title: vec T-115/09: Žaloba podaná 24. marca 2009 — Electrolux/Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/42

         Žaloba podaná 24. marca 2009 — Electrolux/Komisia
   (vec T-115/09)
   2009/C 113/84
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AB Electrolux (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: F. Wijckmans, H. Burez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu z toho dôvodu, že nie je splnená jedna podmienka alebo viaceré (kumulatívne) podmienky usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach alebo v každom prípade z toho dôvodu, že Komisia nezistila v požadovanom právnom rozsahu, či je každá z týchto podmienok splnená,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie v celom rozsahu z toho dôvodu, že nebola splnená povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 5995 v konečnom znení z 21. októbra 2008, ktorým sa štátna pomoc francúzskych orgánov na reštrukturalizáciu podniku FagorBrandt vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom za určitých podmienok [C 44/2007 (ex N 460/20007)]. Žalobkyňa je konkurentkou príjemcu pomoci a zúčastnila sa na konaní, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia.
   Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 87 ods. 3 písm. c) ES a usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (1). Podľa jej názoru je rozhodnutie chybné z právneho hľadiska z toho dôvodu, že nie je splnená jedna podmienka alebo viaceré (kumulatívne) podmienky uvedených usmernení alebo v každom prípade z toho dôvodu, že Komisia nezistila v požadovanom právnom rozsahu, či je každá z týchto podmienok splnená. Žalobkyňa okrem iného tvrdí, že Komisia nedodržala tieto podmienky:

               —

               podmienka „jedenkrát a naposledy“,

               —

               podmienka, podľa ktorej pomoc na reštrukturalizáciu nesmie slúžiť na umelé udržiavanie životaschopnosti firmy,

               —

               podmienka týkajúca sa posúdenia predchádzajúcej protiprávnej pomoci,

               —

               podmienka, podľa ktorej príjemcom pomoci musí byť firma v ťažkostiach,

               —

               podmienka, podľa ktorej príjemcom pomoci nemôže byť novozaložená firma,

               —

               podmienka, podľa ktorej pomoc musí zabezpečiť dlhodobú životaschopnosť príjemcu,

               —

               podmienka, podľa ktorej sa kompenzačné opatrenia musia uložiť tak, aby sa predišlo nenáležitým narušeniam vyplývajúcim z reštrukturalizácie,

               —

               podmienka, podľa ktorej pomoc musí byť obmedzená na minimum a obchodná skupina poskytne reálny (bez pomoci) príspevok.

         Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 253 ES najmä vo vzťahu k tvrdeniam žalobkyne o nadbytočnej štrukturálnej kapacite v odvetví, o príspevku príjemcu pomoci k nákladom reštrukturalizačného plánu, ktorý musí byť „čo najvyšší“ a o povinnosti vrátenia predchádzajúcej protiprávnej pomoci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 2004, s. 2.


title: Vec C-561/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Caner Genc/Integrationsministeriet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Rozhodnutie č. 1/80 — Článok 13 — Klauzula „standstill“ — Zlúčenie rodiny — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nové prísnejšie podmienky v oblasti zlúčenia rodiny pre hospodársky neaktívnych rodinných príslušníkov hospodársky aktívnych tureckých štátnych príslušníkov, ktorí majú bydlisko a povolenie na pobyt v danom členskom štáte — Podmienka dostatočnej väzby pre úspešnú integráciu)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/17

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Caner Genc/Integrationsministeriet
      (Vec C-561/14) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 1/80 - Článok 13 - Klauzula „standstill“ - Zlúčenie rodiny - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nové prísnejšie podmienky v oblasti zlúčenia rodiny pre hospodársky neaktívnych rodinných príslušníkov hospodársky aktívnych tureckých štátnych príslušníkov, ktorí majú bydlisko a povolenie na pobyt v danom členskom štáte - Podmienka dostatočnej väzby pre úspešnú integráciu))
      (2016/C 211/20)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Østre Landsret

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Caner Genc

         Žalovaný: Integrationsministeriet

         Výrok rozsudku

      Také vnútroštátne opatrenie, ako opatrenie vo veci samej, ktoré podmieňuje zlúčenie rodiny tureckého pracovníka, ktorý má legálny pobyt v dotknutom členskom štáte, s jeho maloletým dieťaťom tým, že dieťa má alebo môže mať dostatočnú väzbu s týmto členským štátom, ktorá mu umožní úspešnú integráciu, ak dotknuté dieťa a jeho druhý rodič majú bydlisko v štáte pôvodu alebo v inom štáte, a žiadosť o zlúčenie rodiny sa podala po uplynutí dvoch rokov od okamihu, keď rodič s bydliskom v dotknutom členskom štáte získal povolenie na pobyt na dobu neurčitú alebo povolenie na pobyt s možnosťou trvalého pobytu, predstavuje „nové obmedzenie“ v zmysle článku 13 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, pripojeného k dohode, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na druhej strane a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963.
      Takéto obmedzenie nie je odôvodnené.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec F-58/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 19. marca 2015 – Marcuccio/Komisia (Vylúčenie z konania uplatnené voči zástupcovi účastníka konania — Nevymenovanie nového zástupcu — Žalobca, ktorý prestal odpovedať na výzvy Súdu — Zastavenie konania)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/47

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 19. marca 2015 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-58/13) (1)

   ((Vylúčenie z konania uplatnené voči zástupcovi účastníka konania - Nevymenovanie nového zástupcu - Žalobca, ktorý prestal odpovedať na výzvy Súdu - Zastavenie konania))
   (2015/C 146/63)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: A., advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu smerujúcej k získaniu odškodnenia z dôvodu, že žalovaná zaslala list týkajúci sa žalobcu advokátovi, ktorý ho ešte nezastupoval, čím porušila jeho právo na rešpektovanie súkromia

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe F-58/13, Marcuccio/Komisia sa zastavuje.

               2.

               Pán Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013, s. 26.


title: Vec C-308/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. februára 2009 – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso/Európsky parlament (Odvolanie — Pravidlá o výplate príspevkov a úhrade nákladov pre poslancov Európskeho parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm započítaním — Výkon rozsudku Súdu prvého stupňa — Právo na nestranný súd — Právna sila rozhodnutej veci — Zásada riadnej správy vecí verejných)

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. februára 2009 – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso/Európsky parlament
   (Vec C-308/07 P) (1)

   (Odvolanie - Pravidlá o výplate príspevkov a úhrade nákladov pre poslancov Európskeho parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm započítaním - Výkon rozsudku Súdu prvého stupňa - Právo na nestranný súd - Právna sila rozhodnutej veci - Zásada riadnej správy vecí verejných)
   2009/C 90/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (v zastúpení: D. Rouget, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: H. Krück, C. Karamarcos a D. Moore, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 24. apríla 2007, Gorostiaga Atxalandabaso/Parlament (T-132/06), ktorým Súd prvého stupňa odmietol ako čiastočne zjavne neprípustnú a zamietol ako čiastočne zjavne nedôvodnú žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 22. marca 2006 prijatého na vykonanie rozsudku Súdu prvého stupňa z 22. decembra 2005, Gorostiaga Atxalandabaso/Parlament (T-146/04) – Výklad článku 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa a zásady nestrannosti – Výklad článku 27 Pravidiel o výplate príspevkov a úhrade nákladov pre poslancov Európskeho parlamentu

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Gorostiaga Atxalandabaso je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec C-458/17 P: Odvolanie podané 31. júla 2017: Rami Makhlouf proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. mája 2017 vo veci T-410/16, Rami Makhlouf/Rada Európskej únie

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/31

         Odvolanie podané 31. júla 2017: Rami Makhlouf proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. mája 2017 vo veci T-410/16, Rami Makhlouf/Rada Európskej únie
   (Vec C-458/17 P)
   (2017/C 309/42)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Rami Makhlouf (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               Vyhlásiť toto odvolanie za prípustné a dôvodné;

         V dôsledku toho,

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 18. mája 2017 vo veci T-410/16, Rami Makhlouf/Rada Európskej únie, ECLI:EU:T:2017:349,

         a
   rozhodujúc podľa nových právnych ustanovení:

               —

               zrušiť rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 (1) a súvisiace vykonávacie akty v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľa;

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov tohto konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody:
   Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, pretože Všeobecný súd porušil právo odvolateľa zakotvené v článku 41 Charty základných práv byť pred prijatím nových reštriktívnych opatrení vypočutý;
   Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a skreslení skutkového stavu, pretože Všeobecný súd nevzal do úvahy články predložené odvolateľom na podporu jeho žaloby o neplatnosť na účely preukázania, že nepodporuje sýrsky režim;
   Tretí odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, pretože Všeobecný súd nerozhodol, že ustanovenia 27 a 28 rozhodnutia 2013/255/SZBP (2), podľa ktorých príslušnosť k rodine Al-Assad alebo Makhlouf predstavuje samostatné kritérium, ktoré odôvodňuje uloženie sankcie, sú nezákonné, čím preniesol dôkazné bremeno;
   Štvrtý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a nedostatku odôvodnenia, pretože Všeobecný súd rozhodol, že pojem „významný obchodník“ je dostatočne presný na to, aby odvolateľ mohol byť zahrnutý do zoznamov osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia a neuviedol dôvody, prečo sa domnieval, že odvolateľ mal akýkoľvek vplyv na sýrsky režim.

      (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147, 2013, s. 14).


title: Vec T-270/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  29. septembra 2005  – BIC/Komisia

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/19

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. septembra 2005 – BIC/Komisia
   (Vec T-270/04) (1)

   (2005/C 315/34)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-101/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  2. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/53

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-101/06) (1)

   (2006/C 326/113)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec C-457/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Landgericht Wiesbaden z  23. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. proti Diageo Deutschland GmbH

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Landgericht Wiesbaden z 23. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. proti Diageo Deutschland GmbH
   (Vec C-457/05)
   (2006/C 60/42)
   Jazyk konania: nemčina
   Landgericht Wiesbaden (Nemecko) podal uznesením z 23. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. proti Diageo Deutschland GmbH a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 27. decembra 2005.
   Landgericht Wiesbaden žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Treba článok 5 ods. 3 písm. b) druhý pododsek druhú vetu v spojení s článkom 5 ods. 3 písm. d) a v spojení s prílohou III bodom 4 smernice Rady 75/106/EHS z 19. decembra 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa plnenia určitých kvapalín do hotových obalov podľa objemu (Ú. v. ES L 106, s. 31; Mim. vyd. 13/002, s. 156, naposledy zmenenej a doplnenej aktom o pristúpení z 23. septembra 2003, Ú. v. EÚ L 236, s. 33; ďalej len „smernica 75/106/EHS“) vykladať v tom zmysle, že výrobky s obalom od 0,071 litra vyrábané a/alebo uvádzané do obehu v Írsku alebo v Spojenom kráľovstve v zmysle zákona, smú byť uvádzané do obehu aj vo všetkých ostatných členských štátoch Európskeho spoločenstva?

               2.

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude záporná, je článok 5 ods. 3 písm. b) druhý pododsek druhá veta v spojení s článkom 5 ods. 3 písm. d) a v spojení s prílohou III bodom 4 smernice 75/106/EHS v súlade so zásadou voľného pohybu tovaru zakotvenou v článkoch 28 a 30 Zmluvy o ES?


title: Vec C-158/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven  23. marca 2006  – Stichtig ROM-projecten/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven 23. marca 2006 – Stichtig ROM-projecten/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Vec C-158/06)
   (2006/C 154/11)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stichtig ROM-projecten

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 6 rozhodnutia Komisie K(95)1753 zo 16. októbra 1995 o poskytnutí príspevku Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) a Európskeho sociálneho fondu (ESF) na operačný program v rámci iniciatívy Spoločenstva týkajúcej sa MSP v prospech oblastí, ktoré prichádzajú do úvahy pre ciele č. 1 a 2 v Holandsku [neoficiálny preklad], nepodmienený a dostatočne určitý, aby mohol byť vo vnútroštátnom právnom poriadku priamo uplatniteľný?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Má sa článok 249 ES vykladať tak, že článok 6 uvedeného rozhodnutia priamo zaväzuje občana, aby ako konečný príjemca prijal najneskôr do 31. decembra 1999 právne záväzné opatrenia a konkrétne vyčlenil potrebné prostriedky?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
               Necháva článok 38 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 (1) z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch členským štátom s prihliadnutím na zásady práva Spoločenstva možnosť upustiť od vymáhania z dôvodu porušenia právneho predpisu, ak dotknutý príjemca pomoci nemal vedomosť o tomto predpise a jeho neznalosť mu ani nemožno vytýkať?

      (1)  Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31.


title: Vec C-402/05 P: Odvolanie podané  17. novembra 2005 : Yassin Abdullah Kadi proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá rozšírená komora) z  21. septembra 2005  vo veci T-315/01, Yassin Abdullah Kadi proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/19

         Odvolanie podané 17. novembra 2005: Yassin Abdullah Kadi proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá rozšírená komora) z 21. septembra 2005 vo veci T-315/01, Yassin Abdullah Kadi proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-402/05 P)
   (2006/C 36/39)
   Jazyk konania: angličtina
   Yassin Abdullah Kadi, bydliskom v Jeddah (Saudská Arábia) podal 17. novembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá rozšírená komora) z 21. septembra 2005 vo veci T-315/01, Yassin Abdullah Kadi proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje Ian Brownlie CBE QC, David Anderson QC, Pushpinder Saini, Barrister a Guy Martin, Solicitor, s adresou na doručovanie v Luxemburgu.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               a)

               zrušil ako celok rozhodnutie Súdu prvého stupňa;

               b)

               vyhlásil nariadenie Rady č. 881/2002 z 27. mája 2002 (1) za neplatné;

               c)

               zaviazal Radu a/alebo Komisiu nahradiť trovy tak odvolacieho konania ako aj konania pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že Súd prvého stupňa sa dopustil právneho omylu, keď uviedol, že článok 308 ES v spojení s článkami 60 ES a 301 ES predstavuje dostatočný právny základ pre prijatie nariadenia č. 881/2002.
   Odvolateľ ďalej uvádza, že Súd prvého stupňa podal nesprávny výklad príslušných zásad medzinárodného práva:

               —

               rozhodnutie Súdu prvého stupňa spája otázku týkajúcu sa Charty OSN ako prameňa zmluvných záväzkov s odlišnou otázkou týkajúcou sa účinkov rozhodnutí Bezpečnostnej rady pre členské štáty,

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil právneho omylu, keď usúdil, že rezolúcie Bezpečnostnej rady prijaté podľa kapitoly VII Charty OSN sa majú automaticky prebrať do vnútroštátneho práva a súdneho systému,

               —

               Súd prvého stupňa sa dopustil omylu, keď uviedol, že nemá právomoc preskúmať zákonnosť rezolúcií Bezpečnostnej rady prijatých podľa kapitoly VII Charty OSN,

               —

               úvaha Súdu prvého stupňa preukazuje významnú protikladnosť v chápaní zásady ius cogens,

               —

               Súd prvého stupňa nepreskúmal právny význam skutočnosti, že Bezpečnostná rada nezriadila nezávislý medzinárodný súd.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, 29.5.2002, s. 9).


title: Vec C-123/14: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 15. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna – Bulharsko) – Itales OOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Zásada daňovej neutrality — Odpočet DPH zaplatenej na vstupe — Pojem „dodania tovaru“ — Podmienky existencie dodania tovaru — Neexistencia dôkazu o skutočnom vlastníctve tovaru priamym dodávateľom)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/6

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 15. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna – Bulharsko) – Itales OOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-123/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Zásada daňovej neutrality - Odpočet DPH zaplatenej na vstupe - Pojem „dodania tovaru“ - Podmienky existencie dodania tovaru - Neexistencia dôkazu o skutočnom vlastníctve tovaru priamym dodávateľom))
   (2015/C 320/07)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd – Varna

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Itales OOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Výrok

   Ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty týkajúce sa práva na odpočet dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby daňový orgán členského štátu považoval dodania tovaru za neuskutočnené s tým dôsledkom, že bude prekážkou tomu, aby daň z pridanej hodnoty znášaná pri tejto kúpe mohla byť kupujúcim odpočítaná z dôvodu, že tento kupujúci nepreukázal pôvod dotknutých tovarov ani to, že ich vlastnil jeho dodávateľ, pričom tento orgán nepreukázal, že sa tento kupujúci dopustil podvodu týkajúceho sa dane z pridanej hodnoty a vedel alebo mal vedieť, že predmetná transakcia bola súčasťou takéhoto podvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec T-189/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. januára 2013 — Yordanov/ÚHVT — Distribuidora comercial del frio (DISCO DESIGNER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DISCO DESIGNER — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva DISCO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Zhodnosť výrobkov — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. januára 2013 — Yordanov/ÚHVT — Distribuidora comercial del frio (DISCO DESIGNER)
   (Vec T-189/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DISCO DESIGNER - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva DISCO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Zhodnosť výrobkov - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 71/25
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Peter Yordanov (Rousse, Bulharsko) (v zastúpení: T. Walter, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel a A. Pohlmann, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Distribuidora comercial del frio, SA (Madrid, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. januára 2011 (vec R 803/2010-2), ktoré sa týka námietkového konania medzi Distribuidora comercial del frio, SA a Petrom Yordanovom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Peter Yordanov je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec T-261/16: Žaloba podaná 25. mája 2016 – Portugalsko/Komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/52

         Žaloba podaná 25. mája 2016 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-261/16)
   (2016/C 270/60)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 75, 2016, s. 16) v rozsahu, v akom vylúčilo z financovania sumu 385 762,22 eura na výdavky, ktoré Portugalsko deklarovalo v rámci opatrenia osobitnej podpory stanoveného podľa článku 68 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, v účtovných rokoch 2011, 2012 a 2013,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 46 ods. 2 nariadenia Komisie č. 1122/2009 – dodržaní zo strany portugalských orgánov všetkých noriem týkajúcich sa kontrol „dodatočnej platby na hlavu ekvivalentnú dojnici“ v rámci osobitnej podpory zavedenej portugalskou vládou v súlade s článkom 86 nariadenia č. 73/2009.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 31 ods. 2 nariadenia Rady č. 1290/2005, kvôli tomu, že neboli splnené požiadavky stanovené Komisiou v jednotných usmerneniach zahrnutých do dokumentu č. VI/5330/97, na uplatňovanie finančnej opravy v rozsahu 2 %.


title: Vec T-284/12: Žaloba podaná 29. júna 2012 — Oro Clean Chemie/ÚHVT — Merz Pharma (PROSEPT)

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/25

         Žaloba podaná 29. júna 2012 — Oro Clean Chemie/ÚHVT — Merz Pharma (PROSEPT)
   (Vec T-284/12)
   2012/C 258/47
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oro Clean Chemie AG (Fehraltorf, Švajčiarsko) (v zastúpení: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. marca 2012 vo veci R 1053/2011-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PROSEPT“ pre tovary triedy 5 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8353245.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „Pursept“ pre tovary triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 75 druhej vety, ako aj článku 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods.1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-229/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 22. mája 2006 – Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH/Hauptzollamt Kiel

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 22. mája 2006 – Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH/Hauptzollamt Kiel
   (Vec C-229/06)
   (2006/C 190/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Kiel
   Prejudiciálna otázka
   Majú byť semená tekvice pestovanej ako zelenina, ktoré sú bez šupky, stratili schopnosť klíčivosti a sú určené pre pekárenský priemysel, zaradené do podpoložky 1209 91 90 Kombinovanej nomenklatúry (KN) (1) alebo do podpoložky 1212 99 80 KN?

      (1)  Príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).


title: Vec T-650/16: Žaloba podaná 7. septembra 2016 – LG Electronics/EUIPO (QD)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/58

         Žaloba podaná 7. septembra 2016 – LG Electronics/EUIPO (QD)
   (Vec T-650/16)
   (2016/C 402/68)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: R. Schiffer, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „QD“ – prihláška č. 13 633 516.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 24. mája 2016 vo veci R 2046/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 1písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Spojené veci C-396/05, C-419/05 a C-450/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Berlin, Landessozialgericht Berlin-Bradenburg – Nemecko) – Doris Habelt (C-396/05), Martha Möser (C-419/05), Peter Wachter (C-450/05)/Deutsche Rentenversicherung Bund (Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Prílohy III a VI — Voľný pohyb osôb — Články 18 ES, 39 ES a 42 ES — Dávky v starobe — Doby prispievania dosiahnuté mimo územia Spolkovej republiky Nemecko — Neexportovateľnosť)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Berlin, Landessozialgericht Berlin-Bradenburg – Nemecko) – Doris Habelt (C-396/05), Martha Möser (C-419/05), Peter Wachter (C-450/05)/Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Spojené veci C-396/05, C-419/05 a C-450/05) (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Prílohy III a VI - Voľný pohyb osôb - Články 18 ES, 39 ES a 42 ES - Dávky v starobe - Doby prispievania dosiahnuté mimo územia Spolkovej republiky Nemecko - Neexportovateľnosť)
   (2008/C 51/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sozialgericht Berlin, Landessozialgericht Berlin-Bradenburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Doris Habelt (C-396/05), Martha Möser (C-419/05), Peter Wachter (C-450/05)

      Žalovaný: Deutsche Rentenversicherung Bund
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sozialgericht Berlin – Výklad článku 42 Zmluvy o ES – Platnosť prílohy VI. C. Nemecko č. 1 k nariadeniu Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v zmenenom, doplnenom a aktualizovanom znení nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, s .1; Mim. vyd. 05/003, s. 3) – Odmietnutie poskytnúť nemecké dávky v starobe za výkon zamestnania v rokoch 1939 a 1945 na území Sudet, ktoré namieta nemecký štátny príslušník, ktorý premiestnil svoje bydlisko do Belgicka
   Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia prílohy VI C s názvom „Nemecko“ bodu 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v zmenenom, doplnenom a aktualizovanom znení nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, sú nezlučiteľné so slobodou pohybu osôb a najmä s článkom 42 ES, pokiaľ pripúšťajú, za okolností, aké sú vo veci samej, na účely vyplácania dávok v starobe, podmieniť zohľadnenie dôb prispievania dosiahnutých v rokoch 1937 až 1945 v častiach územia, kde sa uplatňovali zákony sociálneho zabezpečenia Nemeckej ríše, ktoré sa ale nachádzajú mimo územia Spolkovej republiky Nemecko, bydliskom príjemcu v tomto členskom štáte.

               2.

               Ustanovenia prílohy III A a B bodu 35 s názvom „Nemecko – Rakúsko“ písmena e) nariadenia č. 1408/71, v znení zmien a doplnení, sú nezlučiteľné s článkami 39 ES a 42 ES, pokiaľ za okolností, aké sú vo veci samej, keď príjemca má bydlisko v Rakúsku, tieto ustanovenia pripúšťajú, na účely vyplácania dávok v starobe, podmieniť zohľadnenie dôb prispievania dosiahnutých podľa zákona o nárokoch na dôchodok získaného na základe príspevkov v zahraničí (Fremdrentengesetz) v rokoch 1953 až 1970 v Rumunsku bydliskom príjemcu na území Spolkovej republiky Nemecko.

               3.

               Ustanovenia prílohy VI C s názvom „Nemecko“ bodu 1 nariadenia č. 1408/71, v znení zmien a doplnení, sú nezlučiteľné so slobodou pohybu osôb a najmä s článkom 42 ES, pokiaľ za okolností, aké sú vo veci samej, tieto ustanovenia pripúšťajú, na účely vyplácania dávok v starobe, podmieniť zohľadnenie dôb prispievania dosiahnutých podľa zákona o nárokoch na dôchodok získaného na základe príspevkov v zahraničí v rokoch 1953 až 1970 v Rumunsku bydliskom príjemcu na území Spolkovej republiky Nemecko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.

      Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-55/05: Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Rijn Schelde Mondia France proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/37

         Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Rijn Schelde Mondia France proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-55/05)
   (2005/C 93/69)
   Jazyk konania: francúzština
   Rijn Schelde Mondia France, so sídlom v Rouen (Francúzsko), v zastúpení: François Citron, advokát, podala 31. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               určil, že list zo 7. októbra 2004 zaslaný Európskou komisiou generálnemu colnému riaditeľstvu v spise REM 2201, predstavuje rozhodnutie Európskej komisie, ktoré spôsobuje ujmu obchodnej spoločnosti Rijn Schelde Mondia France a že musí byť zrušené,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa v rámci tohto sporu namieta proti rozhodnutiu, ktoré je, podľa jej názoru, obsiahnuté v liste zo 7. októbra 2004, ktorý zaslala Komisia Francúzskemu generálnemu colnému riaditeľstvu.
   V tejto súvislosti pripomína, že listom z 31. októbra 2000 žalobkyňa požiadala francúzsku správu ciel, aby povolila odklad zaplatenia ciel, ktoré jej boli vyrubené Generálnym colným riaditeľstvom Rouen a Havre v celkovej sume 962 058,64 eur. Hoci sa francúzska administratíva považovala za príslušnú rozhodovať o žiadosti o povolenie odkladu zaplatenia ciel postúpila spisový materiál Komisii preto, aby táto rozhodla „o tom, či zistené nedbanlivé konanie je alebo nie je zjavné.“
   Napadnutým rozhodnutím Komisia vrátila spisový materiál francúzskym colným úradom „pre vybavenie vašimi úradmi“. Avšak uviedla francúzskym správnym orgánom, že je toho názoru, že žalobkyňa sa dopustila zjavnej nedbanlivosti odporučiac zamietnutie žiadosti žalobkyne o odklad zaplatenia ciel.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza:

               —

               v danom prípade bola prekročená právomoc, keďže Komisia napriek tomu, že vyjadrila nedostatok svojej právomoci pre rozhodovanie o žiadosti o odklad zaplatenia ciel zaujala stanovisko k otázke údajného zjavného charakteru vyčítanej nedbanlivosti,

               —

               Komisia neprijala rozhodnutie v lehote deviatich mesiacov stanovenej článkom 907 druhý odsek vykonávacieho nariadenia k Spoločnému colnému kódexu,

               —

               porušenie povinnosti odôvodniť akt,

               —

               v danom prípade bola právomoc zneužitá tým, že rozhodnutie Komisie, ktorá nemala právomoc, bolo prijaté tri roky po tom, čo jej bol spisový materiál postúpený francúzskymi úradmi a to aj keď nebrala do úvahy tvrdenie o nedostatku právomoci uvedené samotnou žalobkyňou na začiatku v konaní pred francúzskymi colnými orgánmi.

         Nakoniec žalobkyňa vyčíta Komisii zjavný omyl, v danom prípade, pri posúdení prvkov predstavujúcich zjavnú nedbanlivosť.


title: Vec C-4/07: Žaloba podaná 11. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/20

         Žaloba podaná 11. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-4/07)
   (2007/C 42/37)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/110/ES (1) z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 6. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 321, s. 26; Mim. vyd. 19/006, s. 233.


title: Vec C-365/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. februára 2014 – Európska komisia/EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Švédske kráľovstvo, Siemens AG, ABB Ltd (Odvolanie — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Prístup k dokumentom inštitúcií — Dokumenty týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 ES — Nariadenia (ES) č. 1/2003 a (ES) č. 773/2004 — Zamietnutie prístupu — Výnimky vzťahujúce sa na ochranu vyšetrovania, obchodných záujmov a rozhodovacieho procesu inštitúcií — Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup k dokumentom)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. februára 2014 – Európska komisia/EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Švédske kráľovstvo, Siemens AG, ABB Ltd
   (Vec C-365/12 P) (1)

   ((Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Prístup k dokumentom inštitúcií - Dokumenty týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 ES - Nariadenia (ES) č. 1/2003 a (ES) č. 773/2004 - Zamietnutie prístupu - Výnimky vzťahujúce sa na ochranu vyšetrovania, obchodných záujmov a rozhodovacieho procesu inštitúcií - Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup k dokumentom))
   2014/C 112/07
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, P. Costa de Oliveira a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (v zastúpení: A. Hahn a A. Bach, Rechtsanwälte), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: C. Meyer-Seitz, splnomocnená zástupkyňa), Siemens AG (v zastúpení: I. Brinker, C. Steinle a M. Holm-Hadulla, Rechtsanwälte), ABB Ltd (v zastúpení: J. Lawrence, solicitor, H. Bergmann a A. Huttenlauch, Rechtsanwälte)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. mája 2010, Enbw Energie Baden-Württemberg/Komisia (T-344/08), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 zo 16. júna 2008, ktorým sa odmieta prístup k spisu konania COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom – Nesprávny výklad nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331), najmä jeho článku 4 ods. 2 a 3

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 22. mája 2012, EnBW Energie Baden-Württemberg/Komisia (T-344/08), sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Komisie SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 zo 16. júna 2008 o zamietnutí žiadosti spoločnosti EnBW Energie Baden-Württemberg AG o prístup k spisu v konaní COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom sa zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia v uvedenom rozhodnutí opomenula rozhodnúť o tej časti žiadosti EnBW Energie Baden-Württemberg AG, ktorá sa týkala získania prístupu k dokumentom v spise patriacim do kategórie 5 písm. b).

               3.

               Žaloba podaná spoločnosťou EnBW Energie Baden-Württemberg AG na Všeobecný súd vo veci T-344/08 sa v zostávajúcej časti zamieta.

               4.

               Európska komisia a EnBW Energie Baden-Württemberg AG znášajú vlastné trovy konania.

               5.

               Švédske kráľovstvo, Siemens a ABB znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec F-108/15: Žaloba podaná 27. júla 2015 – ZZ a ZZ/Komisia

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/54

         Žaloba podaná 27. júla 2015 – ZZ a ZZ/Komisia
   (Vec F-108/15)
   (2015/C 320/75)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a ZZ (v zastúpení: N. de Montigny, J.-N. Louis, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie obmedziť na päť rokov obdobie retroaktívneho prepočítania paušálnej náhrady za nadčasy, na ktorú majú žalobcovia nárok

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie PMO.1 zo 16. septembra 2014 obmedziť vyplácanie úpravy paušálnej náhrady za nadčasy, na ktorú majú žalobcovia nárok od 1. marca 2007 a 1. marca 2008, na päť rokov od 1. septembra 2008, keď PMO zistil chybu vo výpočte ich odmeny,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcom úpravu paušálnej náhrady za nadčasy od 1. marca 2007 a 2008, zníženú o sumy, ktoré už boli zaplatené, a úroky z omeškania z nedoplatkov na uvedenej náhrade vypočítané od dátumu ich splatnosti až po ich skutočné zaplatenie podľa sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie, zvýšenej o dva body,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. januára 2005 vo veci C-92/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 75/439/EHS — Zneškodnenie odpadových olejov — Prednosť spracovania regeneráciou)

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 27. januára 2005
   vo veci C-92/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 75/439/EHS - Zneškodnenie odpadových olejov - Prednosť spracovania regeneráciou)
   (2005/C 82/05)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vo veci C-92/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: A. Caeiros a M. Konstantinidis) proti Portugalskej republike (splnomocnení zástupcovia: L. Fernandes a M. Lois), ktorú v konaní podporuje Fínska republika (splnomocnená zástupkyňa: A. Guimaraes-Purokoski), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 28. februára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), C. Gulmann, R. Schintgen a J. Klučka, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 27. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Portugalská republika tým, že neprijala potrebné opatrenia, aby sa dala prednosť spracovaniu odpadových olejov regeneráciou, keď tomu nezabraňujú technické, hospodárske a organizačné obmedzenia, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 1 smernice Rady 75/439 zo 16. júna 1975 o zneškodňovaní odpadových olejov v znení smernice Rady 87/101 EHS z 22. decembra 1986.

               2)

               Portugalská republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

               3)

               Fínska republika nemá právo na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003


title: Vec C-169/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour de cassation de Belgique zo 4. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: URADEX SCRL proti Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, skratka RTD, a Société Intercommunale pour la Diffusion de la Téléviosion, skratka BRUTELE

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour de cassation de Belgique zo 4. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: URADEX SCRL proti Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, skratka RTD, a Société Intercommunale pour la Diffusion de la Téléviosion, skratka BRUTELE
   (Vec C-169/05)
   (2005/C 143/44)
   Jazyk konania: francúzština
   Cour de cassation de Belgique (Belgicko) podal rozsudkom zo 4. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: URADEX SCRL proti Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, skratka RTD, a Société Intercommunale pour la Diffusion de la Téléviosion, skratka BRUTELE, a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 15. apríla 2005.
   Cour de cassation de Belgique žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Má byť článok 9 ods. 2 smernice Rady č. 93/83/EHS z 27. septembra 1993 o koordinácii určitých pravidiel týkajúcich sa autorského práva a príbuzných práv pri satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii (1) vykladaný v tom zmysle, že ak držiteľ práva nepreviedol spravovanie svojich práv na ochranný zväz, ochranný zväz spravujúci práva rovnakej kategórie sa považuje za poverený spravovaním jeho práv, tento ochranný zväz však nemôže vykonávať právo držiteľa práv povoliť alebo zamietnuť káblovú retransmisiu vysielania, keďže je poverený iba správou finančných aspektov práv uvedeného držiteľa?

      (1)  Ú. v. ES L 248, 6.10.1993, s. 15


title: Vec C-138/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením College van Beroep voor het bedrujfsleven z 22. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit a ako vedľajší účastník konania: LTO Nederland

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením College van Beroep voor het bedrujfsleven z 22. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit a ako vedľajší účastník konania: LTO Nederland
   (Vec C-138/05)
   (2005/C 143/31)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor het bedrujfsleven v Holandsku podal uznesením z 22. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit a ako vedľajší účastník konania LTO Nederland a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 25. marca 2005.
   College van Beroep voor het bedrujfsleven žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Môže vnútroštátny súd uplatniť článok 8 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín (1) aj po uplynutí lehoty stanovenej v článku 23 tejto smernice?

               2.

               Má sa článok 16 smernice o biocídnych výrobkoch (2) vykladať v tom zmysle, že má rovnaký význam ako článok 8 ods. 2 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín?

               3.

               Má sa článok 8 ods. 2 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín vykladať v tom zmysle, že vytvára záväzok status quo (povinnosť „standstill“), takže členský štát môže zmeniť svoj existujúci systém alebo prax výlučne v rozsahu, v akom táto zmena vedie k skúmaniu súvisiacemu s povoľovaním prípravkov na ochranu zdravia rastlín v súlade s touto smernicou?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 3:
               Ukladá článok 8 ods. 2 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín obmedzenia meniť vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa uvedenia biocídnych výrobkov na trh a ak áno, aké obmedzenia?

               5.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 4:
               Pomocou akých kritérií je treba skúmať, či sa jedná o opatrenia, ktoré vážne ohrozujú uskutočnenie účelu stanoveného v smernici na ochranu rastlín?

               6.

               V prípade zápornej odpovede na otázku 2:

                           a)

                           Má sa článok 8 ods. 2 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín vykladať v tom zmysle, že ak členský štát uvádza na trh na svojom území prípravky na ochranu rastlín, obsahujúce účinné látky neuvedené v prílohe I tejto smernice, ktoré už boli na trhu dva roky odo dňa oznámenia smernice, je povinný riadiť sa ustanoveniami článku 4 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín?

                           b)

                           Má sa článok 8 ods. 2 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín vykladať v tom zmysle, že ak členský štát uvádza na svojom území na trh prípravky na ochranu rastlín, obsahujúce účinné látky neuvedené v prílohe I tejto smernice, ktoré už boli na trhu dva roky odo dňa oznámenia smernice, je povinný riadiť sa ustanoveniami článku 8 ods. 3 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín?

               7.

               Má sa článok 8 ods. 3 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín vykladať v tom zmysle, že pod pojmom preskúmanie treba chápať aj ohodnotenie nového používania prípravku na ochranu rastlín, ktorý už bol uvedený na trh, v rámci ktorého sa skúma, či existujú neprípustné riziká pre užívateľa/pracovníkov, pre verejné zdravie a životné prostredie v rámci dočasného opatrenia v zmysle článku 16aa zákona o pesticídoch?

               8.

               Má sa článok 8 ods. 3 smernice o prípravkoch na ochranu rastlín vykladať v tom zmysle, že obsahuje iba predpisy o predložení údajov pred preskúmaním alebo treba mu rozumieť tak, že v ňom uvedené požiadavky sú relevantné tiež pre určenie, akým spôsobom má byť preskúmanie začaté a uskutočnené?

      (1)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, z 19. augusta 1991, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123, z 24. apríla 1998, s. 1).


title: Vec C-253/11 P: Odvolanie podané 25. mája 2011 : Alstom, T&D Holding, predtým Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, predtým Areva T&D SA, Alstom Grid AG, predtým Areva T&D AG proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  3. marca 2011 v spojených veciach T-117/07 a T-121/07, Areva a i./Komisia

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/19

         Odvolanie podané 25. mája 2011: Alstom, T&D Holding, predtým Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, predtým Areva T&D SA, Alstom Grid AG, predtým Areva T&D AG proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011 v spojených veciach T-117/07 a T-121/07, Areva a i./Komisia
   (Vec C-253/11 P)
   2011/C 211/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Alstom, T&D Holding, predtým Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, predtým Areva T&D SA, Alstom Grid AG, predtým Areva T&D AG (v zastúpení: J. Derenne a A. Müller-Rappard, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Areva, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011 vo veciach T-117/07 a T-121/07, Areva SA, Areva T&D Holding SA, Areva T&D AG, Areva T&D SA a Alstom/Európska komisia,

               —

               v prípade, že Súdny dvor dospeje k záveru, že spor je možné rozhodnúť s konečnou platnosťou:

                           —

                           zrušiť nasledujúce články rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 z 24. januára 2007 (vec COMP/38.899 — Plynom izolované spínacie prístroje):

                                       —

                                       článok 1 písm. b) [Alstom],

                                       —

                                       článok 1 písm. d) [Alstom Grid AG (predtým Areva T&D AG)],

                                       —

                                       článok 1 písm. e) [T&D Holding (predtým Areva T&D Holding SA)],

                                       —

                                       článok 1 písm. f) [Alstom Grid SAS (predtým Areva T&D SA)],

                                       —

                                       článok 2 písm. b) [Alstom],

                                       —

                                       článok 2 písm. c) [Alstom, Alstom Grid AG (predtým Areva T&D AG), T&D Holding (predtým Areva T&D Holding SA) a Alstom Grid SAS (predtým Areva T&D SA)],

                           —

                           subsidiárne podstatne znížiť pokuty uložené odvolateľkám,

                           —

                           zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, vrátane trov konania vzniknutých v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               v prípade, že Súdny dvor nedospeje k záveru, že spor je možné rozhodnúť s konečnou platnosťou, vrátiť vec komore Všeobecného súdu v inom zložení a rozhodnúť o trovách konania neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú na podporu svojho odvolania päť dôvodov:

               V prvom dôvode, ktorý sa skladá z dvoch častí, odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd porušil článok 269 ZFEÚ tým, že konštatoval, že rozhodnutie Komisie je dostatočne odôvodnené. V tejto súvislosti Všeobecnému súdu po prvé vytýkajú, že v bodoch 90 až 99 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia právne dostatočným spôsobom odôvodnila svoj záver týkajúci sa solidárnej zodpovednosti spoločnosti Alstom so spoločnosťou Areva T&D SA a spoločnosťou Areva T&D AG, ktorý je založený na skutočnosti, že Alstom nevyvrátila domnienku, že vykonávala rozhodujúci vplyv na svoje dcérske spoločnosti, hoci Komisia neprejednala skutočnosti uvádzané spoločnosťou Alstom za účelom vyvrátenia tejto domnienky (prvá časť). Odvolateľky po druhé Všeobecnému súdu vytýkajú, že v bode 200 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia nebola oprávnene povinná uviesť dôvody toho, že dvom spoločnostiam, ktoré netvoria hospodárskou jednotku v okamihu prijatia rozhodnutia, môže byť uložená spoločne a nerozdielne pokuta.

               V druhom dôvode odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd porušil články 36 a 53 Štatútu Súdneho dvora v spojení s článkom 263 ZFEÚ v rozsahu, v akom v bodoch 101 až 110 (prvá časť), 148 až 150 (druhá časť) a 214 až 216 (tretia časť) rozsudku nahradil odôvodnenie Komisie svojím odôvodnením tým, že k napadnutému rozhodnutiu a posteriori doplnil dôvody, ktoré sa v ňom nenachádzajú. Takisto Alstom a i. vytýkajú Všeobecnému súdu, že v bode 206 napadnutého rozsudku konštatoval, že dvom spoločnostiam, ktoré netvoria hospodársku jednotku v okamihu prijatia napadnutého rozhodnutia, môže byť uložená spoločne a nerozdielne pokuta (štvrtá časť).

               Tretí dôvod, ktorý vychádza z toho, že Všeobecný súd vyžaduje probatio diabolica v rozpore s článkom 101 ZFEÚ a najmä v rozpore s pravidlami týkajúcimi sa pripísateľnosti zodpovednosti materskej spoločnosti za konanie jej dcérskej spoločnosti a v rozpore so zásadami práva na spravodlivý proces a s prezumpciou neviny, ktoré sú zakotvené v článkoch 47 a 48 Listiny základných práv Európskej únie, je zložený z dvoch častí. Odvolateľky tvrdia, že:

                           a)

                           tým, že potvrdil pripísateľnosť zodpovednosti za konanie, ktorého sa dopustili jej dcérske spoločnosti, ich materskej spoločnosti Alstom, a tým, že použil zásady stanovené judikatúrou o prezumpcii výkonu rozhodujúceho vplyvu, Všeobecný súd v bodoch 84 až 110 napadnutého rozsudku porušil právo na spravodlivý proces a zásadu prezumpcie neviny, keď v súvislosti s pripísateľnosťou zodpovednosti použil definíciu výkonu rozhodujúceho vplyvu materskej spoločnosti na jej dcérsku spoločnosť bez akéhokoľvek vzťahu k skutočnému konaniu na relevantnom trhu a keď teda tejto domnienke priznal nevyvrátiteľnú povahu;

                           b)

                           ďalej tým, že sa Všeobecný súd v bodoch 144 až 152 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri konštatovaní skutočného výkonu rozhodujúceho vplyvu spoločnosti Areva T&D Holding SA na spoločnosť Areva T&D SA a Areva T&D AG v období od 9. januára do 11. marca 2004.

               Štvrtý dôvod vychádza z toho, že Všeobecný súd porušil pojem solidárnej zodpovednosti, keďže v bodoch 214 až 216 napadnutého rozsudku konštatoval, že solidárna zodpovednosť určuje príslušné podiely na pokute, ktoré majú zaplatiť spoločnosti, ktorým bola solidárne uložená táto pokuta (prvá časť), a v bodoch 232 až 236 a 238 až 242 napadnutého rozsudku, porušil zásady právnej istoty a personality trestu, ako aj článok 13 EÚ, keďže Komisia preniesla právomoc určiť zodpovednosť každej sankcionovanej spoločnosti.

               Piaty dôvod vychádza z toho, že Všeobecný súd porušil svoju povinnosť prejednať predložené žalobné dôvody, keďže v bodoch 223 až 230 rozsudku nesprávne posúdil rozsah žalobného dôvodu vychádzajúceho z porušenia práva na účinný procesný prostriedok a práva na súdnu ochranu a neprejednal teda predložený žalobný dôvod, ale iný žalobný dôvod, ktorý nebol predložený.


title: Vec C-248/17 P: Odvolanie podané 11. mája 2017: Bank Tejarat proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. marca 2017 vo veci T-346/15, Bank Tejarat/Rada

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/19

         Odvolanie podané 11. mája 2017: Bank Tejarat proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 14. marca 2017 vo veci T-346/15, Bank Tejarat/Rada
   (Vec C-248/17 P)
   (2017/C 249/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Bank Tejarat (v zastúpení: S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, solicitors, M. Brindle QC, T. Otty, R. Blakeley, barristers)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že toto odvolanie je prípustné, a zrušil body 1 a 2 rozhodnutia Všeobecného súdu, ktoré sa nachádza v druhom rozsudku,

               —

               vyhovel žiadosti odvolateľky o prehodnotenie zápisu do zoznamov,

               —

               zrušil sporné opatrenia v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky, a

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania, ako ja trovy konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne pripísal žiadnu a/alebo nedostatočnú váhu dôkazom, ktoré predložila odvolateľka, čím skreslil kľúčový dôkaz týkajúci sa otázky, či Rada podložila tvrdenia uvedené v spornom odôvodnení.
   Bez ohľadu na výsledok prvého odvolacieho dôvodu sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď skreslil kľúčový dôkaz týkajúci sa otázky, či Rada podložila tvrdenia uvedené v spornom odôvodnení, a/alebo nesprávne preniesol dôkazné bremeno na odvolateľku.
   V súvislosti s prvým a druhým odvolacím dôvodom, ak by Všeobecný súd uplatnil správne zásady a/alebo neskreslil vyššie uvedené dôkazy, zrušil by sporné opatrenia.
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada bola oprávnená opätovne zaradiť odvolateľku do zoznamov na základe dôvodov, ktoré mohli a mali byť predložené pred prvým rozsudkom, a že konanie Rady nebolo v rozpore ani s článkom 266 ZFEÚ ani so zásadami právnej sily rozhodnutej veci a/alebo právnej istoty a/alebo skončenej veci a/alebo účinnosti a/alebo s právom na účinnú súdnu ochranu a/alebo s právami odvolateľky podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie a/alebo podľa článkov 6 a 13 EDĽP a/alebo s jej právom na riadnu správu vecí verejných a/alebo so zásadou proporcionality a/alebo so zásadou proporcionality.


title: Vec T-259/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  9. októbra 2013 — Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Program Phare — Projekt rozvoja inovačného a pokusného centra pre stavebné materiály — Rozhodnutie Komisie vymáhať časť poskytnutých súm — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/11

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. októbra 2013 — Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs/Komisia
   (Vec T-259/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Program Phare - Projekt rozvoja inovačného a pokusného centra pre stavebné materiály - Rozhodnutie Komisie vymáhať časť poskytnutých súm - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2013/C 359/19
   Jazyk konania: lotyština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs (Jelgava, Lotyšsko) (v zastúpení: E. Darapoļskis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. van Nuffel a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná združením Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs podľa článku 263 ZFEÚ požadujúca zrušenie rozhodnutia Komisie oznámeného Ministerstvu financií Lotyšskej republiky listom zo 16. novembra 2010

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žiadosť o prístup k dokumentom Komisie sa tiež zamieta.

               3.

               Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               O návrhu na vstup Lotyšskej a Litovskej republiky ako vedľajšieho účastníka do konania nie je dôvod rozhodnúť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec C-573/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 31. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État – Belgicko) – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Azyl — Smernica 2004/83/ES — Minimálne ustanovenia pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov — Článok 12 ods. 2 písm. c) a článok 12 ods. 3 — Vylúčenie z priznania postavenia utečenca — Pojem „činy, ktoré sú v rozpore s cieľmi a zásadami Organizácie Spojených národov“ — Rozsah — Riadiaci člen teroristickej organizácie — Odsúdenie za trestný čin podieľania sa na činnostiach teroristickej skupiny — Individuálne preskúmanie)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/12

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 31. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État – Belgicko) – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani
   (Vec C-573/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Azyl - Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov - Článok 12 ods. 2 písm. c) a článok 12 ods. 3 - Vylúčenie z priznania postavenia utečenca - Pojem „činy, ktoré sú v rozpore s cieľmi a zásadami Organizácie Spojených národov“ - Rozsah - Riadiaci člen teroristickej organizácie - Odsúdenie za trestný čin podieľania sa na činnostiach teroristickej skupiny - Individuálne preskúmanie))
   (2017/C 104/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Žalovaný: Mostafa Lounani

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 12 ods. 2 písm. c) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, sa má vykladať v tom zmysle, že na uplatnenie dôvodu vylúčenia z priznania postavenia utečenca uvedeného v tomto ustanovení nie je nevyhnutné, aby žiadateľ o medzinárodnú ochranu bol odsúdený za spáchanie jedného z teroristických trestných činov uvedených v článku 1 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu.

               2.

               Článok 12 ods. 2 písm. c) a článok 12 ods. 3 smernice 2004/83 sa majú vykladať v tom zmysle, že také činy zahŕňajúce podieľanie sa na činnostiach teroristickej skupiny, za aké bol odsúdený obžalovaný vo veci samej, môžu byť príčinou vylúčenia z priznania postavenia utečenca, hoci sa nepreukázalo, že dotknutá osoba spáchala, pokúsila sa o spáchanie alebo sa vyhrážala, že spácha taký teroristický čin, aký je spresnený v rezolúciách Bezpečnostnej rady Spojených národov. Na účely individuálneho posúdenia skutočností, ktoré umožnia posúdiť, či existujú vážne dôvody domnievať sa, že osoba spáchala činy, ktoré sú v rozpore s cieľmi a zásadami Organizácie Spojených národov, podnecovala na spáchanie takýchto činov alebo že sa na nich inak podieľala, okolnosť, že táto osoba bola odsúdená súdmi členského štátu za podieľanie sa na činnostiach teroristickej skupiny, má osobitný význam, rovnako ako konštatovanie, že uvedená osoba bola riadiacim členom tejto skupiny, bez toho, aby bolo potrebné preukázať, že táto istá osoba sama podnecovala na spáchanie teroristického činu alebo sa na ňom inak podieľala.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec C-90/07: Žaloba podaná 16. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/23

         Žaloba podaná 16. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-90/07)
   (2007/C 95/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/12/ES z 11. februára 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/12/ES uplynula 18. augusta 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 47, s. 26; Mim. vyd. 13/034, s. 3.


title: Vec C-352/04: Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora zo  14. decembra 2005  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln) – mdm Versandservice GmbH/Spolková republika Nemecko

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/29

         Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora zo 14. decembra 2005 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln) – mdm Versandservice GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-352/04) (1)

   (2006/C 143/57)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-181/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. septembra 2008 – Taliansko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Finančné opravy — Ovocie a zelenina — Mliečne výrobky — Plodiny pestované na ornej pôde — Rozvoj vidieka — Nedodržanie lehôt platieb )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-181/06) (1)

   („EPUZF - ‚Záručná‘ sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Finančné opravy - Ovocie a zelenina - Mliečne výrobky - Plodiny pestované na ornej pôde - Rozvoj vidieka - Nedodržanie lehôt platieb“)
   (2008/C 272/37)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/334/ES z 28. apríla 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 124, s. 21), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky uskutočnené Talianskou republikou v sektore ovocia a zeleniny, mlieka a mliečnych výrobkov, plodín pestovaných na ornej pôde, rozvoja vidieka, ako aj vzhľadom na lehoty platieb
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-271/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale di Tolmezzo zo dňa 16. júna 2004 vo veci Azienda Agricola Elena Di Doi proti Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/23

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale di Tolmezzo zo dňa 16. júna 2004 vo veci Azienda Agricola Elena Di Doi proti Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
   (Vec C-271/04)
   (2004/C 228/45)
   Tribunale di Tolmezzo uznesením zo 16. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Azienda Agricola Elena Di Doi proti Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 25. júna 2004.
   Tribunale di Tolmezzo žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   „Majú sa článok 1 nariadenia EHS 856/84 (1) z 31. marca 1984 a články 1 až 4 nariadenia EHS 3950/92 (2) z 28. decembra 1992 vykladať tak, že dodatočné poplatky vzťahujúce sa na mlieko a mliečne výrobky majú povahu správnych sankcií, a že platenie týchto poplatkov zo strany výrobcov je povinné iba vtedy, ak ku prekročeniu stanovených kvantitatívnych obmedzení došlo úmyselne alebo z nedbanlivosti?“

      (1)  Ú. v. ES L 90 z 1.4.1984, s. 10

      (2)  Ú. v. ES L 405 z 31.12.1992, s. 1


title: Vec T-382/08: Žaloba podaná 10. septembra 2008 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Capela & Irmãos (VOGUE)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/47

         Žaloba podaná 10. septembra 2008 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Capela & Irmãos (VOGUE)
   (Vec T-382/08)
   (2008/C 301/80)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Esteve Sanz, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: J. Capela & Irmãos, Lda. (Porto, Portugalsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. júna 2008 vo veci R 328/2003-2 v tom zmysle, aby odvolanie žalobcu k odvolaciemu senátu bolo uznané za dôvodné a následne, aby bola námietka zamietnutá a dotknutá ochranná známka Spoločenstva zapísaná,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. júna 2008 vo veci R 328/2003-2, a

               —

               zaviazať žalovaného a prípadne ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, vrátane trov odvolacieho konania na ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „VOGUE“ pre tovary a služby v triedach 9, 14, 16, 25 a 41.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: portugalská slovná ochranná známka „VOGUE Portugal“ zapísaná pod číslom 143 183 pre tovary v triede 25; portugalské obchodné meno č. 32 046 „VOGUE-SAPATARIA“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: i) porušenie článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 40/94 a pravidla 22 nariadenia Komisie č. 2868/95 (1) tým, že odvolací senát nesprávne zastával názor, že dôkaz predložený ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom predstavoval dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky; ii) porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že predmetné tovary sú si podobné; iii) porušenie článku 61 ods. 1 a článku 62 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94 v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne založil svoje rozhodnutie na skutočnosti, že žalobca nenamietal zistenia námietkového oddelenia ohľadom dôkazu o používaní alebo podobnosti dotknutých tovarov a služieb, ako aj na skutočnosti, že pred námietkovým oddelením žalobca implicitne tvrdil, že dôkaz o používaní bol dostatočný.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-335/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Scottish Land Court – Spojené kráľovstvo) – Robin John Feakins/The Scottish Ministers (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Režim jednotnej platby — Nariadenie Komisie (ES) č. 795/2004 — Článok 18 ods. 2 — Štátna rezerva — Mimoriadne okolnosti — Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Scottish Land Court – Spojené kráľovstvo) – Robin John Feakins/The Scottish Ministers
   (Vec C-335/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Režim jednotnej platby - Nariadenie Komisie (ES) č. 795/2004 - Článok 18 ods. 2 - Štátna rezerva - Mimoriadne okolnosti - Zásada rovnosti zaobchádzania))
   (2015/C 007/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Scottish Land Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Robin John Feakins

      Žalovaný: The Scottish Ministers

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 18 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1974/2004 z 29. októbra 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatní jednak, ak poľnohospodár spĺňa podmienky na uplatnenie dvoch alebo viacerých z článkov 19 až 23a uvedeného nariadenia, zmeneného a doplneného nariadením č. 1974/2004, a jednak, ak poľnohospodár, ktorý spĺňa podmienky na uplatnenie aspoň jedného z článkov 19 až 23a tohto nariadenia, zmeneného a doplneného nariadením č. 1974/2004, spĺňa aj podmienky na uplatnenie aspoň jedného z článku 37 ods. 2, článku 40, článku 42 ods. 3 a článku 42 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001.

               2.

               Článok 18 ods. 2 nariadenia č. 795/2004, zmenený a doplnený nariadením č. 1974/2004, je neplatný v rozsahu, v akom bráni poľnohospodárovi, ktorý čelil mimoriadnym okolnostiam v zmysle článku 40 nariadenia č. 1782/2003, požiadať súčasne o úpravu jeho referenčnej čiastky podľa tohto ustanovenia a o dodatočnú referenčnú čiastku vyplácanú zo štátnej rezervy podľa niektorého z článkov 19 až 23a nariadenia č. 795/2004, zmeneného a doplneného nariadením č. 1974/2004, zatiaľ čo poľnohospodár, ktorý takýmto okolnostiam nečelil a ktorému bola priznaná referenčná čiastka vypočítaná podľa článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003, môže kumulovať túto čiastku a referenčnú čiastku vyplácanú zo štátnej rezervy podľa niektorého z článkov 19 až 23a nariadenia č. 795/2004, zmeneného a doplneného nariadením č. 1974/2004.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec C-551/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Taliansko) 25. októbra 2013 — SETAR/Comune di Quartu S. Elena

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Taliansko) 25. októbra 2013 — SETAR/Comune di Quartu S. Elena
   (Vec C-551/13)
   2013/C 377/17
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SETAR — Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale

      Žalovaná: Comune di Quartu S. Elena

      Prejudiciálne otázka

   Bráni právo Spoločenstva právnej úprave stanovenej v článku 188 legislatívneho dekrétu č. 152/2006 a vo vyhláške Ministero dell’Ambiente zo 17. decembra 2009, podľa ktorej sa vstup právnej úpravy preberajúcej smernicu 2008/98/ES (1) do platnosti odkladá do prijatia vyhlášky ministerstva, ktorá určí technický postup a lehoty na vstup uvedenej preberajúcej právnej úpravy do platnosti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, s. 3).


title: Vec C-308/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. júna 2016 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 4 — Rovnosť zaobchádzania v súvislosti s prístupom k dávkam sociálneho zabezpečenia — Právo na pobyt — Smernica 2004/38/ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá odmieta priznať určité rodinné príspevky alebo daňovú úľavu na nezaopatrené dieťa štátnym príslušníkom iných členských štátov, ktorí nemajú právo na legálny pobyt)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. júna 2016 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-308/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 4 - Rovnosť zaobchádzania v súvislosti s prístupom k dávkam sociálneho zabezpečenia - Právo na pobyt - Smernica 2004/38/ES - Vnútroštátna právna úprava, ktorá odmieta priznať určité rodinné príspevky alebo daňovú úľavu na nezaopatrené dieťa štátnym príslušníkom iných členských štátov, ktorí nemajú právo na legálny pobyt))
   (2016/C 305/05)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Holt a J. Beeko, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Coppel QC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 329, 22.9.2014.


title: Vec C-432/12 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  25. júna 2013 — Leifheit AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Vermop Salmon GmbH

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/58

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 25. júna 2013 — Leifheit AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Vermop Salmon GmbH
   (Vec C-432/12 P) (1)

   2013/C 225/123
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 17.11.2012.


title: Vec C-374/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  10. apríla 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Prihláška slovnej ochrannej známky METROINVEST — Námietka majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky a prihlasovateľa obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok „METRO“ v modrej a žltej farbe — Zamietnutie zápisu)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/7

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   (Vec C-374/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Prihláška slovnej ochrannej známky METROINVEST - Námietka majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky a prihlasovateľa obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok „METRO“ v modrej a žltej farbe - Zamietnutie zápisu))
   2014/C 261/11
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. (v zastúpení: J.-C. Plate, advokát)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-161/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  11. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě – Česká republika) – Skoma-Lux sro/Celní ředitelství Olomouc (Akt o podmienkach pristúpenia k Európskej únii — Článok 58 — Právna úprava Spoločenstva — Neexistencia prekladu v jazyku členského štátu — Použiteľnosť)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/13

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě – Česká republika) – Skoma-Lux sro/Celní ředitelství Olomouc
   (Vec C-161/06) (1)

   (Akt o podmienkach pristúpenia k Európskej únii - Článok 58 - Právna úprava Spoločenstva - Neexistencia prekladu v jazyku členského štátu - Použiteľnosť)
   (2008/C 51/21)
   Jazyk konania: čeština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Krajský soud v Ostravě
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skoma-Lux sro

      Žalovaný: Celní ředitelství Olomouc
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Krajský soud v Ostravě (Česká republika) – Výklad článku 58 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 33) – Uloženie pokuty českému dovozcovi z dôvodu colného vyhlásenia obsahujúceho nesprávne údaje podľa nariadenia (EHS) č. 2454/93, ktoré nebolo vopred uverejnené v českom jazyku v Úradnom vestníku Európskej únie

   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 58 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, bráni tomu, aby povinnosti obsiahnuté v právnej úprave Spoločenstva, ktorá nebola uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie v jazyku nového členského štátu, hoci tento jazyk je úradným jazykom Európskej únie, mohli byť ukladané jednotlivcom v tomto štáte, aj keby sa tieto osoby mohli oboznámiť s touto právnou úpravou inými spôsobmi.

               2.

               Rozhodnutím, že nariadenie Spoločenstva neuverejnené v jazyku členského štátu nie je použiteľné voči jednotlivcom v tomto štáte, Súdny dvor uskutočnil výklad práva Spoločenstva v zmysle článku 234 ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006.


title: Vec T-524/08: Žaloba podaná 2. decembra 2008 – AIB-Vinçotte Luxembourg/Parlament

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/51

         Žaloba podaná 2. decembra 2008 – AIB-Vinçotte Luxembourg/Parlament
   (Vec T-524/08)
   (2009/C 44/91)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: AIB-Vinçotte Luxembourg ASBL (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. Adam, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu z 2. októbra 2008, ktorým sa zamieta ponuka žalobkyne predložená v rámci výzvy na predloženie ponúk č. INLO – A – BATI LUX – 07268 & 271 – 00 na účely opravy a rozšírenia budovy Konrad Adenauer v Luxemburgu,

               —

               vyhradiť žalobkyni všetky ostatné nároky, prostriedky a opatrenia, najmä uloženie náhrady škody Parlamentu spolu s úrokmi vo vzťahu k spôsobenej škode,

               —

               v každom prípade zaviazať Parlament na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa spochybňuje rozhodnutie Parlamentu, ktorým sa zamieta ponuka žalobkyne predložená v rámci výzvy na preloženie ponúk pre položku B zákazky týkajúcej sa projektu rozšírenia a opravy budovy KAD v Luxemburgu – Poverenie schváleného kontrolného orgánu (Ú. v. EÚ 2008, S 193-254240).
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody založené na:

               —

               zjavne nesprávnom posúdení zo strany Parlamentu, keďže i) združenie, ktorému bola zadaná zákazka, nemá potrebné povolenie na vykonávanie požadovaných úloh, ktoré sa vyžadujú v zadávacej dokumentácii, a ii) v ponuke tohto združenia sa uvádzala neprimerane nízka cena vzhľadom na kritériá zadávacej dokumentácie,

               —

               porušení povinnosti odôvodnenia, keďže i) Parlament neuviedol konkrétne výhody vybratej ponuky v porovnaní s ponukou žalobkyne, čo žalobkyni neumožňuje identifikovať dôvody, pre ktorého nebola vybratá jej ponuka, a ii) žalobkyňa nebola informovaná o tom, či výberová komisia zasadala, a prípadne aké boli jej závery,

               —

               porušení zásad náležitej starostlivosti, riadnej správy veci verejných a transparentnosti, keďže Parlament nepodal v primeranej lehote požadované vysvetlenie,

               —

               porušení zadávacieho postupu, keďže ani v napadnutom rozhodnutí, ani v následnej korešpondencii sa neuvádzajú právne prostriedky nápravy.


title: Vec C-351/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 4. júla 2011 — KGH Belgium NV/Belgické kráľovstvo

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 4. júla 2011 — KGH Belgium NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-351/11)
   2011/C 282/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: KGH Belgium NV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 217 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa stanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), vykladať tak, že členské štáty sa pri stanovení podrobných postupov pre zápis súm cla do účtovnej evidencie môžu obmedziť na prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, v ktorej je stanovené len to, že

                           —

                           za „zápis do účtovnej evidencie“ sa podľa týchto vnútroštátnych právnych predpisov považuje „zápis sumy cla vo výške colného dlhu do účtovných kníh alebo do akéhokoľvek iného rovnocenného nosiča informácií“ [v tomto prípade článok 1 bod 6 všeobecného zákona o clách a spotrebných daniach koordinovaný kráľovským nariadením z 18. júla 1977 (Belgisch Staatsblad z 21. septembra 1977, s. 11425), potvrdený zákonom o clách a poplatkoch zo 6. júla 1978 (Belgisch Staatsblad z 12. augusta 1978) a k 1. januáru 1994 nahradený článkom 1 bodom 4 zákona o zmene a doplnení všeobecného zákona o clách a spotrebných daniach (Belgisch Staatsblad z 30. decembra 1993, s. 29031)],
                           a

                           —

                           pravidlá zápisu do účtovnej evidencie a podmienky povinnosti zaplatiť sumu cla upravujú nariadenia Európskeho spoločenstva [v tomto prípade článok 3 všeobecného zákona o clách a spotrebných daniach koordinovaný kráľovským nariadením z 18. júla 1977 (Belgisch Staatsblad z 21. septembra 1977, s. 11425), potvrdený zákonom o clách a poplatkoch zo 6. júla 1978 (Belgisch Staatsblad z 12. augusta 1978, s. 9013) a k 1. januáru 1990 nahradený článkom 72 zákona o prijatí daňovej právnej úpravy z 22. decembra 1989 (Belgisch Staatsblad z 29. decembra 1989, s. 21141)],
                           alebo sú členské štáty na účely vykonania článku 217 ods. 2 colného kódexu povinné vo svojej vnútroštátnej právnej úprave stanoviť, akým spôsobom sa má v praxi zápis do účtovnej evidencie v zmysle článku 217 ods. 1 colného kódexu vykonať, aby mal dlžník možnosť preveriť, či tento zápis colné orgány aj skutočne vykonali?

               2.

               Má sa článok 217 ods. 2 colného kódexu vykladať tak, že ak vnútroštátne právne predpisy stanovujú len to, že

                           —

                           za „zápis do účtovnej evidencie“ sa podľa týchto vnútroštátnych právnych predpisov považuje „zápis sumy cla vo výške colného dlhu do účtovných kníh alebo do akéhokoľvek iného rovnocenného nosiča informácií“ [v tomto prípade článok 1 bod 6 všeobecného zákona o clách a spotrebných daniach koordinovaný kráľovským nariadením z 18. júla 1977 (Belgisch Staatsblad z 21. septembra 1977, s. 11425), potvrdený zákonom o clách a poplatkoch zo 6. júla 1978 (Belgisch Staatsblad z 12. augusta 1978) a k 1. januáru 1994 nahradený článkom 1 bodom 4 zákona o zmene a doplnení všeobecného zákona o clách a spotrebných daniach (Belgisch Staatsblad z 30. decembra 1993, s. 29031)]
                           a

                           —

                           pravidlá zápisu do účtovnej evidencie a podmienky povinnosti zaplatiť sumu cla upravujú nariadenia Európskeho spoločenstva [v tomto prípade článok 3 všeobecného zákona o clách a spotrebných daniach koordinovaný kráľovským nariadením z 18. júla 1977 (Belgisch Staatsblad z 21. septembra 1977, s. 11425), potvrdený zákonom o clách a poplatkoch zo 6. júla 1978 (Belgisch Staatsblad z 12. augusta 1978, s. 9013) a k 1. januáru 1990 nahradený článkom 72 zákona o prijatí daňovej právnej úpravy z 22. decembra 1989 (Belgisch Staatsblad z 29. decembra 1989, s. 21141)],
                           colné orgány môžu namietať, že nimi vykonaný zápis sumy cla do tlačiva 1552 B alebo do databázy PLDA (1) (elektronická databáza colných dlhov) a tiež akýkoľvek iný zápis alebo záznam sumy cla do iného rovnocenného nosiča informácií treba považovať za zápis do účtovnej evidencie v zmysle článku 217 ods. 1 colného kódexu?

               3.

               V prípade, ak sa má zápis sumy cla do tlačiva 1552 B vykonaný colnými orgánmi považovať za zápis do účtovnej evidencie v zmysle článku 217 ods. 1 colného kódexu, má sa článok 217 colného kódexu vykladať tak, že za zápis do účtovnej evidencie v zmysle článku 217 ods. 1 colného kódexu možno považovať len zápis presnej sumy cla, ktorá vyplýva z výšky colného dlhu uvedenej na tlačive 1552 B?

      (1)  Paperless Douane en Accijnzen.