title: Vec C-150/11: Žaloba podaná 28. marca 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/13

         Žaloba podaná 28. marca 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-150/11)
   2011/C 160/16
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že pre technickú kontrolu pred registráciou vozidla registrovaného predtým v inom členskom štáte požaduje okrem predloženia registračného osvedčenia aj predloženie osvedčenia o zhode a predpisuje uskutočniť technickú kontrolu vozidla, ktoré bolo predtým registrované v inom členskom štáte bez toho, aby sa zohľadnili výsledky technickej kontroly uskutočnenej v inom členskom štáte, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (1) a z článku 34 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia uvádza na podporu svojej žaloby dva žalobné dôvody, ktoré vychádzajú z porušenia článku 34 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a smernice 1999/37/ES vnútroštátnou právnou úpravou, na základe ktorej sa jednak musí pred registráciou vozidla registrovaného predtým v inom členskom štáte predložiť osvedčenie o zhode a jednak nezohľadňuje výsledky technickej kontroly uskutočnenej predtým v tomto inom členskom štáte.
   Komisia svojím prvým dôvodom žalovanému vytýka, že požadovalo všeobecne a systematicky uskutočniť technickú kontrolu pred registráciou ojazdených vozidiel predtým registrovaných v iných členských štátoch, bez toho, aby zohľadnilo už prípadne, v nich uskutočnené kontroly. Takáto kontrola by mohla niektoré dotknuté osoby odradiť od dovozu ojazdených vozidiel, ktoré boli predtým registrované v inom členskom štáte, do Belgicka, a preto predstavuje obmedzenie voľného pohybu tovaru, ktoré článok 34 ZFEÚ zakazuje.
   Vo svojom druhom žalobnom dôvode Komisia uvádza, že podľa vnútroštátnej právnej úpravy nie je možné vyhovieť žiadosti o registráciu bez osvedčenia o technickej kontrole, ktoré vydávajú belgické úrady až po predložení osvedčenia o zhode, ako aj registračného osvedčenia vystaveného v inom členskom štáte. Dotknuté právne predpisy sú v rozpore s článkom 4 smernice 1999/37 a vo svojej podstate popierajú zásadu uznávania harmonizovaných registračných osvedčení vystavených inými členskými štátmi. Hoci sa totiž takéto opatrenie uplatňuje bez rozdielu tak na vozidlá registrované v Belgicku, ako aj v inom členskom štáte, týka sa viac ojazdených vozidiel, ktoré pochádzajú z iného členského štátu, keďže vo väčšine členských štátoch osvedčenie o zhode vozidlo nesprevádza.

      (1)  Ú. v. ES L 138, s. 57; Mim. vyd. 07/004, s. 351.


title: Vec F-129/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. júna 2015 – Dybman/ESVČ (Verejná služba — Zamestnanci ESVČ — Úradník — Disciplinárne konanie — Disciplinárna sankcia — Prebiehajúce trestné stíhanie v momente prijatia rozhodnutia menovacieho orgánu — Totožnosť skutku, ktorý posudzoval menovací orgán a trestný súd — Porušenie článku 25 prílohy IX služobného poriadku)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. júna 2015 – Dybman/ESVČ
   (Vec F-129/14) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci ESVČ - Úradník - Disciplinárne konanie - Disciplinárna sankcia - Prebiehajúce trestné stíhanie v momente prijatia rozhodnutia menovacieho orgánu - Totožnosť skutku, ktorý posudzoval menovací orgán a trestný súd - Porušenie článku 25 prílohy IX služobného poriadku))
   (2015/C 262/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Pierre Dybman (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke a N. de Montigny, avocats)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a M. Silva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ESVČ o odvolaní žalobcu bez zníženia práv na dôchodok

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie zo 16. januára 2014, ktorým Európska služba pre vonkajšiu činnosť odvolala pána Dybmana z jeho funkcie bez zníženia práv na dôchodok sa zrušuje.

               2.

               Európska služba pre vonkajšiu činnosť znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán Dybman.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015, s. 61.


title: Vec C-497/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 7. novembra 2012 — Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 7. novembra 2012 — Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
   (Vec C-497/12)
   2013/C 26/49
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas

      Žalovaní: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia zásady slobody usadiť sa, zákazu diskriminácie a ochrany hospodárskej súťaže podľa článku 49 a nasledujúcich článkov ZFEÚ vnútroštátnym právnym predpisom neumožňujúcim lekárnikovi, kvalifikovanému na výkon povolania a zapísanému do príslušnej profesijnej komory, ktorý však neprevádzkuje lekáreň zahrnutú do územnej siete, maloobchodný predaj, v rámci svojej prevádzky označovanej ako „parafarmácia“, aj tých liekov viazaných na lekársky predpis, ktoré sa vydávajú na tzv. „biely recept“, čiže tých, ktoré nie sú hradené v rámci talianskeho systému verejného zdravotníctva „Servizio sanitario nazionale“, ale plne si ich hradí občan, pričom aj v tomto odvetví sa stanovuje zákaz predaja určených kategórií farmaceutických výrobkov a obmedzenie počtu obchodných prevádzok na celoštátnej úrovni?

               2.

               Má sa článok 15 Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že zásada, ktorú stanovuje, sa uplatňuje bez obmedzení aj na povolanie lekárnika, bez toho, aby verejný význam tohto povolania odôvodňoval odlišné režimy vzťahujúce sa na prevádzkovateľov lekární v porovnaní s osobami prevádzkujúcimi tzv. „parafarmácie“ vo veci predaja liekov uvedených v bode 1?

               3.

               Majú sa články 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ vykladať tak, že zákaz zneužitia dominantného postavenia sa bez obmedzení uplatňuje na povolanie lekárnika, keďže lekárnika prevádzkujúceho tradičnú lekáreň, predávajúceho lieky na základe zmluvného vzťahu so systémom verejného zdravotníctva „Servizio sanitario nazionale“, zvýhodňuje zákaz predaja liekov triedy C, ktorý platí pre osoby prevádzkujúce tzv. „parafarmácie“, pričom táto situácia sa nedá reálne odôvodniť, a to napriek nepochybným osobitostiam lekárenského povolania, ktoré sú výsledkom verejného záujmu na ochrane zdravia občanov?


title: Vec C-123/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München — Nemecko) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München (Spoločný colný sadzobník — Položky sadzobníka — Zaradenie jazdeckých rukavíc v kombinovanej nomenklatúre — Položka 3926 — Položka 6116)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/13

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München — Nemecko) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München
      (Vec C-123/09) (1)

      (Spoločný colný sadzobník - Položky sadzobníka - Zaradenie jazdeckých rukavíc v kombinovanej nomenklatúre - Položka 3926 - Položka 6116)
      (2010/C 161/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht München

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Hauptzollamt München

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht München — Výklad prílohy I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1; Mim. vyd. 02/014, s. 3) — Jednostranne počesaný textilný výrobok, ktorého počesanie slúži výlučne na zlepšenie priľnavosti medzi plastovou vrstvou a textíliou — Zaradenie do podpoložky 3926 20 00 kombinovanej nomenklatúry

         Výrok rozsudku

      Kombinovaná nomenklatúra, ktorá tvorí prílohu I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že jazdecké rukavice, ako sú tie, o ktoré ide vo veci samej, zhotovené z jednostranne počesanej textílie pokrytej plastovou vrstvou, pokiaľ textília je počesaná len z jednej strany a táto strana je následne úplne pokrytá polyuretánovou penou plniacou základnú funkciu použitia rukavíc ako jazdeckých rukavíc, sa majú zaradiť do podpoložky 3926 20 00 KN.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec T-431/05: Žaloba podaná  5. decembra 2005  – Cerafogli a Poloni/ECB

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/38

         Žaloba podaná 5. decembra 2005 – Cerafogli a Poloni/ECB
   (Vec T-431/05)
   (2006/C 48/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) a Paolo Poloni (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: G. Vandersanden, advokát, L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť výplatnú listinu na február 2005 ako bola nahradená v máji 2005, ako aj list žalovanej z 15. februára 2005,

               —

               podľa potreby zrušiť rozhodnutia o zamietnutí žiadostí o administratívnu kontrolu („administrative reviews“) (rozhodnutia zo 17. mája 2005) a sťažností („grievance procedures“) (rozhodnutia z 26. septembra 2005),

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie náhrady škody a úrokov pre nápravu škody utrpenej žalobcami, a to z dôvodu straty kúpnej sily od 1. júla 2001 vo výške 5 000 eur pre každého žalobcu, z dôvodu nevyplatenej odmeny zodpovedajúcej zvýšenia platu a odvodených nárokov žalobcov vo výške 0,3 % od 1. júla 2001 a 0,6 % od 1. júla 2003, a z titulu úrokov z nevyplatenej odmeny žalobcov za obdobie od ich splatnosti do ich skutočného zaplatenia. Úroková sadzba sa má vypočítať na základe sadzby určenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie, použiteľnej počas predmetného obdobie, zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo veci T-63/02, kde žalovali tie isté osoby, zamestnanci Európskej centrálnej banky (ECB), Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutia obsiahnuté vo výplatnej listine pre mesiac júl 2001 zaslanej žalobcom 13. júla 2001 z dôvodu, že ECB neprerokovala so zástupcami zamestnancov úpravu platov na rok 2001. Po vydaní tohto rozsudku ECB prerokovala so zástupcami zamestnancov úpravu platov pre účtovné roky 2001 – 2003, ako aj zvýšenie platu všetkých svojich zamestnancov od 1. júla 2004. Okrem toho ECB pre žalobcov prijala vo februári 2005 novú výplatnú listinu, ktorá nahradila výplatnú listinu z júla 2001, ktorú Súd prvého stupňa zrušil.
   Žalobcovia predovšetkým tvrdia, ECB porušila článok 233 ES, a nerešpektovala záväznosť rozsudku vydaného 20. novembra 2003 vo veci T-63/02 tým, že na žalobcov neaplikovala so spätnou účinnosťou od júla 2001 zmeny vyplývajúce z úpravy miezd na rok 2001.
   Okrem toho tvrdia, že boli porušené články 45 a 46 podmienok zamestnávania zamestnancov ECB, „Memorandum of Understanding“ o vzťahoch medzi vedením ECB a zástupcami zamestnancov, zásada dobrého výkonu verejnej správy, zásada nediskriminácie a povinnosť konať v dobrej viere.
   Nakoniec žalobcovia takisto navrhujú náhradu škody, ktorú údajne utrpeli z dôvodu predmetného konania ECB.


title: Vec C-24/08: Žaloba podaná 22. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/20

         Žaloba podaná 22. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-24/08)
   (2008/C 79/34)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Afonso a H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES (1) z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 29. apríla 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.


title: Vec T-479/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. septembra 2011 — adidas/ÚHVT — Patrick Holding (Vyobrazenie topánky s dvoma pásmi) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky vyobrazujúcej topánku s dvoma pásmi na boku — Skoršia vnútroštátna ochranná známka vyobrazujúca topánku s troma pásmi na boku — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia odôvodnenia vnútroštátneho práva — Nepreloženie hlavných skutočností odôvodňujúcich zápis skoršej ochrannej známky — Pravidlo 16 ods. 3, pravidlo 17 ods. 2 a pravidlo 20 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95 ]

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. septembra 2011 — adidas/ÚHVT — Patrick Holding (Vyobrazenie topánky s dvoma pásmi)
   (Vec T-479/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky vyobrazujúcej topánku s dvoma pásmi na boku - Skoršia vnútroštátna ochranná známka vyobrazujúca topánku s troma pásmi na boku - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia odôvodnenia vnútroštátneho práva - Nepreloženie hlavných skutočností odôvodňujúcich zápis skoršej ochrannej známky - Pravidlo 16 ods. 3, pravidlo 17 ods. 2 a pravidlo 20 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2011/C 331/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: adidas AG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck, advokáti, a I. Fowler, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Dánsko) (v zastúpení: J. Løje a T. Meedom, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. augusta 2008 (vec R 849/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi adidas AG a Patrick Holdings ApS

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               adidas AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec T-77/16: Žaloba podaná 19. februára 2016 – Ryanair a Airport Marketing Services/Komisia

text:
               10.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/15

         Žaloba podaná 19. februára 2016 – Ryanair a Airport Marketing Services/Komisia
   (Vec T-77/16)
   (2016/C 165/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) a Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (v zastúpení: G. Berrisch, E. Vahida a I. Metaxas-Maragkidis, lawyers a B. Byrne, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 a články 3, 4 a 5 rozhodnutia Európskej komisie z 1. októbra 2014 vo veci štátnej pomoci SA.27339, ktorým sa rozhodlo, že spoločnosti Ryanair a Airport Marketing Services získali od spoločnosti Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken („FGAZ“)/Flughafen Zweibrücken GmbH („FZG“) a spolkovej krajiny Porýnie-Falcko protiprávnu štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom, a to v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň a

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie porušuje článok 41 Charty základných práv EÚ, zásadu riadnej správy vecí verejných a právo žalobkýň na obhajobu, keďže Komisia žalobkyniam odoprela prístup k vyšetrovaciemu spisu a neumožnila im účinne vyjadriť svoje stanoviská.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže Komisia nesprávne uplatnila zásadu súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, a to tým, že vykonala spoločnú analýzu dohody o poskytovaní letiskových služieb so spoločnosťou Ryanair a dohody o marketingových službách so spoločnosťou AMS. Komisia ďalej nesprávne odmietla vychádzať z porovnávacej analýzy. Podporne žalobkyne tvrdia, že Komisia nepriznala zodpovedajúcu hodnotu marketingovým službám, neprávom odmietla odôvodnenie rozhodnutia spolkovej krajiny obstarať také služby, nesprávne odmietla možnosť, že časť marketingových služieb mohla byť obstaraná z dôvodu všeobecného záujmu, pre výpočet ziskovosti založila svoje závery na neúplných a nenáležitých údajoch, uplatnila príliš krátky časový horizont, neprávom oprela svoje posúdenie iba o dohodnuté trasy a nezohľadnila sieťové externality, ktoré mohlo letisko očakávať od svojho vzťahu so spoločnosťou Ryanair.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže Komisia nepreukázala selektivitu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod, ktorý sa uplatňuje podporne, je založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 108 ods. 2 ZFEÚ, keďže sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že pomoc poskytnutá spoločnostiam Ryanair a AMS sa rovnala kumulovaným okrajovým stratám letiska, a nie skutočnému zisku spoločností Ryanair a AMS. Komisia mala preskúmať, v akom rozsahu boli údajné výhody skutočne poskytované cestujúcim spoločnosti Ryanair. Okrem toho sa Komisii nepodarilo vyčísliť žiadnu konkurenčnú výhodu, ktorá vznikla spoločnosti Ryanair na základe (údajne) podhodnotených platobných tokov letiska. Napokon Komisia riadne nevysvetlila, prečo bolo nutné požadovať vrátenie čiastky pomoci uvedenej v rozhodnutí s cieľom zabezpečiť znovuobnovenie situácie pred poskytnutím pomoci.


               17.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 40/15

         Žiadosť o Poradné stanovisko Súdu EFTA podaná odvolacím súdom Gulating lagmannsrett na základe rozhodnutia tohto súdu zo dňa 3. mája 2004 v prípade Reidar Rasmussen m.fl.
         proti
       Total E&P Norge AS
   (Súdny spor E-2/04)
   (2005/C 40/08)
   Súd EFTA prijal požiadavku Gulating lagmannsrett (Odvolacieho súdu Gulating), Bergen, Nórsko, podanú na základe rozhodnutia tohto súdu zo dňa 3. mája 2004, ktorú prijal Registračný úrad Súdu dňa 13. mája 2004, o Poradné stanovisko v prípade Reidar Rasmussen m.fl. verzus Total E&P Norge AS ohľadom nasledovných otázok:

               1.

               Vzťahuje sa článok 1 smernice Rady 77/187/EHS zo dňa 14. februára 1977 na situáciu, keď je časť podniku – za predpokladu, že je organizovaná ako samostatná právnická osoba – postúpená jednou spoločnosťou druhej spoločnosti a keď sú tie isté alebo zodpovedajúce aktivity vykonávané akvizičnou aj pridruženou spoločnosťou v jednej a tej istej podnikateľskej skupine? Vylučuje fakt, že niektoré pracovné vzťahy boli priamo postúpené prevodcom akvizičnej spoločnosti a iné jej pridruženej spoločnosti aplikáciu uvedenej smernice?

               2.

               Je aplikácia smernice v zmysle ustanovení článku 1 vylúčená v prípade, keď sú funkcie údržby a podpory podnikania postúpené, pričom produkčná funkcia nie je postúpená a zamestnanci všetkých uvedených funkcií pracujú ako tím pred aj po postúpení?

               3.

               Je možné smernicu, špecifikovanú v článku 1 aplikovať na prípad postúpenia prác údržby stálej zahraničnej prevádzky na výrobu plynu, keď je – v zmysle čísel a kvalifikácií – pozoruhodná časť pracovnej sily, ktorá túto funkciu vykonávala u prevodcu postúpená akvizičnej spoločnosti, ktorá následne pokračuje vo výkone týchto prác údržby na tej istej prevádzke na základe zmluvy o poskytovaní služieb? Je aplikácia smernice vylúčená v prípade, ak vlastníctvo nástrojov a náradia, ktoré personál údržby používal pred postúpením a ktoré naďalej používa aj po postúpení, nie je postúpené akvizítorovi?

               4.

               Vyplýva z článku 3 (1) tejto smernice, že vzťahy medzi zamestnancom a zamestnávateľom sú postúpené prevodcovi paralelne s prevodom podnikania (a na základe tohto prevodu) v prípade tých zamestnancov, ktorí pred časom prevodu prehlásili, že nechcú pracovať pre nadobúdateľa?


title: Vec F-147/06: Žaloba podaná 27. decembra 2006 – Dragoman/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/48

         Žaloba podaná 27. decembra 2006 – Dragoman/Komisia
   (Vec F-147/06)
   (2007/C 42/84)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Adriana Dragoman (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Mihailescu, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie vo verejnom výberovom konaní EPSO/AD/44/06-CJ zameranom na zostavenie zoznamu úspešných uchádzačov na pozície právnikov lingvistov s hlavným jazykom rumunčinou, ktorým bola žalobkyni udelená za písomnú časť skúšky známka 18/40, a ktorým žalobkyňa nebola pripustená k ústnej časti skúšky v tomto výberovom konaní,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody, pričom prvý dôvod je rozdelený do dvoch častí. V prvej časti sa odvoláva na porušenia pravidiel činnosti výberovej komisie z dôvodu, že táto komisia pri hodnotení písomných testov prihliadala skôr na porozumenie zdrojovému jazyka ako na presnosť prekladu do rumunčiny. V druhej časti sa odvoláva na porušenia ustanovení oznámenia o výberovom konaní týkajúcich sa riadneho vytvorenia výberovej komisie a zverejnenia mien jej členov. K tomuto zverejneniu došlo 3 dni pred dátumom skúšky, zatiaľ čo v oznámení o výberovom konaní bola stanovená minimálne lehota 15 dní.
   V druhom žalobnom dôvode sa žalobkyňa odvoláva na porušenie povinnosti odôvodnenia, keďže výberová komisia v hodnotení neuviedla upresnenie týkajúce sa kritérií použitých pri oprave testov.


title: Vec C-139/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona — Španielsko) — Joan Cuadrench Moré/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Letecká doprava — Náhrada škody a pomoc cestujúcim — Odmietnutie nástupu do lietadla, zrušenie alebo veľké meškanie letu — Lehota na podanie žaloby)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona — Španielsko) — Joan Cuadrench Moré/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Vec C-139/11) (1)

   (Letecká doprava - Náhrada škody a pomoc cestujúcim - Odmietnutie nástupu do lietadla, zrušenie alebo veľké meškanie letu - Lehota na podanie žaloby)
   2013/C 26/10
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Joan Cuadrench Moré

      Žalovaná: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Audiencia Provincial de Barcelona — Výklad článkov 5 a 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10) — Neexistencia lehoty na podanie žaloby — Článok 35 Dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu (Montrealský dohovor), schváleného rozhodnutím Rady z 5. apríla 2001 (Ú. v. ES L 194, s. 38; Mim. vyd. 07/005, s. 491) — Uplatniteľná právna úprava

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, je potrebné vykladať v tom zmysle, že lehotu, v ktorej musia byť podané žaloby, ktorých predmetom je priznanie náhrady škody v zmysle článkov 5 a 7 tohto nariadenia, stanovia pravidlá každého členského štátu týkajúce sa premlčacej lehoty na podanie žaloby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec C-133/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 18. marca 2015 – H. C. Chavez-Vilchez a i./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb) a i.

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 18. marca 2015 – H. C. Chavez-Vilchez a i./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb) a i.
   (Vec C-133/15)
   (2015/C 178/10)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: H. C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X. V. Garcia Perez, J. Uwituze, Y. R. L. Wip, I. O. Enowassam, A. E. Guerrero Chavez

      Odporcovia: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb), College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 20 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že tento článok členskému štátu bráni v tom, aby štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý vykonáva každodennú a skutočnú opateru svojho maloletého dieťaťa, ktoré je štátnym príslušníkom tohto členského štátu, odoprel právo na pobyt v tomto členskom štáte?

               2.

               Je pre odpoveď na túto otázku relevantná skutočnosť, že tento rodič nevykonáva právnu, finančnú a/alebo emocionálnu starostlivosť sám a ďalej, že nie je vylúčené, že druhý rodič, ktorý je štátnym príslušníkom tohto členského štátu, by de facto mohol byť schopný postarať sa o dieťa? Je rodič so štátnou príslušnosťou tretej krajiny v tomto prípade povinný hodnoverne preukázať, že druhý rodič nemôže prevziať rodičovskú starostlivosť o dieťa, takže dieťa by bolo nútené opustiť územie Únie, keby sa rodičovi so štátnou príslušnosťou tretej krajiny odoprelo právo na pobyt?


title: Vec C-38/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  20. januára 2009 — Jörn Sack/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Verejná služba — Odmena — Nepriznanie príplatku za výkon funkcie stanoveného pre vedúcich útvarov právnikovi zamestnanému v právnom servise a zaradenému do platovej triedy A*14 — Zásada rovnakého zaobchádzania)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/21

         Uznesenie Súdneho dvora z 20. januára 2009 — Jörn Sack/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-38/08 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Odmena - Nepriznanie príplatku za výkon funkcie stanoveného pre vedúcich útvarov právnikovi zamestnanému v právnom servise a zaradenému do platovej triedy A*14 - Zásada rovnakého zaobchádzania)
   2009/C 141/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Jörn Sack (v zastúpení: D. Mahlo, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Wägenbaur a J. Currall, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 11. decembra 2007, Sack/Komisia, (T-66/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu, ktorej predmetom bol návrh na zrušenie rozhodnutí týkajúcich sa stanovenia mesačného platu odvolateľa za mesiace máj 2004 až február 2005, návrh na vykonanie nového výpočtu tohoto platu a návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti odvolateľa — Nepriznanie príplatku za výkon funkcie stanoveného pre vedúcich útvarov právnikovi zamestnanému v právnom servise Komisii a zaradenému do platovej triedy A*14, ktorý zabezpečoval koordináciu pracovnej skupiny — Porušenie zásady rovnakého zaobchádzania

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Jörn Sack znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec T-261/00: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. decembra 2012 — Sacaim a i./Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie — Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2012 — Sacaim a i./Komisia
   (Vec T-261/00) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie - Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 38/40
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Sacaim SpA (Benátky, Taliansko), Alfier Costruzioni Srl (Benátky), Azin Asfalti Srl (Benátky), Barbato Srl (Benátky), Camata Costruzioni Sas (Benátky), Dal Carlo Mario & C. Srl (Benátky), Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM) (Marghera, Taliansko), Rossi Renzo Costruzioni Srl (Marcon, Taliansko), Vettore Costruzioni Srl (Benátky), ACEA — Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia (Benátky) a Comitato „Venezia vuole vivere“ (Marghera) (v zastúpení: A. Vianello, M. Merola, A. Sodano a M. Pappalardo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Talianska republika (v zastúpení: pôvodne U. Leanza, neskôr I. Braguglia, neskôr R. Adam, a napokon I. Bruni, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Aiello a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 týkajúceho sa štátnej pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie podľa zákonov č. 30/1997 a 206/1995 o úľavách na sociálnych odvodoch (Ú. v. ES L 150, 2000, s. 50)

      Výrok

               1.

               Námietka neprípustnosti, ktorú vzniesla Európska komisia, sa spája s vecou samou.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               3.

               Sacaim SpA, Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Camata Costruzioni Sas, Dal Carlo Mario & C. Srl, Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM), Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl, ACEA — Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia, a Comitato „Venezia vuole vivere“ znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie.

               4.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 9.12.2000.


title: Vec C-459/09 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 16. septembra 2010 — Dominio de la Vega, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Ambrosio Velasco, SA [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DOMINIO DE LA VEGA — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva PALACIO DE LA VEGA — Existencia pravdepodobnosti zámeny na časti územia Únie — Posúdenie podobnosti medzi ochrannými známkami — Dominantný prvok]

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/7

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 16. septembra 2010 — Dominio de la Vega, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Ambrosio Velasco, SA
   (Vec C-459/09 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva DOMINIO DE LA VEGA - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva PALACIO DE LA VEGA - Existencia pravdepodobnosti zámeny na časti územia Únie - Posúdenie podobnosti medzi ochrannými známkami - Dominantný prvok)
   2011/C 80/12
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Dominio de la Vega, SL (v zastúpení: E. Caballero Oliver a A. Sanz-Bermell y Martínez, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca), Ambrosio Velasco, SA (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) zo 16. septembra 2009, Dominio de la Vega/ÚHVT (T-458/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. októbra 2007 (vec R 1431/2006-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ambrosio Velasco, SA a Dominio de la Vega, SL

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dominio de la Vega, SL je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-594/14: Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Makhlouf/Rada

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/17

         Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Makhlouf/Rada
   (Vec T-594/14)
   2014/C 361/24
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Rami Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba žalobcu je prípustná a dôvodná,

               —

               v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť žalobcovi v celom rozsahu ujmu, ktorá mu bola spôsobená, a to vo výške 5 00  000 eur,

               —

               subsidiárne nariadiť ustanovenie znalca, ktorý určí rozsah ujmy spôsobenej žalobcovi,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uplatnené v rámci veci T-592/14, Makhlouf/Rada.


title: Vec T-1/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2014 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Montres Tudor (GLAMOUR) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GLAMOUR — Skoršia medzinárodná ochranná známka TUDOR GLAMOUR — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/32

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2014 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Montres Tudor (GLAMOUR)
   (Vec T-1/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GLAMOUR - Skoršia medzinárodná ochranná známka TUDOR GLAMOUR - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 282/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Raab, H. Lauf a V. Ahmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Montres Tudor SA (Ženeva, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. P. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa a C. Sueiras Villalobos, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. októbra 2012 (vec R 0231/2012-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Montres Tudor SA a Advance Magazine Publishers, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Advance Magazine Publishers, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec C-485/14: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2015 – Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb kapitálu — Článok 63 ZFEÚ a článok 40 Dohody o EHP — Daň z bezodplatného prevodu a prechodu — Oslobodenie — Dedičstvo a dary — Rozdielne zaobchádzanie — Inštitúcie usadené v inom členskom štáte — Neexistencia dvojstranného daňového dohovoru)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2015 – Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-485/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb kapitálu - Článok 63 ZFEÚ a článok 40 Dohody o EHP - Daň z bezodplatného prevodu a prechodu - Oslobodenie - Dedičstvo a dary - Rozdielne zaobchádzanie - Inštitúcie usadené v inom členskom štáte - Neexistencia dvojstranného daňového dohovoru))
   (2015/C 311/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že dary a dedičstvo venované verejnoprávnym alebo verejnoprospešným inštitúciám oslobodila od dane z bezodplatného prevodu a prechodu výlučne vtedy, ak sú uvedené inštitúcie usadené vo Francúzsku alebo v členskom štáte alebo v štáte, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, a ktorý s Francúzskom uzatvoril dvojstranný dohovor, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 63 ZFEÚ a článku 40 Dohody o EHP.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.


title: Vec T-243/10: Žaloba podaná 26. mája 2010 — Rungis express/ÚHVT — Žito (MARESTO)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/40

         Žaloba podaná 26. mája 2010 — Rungis express/ÚHVT — Žito (MARESTO)
   (Vec T-243/10)
   ()
   2010/C 234/73
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rungis express AG (Meckenheim, Nemecko) (v zastúpení: U. Feldmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ŽITO prehrambena industrija, d.d. (Ľubľana, Slovinsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. marca 2010 vo veci R 691/2009-1,

               —

               zamietnuť námietku žalovaného.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka MARESTO pre tovary triedy 29.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ŽITO prehrambena industrija, d.d.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka, ktorá zobrazuje kuchára a obsahuje slovný prvok „M·A·E·S·T·R·O“ pre tovary tried 29 a 30, národná obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slovný prvok „M·A·E·S·T·R·O“ pre tovary tried 29, 30 a 43, a národná slovná ochranná známka „BRAVO, MAESTRO!“ pre tovary tried 29, 30 a 43.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke sa vyhovuje.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: odvolanie sa zamieta.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) v rozsahu, v akom ochranné známky, ktoré sú základom námietky, nemajú rozlišovaciu spôsobilosť a/alebo sú čisto opisné.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. apríla 2005 vo veci C-460/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenia (EHS) č. 2913/92 a č. 2454/93 — Vonkajší tranzit Spoločenstva — Colné orgány — Postupy smerujúce k výberu ciel pri vstupe — Lehoty — Nerešpektovanie — Vlastné zdroje Spoločenstiev — Poskytnutie — Lehota — Nerešpektovanie — Úroky z omeškania — Príslušný členský štát — Nedostatky v platbe)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 14. apríla 2005
   vo veci C-460/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenia (EHS) č. 2913/92 a č. 2454/93 - Vonkajší tranzit Spoločenstva - Colné orgány - Postupy smerujúce k výberu ciel pri vstupe - Lehoty - Nerešpektovanie - Vlastné zdroje Spoločenstiev - Poskytnutie - Lehota - Nerešpektovanie - Úroky z omeškania - Príslušný členský štát - Nedostatky v platbe)
   (2005/C 132/01)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-460/01, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: G. Wilms a H. M. H. Speyart) proti Holandskému kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: H. G. Sevenster), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 28. novembra 2001, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Schintgen a J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Holandské kráľovstvo tým, že v období medzi 1. januárom 1991 a 31. decembrom 1995

                           —

                           nezaúčtovalo a nevymáhalo colný dlh a ostatné poplatky najneskôr do troch dní po uplynutí lehoty stanovenej v článku 3 ods. 3 a článku 6 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1854/89 z 14. júna 1989 o zapisovaní do účtovnej evidencie a lehotách platby sumy dovozného cla alebo vývozného cla vyplývajúcej z colného dlhu alebo v článku 218 ods. 3 a článku 221 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva alebo k neskoršiemu dátumu vyplývajúcemu z použitia nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 z 3. júna 1971, ktorým sa stanovujú pravidlá pre lehoty, dátumy a termíny, keď hlavný zodpovedný v režime vonkajšieho tranzitu Spoločenstva v lehote troch mesiacov od doručenia oznámenia výstupného úradu, že zásielka nebola včas predložená úradu určenia, nepreukázal zákonnosť predmetnej tranzitnej operácie,

                           —

                           neposkytlo Komisii včas príslušné vlastné zdroje a

                           —

                           odmietlo zaplatiť príslušné úroky z omeškania,

                     nesplnilo si svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11a ods. 2 druhého pododseku druhej vety nariadenia Komisie (EHS) č. 1062/87 z 27. marca 1987 o ustanoveniach pre vykonávanie tranzitného režimu Spoločenstva a určitých zjednodušeniach tohto režimu v znení nariadenia Komisie (EHS) 2560/92 z 2. septembra 1992, článku 49 ods. 2 tretej vety nariadenia Komisie (EHS) č. 1214/92 z 21. apríla 1992 o ustanoveniach na uplatňovanie tranzitného režimu Spoločenstva a na niektoré zjednodušenia v tomto režime v znení nariadenia Komisie (EHS) 3712/92 z 21. decembra 1992 a článku 379 ods. 2 tretej vety nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993 zavádzajúceho ustanovenia pre vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 ustanovujúceho colný kódex Spoločenstva, ako aj z článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev.

               2)

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 84, 6.4.2002


title: Vec T-195/06: Žaloba podaná 18. júla 2006 – Solvay Solexis/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/43

         Žaloba podaná 18. júla 2006 – Solvay Solexis/Komisia
   (Vec T-195/06)
   (2006/C 212/74)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Solvay Solexis S.p.A. (v zastúpení: Tommaso Salonico a Gian Luca Zampa, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť rozhodnutie, menovite články 1, 2 a 3, a následne znížiť peňažnú pokutu uloženú spoločnosti Solexis,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, vrátane výdavkov, ktoré vznikli žalobcovi v súvislosti s úplnou alebo čiastočnou platbou peňažnej pokuty alebo s poskytnutím bankovej záruky.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie v uvedenej veci je rovnaké ako vo veci T-185/06, L'Air Liquide/Komisia. V posledne menovanom rozhodnutí bola spoločnosť Solexis solidárne so spoločnosťou Edison SpA zodpovedná za zaplatenie peňažnej pokuty vo výške 25 619 000 eur. Zodpovednosť žalobcu sa týkala výlučne konania spoločnosti Ausimont S.p.A, ktorá bola v čase porušenia pod výlučnou kontrolou spoločnosti Edison.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza, že v napadnutom rozhodnutí sa uložením peňažnej pokuty dopustila Komisia omylu, keďže:

               —

               nesprávne posúdila dĺžku trvania porušenia, ku ktorému podľa žalobcu došlo od mája/septembra 1997 do mája 2000, a nie, pokiaľ ide o žalobcu samotného, od mája 1995 do decembra 2000,

               —

               nesprávne posúdila povahu akéhokoľvek vplyvu uvedeného porušenia na trh, ako aj pasívnu úlohu žalobcu v období od mája 1995 do mája/septembra 1997,

               —

               žalobca sa nezúčastnil na dohode o obmedzení kapacity. Komisia nevzala pri požadovaní peňažnej pokuty do úvahy skutočnosť, že spoločnosť Ausimont sa nikdy, v roku 1997 a ani neskôr, nezúčastnila za účelom zníženia/obmedzenia výrobnej kapacity na dohodách o obmedzení kapacity. Porušenie prisudzované spoločnosti Ausimont by teda malo nemej závažné následky, než ktorých sa dopustil druhý podnik, aj z dôvodu jej menšieho vplyvu na konkurenčné podniky, rovnako aj z hľadiska uplatnenia základných zásad rovnosti zaobchádzania, spravodlivosti a proporcionality,

               —

               Komisia nevymedzila svoju spoluprácu so žalobcom. Fakticky by žalovaná nemala priznať žalobcovi žiadnu výhodu v súvislosti s jeho spoluprácou pri vyšetrovaní a vzhľadom na jeho účasť na konaní o zhovievavosti alebo na základe poľahčujúcich okolností upravených v usmerneniach Komisie.

         Na záver žalobca namieta porušenie zásady proporcionality.


title: Vec C-416/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 91/628/EHS a 93/119/ES — Nariadenie (ES) č. 1/2005 — Ochrana zvierat počas prepravy a počas ich porážky alebo utratenia — Štruktúrované a zovšeobecnené porušenie pravidiel Spoločenstva]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-416/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 91/628/EHS a 93/119/ES - Nariadenie (ES) č. 1/2005 - Ochrana zvierat počas prepravy a počas ich porážky alebo utratenia - Štruktúrované a zovšeobecnené porušenie pravidiel Spoločenstva)
   2009/C 267/17
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tsereba-Lacombe a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: S. Charitaki, S. Papaïoannou a E.-M. Mamouna, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 5, 8, 9 a 18 ods. 2 smernice 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS (Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133) — Porušenie článku 5 ods. 4, článku 6 ods. 1, článku 13 ods. 3 a 4, článku 15 ods. 1 a článkov 25, 26 a 27 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97 (Ú. v. EÚ L 3, 2005, s. 1) — Porušenie článku 3, článku 5 ods. 1, článku 6 ods. 1 a článku 8 smernice Rady 93/119/ES z 22. decembra 1993 o ochrane zvierat počas porážky alebo ich utratenia (Ú. v. ES L 340, s. 21; Mim. vyd. 03/015, s. 421)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na to:

                           —

                           aby príslušné orgány vykonávali povinné kontroly plánov prepravy,

                           —

                           aby sa zriadili oddychové miesta, na ktorých môžu zvieratá odpočívať po vykládke z plavidiel v prístavoch pre trajekty alebo blízko nich,

                           —

                           aby sa zabezpečilo skutočné vykonávanie kontrol dopravných prostriedkov a zvierat,

                           —

                           aby sa zabezpečilo dodržiavanie pravidiel týkajúcich sa omračovania zvierat počas ich porážky a

                           —

                           aby sa zabezpečili vhodné inšpekcie a kontroly bitúnkov,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 časti A ods. 2 písm. d) bodu i) prvej zarážky a článku 8 smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS, zmenenej a doplnenej nariadením (ES) č. 806/2003 zo 14. apríla 2003, a z ods. 7 písm. b) bodu 48 kapitoly VII prílohy tejto smernice, zmenenej a doplnenej nariadením č. 806/2003, ako aj z článku 3, článku 5 ods. 1 písm. d), článku 6 ods. 1 a článku 8 smernice Rady 93/119/ES z 22. decembra 1993 o ochrane zvierat počas porážky alebo ich utratenia.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Helénska republika znáša dve tretiny trov konania. Komisia Európskych spoločenstiev znáša jednu tretinu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec T-417/09: Žaloba podaná 16. októbra 2009 — Poslovni Sistem Mercator/ÚHVT — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/33

         Žaloba podaná 16. októbra 2009 — Poslovni Sistem Mercator/ÚHVT — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)
   (Vec T-417/09)
   2009/C 297/50
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Poslovni Sistem Mercator, d.d. (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: M. Curell Aguila a J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mercator Multihull, Inc. (Vancouver, Kanada)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. júla 2009 vo veci R 1031/2008-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MERCATOR STUDIOS“ pre tovary zaradené do triedy 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovinská obrazová ochranná známka „Mercator“ zapísaná pre služby zaradené do tried 35, 36, 39, 41 a 42 a tovary zaradené do tried 1 až 6, 8 až 11, 13 až 34; slovinská obrazová ochranná známka „Mercator Slovenska Košarica“ zapísaná pre tovary a služby zaradené do tried 1 až 6, 8 až 11, 13 až 34, 39, 41, 43 a 44; medzinárodná ochranná známka „Mercator“ zapísaná pre tovary zaradené do tried 1 až 6, 8 až 11, 13, 14, 16 až 18, 20 až 33 a služby zaradené do tried 36, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009] tým, že odvolací senát nevykonal celkovú analýzu príslušných faktorov, ale zamietol námietku na základe toho, že služby sú rozdielne, a nesprávne posúdil dôvod námietky založený na článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94.


title: Vec C-60/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  20. februára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerisches Landessozialgericht – Nemecko) – Grete Schlepps/Deutsche Rentenversicherung Oberbayern

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. februára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerisches Landessozialgericht – Nemecko) – Grete Schlepps/Deutsche Rentenversicherung Oberbayern
   (Vec C-60/06) (1)

   (2008/C 128/47)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec C-535/07: Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/32

         Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-535/07)
   (2008/C 51/55)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Sauer a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (1), resp. z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (2), tým, že

                           a)

                           podľa ornitologických kritérií správne neoznačila („Hansag“ v spolkovej krajine Burgenland), resp. neohraničila („Niedere Tauern“ v spolkovej krajine Štajersko) územia, ktoré sú podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie na zachovanie druhov vtáctva v Rakúsku, ako osobitne chránené územia podľa článku 4 ods. 1 a 2 smernice o ochrane vtáctva a

                           b)

                           časť doteraz označených osobitných chránených území nevybavila právnou ochranou, ktorá by spĺňala požiadavky podľa článku 4 ods. 1 resp. 2 smernice o ochrane vtáctva resp. podľa článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice o biotopoch.

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS (ďalej len „smernica o ochrane vtáctva“) ukladá členským štátom povinnosť, aby klasifikovali ako osobitne chránené územia (OCHÚ) všetky územia, ktoré sú podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie na zachovanie druhov vymenovaných v prílohe I smernice, a aby uskutočnili podobné opatrenia pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe I. OCHÚ má byť vybavené stavom právnej ochrany, ktorý je vhodný okrem iného na zabezpečenie prežitia a rozmnožovania druhov vtákov uvedených v prílohe I smernice, ako aj na rozmnožovanie, preperovanie a zimovanie pravidelne sa vyskytujúcich sťahovavých druhov, ktoré nie sú uvedené v prílohe I. Keďže podľa článku 7 smernice Rady 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (ďalej len „smernica o biotopoch“) záväzky okrem iného podľa článku 6 ods. 2 tej istej smernice, čo sa týka osobitných chránených území, nahrádzajú povinnosti vyplývajúce z článku 4 ods. 4 prvej vety smernice o ochrane vtáctva, musí stav právnej ochrany týchto území okrem toho zabezpečiť, aby sa na nich predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré boli územia označené za chránené, ako aj podstatnému rušeniu týchto druhov.
   Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto ustanovení práva Spoločenstva, tým, že územie „Hansag“ neoznačila za OCHÚ, osobitné chránené územie „Niedere Tauern“ neohraničila podľa požiadaviek smernice o ochrane vtáctva a napokon tým, že časť doteraz označených osobitných chránených území nevybavila právnou ochranou, ktorá by spĺňala požiadavky vyššie uvedených ustanovení.
   Aj keď Rakúska republika uznáva potrebu označiť územie „Hansag“ za OCHÚ a svoj úmysel pristúpiť k takému označeniu viackrát potvrdila, do uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku tento záväzok nesplnila.
   Ohraničenie územia „Niedere Tauern“, ktoré sa neuskutočnilo podľa požiadaviek smernice o ochrane vtáctva, sa týka jednak nedostatočného zohľadnenia biotopov nevyhnutných pre kulíka vrchovského a jednak nedostatočného zreteľa na biotopy stanovené pre určité druhy lesného vtáctva, resp. pre vtáčie druhy žlna sivá (Picus canus) a jariabok hôrny (Bonasa bonasia). Členské štáty síce majú pri výbere a ohraničení OCHÚ istý priestor pre voľnú úvahu, je však obmedzený tým, že označenie týchto území podlieha určitým ornitologickým kritériám stanoveným v smernici. Osobitne nie je členský štát oprávnený brať pri výbere a ohraničení OCHÚ do úvahy hospodárske požiadavky uvedené v článku 2 smernice o ochrane vtáctva, resp. článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch.
   Pokiaľ ide o stav právnej ochrany doteraz označených chránených území v Rakúsku, majú sa na území, ktoré spĺňa kritériá pre označenie ako OCHÚ, uskutočniť „zvláštne opatrenia týkajúce sa ochrany“ vtáčej fauny, ktorá sa na nich práve vyskytuje, a takisto je nevyhnutné, aby potrebné ochranné opatrenia boli presne stanovené a prispôsobené osobitným vlastnostiam a podmienkam životného prostredia OCHÚ a v ňom žijúcich druhov. Špecifické ciele zachovania predmetných druhov vtákov, ktoré sa nachádzajú v nástrojoch právnej ochrany, v zmysle článku 4 ods. 1 a 2 smernice o ochrane vtáctva, resp. špecifické ciele ich ochrany v zmysle článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch spolu s nevyhnutnými konkrétnymi opatreniami a povinnosťami (zákazy a príkazy) pre územie musia mať takisto záväzný charakter a dostatočnú publicitu. Po preskúmaní predpisov, ktoré sú platné v jednotlivých spolkových krajinách, možno konštatovať, že stav právnej ochrany, ktorý je v týchto predpisoch stanovený, nezodpovedá vyššie uvedeným požiadavkám, a preto ho nemožno vzhľadom na ustanovenia smernice o ochrane vtáctva a smernice o biotopoch považovať za dostačujúci.

      (1)  Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98.

      (2)  Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec T-35/16: Žaloba podaná 21. januára 2016 – Sony Computer Entertainment Europe/ÚHVT – Vieta Audio (Vita)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/42

         Žaloba podaná 21. januára 2016 – Sony Computer Entertainment Europe/ÚHVT – Vieta Audio (Vita)
   (Vec T-35/16)
   (2016/C 106/49)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Vita“ – ochranná známka Spoločenstva č. 9 993 361.

      Konanie pred ÚHVT: konanie vo veci zrušenia.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 12. novembra 2015 vo veci R 2232/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               rozhodol, že ÚHVT a ďalší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-333/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. januára 2010 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb tovaru — Články 28 ES a 30 ES — Množstevné obmedzenia dovozu — Opatrenie s rovnakým účinkom — Systém predchádzajúceho povolenia — Pomocné technologické látky a potraviny, na ktorých prípravu sa použili pomocné technologické látky pochádzajúce z iných členských štátov, kde sú legálne vyrábané a/alebo uvádzané na trh — Konanie umožňujúce hospodárskym subjektom dosiahnuť zápis takých látok do kladného zoznamu — Ustanovenie o vzájomnom uznávaní — Vnútroštátna právna úprava spôsobujúca stav právnej neistoty hospodárskym subjektom)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. januára 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-333/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb tovaru - Články 28 ES a 30 ES - Množstevné obmedzenia dovozu - Opatrenie s rovnakým účinkom - Systém predchádzajúceho povolenia - Pomocné technologické látky a potraviny, na ktorých prípravu sa použili pomocné technologické látky pochádzajúce z iných členských štátov, kde sú legálne vyrábané a/alebo uvádzané na trh - Konanie umožňujúce hospodárskym subjektom dosiahnuť zápis takých látok do „kladného zoznamu“ - Ustanovenie o vzájomnom uznávaní - Vnútroštátna právna úprava spôsobujúca stav právnej neistoty hospodárskym subjektom)
   2010/C 63/12
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 28 ES — Systém predchádzajúceho povolenia pre pomocné technologické látky a potraviny, na ktorých prípravu sa použili pomocné technologické látky pochádzajúce z iných členských štátov, kde sú legálne vyrábané a/alebo uvádzané na trh — Neexistencia odôvodnenia a/alebo nedodržanie zásady proporcionality

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si zavedením systému predchádzajúceho povolenia pre pomocné technologické látky a potraviny, na ktorých prípravu sa použili pomocné technologické látky pochádzajúce z iných členských štátov, kde sú legálne vyrábané a/alebo uvádzané na trh, nedodržujúceho zásadu proporcionality, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 ES.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Spojené veci T-694/13 a T–2/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. novembra 2016 – Ipatau/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Únie — Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb — Právo na obranu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie — Proporcionalita“)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. novembra 2016 – Ipatau/Rada
   (Spojené veci T-694/13 a T–2/15) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Únie - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Právo na obranu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Proporcionalita“))
   (2017/C 014/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vadzim Ipatau (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ, ktorým sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, 2013, s. 69), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, 2013, s. 1), rozhodnutia Rady 2014/750/SZBP z 30. októbra 2014, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 311, 2014, s. 39) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1159/2014 z 30. októbra 2014 , ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 311, 2014, s. 2), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Vadzim Ipatau je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec C-192/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. septembra 2014 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia (Odvolanie — Kohézny fond — Zníženie finančnej pomoci — Prijatie rozhodnutia Európskou komisiou — Existencia lehoty — Nedodržanie stanovenej lehoty — Dôsledky)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/14

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. septembra 2014 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia
      (Vec C-192/13 P) (1)

      ((Odvolanie - Kohézny fond - Zníženie finančnej pomoci - Prijatie rozhodnutia Európskou komisiou - Existencia lehoty - Nedodržanie stanovenej lehoty - Dôsledky))
      (2014/C 395/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie Španielsko/Komisia (T-235/11, EU:T:2013:49) sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie Komisie K(2011) 1023 v konečnom znení z 18. februára 2011, ktorým sa znižuje pomoc z Kohézneho fondu fázam projektu nazvaným „Dodávka a montáž traťového telesa na vysokorýchlostnej trati Madrid – Zaragoza – Barcelona – francúzska hranica. Úsek Madrid – Lleida“ (CCI 1999.ES.16.C.PT.001), „Vysokorýchlostná železničná trať Madrid – Barcelona. Úsek Lleida – Martorell (platforma, 1. fáza)“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Vysokorýchlostná trať Madrid – Zaragoza – Barcelona – francúzska hranica. Prístupové cesty do novej stanice v Zaragoze“ (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), „Vysokorýchlostná trať Madrid – Barcelona – francúzska hranica. Úsek Lleida – Martorell. Podúsek X-A (Olérdola – Avinyonet del Penedés)“ (CCI 2001.ES.16.C.PT.007), „Nový železničný vysokorýchlostný prístup k východnému pobrežiu. Podúsek La Gineta – Albacete (platforma)“ (CCI 2004.ES.16.C.PT.014), sa zrušuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Španielskeho kráľovstva tak v prvostupňovom, ako aj v odvolacom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec C-441/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Klagenfurt) – A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt (Voľný pohyb tovaru — Články 28 ES a 30 ES — Opatrenia s rovnocenným účinkom — Podomový predaj — Predaj strieborných šperkov — Zákaz)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/18

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Klagenfurt) – A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt
   (Vec C-441/04) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Články 28 ES a 30 ES - Opatrenia s rovnocenným účinkom - Podomový predaj - Predaj strieborných šperkov - Zákaz)
   (2006/C 131/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Klagenfurt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: A-Punkt Schmuckhandels GmbH

      Žalovaná: Claudia Schmidt
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesgericht Klagenfurt – Výklad článkov 28 ES a 30 ES – Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje podomový predaj na účely predaja šperkov zo zlata, striebra alebo platiny
   Výrok rozsudku
   Vnútroštátna právna úprava, ktorou členský štát zakazuje na svojom území tak predaj strieborných šperkov, ako aj zbieranie objednávok na ich predaj prostredníctvom podomového predaja, nie je v rozpore s článkami 28 ES a 30 ES o voľnom pohybe tovaru, ak sa táto právna úprava uplatní na všetky dotknuté podnikateľské subjekty a dotýka sa rovnakým spôsobom či už z právneho, alebo skutkového hľadiska uvádzania domácich výrobkov a výrobkov pochádzajúcich z iných členských štátov na trh. Prináleží vnútroštátnemu súdu preskúmať, či s ohľadom na okolnosti vo veci samej je uplatnenie vnútroštátneho ustanovenia spôsobilé zabrániť prístupu výrobkov pochádzajúcich z iných členských štátov na trh alebo brániť tomuto prístupu viac, ako bráni prístupu domácich výrobkov na trh, a ak je to tak, preskúmať, či dotknuté ustanovenie odôvodňuje cieľ všeobecného záujmu v zmysle danom tomuto pojmu judikatúrou Súdneho dvora alebo cieľ uvedený v článku 30 ES a či je toto ustanovenie proporcionálne k tomuto cieľu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec F-103/11: Žaloba podaná 11. októbra 2011 — ZZ/EIB

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/25

         Žaloba podaná 11. októbra 2011 — ZZ/EIB
   (Vec F-103/11)
   2012/C 6/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: N. Thieltgen, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia prezidenta EIB o nepodniknutí žiadnych krokov v dôsledku vyšetrovania v súvislosti s údajným morálnym obťažovaním a zrušenie záverov vyšetrovacieho výboru, ako aj návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť závery vyšetrovacieho výboru uvedené v jeho stanovisku z 11. júla 2011 v rozsahu, v akom konštatujú neexistenciu skutkových okolností, ktoré by bolo možné kvalifikovať ako obťažovanie žalobkyne,

               —

               zrušiť rozhodnutie prezidenta EIB z 27. júla 2011,

               —

               konštatovať, že bola a je obeťou obťažovania,

               —

               nariadiť EIB toto obťažovanie ukončiť,

               —

               zrušiť rozhodnutie prezidenta EIB z 1. septembra 2011,

               —

               konštatovať existenciu nesprávneho služobného postupu pripísateľného EIB,

               —

               určiť zodpovednosť EIB voči žalobkyni v súvislosti s nezákonnosťou rozhodnutia prezidenta EIB z 27. júla 2011, obťažovaním, ktorého bola obeťou, ako aj nesprávnym služobným postupom pripísateľným EIB,

               —

               zaviazať EIB na náhradu fyzickej, nemajetkovej a majetkovej škody zvýšenej o úroky z omeškania, ktorú utrpela žalobkyňa v minulosti a ktorú utrpí v budúcnosti, a ktorá vyplýva z nezákonnosti rozhodnutia prezidenta EIB z 27. júla 2011, z morálneho obťažovania, ktorého bola obeťou, a z nesprávneho služobného postupu pripísateľného EIB,

               —

               pokiaľ ide o nezákonnosť listu prezidenta z 27. júla 2011:

                           —

                           v súvislosti s majetkovou ujmou z dôvodu ušlej odmeny: 113 100 eur,

                           —

                           v súvislosti s nemajetkovou ujmou: 50 000 eur,

               —

               pokiaľ ide o morálne obťažovanie, ktorého bola obeťou:

                           —

                           v súvislosti s majetkovou ujmou z dôvodu odmeny a straty služobného postupu: 132 100 eur,

                           —

                           v súvislosti s nemajetkovou ujmou: 50 000 eur,

                           —

                           v súvislosti s vynaloženými nákladmi: 13 361,93 eura,

               —

               pokiaľ ide o nesprávny služobný postup pripísateľný EIB:

                           —

                           v súvislosti s porušením povinnosti zachovávať mlčanlivosť a ochrany osobných údajov zo strany EIB: 10 000 eur,

                           —

                           v súvislosti s udalosťou pri vypočúvaní svedkov: 40 000 eur,

               —

               zaviazať EIB na náhradu trov konania.


title: Vec C-22/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 17. januára 2012 — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 17. januára 2012 — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (Vec C-22/12)
   2012/C 98/22
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Katarína Hassová

      Žalovaní: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 1 smernice Rady 90/232 EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (1) v spojení s čl. 3 ods. 1 smernice 72/166 EHS (2) vykladať tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava (akou je právna úprava vyplývajúca z § 4 zákona č. 381/2001 Z. z. o povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla a § 6 zákona č. 168/1999 Sb. o pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla), podľa ktorej zodpovednosť za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla nepokrýva nemajetkovú ujmu vyjadrenú v peňažnej forme, spôsobenú pozostalým po obetiach dopravnej nehody spôsobenej prevádzkou motorového vozidla?

               2.

               V prípade takej odpovede na prvú otázku, že uvedená právna úprava nie je v rozpore s právom Spoločenstva, majú sa ustanovenia § 4 ods. 1, § 4 ods. 2, § 4 ods. 4 zákona č. 381/2001 Z. z. o povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla a § 6 ods. 1, 2, 3 zákona č. 168/1999 Sb. o pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla vykladať tak, že nebránia tomu, aby vnútroštátny súd v súlade s článkom 1 ods. 1 smernice Rady 90/232 EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel v spojení s čl. 3 ods. 1 smernice 72/166 EHS priznal nárok na nemajetkovú ujmu spôsobenú pozostalým po obetiach dopravnej nehody spôsobenej prevádzkou motorového vozidla, ako poškodeným aj v peňažnej forme?

      (1)  Ú. v. ES L 129, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249.

      (2)  Smernica Rady z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 06/001 s. 10).


title: Vec C-368/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság — Maďarská republika) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály (Šiesta smernica o DPH — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Vnútroštátna právna úprava trestajúca nesprávny údaj na faktúre stratou práva na odpočítanie)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság — Maďarská republika) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Vec C-368/10) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Vnútroštátna právna úprava trestajúca nesprávny údaj na faktúre stratou práva na odpočítanie)
   2010/C 246/18
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Baranya Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pannon Gép Centrum Kft

      Žalovaný: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Baranya Megyei Bíróság — Výklad článku 17 ods. 1, článku 18 ods. 1 písm. a) a článku 22 ods. 3 písm. a) a b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23), ako aj smernice Rady 2001/115/ES z 20. decembra 2001 upravujúcej a doplňujúcej smernicu 77/388/EHS s cieľom zjednodušenia, modernizovania a harmonizovania podmienok stanovených na faktúrovanie v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty (Ú. v. ES L 15, 2002, s. 24; Mim. vyd. 09/001, s. 352) — Strata práva na odpočítanie príjemcu služieb z dôvodu chyby v dátume ukončenia prác uvedenom na faktúre vydanej poskytovateľom — Vnútroštátna právna úprava trestajúca akúkoľvek formálnu chybu faktúry stratou práva na odpočítanie

      Výrok rozsudku

   Článok 167, článok 178 písm. a), článok 220 bod 1 a článok 226 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi, podľa ktorej vnútroštátne orgány zdaniteľnej osobe zamietajú právo odpočítať hodnotu splatnej alebo zaplatenej dane za služby, ktoré jej boli poskytnuté, z hodnoty DPH, ktorú má zaplatiť, a to z dôvodu, že pôvodná faktúra, ktorú mala v držbe v čase odpočítania, obsahovala nesprávny dátum ukončenia poskytovania služieb a že neexistovalo poradové číslovanie faktúry opravenej neskôr a dobropisu zrušujúceho pôvodnú faktúru, ak sú splnené hmotnoprávne podmienky odpočítania a ak pred prijatím rozhodnutia príslušným orgánom zdaniteľná osoba poskytla tomuto orgánu opravenú faktúru uvádzajúcu presný dátum, ku ktorému bolo toto poskytovanie služieb ukončené, aj keď neexistuje poradové číslovanie tejto faktúry a dobropisu zrušujúceho pôvodnú faktúru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-398/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko.) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet (Nevrátenie dane zaplatenej bez právneho dôvodu — Bezdôvodné obohatenie z dôvodu existencie vzťahu medzi zavedením tejto dane a zrušením iných daní)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko.) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet
   (Vec C-398/09) (1)

   (Nevrátenie dane zaplatenej bez právneho dôvodu - Bezdôvodné obohatenie z dôvodu existencie vzťahu medzi zavedením tejto dane a zrušením iných daní)
   2011/C 311/08
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Østre Landsret — Výklad rozsudku Súdneho dvora vo veci C-192/95, Comateb a i. a zásad práva Spoločenstva v oblasti vymáhania plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu — Zamietnutie nároku na vrátenie vnútroštátnej dane, ktorá je považovaná za nezlučiteľnú s právom Spoločenstva, z dôvodu bezdôvodného obohatenia, kvôli existencii priamej súvislosti medzi zavedením nezákonnej dane a zrušením iných daní vyberaných na inom základe — Nevrátenie dane znevýhodňujúce podnikateľské subjekty dovážajúce výrobky vo vzťahu k podnikateľským subjektom nakupujúcim podobné výrobky na domácom trhu z dôvodu ich pomerne vyššieho daňového zaťaženia z nezákonnej dane oproti daňovému zaťaženiu podnikateľských subjektov nakupujúcich podobné výrobky na domácom trhu

      Výrok rozsudku

   Pravidlá práva Únie týkajúce sa vrátenia neoprávnene vybratých súm sa majú vykladať v tom zmysle, že vrátenie neoprávnene vybratých súm môže viesť k bezdôvodnému obohateniu výlučne v prípade, ak sumy, ktoré zdaniteľná osoba zaplatila bez právneho dôvodu na základe dane vyberanej členským štátom v rozpore s právom Únie, boli priamo prenesené na kupujúceho. Preto právo Únie bráni tomu, aby členský štát odmietol vrátiť nezákonnú daň z dôvodu, že sumy, ktoré bez právneho dôvodu zaplatila zdaniteľná osoba, boli kompenzované prostredníctvom úspor, ktoré boli dosiahnuté v rámci zrušenia iných odvodov, lebo z hľadiska práva Únie takáto kompenzácia nemôže byť vo vzťahu k tejto dani považovaná za bezdôvodné obohatenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec T-228/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2006 – Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu/Rada ( Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Určité obmedzujúce opatrenia zamerané proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Právo na obhajobu — Odôvodnenie — Právo na účinnú súdnu ochranu — Žaloba o náhradu škody )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2006 – Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu/Rada
   (Vec T-228/02) (1)

   („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Určité obmedzujúce opatrenia zamerané proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Právo na obhajobu - Odôvodnenie - Právo na účinnú súdnu ochranu - Žaloba o náhradu škody“)
   (2006/C 331/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Organizácia mudžahedínov iránskeho ľudu (Auvers-sur-Oise, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Spitzer, advokát, D. Vaughan, QC, a É. De Boissieu, advokátka)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Vitsentzatos a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne J. E. Collins, neskôr R. Caudwell a C. Gibbs, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci S. Moore, barrister)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie spoločnej pozície Rady 2002/340/SZBP z 2. mája 2002, ktorou sa aktualizuje spoločná pozícia 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 116, s. 75), spoločnej pozície Rady 2002/462/SZBP zo 17. júna 2002, ktorou sa aktualizuje spoločná pozícia 2001/931 a ktorou sa zrušuje spoločná pozícia 2002/340 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 160, s. 32), ako aj rozhodnutia Rady 2002/460/ES zo 17. júna 2002 o vykonaní článku 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a zrušení rozhodnutia 2002/334/ES [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 160, s. 26) v rozsahu, v akom je žalobca uvádzaný na zozname osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa uplatňujú tieto ustanovenia, a na druhej strane žaloba o náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako z časti neprípustná a z časti nedôvodná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu spoločnej pozície Rady 2005/936/SZBP z 21. decembra 2005, ktorou sa aktualizuje spoločná pozícia 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom a ktorou sa zrušuje spoločná pozícia 2005/847/SZBP.

               2.

               Rozhodnutie Rady 2005/930/ES z 21. decembra 2005, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom za účelom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2005/848/ES sa zrušuje v rozsahu, v akom sa dotýka žalobcu.

               3.

               Návrh na náhradu škody sa zamieta ako neprípustný.

               4.

               Rada okrem toho, že znáša svoje vlastné trovy konania, je povinná nahradiť štyri pätiny trov konania žalobcu.

               5.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 247, 12.10.2002.


title: Vec T-305/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2015 – SACE a Sace BT/Komisia („Štátna pomoc — Poistenie vývozných úverov — Zaistenie priznané verejnoprávnym podnikom svojej dcérskej spoločnosti — Kapitálové vklady na krytie strát dcérskej spoločnosti — Pojem štátna pomoc — Pripísateľnosť štátu — Kritérium súkromného investora — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2015 – SACE a Sace BT/Komisia
   (Vec T-305/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Poistenie vývozných úverov - Zaistenie priznané verejnoprávnym podnikom svojej dcérskej spoločnosti - Kapitálové vklady na krytie strát dcérskej spoločnosti - Pojem štátna pomoc - Pripísateľnosť štátu - Kritérium súkromného investora - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2015/C 262/23)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Rím, Taliansko) a Sace BT SpA (Rím) (v zastúpení: M. Siragusa a G. Rizza, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Conte, D. Grespan a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/525/EÚ z 20. marca 2013 o opatreniach SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10) uskutočnených Talianskom v rokoch 2004 a 2009 v prospech spoločnosti Sace BT SpA (Ú. v. EÚ L 239, 2014, s. 24)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 druhý odsek rozhodnutia Komisie 2014/525/EÚ z 20. marca 2013 o opatreniach SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10) uskutočnených Talianskom v rokoch 2004 a 2009 v prospech spoločnosti Sace BT SpA sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) a Sace BT znášajú svoje vlastné trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

               5.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-45/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  22. marca 2010 — Al Barakaat International Foundation/Komisia

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. marca 2010 — Al Barakaat International Foundation/Komisia
   (Vec T-45/09) (1)

   2010/C 148/87

      Jazyk konania: švédčina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-114/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. septembra 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Vonkajšia činnosť Európskej únie — Medzinárodné dohody — Ochrana práv vysielacích organizácií súvisiacich s autorským právom — Rokovania o dohovore Rady Európy — Rozhodnutie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorým sa povoľuje spoločná účasť Únie a jej členských štátov na rokovaniach — Článok 3 ods. 2 ZFEÚ — Výlučná vonkajšia právomoc Únie)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. septembra 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie
      (Vec C-114/12) (1)

      ((Žaloba o neplatnosť - Vonkajšia činnosť Európskej únie - Medzinárodné dohody - Ochrana práv vysielacích organizácií súvisiacich s autorským právom - Rokovania o dohovore Rady Európy - Rozhodnutie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorým sa povoľuje spoločná účasť Únie a jej členských štátov na rokovaniach - Článok 3 ods. 2 ZFEÚ - Výlučná vonkajšia právomoc Únie))
      (2014/C 395/02)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti a J. Samnadda, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos a D. Warin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón a M. Balta, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek a J. Králová, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, B. Beutler a N. Graf Vitzthum, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels a J. Langer, splnomocnené zástupkyne), Poľská republika (v zastúpení: pôvodne M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki a E. Gromnicka, neskôr B. Majczyna, M. Drwięcki a E. Gromnicka, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Murrell, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci R. Palmer, barrister)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady a zástupcov vlád členských štátov zasadajúcich v Rade z 19. decembra 2011 o účasti Európskej únie a jej členských štátov na rokovaní o Dohovore Rady Európy o ochrane práv vysielacích organizácií sa zrušuje.

                  2.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Česká republika, Spolková republika Nemecko, Holandské kráľovstvo, Poľská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Európsky parlament znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec F-64/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. júna 2015 – Z/Súdny dvor (Verejná služba — Úradníci — Hodnotiaca správa — Oneskorené vypracovanie hodnotiacej správy — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/39

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. júna 2015 – Z/Súdny dvor
   (Vec F-64/13) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Hodnotiaca správa - Oneskorené vypracovanie hodnotiacej správy - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody))
   (2015/C 262/52)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Z (v zastúpení: F. Rollinger, avocat)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: A. V. Placco, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobkyne týkajúcej sa obdobia od 1. januára 2008 do 31. decembra 2008, ako aj na zaplatenie peňažnej čiastky žalovaným z dôvodu údajne spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Z znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Súdnym dvorom Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013, s. 30.