dôchodok na dosiahnutie zabezpečenia minimálneho príjmu, poskytovanej podľa tejto právnej úpravy, prerušené vo vzťahu k tureckému štátnemu príslušníkovi, ktorý je súčasťou riadneho trhu práce členského štátu a ktorý, po vzdaní sa štátneho občianstva tohto členského štátu, ktoré nadobudol počas svojho pobytu v tomto štáte, sa vrátil do krajiny svojho pôvodu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-520/19: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě – Česká republika) – Armostav Místek s.r.o./Odvolací finanční ředitelství (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Nedostatočné spresnenie skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ako aj dôvodov opodstatňujúcich nevyhnutnosť odpovede na prejudiciálnu otázku – Zjavná neprípustnosť)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/26

      Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. novembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě – Česká republika) – Armostav Místek s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
      (Vec C-520/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nedostatočné spresnenie skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ako aj dôvodov opodstatňujúcich nevyhnutnosť odpovede na prejudiciálnu otázku - Zjavná neprípustnosť)
      (2020/C 137/35)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Krajský soud v Ostravě

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Armostav Místek s.r.o.

         Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě (Česká republika) rozhodnutím z 18. júna 2019, je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-679/19: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Ilfov – Rumunsko) – NL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Európskej únie alebo vystupujú z Európskej únie – Nariadenie (ES) č. 1889/2005 – Pôsobnosť – Články 63 a 65 ZFEÚ – Voľný pohyb kapitálu – Preprava vysokej sumy peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú na územie členského štátu alebo z neho vystupujú – Ohlasovacia povinnosť – Sankcie – Pokuta a zhabanie neohlásenej sumy vyššej ako 10 000 eur v prospech štátu – Proporcionalita)

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/27

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Ilfov – Rumunsko) – NL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
      (Vec C-679/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Európskej únie alebo vystupujú z Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 1889/2005 - Pôsobnosť - Články 63 a 65 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Preprava vysokej sumy peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú na územie členského štátu alebo z neho vystupujú - Ohlasovacia povinnosť - Sankcie - Pokuta a zhabanie neohlásenej sumy vyššej ako 10 000 eur v prospech štátu - Proporcionalita)
      (2020/C 137/36)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Ilfov

         Účastníci konania

         Žalobca: NL

         Žalovaný: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

         Výrok

      Články 63 a 65 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby právna úprava členského štátu, ktorá na sankcionovanie nesplnenia si ohlasovacej povinnosti vysokých súm peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú na územie tohto členského štátu alebo z neho vystupujú, stanovuje okrem uloženia pokuty v správnom konaní aj zhabanie neohlásenej sumy vyššej než 10 000 eur v prospech štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 17.12.2019.


title: Vec C-943/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 27. decembra 2019 – SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 27. decembra 2019 – SIA „ONDO“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Vec C-943/19)
      (2020/C 137/37)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v konaní na prvom stupni a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: SIA „ONDO“

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je pojem „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“, ktorý je vymedzený v článku 3 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (1), autonómnym pojmom práva Európskej únie?

                  2.

                  Sú náklady na predĺženie splatnosti úveru zahrnuté do pojmu „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“ vymedzeného v článku 3 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS, v situácii, o akú ide v prejednávanej veci, kedy sú dojednania o predĺžení splatnosti úveru súčasťou ustanovení a podmienok zmluvy dohodnutých medzi dlžníkom a veriteľom?

         (1)  Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66.


title: Vec C-944/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 27. decembra 2019 – AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 27. decembra 2019 – AS „4finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Vec C-944/19)
      (2020/C 137/38)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v konaní na prvom stupni a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: AS „4finance“

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je pojem „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“, ktorý je vymedzený v článku 3 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (1), autonómnym pojmom práva Európskej únie?

                  2.

                  Sú náklady na predĺženie splatnosti úveru zahrnuté do pojmu „celkové náklady spotrebiteľa spojené s úverom“ vymedzeného v článku 3 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS, v situácii, o akú ide v prejednávanej veci, kedy sú dojednania o predĺžení splatnosti úveru súčasťou ustanovení a podmienok zmluvy dohodnutých medzi dlžníkom a veriteľom?

         (1)  Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66.


title: Vec C-945/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 27. decembra 2019 – SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 27. decembra 2019 – SIA „OC Finance“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Vec C-945/19)
      (2020/C 137/39)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v konaní na prvom stupni a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: SIA „OC Finance“

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Prejudiciálne otázky

      Skutkové okolnosti a odôvodnenia sú v podstate podobné a prejudiciálne otázky sú zhodné v porovnaní so súvisiacim návrhom na začatie prejudiciálneho konania (C-944/19).


title: Vec C-1/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 3. januára 2020 – B

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 3. januára 2020 – B
      (Vec C-1/20)
      (2020/C 137/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ opravného prostriedku „Revision“: B

         Žalovaný orgán: Finanzamt Wien

         Prejudiciálne otázky

      Má sa článok 132 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že služby advokáta, ktoré poskytuje ako súdom ustanovený opatrovník – ak nejde o obvyklé plnenia advokáta – sú oslobodené od dane z pridanej hodnoty?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-5/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 7. januára 2020 – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodafone GmbH

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 7. januára 2020 – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodafone GmbH
      (Vec C-5/20)
      (2020/C 137/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Vodafone GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia č. 2015/2120 (1) vykladať v tom zmysle, že právo koncových užívateľov využívať koncové zariadenia podľa vlastného výberu prostredníctvom ich služby prístupu k internetu zahŕňa aj právo používať službu prístupu k internetu prostredníctvom koncového zariadenia (napríklad smartfón, tablet) priamo pripojeného na rozhranie verejnej telekomunikačnej siete aj s pomocou iných koncových zariadení (iný tablet/smartfón) (zdieľanie internetového pripojenia)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Má sa článok 3 ods. 1 a 2 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že za neprípustné obmedzenie voľby koncového zariadenia koncovým užívateľom sa považuje situácia, kedy zdieľanie internetového pripojenia nie je zmluvne zakázané, ani technicky obmedzené, avšak na základe zmluvnej dohody nie sú objemy dát používané prostredníctvom zdieľania, na rozdiel od objemov dát používaných bez zdieľania internetového pripojenia, zahrnuté v takzvanej ponuke „Zero-Rating“, ale sa pripočítavajú k základnému objemu a pri prekročení sa osobitne účtujú?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2120 z 25. novembra 2015, ktorým sa ustanovujú opatrenia týkajúce sa prístupu k otvorenému internetu a ktorým sa mení smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb a nariadenie (EÚ) č. 531/2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 310, 2015, s. 1).


title: Vec C-7/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 9. januára 2020 – VS/Hauptzollamt Münster

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 9. januára 2020 – VS/Hauptzollamt Münster
      (Vec C-7/20)
      (2020/C 137/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: VS

         Žalovaný: Hauptzollamt Münster

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 71 ods. 1 druhý pododsek smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že ustanovenie článku 87 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (2) sa má primerane uplatniť na vznik DPH (daň z obratu pri dovoze)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1.


title: Vec C-9/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgerichts Hamburg (Nemecko) 10. januára 2020 – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgerichts Hamburg (Nemecko) 10. januára 2020 – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136/Finanzamt Hamburg-Oberalster
      (Vec C-9/20)
      (2020/C 137/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgerichts Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

         Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Oberalster

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 167 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej právo na odpočítanie dane vzniká už v okamihu uskutočnenia transakcie aj vtedy, keď daňová povinnosť dodávateľa alebo poskytovateľa podľa vnútroštátneho práva vzniká až prijatím odplaty a táto odplata ešte nebola zaplatená?

                  2.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku záporná, bráni článok 167 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej právo na odpočítanie dane nemožno uplatniť za zdaňovacie obdobie, v ktorom bola odplata zaplatená, ak daňová povinnosť dodávateľa alebo poskytovateľa vzniká až prijatím odplaty, plnenie bolo poskytnuté už v skoršom zdaňovacom období a uplatnenie nároku na odpočítanie dane za toto skoršie zdaňovacie obdobie podľa vnútroštátneho práva už nie je možné z dôvodu premlčania?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-12/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 13. januára 2020 – DB Netz AG/Spolková republika Nemecko

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 13. januára 2020 – DB Netz AG/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-12/20)
      (2020/C 137/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: DB Netz AG

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa nariadenie (EÚ) č. 913/2010 (1) najmä s ohľadom na úlohy, ktoré z článku 13 ods. 1, článok 14 ods. 9 a článok 18 písm. c) tohto nariadenia vyplývajú pre správnu radu koridoru nákladnej dopravy, vykladať v tom zmysle, že správna rada je v súvislosti s koridorom nákladnej dopravy sama oprávnená prijať úpravu postupu predkladania žiadostí o pridelenie kapacity infraštruktúry na mieste jedného kontaktu uvedenom v článku 13 ods. 1 nariadenia a v tejto súvislosti tak, ako v prípade skutkových okolností vo veci samej, zaviesť povinnosť používať výlučne elektronický rezervačný nástroj alebo podlieha takýto postup všeobecným ustanoveniam článku 27 ods. 1 a 2 v spojení s bodom 3 písm. a) prílohy IV smernice 2012/34/EÚ (2), a teda takýto postup môže vo svojich podmienkach používania siete upraviť iba pridružený manažér infraštruktúry, ktorý sa zúčastňuje na koridore nákladnej dopravy?

                  2.

                  V prípade, ak sa má na prvú otázku odpovedať tak, že pravidlá postupu uvedeného v bode 1 má vo svojich podmienkach používania siete upraviť pridružený manažér infraštruktúry, ktorý sa zúčastňuje na koridore nákladnej dopravy, má sa pri preskúmaní týchto podmienok používania siete národným regulačným orgánom postupovať podľa článku 20 nariadenia (EÚ) č. 913/2010 alebo sa takéto preskúmanie riadi výlučne ustanoveniami smernice 2012/34/EÚ a vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktoré slúžia na jej prebratie?

                              a)

                              Ak sa preskúmanie vykoná podľa článku 20 nariadenia (EÚ) č. 913/2010, je v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia, aby národný regulačný orgán odmietol takéto pravidlá upravené v podmienkach používania siete, akými sú pravidlá uvedené v bode 1, bez toho, aby v tejto súvislosti postupoval v spolupráci a jednotne s regulačnými orgánmi ostatných členských štátov, ktoré sa zúčastňujú na koridore nákladnej dopravy resp. bez toho, aby s takýmito orgánmi uvedenú záležitosť najskôr prekonzultoval v rámci snahy o jednotný postup?

                              b)

                              Ak sa preskúmanie spravuje ustanoveniami smernice 2012/34/EÚ a vnútroštátnymi právnymi predpismi slúžiacimi na jej prebratie, je v súlade s týmito ustanoveniami a najmä s koordinačnou povinnosťou upravenou v článku 57 ods. 1 druhej vete tejto smernice, aby národný regulačný orgán odmietol predmetné pravidlá bez toho, aby v tejto súvislosti postupoval v spolupráci a jednotne s regulačnými orgánmi ostatných členských štátov, ktoré sa zúčastňujú na koridore nákladnej dopravy resp. bez toho, aby s takýmito orgánmi uvedenú záležitosť najskôr prekonzultoval v rámci snahy o jednotný postup?

                  3.

                  V prípade, ak sa má na prvú otázku odpovedať tak, že správna rada má právomoc samostatne upraviť v rámci koridoru nákladnej dopravy postup uvedený v bode 1, má národný regulačný orgán podľa článku 20 nariadenia (EÚ) č. 913/2010 alebo ustanovení smernice 2012/34/EÚ a vnútroštátnych právnych predpisov prijatých na účely jej prebratia právo skúmať podmienky používania siete prijaté manažérom infraštruktúry, nad rámec posudzovania súladu ich obsahu s postupom stanoveným správnou radou a prípadne ich spochybniť, ak sú súčasťou podmienok používania siete vydaných manažérom infraštruktúry aj pravidlá takéhoto postupu? V prípade kladnej odpovede, ako sa má odpovedať na otázky o právomoci regulačného orgánu uvedené v bode 2 písm. a) a b)?

                  4.

                  Ak sú národné regulačné orgány vychádzajúc z predchádzajúcich otázok oprávnené skúmať postup uvedený v bode 1, má sa článok 14 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 913/2010 vykladať v tom zmysle, že v prípade rámca, ktorý podľa tohto ustanovenia prijala výkonná rada, ide o ustanovenia práva Únie, ktoré sú záväzné pre národné regulačné orgány a vnútroštátne súdy a majú prednosť pred uplatnením vnútroštátneho práva a že podlieha konečnému záväznému výkladu Súdneho dvora?

                  5.

                  V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku, bráni ustanovenie článku 8 ods. 2 príslušného rámca, ktoré na základe článku 14 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 913/2010 prijali výkonné rady všetkých koridorov nákladnej dopravy, a podľa ktorého sa kapacita koridoru zverejní a pridelí prostredníctvom medzinárodného systému na podávanie žiadostí, ktorý sa má v čo možno najväčšom rozsahu zosúladiť s ostatnými koridormi nákladnej dopravy, rozhodnutiu národného regulačného orgánu, ktorým sa manažérovi infraštruktúry zúčastnenému na koridore nákladnej dopravy určujú v súvislosti s jeho podmienkami používania siete podmienky organizácie takéhoto systému pre podávanie žiadostí, ktoré nie sú predmetom dohody s národnými regulačnými orgánmi ostatných štátov, ktoré sa zúčastňujú na koridoroch nákladnej dopravy?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 13/2010 z 22. septembra 2010 o európskej železničnej sieti pre konkurencieschopnú nákladnú dopravu (Ú. v. EÚ L 276, 2010, s. 22).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor (Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 32).


title: Vec C-15/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Španielsko) 15. januára 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Španielsko) 15. januára 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito
      (Vec C-15/20)
      (2020/C 137/45)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Žalovaná: Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

         Prejudiciálne otázky

      Prejudiciálne otázky sú rovnaké ako prejudiciálne otázky č. 1, 2, 3, 5 a 6 vo veci C-224/19 (1).

         (1)  Ú. v. EÚ 2019, C 246, s. 4.


title: Vec C-16/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Badajoz (Španielsko) 15. januára 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz (Španielsko) 15. januára 2020 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA
      (Vec C-16/20)
      (2020/C 137/46)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Badajoz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)

         Žalovaná: Liberbank SA

         Prejudiciálne otázky

      Prejudiciálne otázky sú rovnaké ako prejudiciálne otázky č. 1, 2, 3, 5 a 6 vo veci C-224/19 (1).

         (1)  Ú. v. EÚ 2019, C 246, s. 4.


title: Vec C-34/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 24. januára 2020 – Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 137/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 24. januára 2020 – Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-34/20)
      (2020/C 137/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Telekom Deutschland GmbH

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2015/2120 (1) v prípade, v ktorom mobilnú tarifu, ktorá pre mobilnú dátovú prevádzku stanovuje mesačný zahrnutý objem dát, po spotrebovaní ktorého dôjde k zníženiu prenosovej rýchlosti, možno rozšíriť o bezplatnú tarifnú službu, na základe ktorej možno využívať určité služby poskytovateľov obsahu, ktorí sú partnermi telekomunikačného podniku, pričom objem dát spotrebovaný využívaním týchto služieb sa nezapočítava do mesačného zahrnutého objemu dát mobilnej tarify, avšak koncový zákazník pritom súhlasí s obmedzením šírky pásma pre prenos videí najviac na 1,7 Mbit/s bez ohľadu na to, či ide o prenos videí partnerských poskytovateľov obsahu alebo iných poskytovateľov, vykladať v tom zmysle, že dohody o charakteristických znakoch služieb prístupu k internetu v zmysle článku 3 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2015/2120 musia spĺňať požiadavky stanovené v článku 3 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2015/2120?

                              b)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) kladná, má sa článok 3 ods. 3 tretí pododsek nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v prejednávanom prípade, sa má obmedzenie šírky pásma považovať za spomalenie určitej kategórie služieb?

                              c)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. b) kladná, má sa pojem hroziace preťaženie siete v zmysle článku 3 ods. 3 tretieho pododseku písm. c) nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že tento pojem zahŕňa len (hroziace) výnimočné alebo dočasné preťaženia siete?

                              d)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. b) kladná, má sa článok 3 ods. 3 tretí pododsek písm. c) nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, požiadavka týkajúca sa rovnakého zaobchádzania s rovnocennými kategóriami prevádzky bráni obmedzeniu šírky pásma, ktoré sa uplatní len v prípade doplnkovej voľby, ale nie v prípade iných mobilných taríf a navyše platí len pre prenos videí?

                              e)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. b) kladná, má sa článok 3 ods. 3 tretí pododsek nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, obmedzenie šírky pásma, ktorého zavedenie závisí od objednania doplnkovej služby a ktoré koncový zákazník navyše môže kedykoľvek deaktivovať až na 24 hodín, spĺňa požiadavku, aby sa určitá kategória služieb spomaľovala iba tak dlho, ako je to potrebné na dosiahnutie cieľov článku 3 ods. 3 tretieho pododseku písm. a) až c) nariadenia (EÚ) 2015/2120?

                  2.

                              a)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. b) záporná, má sa článok 3 ods. 3 druhý pododsek druhá veta nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, sa obmedzenie šírky pásma len pre prenos videí zakladá na objektívne rozdielnych technických požiadavkách na kvalitu služby špecifických kategórií prevádzky?

                              b)

                              V prípade, ak je odpoveď na otázku 2 písm. a) kladná, má sa článok 3 ods. 3 druhý pododsek tretia veta nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že identifikácia dátovej prevádzky pripadajúcej na prenos videí na základe IP adries, protokolov, URL a SNI, ako aj prostredníctvom takzvaného „pattern matchingu“, pri ktorom sa určité informácie zo záhlavia bloku dát porovnávajú s hodnotami typickými pre prenos videí, predstavuje monitorovanie špecifického obsahu prevádzky?

                  3.

                  V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) záporná, má sa článok 3 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/2120 vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v predmetnom konaní, obmedzenie šírky pásma len pre prenos videí obmedzuje právo koncových užívateľov v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/2120?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2120 z 25. novembra 2015, ktorým sa ustanovujú opatrenia týkajúce sa prístupu k otvorenému internetu a ktorým sa mení smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb a nariadenie (EÚ) č. 531/2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 310, 2015, s. 1).