title: Vec T-267/12: Žaloba podaná 12. júna 2012 — Deutsche Bahn a i./Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/28

         Žaloba podaná 12. júna 2012 — Deutsche Bahn a i./Komisia
   (Vec T-267/12)
   2012/C 243/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Deutsche Bahn AG (Berlín, Nemecko), Schenker AG (Essen, Nemecko), Schenker China Ltd (Šanghaj, Čína), Schenker International (H.K.) Ltd (Hong Kong, Čína) (v zastúpení: F. Montag a B. Kacholdt, advokáti, D. Colgan a T. Morgan, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 písm. g), článok 1 ods. 3 písm. b) a článok 1 ods. 4 písm. h) rozhodnutia Európskej komisie z 28. marca 2012 o konaní podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39462 — Prepravné služby),

               —

               zrušil pokuty uložené v článku 2 ods. 2 písm. g), článku 2 ods. 3 písm. a), článku 2 ods. 3 písm. b) a článku 2 ods. 4 písm. h) napadnutého rozhodnutia v celom rozsahu alebo subsidiárne znížil ich výšku a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           Komisia porušila právo žalobkýň na obhajobu, zásady spravodlivého procesu a riadnej správy vecí verejných tým, že neukončila svoje vyšetrovanie po prijatí oznámenia, podľa ktorého boli dôkazy predložené právnymi zástupcami v mene jednej spoločnosti poznačené niekoľkými porušeniami práva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           Komisia prekročila svoje právomoci tým, že prijala napadnuté rozhodnutie, hoci jej v tom bránilo nariadenie č. 141/1961 (1).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           Komisia porušila článok 101 ods. 1 ZFEÚ a článok 296 ZFEÚ, článok 41 Charty základných práv Európskej únie, články 4, 7 a článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003, ako aj zásady osobnej zodpovednosti a riadnej správy vecí verejných tým, že považovala spoločnosť Schenker China Ltd. za zodpovednú za konanie spoločnosti BAX Global (China) Co. Ltd. a tým, že za toto konanie uložila pokutu len spoločnosti Schenker China Ltd., a to napriek tomu, že spoločnosť BAX Global (China) Co. Ltd. bola počas prevažnej časti obdobia konania uvedeného v článku 1 ods. 3 písm. a) napadnutého rozhodnutia dcérskou spoločnosťou patriacou inému podniku, ktorý riadila jedna spoločnosť.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           Komisia porušila články 23 a 27 nariadenia č. 1/2003, právo žalobkýň na obhajobu, usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 (2), zásadu individualizácie trestov a sankcií, ako aj zásady riadnej správy vecí verejných, nulla poena sine culpa a proporcionality a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, keď stanovila výšku pokút na základe obratu prevyšujúceho maximálnu teoretickú výšku, ktorú bolo možné dosiahnuť konaním uvedeným v článku 1 ods. 2 písm. g), článku 1 ods. 3 písm. a), článku 1 ods. 3 písm. b) a článku 1 ods. 4 písm. h) napadnutého rozhodnutia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           Komisia porušila článok 23 nariadenia č. 1/2003, oznámenie o spolupráci (3), ako aj zásadu rovnakého zaobchádzania a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, keď stanovila mieru zníženia pokút uložených žalobkyniam.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           Komisia porušila článok 23 nariadenia č. 1/2003, zásadu rovnakého zaobchádzania a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia tým, že odmietla začať rozhovory o urovnaní podľa oznámenia o vedení konania o urovnaní (4).

      (1)  Nariadenie Rady č. 141 z 26. novembra 1962, ktorým sa vyníma doprava z uplatnenia nariadenia Rady č. 17 (Ú. v. ES P 124, 1962, s. 2751) [neoficiálny preklad].

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. EÚ C 298, s. 11).

      (4)  Oznámenia Komisie o vedení konania o urovnaní s cieľom prijať rozhodnutia podľa článku 7 a článku 23 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 v prípadoch kartelov (Ú. v. EÚ C 167, 2008, s. 1).


title: Vec C-253/03: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof) – CLT-UFA SA/Finanzamt Köln-West (Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Dane z príjmov právnických osôb)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof) – CLT-UFA SA/Finanzamt Köln-West
   (Vec C-253/03) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Daňová právna úprava - Dane z príjmov právnických osôb)
   (2006/C 131/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: CLT-UFA SA

      Žalovaný: Finanzamt Köln-West
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) a článku 58 Zmluvy ES (teraz článok 48 ES) – Vnútroštátna právna úprava v oblasti dane z príjmu právnických osôb – Zdaňovanie stálych prevádzok – Vyššia sadzba dane zo zisku realizovaného organizačnou zložkou zahraničnej akciovej spoločnosti ako sadzba dane zo zisku realizovaného dcérskymi spoločnosťami a rozdeleného zahraničným materským spoločnostiam
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) a článok 58 Zmluvy ES (teraz článok 48 ES) bránia vnútroštátnej právnej úprave, ako je úprava vo veci samej, ktorá v prípade organizačnej zložky obchodnej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte stanovuje vyššiu sadzbu dane zo ziskov tejto organizačnej zložky, ako je sadzba dane zo ziskov dcérskej spoločnosti takejto spoločnosti, keď táto dcérska spoločnosť všetky zisky, ktoré dosiahla, vyplatí svojej materskej spoločnosti.

               2.

               Vnútroštátny súd je príslušný posudzovať sadzbu dane, ktorá musí byť uplatňovaná na zisky organizačnej zložky ako vo veci samej so zreteľom na sadzbu dane pri celkovom zdanení, ktorá by mohla byť uplatniteľná v prípade rozdelenia zisku dcérskou spoločnosťou v prospech jej materskej spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Vec T-366/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  15. novembra 2006 – Anheuser-Busch/ÚHVT – Budějovický Budvar (BUDWEISER) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BUDWEISER — Skoršie slovné a obrazové medzinárodné ochranné známky BUDWEISER a BUDWEISER BUDVAR — Zamietnutie zápisu — Obmedzenie prihlasovaných výrobkov — Žaloba bez zjavného právneho základu )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/42

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. novembra 2006 – Anheuser-Busch/ÚHVT – Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Vec T-366/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BUDWEISER - Skoršie slovné a obrazové medzinárodné ochranné známky BUDWEISER a BUDWEISER BUDVAR - Zamietnutie zápisu - Obmedzenie prihlasovaných výrobkov - Žaloba bez zjavného právneho základu“)
   (2006/C 331/94)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Spojené štáty) (v zastúpení: V. von Bomhard, B. Goebel, A. Renck a A. Pohlmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Česká republika) (v zastúpení: F. Fajgenbaum, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. júla 2005 (vec R 514/2004-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Budějovickým Budvarom, národní podnik a Anheuser-Busch, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Anheuser-Busch, Inc. je povinný nahradiť svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Budějovického Budvaru, národní podnik.

      (1)  Ú. v. EÚ C 330, 24.12.2005.


title: Vec C-239/04: Žaloba podaná dňa 8. júna 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/20

         Žaloba podaná dňa 8. júna 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike
   (Vec C-239/04)
   (2004/C 228/39)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Michel van Beek a António Caeiros splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 8. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Portugalskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Portugalská republika si tým, že schválila uskutočnenie projektu diaľnice, ktorej trasa prechádza cez osobitne chránené územie (OCHÚ) Castro Verde aj napriek zápornému výsledku posúdenia vplyvu na životné prostredie a existenciu alternatívnych riešení pri tejto trase, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 odsek 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (1), v znení smernice 97/62/ES z 27. októbra 1997 (2);

               —

               zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Portugalské úrady schválili uskutočnenie projektu diaľnice, ktorej trasa (úsek „Aljustrel – Castro Verde“) vedie cez osobitne chránené územie (OCHÚ) Castro Verde aj napriek tomu, že:

               —

               posúdenie vplyvu projektu výstavby uvedeného úseku na životné prostredie jasne ukazuje, že jej trasa ma vážny negatívny vplyv na 17 druhov voľne žijúcich vtákov uvedených v prílohe I smernice 79/409/EHS, a

               —

               existujú alternatívne riešenia pre trasu budovaného úseku, ktoré sa nachádzajú jednak mimo OCHÚ Castro Verde, ako aj mimo obytných území obcí uvedených portugalskými úradmi. Tieto alternatívy, ktoré sa nachádzajú v koridore situovanom na západ od OCHÚ Castro Verde, medzi hranicami tejto OCHÚ a cestou „IC 1“, prechádzajú nížinatou oblasťou s malou hustotou obyvateľstva, takže výber ktorejkoľvek z nich portugalskými úradmi by nemal spôsobiť výrazné technické ťažkosti, ani nadmerné dodatočné náklady.

         Portugalská republika si teda nesplnila povinnosti uvedené v článku 6 odsek 4 smernice 92/43/EHS. Toto ustanovenie oprávňuje členské štáty, aby uskutočnili plán alebo projekt, ktorého posúdenie vplyvu na životné prostredie malo negatívny výsledok, len ak neexistujú alternatívne riešenia.

      (1)  Ú. v. ES L 206, s. 7

      (2)  Ú. v. ES L 305, s. 42


title: Vec T-183/06: Žaloba podaná 11. júla 2006 – Portugalská republika/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/36

         Žaloba podaná 11. júla 2006 – Portugalská republika/Komisia
   (Vec T-183/06)
   (2006/C 212/64)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Fernandes, splnomocnený zástupca, C. Botelho Moniz, advokát, a E. Maia Cadete, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 28. apríla 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v časti, kde uplatňuje na Portugalsko v odvetví ľanu finančnú opravu 100 %, t. j. 3 135 348,71 eur,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom tejto žaloby je rozhodnutie Komisie z 28. apríla 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v časti, kde uplatňuje na Portugalsko v odvetví ľanu finančnú opravu 100 %, t. j. 3 135 348,71 eur, v rámci režimu, ktoré zaviedlo nariadenie Komisie (EHS) č. 1164/89 z 28. apríla 1989, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vzťahujúce sa na pomoc pre vlákna ľanu a konope (1).

      (1)  Ú. v. ES L 121, s. 4.


title: Vec T-389/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  26. júna 2009 — Lemans/ÚHVT — Turner (ICON)

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/33

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 26. júna 2009 — Lemans/ÚHVT — Turner (ICON)
   (Vec T-389/08) (1)

   2009/C 193/53

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-407/08: Žaloba podaná 22. septembra 2008 – MIP Metro/ÚHVT – CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/31

         Žaloba podaná 22. septembra 2008 – MIP Metro/ÚHVT – CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)
   (Vec T-407/08)
   (2008/C 327/57)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Španielsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. júna 2008 vo veci R 387/2007-1 z dôvodu jeho rozporu s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva a zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva 3 740 529„metromeet“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov námietkového a odvolacieho konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: CBT Comunicación Multimedia, SL.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Metromeet“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 16, 35 a 41 – prihláška č. 3 740 529.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná ochranná známka „METRO“ a slovná ochranná známka „meeting metro“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 16, 35 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-98/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 1383/2003 — Opatrenia brániace uvedeniu napodobenín a pirátskych tovarov na trh — Článok 2 — Pôsobnosť nariadenia — Internetový predaj hodiniek, ktoré sú napodobeninou, na súkromné účely jednotlivcovi s bydliskom v členskom štáte, uskutočnený z tretieho štátu — Zadržanie hodiniek pri ich vstupe na územie členského štátu colnými orgánmi — Oprávnenosť zadržania — Podmienky — Podmienky týkajúce sa porušenia práv duševného vlastníctva — Smernica 2001/29/ES — Článok 4 — Verejné šírenie — Smernica 2008/95/ES — Článok 5 — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 9 — Použitie v obchodnom styku]

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/18

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA
   (Vec C-98/13) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1383/2003 - Opatrenia brániace uvedeniu napodobenín a pirátskych tovarov na trh - Článok 2 - Pôsobnosť nariadenia - Internetový predaj hodiniek, ktoré sú napodobeninou, na súkromné účely jednotlivcovi s bydliskom v členskom štáte, uskutočnený z tretieho štátu - Zadržanie hodiniek pri ich vstupe na územie členského štátu colnými orgánmi - Oprávnenosť zadržania - Podmienky - Podmienky týkajúce sa porušenia práv duševného vlastníctva - Smernica 2001/29/ES - Článok 4 - Verejné šírenie - Smernica 2008/95/ES - Článok 5 - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 9 - Použitie v obchodnom styku)
   2014/C 93/28
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Martin Blomqvist

      Odporkyne: Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Højesteret — Výklad článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230), článku 5 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25), článku 9 ods. 1 a 2 nariadenia Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1) a článku 2 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1383/2003 z 22. júla 2003, ktoré sa týka colného konania pri tovare podozrivom z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, u ktorého sa zistilo, že sa takéto práva porušili (Ú. v. EÚ L 196, s. 7; Mim. vyd. 02/013, s. 469) — Opatrenia, ktorých cieľom je zabrániť vstupu napodobenín a pirátskych tovarov na trh — Jednotlivec s bydliskom v členskom štáte, ktorý si od predávajúceho so sídlom v treťom štáte prostredníctvom internetovej stránky kúpil na súkromné účely hodinky, ktoré sú napodobeninou — Zadržanie uvedených hodiniek, ktoré predávajúci zaslal poštou, a odklad ich uvoľnenia úradmi uvedeného členského štátu

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 1383/2003 z 22. júla 2003, ktoré sa týka colného konania pri tovare podozrivom z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, u ktorého sa zistilo, že sa takéto práva porušili, sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľovi práva duševného vlastníctva k tovaru predanému osobe s bydliskom na území členského štátu prostredníctvom webovej stránky so sídlom v treťom štáte zaoberajúcej sa predajom tovaru cez internet sa v čase, keď tento tovar vstúpi na územie daného členského štátu, priznáva ochrana, ktorú tomuto majiteľovi zaručuje uvedené nariadenie, už na základe skutočnosti, že došlo k nadobudnutiu daného tovaru. Okrem toho na tieto účely nie je nevyhnutné, aby dotknutý tovar predtým, ako dôjde k predaju, bol predmetom ponuky na predaj alebo reklamy zameranej na spotrebiteľov z toho istého členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013.


title: Vec C-67/05: Žaloba podaná dňa 11. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/22

         Žaloba podaná dňa 11. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-67/05)
   (2005/C 82/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Ulrich Wölker a Sara Pardo Quintillian, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 11. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyslovil, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti vyplývajúce zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES (1) z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, a to tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie tejto smernice alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu.

               2)

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 22. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1


title: Vec T-284/04: Žaloba podaná dňa 12. júla 2004: UPS Europe N. V./S. A. a UPS Deutschland Inc. & co OHG proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/25

         Žaloba podaná dňa 12. júla 2004: UPS Europe N. V./S. A. a UPS Deutschland Inc. & co OHG proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-284/04)
   (2004/C 251/45)
   Jazyk konania: angličtina
   UPS Europe N. V./S. A., so sídlom v Bruseli (Belgicko) a UPS Deutschland Inc. & C. OHG, v zastúpení: T. R. Ottervanger a A. S. Bijleveld, advokáti, podali 12. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil konkludentné rozhodnutie Komisie o zamietnutí opakovanej žiadosti o prístup k určitým dokumentom z 13. apríla 2004;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím zo dňa 20. marca 2001 (1) Komisia rozhodla, že Deutsche Post AG porušila svojimi postupmi v sektore balíkového zásielkového obchodu čl. 82 Zmluvy ES. V rozhodnutí ďalej žiadala, aby Deutsche Post vytvorila samostatnú dcérsku spoločnosť pre komerčné balíkové služby, ako aj systém transparentného a trhového určovania cien medzi Deutsche Post a touto dcérskou spoločnosťou. Deutsche Post bola takisto povinná každoročne informovať Komisiu o plnení týchto povinností. Deutsche Post tak urobila listom z 22. mája 2003. Žalobcovia, ktorí pôsobia v tej istej oblasti podnikania, požiadali o verziu tohto listu, ktorá nemá dôverný charakter. Dňa 22. septembra 2003 im bola doručená. Dňa 20. októbra 2003 žalobcovia požiadali Komisiu, aby im poskytla prístup k priemerným interným fakturačným cenám, ktoré Deutsche Post účtuje svojej dcérskej spoločnosti, t.j. k informácii, ktorá bola vymazaná vo verzii listu nemajúcej dôverný charakter z 22. mája 2003. Žalobcovia takisto požiadali o prístup k správe a výpočtom, ktoré boli podľa uvedeného listu predložené Komisii 16. novembra 2001. Žiadosť bola podaná na základe nariadenia č. 1049/2001 (2) (Ú. v. ES L 145 z 31.5.2001, s. 43-48). Žalobcovia zopakovali svoju žiadosť 18. novembra 2003 a podali opakovanú žiadosť 13. apríla 2004. Listom z 21. apríla 2004 Komisia potvrdila prijatie opakovanej žiadosti a uviedla v ňom, že rokuje s Deutsche Post o presnom rozsahu informácií, podliehajúcich obchodnému tajomstvu, vo vyžiadaných dokumentoch. Žalobcovia považujú skutočnosť, že nedostali žiadnu odpoveď, za konkludentné rozhodnutie Komisie zamietnuť ich žiadosť o prístup a žiadajú Súd prvého stupňa, aby toto rozhodnutie zrušil.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobcovia odvolávajú na porušenie nariadenia č. 1049/2001 tvrdiac, že sa na tento prípad nevzťahuje žiadna z výnimiek uvedených v článku 4 tohto nariadenia a že mal byť preto poskytnutý prístup v zmysle podanej žiadosti. Žalobcovia sa takisto odvolávajú na porušenie povinnosti odôvodniť rozhodnutie podľa čl. 253 ES zo strany Komisie. Žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila nariadenie č. 1049/2001 tiež v tom, že ani neodpovedala v predpísanej lehote, ani neuviedla dôvody neposkytnutia prístupu. Napokon žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila vlastný rokovací poriadok v znení rozhodnutia Komisie z 5. decembra 2001 (3). Podľa názoru žalobcov mala Komisia ukončiť rokovania s Deutsche Post a vydať rozhodnutie v lehote pätnástich pracovných dní.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 20. marca 2001 týkajúce sa konania podľa čl. 82 zmluvy ES (Vec COMP/35.141 – Deutsche Post AG) (oznámené pod číslom C(2001) 728), Ú. v. ES L 125 5.5.2001, s. 27.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.

      (3)  Ú. v. ES L 345, 29.12.2001, s. 94


title: Vec C-97/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Darmstadt z 25. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Mohamed Gattoussi proti mestu Rüsselsheim

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Darmstadt z 25. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Mohamed Gattoussi proti mestu Rüsselsheim
   (Vec C-97/05)
   (2005/C 106/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemecko) podal uznesením z 25. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Mohamed Gattoussi proti mestu Rüsselsheim a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 23. februára 2005.
   Verwaltungsgericht Darmstadt žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má článok 64 Európsko-stredomorskej dohody uzatvorenej s Tuniskou republikou (Ú. v. ES L 97 z 30.3.1998) účinok z hľadiska práva na pobyt?
               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 1:

               2.

               Možno zo zákazu diskriminácie zakotveného v článku 64 Európsko-stredomorskej dohody uzatvorenej s Tuniskou republikou vyvodiť postavenie z hľadiska práva na pobyt, ktoré bráni obmedzeniu práva na pobyt v prípade, keď štátny príslušník Tuniskej republiky je držiteľom časovo neobmedzeného pracovného povolenia, zamestnanie skutočne vykonáva a v čase rozhodnutia cudzineckých úradov mal priznané časovo obmedzené právo na pobyt?
               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 2:

               3.

               Možno sa za účelom zistenia postavenia z hľadiska práva na pobyt vyplývajúceho zo zákazu diskriminácie uvedeného v článku 64 Európsko-stredomorskej dohody uzatvorenej s Tuniskou republikou odvolať na okamih po vydaní opatrenia obmedzujúceho dobu pobytu, cudzinca?
               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 3:

               4.

               Je treba za účelom konkretizácie výhrady z dôvodu ochrany oprávneného záujmu štátu použiť zásady vyplývajúce z článku 39 ods. 3 ES?


title: Vec T-9/05: Žaloba podaná dňa 12. januára 2005: Hoya Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/24

         Žaloba podaná dňa 12. januára 2005: Hoya Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-9/05)
   (2005/C 106/56)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Hoya Corporation, so sídlom v Tokiu (Japonsko), v zastúpení: A. Nordemann, advokát, podal dňa 12. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Indo Internacional S.A., so sídlom v Barcelone (Španielsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 3. novembra 2004 vo veci R 433/2004 – 1;

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobca

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka AMPLITUDE pre tovary v triede 9 (okuliare atď.), ochranná známka Spoločenstva č. 1 723 931

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Indo Internacional S.A.

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Národná obrazová ochranná známka AMPLY pre tovary v triede 9 (okuliare atď.)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie napadnutého rozhodnutia; zamietnutie zápisu

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1)

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 11 z 11.1.1994, s. 1.


title: Vec C-675/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Regalp SA

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 29. decembra 2011 — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Regalp SA
   (Vec C-675/11)
   2012/C 89/14
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ktorý je právnym nástupcom Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)

      Odporkyňa: Regalp SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako môže členský štát vykonať možnosť podľa článku 2 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 4045/89 z 21. decembra 1989 o kontrole opatrení tvoriacich súčasť systému financovania záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (1), vykonávaných členskými štátmi, t. j. možnosť rozšíriť kontrolné obdobie „na obdobia…, ktoré predchádzajú tomuto 12 mesačnému obdobiu alebo nasledujú po ňom“, ktoré vymedzuje, vzhľadom na požiadavky ochrany finančných záujmov Spoločenstva a vzhľadom na zásadu právnej istoty a potrebu neponechať kontrolným orgánom neobmedzenú právomoc?

               2.

               Konkrétne:

                           —

                           Musí sa kontrolné obdobie v každom prípade skončiť v priebehu dvanásťmesačného obdobia predchádzajúceho tzv. „kontrolnému“ obdobiu, počas ktorého bola kontrola vykonaná, pretože v opačnom prípade by bola kontrola postihnutá pochybeniami, na ktoré by sa kontrolovaný subjekt mohol odvolávať a napadnúť tak rozhodnutie založené na výsledkoch danej kontroly?

                           —

                           Ako sa má v prípade kladnej odpovede na prvú otázku chápať možnosť rozšíriť kontrolné obdobie na obdobia, „ktoré [nasledujú po tomto] 12 mesačn[om] obdob[í]“, ktorá je výslovne upravená nariadením?

                           —

                           Musí v prípade zápornej odpovede na prvú otázku kontrolné obdobie napriek tomu zahŕňať dvanásťmesačné obdobie, ktoré sa skončí počas kontrolného obdobia predchádzajúcemu obdobiu, v ktorom bola kontrola vykonaná, pretože v opačnom prípade by bola kontrola postihnutá pochybeniami, na ktoré by sa kontrolovaný subjekt mohol odvolávať a napadnúť tak rozhodnutie založené na výsledkoch danej kontroly, alebo je možné, aby sa kontrola týkala len obdobia končiaceho pred začiatkom predchádzajúceho kontrolného obdobia?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4045/89 z 21. decembra 1989 o kontrole opatrení tvoriacich súčasť systému financovania záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), vykonávaných členskými štátmi, a o zrušení smernice 77/435/EHS (Ú. v. ES L 388, s. 18; Mim. vyd. 3/009, s. 208).


title: Vec F-24/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  12. marca 2009 – Lafleur Tighe/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Prijímanie do zamestnania — Zaradenie do platovej triedy — Bývalí individuálni znalci — Odborná prax — Diplom — Potvrdenie o rovnocennosti — Prípustnosť — Nová a podstatná skutočnosť)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 12. marca 2009 – Lafleur Tighe/Komisia
   (Vec F-24/07) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prijímanie do zamestnania - Zaradenie do platovej triedy - Bývalí individuálni znalci - Odborná prax - Diplom - Potvrdenie o rovnocennosti - Prípustnosť - Nová a podstatná skutočnosť)
   2009/C 102/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Virginie Lafleur Tighe (Makati, Filipíny) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane, zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o zaradení žalobkyne do funkčnej skupiny IV platovej triedy 13 platového stupňa 1 pri jej prijatí do zamestnania ako zmluvného zamestnanca, keďže výpočet doby trvania jej odbornej praxe nezohľadnil obdobie medzi získaním jej prvého diplomu (bakalár) a získaním jej druhého diplomu (magister), a preradenie žalobkyne do platovej triedy 14 so spätnou účinnosťou, na druhej strane

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007, s. 36.


title: Vec T-223/05: Žaloba podaná 8. júna 2005: CAMAR Srl proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/45

         Žaloba podaná 8. júna 2005: CAMAR Srl proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-223/05)
   (2005/C 217/99)
   Jazyk konania: taliančina
   CAMAR Srl, so sídlom vo Florencii, v zastúpení: Wilma Viscardini, Simonetta Donà a Mariano Paolin, advokáti, podala 8. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorou sa domáha toho, aby bola Komisia zaviazaná na náhradu škody podľa kritérií, ktoré navrhla žalobkyňa, alebo iných kritérií, ktoré Súd prvého stupňa bude považovať za vhodnejšie a tiež v súlade s očakávaným konečným rozsudkom vo veci T-260/97.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               uložil povinnosť Európskej komisii nahradiť škodu, ktorá vznikla žalobkyni tým, že Komisia protiprávne neprijala nevyhnutné opatrenia v zmysle článku 30 nariadenia Rady č. 404/93, tak ako to určil Súd prvého stupňa v rozsudku z 8. júna 2000 vo veci T-79/96 – podľa kritérií, ktoré navrhla žalobkyňa alebo iných kritérií, ktoré Súd prvého stupňa bude považovať za vhodnejšie a tiež v súlade s očakávaným konečným rozsudkom vo veci T-260/97,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť odmeny a ďalšie trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobkyňa znova uplatňuje právo na náhradu škody, ktorá jej vznikla, pričom uvedený nárok uplatnila už vo veci T-79/96, CAMAR/Komisia (1).
   V tejto súvislosti je treba uviesť, že pokiaľ ide o túto vec, rozsudok Súdu prvého stupňa, aj keď určil, že konanie žalovanej je nezákonné a teda vyhovel žalobe v časti, v ktorej sa navrhuje určenie nečinnosti, rozhodol tak, že návrh na náhradu škody je neprípustný, keďže v danom čase nebolo možné zistiť hodnotu budúcej škody.
   Uvádzané dôvody a tvrdenia sú v širokej miere rovnaké ako tie, ktoré boli uvedené vo vyššie uvedenej veci, a tiež vo veci T-457/04, CAMAR/Komisia (2).

      (1)  Rozsudok z 8. júna 2000 v spojených veciach T-79/96, T-260/97 a T-117/98 (Zb. s. II-2173).

      (2)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2. 2005, s. 28


title: Vec C-349/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) (Maďarsko) 24. júla 2012 — Peró Gáz Kft./Balla János

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) (Maďarsko) 24. júla 2012 — Peró Gáz Kft./Balla János
   (Vec C-349/12)
   2012/C 311/03
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Peró Gáz Kft.

      Žalovaný: János Balla

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú opatrenia, konania a opravné prostriedky v rámci konania o zmene týkajúceho sa návrhu na zrušenie patentu, ktoré sú upravené takým spôsobom, že vnútroštátny súd nie je viazaný návrhmi a ďalšími vyhláseniami účastníkov konania s právnymi účinkami, pričom konkrétne môže z úradnej moci nariadiť vykonanie dôkazov, ktoré považuje za potrebné, v súlade s právom Európskej únie?

               2.

               Sú opatrenia, konania a opravné prostriedky v rámci konania o zmene týkajúceho sa návrhu na zrušenie patentu, ktoré sú upravené takým spôsobom, že vnútroštátny súd nie je pri prijímaní svojho rozhodnutia viazaný správnym rozhodnutím vydaným na základe návrhu na zrušenie ani v ňom uvedenými skutkovými zisteniami, konkrétne ani dôvodmi zrušenia uvedenými v priebehu správneho konania alebo tiež vyhláseniami, tvrdeniami a dôkazmi predloženými v priebehu tohto konania, v súlade s právom Európskej únie?

               3.

               Sú opatrenia, konania a opravné prostriedky v rámci konania o zmene týkajúceho sa návrhu na zrušenie patentu, ktoré sú upravené takým spôsobom, že v súvislosti s požiadavkami novosti alebo vynálezcovskej činnosti vnútroštátny súd zváži, či sa má priznať prednosť vynálezu s účinkami odo dňa podania prihlášky, alebo len odo dňa zmeny, pod podmienkou, že v okamihu podania prihlášky právna úprava umožňuje prihlasovateľovi rozšíriť po dátume podania prihlášky technický obsah patentovej prihlášky a rozsah požadovanej ochrany, v súlade s právom Európskej únie?


title: Vec T-104/06: Žaloba podaná  3. apríla 2006  – SPM/Komisia

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/45

         Žaloba podaná 3. apríla 2006 – SPM/Komisia
   (Vec T-104/06)
   (2006/C 131/84)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Société des plantations de Mbanga (S. P. M.) (Douala, Kamerun) (v zastúpení: B.-L. Doré, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               prijatie všetkých jeho žiadostí,

               —

               zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 219/2006 z 8. februára 2006 o otvorení a spôsobe spravovania colnej kvóty na dovoz banánov kódu KN 0803 00 19, pochádzajúcich z krajín AKT, pre obdobie plynúce od 1. marca do 31. decembra 2006,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V rámci zmien osobitného režimu kvót pre obchod s tretími krajinami, ktorý je súčasťou opatrení organizácie trhu v sektore banánov, nariadenie Rady Európskej únie č. 1964/2005 z 29. novembra 2005 (1) okrem iného zverilo Komisii právomoc prijať opatrenia potrebné pre vykonanie predmetného nariadenia, ako aj prechodné opatrenia týkajúce sa správy colnej kvóty pre banány pochádzajúce z krajín AKT. V tomto rámci Komisia zachovala vo svojom nariadení č. 2015/2005 z 9. decembra 2005 (2), na mesiace január a február 2006 režim prideľovania dovozných licencií na základe historických referenčných množstiev (3). Keďže toto nariadenie je v zmysle definície prechodné, Komisia prijala 8. februára 2006 nariadenie č. 219/2006 o otvorení a spôsobe spravovania colnej kvóty na dovoz banánov kódu KN 0803 00 19, pochádzajúcich z krajín AKT, pre obdobie plynúce od 1. marca do 31. decembra 2006 (4). V tomto nariadení Komisia stanovila metódu správy colnej kvóty predpokladajúcu použitie kvóty podľa chronologického poradia dátumov prijatia vyhlásení o uvedení do voľného obehu (metóda nazývaná „prvý doručený, prvý vybavený“), ako aj rezervovala, prechodne, časť colnej kvóty pre podnikateľov zásobujúcich Spoločenstvo banánmi AKT v rámci skôr účinného režimu dovozu. Toto nariadenie je predmetom návrhu na zrušenie v tomto konaní.
   V rámci tejto žaloby žalobca tvrdí, že napadnuté nariadenie je postihnuté viacerými vadami, čo podľa neho vyplýva z jeho ustanovení o tom, že hoci 60 % colnej kvóty bude spravovaných novou metódou, jej 40 % bude ešte spravovaných pridelením licencií na základe historických referenčných množstiev. Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva rovnakých žalobných dôvodov a tvrdení ako sú žalobné dôvody a tvrdenia uvádzané v jeho žalobe v konaní T-447/05 (5).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1964/2005 z 29. novembra 2005 o colných sadzbách na banány (Ú. v. EÚ L 316, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2015/2005 z 9. decembra 2005 o dovoze banánov pochádzajúcich z krajín AKT v rámci colnej kvóty otvorenej nariadením Rady (ES) č. 1964/2005 o colných sadzbách na banány, počas januára a februára 2006 (Ú. v. EÚ L 324, s. 5).

      (3)  Zrušenie tohto nariadenia je žalobcom požadované v konaní T-447/05.

      (4)  Ú. V. EÚ L 328, s. 22.

      (5)  Pozri oznámenie v Ú. v. EÚ C 74, 2006, s. 24.


title: Vec T-346/06 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2007 – IMS/Komisia ( Predbežné opatrenie — Návrh na odklad výkonu — Smernica 98/37/ES — Prípustnosť — Fumus boni iuris — Naliehavosť — Zváženie záujmov )

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/33

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2007 – IMS/Komisia
   (Vec T-346/06 R)
   („Predbežné opatrenie - Návrh na odklad výkonu - Smernica 98/37/ES - Prípustnosť - Fumus boni iuris - Naliehavosť - Zváženie záujmov“)
   (2007/C 183/64)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Schio, Taliansko) (v zastúpení: F. Colonna a T. Romolotti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu stanoviska Komisie K(2006) 3914 zo 6. septembra 2006 o zákaze vzťahujúcom sa na niektoré mechanické lisy značky IMS, ktorý prijali francúzske úrady
   Výrok uznesenia

               1.

               Odkladá sa výkon stanoviska Komisie K(2006) 3914 zo 6. septembra 2006 o zákaze vzťahujúcom sa na niektoré mechanické lisy značky IMS, ktorý prijali francúzske úrady a to až do rozhodnutia Súdu prvého stupňa vo veci samej.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-167/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. októbra 2016 – Poľsko/Komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/54

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. októbra 2016 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-167/16) (1)

   (2017/C 038/71)
   Jazyk konania: poľština
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-261/11: Žaloba podaná 20. mája 2011 — European Goldfields/Komisia

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/18

         Žaloba podaná 20. mája 2011 — European Goldfields/Komisia
   (Vec T-261/11)
   2011/C 219/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Kanada) (v zastúpení: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova a P. Skouris, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2011) 1006 z 23. februára 2011, ktorým bola za neoprávnenú štátnu pomoc vyhlásená podpora poskytnutá gréckymi orgánmi v prospech banského podniku Ellinikos Xryssos — a najmä články 1 až 5 tohto rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov:

               1.

               Prvým žalobným dôvodom uvádza, že Komisia sa pri preskúmaní a posudzovaní skutkových okolnosti prejednávanej veci viackrát dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, čo z vecného hľadiska ovplyvnilo jej uplatnenie a výklad podmienok stanovených v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pokiaľ ide o existenciu ekonomickej výhody v prospech Ellinikos Xryssos.

               2.

               Druhým žalobným dôvodom poukazuje na skutočnosť, že Komisia sa pri uplatnení a výkladu časti definície štátnej pomoci v zmysle článku 107 os. 1 ZFEÚ, keď sa opierala o existenciu ekonomickej výhody, z právneho hľadiska dopustila nesprávneho posúdenia, pretože nesprávne alebo chybne uplatnila zásadu relevantnú vo veci samej, ktorou je investor konajúci v trhovom hospodárstve.

               3.

               Tretím žalobným dôvodom uvádza, že Komisia sa pri uplatnení a výklade podmienky existencie ekonomickej výhody požadovanej článkom 107 ods. 1 ZFEÚ, z právneho hľadiska viackrát dopustila nesprávneho posúdenia, keď na základe vlastných nedôvodných, selektívnych a svojvoľných zistení v súvislosti údajnej hodnoty predaných aktív dospela k záveru o existencii takejto ekonomickej výhody.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Komisia sa pri uplatnení a výklade podmienky existencie ekonomickej výhody požadovanej v článku 107 ods. 1 ZFEÚ z právneho hľadiska viackrát dopustila nesprávneho posúdenia, keď nesprávne dospela k záveru, že údajné oslobodenie Ellinikos Xryssos predstavuje ekonomickú výhodu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Komisia porušila základné procesné pravidlá a zneužila svoju právomoc, pričom tak porušila svoju povinnosť preskúmať spis riadne a nestranne.


title: Vec T-189/05: Žaloba podaná 4. mája 2005: Usinor proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/40

         Žaloba podaná 4. mája 2005: Usinor proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu
   (Vec T-189/05)
   (2005/C 182/76)
   Jazyk konania: francúzština
   Usinor, so sídlom v Paríži, v zastúpení: Patrice de Candé, advokát, podal 4. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 10. februára 2005,

               2.

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               CORUS UK Limited

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „GALVALLOY“ – prihláška č. 796 557 pre tovary v triede 6 (oceľové plechy a listy)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Žalobca

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Národná slovná ochranná známka „GALVALLIA“ pre tovary v triede 6 (oceľové plechy a listy, atď.)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1)

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 11, 14.1.1994, s. 1.


title: Vec T-700/15: Žaloba podaná 30. novembra 2015 – Volfas Engelman/ÚHVT – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/71

         Žaloba podaná 30. novembra 2015 – Volfas Engelman/ÚHVT – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)
   (Vec T-700/15)
   (2016/C 038/96)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volfas Engelman AB (Kaunas, Litva) (v zastúpení: P. Olson, právnik)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rauch Fruchtsäfte GmbH (Rankweil, Rakúsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „BRAVORO PINTA“ – prihláška č. 10 725 381.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. septembra 2015 vo veci R 1649/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a povolil prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 10 725 381,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri určení dotknutej verejnosti,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že dotknutá verejnosť má len priemerný stupeň pozornosti,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď neprihliadol na dôležité obrazové prvky prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že známky sú foneticky podobné,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď bode 46 svojho rozhodnutia dospel k záveru, že skoršia ochranná známka má zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť pre energetické nápoje,

               —

               odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru o pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec C-509/16 P: Odvolanie podané 26. septembra 2016: Francisco Javier Rosa Rodriguez proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 20. júla 2016 vo veci T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/3

         Odvolanie podané 26. septembra 2016: Francisco Javier Rosa Rodriguez proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 20. júla 2016 vo veci T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
   (Vec C-509/16 P)
   (2017/C 022/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Francisco Javier Rosa Rodriguez (v zastúpení: J. Velasco Velasco, abogado)

      Ďalší účastník konania: Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
   Uznesením z 8. decembra 2016 Súdny dvor (deviata komora) zamietol odvolanie a uložil pani Rose Rodriguez povinnosť znášať vlastné trovy konania.


title: Vec C-569/10: Žaloba podaná 3. decembra 2010 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/6

         Žaloba podaná 3. decembra 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-569/10)
   2011/C 46/10
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 2, článku 3 ods. 1 a článku 5 bodov 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/22/ES z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov (1) tým, že neprijala potrebné opatrenia na zabezpečenie, aby prístup k vyhľadávaniu, prieskumu a ťažbe uhľovodíkov prebiehal bez akejkoľvek diskriminácie medzi zúčastnenými subjektmi a aby boli povolenia na výkon tejto činnosti udeľované v konaní, v ktorom môžu podať žiadosť všetky uchádzajúce sa podniky, ako aj na základe kritérií uverejnených v Úradnom vestníku Európskej únie pred začiatkom lehoty na podávanie žiadostí,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že Poľská republika sa dopustila troch porušení ustanovení smernice 94/22/ES.
   Po prvé poľský geologický a ťažobný zákon (Prawo geologiczne i górnicze) a jeho vykonávacie nariadenie stanovuje požiadavky, ktoré musia splniť uchádzajúce sa podniky v dobe podania žiadosti o udelenie povolenia na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov. Tieto ustanovenia však zvýhodňujú subjekty, ktoré sú už činné na poľskom území, voči ostatným subjektom a porušujú tým zásadu nediskriminačného prístupu k tejto činnosti.
   Po druhé poľský zákon — ako je stanovené v článku 3 ods. 2 smernice 94/22/ES — nevyžaduje výberové konanie pre celé konanie o udelenie povolenia na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov. Podľa poľského práva je na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov potrebné vydanie ťažobného oprávnenia ako aj povolenia. Výberové konanie spravidla prebieha len pred vydaním ťažobného oprávnenia, avšak s výnimkou dvojročného prednostného práva v prospech podnikov, ktoré objavili a zdokumentovali fosilné nálezisko a vypracovali geologickú dokumentáciu s presnosťou potrebnou pre vydanie ťažobného oprávnenia.
   Po tretie sa hodnotenie žiadostí podaných na účel vydania povolenia na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov neuskutočňuje výlučne na základe kritérií uvedených v článku 5 bode 1 smernice 94/22/ES. Okrem toho nie sú všetky kritériá hodnotenia žiadostí verejne prístupné, t. j. uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.

      (1)  Ú. v. ES L 164, s. 3; Mim. vyd. 06/002, s. 262.


title: Vec T-119/16: Žaloba podaná 22. marca 2016 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/26

         Žaloba podaná 22. marca 2016 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
   (Vec T-119/16)
   (2016/C 200/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Topera, Inc. (Abbott Park, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: H. Sheraton, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: ochranná známka EÚ „RHYTHMVIEW“ – prihláška č. 13 374 483.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. januára 2016 vo veci R 1368/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a každému vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

   Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-43/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 25. januára 2010 — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a i., Občianska spoločnosť s názvom Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias a i., Nadácia s názvom Pankosmio tameio gia tin fysi — WWF Ellas/Minister životného prostredia, územného plánovania a verejných prác a i.

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 25. januára 2010 — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a i., Občianska spoločnosť s názvom Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias a i., Nadácia s názvom Pankosmio tameio gia tin fysi — WWF Ellas/Minister životného prostredia, územného plánovania a verejných prác a i.
   (Vec C-43/10)
   2010/C 100/32
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias (samospráva provincie Etolia-Akarnania) a i., Občianska spoločnosť s názvom Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias (grécka spoločnosť pre ochranu životného prostredia a kultúrneho dedičstva) a i., Nadácia s názvom Pankosmio tameio gia tin fysi — WWF Ellas (Svetový fond na ochranu prírody — WWF GRÉCKO)

      Odporcovia: Minister životného prostredia, územného plánovania a verejných prác a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zavádza ustanovenie článku 13 ods. 6 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275), iba maximálnu časovú lehotu (22. december 2009) na spracovanie plánov vodohospodárskeho manažmentu vodných zdrojov, alebo je tento dátum konkrétnou lehotou na vykonanie príslušných ustanovení článkov 3, 4, 5, 6, 9, 13 a 15 uvedenej smernice?
               V prípade, že Súdny dvor Európskej únie rozhodne, že sporné ustanovenie smernice zavádza iba konečnú lehotu na spracovanie plánov vodohospodárskeho manažmentu, bude nevyhnutné položiť aj nasledujúcu prejudiciálnu otázku:

               2.

               Je vnútroštátny právny predpis, ktorý umožňuje previesť vodu z jedného určitého povodia do iného povodia bez predchádzajúceho spracovania plánov pre správne územia povodí, v ktorých sa nachádzajú povodia, z ktorých a do ktorých sa uskutoční prevedenie vody, v súlade s ustanoveniami článkov 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 a 15 smernice 2000/60/ES, ak sa vezme do úvahy najmä skutočnosť, že podľa článku 2 ods. 15 uvedenej smernice je hlavnou jednotkou pre vodohospodársky manažment povodia správne územie povodia, do ktorého povodie patrí?
               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku bude okrem toho potrebné položiť nasledujúcu prejudiciálnu otázku:

               3.

               Je podľa článkov 2, 3, 5, 6, 9, 13 a 15 smernice 2000/60/ES povolené prevedenie vody z jedného správneho územia povodia do susedného správneho územia povodia? V prípade kladnej odpovede, môže byť účelom tohto prevedenia výhradne uspokojenie potreby vody pre občanov, alebo môže byť účelom aj zavlažovanie a výroba energie? V každom prípade je v zmysle vyššie uvedených ustanovení smernice potrebné odôvodnené rozhodnutie správneho orgánu prijaté na základe nevyhnutnej odbornej štúdie, ktorá potvrdzuje, že správne územie povodia, do ktorého sa voda prevádza, nemôže svojimi vlastnými vodnými zdrojmi zabezpečiť potrebu vody pre občanov, zavlažovanie a ďalšie použitie?
               V prípade, že Súdny dvor Európskej únie rozhodne o otázke 1 tak, že vyhlási, že ustanovenie článku 13 ods. 6 smernice 2000/60/ES nezavádza iba maximálnu časovú lehotu (22. december 2009) na vypracovanie plánov vodohospodárskeho manažmentu vodných zdrojov, ale určuje konkrétnu lehotu na vykonanie relevantných ustanovení článkov 3, 4, 5, 6, 9, 13 a 15 uvedenej smernice, bude potrebné okrem toho položiť nasledujúcu prejudiciálnu otázku:

               4.

               Ohrozuje vnútroštátny právny predpis, prijatý vo vyššie uvedenej lehote stanovenej na vykonanie, ktorý umožňuje prevedenie vody z jedného určitého povodia do iného bez predchádzajúceho vypracovania plánov pre správne územia povodí, v ktorých sa nachádzajú povodia, z ktorých a do ktorých sa prevádza voda, potrebný účinok uvedenej smernice, alebo je pri preskúmaní otázky, či je ohrozený potrebný účinok smernice, nevyhnutné brať do úvahy také kritériá, ako rozsah predpokladaných opatrení a rozsah prevádzania vody?

               5.

               Je právna úprava prijatá vnútroštátnym parlamentom, ktorou sa schvaľujú plány vodohospodárskeho manažmentu povodí, v súlade s článkami 13, 14 a 15 smernice 2000/60/ES, ktoré sa týkajú informovania verejnosti, konzultácií a účasti verejnosti, ak príslušné vnútroštátne predpisy nestanovujú fázu konzultácií s verejnosťou počas konania pred vnútroštátnym parlamentom, a pokiaľ zo skutočnosti zo spisového materiálu nevyplýva, že bol dodržaný postup konzultácií so správnymi orgánmi, ktoré stanovuje smernica?

               6.

               Spĺňa, v zmysle smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, 1985, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) v znení smernice 97/11/ES z 3. marca 1997 (Ú. v. ES L 73, 1997, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151), štúdia vplyvu na životné prostredie, ktorá sa týka výstavby priehrad a prevádzania vody a ktorá bola predložená na schválenie vnútroštátnemu parlamentu po zrušení toho aktu súdom, ktorým už bola schválená a uverejnená bez opakovania tohto postupu, požiadavky týkajúce sa informovanosti a účasti verejnosti podľa článkov 1, 2, 5, 6, 8 a 9 vyššie uvedenej smernice?

               7.

               Spadá plán na odklonenie rieky, ktorý a) obsahuje výstavbu priehrad a prevedenie vody z jedného správneho územia povodia do druhého; b) spadá do pôsobnosti smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275); c) týka sa diel stanovených v smernici Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, 1985, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248); a d) môže mať vplyv na životné prostredie v oblastiach podľa smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102), do pôsobnosti smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, 2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157)?
               V prípade kladného rozhodnutia o predchádzajúcej otázke bude potrebné položiť ešte nasledujúcu prejudiciálnu otázku:

               8.

               Môžu sa akty, ktoré sa týkali sporného projektu a ktoré boli so spätnou platnosťou zrušené súdnymi rozhodnutiami, považovať v zmysle článku 13 ods. 1 smernice 2001/42/ES za formálne prípravné akty prijaté pred 21. júlom 2004 s tým, že neexistuje povinnosť vypracovať strategickú štúdiu o posúdení vplyvu na životné prostredie?
               Pokiaľ bude odpoveď na predchádzajúcu prejudiciálnu otázku záporná, bude potrebné položiť ešte nasledujúcu prejudiciálnu otázku:

               9.

               Sú štúdie vykonané na základe ustanovení uvedených v smerniciach 2000/60/ES a 85/337/ES dostatočné na dodržanie ustanovenia smernice 2001/42/ES v zmysle článku 11 ods. 2 smernice 2001/42/ES v prípade, že plán spadá zároveň do pôsobnosti prejednávanej smernice a smerníc 2000/60/ES a 85/337/ES, ktoré takisto stanovujú hodnotenie vplyvu projektu na životné prostredie, alebo je nevyhnutné vykonať samostatnú strategickú štúdiu o hodnotení vplyvu na životné prostredie?

               10.

               Spadali v zmysle článkov 3, 4 a 6 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) územia, ktoré boli zahrnuté do vnútroštátnych zoznamov území európskeho významu a ktoré boli opäť zahrnuté do zoznamu území európskeho významu, pod ochranu smernice 92/43/EHS pred uverejnením rozhodnutia Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť?

               11.

               Je v zmysle článkov 3, 4 a 6 smernice 92/43/EHS možné, aby príslušné vnútroštátne orgány vydali povolenie na realizáciu plánu odklonu vôd, ktorý priamo nesúvisí so zachovaním lokality alebo nie je nevyhnutný pre starostlivosť o lokalitu, ktorá patrí k osobitne chránenému územiu, pokiaľ sa vo všetkých štúdiách priložených k dokumentácii k tomuto projektu zistí, že vôbec neexistujú vierohodné a aktuálne skutočnosti alebo údaje týkajúce sa vtáctva v tejto oblasti?

               12.

               Môžu v zmysle článkov 3, 4 a 6 smernice 92/43/EHS dôvody, ktoré sú základom realizácie plánu odklonu vôd, ktorý súvisí najmä so zavlažovaním a až druhorado s potrebou vody pre domácnosti, predstavovať naliehavý verejný záujem, ktorý vyžaduje smernica na povolenie realizácie takého projektu, a to bez ohľadu na jeho negatívny vplyv na územia chránené vyššie uvedenou smernicou?
               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku bude ešte potrebné položiť nasledujúcu prejudiciálnu otázku:

               13.

               Majú sa v zmysle článkov 3, 4 a 6 smernice 92/43/EHS brať do úvahy kritériá ako rozsah odklonu a význam prác, ktoré sú pre odklon nevyhnutné, aby bolo možné určiť, či nevyhnutné vyrovnávacie opatrenia môžu zaručiť ochranu celkovej súdržnosti sústavy Natura 2000, ktorá je poškodená plánom na odklon vody?

               14.

               Môžu príslušné vnútroštátne orgány v zmysle článkov 3, 4 a 6 smernice 92/43/EHS, vykladaných na základe zásady trvalo udržateľného rozvoja, ako sa uvádza v článku 6 Zmluvy ES, vydať povolenie na realizáciu plánu na odklon vody v rámci sústavy Natura 2000, ktorý s ňou priamo nesúvisí alebo nie je nevyhnutný pre ochranu súdržnosti tejto sústavy, pokiaľ zo štúdie o vplyve na životné prostredie súvisiacej s príslušným plánom vyplýva, že by na jeho základe nastala zmena prirodzeného riečneho ekosystému na antropizovaný riečny a jazerný ekosystém?


title: Vec T-186/13: Žaloba podaná 2. apríla 2013 — Holandsko/Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/48

         Žaloba podaná 2. apríla 2013 — Holandsko/Komisia
   (Vec T-186/13)
   2013/C 156/89
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, B. Koopman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie C(2013) 87 z 23. januára 2013 o štátnej pomoci SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN), ktorú poskytlo Holandsko — Údajný predaj pozemku pod trhovú cenu obcou Leidschendam-Voorburg.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
               Nejde o žiadnu štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Holandská vláda si myslí, že v prejednávanom prípade sa nedá hovoriť o zvýhodnení, v žiadnom prípade nie o zvýhodnení, ktoré by nemohol za obvyklých okolností získať účastník trhu. Komisia dospela na základe nesprávnych domnienok k záveru, že obec mala pre stavbu projektu Damplein iné možnosti. Trvanie na existujúcich dohodách by nebolo viedlo k želaným výsledkom a ani nové rokovania o zmluve neboli východiskom. Komisia zjavne nesprávne posúdila otázku, či bol ovplyvnený obchod medzi členskými štátmi. Projekt Leidschendam Centrum a ešte viac podprojekt Damplein sú vo svojom rozsahu tak obmedzené, že nie je vôbec možné hovoriť o ovplyvnení obchodu medzi členskými štátmi. Rozhodnutie preto porušuje článok 107 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.
               Komisia zjavne nesprávne posúdila skutkový stav a na tomto základe považovala zníženie ceny pozemku za nezlučiteľné s vnútorným trhom. Zníženie ceny pozemku spĺňa všetky požiadavky a Komisia nedostatočne preukázala, najmä vzhľadom na skoršie rozhodnutia Komisie, prečo nie je zníženie ceny pozemku zlučiteľné. Okrem toho Komisia nesprávne použila zlyhanie trhu ako kritérium pre uplatniteľnosť článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Komisia preto uplatnila nesprávne článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom určení výšky štátnej pomoci na základe viacerých chýb v počítaní.
               Komisia sa dopustila pri preskúmaní výšky štátnej pomoci troch podstatných omylov. Po prvé Komisia nezohľadnila, že zníženie ceny pozemku a odpustenie poplatkov bolo financované z verejných zdrojov iba do výšky 50 %. Po druhé nezohľadnila Komisia pri výpočte zníženia ceny pozemku skoršie cenové zníženie v rokoch 2006 a 2008. Po tretie vychádzala Komisia pri výpočte poplatkov z územia projektu Leidschendam Centrum a nie z územia podprojektu Damplein. Rovnako zostal nezohľadnený úrok zaplatený v rokoch 2004 až 2010. Komisia tým pri preskúmaní výšky štátnej pomoci vychádzala z nesprávneho skutkového stavu, takže suma štátnej pomoci vo výške 6 922 121 eur nie je správna.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných zásad a článku 41 Charty základných práv. Na základe neprimerane dlhej doby konania pri vydaní rozhodnutia nebola Komisia oprávnená k vymáhaniu.
               Komisia nechala od momentu, v ktorom sa oboznámila s celým skutkovým stavom, uplynúť neprimerane dlhú dobu na to, aby vydala rozhodnutie. Za daných okolností mala Komisia upustiť od vymáhania. Komisia preto porušila povinnosť náležitej starostlivosti, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery.


title: Vec C-128/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. marca 2014 – Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. marca 2014 – Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV
   (Vec C-128/14)
   2014/C 159/21
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Het Oudeland Beheer BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 časť A ods. 1 písm. b) šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že režijná cena pozemkov alebo iných látok či materiálov, za ktoré zdaniteľná osoba zaplatila pri nadobudnutí daň z pridanej hodnoty – v prejednávanom prípade na základe zriadenia vecného práva na používanie nehnuteľnej veci – nie je pri dodaní v zmysle článku 5 ods. 7 písm. a) šiestej smernice súčasťou základu dane? Platí niečo iné v prípade, keď zdaniteľná osoba vykonala na základe vnútroštátnych právnych noriem – bez ohľadu na to, či sú v tejto súvislosti zlučiteľné so šiestou smernicou – pri nadobudnutí odpočet tejto dane z pridanej hodnoty?

               2.

               Treba v takom prípade, ako je prejednávaný, keď sa pozemok spolu s budovou, ktorá sa nachádzala vo výstavbe, nadobudol v súvislosti so zriadením vecného práva v zmysle článku 5 ods. 3 písm. b) šiestej smernice, vykladať článok 11 časť A ods. 1 písm. b) tejto smernice v tom zmysle, že hodnota nájomného, teda hodnota súm, ktoré sa ročne zaplatili, alebo súm, ktoré sa majú ročne zaplatiť za obdobie zostávajúcej existencie vecného práva, je súčasťou základu dane dodania v zmysle článku 5 ods. 7 písm. a) šiestej smernice?

      (1)  Šiesta smernica 77/388/EHS Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-502/14: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Buzzi Unicem SpA a i./Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Článok 10a ods. 5 — Metóda prideľovania kvót — Bezodplatné pridelenie kvót — Spôsob výpočtu jednotného medziodvetvového korekčného faktora — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Článok 15 ods. 3 — Rozhodnutie 2013/448/EÚ — Článok 4 — Príloha II — Platnosť)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/9

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Buzzi Unicem SpA a i./Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Vec C-502/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Článok 10a ods. 5 - Metóda prideľovania kvót - Bezodplatné pridelenie kvót - Spôsob výpočtu jednotného medziodvetvového korekčného faktora - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Článok 15 ods. 3 - Rozhodnutie 2013/448/EÚ - Článok 4 - Príloha II - Platnosť))
   (2016/C 343/12)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Buzzi Unicem SpA, Colacem SpA, Cogne Acciai Speciali SpA, Olon SpA, Laterlite SpA

      Žalovaní: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico

      Výrok

               1.

               Preskúmanie prvej a druhej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 15 ods. 3 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii, keďže toto ustanovenie vylučuje zohľadnenie emisií výrobcov elektrickej energie pri určení maximálneho ročného množstva kvót.

               2.

               Článok 4 a príloha II rozhodnutia Komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES sú neplatné.

               3.

               Účinky vyhlásenia neplatnosti článku 4 prílohy II rozhodnutia 2013/448 sú časovo obmedzené na jednej strane tak, že toto vyhlásenie má účinky až po uplynutí obdobia desiatich mesiacov odo dňa vyhlásenia rozsudku z 28. apríla 2016, Borealis Polyolefine a i. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 a C-391/14 až C-393/14, EU:C:2016:311), s cieľom umožniť Európskej komisii prijať nevyhnutné opatrenia, a na druhej strane tak, že opatrenia prijaté do konca tohto obdobia na základe ustanovení vyhlásených za neplatné nemôžu byť spochybnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec C-180/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. mája 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Renate Ilsinger/Martin Dreschers, správca konkurznej podstaty spoločnosti Schlank & Schick GmbH [Súdna právomoc v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv — Právo spotrebiteľa, adresáta klamlivej reklamy, súdne vymáhať vyplatenie zdanlivo vyhranej ceny — Kvalifikácia — Žaloba vyplývajúca zo zmluvy v zmysle článku 15 ods. 1 písm. c) uvedeného nariadenia — Podmienky]

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. mája 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Renate Ilsinger/Martin Dreschers, správca konkurznej podstaty spoločnosti Schlank & Schick GmbH
   (Vec C-180/06) (1)

   (Súdna právomoc v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv - Právo spotrebiteľa, adresáta klamlivej reklamy, súdne vymáhať vyplatenie zdanlivo vyhranej ceny - Kvalifikácia - Žaloba vyplývajúca zo zmluvy v zmysle článku 15 ods. 1 písm. c) uvedeného nariadenia - Podmienky)
   2009/C 153/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Renate Ilsinger

      Žalovaný: Martin Dreschers, správca konkurznej podstaty spoločnosti Schlank & Schick GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Wien — Výklad článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Vnútroštátna právna úprava v oblasti ochrany spotrebiteľov upravujúca právo príjemcu klamlivej reklamy na zdanlivo vyhranú cenu

      Výrok rozsudku

   V situácii, aká je vo veci samej, v ktorej sa spotrebiteľ podľa práva členského štátu, na území ktorého má bydlisko a na súde v mieste svojho bydliska domáha toho, aby mu spoločnosť zaoberajúca sa predajom na dobierku so sídlom v inom členskom štáte vyplatila zdanlivo ním vyhranú cenu, a

               —

               pokiaľ táto spoločnosť s cieľom podnietiť spotrebiteľa na uzavretie zmluvy mu adresovala na meno určenú zásielku, ktorá mohla vyvolať dojem, že mu bude udelená cena, ak o ňu požiada tým, že zašle späť „certifikát, ktorým sa žiada o vyplatenie výhry“ priložený v zásielke,

               —

               ale bez toho, aby udelenie ceny záviselo od objednávky tovaru ponúkaného na predaj touto spoločnosťou alebo od objednávky tovaru na skúšku,

         sa pravidlá právomoci stanovené nariadením Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach majú vykladať takto:

               —

               na žalobu podanú spotrebiteľom sa vzťahuje článok 15 ods. 1 písm. c) uvedeného nariadenia pod podmienkou, že sa podnikateľ — predajca právne zaviazal vyplatiť túto cenu spotrebiteľovi,

               —

               pokiaľ táto podmienka nie je splnená, na takú žalobu sa toto ustanovenie nariadenia č. 44/2001 vzťahuje iba v prípade, keď spotrebiteľ skutočne podal objednávku u tohto podnikateľa — predajcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec C-144/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. apríla 2009 — Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. apríla 2009 — Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller
   (Vec C-144/09)
   2009/C 153/47
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hotel Alpenhof GesmbH

      Žalovaný: Oliver Heller

      Prejudiciálna otázka

   Postačuje pre „smerovanie“ činnosti v zmysle článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 („nariadenie Brusel I“) (1), aby bola webová stránka zmluvného partnera spotrebiteľa dostupná na internete?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec F-63/11: Žaloba podaná 1. júna 2011 — ZZ/Komisia

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/32

         Žaloba podaná 1. júna 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-63/11)
   2011/C 226/64
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia neobnoviť žalobcovi zmluvu dočasného zamestnanca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie generálneho riaditeľa OLAF-u, ako orgánu povereného uzatváraním pracovných zmlúv, z 12. augusta 2010 neobnoviť žalobcovi zmluvu, ako vyplýva najmä zo skutočnosti, že žalobca nedostal odpoveď na žiadosť, ktorú zaslal 12. apríla 2011,

               —

               ak to bude potrebné, zrušiť rozhodnutie orgánu povereného uzatváraním pracovných zmlúv z 22. februára 2011, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               v dôsledku toho opätovne dosadenie žalobcu do služby v OLAF-e v rámci predĺženia jeho zmluvy v súlade s požiadavkami služobného poriadku,

               —

               subsidiárne, a ak by sa nevyhovelo vyššie uvedenej žiadosti o opätovné dosadenie, zaviazať žalovanú poskytnúť náhradu vzniknutej majetkovej ujmy, pričom táto ujma sa predbežne ex aequo et bono odhaduje ako rozdiel v odmene, ktorú by dostával ako dočasný zamestnanec v OLAF-e a pozícii, ktorú zastáva v súčasnosti (približne 3 000 eur mesačne), a to najmenej po dobu obdobnú, ako bola jeho pôvodná zmluva (štyri roky), pričom v prípade, že by uvedená zmluva bola predĺžená tretí krát, znamenalo by to nárok na zmluvu na dobu neurčitú,

               —

               v každom prípade zaviazal žalovanú zaplatiť sumu stanovenú predbežne ex aequo et bono na 5 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spolu s úrokmi z omeškania v zákonnej výške až do vyhlásenia rozsudku,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-504/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. novembra 2016 – Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Ochrana prírody — Smernica 92/43/EHS — Článok 6 ods. 2 a 3 a článok 12 ods. 1 písm. b) a d) — Voľne žijúce živočíchy a voľne žijúce rastliny — Ochrana prirodzených biotopov — Morská korytnačka Caretta caretta — Ochrana morských korytnačiek v zálive Kyparisie — Územie európskeho významu „Duny Kyparisie“ — Ochrana druhov)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. novembra 2016 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-504/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Ochrana prírody - Smernica 92/43/EHS - Článok 6 ods. 2 a 3 a článok 12 ods. 1 písm. b) a d) - Voľne žijúce živočíchy a voľne žijúce rastliny - Ochrana prirodzených biotopov - Morská korytnačka Caretta caretta - Ochrana morských korytnačiek v zálive Kyparisie - Územie európskeho významu „Duny Kyparisie“ - Ochrana druhov))
   (2017/C 014/03)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že

                           —

                           strpela výstavbu domov v Agiannaki (Grécko) v roku 2010, používanie iných domov v Agiannaki bez dostatočného rámca od roku 2006 a začatie stavebných prác týkajúcich sa päťdesiatich rezidencií nachádzajúcich sa medzi Agiannaki a Elaia (Grécko), ako aj tým, že povolila výstavbu troch rekreačných objektov vo Vounaki (Grécko) v roku 2012,

                           —

                           strpela rozvoj infraštruktúry prístupu na pláž nachádzajúcej sa na území Kyparisie (Grécko), konkrétne otvorenie piatich nových príjazdov na pláž Agiannaki, ako aj nanesenie prírodného asfaltu (bitúmenu) na niektoré príjazdy a existujúce cesty,

                           —

                           neprijala dostatočné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania zákazu nedovoleného táborenia v blízkosti pláže Kalo Nero (Grécko) a v Elaia,

                           —

                           neprijala potrebné opatrenia na obmedzenie prevádzky barov nachádzajúcich sa medzi Elaia a Kalo Nero, na plážach, kde sa pária morské korytnačky Caretta caretta, a že nedohliadla na to, aby ohrozenia spôsobené týmito barmi nerušili tieto druhy,

                           —

                           na území Kyparisie neprijala potrebné opatrenia na účely obmedzenia prítomnosti vybavenia a rôznych zariadení na plážach, kde sa pária morské korytnačky Caretta caretta, ako aj tým, že povolila výstavbu platformy v blízkosti hotela Messina Mare,

                           —

                           neprijala potrebné opatrenia na dostatočné obmedzenie svetelného smogu na plážach nachádzajúcich sa na území Kyparisie, kde sa pária morské korytnačky Caretta caretta, a

                           —

                           neprijala potrebné opatrenia, aby sa v dostatočnej miere obmedzil rybolov pri plážach nachádzajúcich sa na území Kyparisie, a kde sa pária morské korytnačky Caretta caretta,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/105/ES z 20. novembra 2006.

               2.

               Helénska republika si tým, že vydala povolenia na domy postavené v roku 2010 v Agiannaki, na tri rekreačné objekty vo Vounaki postavené v roku 2012 a na výstavbu platformy v blízkosti hotela Messina Mare, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 3 smernice 92/43.

               3.

               Helénska republika si tým, že:

                           —

                           neprijala ucelený, koherentný a prísny legislatívny a regulačný rámec na ochranu morskej korytnačky Caretta caretta na území Kyparisie,

                           —

                           v stanovenej lehote neprijala všetky potrebné konkrétne opatrenia na zabránenie úmyselnému rušeniu morskej korytnačky Caretta caretta počas obdobia párenia tohto druhu, a

                           —

                           neprijala potrebné opatrenia na účely rešpektovania zákazu zhoršenia alebo zničenia miest na párenie uvedeného druhu,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 12 ods. 1 písm. b) a d) smernice 92/43

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Európska komisia a Helénska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015.


title: Vec T-680/15: Žaloba podaná 20. novembra 2015 – Les Éclaires/ÚHVT – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/66

         Žaloba podaná 20. novembra 2015 – Les Éclaires/ÚHVT – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)
   (Vec T-680/15)
   (2016/C 038/89)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Les Éclaires GmbH (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: S. Bund, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: L’éclaireur International (Luxemburg, Luxembursko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „L’ECLAIREUR“– ochranná známka Spoločenstva č. 3 494 028.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2015 vo veci R 2266/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009,

               —

               rozpor s usmerneniami ÚHVT pre preskúmanie, časť C oddiel 6.


title: Vec T-857/16: Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Tvar veľkého pohára)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/45

         Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Tvar veľkého pohára)
   (Vec T-857/16)
   (2017/C 038/59)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Nemecko) (v zastúpení: A. Hayn, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis trojrozmernej ochrannej známky s vyznačením Európskej únie „Tvar veľkého pohára“ – prihláška č. 1 242 704.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. septembra 2016 vo veci R 659/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v priebehu konania pred odvolacím senátom,

               —

               nariadil pojednávanie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-72/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 Hosman-Chevalier/Komisia („Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku — Pojem ‚práca vykonávaná pre iný štát’“)

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/10

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 Hosman-Chevalier/Komisia
   (Vec T-72/04) (1)

   („Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku - Pojem ‚práca vykonávaná pre iný štát’“)
   (2005/C 257/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sonja Hosman-Chevalier (Brusel, Belgicko) [v zastúpení: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, E. Wouters a A. Saygués Torres, advokáti]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev [v zastúpení: J. Currall a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia]
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 29. októbra 2003, ktorým sa žalobkyni zamieta nárok na príspevok na expatriáciu upravený článkom 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj na príspevky s ním spojené
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutia z 8. apríla 2003 a 29. októbra 2003 sa zrušujú v rozsahu, v ktorom žalobkyni zamietajú priznanie nároku na príspevok na expatriáciu uvedený v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj nároku na príspevok na usídlenie uvedený v článku 5 ods. 1 tej istej prílohy.

               2)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-268/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  8. mája 2013 — Cadila Healthcare Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Novartis AG [Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Pravdepodobnosť zámeny — Slovná ochranná známka ZYDUS — Námietka majiteľa ochrannej známky Spoločenstva ZIMBUS — Čiastočné zamietnutie zápisu odvolacím senátom ÚHVT]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/44

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. mája 2013 — Cadila Healthcare Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Novartis AG
   (Vec C-268/12 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Slovná ochranná známka ZYDUS - Námietka majiteľa ochrannej známky Spoločenstva ZIMBUS - Čiastočné zamietnutie zápisu odvolacím senátom ÚHVT)
   2013/C 225/76
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Cadila Healthcare Ltd (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Novartis AG (v zastúpení: N. Hebeis, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. marca 2012, Cadila Healthcare/ÚHVT — Novartis (ZYDUS) (T-288/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú prihlasovateľom slovnej ochrannej známky „ZYDUS“ pre tovary zaradené do tried 3, 5 a 10 proti rozhodnutiu R 1092/2007-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. mája 2008 čiastočne zamietajúcemu odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré čiastočne zamietlo prihlášku uvedenej ochrannej známky vzhľadom na námietku majiteľa ochrannej známky „ZIMBUS“ zapísanej pre tovary zaradené do triedy 5 — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov a označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Cadila Healthcare Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.