title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012.#Lowlands Design Holding BV proti Minister van Financiën.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden.#Spoločný colný sadzobník – Kombinovaná nomenklatúra – Colné zaradenie – Dojčenské spacie vaky a spacie vaky pre malé deti – Podpoložky 6209 20 00 alebo 6211 42 90.#Vec C-524/11.

text:
         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (šiesta komora)
      zo 6. septembra 2012 (
            *1
         )
      „Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Dojčenské spacie vaky a spacie vaky pre malé deti — Podpoložky 6209 20 00 alebo 6211 42 90“
      Vo veci C-524/11,
      ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 23. septembra 2011 a doručený Súdnemu dvoru 17. októbra 2011, ktorý súvisí s konaním:

         Lowlands Design Holding BV

      proti

         Minister van Financiën,

      SÚDNY DVOR (šiesta komora),
      v zložení: predseda šiestej komory U. Lõhmus, sudcovia A. Rosas a C. G. Fernlund (spravodajca),
      generálny advokát: J. Mazák,
      tajomník: A. Calot Escobar,
      so zreteľom na písomnú časť konania,
      so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:

               —

               Lowlands Design Holding BV, v zastúpení: G. van Slooten, belastingadviseur,

               —

               holandská vláda, v zastúpení: C. M. Wissels a M. A. M. de Ree, splnomocnené zástupkyne,

               —

               Európska komisia, v zastúpení: L. Bouyon a F. Wilman, splnomocnení zástupcovia,

         so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
      vyhlásil tento

         Rozsudok

               1

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1719/2005 z 27. októbra 2005 (Ú. v. EÚ L 286, s. 1, ďalej len „KN“), najmä podpoložiek 6209 20 00 a 6211 42 90.

               2

               Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Lowlands Design Holding BV (ďalej len „Lowlands Design“) a Minister van Financiën vo veci nomenklatúrneho zaradenia detských spacích vakov („trappelzakken“).

         Právny rámec

         Medzinárodné nomenklatúrne zaradenie tovaru

               3

               Medzinárodný dohovor, ktorý zavádza harmonizovaný systém opisu a číselného označovania tovaru (ďalej len „HS“), uzatvorený v Bruseli 14. júna 1983, a protokol o jeho zmene a doplnkoch z 24. júna 1986 (ďalej len „dohovor o HS“) boli schválené v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 87/369/EHS zo 7. apríla 1987 (Ú. v. ES L 198, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 288).

               4

               Rada pre colnú spoluprácu, teraz Svetová colná organizácia (WCO), založená dohovorom, ktorým bola uvedená Rada zriadená a ktorý bol podpísaný v Bruseli 15. decembra 1950, schvaľuje za podmienok stanovených v článku 8 dohovoru o HS vysvetlivky k zaradeniu a klasifikačné stanoviská prijaté Výborom pre HS, ktorého organizáciu upravuje článok 6 tohto dohovoru. V súlade s článkom 7 ods. 1 dohovoru o HS je úlohou tohto výboru najmä predkladať návrhy na zmenu uvedeného dohovoru a vypracúvať vysvetlivky, klasifikačné stanoviská, ako aj iné stanoviská pre potreby výkladu HS.

               5

               Vo svojom znení z roku 2005 uplatniteľnom na konanie vo veci samej poznámka 6 písm. a) kapitoly 61 nomenklatúry HS s názvom „Odevy a odevné doplnky, pletené alebo háčkované“ upravuje najmä, že na účely výkladu položky 6111 „termín ‚dojčenské odevy a odevné doplnky‘ znamená výrobky pre malé deti do výšky postavy nepresahujúcej 86 cm; zahŕňa aj detské plienky“.

               6

               V zmysle poznámky 4 v kapitole 62 HS s názvom „Odevy a odevné doplnky, nepletené ani neháčkované“:
               „Na účely položky 6209:

                        a)

                        termín ‚dojčenské odevy a odevné doplnky‘ znamená výrobky pre malé deti do výšky postavy nepresahujúcej 86 cm; patria sem aj detské plienky;

                        b)

                        výrobky, ktoré možno zatriediť súčasne do položky 6209 do ďalších položiek tejto kapitoly, sa majú zatriediť do položky 6209.“

               7

               Vysvetlivky HS k položke 6209 znejú takto:
               „6209 – Dojčenské odevy a odevné doplnky
               620910 – Z vlny alebo jemných chlpov zvierat
               620920 – Z bavlny
               620930 – Zo syntetických vlákien
               620990 – Z iných textilných materiálov
               V zmysle poznámky 4a) tejto kapitoly výraz dojčenské odevy a odevné doplnky znamená výrobky pre malé deti do výšky postavy nepresahujúcej 86 cm. Patria sem aj detské plienky.
               Medzi výrobkami zaradenými do tejto položky je možné vymenovať: dojčenské šaty na krst, škriatkovské odevy, vestičky, podbradníky, rukavice prstové, palčiaky alebo rukavice bez prstov a mäkká iná ako pletená alebo háčkovaná obuv bez prilepenej, prišitej alebo inak pripevnej alebo priloženej vonkajšej podrážky priloženej k zvršku.
               Je potrebné uviesť, že výrobky, ktoré môžu byť zaradené do tejto položky a do ostatných položiek tejto kapitoly, sa musia zaradiť do položky 6209 (pozri poznámku 4 b) tejto kapitoly.
               Do tejto položky nepatria detské plienky z papiera, buničitej vaty alebo buničinových vlákien (položka 4818) alebo z textilnej vaty (položka 5601), čiapky pre dojčatá (položka 6505), ani príslušenstvo konkretizované v ďalších kapitolách nomenklatúry.“

         Kombinovaná nomenklatúra

               8

               Všeobecné pravidlá pre výklad KN, ktoré sa nachádzajú v prvej časti oddielu I bode A prílohy I nariadenia č. 2658/87, stanovujú:
               „Zatrieďovanie výrobkov do [KN] sa riadi nasledujúcimi zásadami:.

                        1.

                        Názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter; na právne účely sa zatriedenie určuje podľa znenia položiek a príslušných poznámok k triedam alebo kapitolám a podľa nasledujúcich ustanovení, pokiaľ nie sú v rozpore so znením uvedených položiek a poznámok.

                  …

                        3.

                        Ak má byť tovar podľa pravidla 2 písm. b) alebo z nejakých iných dôvodov, prima facie, zatriedený do dvoch alebo viacerých položiek, zatriedenie sa vykoná takto:

                                 a)

                                 najšpecifickejšia položka musí mať prednosť pred položkami so všeobecnejším významom. Ak sa však dve alebo viac položiek, a to každá z nich, vzťahuje na časť materiálov alebo látok, ktoré tvoria zmiešaný alebo zložený výrobok alebo len na časť výrobkov zo súboru dodávaného do maloobchodného predaja, tieto položky sa považujú vo vzťahu k týmto výrobkom za rovnako špecifické, aj ak jedna z nich obsahuje úplnejší alebo presnejší opis tovaru;

                                 b)

                                 zmesi, tovar zložený z rôznych materiálov alebo skladajúci sa z rôznych komponentov a tovar dodávaný v súboroch na maloobchodný predaj, ktoré sa nemôžu riadiť pravidlom 3 písm. a), sa zatriedia podľa materiálu alebo komponentu, ktorý im dáva podstatný charakter, ak je možné ho určiť;

                                 c)

                                 ak sa tovar nemôže zatriediť podľa pravidla 3 písm. a) alebo b), zatriedi sa do poslednej položky v numerickom poradí položiek, ktoré prichádzajú do úvahy.

                  …

                        6.

                        Na právne účely sa zatriedenie tovaru do položiek podpoložky [do podpoložiek v rámci položky – neoficiálny preklad] určuje podľa znenia týchto podpoložiek a príslušných poznámok k podpoložkám a mutatis mutandis podľa vyššie uvedených pravidiel, pričom sa tým rozumie, že porovnateľné sú len podpoložky rovnakej úrovne. Na účely tohto pravidla sa tiež používajú poznámky k triedam a kapitolám, ak kontext nevyžaduje inak [ak nie je stanovené inak – neoficiálny preklad].“

               9

               Druhá časť KN obsahuje triedu XI týkajúcu sa textílií a textilných výrobkov. Táto trieda obsahuje kapitoly 61 a 62 s názvom „Odevy a odevné doplnky, pletené alebo háčkované“ a „Odevy a odevné doplnky, nepletené ani neháčkované“. Kapitola 62 KN zahŕňa tieto položky a podpoložky:
               „6209 Dojčenské odevy a odevné doplnky:
               …
               6209 20 00 ‐ Z bavlny
               …
               6211 Teplákové súpravy, lyžiarske odevy a plavky; ostatné odevy
               …

                        —

                        Ostatné dámske alebo dievčenské odevy:

                  …
               6211 42 – – Z bavlny
               …
               6211 42 90 – – – Ostatné
               …“

               10

               Podľa poznámky 1 triedy XI KN:
               „Do tejto triedy nepatria:
               …

                        s)

                        predmety kapitoly 94 (napríklad nábytok, lôžkoviny a svietidlá)“.

               11

               Uvedená kapitola 62 obsahuje okrem iného tieto vysvetlivky:

                        „1.

                        Do tejto kapitoly patria len výrobky celkom dohotovené z akejkoľvek textílie inej ako vata, okrem pletených alebo háčkovaných výrobkov (iných ako výrobkov položky 6212).

                  …

                        4.

                        Na účely položky 6209:

                                 a)

                                 termín ‚dojčenské odevy a odevné doplnky‘ znamená výrobky pre malé deti do výšky postavy nepresahujúcej 86 cm; patria sem aj detské plienky;

                  …

                        8.

                        …
                        Výrobky tejto kapitoly, pri ktorých nemožno určiť, či ide o pánske, alebo chlapčenské, alebo o dámske, alebo dievčenské oblečenie, sa zatrieďujú do príslušnej položky pre dámske alebo dievčenské odevy.“

               12

               Kapitola 94 je súčasťou triedy XX KN. Táto trieda má názov „Rôzne výrobky“. Kapitola 94 s názvom „Nábytok; posteľoviny, matrace, matracové podložky, vankúše a podobné vypchaté potreby; svietidlá a osvetľovacie zariadenia inde nešpecifikované ani nezahrnuté; svetelné reklamy, svetelné znaky a značky, svetelné oznamovacie tabule a podobné výrobky; montované stavby“ obsahuje položku 9404, ktorá znie:
               „9404 Matracové podložky; posteľoviny a podobné výrobky (napríklad matrace, prešívané prikrývky, periny, vankúše a podhlavníky), s pružinami alebo vypchávané, alebo vnútri vyložené akýmkoľvek materiálom, alebo z ľahčeného kaučuku alebo ľahčených plastov, tiež potiahnuté:
               9404 10 00 – Matracové podložky

                        —

                        Matrace:

                  9404 21 – – Z ľahčeného kaučuku alebo ľahčených plastov, tiež potiahnuté
               …
               9404 29 – – Z ostatných materiálov:
               …
               9404 30 00 – Spacie vaky“

               13

               Podľa vysvetliviek ku kombinovanej nomenklatúre Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ C 50, 2006, s. 1) publikovaných v súlade s článkom 10 ods. 1 nariadenia č. 2658/87:
               „6111 Dojčenské odevy a odevné doplnky, pletené alebo háčkované
               Pozri poznámku 6 a) k tejto kapitole.
               Do tejto položky patrí celá škála odevov, ktoré sú určené pre deti mladšie ako 18 mesiacov. Patria sem: kabátiky, plášte, prešívané zavinovačky, škriatkovské odevy, župany, dvojdielne odevy, detské kombinézy, nohavice, nohavicové návleky, lýtkové nohavice, bundy, šaty, sukne, bolerká, saká, svetre, pláštenky, blúzky, košeľové blúzky, šortky atď.
               Niektoré z týchto odevov sú jednoznačne výrobky do výbavičky, a preto sa zaraďujú do tejto položky bez ohľadu na ich rozmery.
               Do tejto položky patria:
               …
               3.   škriatkovské odevy: odevy s kapucňami a rukávmi, ktoré tvoria kabátik a vak (v spodnej časti úplne uzavretý);
               4.   spacie vaky s rukávmi alebo otvormi na ruky.
               Ostatné odevy sú zatriedené do tejto položky len vtedy, keď majú veľkosť vhodnú pre malé deti s výškou postavy nepresahujúcou 86 cm (obchodná veľkosť 86).
               …
               6209 Dojčenské odevy a odevné doplnky
               Vysvetlivky k položke 6111 sa použijú s príslušnými zmenami.“

         Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka

               14

               Dňa 3. októbra 2006 podala Lowlands Design na holandskú colnú správu štyri žiadosti o poskytnutie záväznej informácie o nomenklatúrnom zaradení tovarov opísaných ako „spacie vaky pre deti“.

               15

               Tieto výrobky vychádzajú všetky z toho istého modelu a majú tú istú charakteristiku. Ide o dva vaky z bavlny (vnútorný a vonkajší) určené na spoločné využitie, pričom každý má výstrih priliehajúci tesne ku krku a rukávy. Horná časť má strih vo forme blúzy a v páse je elasticky stiahnutý prvok. Na prednej strane sa nachádza široký otvor so zapínaním na zips. Na zadnej strane v strede sa nachádza otvor, ktorý umožňuje prevliecť bezpečnostný pás. Tieto výrobky sa odlišujú iba svojou veľkosťou: teda 86 cm pri výrobkoch, ktoré sú určené pre dojčatá, a 110 cm pri výrobkoch, ktoré sú určené pre malé deti.

               16

               Lowlands Design sa domnievala, že rovnaké výrobky patria do podpoložky 9404 30 00 KN týkajúcej sa „spacích vakov“, a teda podliehajú clu vo výške 3,7 %.

               17

               Rozhodnutiami z 20. a 28. novembra 2006 holandská colná správa rozhodla, že výrobky určené malým deťom patria do podpoložky 6211 42 [„Teplákové súpravy, lyžiarske odevy a plavky… ostatné odevy z bavlny“] a podliehajú clu vo výške 12 %, zatiaľ čo výrobky pre dojčatá spadajú do podpoložky 6209 20 00 („Dojčenské odevy a odevné doplnky… z bavlny“) a podliehali clu vo výške 10,5 %.

               18

               Po zamietnutí svojej žaloby v prvostupňovom konaní a v konaní o odvolaní podala Lowlands Design kasačný opravný prostriedok na Hoge Raad der Nederlanden. Domnieva sa, že tieto výrobky majú byť zaradené do podpoložky 9404 30 00 vzhľadom na jej znenie a znenie poznámky 1 písm. s) triedy XI KN.

               19

               Vnútroštátny súd zdôrazňuje, že dotknuté výrobky v hornej časti pripomínajú odev a v dolnej časti spací vak. Pri zohľadnení týchto znakov nie je možné vylúčiť ich zaradenie do podpoložky 9404 30 00. Pýta sa, či sa predmetné výrobky majú zaradiť do podpoložky 6209 20 00 a 6211 42 90 alebo či patria do podpoložky 9404 30 00.

               20

               V tomto kontexte Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
               „Ako treba vykladať podpoložky KN 6209 20 00, 6211 42 a 9404 30 00, pokiaľ ide o zaradenie výrobkov pre dojčatá a malé deti, o aké ide v tejto veci?“

         O prejudiciálnej otázke

               21

               Svojou otázkou sa vnútroštátny súd Súdneho dvora v podstate pýta, či sa KN má vykladať v tom zmysle, že dojčenské spacie vaky v tvare kombinézy veľkosti 86 cm pre dojčatá a veľkosti 110 cm pre malé deti sa majú zaradiť do podpoložky 6209 20 00 alebo 6211 42 90 alebo naopak, či sa majú zaradiť do podpoložky 9404 30 00.

               22

               Všeobecné pravidlá pre výklad KN stanovujú, že zaradenie tovaru sa predovšetkým určuje podľa znenia položiek a poznámok k triedam alebo kapitolám, pričom názvy tried a kapitol majú len orientačný charakter.

               23

               V tejto súvislosti treba pripomenúť ustálenú judikatúru, podľa ktorej v záujme právnej istoty a uľahčenia kontrol treba rozhodujúce kritérium na nomenklatúrne zaradenie tovarov hľadať všeobecne v ich objektívnych znakoch a vlastnostiach, ako sú definované v znení položky KN a v poznámkach k triedam alebo ku kapitolám (pozri najmä rozsudky z 19. októbra 2000, Peacock, C-339/98, Zb. s. I-8947, bod 9, a zo 14. júla 2011, Paderborner Brauerei Haus Cramer, C-196/10, Zb. s. I-6201, bod 31).

               24

               Lowlands Design tvrdí, že podstatnou charakteristikou predmetných výrobkov je povoliť užívateľovi zaspať v chránenom priestore a teple a tieto výrobky sú určené na používanie ako spací vak. Ide teda o spacie vaky v zmysle podpoložky 9404 30 00 KN. Holandská vláda a Európska komisia naopak odhadujú, že tieto výrobky sa musia zaradiť do podpoložiek 6209 20 00 alebo 6211 42 90.

               25

               Je potrebné konštatovať, že podľa vysvetlení vnútroštátneho súdu sú sporné výrobky vzhľadom na ich veľkosť a povahu určené výlučne pre dojčatá a malé deti. Majú viacero charakteristických znakov odevu. Strih hornej časti týchto výrobkov je prispôsobený tvaru tela. Majú výstrih okolo krku, rukávy, predné zapínanie na zips, ako aj elastické stiahnutie v páse. Dolná časť týchto výrobkov je úplne zatvorená, ako je to pri spacích vakoch.

               26

               Pokiaľ ide o túto poslednú uvedenú charakteristiku, je potrebné uviesť, že položka 9404 sa nachádza v kapitole 94 KN s názvom „Nábytok; posteľoviny, matrace, matracové podložky, vankúše a podobné vypchaté potreby; svietidlá a ich príslušenstvo inde nešpecifikované ani nezahrnuté; svetelné reklamy, svetelné značky a značky, svetelné oznamovacie tabule a podobné výrobky; montované stavby“. V znení tejto položky sú uvedené „Matracové podložky; posteľoviny a podobné výrobky… s pružinami alebo vypchávané, alebo vnútri vyložené akýmkoľvek materiálom…“. Pokiaľ ide o podpoložku 9404 30 00, tá sa týka „spacích vakov“ všeobecne pre túto kategóriu bez vymedzenia iných podpoložiek na základe ich podstatných charakteristík.

               27

               Naopak v kapitole 62 KN týkajúcej sa „odevov a odevných doplnkov, nepletených ani neháčkovaných“ sa uvádzajú v položke 6209 „dojčenské odevy a odevné doplnky“, zatiaľ čo podpoložka 6209 20 00 sa špecifickejšie týka týchto odevov a odevných doplnkov z bavlny. Z dôvodov charakteristickej vlastnosti ich hornej časti sa výrobky v konaní vo veci samej musia považovať za odevy patriace do triedy XI KN a nie za posteľoviny kapitoly 94 triedy XX KN.

               28

               Okrem toho z vysvetlivky KN uplatniteľnej na položku 6209 vyplýva, že táto položka sa týka, ako je uvedené vo vysvetlivke k položke 6209 HS, určitého počtu výrobkov určených pre malé deti, najmä škriatkovských odevov a vestičiek. Tieto výrobky majú vlastnosti, ktoré bez toho, aby boli totožné s vlastnosťami určitého počtu výrobkov, o ktoré ide v konaní vo veci samej, sú však týmto vlastnostiam podobné. Medzi výrobkami uvedenými vo vysvetlivke k položke 6209 KN sa výslovne nachádzajú určité typy spacích vakov s otvormi na ruky alebo rukávmi, ktoré sú vo všeobecnosti určené pre deti mladšie než 18 mesiacov.

               29

               Lowlands Design si v tomto zmysle myslí, že vysvetlivka KN k položke 6209 je v rozpore s poznámkou 1 písm. s) triedy XI KN, keďže táto poznámka z okruhu tejto triedy výslovne vylučuje výrobky vymenované v kapitole 94 triedy XX KN, medzi ktorými sa v podpoložke 9404 30 00 nachádzajú spacie vaky. Je však potrebné uviesť, že poznámka k tejto triede iba upozorňuje na to, že výrobky zaradené do tejto kapitoly 94 nepatria do uvedenej triedy XI.

               30

               Vzhľadom na všeobecné pravidlo 3 písm. a) pre výklad KN, z ktorého vyplýva, že položka, ktorá obsahuje najšpecifikovanejší opis, má prednosť pred položkami so všeobecným opisom, však výrobky, o ktoré ide v konaní v veci samej, nepatria do podpoložky 9404 30, ale musia byť v zásade zaradené do podpoložky 6209 20 00.

               31

               V tejto súvislosti poznámka 4 ku kapitole 62 KN, ako aj poznámka 4 ku kapitole 62 HS upravujú, že pojmy „dojčenské odevy a odevné doplnky“ upravené v položke 6209 sa týkajú výrobkov pre malé deti, ktorých telesná výška nepresahuje 86 cm.

               32

               Vysvetlivka k položke 6209 KN upravuje, že táto položka zahŕňa všetky odevy určené vo všeobecnosti deťom mladším než 18 mesiacov a že niektoré z týchto odevov sú jednoznačne výrobky do „výbavičky“, a preto sa zaraďujú do tejto položky bez ohľadu na ich rozmery. Tak je to v prípade tejto vysvetlivky, pokiaľ ide o škriatkovské odevy a spacie vaky s otvormi na ruky alebo rukávmi, pričom ostatné odevy boli zaradené do položky 6209 „len vtedy, keď majú veľkosť vhodnú pre malé deti s výškou postavy nepresahujúcou 86 cm (obchodná veľkosť 86)“.

               33

               Je potrebné pripomenúť, že obsah vysvetliviek ku KN, ktoré nenahrádzajú vysvetlivky k HS, ale majú byť považované za ich doplnenie a majú byť zohľadnené spolu s nimi, musí byť v súlade s ustanoveniami KN a nemôže meniť ich význam (rozsudok zo 14. apríla 2011, British Sky Broadcasting Group a Pace, C-288/09 a C-289/09, Zb. s. I-2851, bod 64).

               34

               V súlade s týmito zásadami výkladu je potrebné sa domnievať, že výrobky z bavlny, ako sú tie, o ktoré ide v konaní vo veci samej, sa musia zaradiť do podpoložky 6209 20 00, pokiaľ sú vzhľadom na svoju veľkosť vhodné pre deti s výškou postavy nepresahujúcou 86 cm, čo musí overiť vnútroštátny súd. Pokiaľ to tak nie je, znenie poznámky 4 ku kapitole 62 KN vylučuje zaradenie týchto výrobkov do položky 6209. V takomto prípade je potrebné vychádzať pri neexistencii konkrétnej položky pre výrobky tohto druhu a v súlade so všeobecným pravidlom 3 písm. c) pre výklad KN z toho, že patria do podpoložky 6211 42 90 týkajúcej sa kategórie „ostatné“ medzi „ostatné dámske alebo dievčenské odevy, z bavlny“.

               35

               Na položenú otázku je preto potrebné odpovedať tak, že KN sa má vykladať v tom zmysle, že detské spacie vaky v tvare kombinézy, o aké ide v konaní vo veci samej, sa majú zaradiť do podpoložky 6209 20 00 ako „dojčenské odevy a odevné doplnky, z bavlny“, pokiaľ sú vzhľadom na svoju veľkosť vhodné pre deti s výškou postavy nepresahujúcou 86 cm. Pokiaľ to tak nie je, musia sa tieto výrobky zaradiť do podpoložky 6211 42 90 ako „ostatné dámske alebo dievčenské odevy, z bavlny“.

         O trovách

               36

               Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

               Z týchto dôvodov Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol takto:

                     Kombinovaná nomenklatúra, ktorá tvorí prílohu I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 1719/2005 z 27. októbra 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že detské spacie vaky v tvare kombinézy, o aké ide v konaní vo veci samej, sa majú zaradiť do podpoložky 6209 20 00 ako „dojčenské odevy a odevné doplnky, z bavlny“, pokiaľ sú vzhľadom na svoju veľkosť vhodné pre deti s výškou postavy nepresahujúcou 86 cm. Pokiaľ to tak nie je, musia sa tieto výrobky zaradiť do podpoložky 6211 42 90 ako „ostatné dámske alebo dievčenské odevy, z bavlny“.

                     Podpisy

            (
            *1
         )	Jazyk konania: holandčina.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. septembra 2013.#IVD GmbH & Co. KG proti Ärztekammer Westfalen‑Lippe.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberlandesgericht Düsseldorf.#Verejné zákazky – Smernica 2004/18/ES – Článok 1 ods. 9 druhý pododsek písm. c) – Pojem ‚inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom‘ – Podmienka týkajúca sa buď financovania činnosti, alebo dohľadu nad riadením, alebo dohľadu nad činnosťou zo strany štátnych, regionálnych alebo miestnych orgánov, alebo iných inštitúcií, ktoré sa spravujú verejným právom – Lekárska komora – Financovanie formou príspevkov vyberaných od členov tejto komory stanovené zákonom – Výška príspevkov určená na zhromaždení uvedenej komory – Nezávislosť tej istej komory, pokiaľ ide o určenie rozsahu a spôsobu vykonávania jej zákonných úloh.#Vec C‑526/11.

text:
         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (piata komora)
      z 12. septembra 2013 (
            *1
         )
      „Verejné zákazky — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 9 druhý pododsek písm. c) — Pojem ‚inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom‘ — Podmienka týkajúca sa buď financovania činnosti, alebo dohľadu nad riadením, alebo dohľadu nad činnosťou zo strany štátnych, regionálnych alebo miestnych orgánov, alebo iných inštitúcií, ktoré sa spravujú verejným právom — Lekárska komora — Financovanie formou príspevkov vyberaných od členov tejto komory stanovené zákonom — Výška príspevkov určená na zhromaždení uvedenej komory — Nezávislosť tej istej komory, pokiaľ ide o určenie rozsahu a spôsobu vykonávania jej zákonných úloh“
      Vo veci C‑526/11,
      ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) z 5. októbra 2011 a doručený Súdnemu dvoru 18. októbra 2011, ktorý súvisí s konaním:

         IVD GmbH & Co. KG

      proti

         Ärztekammer Westfalen‑Lippe,

      za účasti:

         WWF Druck + Medien GmbH,

      SÚDNY DVOR (piata komora),
      v zložení: predseda piatej komory T. von Danwitz, sudcovia A. Rosas, E. Juhász, D. Šváby (spravodajca) a C. Vajda,
      generálny advokát: P. Mengozzi,
      tajomník: A. Impellizzeri, referentka,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 8. novembra 2012,
      so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:

               —

               IVD GmbH & Co. KG, v zastúpení: J. Eggers, Rechtsanwalt,

               —

               Ärztekammer Westfalen‑Lippe, v zastúpení: S. Gesterkamp a T. Schneider‑Lasogga, Rechtsanwälte,

               —

               česká vláda, v zastúpení: M. Smolek a T. Müller, splnomocnení zástupcovia,

               —

               Európska komisia, v zastúpení: M. Noll‑Ehlers, A. Tokár a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia,

         po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 30. januára 2013,
      vyhlásil tento

         Rozsudok

               1

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 1 ods. 9 druhého pododseku písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).

               2

               Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi IVD GmbH & Co. KG (ďalej len „IVD“) a Ärztekammer Westfalen‑Lippe (lekárska komora vo Vestfálsku‑Lippe, ďalej len „lekárska komora“) týkajúceho sa toho, že lekárska komora rozhodla o pridelení zákazky inému podniku v rámci verejného obstarávania.

         Právny rámec

         Právo Únie

               3

               Podľa článku 1 ods. 9 druhého a tretieho pododseku smernice 2004/18:
               „‚Inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom‘ je každá inštitúcia:

                        a)

                        zriadená na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný alebo obchodný charakter;

                        b)

                        má právnu subjektivitu; a

                        c)

                        je z väčšej časti financovaná štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými inštitúciami, ktoré sa spravujú verejným právom; alebo jej riadenie podlieha dohľadu týchto inštitúcií; alebo má správny, riadiaci alebo dozorný orgán, ktorého viac ako polovicu členov vymenúvajú štátne, regionálne alebo miestne orgány alebo iné inštitúcie, ktoré sa spravujú verejným právom.

                  Neúplné zoznamy inštitúcií a kategórií inštitúcií, ktoré sa spravujú verejným právom, a ktoré spĺňajú kritériá uvedené v písmenách a), b) a c) druhého pododseku, sú uvedené v prílohe III. …“

               4

               Pokiaľ ide o Spolkovú republiku Nemecko, uvedená príloha uvádza profesijné združenia, a najmä lekárske komory, medzi orgánmi zriadenými štátnymi, spolkovými alebo miestnymi orgánmi (časť III kategória 1.1 druhá zarážka).

         Nemecké právo

               5

               Podľa § 6 ods. 1 bodov 1 až 5 zákona spolkovej krajiny Severné Porýnie‑Vestfálsko o zdravotníckych povolaniach (Heilberufsgesetz des Landes Nordrhein‑Westfalen, ďalej len „HeilBerG NRW“) úlohami lekárskej komory je:

                        „1.

                        podporovať verejný systém zdravotnej starostlivosti a verejný systém veterinárnej starostlivosti pri plnení ich úloh, najmä prezentovať návrhy k všetkým otázkam, ktoré sa týkajú zdravotníckych povolaní a medicíny;

                        2.

                        na žiadosť orgánu dohľadu predkladať stanoviská a na požiadanie príslušných orgánov predkladať odborné posudky a menovať znalcov;

                        3.

                        zabezpečovať a oznamovať zdravotnú a stomatologickú pohotovostnú službu mimo ordinačných hodín, ako aj prijať organizačný poriadok pohotovostnej služby;

                        4.

                        podporovať a vykonávať odborné vzdelávanie členov komory s cieľom zaistiť, aby boli vedomosti, zručnosti a schopnosti, ktoré sú pre členov komory nevyhnutnou podmienkou výkonu ich povolania, v súlade s aktuálnym stavom vedy a praxe, upravovať ďalšie vzdelávanie v súlade s týmto zákonom a vydávať potvrdenia o odbornej kvalifikácii…;

                        5.

                        podporovať a vykonávať zabezpečenie kvality humánneho zdravotníctva a veterinárnej medicíny – najmä vykonávať certifikáciu – a koordinovať sa so zúčastnenými subjektmi.“

               6

               Z vnútroštátneho rozhodnutia a zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že ten istý zákon:

                        —

                        takisto poveruje lekársku komoru, aby okrem iného udržovala vysokú úroveň odboru, bránila odborné záujmy svojich členov, dbala o dobré vzťahy medzi členmi, zriaďovala pre svojich členov a ich rodiny podporné inštitúcie a ešte aj informovala verejnosť, pokiaľ ide o jej činnosti a témy spojené s odborom (§ 6 ods. 1 body 6 až 8, 10 a 12);

                        —

                        priznáva postavenie člena tejto komory všetkým lekárom, ktorí vykonávajú svoje povolanie v Severnom Porýní‑Vestfálsku, resp. ktorí tu majú miesto trvalého bydliska (§ 2);

                        —

                        v zásade priznáva právo voliť na zhromaždení uvedenej komory všetkým jej členom (§ 12 ods. 1);

                        —

                        stanovuje právo lekárskej komory vyberať príspevky od svojich členov na plnenie jej úloh (§ 6 ods. 4 prvá veta);

                        —

                        stanovuje, že výška týchto príspevkov musí byť určená nariadením prijatým zhromaždením tejto komory (§ 23 ods. 1);

                        —

                        ukladá povinnosť predložiť toto nariadenie na schválenie orgánu vykonávajúcemu dohľad (§ 23 ods. 2), pričom účelom tohto schválenia je výlučne zabezpečiť rozpočtovú rovnováhu uvedenej komory, a

                        —

                        stanovuje, že orgán vykonávajúci dohľad a posteriori vykonáva všeobecný dohľad nad súladom spôsobu, akým lekárska komora plní svoje úlohy, s právnou úpravou (§ 28 ods. 1).

         Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka

               7

               Lekárska komora vyhlásila verejné obstarávanie na tlač a expedíciu svojho informačného vestníka, ako aj na umiestňovanie inzercie a predaj predplatného, pričom oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie5. novembra 2010. Po tom, čo boli vylúčení dvaja iní uchádzači, sa výber uskutočnil medzi spoločnosťami IVD a WWF Druck + Medien GmbH, pričom bola nakoniec vybraná ponuka spoločnosti WWF Druck + Medien GmbH.

               8

               IVD spochybnila toto zadanie zákazky v rámci sťažnosti a neskôr v rámci návrhu podaného na Vergabekammer, správny súd príslušný na rozhodovanie o námietkach vo veciach verejného obstarávania, pričom tvrdila, že úspešný uchádzač nepredložil niektoré referencie požadované lekárskou komorou. Tento súd jej návrh zamietol, pričom jej návrhy vyhlásil za nedôvodné.

               9

               Oberlandesgericht Düsseldorf (Vyšší regionálny súd v Düsseldorfe) rozhodujúci o žalobe proti rozhodnutiu uvedeného súdu rozhodol z vlastného podnetu preskúmať otázku, či má lekárska komora postavenie verejného obstarávateľa, pričom ide o otázku, od ktorej závisí prípustnosť návrhu podaného zo strany IVD.

               10

               Vnútroštátny súd sa domnieva, že úlohy, ktoré uvedenej komore priznáva § 6 ods. 1 body 1 až 5 HeilBerG NRW, sú úlohami všeobecného záujmu, ktoré majú iný ako priemyselný alebo obchodný charakter. Okrem toho zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že uvedená komora má právnu subjektivitu. Vzhľadom nato spĺňa kritériá uvedené v článku 1 ods. 9 druhom pododseku písm. a) a b), smernice 2004/18.

               11

               Tento súd si však kladie otázku, či právo vyberať príspevky od svojich členov, ktoré má lekárska komora, predstavuje nepriame financovanie zo strany štátu spĺňajúce prvú podmienku stanovenú v článku 1 ods. 9 druhom pododseku písm. c) tejto smernice.

               12

               Podľa vnútroštátneho súdu z rozsudkov z 13. decembra 2007, Bayerischer Rundfunk a i. (C-337/06, Zb. s. I-11173), ako aj z 11. júna 2009, Hans & Christophorus Oymanns (C-300/07, Zb. s. I-4779), vyplýva, že o takéto nepriame financovanie zo strany štátu ide vtedy, ak buď sám štát určuje základ a výšku príspevkov, alebo ak prostredníctvom ustanovení, ktoré presne opisujú činnosti, ktoré má dotknutá právnická osoba plniť a ktoré sú rámcom pre určenie výšky príspevkov, má taký vplyv, že táto právnická osoba má pri stanovení jeho výšky iba minimálny priestor na vlastnú úvahu.

               13

               Tento vnútroštátny súd uvádza, že uplatniteľná právna úprava neurčuje výšku príspevkov vyberaných lekárskou komorou a nevymedzuje rozsah a spôsob vykonávania úloh, ktoré jej boli zverené takým spôsobom, že by táto komora mohla určovať výšku príspevkov iba v zúženom rámci. Naopak, keďže má táto komora širokú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o plnenie jej úloh, požíva rovnakú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o vymedzenie svojich potrieb financovania, a teda určenie výšky príspevkov, ktoré majú platiť jej členovia. Uvedený súd ďalej uvádza, že hoci existuje systém schválenia nariadenia určujúceho túto výšku orgánom vykonávajúcim dohľad, účelom tohto schválenia je výlučne zabezpečiť rozpočtovú rovnováhu uvedenej lekárskej komory.

               14

               Vzhľadom na tieto osobitné okolnosti vnútroštátny súd zastáva názor, že lekárska komora nespĺňa charakteristiky, na ktoré Súdny dvor poukazuje v rozsudkoch uvádzaných v bode 12 tohto rozsudku, a kladie si otázku, či sú tieto charakteristiky nevyhnutné vo všetkých prípadoch na to, aby bola splnená podmienka existencie verejného financovania.

               15

               Za týchto okolností Oberlandesgericht Düsseldorf rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
               „Je inštitúcia… (v tomto prípade profesijná komora)…‚z väčšej časti financovaná štátom‘ alebo ‚jej riadenie podlieha štátu‘ [v zmysle článku 1 ods. 9 druhého pododseku písm. c) smernice 2004/18], ak

                        —

                        inštitúcia má na základe zákona oprávnenie vyberať príspevky od svojich členov, avšak zákon nestanovuje ani výšku týchto príspevkov, ani rozsah úloh, ktoré sa z príspevkov majú financovať,

                        —

                        ale sadzobník príspevkov musí byť schválený štátom?“

         O prejudiciálnej otázke

               16

               Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 1 ods. 9 druhý pododsek písm. c) smernice 2004/18 vykladať v tom zmysle, že taká inštitúcia, akou je verejnoprávna profesijná komora, spĺňa buď kritérium, podľa ktorého je z väčšej časti financovaná orgánmi verejnej moci, keďže je táto inštitúcia z väčšej časti financovaná príspevkami vyberanými od jej členov, ktorých výšku ju uplatniteľný zákon oprávňuje určiť a vyberať, za predpokladu, že toto právo neurčuje rozsah a spôsob činností, ktoré uvedená inštitúcia vykonáva v rámci plnenia svojich zákonných úloh, na ktorých financovanie sú tieto príspevky určené, alebo spĺňa kritérium dohľadu nad riadením zo strany orgánov verejnej moci, keďže rozhodnutie, ktorým tá istá inštitúcia určuje výšku uvedených príspevkov, musí schváliť orgán vykonávajúci dohľad.

               17

               Na začiatok je potrebné uviesť, ako to urobil aj vnútroštátny súd, že lekárska komora je uvedená v prílohe III smernice 2004/18, v ktorej sú pre každý členský štát označené inštitúcie a kategórie inštitúcií, ktoré sa spravujú verejným právom, na ktoré odkazuje článok 1 ods. 9 druhý pododsek tejto smernice. V časti III tejto prílohy venovanej Spolkovej republike Nemecko totiž kategória 1.1 venovaná „orgánom…, ktoré sa spravujú verejným právom a sú zriadené spolkovými, štátnymi alebo miestnymi orgánmi“ vo svojej druhej zarážke týkajúcej sa podkategórie „odborné združenia“ spomína najmä „odborné združenia… lekárov“.

               18

               V každom prípade, ako pripomenul generálny advokát v bodoch 20 a 21 svojich návrhov, zápis inštitúcie do tejto prílohy je len vykonaním hmotnoprávneho pravidla uvedeného v článku 1 ods. 9 druhom pododseku smernice 2004/18 bez toho, aby z toho vyplýval nevyvrátiteľný predpoklad, že táto inštitúcia je „inštitúciou, ktorá sa spravuje verejným právom“ v zmysle tohto ustanovenia. Súdu Únie teda prináleží, aby v prípade, že sa na neho obráti vnútroštátny súd s odôvodneným návrhom v tomto zmysle, zabezpečil vnútorný súlad tejto smernice a overil, či zápis inštitúcie do uvedenej prílohy predstavuje správne uplatnenie uvedeného hmotnoprávneho pravidla (pozri v tomto zmysle rozsudok Hans & Christophorus Oymanns, už citovaný, body 42, 43 a 45).

               19

               V tejto súvislosti v súlade s článkom 1 ods. 9 druhým pododsekom smernice 2004/18 subjekt predstavuje „inštitúciu, ktorá sa spravuje verejným právom“ v zmysle tohto ustanovenia a z tohto dôvodu podlieha ustanoveniam tejto smernice, ak sú splnené tri kumulatívne podmienky, a to, že tento subjekt bol zriadený na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný alebo obchodný charakter [písm. a)], má právnu subjektivitu [písm. b)] a je z väčšej časti financovaný orgánmi verejnej moci alebo jeho riadenie podlieha dohľadu týchto orgánov, alebo má správny, riadiaci alebo dozorný orgán, ktorého viac ako polovicu členov vymenúvajú orgány verejnej moci [písm. c)].

               20

               Všetky tri alternatívne kritériá uvedené v článku 1 ods. 9 druhom pododseku písm. c) uvedenej smernice vyjadrujú úzke prepojenie s orgánmi verejnej moci. Toto prepojenie totiž môže týmto orgánom verejnej moci umožniť ovplyvňovať rozhodnutia dotknutej inštitúcie v oblasti verejného obstarávania, z čoho vyplýva možnosť, že tieto rozhodnutia sa prijmú na základe iných než hospodárskych úvah, a najmä riziko, že sa uprednostnia vnútroštátni uchádzači alebo záujemcovia, čo by vytváralo prekážky voľnému pohybu služieb a tovaru, práve čomu má za cieľ zabrániť uplatnenie smerníc týkajúcich sa verejného obstarávania (pozri, pokiaľ ide o skoršie ustanovenia analogické so smernicou 2004/18, rozsudok z 1. februára 2001, Komisia/Francúzsko, C-237/99, Zb. s. I-939, body 39, 41, 42, 44 a 48, ako aj citovanú judikatúru).

               21

               Vzhľadom na tieto ciele musí byť každé z týchto kritérií vyložené z funkčného hľadiska (pozri, pokiaľ ide o skoršie ustanovenia analogické so smernicou 2004/18, rozsudky Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 43 a citovanú judikatúru, ako aj Bayerischer Rundfunk a i., už citovaný, bod 40), to znamená bez ohľadu na formálne spôsoby jeho vykonania (pozri analogicky rozsudok z 10. novembra 1998, BFI Holding, C-360/96, Zb. s. I-6821, body 62 a 63), a musí byť chápané ako vytvárajúce úzke prepojenie s orgánmi verejnej moci.

               22

               Pokiaľ ide v prvom rade o prvé kritérium uvedené v článku 1 ods. 9 druhom pododseku písm. c) smernice 2004/18 týkajúce sa toho, že subjekt je z väčšej časti financovaný orgánmi verejnej moci, pojem financovanie sa týka prevodu finančných prostriedkov vykonaného bez osobitnej protihodnoty s cieľom podporiť činnosti dotknutého subjektu (pozri, pokiaľ ide o skoršie ustanovenia analogické so smernicou 2004/18, rozsudok z 3. októbra 2000, University of Cambridge, C-380/98, Zb. s. I-8035, bod 21).

               23

               Keďže tento pojem musí byť vyložený z funkčného hľadiska, Súdny dvor rozhodol, že kritérium týkajúce sa toho, že subjekt je z väčšej časti financovaný orgánmi verejnej moci, zahŕňa nepriamy spôsob financovania.

               24

               Takéto financovanie môže byť vykonávané prostredníctvom poplatku stanoveného a nariadeného zákonom, čo sa týka jeho podstaty a výšky, ktorý nie je protihodnotou za skutočné využívanie služieb poskytovaných dotknutou inštitúciou osobami, ktoré za ne zaplatili, a ktorého spôsoby výberu vychádzajú z výsad verejnej moci (pozri v tomto zmysle rozsudok Bayerischer Rundfunk a i., už citovaný, body 41, 42, 44, 45 a 47 až 49).

               25

               Okolnosť, že inštitúcia si z formálneho hľadiska sama určuje výšku príspevkov, ktoré z väčšej časti zabezpečia jej financovanie, nevylučuje, že by mohlo ísť o nepriame financovanie spĺňajúce uvedené kritérium. Je to tak vtedy, ak také inštitúcie, akými sú verejné sociálne poisťovne, sú financované príspevkami platenými poistencami alebo za ich poistencov bez osobitnej protihodnoty, ak pristúpenie do takejto poisťovne, ako aj platenie týchto príspevkov je povinné na základe zákona, ak sadzba týchto príspevkov, hoci formálne určená samotnými týmito poisťovňami, je jednak právne stanovená, keďže zákon určuje dávky poskytované uvedenými poisťovňami, ako aj príslušné zodpovedajúce výdavky, a zakazuje týmto poisťovniam vykonávať činnosť tak, aby to predstavovalo podnikanie s cieľom dosiahnutia zisku, a jednak musí byť povolená orgánom vykonávajúcim dohľad, a ak k vymáhaniu dochádza kogentne podľa ustanovení verejného práva (pozri v tomto zmysle rozsudok Hans & Christophorus Oymanns, už citovaný, body 53 až 56).

               26

               V každom prípade treba konštatovať, že situáciu takej inštitúcie, akou je lekárska komora, nemožno považovať za situáciu opísanú v predchádzajúcom bode tohto rozsudku.

               27

               Hoci sú totiž úlohy tejto inštitúcie vymenované v HeilBerG NRW, z vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že pokiaľ ide o jej situáciu, má značnú nezávislosť, ktorú jej tento zákon ponecháva na určenie povahy, rozsahu a spôsobov vykonávania činností, ktoré vykonáva na účely plnenia svojich úloh, a teda na určenie potrebného rozpočtu v tejto súvislosti a v dôsledku toho výšky príspevkov, ktoré bude vyžadovať od svojich členov. Okolnosť, že nariadenie, ktoré určuje túto výšku, musí byť schválené verejným orgánom vykonávajúcim dohľad, nie je rozhodujúca, keďže tento orgán len overuje, či je rozpočet dotknutej inštitúcie vyrovnaný, to znamená či táto inštitúcia prostredníctvom príspevkov svojich členov a svojimi inými zdrojmi zabezpečuje dostatočné príjmy na pokrytie všetkých nákladov spojených s jej fungovaním podľa vykonávacích pravidiel, ktoré táto inštitúcia sama prijala.

               28

               Okrem toho, ako uviedol generálny advokát v bodoch 65 a 66 svojich návrhov, táto nezávislosť vo vzťahu k orgánom verejnej moci je v danom prípade ešte posilnená vzhľadom na skutočnosť, že uvedené nariadenie prijíma zhromaždenie, ktoré tvoria samotní poplatníci.

               29

               Ďalej, pokiaľ ide o druhé kritérium uvedené v článku 1 ods. 9 druhom pododseku písm. c) smernice 2004/18 týkajúce sa dohľadu nad riadením zo strany orgánu verejnej moci, treba pripomenúť, že dohľad a posteriori v zásade toto kritérium nespĺňa, keďže takýto dohľad neumožňuje orgánom verejnej moci ovplyvňovať rozhodnutia dotknutej inštitúcie v oblasti verejného obstarávania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. februára 2003, Adolf Truley, C-373/00, Zb. s. I-1931, bod 70). Takáto situácia teda v zásade nastane v prípade všeobecného dohľadu nad zákonnosťou, ktorý a posteriori vykonáva orgán vykonávajúci dohľad a a fortiori v prípade zásahu tohto orgánu vo forme schválenia rozhodnutia tejto inštitúcie o určení výšky príspevkov, ktoré zabezpečia podstatnú časť jej financovania, ktorý len overuje, či je rozpočet uvedenej inštitúcie vyrovnaný.

               30

               Z toho vyplýva, že hoci zákon na jednej strane určuje úlohy lekárskej komory, ako aj spôsob, akým sa z väčšej časti musí organizovať jej financovanie, a na druhej strane nariaďuje, že rozhodnutie, ktorým táto lekárska komora určuje výšku príspevkov, ktoré sú povinní platiť jej členovia, musí schváliť orgán vykonávajúci dohľad, taká inštitúcia, akou je lekárska komora, má konkrétnu organizačnú a rozpočtovú nezávislosť, ktorá bráni tomu, aby sa považovala za inštitúciu úzko prepojenú s orgánmi verejnej moci. Spôsoby financovania takej inštitúcie teda nepredstavujú financovanie z väčšej časti orgánmi verejnej moci a neumožňujú dohľad nad riadením tejto inštitúcie zo strany týchto orgánov.

               31

               Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy je na položenú otázku potrebné odpovedať tak, že článok 1 ods. 9 druhý pododsek písm. c) smernice 2004/18 sa má vykladať v tom zmysle, že taká inštitúcia, akou je verejnoprávna profesijná komora, nespĺňa ani kritérium, podľa ktorého je z väčšej časti financovaná orgánmi verejnej moci, ak je táto inštitúcia z väčšej časti financovaná príspevkami, ktoré vyberá od svojich členov, ktorých výšku ju zákon oprávňuje určiť a vyberať, v prípade, že tento zákon neurčuje rozsah a spôsob výkonu činností, ktoré uvedená inštitúcia realizuje v rámci plnenia svojich zákonných úloh, na ktorých financovanie sú tieto príspevky určené, ani kritérium dohľadu nad riadením zo strany orgánov verejnej moci, keďže na splnenie tohto kritéria nepostačuje, že rozhodnutie, ktorým tá istá inštitúcia určuje výšku uvedených príspevkov, musí schváliť orgán vykonávajúci dohľad.

         O trovách

               32

               Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

               Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

                     Článok 1 ods. 9 druhý pododsek písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že taká inštitúcia, akou je verejnoprávna profesijná komora, nespĺňa ani kritérium, podľa ktorého je z väčšej časti financovaná orgánmi verejnej moci, ak je táto inštitúcia z väčšej časti financovaná príspevkami, ktoré vyberá od svojich členov, ktorých výšku ju zákon oprávňuje určiť a vyberať, v prípade, že tento zákon neurčuje rozsah a spôsob výkonu činností, ktoré uvedená inštitúcia realizuje v rámci plnenia svojich zákonných úloh, na ktorých financovanie sú tieto príspevky určené, ani kritérium dohľadu nad riadením zo strany orgánov verejnej moci, keďže na splnenie tohto kritéria nepostačuje, že rozhodnutie, ktorým tá istá inštitúcia určuje výšku uvedených príspevkov, musí schváliť orgán vykonávajúci dohľad.

                     Podpisy

            (
            *1
         )	Jazyk konania: nemčina.