title: Vec C-436/05: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Lucien De Graaf, Gudula Daniels/Belgische Staat (Konanie o prejudiciálnej otázke — Neprípustnosť)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/24

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Lucien De Graaf, Gudula Daniels/Belgische Staat
   (Vec C-436/05) (1)

   (Konanie o prejudiciálnej otázke - Neprípustnosť)
   (2006/C 326/47)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Lucien De Graaf, Gudula Daniels

      Žalovaný: Belgische Staat
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hof van beroep te Antwerpen – Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, zmeneného a aktualizovaného nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3) – Vecný rozsah pôsobnosti – Otázka zahrnutia dodatočného krízového odvodu vyberaného členským štátom pre financovanie svojho systému sociálneho zabezpečenia – Povinnosť platiť odvod aj v prípade podliehania inému systému sociálneho zabezpečenia ako systému štátu bydliska – Zlučiteľnosť s článkom 39 ES
   Výrok uznesenia
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen uznesením z 29. novembra 2005, je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Vec T-75/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. septembra 2008 – Bayer CropScience a i./Komisia ( Smernica 91/414/EHS — Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka endosulfán — Zrušenie povolení na uvádzanie na trh — Postup hodnotenia — Lehoty — Právo na obranu — Zásada proporcionality )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. septembra 2008 – Bayer CropScience a i./Komisia
   (Vec T-75/06) (1)

   („Smernica 91/414/EHS - Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka endosulfán - Zrušenie povolení na uvádzanie na trh - Postup hodnotenia - Lehoty - Právo na obranu - Zásada proporcionality“)
   (2008/C 272/35)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Bayer CropScience AG (Mohan nad Rýnom, Nemecko), Makhteshim-Agan Holding BV (Rotterdam, Holandsko), Alfa Georgika Efodia AEVE (Atény, Grécko) a Aragonesas Agro, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty a L. Parpala, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: European Crop Protection Association (ECPA) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Waelbroeck a N. Rampal, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/864/ES z 2. decembra 2005 o nezaradení endosulfánu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku (Ú. v. EÚ L 317, s. 25)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bayer CropScience AG, Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Georgika Efodia AEVE a Aragonesas Agro, SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie.

               3.

               Španielske kráľovstvo a European Crop Protection Association (ECPA) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec T-533/08: Žaloba podaná 3. decembra 2008 – Telekomunikacja Polska/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/54

         Žaloba podaná 3. decembra 2008 – Telekomunikacja Polska/Komisia
   (Vec T-533/08)
   (2009/C 44/95)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Telekomunikacja Polska SA (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: H. Romańczuk, M. Modzelewska de Raad a S. Hautbourg, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 4997 zo 4. septembra 2008, ktorým bolo podniku Telekomunikacja Polska S.A., ako aj všetkým podnikom priamo alebo nepriamo prostredníctvom neho kontrolovaným, nariadené podriadiť sa inšpekcii podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 4997 zo 4. septembra 2008, ktorým bolo podniku Telekomunikacja Polska S.A., ako aj všetkým podnikom nepriamo alebo priamo, celkovo alebo čiastočne prostredníctvom neho kontrolovaným, nariadené podriadiť sa inšpekcii podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 v rámci vykonávania vyšetrovania údajného používania postupov odporujúcich článku 82 ES v odvetví elektronickej komunikácie.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza nasledovné dôvody:
   Po prvé žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie bolo vydané v rozpore s povinnosťou riadneho odôvodnenia uvádzanou v článku 253 ES, ako aj článku 20 ods. 4 nariadenia Rady č. 1/2003. V tej súvislosti žalobkyňa vytýka Komisii, že dostatočným spôsobom nepreukázala, že disponuje informáciami a dôkazmi na základe ktorých je možné racionálne sa domnievať, že žalobkyňa sa dopustila konania, ktoré je jej vytýkané. Navyše, podľa názoru žalobkyne, rozhodnutie Komisie dostatočne presne neuvádza skutočnosti, ktoré Komisia zamýšľa vyšetrovať v priebehu inšpekcie. Žalobkyňa tiež uvádza, že Komisia porušila povinnosť uviesť v napadnutom rozhodnutí presnú povahu porušovania vytýkaného žalobkyni.
   Po druhé žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu proporcionálnosti, keďže Komisia si podľa názoru žalobkyne nevybrala spôsob vykonávania vyšetrovania, ktorý by žalobkyňu najmenej obmedzoval.
   Po tretie žalobkyňa uvádza, že Komisia nezaručila žalobkyni právo na obhajobu najmä v spojitosti s porušeniami uvádzanými žalobkyňou v súvislosti s napadnutým rozhodnutím v prvom žalobnom dôvode. V nadväznosti na vyššie uvedené žalobkyňa uvádza, že nemala možnosť jednoznačne zistiť, aké postupy boli predmetom inšpekcie Komisie a v dôsledku toho, či a v akom rozsahu je inšpekcia dôvodná, a ani oboznámiť sa s povinnosťou spolupráce s Komisiou v priebehu inšpekcie, ktorá ju zaväzuje.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-446/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. decembra 2006 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo] – Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue (Sloboda usadiť sa — Voľný pohyb kapitálu — Smernica 90/435/EHS — Daň z príjmov právnických osôb — Rozdelenie dividend — Zamedzenie alebo obmedzenie reťazového zdanenia — Oslobodenie — Dividendy prijaté od spoločností, ktoré sú rezidentmi iného členského štátu alebo tretej krajiny — Daňový úver — Preddavok na daň z príjmov právnických osôb — Rovnosť zaobchádzania — Žaloba o vrátenie alebo žaloba o náhradu)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. decembra 2006 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo] – Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue
   (Vec C-446/04) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Voľný pohyb kapitálu - Smernica 90/435/EHS - Daň z príjmov právnických osôb - Rozdelenie dividend - Zamedzenie alebo obmedzenie reťazového zdanenia - Oslobodenie - Dividendy prijaté od spoločností, ktoré sú rezidentmi iného členského štátu alebo tretej krajiny - Daňový úver - Preddavok na daň z príjmov právnických osôb - Rovnosť zaobchádzania - Žaloba o vrátenie alebo žaloba o náhradu)
   (2006/C 331/08)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Žalovaný: Commissioners of Inland Revenue
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – High Court of Justice (Chancery Division) – Výklad článkov 43 ES a 56 ES, ako aj článku 4 ods. 1 a článku 6 smernice Rady 90/435/ES z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147) – Oslobodenie od dane poskytnuté v členskom štáte spoločnosti usadenej na vnútroštátnom území, ktorá prijala dividendy vyplatené spoločnosťami usadenými takisto na vnútroštátnom území – Oslobodenie, ktoré sa neposkytuje pre dividendy vyplatené tejto spoločnosti spoločnosťami usadenými na území iného členského štátu
   Výrok rozsudku

               1.

               Články 43 ES a 56 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že ak členský štát uplatňuje systém na zamedzenie alebo obmedzenie reťazového zdanenia alebo dvojitého hospodárskeho zdanenia v prípade dividend, ktoré rezidentom vyplácajú spoločnosti rezidenti, musí zabezpečiť rovnosť zaobchádzania s dividendami, ktoré rezidentom vyplácajú spoločnosti nerezidenti.
               Článkom 43 ES a 56 ES neodporuje právna úprava členského štátu, ktorá od dane z príjmov právnických osôb oslobodzuje dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od inej spoločnosti rezidenta, zatiaľ čo dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od spoločnosti nerezidenta, na ktorej má spoločnosť rezident prinajmenšom 10 % hlasovacích práv, zdaňuje touto daňou, pričom v tomto poslednom uvedenom prípade poskytuje daňový úver z dôvodu dane skutočne zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk v členskom štáte, ktorého je rezidentom, pokiaľ daňová sadzba pre dividendy zahraničného pôvodu nie je vyššia ako daňová sadzba platná pre dividendy vnútroštátneho pôvodu a pokiaľ sa daňový úver prinajmenšom rovná sume zaplatenej v členskom štáte spoločnosti rozdeľujúcej zisk až do výšky dane uplatnenej v členskom štáte spoločnosti prijímajúcej zisk.
               Článku 56 ES odporuje právna úprava členského štátu, ktorá od dane z príjmov právnických osôb oslobodzuje dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od inej spoločnosti rezidenta, zatiaľ čo tieto dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od spoločnosti nerezidenta, na ktorej má menej ako 10 % hlasovacích práv, zdaňuje touto daňou bez toho, aby jej poskytla daňový úver z dôvodu dane skutočne zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk v štáte, ktorého je rezidentom.

               2.

               Článkom 43 ES a 56 ES odporuje právna úprava členského štátu, ktorá spoločnosti rezidentovi prijímajúcej dividendy od inej spoločnosti rezidenta umožňuje odpočítať od sumy preddavku na daň z príjmov právnických osôb, ktorý dlhuje prvá spoločnosť, sumu preddavku na túto daň zaplatenú druhou spoločnosťou, zatiaľ čo v prípade spoločnosti rezidenta prijímajúcej dividendy od spoločnosti nerezidenta, nie je takéto odpočítanie možné, pokiaľ ide o daň zodpovedajúcu rozdeleným ziskom, ktorú zaplatila táto posledná uvedená spoločnosť v štáte, ktorého je rezidentom.

               3.

               Článkom 43 ES a 56 ES neodporuje právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje, že každá daňová úľava, na ktorú má z dôvodu dane zaplatenej v zahraničí nárok spoločnosť rezident, ktorá prijala dividendy zahraničného pôvodu, znižuje sumu dane z príjmov právnických osôb, na ktorú si môže započítať preddavok na daň z príjmov právnických osôb.
               Článku 43 ES odporuje právna úprava členského štátu, ktorá umožňuje spoločnosti rezidentovi previesť na dcérske spoločnosti, ktoré sú rezidentmi, sumu preddavku na daň z príjmov právnických osôb, ktorú nemožno započítať na daň z príjmov právnických osôb dlhovanú touto prvou spoločnosťou za dané účtovné obdobie alebo za predchádzajúce, či nasledujúce účtovné obdobia, aby si ju tieto dcérske spoločnosti mohli započítať na úhradu ich dane z príjmov právnických osôb, ale neumožňuje spoločnosti rezidentovi previesť takúto sumu na dcérske spoločnosti, ktoré sú nerezidentmi, v prípade, ak tieto dcérske spoločnosti majú v tomto členskom štáte daňovú povinnosť za zisky, ktoré tam dosiahli.

               4.

               Článkom 43 ES a 56 ES odporuje právna úprava členského štátu, ktorá od preddavku na daň z príjmov právnických osôb oslobodzuje spoločnosti rezidentov vyplácajúce svojim akcionárom dividendy pochádzajúce z dividend vnútroštátneho pôvodu, ktoré ony samy prijali, zatiaľ čo spoločnostiam rezidentom vyplácajúcim svojim akcionárom dividendy pochádzajúce z dividend zahraničného pôvodu, ktoré ony samy prijali, ponecháva možnosť zvoliť si režim, ktorý im umožní vrátenie preddavku na daň z príjmov právnických osôb, ale na jednej strane tieto spoločnosti zaväzuje zaplatiť tento preddavok a následne požiadať o jeho vrátenie a na druhej strane neupravuje daňový úver pre ich akcionárov, aj keď by im bol poskytnutý v prípade, ak by spoločnosť rezident rozdelila zisk na základe dividend vnútroštátneho pôvodu.

               5.

               Článok 57 ods. 1 ES sa má vykladať v tom zmysle, že ak členský štát prijal pred 31. decembrom 1993 právnu úpravu, ktorá obsahuje obmedzenia pohybu kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín zakázané článkom 56 ES, a po tomto dátume prijme opatrenia, ktoré síce takisto vytvárajú obmedzenie tohto pohybu, vo svojej podstate sú však identické s predchádzajúcou právnou úpravou alebo sa obmedzujú len na zmiernenie alebo zrušenie prekážky výkonu práv a slobôd Spoločenstva obsiahnutej v skoršej právnej úprave, článku 56 ES neodporuje, ak sa tieto opatrenia uplatňujú voči tretím krajinám, pokiaľ sa vzťahujú na pohyby kapitálu zahŕňajúce priame investície vrátane investícií do nehnuteľného majetku, usadenia sa, poskytovania finančných služieb alebo vstupu cenných papierov na kapitálové trhy. V tejto súvislosti nemožno za priame investície považovať účasti na spoločnosti, ktoré neboli nadobudnuté s cieľom vytvorenia alebo udržania trvalých a priamych hospodárskych prepojení medzi akcionárom a touto spoločnosťou a neumožňujú akcionárovi účinne sa zúčastniť na riadení tejto spoločnosti alebo jeho kontrole.

               6.

               V prípade neexistencie právnej úpravy Spoločenstva je vecou vnútroštátneho právneho poriadku každého členského štátu, aby určil príslušné súdy a upravil procesné podmienky žalôb určených na zabezpečenie ochrany práv, ktoré jednotlivcom vyplývajú z práva Spoločenstva, vrátane kvalifikácie žalôb podaných poškodenými osobami na vnútroštátne súdy. Musí byť však zaručené, že jednotlivci budú mať účinný prostriedok nápravy, ktorý im umožní získať vrátenie neprávom vybranej dane a súm, ktoré boli tomuto členskému štátu zaplatené alebo ním vybrané v priamej súvislosti s touto daňou. Pokiaľ ide o iné škody vzniknuté z dôvodu porušenia práva Spoločenstva, ktoré možno pripísať členskému štátu, je tento členský štát povinný nahradiť škody spôsobené jednotlivcom za podmienok uvedených v bode 51 rozsudku z 5. marca 1996, Brasserie du Pêcheur a Factortame (C-46/93 a C-48/93), čo však nevylučuje, že zodpovednosť štátu možno na základe vnútroštátneho práva vyvodiť aj za menej prísnych podmienok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec C-203/16 P: Odvolanie podané 12. apríla 2016: Dirk Andres (správca konkurznej podstaty spoločnosti Heitkamp BauHolding GmbH), predtým Heitkamp BauHolding GmbH, proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 4. februára 2016 vo veci T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Európska komisia

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/37

      Odvolanie podané 12. apríla 2016: Dirk Andres (správca konkurznej podstaty spoločnosti Heitkamp BauHolding GmbH), predtým Heitkamp BauHolding GmbH, proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 4. februára 2016 vo veci T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Európska komisia
      (Vec C-203/16 P)
      (2016/C 211/48)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Dirk Andres (správca konkurznej podstaty spoločnosti Heitkamp BauHolding GmbH) (v zastúpení: W. Niemann, S. Geringhoff, P. Dodos, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2016 vo veci T-287/11 v rozsahu, v ktorom sa výrok týka zamietnutia žaloby (body 2 a 3 výroku) a vyhovieť prvostupňovým návrhom domáhajúcim sa zrušenia rozhodnutia Komisie 2011/527/EÚ z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „Zákon o dani z príjmu právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel)“ (1),

                  —

                  subsidiárne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu uvedený v bode 1 v rozsahu, v ktorom sa výrok týka zamietnutia žaloby (body 2 a 3 výroku) a vrátiť vec Všeobecnému súdu,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tieto odvolacie dôvody:
      Odvolateľ najskôr vytýka procesné vady. Všeobecný súd neodôvodnil svoje závery týkajúce sa určenia referenčného rámca, selektívnosti opatrenia a jeho odôvodnenia, resp. ho odôvodnil len rozporuplne, pričom nezohľadnil tvrdenie odvolateľa, a tým porušil jeho právo byť vypočutý.
      Odvolateľ ďalej tvrdí, že došlo k porušeniu článku 107 ZFEÚ a uvádza tri odvolacie dôvody:
      Všeobecný súd po prvé určil nesprávny referenčný rámec, a to tým, že kvôli zmiešaniu prvej a druhej časti testu selektívnosti nesprávne považoval pravidlo o využití strát podľa § 8c ods. 1 KStG za všeobecné pravidlo a zachovanie strát podľa „schémy o prevode daňových strát“ podľa § 8c ods. 1a KStG považoval za výnimku z uvedeného pravidla. Všeobecný súd pritom nezohľadnil skutočnosť, že schéma o prevode daňových strát je súčasťou všeobecnejšieho daňového pravidla o prevode strát podľa § 10d EStG, ktoré vychádza z ústavného práva.
      Všeobecný súd po druhé nesprávne považoval „schému o prevode daňových strát“ za selektívnu. Všeobecný súd nezohľadnil, že „schéma o prevode daňových strát“ práve nevymedzuje žiadnu osobnú pôsobnosť, naopak môžu ju využiť všetky podniky bez ohľadu na ich povahu a predmet činnosti. „Schéma prevodu daňových strát“ je použiteľná bez rozdielu na všetky podniky, ktoré sa dostali do hospodárskych ťažkostí. V tejto súvislosti Všeobecný súd nezohľadnil ani skutočnosť, že sa podniky s ťažkosťami a zdravé podniky vzhľadom na hlavný cieľ úpravy prevedenia strát, t.j. vylúčenie možnosti zneužitia využitia strát, nenachádzajú v skutočnej a právne porovnateľnej situácii. V prípadoch „schémy o prevode daňových strát“ je zneužívajúce využitie strát z dôvodu tohto typizovaného oprávnenia zo strany normotvorcu vylúčené.
      Všeobecný súd sa po tretie neoprávnene domnieval, „schéma o prevode daňových strát“ nie je riadne odôvodnená. Odvolateľ tvrdí, že účelom „schémy o prevode daňových strát“ nie je poskytnúť podporu podnikom s ťažkosťami, ale zabezpečiť, aby zdanenie týchto podnikov bolo v súlade so zásadou schopnosti daňové úhrady, čo je základným cieľom nemeckého daňového práva. Účelom zachovania straty je predovšetkým to, aby tzv. „fiktívne zisky“, ktoré vznikajú zrieknutím sa úverových pohľadávok, boli v konečnom dôsledku prostredníctvom započítania so stratami oslobodené od dane.

         (1)  Ú. v. ES L 235, s. 26.


               22.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 480/7

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO predložená 30. októbra 2015 komisiou Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht vo veci A/Finanzmarktaufsicht (FMA)
   (Vec E-27/15)
   (2016/C 480/09)
   Listom z 30. októbra 2015, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 16. novembra 2015, komisia Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (odvolacia komisia orgánu dohľadu nad finančným trhom) požiadala Súd EZVO vo veci A/Finanzmarktaufsicht (FMA) o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Treba smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu vykladať v tom zmysle, že „poskytovatelia služieb správy majetku v prospech tretieho alebo služieb pre obchodné spoločnosti“ v zmysle článku 2 ods. 1 bodu 3 písm. c) a článku 3 bodu 7 písm. b) uvedenej smernice podliehajú povinnosti získať informácie o účele a plánovanom charaktere obchodného vzťahu, ako sa uvádza v článku 8 ods. 1 písm. c) a článku 9 ods. 6 smernice, výhradne v súlade s právnymi predpismi členského štátu, v ktorom sú usadení (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Aké kritériá treba použiť na určenie toho, či sú „poskytovatelia služieb správy majetku v prospech tretieho alebo služieb pre obchodné spoločnosti“ povinní získať informácie o účele a plánovanom charaktere obchodného vzťahu, ako sa uvádza v článku 8 ods. 1 písm. c) a článku 9 ods. 6 smernice, v súlade s právnymi predpismi iného členského štátu?

               3.

               Platia odpovede na otázky 1 a 2 aj v prípade, že spoločnosť, pre ktorú sa poskytujú administratívne služby, nemá sídlo v členskom štáte?


title: Vec T-648/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/62

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlament
   (Vec T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Lotyšsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8361 C z 15. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Spojené veci T-159/13 a T-372/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – HK Intertrade/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Prípustnosť — Právo byť vypočutý — Oznamovacia povinnosť — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – HK Intertrade/Rada
   (Spojené veci T-159/13 a T-372/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Prípustnosť - Právo byť vypočutý - Oznamovacia povinnosť - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2016/C 027/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong-Kong, Čína) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington a D. Sellers, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vo veci T-159/13, žiada o zrušenie rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 71), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 55), a vo veci T-372/14, žiada o zrušenie rozhodnutia Rady, obsiahnutého v liste zo 14. marca 2014, ktorým zostávajú v platnosti reštriktívne opatrenia prijaté voči žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               HK Intertrade Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-69/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Roma (Taliansko) 11. februára 2013 — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Roma (Taliansko) 11. februára 2013 — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Vec C-69/13)
   2013/C 147/11
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mediaset SpA

      Žalovaný: Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátny súd rozhodujúci o výške štátnej pomoci, ktorej vrátenie nariadila Európska komisia, viazaný rozhodnutím Európskej komisie z 24. januára 2007, prijatým v rámci konania týkajúceho sa štátnej pomoci C 52/2005, tak ako ho Európska komisia doplnila oznámeniami z 11. júna 2008 COMP/H4/EK/cd D(2008) 127 a z 23. októbra 2009 COMP/H4/CN/si D(2009)230 a Všeobecný súd ho potvrdil rozsudkom z 15. júna 2010 vo veci T-177/07, a to jednak z hľadiska „existencie“, jednak z hľadiska „kvantifikácie“ pomoci, ktorá sa má vrátiť?

               2.

               V prípade zápornej odpovede, bolo cieľom rozsudku Všeobecného súdu z 15. júna 2010 vo veci T-177/07, pokiaľ ide o právomoc vnútroštátneho súdu rozhodnúť o výške štátnej pomoci, obmedziť túto právomoc na vyčíslenie sumy, ktorá musí mať v pomere ku skutočne realizovanej alebo prijatej štátnej pomoci nevyhnutne kladnú hodnotu a nemôže sa preto rovnať nule?

               3.

               Bolo naopak cieľom rozsudku Všeobecného súdu z 15. júna 2010 vo veci T-177/07, pokiaľ ide o právomoc vnútroštátneho súdu rozhodnúť o výške štátnej pomoci, prisúdiť vnútroštátnemu súdu právomoc posúdiť reštitučný nárok jednak z hľadiska „existencie“, jednak z hľadiska „kvantifikácie“, t. j. vrátane právomoci neuznať akúkoľvek povinnosť vrátiť štátnu pomoc?


               3.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/13

         Žaloba Dozorného orgánu EZVO podaná proti Nórskemu kráľovstvu dňa 28. júna 2013
   (Vec E-9/13)
   2013/C 287/09
   Dňa 28. júna 2013 podal Dozorný orgán EZVO zastúpený Xavierom Lewisom a Markusom Schneiderom, splnomocnenými zástupcami Dozorného orgánu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium, na Súdny dvor EZVO žalobu proti Nórskemu kráľovstvu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že tým, že Nórske kráľovstvo i) neprijalo všetky opatrenia potrebné na vykonanie aktu uvedeného v bode 16a kapitoly II prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Komisie 2010/48/EÚ z 5. júla 2010, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/40/ES o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel) a prispôsobeného dohode prostredníctvom protokolu 1 k dohode, alebo ii) ich neoznámilo Dozornému úradu v stanovenom čase (s výnimkou bodu 3 prílohy II k smernici, ktorý sa týka osvedčení o technickej kontrole a má sa vykonať do 31. decembra 2013), si nesplnilo povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               nariadil Nórskemu kráľovstvu uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že Nórsko tým, že v stanovenom čase neprijalo všetky opatrenia potrebné na vykonanie uvedeného aktu, alebo ich neoznámilo Dozornému úradu (s výnimkou bodu 3 prílohy II k smernici týkajúceho sa osvedčení o technickej kontrole, ktorý sa má vykonať až k 31. decembru 2013), si nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 2 smernice 2010/48/EÚ a podľa článku 7 dohody o EHP.


title: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. februára 2005 vo veci C-250/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Giorgio Emanuele Mauri proti Ministero della Guistizia, Commissione per gli esami di avvoccato preso la Corte d'appello di Milano (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Prístup k advokátskemu povolaniu — Právna úprava týkajúca sa skúšky umožňujúcej získať oprávnenie vykonávať advokátske povolanie)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/8

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 17. februára 2005
   vo veci C-250/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Giorgio Emanuele Mauri proti Ministero della Guistizia, Commissione per gli esami di avvoccato preso la Corte d'appello di Milano (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Prístup k advokátskemu povolaniu - Právna úprava týkajúca sa skúšky umožňujúcej získať oprávnenie vykonávať advokátske povolanie)
   (2005/C 115/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-250/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal na Súdny dvor Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Taliansko) podľa článku 234 ES vo vzťahu ku konaniu medzi Giorgio Emanuele Mauri a Ministero della Guistizia, Commissione per gli esami di avvoccato preso la Corte d'appello di Milano, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia C. Gulman, R. Schintgen, J. Makarczyk, J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vydal 17. februára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:
   S článkami 81 ES, 82 ES a 43 ES nie je v rozpore predpis, stanovený v článku 22 kráľovského dekrétu-zákona č. 1578 z 27. novembra 1933, v znení platnom v čase skutkového stavu sporu vo veci samej, ktorý stanovuje, že v rámci skúšky, ktorou sa podmieňuje prístup k advokátskemu povolaniu, sa porota skladá z piatich členov a to dvoch sudcov, resp. prokurátorov, jedného profesora práva, ktorých menuje minister spravodlivosti, dvoch advokátov určených Consiglio nazionale forense (Rada advokátov) na základe spoločného návrhu rád príslušného okresu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Vec T-41/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. marca 2012 — Hipp/ÚHVT — Nestlé (Bebio) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Bebio — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia slovná medzinárodná ochranná známka BEBA — Čiastočné zamietnutie zápisu — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2012 — Hipp/ÚHVT — Nestlé (Bebio)
   (Vec T-41/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Bebio - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia slovná medzinárodná ochranná známka BEBA - Čiastočné zamietnutie zápisu - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2012/C 138/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hipp & Co. KG (Sachseln, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Kinkeldey a A. Bognár, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne I. Valdelomar Serrano, neskôr R. Mottola a D. Gabarre Armengol, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. novembra 2008 (vec R 1790/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Société des produits Nestlé SA a Hipp & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hipp & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Veci T-56/09 a T-73/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. marca 2014 – Saint-Gobain Glass France a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s automobilovým sklom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dohody o rozdelení trhu a výmene citlivých obchodných informácií — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Námietka protiprávnosti — Pokuty — Retroaktívne uplatnenie usmernení k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Hodnota predaja — Opakované porušovanie — Dodatočná výška — Pripísateľnosť protiprávneho konania — Maximálna výška pokuty — Konsolidovaný obrat skupiny“ )

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. marca 2014 – Saint-Gobain Glass France a i./Komisia
   (Veci T-56/09 a T-73/09) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s automobilovým sklom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dohody o rozdelení trhu a výmene citlivých obchodných informácií - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Námietka protiprávnosti - Pokuty - Retroaktívne uplatnenie usmernení k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Hodnota predaja - Opakované porušovanie - Dodatočná výška - Pripísateľnosť protiprávneho konania - Maximálna výška pokuty - Konsolidovaný obrat skupiny“))
   2014/C 151/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Francúzsko), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aix-la-Chapelle, Nemecko), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot a M. Guillaumond, neskôr B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring a E. Venot, advokáti) (vec T-56/09) a Compagnie de Saint-Gobain SA (Courbevoie) (v zastúpení: P. Hubert a E. Durand, advokáti) (vec T-73/09)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer a N. von Lingen, neskôr A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Karlsson a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrhy na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 6815 v konečnom znení z 12. novembra 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.125 – Automobilové sklo), ktoré bolo zmenené a doplnené rozhodnutím Komisie K(2009) 863 v konečnom znení z 11. februára 2009 a rozhodnutím K(2013) 1118 v konečnom znení z 28. februára 2013, v rozsahu, v akom sa týka žalobcov, ako aj, subsidiárne, návrh na zrušenie článku 2 tohto rozhodnutia, ktorým sa žalobcom ukladá pokuta, alebo ďalej subsidiárne, návrhy na zníženie sumy tejto pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-56/09 a T-73/09 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Výška pokuty uloženej spoločne a nerozdielne spoločnostiam Saint-Gobain Glass France SA, Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Sekurit France SAS a spoločnosti Compagnie de Saint-Gobain SA v článku 2 písm. b) rozhodnutia Komisie K(2008) 6815 v konečnom znení z 12. novembra 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.125 – Automobilové sklo), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2009) 863 v konečnom znení z 11. februára 2009 a rozhodnutím K(2013) 1118 v konečnom znení z 28. februára 2013, sa stanovuje na 715 miliónov eur.

               3.

               Žaloby sa v zvyšnej časti zamietajú.

               4.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania okrem Rady Európskej únie, ktorej trovy sú povinné nahradiť spoločnosti Saint-Gobain Glass France, Saint-Gobain Sekurit Deutschland a Saint-Gobain Sekurit France.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec F-16/14: Žaloba podaná 24. februára 2014 – ZZ/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/54

         Žaloba podaná 24. februára 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-16/14)
   2014/C 175/77
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia týkajúceho sa prevodu práv na dôchodok žalobkyne do dôchodkového systému Únie, ktorým sa uplatnili nové všeobecné vykonávacie ustanovenia k článkom 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku za protiprávny,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 24. mája 2013 o bonifikácií práv na dôchodok nadobudnutých žalobkyňou pred nástupom do služby v rámci ich prevodu do režimu dôchodkového zabezpečenia inštitúcií Európskej únie v súlade s uplatnením všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-454/07: Žaloba podaná 10. augusta 2007 – Hervé Raulin/Francúzska republika

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/7

         Žaloba podaná 10. augusta 2007 – Hervé Raulin/Francúzska republika
   (Vec C-454/07)
   (2008/C 183/12)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Hervé Raulin (v zastúpení: C. Vaucois, advokát)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Uznesením zo 16. mája 2008 sa Súdny dvor (piata komora) vyhlásil za zjavne nepríslušný na rozhodnutie o žalobe a zaviazal pána Raulina znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec F-4/12: Žaloba podaná 4. januára 2012 — ZZ/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/28

         Žaloba podaná 4. januára 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-4/12)
   2012/C 65/55
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie o zamietnutí žiadosti žalobcu, aby mu zaslala všetky prístupové kódy k internetovým stránkam Komisie, ktoré sú prístupné všetkým jej úradníkom, podanej v nadväznosti na rozsudok Súdu pre verejnú službu zo 4. novembra 2008 vo veci F-41/06, ktorým sa zrušuje rozhodnutie tejto inštitúcie, ktorým bol poslaný do invalidného dôchodku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí návrhov formulovaných žalobcom v žiadosti z 20. októbra 2010 zaslanej menovaciemu orgánu,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 24. mája 2011, ktorú žalobca zaslal Komisii proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti z 20. októbra 2010,

               —

               vyhlásiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, právnu ničotnosť oznámenia z 28. februára 2011 s referenčným číslom Ares(2011) 217354,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-375/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2016 – Al Naggar/Rada

text:
               10.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2016 – Al Naggar/Rada
   (Vec T-375/14) (1)

   (2016/C 165/23)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Vec C-133/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb kapitálu — Daňová právna úprava — Daň z darovania — Oslobodenie „vidieckeho majetku“ od dane — Neoslobodenie v prípade majetku nachádzajúceho sa na území iného členského štátu)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q
   (Vec C-133/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb kapitálu - Daňová právna úprava - Daň z darovania - Oslobodenie „vidieckeho majetku“ od dane - Neoslobodenie v prípade majetku nachádzajúceho sa na území iného členského štátu))
   (2015/C 065/06)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Q

      Výrok rozsudku

   Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, akou je dotknutá úprava vo veci samej, podľa ktorej je oslobodenie od dane z darovania týkajúcej sa určitých majetkov chránených z dôvodu, že sú súčasťou národného kultúrneho a historického dedičstva, obmedzené na majetky, ktoré sa nachádzajú na území tohto členského štátu, pokiaľ toto oslobodenie nie je vylúčené v prípade, keď majetky môžu byť súčasťou historického a kultúrneho dedičstva uvedeného členského štátu napriek tomu, že sa nachádzajú na území iného štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-8/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2009 — FAB/Komisia [ Štátna pomoc — Digitálna terestrická televízia — Pomoc nemeckých orgánov v prospech poskytovateľov vysielania, ktorí používajú sieť digitálneho terestrického vysielania (DVB-T) v oblasti Berlín-Brandenbursko — Rozhodnutie konštatujúce, že pomoc je v rozpore so spoločným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie — Žaloba o zrušenie — Pojem štátna pomoc — Štátne prostriedky — Kompenzácia, ktorá je protiplnením za plnenie povinností služby vo verejnom záujme — Pomoc na podporu kultúry — Legitímna dôvera ]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/38

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2009 — FAB/Komisia
   (Vec T-8/06) (1)

   („Štátna pomoc - Digitálna terestrická televízia - Pomoc nemeckých orgánov v prospech poskytovateľov vysielania, ktorí používajú sieť digitálneho terestrického vysielania (DVB-T) v oblasti Berlín-Brandenbursko - Rozhodnutie konštatujúce, že pomoc je v rozpore so spoločným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie - Žaloba o zrušenie - Pojem štátna pomoc - Štátne prostriedky - Kompenzácia, ktorá je protiplnením za plnenie povinností služby vo verejnom záujme - Pomoc na podporu kultúry - Legitímna dôvera“)
   2009/C 282/71
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FAB Fernsehen aus Berlin GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Böken, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. van Vliet a K. Gross, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Deutscher Kabelverband eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: K. Struckmann, C. Arhold a N. Wimmer, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/513/ES z 9. novembra 2005 týkajúce sa štátnej pomoci, ktorú poskytla Spolková republika Nemecko pre zavedenie digitálnej terestrickej televízie (DVB-T) v oblasti Berlín-Brandenbursko, K(2005) 3903 v konečnom znení

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FAB Fernsehen aus Berlin GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec F-99/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  31. januára 2008 – Wilms/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2004 — Pridelenie prednostných bodov — Časová pôsobnosť ustanovení nového služobného poriadku)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/31

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 31. januára 2008 – Wilms/Komisia
   (Vec F-99/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2004 - Pridelenie prednostných bodov - Časová pôsobnosť ustanovení nového služobného poriadku)
   (2008/C 116/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Günter Wilms (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. van der Woude a V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a V. Joris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Slater, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí o pridelení prednostných bodov žalobcovi pri povyšovaní za rok 2004 a na druhej strane zrušenie zoznamu zásluh úradníkov platovej triedy A*11 povýšených do platovej triedy A*12 pri povyšovaní za rok 2004
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie, ktorým sa určil celkový počet bodov pána Wilms na účely povyšovania za rok 2004, a rozhodnutie o jeho nepovýšení v rámci tohto povyšovania sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť celé trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006, s. 25 (najskôr zapísaná pod číslom T-386/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-154/04: Žaloba podaná dňa 22. apríla 2004 Danielom Bauwensom proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/11

         Žaloba podaná dňa 22. apríla 2004 Danielom Bauwensom proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-154/04)
   (2004/C 168/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Daniel Bauwens, s bydliskom v Bruseli, zastúpený: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noel Louis a Etienne Marchal, advokátmi, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 22. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie o ukončení procesu vyhotovenia posudku o služobnom postupe žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 a o zamietnutí jeho žiadosti o preskúmanie hodnotiacim výborom s paritným zastúpením;

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Žalobca podal žiadosť o preskúmanie hodnotiacim výborom s paritným zastúpením v súvislosti s jeho posudkom o služobnom postupe odsúhlaseným overovateľom. Táto žiadosť bola posúdená ako oneskorená, pretože bola podaná po uplynutí lehoty 5 pracovných dní stanovenej v článku 7 Všeobecných ustanovení, ktorými sa vykonávajú články 43 a 45 Štatútu, ktoré prijal žalovaný.
   Žalobca napáda rozhodnutie o zamietnutí jeho žiadosti a o konečnom vyhotovení posudku, pričom zdôrazňuje, že lehota 5 pracovných dní mala byť prerušená v súlade s poznámkou pod čiarou k článku 7 Všeobecných ustanovení, pretože žalobca bol na dovolenke na obdobie dvoch týždňov, ktoré sa začalo v deň nasledujúci po dni, kedy bolo hodnotenie oficiálne potvrdené overovateľom. V rovnakej súvislosti sa žalobca odvoláva na zjavný omyl v posúdení a na porušenie princípov dobrého riadenia, dobrej správy a rovnakého zaobchádzania.


title: Vec T-7/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ /ÚHVT (υγεία) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva υγεία — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti a opisný charakter — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutá používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“/ÚHVT (υγεία)
   (Vec T-7/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva υγεία - Absolútne dôvody zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti a opisný charakter - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutá používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 186/44
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: K. Alexiou a S. Foteas, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. novembra 2009 (vec R 190/2009-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia υγεία ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia“ AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec T-673/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. decembra 2015 – Taliansko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Doprava — Založenie spoločnosti Airport Handling SpA — Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Opatrenia pomoci úplne vykonané v čase podania žaloby — Neprípustnosť“)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. decembra 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-673/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Doprava - Založenie spoločnosti Airport Handling SpA - Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Opatrenia pomoci úplne vykonané v čase podania žaloby - Neprípustnosť“))
   (2016/C 059/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci S. Fiorentino a A. De Stefano, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Conte a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C (2014) 4537 final z 9. júla 2014 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ týkajúceho sa založenia spoločnosti Airport Handling [štátna pomoc SA.21420 (2014/C) (ex 20 14/NN) (ex 20 13/PN)].

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec C-450/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Tübingen (Nemecko) 15. októbra 2008 – FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/notár Gerhard Schwenkel

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Tübingen (Nemecko) 15. októbra 2008 – FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/notár Gerhard Schwenkel
   (Vec C-450/08)
   (2009/C 69/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Tübingen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH

      Žalovaný: notár Gerhard Schwenkel

      Ďalší účastník konania: Präsidentin des Landgerichts Tübingen (predsedkyňa krajinského súdu v Tübingen)
   Prejudiciálna otázka

               1.

               Má sa smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (1) (v znení smernice Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985) vykladať v tom zmysle, že poplatky vyberané štátnym notárom za spísanie notárskej zápisnice osvedčujúcej právny úkon patriaci do pôsobnosti tejto smernice, sú daňami v zmysle uvedenej smernice, ak v súlade s uplatniteľnými vnútroštátnymi právnymi predpismi môžu notársku činnosť vykonávať aj štátni notári a títo samotní sú veriteľmi, pokiaľ ide o predmetné poplatky a štát nedostáva žiadnu časť poplatkov za spísanie notárskej zápisnice osvedčujúcej právny úkon patriaci do pôsobnosti smernice vzhľadom na to, že sa ho vo všeobecnosti vzdal?

      (1)  Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11.


title: Vec T-304/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. júla 2012 — Smurfit Kappa Group/Komisia [ „Štátna pomoc — Výrobky z vlnitého obalu — Pomoc na výstavbu papierne — Usmernenia pre poskytovanie národnej regionálnej pomoci — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom — Prípustnosť — Zákonnosť splnomocnenia udeleného právnickou osobou jej právnym zástupcom — Prijatie rozhodnutia na konci fázy predbežného preskúmania — Aktívna legitimácia — Procesné práva dotknutých strán — Závažné ťažkosti oprávňujúce začatie konania vo veci formálneho zisťovania — Uplatnenie voľnej úvahy Komisiou — Článok 87 ods. 3 písm. a) ES — Článok 88 ods. 2 a 3 ES — Článok 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 — Článok 44 ods. 5 a 6 rokovacieho poriadku“ ]

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júla 2012 — Smurfit Kappa Group/Komisia
   (Vec T-304/08) (1)

   (Štátna pomoc - Výrobky z vlnitého obalu - Pomoc na výstavbu papierne - Usmernenia pre poskytovanie národnej regionálnej pomoci - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom - Prípustnosť - Zákonnosť splnomocnenia udeleného právnickou osobou jej právnym zástupcom - Prijatie rozhodnutia na konci fázy predbežného preskúmania - Aktívna legitimácia - Procesné práva dotknutých strán - Závažné ťažkosti oprávňujúce začatie konania vo veci formálneho zisťovania - Uplatnenie voľnej úvahy Komisiou - Článok 87 ods. 3 písm. a) ES - Článok 88 ods. 2 a 3 ES - Článok 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 - Článok 44 ods. 5 a 6 rokovacieho poriadku)
   2012/C 250/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Smurfit Kappa Group plc (Dublin, Írsko) (v zastúpení: T. Ottervanger a E. Henny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Propapier PM 2 GmbH, predtým Propapier PM2 GmbH & Co. KG (Eisenhüttenstadt, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Niemeyer a C. Herrmann, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 1107 z 2. apríla 2008 vyhlasujúceho regionálnu pomoc, ktorú majú nemecké orgány v úmysle poskytnúť Propapier PM2 na výstavbu papierenského závodu v Eisenhüttenstadte (oblasť Brandenburska-Nordost) (Štátna pomoc N 582/2007 — Nemecko), za zlučiteľnú so spoločným trhom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2008) 1107 z 2. apríla 2008 vyhlasujúce národnú regionálnu pomoc, ktorú majú nemecké orgány v úmysle poskytnúť Propapier PM2 na výstavbu papierenského závodu v Eisenhüttenstadte (oblasť Brandenburska-Nordost) (Štátna pomoc N 582/2007 — Nemecko), za zlučiteľnú so spoločným trhom sa ruší.

               2.

               Európska komisia a Propapier PM 2 GmbH sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-237/11: Žaloba podaná 19. mája 2011 — Francúzska republika/Európsky parlament

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/12

         Žaloba podaná 19. mája 2011 — Francúzska republika/Európsky parlament
   (Vec C-237/11)
   2011/C 226/24
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a A. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť uznesenie Európskeho parlamentu z 9. marca 2011 týkajúce sa rozvrhu zasadnutí Parlamentu na rok 2012,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na jednej strane na porušení protokolu č. 6 o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie pripojeného k ZEÚ a ZFEÚ a protokolu č. 3 o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie pripojeného k Zmluve o ESAE a na druhej strane na nerešpektovaní rozsudku Súdneho dvora z 1. októbra 1997, Francúzsko/Parlament (C-345/95, Zb. s. I-5235).
   Tým, že Európsky parlament stanovil, že dve z dvanástich mesačných plenárnych zasadnutí, ktoré sa každoročne musia konať v Štrasburgu, budú skrátené zo 4 na 2 dni a budú sa v roku 2012 konať počas jedného týždňa v októbri, sa Európsky parlament podľa francúzskej vlády usiluje obísť pravidlo, podľa ktorého sa dvanásť mesačných plenárnych zasadnutí, vrátane zasadnutia k rozpočtu, musí konať v Štrasburgu. Napadnuté uznesenie v skutočnosti vedie k zrušeniu jedného z dvanástich mesačných plenárnych zasadnutí, ktoré sa musia každoročne konať v Štrasburgu. Jediným cieľom tohoto uznesenia je teda skrátiť dobu prítomnosti európskych poslancov v sídle Európskeho parlamentu, čo nie je odôvodnené požiadavkou vnútornej organizácie práce tejto inštitúcie.


title: Vec C-92/06P: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  13. júla 2006 – Soffass SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Sodipan SCA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka NICKY — Námietka majiteľa národných obrazových ochranných známok NOKY a  noky — Posúdenie iba skutkového stavu — Zjavne neprípustné odvolanie)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/21

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. júla 2006 – Soffass SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Sodipan SCA
   (Vec C-92/06P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka „NICKY“ - Námietka majiteľa národných obrazových ochranných známok „NOKY“ a „noky“ - Posúdenie iba skutkového stavu - Zjavne neprípustné odvolanie)
   (2006/C 294/36)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Soffass SpA (v zastúpení: V. Biliardo, C. Bacchini a M. Mazzitelli, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Capostagno, splnomocnený zástupca), Sodipan (v zastúpení: N. Bœspflug, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvý odvolací senát) z 26. novembra 2005 vo veci T-396/04, Soffass SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), ktorým sa pre nedôvodnosť zamieta žaloba o zrušenie podaná prihlasovateľom obrazovej ochrannej známky „NICKY“ pre tovary zaradené v triede 15 proti rozhodnutiu č. R 699/2003-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 16. júla 2004, ktorým sa zrušuje rozhodnutie námietkového oddelenia zamietajúceho námietku majiteľa národných obrazových ochranných známok „NOKY“ a „noky“ zapísané pre tovary zaradené v triede 16
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Soffass SpA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec T-134/05: Žaloba podaná dňa 26. marca 2005: Belgické kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/33

         Žaloba podaná dňa 26. marca 2005: Belgické kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-134/05)
   (2005/C 132/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Belgické kráľovstvo, v zastúpení: Jean-Pierre Buyle a Christophe Steyaert, advokáti, podalo 26. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 19. januára 2005, v rozsahu, v ktorom tvrdí, že „pohľadávky ESF z predchádzajúcich období“ nie sú premlčané a v rozsahu, v ktorom je potrebné zrušil rozhodnutie, ktoré tvrdí, že tieto pohľadávky prinášajú úroky z omeškania počítané podľa článku 86 nariadenia č. 2342/2002/ES,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Od roku 1987 až do roku 1992 Komisia žiadala žalobcu o uhradenie určitých čiastok pochádzajúcich z Európskeho sociálneho fondu (ESF) prevedených Komisiou priamo na rôzne belgické inštitúcie konajúce ako organizátori projektov, ktoré však nepoužili tieto čiastky v súlade s právnymi predpismi týkajúcimi sa ESF.
   V roku 2004 Komisia začala započítavať určité dlžné čiastky žalobcu na základe jej pohľadávok z predchádzajúcich období s pohľadávkami žalobcu voči Komisii. V súvislosti s týmito zápočtami žalobca poslal Komisii niekoľko listov, na ktoré Komisia odpovedala napadnutým rozhodnutím, v ktorom uvádza, že pohľadávky z predchádzajúcich období, v protiklade ku tomu, čo tvrdí žalobca, nie sú premlčané.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že dotknuté pohľadávky sú premlčané na základe článku 3.1 nariadenia č. 2988/95/ES, alebo podporne na základe ustanovení belgického práva použiteľného v prejednávanej veci v súlade s článkom 2.4 nariadenia č. 2988/95/ES.
   Žalobca rovnako namieta uloženie úrokov z omeškania Komisiou. Podľa žalobcu existuje špecifická právna úprava v prejednávanej veci, a to nariadenia č. 1865/90/EHS a č. 448/2001/ES, ktoré vylučujú aplikáciu článku 86 nariadenia č. 2342/2002/ES, ktorého sa dovoláva Komisia ako dôvodu uloženia úrokov z omeškania. Žalobca tvrdí, že táto špecifická právna úprava neupravuje uloženie úrokov z omeškania, ktoré sa týkajú činností ESF, o ktorých bolo rozhodnuté pred 6. júlom 1990, a že teda Komisia nemala za dotknuté pohľadávky požadovať úroky z omeškania.


title: Vec T-60/11: Žaloba podaná 26. januára 2011 — Kraft Foods Global Brands/ÚHVT — Fenaco (SUISSE PREMIUM)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/24

         Žaloba podaná 26. januára 2011 — Kraft Foods Global Brands/ÚHVT — Fenaco (SUISSE PREMIUM)
   (Vec T-60/11)
   2011/C 103/42
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, Spojené štáty) (v zastúpení: M. de Justo Bailey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fenaco Genossenschaft (Bern, Švajčiarsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. novembra 2010 vo veci R 522/2010-1 a

               —

               zaviazať žalovaného a vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Fenaco Genossenschaft.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „SUISSE PREMIUM“ pre tovary a služby tried 30, 31 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka „PREMIUM“ pre tovary triedy 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-196/16: Žaloba podaná 29. apríla 2016 – Banca Tercas/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/32

         Žaloba podaná 29. apríla 2016 – Banca Tercas/Komisia
   (Vec T-196/16)
   (2016/C 222/40)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (Teramo, Taliansko) (v zastúpení: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro, F. Mazzocchi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C (2015) 9526 final z 23. decembra 2015, oznámené žalobkyni 22. februára 2016, o štátnej pomoci SA39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú Taliansko poskytlo Banca Tercas (Cassa di risparmio della provincia di Teramo S.p.A.),

               —

               subsidiárne zrušil z dôvodov uvedených v siedmom žalobnom dôvode články 2, 3 a 4 vyššie uvedeného rozhodnutia,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie, ktoré je predmetom tejto žaloby je to isté rozhodnutie, ktoré je napadnuté vo veci T-98/16, Taliansko/Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod Banca Tercas (ďalej len „žalobkyňa“ alebo „Tercas“) je založený na porušení alebo nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 296 ZFEÚ Komisiou z dôvodu neexistencie a/alebo nedostatočnosti odôvodnenia vzhľadom na požiadavku, podľa ktorej skutočnosti, akými sú „štátne zdroje“ a „pripísateľnosť štátu“ musia byť splnené, v rozsahu, v akom Komisia prekrýva analýzu kritéria štátnych zdrojov a analýzu pripísateľnosti, a v akom samostatne neoverila, či bola splnená požiadavka týkajúca sa štátnych zdrojov, čo je základný prvok štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod žalobkyne je založený na porušení alebo nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ Komisiou v rozsahu, v akom Komisia nesprávne posúdila, že Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi (Záručný fond na ochranu vkladov, ďalej len „Fond“ alebo „FITD“) použil štátne zdroje. Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže zdroje FITD nemôžu byť vzhľadom na kritériá stanovené v judikatúre súdov Európskej únie považované za verejne kontrolovateľné alebo za zdroje, s ktorými môže Talianska republika disponovať. Taliansky normotvorca pokiaľ ide o definíciu predmetu, rozsahu a osobitných podmienok alternatívnych zásahov do vyplatenia sporiteľov v celom rozsahu odkázal na zmluvnú slobodu záručných systémov. Alternatívne zásahy uvedené v článku 29 štatútu Fondu môže Fond použiť v prípade očakávania nižších nákladov oproti nákladom vyplývajúcich zo zásahu v prípade likvidácie podniku a v zásade zodpovedajú súkromným záujmom združených bánk a nemožno ich pripísať verejnému mandátu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod žalobkyne je založený na porušení alebo nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ Komisiou v rozsahu, v akom Komisia považuje opatrenia v prospech Tercas za opatrenia, ktoré možno pripísať Talianskej republike. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že zásah bol dobrovoľne vykonaný FITD a že tvrdenia Komisie, podľa ktorého Banca d’Italia je (údajný) orgán riadenia verejných zdrojov je nesprávne a nezodpovedá skutočnému rozdeleniu funkcií centrálnej banke v talianskom práve. Cieľom činnosti Banca d’Italia je zabezpečiť dodržiavanie pravidiel vhodného a obozretného riadenia na základe základného posúdenia zákonnosti a dodržiavania pravidiel, bez zásahu do slobodného rozhodovania, ktoré prináleží osobám, ktoré Banca d’Italia kontroluje. Okrem toho konkrétne dôkazy o zásahu verejnými orgánmi, na ktoré poukázala Komisia vzhľadom na zásah v prospech Tercas nie sú zjavne takej povahy, ktorá by mohla podporiť závery Komisie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod žalobkyne je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ Komisiou v rozsahu, v akom Komisia chybne a nesprávne uplatnila kritérium súkromného operátora v trhovom hospodárstve. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že Komisia neoverila, či zásah FITD splnil kritérium hospodárskej účelnosti vzhľadom na skutkové okolnosti úzkostlivo posudzované FITD pri hodnotení rôznych potenciálnych dopadov možného zásahu. Žalobkyňa Komisii najmä vytýka, že neoverila, či by za podobných okolností súkromný operátor obdobnej veľkosti ako FITD vykonal hospodárske operácie v takom rozsahu, v akom vytýka Fondu. Na záver, vylúčenie nákladov na vyplatenie sporiteľov z uplatnenia kritéria súkromného investora – ako vyjadrenie povinnosti štátu, ktoré musí zabezpečiť v úlohe verejného orgánu – nemožno v prejednávanej veci odôvodniť a je v rozpore s najnovšou judikatúrou Súdneho dvora.

               5.

               V piatom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza dôvody, pre ktoré sa mala Komisia dopustiť zjavne nesprávneho posúdenia, keď posúdila sporné opatrenia ako nezlučiteľné s vnútorným trhom. Komisia sa najmä dopustila pochybenia, keď posúdila, že znehodnotenie podriadeného dlhu, stanovené ratione temporis výlučne v jej bankovom oznámení z roku 2013, je podstatnou požiadavkou na to, aby sa opatrenia mohli považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom. Komisia najmä nezohľadnila právnu nemožnosť uplatniť účasť na nákladoch na osoby zodpovedné za platbu podriadeného dlhu. Okrem toho Komisia nezohľadnila skutočnosť, že náklady za zásah už boli značne znížené početnými opatreniami rozdelenia nákladov (burden sharing). Zlučiteľnosť opatrení vyplýva aj z plánu návratu k ziskovosti Tercas a prijatia opatrení určených na obmedzenie údajného skreslenia hospodárskej súťaže, ktoré malo vyplynúť zo zásahu FITD. Žalobkyňa z tohto dôvodu navyše tvrdí, že prišlo aj k zjavnému pochybeniu pri vyšetrovaní.

               6.

               V šiestom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila skutkového omylu a nesprávnej právnej kvalifikácie, keď považovala záruku 30 miliónov eur za prepadnutú a keď považovala toto opatrenie za nevratný príspevok v prospech Tercas, ktorý predstavuje štátnu pomoc.

               7.

               Nakoniec, subsidiárne, Tercas v siedmom žalobnom dôvode uvádza porušenie článku 16 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 2015/1589 v rozsahu, v akom uložila Talianskej republike vymáhať pomoc, zatiaľ čo toto opatrenie je v rozpore so všeobecnými zásadami EÚ právnej istoty, legitímnej dôvery a proporcionality.


title: Vec C-458/16 P: Odvolanie podané 12. augusta 2016: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L., proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 vo veciach T-426/10 až T-429/16 a T-438/12 až T-441/12, Moreda–Riviere Trefilerias a i./Komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/16

         Odvolanie podané 12. augusta 2016: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L., proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 vo veciach T-426/10 až T-429/16 a T-438/12 až T-441/12, Moreda–Riviere Trefilerias a i./Komisia
   (Vec C-458/16 P)
   (2016/C 392/20)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (v zastúpení: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2016 vo veciach T-438/12 až T-441/12, a najmä vo veci T-441/12, Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L./Európska komisia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania na Všeobecnom súde.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vyhlásil za neprípustný dôvod založený na porušení práv odvolateľky na obranu.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uplatnil nesprávne právne kritérium pri posúdení druhej žiadosti odvolávajúcej sa na platobnú neschopnosť, a tým aj pri posúdení prípustnosti žaloby.

               3.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posudzovaní dôkazov alebo zjavne skreslil dôkazy a porušil povinnosť úplného súdneho preskúmania a právo na účinnú súdnu ochranu, ako aj povinnosť odôvodnenia.


title: Vec C-242/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mannheim (Nemecko) 19. mája 2014 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mannheim (Nemecko) 19. mája 2014 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel
   (Vec C-242/14)
   2014/C 303/12
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Mannheim

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Žalovaní: Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

      Prejudiciálne otázky

               —

               Je poľnohospodár, ktorý používal množiteľský materiál chránenej odrody získaný pestovaním bez toho, aby na tento účel uzatvoril zmluvu s majiteľom práv k odrodám rastlín, povinný zaplatiť primerané odškodnenie podľa článku 94 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 (1) o právach Spoločenstva k odrodám rastlín a – v prípade úmyselného konania alebo nedbanlivosti – povinný nahradiť ďalšiu škodu spôsobenú porušením práv k odrodám rastlín podľa článku 94 ods. 2 tohto nariadenia už vtedy, keď v čase skutočného využívania zberaného materiálu určeného na rozmnožovanie na parcele ešte nesplnil povinnosť zaplatiť primeranú odmenu (poplatok za výsev), ktorá mu prináleží podľa článku 14 ods. 3 štvrtej zarážky tohto nariadenia v spojení s článkami 5 a nasl. nariadenia Komisie (ES) č. 1768/95 (2) z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 o ochrane práv odrôd rastlín v Spoločenstve?

               —

               Ak na prvú otázku treba odpovedať v tom zmysle, že poľnohospodár môže splniť povinnosť zaplatiť primerané odškodnenie ešte aj po skutočnom využívaní zberaného materiálu určeného na rozmnožovanie na parcele: Treba uvedené ustanovenia vykladať v tom zmysle, že stanovujú lehotu, počas ktorej poľnohospodár, ktorý použil množiteľský materiál chránenej odrody získaný pestovaním, musí splniť povinnosť zaplatiť primeranú odmenu, aby sa výsev mohol v zmysle článku 94 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2100/94 v spojení s článkom 14 tohto nariadenia považovať za „oprávnený“?

      (1)  Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390.

      (2)  Ú. v. ES L 173, s. 14; Mim. vyd. 03/018, s. 63.


title: Vec T-65/08: Žaloba podaná 13. februára 2008 – Španielsko/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/41

         Žaloba podaná 13. februára 2008 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-65/08)
   (2008/C 92/82)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 5. decembra 2007 týkajúce sa konania podľa článku 21 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (vec č. Comp/M.4685 – Enel/Acciona/Endesa), a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie K (2007) 5913 v konečnom znení z 5. decembra 2007, ktoré sa týka konania podľa článku 21 nariadenia (ES) č. 139/2004 (1) (vec č. COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa). V napadnutom rozhodnutí Komisia konštatuje, že žalobca porušil článok 21 nariadenia č. 139/2004 tým, že získanie spoločnej kontroly nad spoločnosťou Endesa zo strany spoločností Enel a Acciona podmienil viacerými podmienkami, pričom tieto podmienky sú nezlučiteľné s článkami 28, 43 a 56 ES, čím neoprávnene zasiahol do výlučnej právomoci Komisie rozhodovať o koncentrácii na úrovni Spoločenstva. Okrem toho žalovaná od žalobcu požadovala, aby odstúpil od tých podmienok, ktoré sú nezlučiteľné s právom Spoločenstva.
   Na podporu svojich žalobných dôvodov žalobca po prvé tvrdí, že Komisia nemá právomoc prijať napadnuté rozhodnutie na základe konania v zmysle článku 21 nariadenia č. 139/2004. Žalobca zastáva názor, že ak sa Komisia domnieva, že členský štát porušil článok 21 nariadenia č. 139/2004, je povinná začať konanie proti tomuto členskému štátu podľa článku 226 ES.
   Po druhé žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, keďže Komisia nepreskúmala dôvody verejnej bezpečnosti vymedzené v článku 21 ods. 4 nariadenia č. 139/2004, o ktoré sa opierala španielska vláda, na prijatie opatrení vo vzťahu k verejnej ponuke zo strany spoločností Enel a Acciona na kúpu spoločnosti Endesa.
   Žalobca napokon tvrdí, že Komisia porušila článok 21 ods. 4 nariadenia č. 139/2004, keďže španielske orgány neboli povinné oznámiť podmienky vzťahujúce sa na verejnú ponuku na kúpu spoločnosti Endesa zo strany spoločností Enel a Acciona Komisii, keďže cieľom týchto podmienok bolo chrániť oprávnený záujem, predovšetkým verejnú bezpečnosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Vec T-640/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Sto/ÚHVT – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CRETEO — Skoršie národné slovné ochranné známky StoCretec a STOCRETE — Relatívny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Sto/ÚHVT – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (Vec T-640/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CRETEO - Skoršie národné slovné ochranné známky StoCretec a STOCRETE - Relatívny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 098/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sto SE & Co. KGaA, predtým Sto AG (Stühlingen, Nemecko) (v zastúpení: K. Kern a J. Sklepek, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: K. Lochner a C. Thomas, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. septembra 2013 (vec R 905/2012-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sto AG a Fixit Trockenmörtel Holding AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sto SE & Co. KGaA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


title: Vec T-477/17: Žaloba podaná 31. júla 2017 – Haswani/Rada

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/34

         Žaloba podaná 31. júla 2017 – Haswani/Rada
   (Vec T-477/17)
   (2017/C 347/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: George Haswani (Yabroud, Sýria) (v zastúpení: G. Karouni, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/840 z 27. mája 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/907 z 29. mája 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/1245 z 10. júla 2017, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/1241 z 10. júla 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

               —

               v dôsledku toho:

                           —

                           nariadil výmaz mena pána Georgea Haswaniho z príloh pripojených k vyššie uvedeným aktom,

                           —

                           uložil Rade povinnosť zaplatiť sumu 100 000 eur ako náhradu škody za nemajetkovú ujmu, ktorú utrpel žalobca,

                           —

                           uložil Rade povinnosť znášať jej vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené žalobcom, ktorých výšku si vyhradzuje právo odôvodniť počas konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 druhého odseku ZFEÚ. Žalobca Rade Európskej únie vytýka, že uviedla iba nejednoznačné a všeobecné dôvody bez toho, aby osobitne a konkrétne uviedla dôvody, pre ktoré v rámci svojej diskrečnej právomoci usúdila, že na žalobcu sa musia vzťahovať dotknuté reštriktívne opatrenia. Nebola tak uvedená nijaká konkrétna a objektívna skutočnosť, ktorá by mohla byť vytýkaná žalobcovi a ktorá by mohla odôvodňovať dotknuté opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na požiadavke proporcionality v rámci zásahu do základných práv. Žalobca sa domnieva, že sporné opatrenia by mali byť neplatné v rozsahu, v akom sú neprimerané z hľadiska stanoveného cieľa, a predstavujú neprimeraný zásah do slobody podnikania a vlastníckeho práva, ktoré sú zakotvené v článkoch 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie. Neprimeranosť vyplýva z toho, že opatrenia sa vzťahujú na akúkoľvek významnú hospodársku činnosť bez ďalšieho kritéria.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a neexistencii dôkazu, keďže Rada vo svojom postupnom odôvodnení uviedla na podporu reštriktívnych opatrení skutočnosti, ktoré sú zjavne bez skutkového základu, pričom uvedené skutočnosti nie sú vôbec odôvodnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa týka náhrady škody, keďže pripísanie určitých závažných skutkov, ktoré neboli preukázané, vystavilo žalobcu, ako aj jeho rodinu rizikám, čo je vyjadrené významom spôsobenej ujmy odôvodňujúcim jeho návrh na náhradu škody.


title: Vec F-31/08: Žaloba podaná 25. februára 2008 – Tomas/Parlament

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/26

         Žaloba podaná 25. februára 2008 – Tomas/Parlament
   (Vec F-31/08)
   (2008/C 158/46)
   Jazyk konania: litovčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Kazachstan) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o prepustení žalobcu a priznanie náhrady utrpenej nemajetkovej a majetkovej ujmy
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o prepustení žalobcu,

               —

               zaviazať žalovaného, aby žalobcovi zaplatil sumu 125 000 eur z titulu náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy žalobcu,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-225/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením College van Beroep voor het bedrijfsleven zo 17. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: B. J. van Middendorp proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením College van Beroep voor het bedrijfsleven zo 17. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: B. J. van Middendorp proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-225/05)
   (2005/C 193/24)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) podal uznesením zo 17. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: B. J. van Middendorp proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 20. mája 2005.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Existuje podľa práva Spoločenstva povinnosť ex offo preskúmať dôvody, ktoré sú odvodené zo smernice 85/511/EHS (1), t. j. preskúmať dôvody, ktoré nepatria do základu sporu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1:
               Má povinnosť členských štátov, vyplývajúca z článku 11 ods. 1 prvej zarážky v spojení s článkom 13 ods. 1 druhej zarážky smernice 85/511/EHS, zabezpečiť, aby laboratórne vyšetrenia na dôkaz slintačky a krívačky boli vykonávané v laboratóriu, ktoré je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, priamy účinok?

               3.

                           a)

                           Má sa článok 11 ods. 1 smernice 85/511/EHS vykladať v tom zmysle, že z okolnosti, že výskyt slintačky a krívačky bol zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, sa majú vyvodiť právne dôsledky?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 3 a):
                           Je cieľom článku 11 ods. 1 smernice 85/511/EHS ochrana záujmov jednotlivcov ako sú žalobcovia v konaní vo veci samej? Ak nie, môžu sa jednotlivci ako sú žalobcovia v konaní vo veci samej odvolávať na prípadné porušenie povinností vyplývajúcich orgánom členských štátov z týchto ustanovení?

                           c)

                           V prípade, že z odpovede na otázku 3 b)vyplynie, že sa jednotlivci môžu odvolávať na článok 11 ods. 1 smernice 85/511/EHS:
                           Aké právne dôsledky treba vyvodiť zo zistenia výskytu slintačky a krívačky laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS?

               4.

               Má sa príloha B smernice 85/511/EHS so zreteľom na ustanovenia článkov 11 a 13 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že uvedenie „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ sa môže alebo musí vzťahovať aj na ID-Lelystad B.V.?

               5.

               V prípade, že z odpovedí na predchádzajúce otázky vyplynie, že výskyt slintačky a krívačky môže byť zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, alebo že príloha B smernice sa má vykladať v tom zmysle, že uvedenie „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ sa môže alebo musí vzťahovať aj na ID-Lelystad B.V.:
               Má sa smernica 85/511/EHS vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že vnútroštátny správny orgán poverený rozhodovaním je viazaný výsledkami vyšetrenia laboratória, ktoré je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, alebo ak z odpovede na otázku 3 a) vyplynie, že správny orgán môže svoje opatrenia na boj proti slintačke a krívačke opierať aj o výsledky laboratória, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, je viazaný výsledkami posledne menovaného laboratória, alebo patrí určenie jeho právomocí do procesnej autonómie členského štátu, a sudca, ktorý ma rozhodovať v konaní vo veci samej, má preskúmať, či príslušné ustanovenia platia nezávisle od toho, či laboratórne vyšetrenia sa vykonávajú na základe povinností práva Spoločenstva alebo vnútroštátneho práva, ako aj či uplatnenie vnútroštátneho rámca procesného práva veľmi nesťažujú alebo prakticky neznemožňujú vykonanie právnych predpisov Spoločenstva?

               6.

               V prípade, že z odpovede na otázku 5 vyplynie, že viazanosť vnútroštátnych orgánov výsledkom laboratória je stanovená smernicou 85/511/EHS:
               Sú vnútroštátne orgány bezpodmienečne viazané výsledkami vyšetrenia, uskutočneného laboratóriom na dôkaz slintačky a krívačky? Ak nie, aký priestor na posúdenie ponecháva smernica 85/511/EHS vnútroštátnym orgánom?

      (1)  Smernica Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia Spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky (Ú. v. ES L 315, s. 11)