title: Vec C-91/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 60 de Madrid (Španielsko) 15. februára 2016 – Caixabank S.A./Héctor Benlliure Santiago

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid (Španielsko) 15. februára 2016 – Caixabank S.A./Héctor Benlliure Santiago
   (Vec C-91/16)
   (2016/C 175/07)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Caixabank S.A.

      Žalovaný: Héctor Benlliure Santiago

      Prejudiciálna otázka

   Je použitie dohodnutej sadzby úrokov zo zmluvy, v situácii, v ktorej by sa inak mali uplatniť z omeškania, postupom, ktorý je v súlade so smernicou 93/13 (1), alebo naopak predstavuje úpravu neplatnej časti zmluvy, ktorú judikatúra Spoločenstva zakazuje?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


               30.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/10

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 16. februára 2015 proti Nórskemu kráľovstvu
   (Vec E-6/15)
   (2015/C 143/11)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Clémence Perrin, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles/Brussel, Belgique/België podal 16. februára 2015 na Súd EZVO žalobu proti Nórskemu kráľovstvu.
   Žalobca žiada, aby Súd EZVO rozhodol, že:

               1.

               Nórsko si tým, že ponechalo v platnosti oddiel 20-1 druhý odsek a oddiel 22-3 zákona o plánovaní výstavby v spojení s oddielmi 9-1 až 9-4 a 11-1 nariadenia o výstavbe, v ktorých sa vyžaduje, aby podniky, ktoré uskutočňujú stavebné práce, pred začiatkom činnosti získali od miestnych samospráv povolenie, nesplnilo záväzky vyplývajúce z článku 16 aktu uvedeného v bode 1 prílohy X k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu), respektíve z článku 36 Dohody o EHP.

               2.

               Nórske kráľovstvo má povinnosť zaplatiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Vec sa týka požiadavky v nórskom práve (oddiel 20-1 druhý odsek a oddiel 22-3 zákona o plánovaní výstavby v spojení s oddielmi 9-1 až 9-4 a 11-1 nariadenia o výstavbe), aby podniky, ktoré chcú v Nórsku poskytovať stavebné služby, boli pred začiatkom činnosti schválené miestnymi samosprávami. Takéto schválenie musí podnik získať pred každým jednotlivým stavebným projektom.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že táto požiadavka predstavuje obmedzenie, ktoré nie je možné odôvodniť na základe článku 16 ods. 1 a 3 smernice 2006/123/ES o službách na vnútornom trhu („smernica o službách“), respektíve že takéto opatrenie predstavuje obmedzenie slobody poskytovať služby na základe článku 36 Dohody o EHP, ktoré nie je možné odôvodniť na základe článku 33 Dohody o EHP.

               —

               Nórsko tvrdí, že takýto systém povolení v zásade nie je v rozpore so smernicou o službách, keďže je možné odôvodniť ho na základe článku 16 ods. 1 a 3 uvedenej smernice.


title: Vec T-496/12: Žaloba podaná 16. novembra 2012 — European Drinks/ÚHVT — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/57

         Žaloba podaná 16. novembra 2012 — European Drinks/ÚHVT — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)
   (Vec T-496/12)
   2013/C 26/116
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: European Drinks SA (Ștei, Rumunsko) (v zastúpení: V. von Bomhard, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Rumunsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. septembra 2012 vo veci R 682/2011-4 a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „DRACULA BITE“ pre tovary a služby tried 33, 35 a 39 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7588288.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobca.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: rumunská obrazová ochranná známka č. 34847 „Dracula“ pre tovary a služby tried 33 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-138/04: Žaloba podaná dňa 15. marca 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/1

         Žaloba podaná dňa 15. marca 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu
   (Vec C-138/04)
   (2004/C 168/01)
   Komisia Európskych spoločenstiev, zastúpená R. Lyal a T. Fich splnomocnenými zástupcami, podala dňa 15. marca 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Dánskemu kráľovstvu.
   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Dánske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti vyplývajúce z článku 249 ES a zo smernice č. 83/183/EHS (1), pretože neumožňuje osobám v súvislosti so zmenou ich bydliska do Dánska využiť oslobodenie upravené v článku 1, odsek 1 smernice č. 83/183/EHS vo vzťahu k „dani z prihlásenia“, ktorá je v skutočnosti spotrebnou daňou;

               2.

               zaviazal Dánske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Daň z prihlásenia automobilových vozidiel sa platí pri prvom prihlásení vozidla v Dánsku, takže platiteľmi sú aj osoby, ktoré v súvislosti so zmenou ich bydliska zo zahraničia do Dánska, natrvalo dovážajú svoje vozidlá za účelom ich používania v Dánsku.

               —

               Podľa názoru Komisie daň z prihlásenia predstavuje vlastne „spotrebnú daň“, ktorá sa zvyčajne platí pri trvalom dovoze jednotlivcami ich osobného majetku z iného členského štátu, a teda členské štáty sú povinné poskytnúť oslobodenie od platenia dane podľa článku 1, odsek 1 smernice.

         Daň z prihlásenia je bez pochyby „spotrebnou daňou“, keďže sa týka spotrebného majetku, je vypočítaná na základe obchodnej hodnoty tohto majetku a platí sa jednorázovo.
   Je nespochybniteľné, že ide o daň, ktorá „sa zvyčajne platí, ak jednotlivec natrvalo dovezie jeho osobný majetok“. Skutočnosť, že daň sa platí až pri prihlásení vozidla nič nemení na skutočnosti, že prihlásenie je nevyhnutným predpokladom možnosti používať vozidlo v dánskej cestnej sieti. Dovoz vozidla osobou, ktorá mení svoje bydlisko, nemôže byť považovaný za majúci iný cieľ ako ten používať toto vozidlo.

               —

               Ďalej podľa názoru Komisie nemôže byť daň z prihlásenia považovaná za daň v zmysle „osobitných alebo periodických poplatkov a daní uložených na používanie tohto majetku v určitej krajine“, ktoré článok 1, odsek 2 smernice vylučuje z oslobodenia.

         Výnimka sa týka iba daní spojených so samotným používaním dotknutého majetku a daní, ktoré musia byť zaplatené, aby sa zabezpečilo zaplatenie služieb užšie súvisiacich s používaním tohto osobného majetku.
   Znenie článku 1, odsek 2 uvádza tri príklady takýchto daní, ktoré majú byť vylúčené z oslobodenia, ide o „poplatky za registráciu motorových vozidiel, cestné dane a poplatky za televíziu“. Spoločným znakom týchto príkladov je skutočnosť, že nie sú spotrebnými daňami, ale že sa týkajú priebežného používania majetku a že zabezpečujú verejným orgánom možnosť uhradiť výdavky spojené s používaním dotknutého majetku.
   Podľa názoru Komisie odkaz na daň z prihlásenia motorových vozidiel má byť chápaný tak, že ide iba o daň spojenú so samotným prihlásením vozidla.
   Toto stanovisko podporuje rozbor jednotlivých jazykových znení článku 1 smernice. S výnimkou dánskeho a nemeckého znenia, ktoré používajú v odseku 1 a 2 to isté označenie „Abgaben“ v nemčine a „afgifter“ v dánčine, všetky ostatné jazykové znenia rozlišujú pojmy v odsekoch 1 a 2 na „taxes“ a „droits“ vo francúzštine, „taxes“ a „fees“ v angličtine atď. Je zrejmé, že pojmy „droits“ a „fees“ sa môžu týkať iba daní súvisiacich so zaplatením určitej služby.
   Je úplne vylúčené považovať daň z prihlásenia za zaplatenie služby, keďže je vypočítaná na základe hodnoty vozidla, teda v súčasnosti 105 % hodnoty až do výšky 57 400 DDK (čo predstavuje 7 735 Euro) a 180 % zostatkovej hodnoty v čase prihlásenia vozidla, vrátane DPH.

      (1)  Smernica Rady č. 83/183/EHS z 28. marca 1983, o oslobodení od daní, ktoré sa vzťahuje na trvalý dovoz osobného majetku jednotlivcov z členského štátu (Ú. v. ES L z 23. apríla 1983, s. 64)


title: Vec T-313/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  12. februára 2008 – Otsuka Chemical/EFSA

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/46

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. februára 2008 – Otsuka Chemical/EFSA
   (Vec T-313/06) (1)

   (2008/C 92/92)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-51/10 P: Odvolanie podané 1. februára 2010 : Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  19. novembra 2009 vo veci T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/17

         Odvolanie podané 1. februára 2010: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 19. novembra 2009 vo veci T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-51/10 P)
   2010/C 113/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (v zastúpení: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 vo veci T-298/2006,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1), keď uplatnil nesprávne právne kritériá pri konštatovaní, že ochranná známka odvolateľa nie je spôsobilá na zápis.
   Odvolateľ ďalej tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil článok 7 ods. 1 písm. c) alebo článok 76 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva alebo obe tieto ustanovenia, keď náležite neprihliadol na prax ÚHVT, pokiaľ ide o zápis ochranných známok pozostávajúcich z čísel alebo označenia obsahu publikácií.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva, (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-316/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — HIM/Komisia

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/21

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — HIM/Komisia
   (Vec T-316/10) (1)

   2011/C 113/44
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-615/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2015 – ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA), Európska komisia (Odvolanie — Prístup k dokumentom inštitúcií Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Článok 4 ods. 1 písm. b) — Nariadenie (ES) č. 45/2001 — Článok 8 — Výnimka z práva na prístup — Ochrana osobných údajov — Pojem „osobné údaje“ — Podmienky prenosu osobných údajov — Meno autora každej pripomienky týkajúcej sa návrhu usmernení Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) o vedeckej literatúre, ktorá má byť pripojená k žiadostiam o povolenie uviesť prípravky na ochranu rastlín na trh — Zamietnutie prístupu)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2015 – ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA), Európska komisia
   (Vec C-615/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Prístup k dokumentom inštitúcií Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Článok 4 ods. 1 písm. b) - Nariadenie (ES) č. 45/2001 - Článok 8 - Výnimka z práva na prístup - Ochrana osobných údajov - Pojem „osobné údaje“ - Podmienky prenosu osobných údajov - Meno autora každej pripomienky týkajúcej sa návrhu usmernení Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) o vedeckej literatúre, ktorá má byť pripojená k žiadostiam o povolenie uviesť prípravky na ochranu rastlín na trh - Zamietnutie prístupu))
   (2015/C 311/05)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (v zastúpení: P. Kirch, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: D. Detken a C. Pintado, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Van der Hout, advocaat), Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk a L. Pignataro-Nolin, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaných: Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDÚOÚ) (v zastúpení: A. Buchta a M. Pérez Asinari, splnomocnené zástupkyne)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie ClientEarth a PAN Europe/EFSA(T-214/11, EU:T:2013:483) sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) z 12. decembra 2011 sa zrušuje.

               3.

               Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli ClientEarth a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v odvolacom a prvostupňovom konaní.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy odvolacieho a prvostupňového konania.

               5.

               Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDÚOÚ) znáša svoje vlastné trovy odvolacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-100/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. marca 2008 – Giannini/Komisia ( Verejná služba — Verejné výberové konanie — Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov — Nezrovnalosti v priebehu skúšok, ktoré môžu skresliť výsledok — Rovnosť zaobchádzania — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody )

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. marca 2008 – Giannini/Komisia
   (Vec T-100/04) (1)

   („Verejná služba - Verejné výberové konanie - Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov - Nezrovnalosti v priebehu skúšok, ktoré môžu skresliť výsledok - Rovnosť zaobchádzania - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody“)
   (2008/C 107/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Massimo Giannini (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne L. Lozano Palacios a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia, neskôr G. Berscheid, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Genton, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania COM/A/9/01 na vytvorenie rezervy pre budúci nábor administrátorov (A7/A6) v oblastiach ekonomiky a štatistiky (Ú. v. ES 2001, C 240 A, s. 12) o nezapísaní žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov v tomto výberovom konaní a, na druhej strane, žaloba o náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj tri štvrtiny trov konania, ktoré v konaní vynaložil pán Massimo Giannini.

               3.

               Pán Massimo Giannini znáša jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-403/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  23. októbra 2007 – Európsky parlament/Komisia Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Komisie o schválení projektu týkajúceho sa bezpečnosti hraníc na Filipínach — Rozhodnutie prijaté na základe nariadenia (EHS) č. 443/92 — Vykonávacie právomoci Komisie — Hranice)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 23. októbra 2007 – Európsky parlament/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-403/05) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Komisie o schválení projektu týkajúceho sa bezpečnosti hraníc na Filipínach - Rozhodnutie prijaté na základe nariadenia (EHS) č. 443/92 - Vykonávacie právomoci Komisie - Hranice)
   (2007/C 315/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos, E. Waldherr, K. Lindahl a G. Mazzini, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Tufvesson a A. Bordes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Španielske kráľovstvo (v zastúpení : J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie o schválení projektu týkajúceho sa bezpečnosti hraníc Filipínskej republiky (ASIA/2004/016-924; rozpočtový riadok 19 10 02) prijatého na vykonanie nariadenia Rady (EHS) č. 443/92 z 25. februára 1992 o finančnej a technickej pomoci ázijským a latinskoamerickým rozvojovým krajinám a o hospodárskej spolupráci s nimi (Ú. v. ES L 52, s. 1; Mim. vyd. 11/018, s. 146)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev o schválení projektu týkajúceho sa bezpečnosti hraníc Filipínskej republiky, ktorý má byť financovaný z rozpočtového riadku 19 10 02 všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev (Philippine Border Management Project, č. ASIA/2004/016-924), sa zrušuje.

               2.

               Komisia Európskych Spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Vec T-286/11 P: Odvolanie podané 6. júna 2011 : Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu zo 16. marca 2011 vo veci F-21/10, Marcuccio/Komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/35

         Odvolanie podané 6. júna 2011: Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu zo 16. marca 2011 vo veci F-21/10, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-286/11 P)
   2011/C 232/62
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté uznesenie v celom rozsahu a bez výnimky a okrem toho v prvom rade:

               —

               prijal všetky návrhy predložené v prvostupňovom konaní,

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi náklady, ktoré mu vznikli v rámci rozhodnutia vydaného v prvostupňovom konaní dotknutého odvolaním alebo subsidiárne:

               —

               vrátil vec Súdu pre verejnú službu v inom zložení, aby rozhodol opäť vo veci o každom z návrhov, ktoré sú uvedené v predchádzajúcich bodoch predmetných návrhov.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na absolútnom nedostatku odôvodnenia „návrhov na náhradu škody.“

                           —

                           Odvolateľ poukazuje, pokiaľ ide o nedostatok šetrenia a skreslenie skutočností, na nesprávny a neprimeraný charakter výkladu a uplatnenia pravidiel práva vlastných vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie, pojmu povinnosť odôvodnenia, ktorá prislúcha všetkým týmto inštitúciám, ako aj súdu Európskej únie a pojmu protiprávne konanie inštitúcie Európskej únie.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutí súdu prvého stupňa o„trovách a nákladoch konania“.

                           —

                           Odvolateľ v tomto ohľade tvrdí, že odsúdenie jedného z účastníkov konania, aby zaplatil Súdu pre verejnú službu náklady, ktoré mu vznikli podľa článku 94 rokovacieho poriadku, môže byť založené iba na skutočnostiach v úzkom vzťahu s dotknutou vecou a nie na údajnom správaní toho istého účastníka v iných veciach.


title: Vec T-126/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2013 — Interroll/ÚHVT (Inspired by efficiency) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Inspired by efficiency — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/76

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2013 — Interroll/ÚHVT (Inspired by efficiency)
   (Vec T-126/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Inspired by efficiency - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/169
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Interroll Holding AG (Sant’Antonino, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Böhm a N. Ehlers, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. januára 2012 (vec R 1280/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Inspired by efficiency ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Interroll Holding AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 157, 2.6.2012.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2005 vo veci T-371/03: Vincenzo Le Voci proti Rade Európskej únie (Úradníci — Interné výberové konanie — Nepripustenie k ústnym skúškam — Porušenie oznámenia o výberovom konaní — Nezrovnalosti v priebehu skúšok, ktoré môžu skresliť výsledok — Zásada rovnosti zaobchádzania a zásada nediskriminácie — Zásada správneho úradného postupu)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/15

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. júla 2005
   vo veci T-371/03: Vincenzo Le Voci proti Rade Európskej únie (1)

   (Úradníci - Interné výberové konanie - Nepripustenie k ústnym skúškam - Porušenie oznámenia o výberovom konaní - Nezrovnalosti v priebehu skúšok, ktoré môžu skresliť výsledok - Zásada rovnosti zaobchádzania a zásada nediskriminácie - Zásada správneho úradného postupu)
   (2005/C 229/30)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-371/03, Vincenzo Le Voci, úradník Rady Európskej únie, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: G. van der Wal a E. Oude Elferink, advokáti, proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Sims a F. Anton), ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia o úkonoch interného výberového konaniaRada/A/270 alebo, subsidiárne, rozhodnutia komisie výberového konania nepripustiť žalobcu k ústnym skúškam tohto výberového konania, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia V. Tilli a O. Czúcz, tajomník: C. Kristensen, referentka, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec C-442/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 26. augusta 2011 — Novartis AG/Actavis UK Ltd

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 26. augusta 2011 — Novartis AG/Actavis UK Ltd
   (Vec C-442/11)
   2011/C 311/44
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Novartis AG

      Žalovaná: Actavis UK Limited

      Prejudiciálne otázky

   Ak bolo dodatkové ochranné osvedčenie udelené na výrobok, tak ako je definovaný v nariadení (ES) č. 469/2009 (1), ktorý obsahuje účinnú zložku, porušuje práva poskytované osvedčením podľa článku 5 nariadenia s ohľadom na predmet ochrany definovaný v článku 4 nariadenia:

               i)

               liečivo, ktoré obsahuje zmes tejto účinej zložky (v tejto veci valsartan) a jednej alebo viacerých ďalších účinných zložiek (v tejto veci hydrochlorotiazid), alebo

               ii)

               len také liečivo, ktoré obsahuje účinnú zložku (v tejto veci valsartan) ako jedinú účinnú zložku?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).


title: Vec F-70/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  13. decembra 2012 — Parikka/ESVČ

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/33

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 13. decembra 2012 — Parikka/ESVČ
   (Vec F-70/12) (1)

   2013/C 38/66
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012, s. 29.


               29.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/31

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO z 9. júla 2015, ktorú predložil Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Liechtenstein, vo veci Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Vec E-16/15)
   (2016/C 357/11)
   Listom z 9. júla 2015, ktorý bol doručený do podateľne Súdu EZVO 9. júla 2015, Fürstliches Obergericht, Liechtenstein (Najvyšší súd, Lichtenštajnsko), požiadal Súd EZVO vo veci Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Má sa článok 36 ods. 2 smernice 2002/83/ES Európskeho parlamentu a Rady z 5. novembra 2002 o životnom poistení vykladať v tom zmysle, že povinnosti poskytovať informácie uvedené v článku 36 ods. 2 a v prílohe III A a)11 a a)12 a B b)2 v prípade poistiek životného poistenia vzťahujúcich sa na podielové fondy sa musia splniť aj vtedy, ak osoba nadobudne poistku životného poistenia vzťahujúcu sa na podielové fondy od inej osoby so súhlasom poisťovateľa v dôsledku právneho úkonu vo forme prevodu zmluvy („poistenie z druhej ruky“)?

         V prípade, že Súd EZVO odpovie na prvú otázku kladne, kladie sa táto dodatočná otázka:

               2.

               Má sa článok 36 ods. 2 smernica 2002/83/ES o životnom poistení vykladať v tom zmysle, že v prípade právneho prevodu zmluvy o poistke životného poistenia vzťahujúcej sa na podielový fond sa novému poistníkovi musia poskytnúť len všeobecné informácie alebo musí poisťovňa poskytnúť novému poistníkovi aj informácie, ktoré sa konkrétne týkajú poistného produktu, ktorý má nadobudnúť, najmä pokiaľ ide o rozdiely medzi investorskými alebo rizikovými profilmi súčasného poistníka a nadobúdateľa?

               3.

               Sú ustanovenia týkajúce sa povinností poisťovateľa podľa prílohy III B b2) smernice 2002/83/ES o životnom poistení účinne transponované do vnútroštátneho práva aj vtedy, ak vnútroštátne právo stanovuje v prílohe 4 (II) (2) Versicherungsaufsichtsgesetz (zákon o dohľade nad poisťovníctvom, VersAG), že v prípade poistiek životného poistenia vzťahujúcich sa na podielové fondy sa počas trvania poistnej zmluvy musia poskytovať informácie o podieloch, s ktorými je poistka spojená, a o povahe aktív v týchto podieloch len v prípade, ak zmeny v poskytovaných informáciách vyplývajú zo „zmeny alebo doplnenia práva“, ale nie aj „v prípade zmeny zmluvných podmienok“ [príloha III B b)2 smernice 2002/83/ES]?


title: Vec T-249/13: Žaloba podaná 2. mája 2013 — MHCS/ÚHVT — Ambra (DORATO)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/39

         Žaloba podaná 2. mája 2013 — MHCS/ÚHVT — Ambra (DORATO)
   (Vec T-249/13)
   2013/C 207/65
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MHCS (Eperney, Francúzsko) (v zastúpení: P. Boutron, N. Moya Fernández a L-E. Balleydier, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ambra S.A. (Varšava, Poľsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu a návrhy za prípustné,

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu,

               —

               zaviazal ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka zobrazujúca etiketu na hrdlo fľaše a obsahujúca slovný prvok „DORATO“ pre výrobky patriace do triedy 33 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9131228.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazové ochranné známky zobrazujúce etiketu na hrdlo fľaše pre výrobky patriace do triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-394/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  31. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Komisia za zaštita ot diskriminacia — Bulharsko) — Valeri Hariev Belov/ČEZ Elektro Bălgaria AD a i. (Prejudiciálne konanie — Článok 267 ZFEÚ — Pojem „vnútroštátny súdny orgán“ — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 31. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Komisia za zaštita ot diskriminacia — Bulharsko) — Valeri Hariev Belov/ČEZ Elektro Bălgaria AD a i.
   (Vec C-394/11) (1)

   (Prejudiciálne konanie - Článok 267 ZFEÚ - Pojem „vnútroštátny súdny orgán“ - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2013/C 86/06
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Komisia za zaštita ot diskriminacia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Valeri Hariev Belov

      Žalovaní: ČEZ Elektro Bălgaria AD, Lidia Georgieva Dimitrova, Roselina Dimitrova Kostova, Kremena Stojanova Stojanova, ČEZ Razpredelenie Bălgaria AD, Ivan Kovaržčik, Atanas Antonov Dandarov, Irži Postolka, Vladimir Marek, Daržavna Komisia po energijno i vodno regulirane,

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Komisia za zaštita ot diskriminacia — Výklad článku 2 ods. 1 písm. a) a b), článku 3 ods. 1 písm. h) a článku 8 ods. 1 smernice Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23), a článku 38 Charty základných práv Európskej únie, ako aj odôvodnenia 29, článku 1 a článku 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/32/ES z 5. apríla 2006 o energetickej účinnosti konečného využitia energie a energetických službách, a ktorou sa zrušuje smernica Rady 93/76/EHS (Ú. v. EÚ L 114, s. 64), a článku 3 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211), ako aj článku 3 ods. 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, s. 55) — Správna prax spočívajúca v tom, že sa podniku distribuujúcemu elektrickú energiu ponechá možnosť inštalovať v rómskych štvrtiach elektromery na stĺpoch elektrického vedenia vo výške neprístupnej pre spotrebiteľov, čo znemožňuje spotrebiteľom z týchto štvrtí kontrolovať svoj elektromer, zatiaľ čo mimo rómskych štvrtí sú elektromery inštalované v prístupnej výške — Právo alebo záujem konečného spotrebiteľa elektrickej energie pravidelne kontrolovať údaje na elektromere — Dôkazné bremeno v oblasti diskriminácie

      Výrok rozsudku

   Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položila Komisia za zaštita ot diskriminacia v rozhodnutí o predložení návrhu na začatie prejudiciálneho konania z 19. júla 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-345/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  13. júna 2013 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/91/ES — Energetická hospodárnosť budov — Článok 7 ods. 1 a 2, článok 10 a článok 15 ods. 1 — Nesprávne prebratie — Neprebratie v stanovenej lehote — Smernica 2010/31/EÚ — Článok 29)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/38

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. júna 2013 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-345/12) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/91/ES - Energetická hospodárnosť budov - Článok 7 ods. 1 a 2, článok 10 a článok 15 ods. 1 - Nesprávne prebratie - Neprebratie v stanovenej lehote - Smernica 2010/31/EÚ - Článok 29)
   2013/C 225/64
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci A. De Stefano, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote všetkých ustanovení nevyhnutných pre dosiahnutie súladu s článkom 7 ods. 1 a 2 a článkom 10, ako aj článkom 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov (Ú. v. ES L 65, s. 1; Mim. vyd. 12/002, s. 168) v spojení s článkom 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov (Ú. v. EÚ L 153, s. 13)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že nestanovila povinnosť predložiť osvedčenie o energetickej hospodárnosti pri predaji alebo prenájme budovy v súlade s článkami 7 a 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov a tým, že neoznámila Európskej komisii opatrenia na prebratie článku 9 smernice 2002/91, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 a 2 a článku 10 uvedenej smernice ako aj jej článku 15 ods. 1 v spojení s článkom 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec C-439/10: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 7. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — SC DRA SPEED SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Absencia opisu skutkového stavu — Neprípustnosť)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/17

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 7. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — SC DRA SPEED SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Vec C-439/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Absencia opisu skutkového stavu - Neprípustnosť)
   2011/C 63/32
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SC DRA SPEED SRL

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel Secția Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Zápis do evidencie ojazdených vozidiel v minulosti zapísaných do evidencie v iných členských štátoch — Environmentálna daň vyrubená pri prvom zápise motorových vozidiel do evidencie v členskom štáte — Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy s článkom 110 ZFEÚ — Diskriminácia v porovnaní s ojazdenými vozidlami už zapísanými do evidencie na území uvedeného členského štátu, ktoré v prípade ďalšieho predaja a nového zápisu do evidencie uvedenej dani nepodliehajú

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău rozhodnutím z 1. septembra 2010, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-664/16: Žaloba podaná 14. septembra 2016 – PJ/EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/22

         Žaloba podaná 14. septembra 2016 – PJ/EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)
   (Vec T-664/16)
   (2017/C 070/31)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: PJ (v zastúpení: B. Schürmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Erdmann & Rossi GmbH (Berlín, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Erdmann & Rossi“ – ochranná známka Európskej únie č. 10 310 481.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2016 vo veci R 1670/2015-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy v rámci tohto konania, ako aj v rámci konania o vyhlásenie neplatnosti pred odvolacím senátom a pred zrušovacím oddelením.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článkov 52, 56, 63, 75 a 76 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidiel 50, 55, 94 nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 12 nariadenia č. 216/96,

               —

               porušenie článku 6 EDĽP,

               —

               porušenie článkov 47 a 48 Charty základných práv.


title: Vec C-172/06: Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z 13. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/24

         Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z 13. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-172/06) (1)

   (2007/C 199/39)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-249/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. mája 2013 — Sanco/ÚHVT — Marsalman (Zobrazenie kurčaťa) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej kurča — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca kurča — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť tovarov a služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               22.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/8

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. mája 2013 — Sanco/ÚHVT — Marsalman (Zobrazenie kurčaťa)
   (Vec T-249/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej kurča - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca kurča - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť tovarov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 178/14
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sanco, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. Segura Roda, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Marsalman, SL (Barcelona, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. februára 2011 (vec R 1073/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Sanco, SA, a Marsalman, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 17. februára 2011 (vec R 1073/2010-2) sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec T-392/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. mája 2011 — Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva EURO AUTOMATIC CASH — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2011 — Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Vec T-392/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva EURO AUTOMATIC CASH - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 204/41
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Euro-Information — Européenne de traitement de l'information (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. júna 2010 (R 892/2010-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia EURO AUTOMATIC CASH ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Euro-Information — Européenne de traitement de l'information je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-700/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kombinovaná nomenklatúra — Zaradenie tovarov — Potravinové doplnky uvedené v položke sadzobníka 2106 — Účinná látka ako hlavná zložka — Prípadné zaradenie do kapitoly 30 kombinovanej nomenklatúry — Prezentácia výrobkov a ich uvádzanie na trh ako liekov)

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – LEK Farmacevtska Družba d.d./Republika Slovenija
   (Vec C-700/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Kombinovaná nomenklatúra - Zaradenie tovarov - Potravinové doplnky uvedené v položke sadzobníka 2106 - Účinná látka ako hlavná zložka - Prípadné zaradenie do kapitoly 30 kombinovanej nomenklatúry - Prezentácia výrobkov a ich uvádzanie na trh ako liekov))
   (2017/C 046/12)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Žalovaná: Republika Slovenija

      Výrok rozsudku

               1.

               Položka 3004 kombinovanej nomenklatúry spoločného colného sadzobníka, uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (EÚ) č. 1006/2011 z 27. septembra 2011, sa má vykladať v tom zmysle, že do tejto položky sa nemajú automaticky zaradiť výrobky, ktoré spadajú pod pojem „liek“ v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001 o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ z 8. júna 2011.

               2.

               Kombinovaná nomenklatúra spoločného colného sadzobníka, uvedená v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1006/2011, sa má vykladať v tom zmysle, že také výrobky, aké sú dotknuté vo veci samej, ktoré majú vo všeobecnosti priaznivé účinky na zdravie a ktorých základnou zložkou je účinná látka, ktorá sa vyskytuje v potravinových doplnkoch zaradených do položky sadzobníka 2106 tejto nomenklatúry, hoci sú prezentované ich výrobcom ako lieky a sú uvádzané na trh a predávané ako lieky, patria do tejto položky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016.


               27.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/18

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 29. októbra 2013 predložil Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein vo veci Casino Admiral AG/Wolfgang Egger
   (Vec E-24/13)
   2014/C 88/15
   Listom zo 6. novembra 2013, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 8. novembra 2013, Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Štátny súd Lichtenštajnského kniežatstva) požiadal Súd EZVO vo veci Casino Admiral AG/Wolfgang Egger o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Aké sú všeobecné požiadavky právnych predpisov EHP a EÚ (najmä články 43 a 49 ES a z nich vyplývajúca povinnosť transparentnosti) týkajúce sa postupu udeľovania koncesií na prevádzkovanie kasín?

               2.

               Vyžadujú právne predpisy EHP alebo EÚ, aby orgán, ktorý udeľuje koncesiu, v čase uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania uviedol, ako zamýšľa podrobnejšie doplniť a špecifikovať požiadavky stanovené v akte a nariadení?

               3.

               Existuje najmä v rámci príslušného postupu verejného obstarávania všeobecná povinnosť predbežného oznámenia relatívnej váhy, ktorá sa pridelí kritériám na vyhodnotenie ponúk, pri udeľovaní koncesie? Ak áno, aké požiadavky vyplývajú z právnych predpisov EHP a EÚ, pokiaľ ide o obsah informácií, ktoré treba poskytnúť v tomto predbežnom oznámení?

               4.

               Boli v danom prípade požiadavky právnych predpisov EHP a EÚ splnené?

               5.

               Ak Súd EZVO dospeje k záveru, že postup verejného obstarávania nespĺňal požiadavky právnych predpisov EHP a EÚ:

                           a)

                           Predpokladajú právne predpisy EHP a EÚ pri procesných chybách tohto druhu osobitné právne dôsledky?

                           b)

                           Možno procesné chyby tohto druhu napraviť? Ak áno, za akých podmienok?

                           c)

                           Boli v danom prípade splnené podmienky na pozastavenie celého postupu verejného obstarávania a udeľovania koncesie?


title: Vec T-25/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. mája 2015 – Španielsko/Komisia

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/41

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. mája 2015 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-25/14) (1)

   (2015/C 213/67)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec C-429/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  25. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Halle — Nemecko) — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale) (Sociálna politika — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Smernice 93/104/ES a 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Hasiči zamestnaní vo verejnom sektore — Článok 6 písm. b) smernice 2003/88/ES — Maximálny týždenný pracovný čas — Prekročenie — Náhrada škody spôsobenej porušením práva Únie — Podmienky existencie práva na náhradu škody — Procesné pravidlá — Povinnosť najprv podať žiadosť zamestnávateľovi — Forma a rozsah náhrady — Dodatočné náhradné voľno alebo odškodnenie — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Halle — Nemecko) — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)
   (Vec C-429/09) (1)

   (Sociálna politika - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Smernice 93/104/ES a 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Hasiči zamestnaní vo verejnom sektore - Článok 6 písm. b) smernice 2003/88/ES - Maximálny týždenný pracovný čas - Prekročenie - Náhrada škody spôsobenej porušením práva Únie - Podmienky existencie práva na náhradu škody - Procesné pravidlá - Povinnosť najprv podať žiadosť zamestnávateľovi - Forma a rozsah náhrady - Dodatočné náhradné voľno alebo odškodnenie - Zásady ekvivalencie a efektivity)
   2011/C 30/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Halle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Günter Fuß

      Žalovaný: Stadt Halle

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Halle — Výklad smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381) a najmä článku 6 písm. b), článku 16 písm. b) a článku 19 druhého pododseku smernice 2003/88/ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá porušuje uvedené smernice tým, že pre osoby pracujúce v zásahovej službe hasičského zboru stanovuje týždenný pracovný čas dlhší ako 48 hodín — Nárok úradníka, ktorý prekročil maximálny pracovný čas, na náhradu vo forme náhradného voľna alebo finančného odškodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Taký pracovník, ako je G. Fuß vo veci samej, ktorý ako hasič zamestnaný v rámci zásahovej služby spadajúcej do verejného sektora odpracoval priemerný týždenný pracovný čas presahujúci priemerný týždenný pracovný čas stanovený v článku 6 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, sa môže dovolávať práva Únie na vyvodenie zodpovednosti orgánov dotknutého členského štátu s cieľom získať náhradu škody vzniknutej v dôsledku porušenia tohto ustanovenia.

               2.

               Právo Únie bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej,

                           —

                           ktorá podriaďuje, čo musí overiť vnútroštátny súd, právo pracovníka zamestnaného vo verejnom sektore na náhradu škody vzniknutej v dôsledku porušenia právnej normy Únie, v prejednávanej veci článku 6 písm. b) smernice 2003/88, zo strany orgánov členského štátu podmienke vyplývajúcej z pojmu „zavinenie“, ktorý presahuje dostatočne závažné porušenie uvedeného práva, a

                           —

                           ktorá podriaďuje právo pracovníka zamestnaného vo verejnom sektore na náhradu škody vzniknutej v dôsledku porušenia článku 6 písm. b) smernice 2003/88 zo strany dotknutého členského štátu podmienke, aby o dodržovanie tohto ustanovenia najprv požiadal svojho zamestnávateľa.

               3.

               Náhrada škody zo strany orgánov členských štátov, ktorú tieto orgány spôsobili jednotlivcom porušením práva Únie, musí byť primeraná vzniknutej škode. V prípade neexistencie ustanovení práva Únie v danej oblasti je na vnútroštátnom práve dotknutého členského štátu, aby pri rešpektovaní zásad rovnocennosti a efektivity jednak určilo, či škoda vzniknutá takému pracovníkovi, ako je G. Fuß vo veci samej, v dôsledku porušenia právnej normy Únie musí byť nahradená udelením dodatočného náhradného voľna alebo finančným odškodnením, a jednak definovalo pravidlá týkajúce sa spôsobu výpočtu tejto náhrady. Referenčné obdobia upravené v článkoch 16 až 19 smernice 2003/88 sú v tejto súvislosti irelevantné.

               4.

               Odpovede na otázky položené vnútroštátnym súdom sú totožné bez ohľadu na to, či sa na skutkový stav vo veci samej vzťahujú ustanovenia smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES z 22. júna 2000, alebo ustanovenia smernice 2003/88.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-359/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) 23. júla 2014 – ERGO Insurance SE, v zastúpení svojou litovskou pobočkou ERGO Insurance SE/If P&C Insurance AS, v zastúpení svojou pobočkou If P&C Insurance AS

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) 23. júla 2014 – ERGO Insurance SE, v zastúpení svojou litovskou pobočkou ERGO Insurance SE/If P&C Insurance AS, v zastúpení svojou pobočkou If P&C Insurance AS
   (Vec C-359/14)
   2014/C 329/11
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ERGO Insurance SE, v zastúpení svojou litovskou pobočkou ERGO Insurance SE

      Žalovaná: If P&C Insurance AS, v zastúpení svojou pobočkou If P&C Insurance AS

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) (1), podľa ktorého, „ak podľa odsekov 1 alebo 2 nie je možné určiť rozhodné právo, zmluva sa spravuje právnym poriadkom krajiny, s ktorou má najužšiu väzbu“, vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, ako v prejednávanej veci, sa uplatní nemecké právo?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa zásada zakotvená v článku 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (Rím II) (2) vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, ako v prejednávanej veci, rozhodné právo pre spor medzi poisťovateľom ťahača a poisťovateľom návesu sa má určiť podľa práva štátu, na území ktorého došlo k vzniku škody v dôsledku dopravnej nehody?

      (1)  Ú. v. EÚ L 177, s. 6.

      (2)  Ú. v. EÚ L 199, s. 40.


title: Vec T-574/11: Žaloba podaná 31. októbra 2011 — Unipol Banca/ÚHVT — Union Investment Privatfonds (unicard)

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/23

         Žaloba podaná 31. októbra 2011 — Unipol Banca/ÚHVT — Union Investment Privatfonds (unicard)
   (Vec T-574/11)
   2012/C 6/42
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Unipol Banca SpA (Bologna, Taliansko) (v zastúpení: P. Costa a P. Creta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie vydané 13. júla 2011 druhým odvolacím senátom ÚHVT v rámci konania R 0597/2010-2 začatého 14. apríla 2010 zo strany Union Investment Privatfonds GmbH a v dôsledku toho

               —

               vyhovel prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 005240080 podanej 18. júla 2006, ktorej predmetom je označenie unicard, najmä pre služby v triede 36 Niceského triedenia,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „unicard“ (prihláška č. 5.240.080) pre služby v triede 36.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Union Investment Privatfonds GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nemecké slovné ochranné známky „UNIFONDS“ (č. 991.995), „UNIGLOBAL“ (č. 991.996) a „UniGarant“ (č. 301 38 306.5) pre služby v triede 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky dotknutej ochrannej známky.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-372/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  17. apríla 2008 – Dimos Kerateas/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Lehoty — Neprípustnosť )

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/37

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. apríla 2008 – Dimos Kerateas/Komisia
   (Vec T-372/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Lehoty - Neprípustnosť“)
   (2008/C 171/69)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dimos Kerateas (Grécko) (v zastúpení: A. Papakonstantinou a M. Chaïntarlis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 5611 z 22. decembra 2004, ktoré sa týka priznania finančného príspevku z Kohézneho fondu na realizáciu projektu zaobchádzania s odpadmi v regióne Attiky (Grécko)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dimos Kerateas je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-484/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I (Nemecko) 3. novembra 2014 – Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I (Nemecko) 3. novembra 2014 – Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH
   (Vec C-484/14)
   (2015/C 046/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht München I

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tobias Mc Fadden

      Žalovaná: Sony Music Entertainment Germany GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1

                  Prvá otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (1) v spojení s článkom 2 písm. a) tejto smernice a v spojení s článkom 1 bodom 2 smernice 98/34/ES v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES (2), vykladať v tom zmysle, že formulácia „sa bežne poskytuje za odmenu“ znamená, že vnútroštátny súd musí určiť, či

                           a.

                           osoba, ktorá je konkrétne dotknutá a odvoláva sa na postavenie poskytovateľa služieb, poskytuje túto konkrétnu službu bežne za odmenu,
                           …alebo

                           b.

                           či vôbec na trhu existujú poskytovatelia, ktorí túto alebo porovnateľnú službu poskytujú za odmenu,
                           …alebo

                           c.

                           sa väčšina týchto alebo porovnateľných služieb poskytuje za odmenu?

               2

                  Druhá otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) vykladať v tom zmysle, že formulácia „poskytovanie prístupu do komunikačnej siete“ znamená, že z hľadiska poskytovania v súlade so smernicou je dôležité iba to, že úspešný výsledok predstavuje poskytovanie prístupu do komunikačnej siete (napríklad do internetu)?

               3

                  Tretia otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) v spojení s článkom 2 písm. b) tejto smernice vykladať v tom zmysle, že na „poskytovanie“ v zmysle článku 2 písm. b) smernice o elektronickom obchode postačuje, keď sa služba informačnej spoločnosti dá k dispozícii výlučne vecne, v konkrétnom prípade sa teda sprístupní otvorená sieť WLAN, alebo je okrem toho potrebné napr. aj „vyzdvihnutie jej kvalít“?

               4

                  Štvrtá otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) vykladať v tom zmysle, že formulácia „nebol zodpovedný za prenášané informácie“ znamená, že prípadné nároky na zdržanie sa konania, náhradu škody, vyplatenie náhrady nákladov na výzvu a súdnych poplatkov osoby, ktorá bola poškodená v dôsledku porušenia autorského práva, voči poskytovateľovi prístupu sú v zásade vylúčené alebo v každom prípade vylúčené, pokiaľ ide o prvé zistené porušenie autorského práva?

               5

                  Piata otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) v spojení s článkom 12 ods. 3 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že členské štáty nesmú vnútroštátnym súdom povoliť, aby v konaní vo veci samej proti poskytovateľovi prístupu vydali príkaz, podľa ktorého je on do budúcnosti povinný zdržať sa konania, ktorým tretím osobám umožní, aby sa prostredníctvom konkrétneho pripojenia na internet cez internetové stránky so vzájomnou výmenou súborov poskytlo na elektronické vyžiadanie dielo chránené autorským právom?

               6

                  Šiesta otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) vykladať v tom zmysle, že za okolností konania vo veci samej treba na nárok na zdržanie sa konania adekvátne uplatniť článok 14 ods. 1 písm. b) smernice 2000/31/ES?

               7

                  Siedma otázka:

               Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) v spojení s článkom 2 písm. b) tejto smernice vykladať v tom zmysle, že požiadavky na poskytovateľa služieb sa vyčerpávajú tým, že poskytovateľom služieb je každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá poskytuje službu informačnej spoločnosti?

               8

                  Ôsma otázka:

               V prípade zápornej odpovede na siedmu otázku: Aké dodatočné požiadavky treba v rámci výkladu článku 2 písm. b) smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) klásť na poskytovateľa služieb?

               9

                  Deviata otázka:

                           a)

                           Má sa článok 12 ods. 1 prvá časť vety smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) s ohľadom na existujúcu ochranu duševného vlastníctva podľa základných práv, ktorá vyplýva z vlastníckeho práva (článok 17 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie), ako aj na úpravu ochrany duševného vlastníctva, najmä autorského práva, ktorá sa uvádza v týchto smerniciach:

                                       —

                                       smernica 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230),

                                       —

                                       smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32),

                                 ako aj s ohľadom na slobodný prístup k informáciám a základnú slobodu podnikania zakotvenú na úrovni Únie (článok 16 Charty základných práv Európskej únie)
                           vykladať v tom zmysle, že nebráni rozhodnutiu vnútroštátneho súdu v konaní vo veci samej, keď sa v tomto rozhodnutí poskytovateľovi prístupu pod hrozbou pokuty uloží povinnosť, aby sa v budúcnosti zdržal toho, že v budúcnosti tretej osobe umožní, aby sa prostredníctvom konkrétneho pripojenia na internet cez internetové stránky so vzájomnou výmenou súborov poskytlo na elektronické vyžiadanie dielo chránené autorským právom alebo jeho časti, a bude na rozhodnutí poskytovateľa prístupu, aké technické opatrenia konkrétne použije, aby toto nariadenie splnil?

                           b)

                           Platí uvedené aj vtedy, keď poskytovateľ prístupu môže súdny zákaz fakticky splniť len tak, že vypne internetové pripojenie alebo ho vybaví heslom alebo v celej komunikácii, ktorá ním prechádza, kontroluje, či sa určité dielo chránené autorským právom znovu protiprávne poskytuje, pričom je to nepochybné od začiatku a nepreukáže sa to, až v rámci núteného výkonu príkazu alebo uloženia sankcií?

      (1)  Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399.

      (2)  Smernica 98/48/ES z 20. júla 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/34 ES o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, Ú. v. ES L 217, s. 18; Mim. vyd. 13/021, s. 8.


title: Vec T-191/16: Žaloba podaná 25. apríla 2016 – Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/33

         Žaloba podaná 25. apríla 2016 – Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia
   (Vec T-191/16)
   (2016/C 251/39)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: E. Tzannini, dikigoros)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel žalobe,

               —

               zrušil napadnutý akt, teda rozhodnutie Európskej komisie K(2016) 1080 zo 16. júna 2016 o vymáhaní sumy 109 415,20 eura zvýšenej o úroky od LITO HOSPITAL FOR WOMEN AE,

               —

               konštatoval, že pracovný čas jej zamestnancov určený na realizáciu projektu zodpovedá pracovnému času, ktorý je uvedený v opise skutkového stavu v žalobe,

               —

               zohľadnil tvrdenia žalobkyne, ak usúdi, že sumy, tak ako ich uznala vo svojom vyjadrení z 5. novembra 2009, majú byť vrátené,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, a to aj v časti týkajúcej sa tretej splátky, ktorá ešte nebola vyplatená,

               —

               vzájomne započítal sumy, ktoré majú byť eventuálne vrátené a sumy z tretej splátky, ktoré neboli nikdy vyplatené, pričom toto prerušenie platby trvá už desať rokov,

               —

               rozhodol, že táto žaloba predstavuje prerušenie plynutia premlčacej lehoty v súvislosti so zaplatením tretej splátky a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení právnej normy Európskou komisiou a na tom, že Európska komisia nemôže prijať akt, ktorý môže v prejednávanej veci byť napadnutý podľa článku 263 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Európska komisia nezohľadnila dôkazy, ktoré jej boli predložené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Európska komisia nezohľadnila skutkové tvrdenia uvádzané počas celého konania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na zneužívajúcej povahe zmluvného ustanovenia stanovujúceho jediný dôkaz uskutočnenej práce.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na premlčaní pohľadávky požadovanej Komisiou.


title: Vec C-345/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — J. A. van Delft, J. C. Ramaer, J. M. van Willigen, J. F. van der Nat, C. M. Janssen, O. Fokkens/College van zorgverzekeringen [Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Hlava III kapitola 1 — Články 28, 28a a 33 — Nariadenie (EHS) č. 574/72 — Článok 29 — Voľný pohyb osôb — Články 21 ZFEÚ a 45 ZFEÚ — Dávky nemocenského poistenia — Poberatelia starobného dôchodku alebo dôchodku z dôvodu pracovnej neschopnosti — Bydlisko v inom členskom štáte, ako je štát zodpovedný za vyplácanie dôchodku — Poskytnutie vecných dávok v štáte bydliska na náklady štátu zodpovedného za vyplácanie dávok — Neprihlásenie sa v štáte bydliska — Povinnosť platiť príspevky v štáte zodpovednom za vyplácanie — Zmena vnútroštátnych právnych predpisov štátu zodpovedného za vyplácanie dávok — Kontinuita nemocenského poistenia — Rozdielnosť zaobchádzania s rezidentmi a nerezidentmi]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/17

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — J. A. van Delft, J. C. Ramaer, J. M. van Willigen, J. F. van der Nat, C. M. Janssen, O. Fokkens/College van zorgverzekeringen
   (Vec C-345/09) (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Hlava III kapitola 1 - Články 28, 28a a 33 - Nariadenie (EHS) č. 574/72 - Článok 29 - Voľný pohyb osôb - Články 21 ZFEÚ a 45 ZFEÚ - Dávky nemocenského poistenia - Poberatelia starobného dôchodku alebo dôchodku z dôvodu pracovnej neschopnosti - Bydlisko v inom členskom štáte, ako je štát zodpovedný za vyplácanie dôchodku - Poskytnutie vecných dávok v štáte bydliska na náklady štátu zodpovedného za vyplácanie dávok - Neprihlásenie sa v štáte bydliska - Povinnosť platiť príspevky v štáte zodpovednom za vyplácanie - Zmena vnútroštátnych právnych predpisov štátu zodpovedného za vyplácanie dávok - Kontinuita nemocenského poistenia - Rozdielnosť zaobchádzania s rezidentmi a nerezidentmi)
   2010/C 346/28
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: J. A. van Delft, J. C. Ramaer, J. M. van Willigen, J. F. van der Nat, C. M. Janssen, O. Fokkens

      Žalovaný: College van zorgverzekeringen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Centrale Raad van Beroep — Výklad Zmluvy ES, článkov 28, 28a a 33, ako aj prílohy VI oddielu R bodu 1 písm. a) a b) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), a článku 29 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 83) — Dôchodcovia — Povinnosť prihlásiť sa vo Zväze zdravotných poisťovní v Holandsku — Povinnosť platiť príspevok

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 28, 28a a 33 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006, v spojení s článkom 29 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 311/2007 z 19. marca 2007 č. 574/72, sa majú vykladať v tom zmysle, že im neodporuje právna úprava členského štátu, ako je úprava vo veci samej, ktorá stanovuje, že poberatelia dôchodku vyplácaného podľa právnych predpisov tohto štátu, ktorí majú bydlisko v inom členskom štáte, v ktorom podľa článkov 28 a 28a nariadenia č. 1408/71 majú nárok na vecné nemocenské dávky poskytované príslušnou inštitúciou tohto členského štátu, musia formou zrážok z uvedeného dôchodku platiť príspevky na uvedené dávky, aj keď sa neprihlásili v príslušnej inštitúcii členského štátu svojho bydliska.

               2.

               Článok 21 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje právna úprava členského štátu, ako je úprava vo veci samej, ktorá stanovuje, že poberatelia dôchodku vyplácaného podľa právnych predpisov tohto štátu s bydliskom v inom členskom štáte, v ktorom majú podľa článkov 28 a 28a nariadenia č. 1408/71, zmeneného a doplneného nariadením č. 1992/2006, nárok na vecné nemocenské dávky poskytované príslušnou inštitúciou posledného uvedeného členského štátu, musia formou zrážky z uvedeného dôchodku platiť príspevky na uvedené dávky, aj keď sa neprihlásili v príslušnej inštitúcii členského štátu svojho bydliska.
               Článok 21 ZFEÚ sa naopak má vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna právna úprava mu odporuje, ak spôsobuje alebo obsahuje neodôvodnenú rozdielnosť v zaobchádzaní s rezidentmi a nerezidentmi, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu, pokiaľ ide o zaručenie kontinuity celkovej ochrany pred rizikom choroby, ktorú požívali v rámci poistných zmlúv uzatvorených pred nadobudnutím účinnosti tejto právnej úpravy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-136/15 P: Odvolanie podané 20. marca 2015: Mohammad Makhlouf proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 21. januára 2015 vo veci T-509/11, Makhlouf/Rada

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/14

         Odvolanie podané 20. marca 2015: Mohammad Makhlouf proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 21. januára 2015 vo veci T-509/11, Makhlouf/Rada
   (Vec C-136/15 P)
   (2015/C 311/19)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Mohammad Makhlouf (v zastúpení: G. Karouni, avocat)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhlásiť rozhodnutia a nariadenia Rady Európskej únie uvedené v predmetnej žalobe za neplatné v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľa,

               —

               uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľa, ktoré vznikli v odvolacom konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza jediný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd pri uplatňovaní pravidiel týkajúcich sa povinnosti Rady.
   Konkrétnejšie odvolateľ Všeobecnému súdu vytýka, že vychádzal z odôvodnenia Rady, ktoré bolo neúplné a nekonkrétne, čo mu neumožnilo identifikovať špecifické a konkrétne dôvody jeho zápisu. V dôsledku toho si odvolateľ nemohol zabezpečiť primeranú obhajobu, keďže nemal vedomosť o skutku, ktorý sa mu vytýka a ktorý spočíva v represiách proti demonštrantom, poskytovaní podpory režimu alebo aj využívaní režimu.
   Navyše Všeobecný súd zjavne skreslil svoju povinnosť odôvodnenia, keďže sa snažil znížiť význam nečinnosti Rady tým, že nesprávne a prvýkrát vo svojom rozsudku uviedol skutočnosť, že odvolateľ „má prospech z politiky režimu“.
   Skutočnosť, že v odôvodnení Rady nie je jasne a presne uvedené, aký skutok vedúci k reštriktívnemu opatreniu sa odvolateľovi kladie za vinu, vážnym spôsobom porušuje výkon jeho práva na obhajobu.


title: Vec T-100/14: Žaloba podaná 12. februára 2014 – Tecalan/ÚHVT – Ensinger (TECALAN)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/51

         Žaloba podaná 12. februára 2014 – Tecalan/ÚHVT – Ensinger (TECALAN)
   (Vec T-100/14)
   2014/C 112/66
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tecalan GmbH (Grünberg, Nemecko) (v zastúpení: S. Holthaus, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ensinger GmbH (Nufringen, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. decembra 2013 vo veci R 2308/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka TECALAN pre tovary zaradené do triedy 17 (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6203285).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Ensinger GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka TECADUR pre tovary zaradené do triedy 17.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-180/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2012 — Nickel Institute/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Zatrieďovanie, balenie a označovanie určitých zložiek uhličitanu nikelnatého ako nebezpečných látok — Smernice 2008/58/ES a 2009/2/ES — Tridsiate a tridsiate prvé prispôsobenie smernice 67/548/EHS technickému pokroku — Čiastočné zamietnutie prístupu — Žaloba o neplatnosť — Zastavenie konania“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/24

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2012 — Nickel Institute/Komisia
      (Vec T-180/10) (1)

      (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Zatrieďovanie, balenie a označovanie určitých zložiek uhličitanu nikelnatého ako nebezpečných látok - Smernice 2008/58/ES a 2009/2/ES - Tridsiate a tridsiate prvé prispôsobenie smernice 67/548/EHS technickému pokroku - Čiastočné zamietnutie prístupu - Žaloba o neplatnosť - Zastavenie konania)
      (2012/C 331/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Nickel Institute (Toronto, Kanada) (v zastúpení: pôvodne K. Nordlander, advokát, a H. Pearson, solicitor, neskôr K. Nordlander)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a M. Pere, splnomocnení zástupcovia) a Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, K. Petkovska, C. Meyer-Seitz a S. Johannesson, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie [SG.E3/HP/psi — Ares(2010) 65824] z 8. februára 2010, ktorým sa zamieta Nickel Institute úplný prístup k niektorým interným dokumentom, najmä k stanoviskám právnej služby Komisie, vypracovaným v rámci dvoch po sebe nasledujúcich konaniach, ktoré viedli k zatriedeniu predovšetkým určitých zložiek uhličitanu nikelnatého do prílohy I smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Nickel Institute.

                  3.

                  Nickel Institute znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

                  4.

                  Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec T-408/10: Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Roca Sanitario/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/55

         Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Roca Sanitario/Komisia
   (Vec T-408/10)
   ()
   2010/C 301/88
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Folguera Crespo a M. Merola, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               čiastočné zrušenie článkov 1, 2 a 4 rozhodnutia Európskej komisie z 23. júna 2010 v rozsahu, v akom sa týkajú Roca Sanitario,

               —

               subsidiárne, znížiť pokutu uloženú Roca Sanitario, v zmysle tvrdení uvedených v žalobe, v rozsahu, v akom to Všeobecný súd bude považovať z dôvodov uvedených v žalobe alebo z iných dôvodov, ktoré Všeobecný súd môže zohľadniť, za vecne spravodlivé,

               —

               subsidiárne v prípade, že Všeobecný súd rozhodne o iných žalobách, ktoré podali Roca France alebo Laufen Austria, a zníži pokutu uloženú rozhodnutím Európskej komisie z 23. júna 2010 za protiprávne konania týchto spoločností, za ktoré Roca Sanitario solidárne ručí, určiť, že Roca Sanitario má nárok na ekvivalentné zníženie sumy pokuty, za ktorú solidárne ručí a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Roca Sanitario.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté predmetnou žalobou sa zhoduje s rozhodnutím, ktoré je napadnuté vo veciach T-364/10, Duravit a i./Komisia a T-368/10, Rubinetteria Cisal/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné argumenty sú zhodné s dôvodmi a argumentmi v týchto veciach.
   Žalobkyňa predovšetkým uplatňuje zjavne nesprávne posúdenie týkajúce sa určenia jej solidárnej zodpovednosti za údajné protiprávne konania, ktorých sa mali dopustiť Roca France a Laufe Austria, maximálnej výšky pokuty, ktorá môže byť uložená podľa článku 23 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (1), ktorá bola vo veľkom rozsahu prekročená.
   Ďalej tvrdí, že napadnuté rozhodnutie pri určení miery zodpovednosti a výpočte pokuty bezdôvodne ignoruje mnohé predložené dôkazy, ktoré vyvracali domnienku výkonu rozhodujúceho vplyvu zo strany žalobkyne na spoločnosti Roca France a Laufen Austria.
   Podľa žalobkyne napadnuté rozhodnutie porušuje práva na obhajobu, pretože zodpovednosť žalobkyne sa opiera o skutočnosti a subjektívne hodnotenia, ktoré neboli uvedené v oznámení o výhradách a ku ktorým žalobkyňa nemala možnosť vyjadriť sa.

      (1)  Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec T-151/05: Žaloba podaná 14. apríla 2005: Nederlandse Vakbond Varkenshouders a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/24

         Žaloba podaná 14. apríla 2005: Nederlandse Vakbond Varkenshouders a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-151/05)
   (2005/C 171/40)
   Jazyk konania: holandčina
   Nederlandse Vakbond Varkenshouders so sídlom v Lunteren (Holandsko), Marius Schep, bydliskom v Lopik (Holandsko) a Nederlandse Bond van Handelaren in Vee so sídlom v Haag (Holandsko), v zastúpení: Johannes Kneppelhout a Monique Charlotte van der Kaden, podali 14. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú a odôvodnenú,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia navrhujú zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. decembra 2004, ktoré vyhlásilo koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom (VEC IV/M.3605 – SOVION/HMG).
   Žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila články 2, 6 a 8 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (1) ( „Nariadenie ES o fúziách“). Komisia nesprávne rozhodla, že oznámená koncentrácia nevyvolá obmedzenia hospodárskej súťaže na trhu so živými jatočnými ošípaným a prasnicami, a že sa na relevantnom trhu nevytvorí dominantné postavenie. Komisia v niektorých odôvodneniach napadnutého rozhodnutia použila nesprávnu definíciu relevantného trhu s výrobkami tým, že do trhu s ošípanými zahrnula aj trh s prasnicami. Okrem toho Komisia nesprávne vymedzila priestorový trh.
   Žalobcovia sa okrem toho uvádzajú porušenie povinnosti odôvodnenia a zásady starostlivosti. Komisia dostatočne neumožnila žalobcom vysvetliť ich stanovisko a nezohľadnila nimi poskytnuté informácie.

      (1)  Ú. v. ES L 24, s. 1


title: Vec F-13/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – ZZ/Komisia

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/46

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-13/14)
   2014/C 102/68
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o odmietnutí žiadosti o predĺženie predchádzajúceho povolenia udeleného pre náhradu výdavkov vynaložených na logopédiu syna žalobcu v rámci liečby jeho vážnej choroby pre rok 2012/2013.

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 26. apríla 2013 o zamietnutí žiadosti o predĺženie náhrady výdavkov vynaložených na logopédiu syna žalobcu v rámci liečby jeho vážnej choroby pre rok 2012/2013,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-198/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/94/ES — Nové osobné automobily — Informácie o spotrebe paliva a emisiách CO 2 )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/21

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-198/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/94/ES - Nové osobné automobily - Informácie o spotrebe paliva a emisiách CO2)
   (2006/C 331/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nevyhotovenie alebo nepodanie Komisii správy stanovenej článkom 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/94/ES z 13. decembra 1999 o dostupnosti spotrebiteľských informácií o spotrebe paliva a emisiách CO2 pri predaji nových osobných automobilov (Ú. v. ES L 12, s. 16; Mim. vyd. 15/005, s. 3)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že nepodalo správu stanovenú článkom 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/94/ES z 13. decembra 1999 o dostupnosti spotrebiteľských informácií o spotrebe paliva a emisiách CO2 pri predaji nových osobných automobilov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec T-235/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 – CEDC International/ÚHVT – Underberg (Tvar stebla trávy vo fľaši) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar stebla trávy vo fľaši — Skoršia trojrozmerná národná ochranná známka — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 75 a článok 76 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom — Voľná úvaha priznaná článkom 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/44

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 – CEDC International/ÚHVT – Underberg (Tvar stebla trávy vo fľaši)
   (Vec T-235/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar stebla trávy vo fľaši - Skoršia trojrozmerná národná ochranná známka - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 75 a článok 76 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom - Voľná úvaha priznaná článkom 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2015/C 046/54)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poľsko) (v zastúpení: M. Siciarek, G. Rząsa a J. Mrozowski, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Underberg AG (Dietlikon, Švajčiarsko) (v zastúpení: V. von. Bomhard, A. Renck a J. Fuhrmann, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. marca 2012 (vec R 2506/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Przedsiębiorstwo Polmos Białystok (Spółka Akcyjna) a Underberg AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 26. marca 2012 (vec R 2506/2010-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli CEDC International sp. z o.o.

               3.

               Underberg AG znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec C-82/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 25. februára 2009 – Dimos Agios Nikalaos Kritis/Ypourgos Agrotikis Anaptixis kai Trofimon

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 25. februára 2009 – Dimos Agios Nikalaos Kritis/Ypourgos Agrotikis Anaptixis kai Trofimon
   (Vec C-82/09)
   2009/C 102/24
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dimos Agios Nikalaos Kritis

      Žalovaný: Ypourgos Agrotikis Anaptixis kai Trofimon

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno na základe definície lesa a lesnej pôdy obsiahnutej v článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003 uplatniť túto vyššie uvedenú definíciu aj na oblasti ochrany a vo všeobecnosti hospodárenia s lesom a lesnou pôdou, ktoré nie sú výslovne upravené nariadením, sú však stanovené vnútroštátnymi právnymi poriadkami?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, môžu vnútroštátne právne poriadky definovať ako lesy alebo lesnú pôdu aj plochy, ktoré nie sú lesmi alebo lesnou pôdou v zmysle definícií podľa článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, môže sa definícia lesa a lesnej pôdy, ktorú vnútroštátne právne poriadky môžu stanoviť aj pre plochy, ktoré sa podľa definície článku 3 písm. a) a b) nariadenia č. 2152/2003 nepovažujú za les alebo lesnú pôdu, odchyľovať od definície uvedenej v danom nariadení, jednak pokiaľ ide o pojmové znaky pojmu lesa alebo lesnej pôdy obsiahnuté v nariadení, a jednak pokiaľ ide o číselné vymedzenie veľkostí pojmových znakov, ktoré sú prípadne s týmto nariadením spoločné; alebo či môže táto definícia uvedená vo vnútroštátnych právnych poriadkoch obsahovať odlišné pojmové znaky pojmu lesa alebo lesnej pôdy, ako sú pojmové znaky obsiahnuté v definícii podľa nariadenia, no pokiaľ ide o pojmové znaky, ktoré sú s nariadením spoločné, vnútroštátne právne poriadky by mohli iba buď tieto pojmové znaky nešpecifikovať pomocou čísel, alebo ak by takéto číselné vymedzenie použili, nemohli by sa odchýliť od číselného vymedzenia použitého v nariadení?