title: Vec T-251/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 – Rakúska republika/Komisia ( „Štátna pomoc — Elektrická energia — Pomoc pre energeticky náročné podniky — Rakúsky zákon o ekoenergii — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Štátne zdroje — Pripísateľnosť štátu — Selektívna povaha — Všeobecné nariadenie o skupinovej výnimke — Prekročenie právomocí — Rovnosť zaobchádzania“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 – Rakúska republika/Komisia
   (Vec T-251/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Elektrická energia - Pomoc pre energeticky náročné podniky - Rakúsky zákon o ekoenergii - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Štátne zdroje - Pripísateľnosť štátu - Selektívna povaha - Všeobecné nariadenie o skupinovej výnimke - Prekročenie právomocí - Rovnosť zaobchádzania“))
   (2015/C 046/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, J. Bauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Rabl, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Kreuschitz a T. Maxian Rusche, neskôr T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne Behzadi-Spencer a S. Ossowski, neskôr S. Behzadi-Spencer a L. Christie, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/528/EÚ z 8. marca 2011 o štátnej pomoci vo veci C 24/09 (ex N 446/08) – Štátna pomoc pre energeticky náročné podniky, zákon o ekoenergii, Rakúsko (Ú. v. EÚ L 235, s. 42)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec T-371/17: Žaloba podaná 13. júna 2017 – Qualcomm a Qualcomm Europe/Komisia

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/34

         Žaloba podaná 13. júna 2017 – Qualcomm a Qualcomm Europe/Komisia
   (Vec T-371/17)
   (2017/C 256/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornia, Spojené štáty), Qualcomm Europe, Inc. (San Diego) (v zastúpení: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato a M. Davilla, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2017) 2258 final z 31. marca 2017 o konaní podľa článku 18 ods. 3 a článku 24 ods. 1 písm. d) nariadenia Rady č. 1/2003 vo veci AT.39711 – Qualcomm (predátorské správanie) a

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu nevyhnutnosti

                           —

                           Žalobkyne predovšetkým uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie prekračuje vymedzený rámec vyšetrovania vedeného Komisiou, tak ako bol definovaný v oznámení o výhradách („OV“), na pojednávaní, na sumarizujúcom stretnutí a v predchádzajúcich žiadostiach o informácie („ŽI“), a to tak pokiaľ ide o trvanie údajného porušenia, ako aj pokiaľ ide o prípadné teórie o ujme, ktoré Komisia skúma.

                           —

                           Žalobkyne ďalej uvádzajú, že ďalekosiahle otázky v napadnutom rozhodnutí nemožno charakterizovať ako doplňujúce otázky, ktorých cieľom by bolo len objasnenie tvrdení žalobkýň v reakcii na OV a počas pojednávania, ale ako úplne nové a neopodstatnené žiadosti.

                           —

                           Okrem toho podľa žalobkýň má napadnuté rozhodnutie za cieľ doplniť niektoré aspekty odpovedí žalobkýň na ŽI, ktoré boli vypracované v niektorých prípadoch pred viac ako piatimi rokmi a týkajú sa skutočností spred desiatich alebo viac ako desiatich rokov. Žalobkyne tvrdia, že ak by boli požadované dodatočné informácie pre pokračovanie vyšetrovania vedeného Komisiou skutočne nevyhnutné, legitímne by očakávali, že Komisia by sa prinajmenšom snažila o ich získanie a o objasnenie pred prijatím OZ v decembri 2015, a nie začiatkom roku 2017.

                           —

                           Navyše podľa žalobkýň od nich napadnuté rozhodnutie vyžaduje, aby za Komisiu vykonali výrazný objem práce, vrátane spracovania dát, ktoré majú byť poskytnuté v osobitnom formáte.

                           —

                           Napokon žalobkyne uvádzajú, že Komisia ich nemôže pod hrozbou pokút zaťažiť spôsobom, ktorý im má na prvý pohľad len umožniť odôvodniť tvrdenia formulované v reakcii na OV.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu proporcionality

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že informácie, ktoré má napadnuté rozhodnutie za cieľ získať, sú neopodstatnené a ďalekosiahle, pričom ich získanie a kompilácia predstavujú mimoriadnu záťaž. Podľa žalobkýň od nich napadnuté rozhodnutie vyžaduje, aby zhromaždili obrovské množstvo informácií, ktoré bežne systematicky nezbierajú a neodkladajú, a aby vykonali veľmi veľký objem práce za Komisiu.

                           —

                           Žalobkyne ďalej uvádzajú, že pravidelné penále, ktoré z napadnutého rozhodnutia vyplýva v prípade, že žalobkyne požadované informácie v stanovenej lehote nepredložia, je neopodstatnené a príslušné lehoty sú neprimerané.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia
               Žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie obsahuje v mnohých prípadoch nepresvedčivé, nejasné, vágne a nedostatočné dôvody, ktoré neopodstatňujú ďalekosiahle a zbytočné žiadosti Komisie o informácie. Podľa žalobkýň v iných prípadoch napadnuté rozhodnutie neuvádza vôbec nijaké dôvody. Žalobkyne preto tvrdia, že nerozumejú dôvodom, pre ktoré sú požadované informácie nevyhnutné na účely vyšetrovania zo strany Komisie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie má za cieľ protiprávne obrátenie dôkazného bremena
               Žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie sa snaží o obrátenie dôkazného bremena a o „presunutie“ úlohy prípravy spisu v konaní proti žalobkyniam na ne samotné. Konkrétne sa v napadnutom rozhodnutí požaduje, aby žalobkyne overili v mene Komisie svoje účtovné údaje, a to napriek tomu, že tieto údaje boli predmetom dôkladného auditu zo strany externých audítorov. Podobne podľa žalobkýň napadnuté rozhodnutie požaduje, aby žalobkyne preukázali, že svoje podnikanie vykonávali v súlade so zákonom.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje právo nevypovedať vo svoj neprospech

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že napadnuté rozhodnutie od nich vyžaduje, aby poskytli „informácie“, ktoré legitímne nemožno považovať za fakty alebo dokumenty, ale spočívajú vo výpočtoch, podrobnostiach a kódoch, hypotetických cenách a analýzach a výkladoch starších predpokladov, ku ktorým sa dospelo pred viacerými rokmi.

                           —

                           Žalobkyne ďalej uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie od nich vyžaduje, aby preukázali, že samy aktívne prijali opatrenia na dodržanie súladu s pravidlami EÚ v oblasti hospodárskej súťaže.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu riadnej správy vecí verejných
               Podľa žalobkýň vyplývajú z načasovania prijatia, obsahu a kontextu napadnutého rozhodnutia vážne obavy, pokiaľ ide o porušenie riadnej správy vecí verejných, o právny základ obvinení a obťažovanie, pričom žalobkyne uvádzajú, že Komisia zneužíva svoje široké vyšetrovacie právomoci v snahe zakryť, že po viac ako siedmich rokoch vyšetrovania sa jej nepodarilo preukázať údajné nesplnenie povinnosti.


title: Vec T-59/06: Žaloba podaná  23. februára 2006  – Low & Bonar a Bonar Technical Fabrics/Komisia

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/42

         Žaloba podaná 23. februára 2006 – Low & Bonar a Bonar Technical Fabrics/Komisia
   (Vec T-59/06)
   (2006/C 86/81)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Low & Bonar plc (Dundee, Spojené kráľovstvo) a Bonar Technical Fabrics NV (Zele, Belgicko) (v zastúpení: L. Garzaniti, advokát, M. O'Regan, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Komisie č. K(2005)4634 z 30. novembra 2005 v prípade COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia v celom rozsahu, pokiaľ sa týka žalobcov, alebo

               —

               subsidiárne čiastočne zrušiť článok 1 ods. 1, pokiaľ sa týka žalobcov a čiastočne zrušiť alebo subsidiárne primerane znížiť pokutu, ktorá bola žalobcom uložená v článku 2, a

               —

               subsidiárne v druhom rade podstatne znížiť výšku pokuty, ktorá bola žalobcom uložená v článku 2, a

               —

               zaviazať žalovanú nahradiť trovy konania vrátane úrokov z omeškania, ktoré vznikli žalobcom alebo niektorým z nich v súvislosti so zaplatením celej pokuty alebo jej časti, a

               —

               prijať akékoľvek iné opatrenie, ktoré Súdny dvor považuje za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí Komisia konštatovala, že Bonar Phormium Packaging („BPP“) sa zúčastňovala na spletitom karteli medzi výrobcami plastikových priemyselných vriec, ktorý sa dotýkal Belgicka, Francúzska, Nemecka, Luxemburska, Holandska a Španielska. Komisia tiež zistila, že tento kartel bol organizovaný na európskej úrovni okolo obchodného združenia známeho ako Valveplast a rôznych jeho podskupín. Komisia konštatovala zodpovednosť prvého žalobcu za účasť BPP v karteli z dôvodu, že je materskou spoločnosťou spoločnosti Bonar Phormium NV („BP“), ktorej je BPP oddelením, a zodpovednosť druhého žalobcu konštatovala z dôvodu, že je právnym nástupcom BP, s ktorým uskutočnil koncentráciu. Komisia žalobcom uložila pokutu vo výške 12,24 milióna eur.
   Prvý žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila právnych omylov a omylov v posúdení, keď ho uznala zodpovedným z protiprávneho konania BPP. V protiklade so zisteniami obsiahnutými v napadnutom rozhodnutí uvádza, že sa nezúčastňoval na obchodnej politike BPP, ktorej vedenie rozhodovalo o správaní na trhu autonómne.
   Obidvaja žalobcovia ďalej subsidiárne tvrdia, že Komisia sa dopustila právneho omylu a omylu v posúdení, keď konštatovala, že toto spletité dojednanie, identifikované v napadnutom rozhodnutí, bolo jedným trvajúcim protiprávnym konaním v rozpore s článkom 81 ES, ku ktorému došlo na európskej úrovni okolo združenia Valveplast, prípadne vtedy, keď konštatovala, že BPP sa zúčastňovala tohto protiprávneho konania alebo jej toto konanie bolo známe, a preto je zaň tiež zodpovedná. Podľa žalobcov mohla Komisia oprávnene konštatovať len to, že BPP sa zúčastňovala na dojednaniach týkajúcich sa Belgicka a Holandska, resp. že jej boli známe a bola za ne zodpovedná, a že sa zúčastňovala na karteli Valveplast iba jeden týždeň, a síce od 21. novembra 1997, keď sa zástupca BPP zúčastnil sa stretnutí Valveplast, do 28. novembra 1997, keď sa podľa napadnutého rozhodnutia účasť BPP na karteli skončila.
   Žalobcovia ďalej subsidiárne tvrdia, že pokuta uložená Komisiou bola prehnaná a neprimeraná a bola ňou porušená zásada rovnosti zaobchádzania a zásada zákazu diskriminácie a že Komisia sa dopustila aj ďalších právnych omylov a omylov v posúdení pri určovaní výšky pokuty a neodôvodnila výpočet výšky pokuty. V tejto súvislosti žalobcovia tvrdia, že Komisia jednak nedocenila skutočnosť, že BPP hrala v celej veci výlučne pasívnu a obmedzenú rolu, jednak stanovila neprimerane a prehnane vysokú základnú sumu.


title: Vec C-431/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Supremo Tribunal de Justiça z  3. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Merck Genéricos – Produtos Farmacêuticos, Lda. proti Merck & Co. INC. a Merck Sharp & Dohme, Lda.

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Supremo Tribunal de Justiça z 3. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Merck Genéricos – Produtos Farmacêuticos, Lda. proti Merck & Co. INC. a Merck Sharp & Dohme, Lda.
   (Vec C-431/05)
   (2006/C 36/46)
   Jazyk konania: portugalčina
   Supremo Tribunal de Justiça podal rozsudkom z 3. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Merck Genéricos – Produtos Farmacêuticos, Lda. proti Merck & Co. INC. a Merck Sharp & Dohme, Lda. a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. decembra 2005.
   Supremo Tribunal de Justiça žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má Súdny dvor Európskych spoločenstiev právomoc vykladať článok 33 dohody TRIPS (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, majú vnútroštátne súdy uplatňovať citovaný článok ex offo alebo na základe návrhu jedného z účastníkov konania v rámci konaní pred nimi?

      (1)  Dohoda o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva, príloha 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie uzavretá v mene Spoločenstva vo vzťahu k oblastiam, ktoré spadajú do jeho právomocí rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 (Ú. v. ES L 336, s. 1).


title: Vec T-327/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2017 – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie ANTICO CASALE — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 7 ods. 1 písm. b), c) a g) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2017 – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE)
   (Vec T-327/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie ANTICO CASALE - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. b), c) a g) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 256/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fratelli Polli, SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: C. Bacchini, M. Mazzitelli a E. Rondinelli, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. apríla 2016 (vec R 1337/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Aldi Einkauf a Fratelli Polli

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 8.8.2016.


title: Vec C-209/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 10. júna 2009 — Lahti Energia Oy

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 10. júna 2009 — Lahti Energia Oy
   (Vec C-209/09)
   2009/C 193/16
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Lahti Energia Oy

      Ďalší účastníci konania: Lahden seudun ympäristölautakunta, Hämeen ympäristökeskus, Salpausselän luonnonystävät ry

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí spaľovanie plynu, ktorý sa vyrába v plynovom generátore, ako prídavného paliva v kotle elektrárne do pôsobnosti článku 3 smernice 2000/76 (1), keď sa plyn, ktorý sa vpúšťa do spaľovacieho priestoru, po splynovaní nečistí?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má na posúdenie prípadu vplyv akosť odpadu, ktorý sa má spaľovať alebo obsah suspendovaných častíc alebo iných znečistení plynu, ktorý sa vpúšťa do spaľovacieho priestoru?

      (1)  Smernica 2000/76/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov (Ú. v. ES L 332, s. 91; Mim. vyd. 15/005, s. 353).


title: Vec T-162/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. januára 2009 – Kronoply/Komisia ( Štátna pomoc — Regionálna pomoc pre veľké investičné projekty — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Odôvodnenie — Stimulačný účinok pomoci — Nevyhnutnosť pomoci )

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. januára 2009 – Kronoply/Komisia
   (Vec T-162/06) (1)

   („Štátna pomoc - Regionálna pomoc pre veľké investičné projekty - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Odôvodnenie - Stimulačný účinok pomoci - Nevyhnutnosť pomoci“)
   (2009/C 55/38)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Nemecko) (v zastúpení: R. Nierer a L. Gordalla, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne K. Gross a T. Scharf, neskôr V. Kreuschitz, K. Gross a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/262/ES z 21. septembra 2005 týkajúceho sa štátnej pomoci C 5/2004 (pôvodne N 609/2003), ktorú Nemecko plánovalo poskytnúť spoločnosti Kronoply GmbH (Ú. v. ES L 94, 2006, s. 50)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kronoply GmbH & Co. KG sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-27/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2014 – Česká republika/Komisia (Žaloba o neplatnosť – Vnútorný trh so zemným plynom – Článok 22 smernice 2003/55/ES – List Komisie žiadajúci regulačný orgán zmeniť jeho rozhodnutie o priznaní výnimky – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Neprípustnosť)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/40

      Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2014 – Česká republika/Komisia
      (Vec T-27/14) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Vnútorný trh so zemným plynom - Článok 22 smernice 2003/55/ES - List Komisie žiadajúci regulačný orgán zmeniť jeho rozhodnutie o priznaní výnimky - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
      (2015/C 016/63)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil a T. Müller, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste Komisie C (2013) 7221 final zo 4. novembra 2013 adresovaného českému ministrovi priemyslu a obchodu a českému energetickému regulačnému úradu na základe článku 22 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. ES L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Česká republika znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec C-267/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 5. júna 2015 – Gemeente Woerden, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 5. júna 2015 – Gemeente Woerden, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-267/15)
   (2015/C 262/13)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Gemeente Woerden

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Má zdaniteľná osoba v takom prípade, ako je prejednávaný prípad, v ktorom si zdaniteľná osoba dala postaviť budovu a predala ju za cenu nepokrývajúcu náklady, zatiaľ čo kupujúci budovy prenechá tretej osobe určitú časť tejto budovy na bezplatné užívanie, právo na daňový odpočet celej dane z pridanej hodnoty stanovenej vo faktúre za zhotovenie budovy alebo len pomernej časti tejto dane z pridanej hodnoty v pomere k častiam budovy, ktoré kupujúci využíva na hospodárske činnosti (v prejednávanom prípade na prenájom za odplatu)?


title: Spojené veci C-320/11, C-330/11, C-382/11 a C-383/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  22. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna — Bulharsko) — DIGITALNET OOD (C-320/11 a C-383/11), Tsifrova kompania OOD (C-330/11), M SAT CABLE AD (C-382/11)/Načalnik na Mitničeski punkt — Varna Zapad pri Mitnica Varna (Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Prístroje schopné prijímať televízny signál so zabudovaným modemovým príslušenstvom na priame pripojenie na internet, ktorý zabezpečuje interaktívnu výmenu informácií)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 22. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna — Bulharsko) — DIGITALNET OOD (C-320/11 a C-383/11), Tsifrova kompania OOD (C-330/11), M SAT CABLE AD (C-382/11)/Načalnik na Mitničeski punkt — Varna Zapad pri Mitnica Varna
   (Spojené veci C-320/11, C-330/11, C-382/11 a C-383/11) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Prístroje schopné prijímať televízny signál so zabudovaným modemovým príslušenstvom na priame pripojenie na internet, ktorý zabezpečuje interaktívnu výmenu informácií)
   2013/C 26/18
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: DIGITALNET OOD (C-320/11 a C-383/11), Tsifrova kompania OOD (C-330/11), M SAT CABLE AD (C-382/11)

      Žalovaný: Načalnik na Mitničeski punkt — Varna Zapad pri Mitnica Varna

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen sad — Varna — Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 291, s. 1) — Podpoložka č. 8528 71 13 kombinovanej nomenklatúry [prístroje so zabudovaným mikroprocesorovým modemovým príslušenstvom na priame pripojenie na internet a s funkciou na interaktívnu výmenu informácií, schopné prijímať televízny signál („set-top boxy s komunikačnou funkciou“)] alebo č.o8521 90 00 KN (ostatné videofonické prístroje na záznam a reprodukciu, tiež so zabudovaným videotunerom) — Prístroj schopný prijímať televízny signál alebo slúžiť ako modem na dosiahnutie prístupu na internet, ktorý zabezpečuje interaktívnu výmenu informácií — Význam pojmov „internet“, „modem“ a „modulácia a demodulácia“ vzhľadom na vysvetlivky ku kombinovanej nomenklatúre

      Výrok rozsudku

               1.

               Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadeniami Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007, č. 1031/2008 z 19. septembra 2008 a č. 948/2009 z 30. septembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely zaradenia tovaru do podpoložky 8528 71 13 KN sa pod pojmom modemové príslušenstvo na priame pripojenie na internet rozumie zariadenie, ktoré je schopné samé a bez zásahu akéhokoľvek iného prístroja alebo mechanizmu dosiahnuť prístup na internet a zabezpečiť interaktivitu a dvojsmernú výmenu informácií. Na zaradenie do uvedenej podpoložky je relevantná iba schopnosť dosiahnuť prístup na internet a nie technika na to použitá.

               2.

               Uvedená kombinovaná nomenklatúra sa má vykladať tak, že prijímanie televízneho signálu a prítomnosť modemového príslušenstva na priame pripojenie na internet sú dve rovnocenné funkcie, ktoré musia prístroje mať, aby sa mohli zaradiť do podpoložky 8528 71 13 KN. Ak prístroje niektorú z týchto funkcií nemajú, musia sa zaradiť do podpoložky 8528 71 19 KN.

               3.

               Článok 78 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa zavádza Colný kódex Spoločenstva, sa má vykladať tak, že kontrolu tovaru vykonanú a posteriori a následnú zmenu jeho colného zaradenia možno vykonať na základe písomných dokumentov bez toho, aby colné orgány museli uvedený tovar fyzicky skontrolovať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.

      Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec T-275/04: Žaloba podaná dňa 7. júla 2004 Aries Meca proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/32

         Žaloba podaná dňa 7. júla 2004 Aries Meca proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-275/04)
   (2004/C 262/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Spoločnosť Aries Meca, so sídlom v Poissy (Francúzsko), zastúpená Jean-Paul Poulain a Jean-Emmanuel Kuntz, advokátmi, podala 7. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo dňa 16. decembra 2003 v rozsahu v akom vo svojom článku 1 prehlásilo za protiprávny režim oslobodenia od daňovej povinnosti v celom rozsahu spoločností preberajúcich podnik, ktorý sa nachádza v nepriaznivej situácii;

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2003 v rozsahu v akom vo svojom článku 5 nariadilo aby spoločnosti, ktoré boli založené za účelom prevzatia podniku v nepriaznivej situácii, vrátili všetky podpory, ktoré im boli poskytnuté v rámci režimu podľa článku 44g VDZ;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie, ktoré je predmetom tejto veci, je rozhodnutím napadnutým vo veci T-273/04, Brandt Industries proti Komisii.
   Žalobca v tejto veci, ARIES MECA, je spoločnosťou, ktorá po prevzatí ARIES SAS využila ustanovenia Všeobecného daňového zákonníka, na ktoré sa odvoláva napadnuté rozhodnutie. Jeho žaloba o neplatnosť sa zakladá na dvoch žalobných dôvodoch, ktoré vychádzajú z porušenia článku 253 zmluvy ES a článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, upravujúceho spôsoby uplatňovania článku 93 zmluvy ES (1).

      (1)  Ú. v. ES L 83 z 27.3.1999, s. 1


title: Vec C-150/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Rechtbanks 's-Hertogenbosch z 23. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Jean Leon Van Straaten proti Holandskému štátu a Talianskej republike

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Rechtbanks 's-Hertogenbosch z 23. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Jean Leon Van Straaten proti Holandskému štátu a Talianskej republike
   (Vec C-150/05)
   (2005/C 155/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Rechtbanks 's-Hertogenbosch (Holandsko) podal uznesením z 23. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Jean Leon Van Straaten proti Holandskému štátu a Talianskej republike a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 23. marca 2005.
   Rechtbanks 's-Hertogenbosch žiada Súdny dvor, aby rozhodol o týchto otázkach:

               1.

               Ako je potrebné chápať pojem ten istý čin v zmysle článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda (1)? (Je držba približne 1 000 g heroínu v Holandsku v období od 27. do 30. marca 1983 alebo v čase okolo tohto obdobia tým istým činom ako držba približne 5 kg heroínu v Taliansku 27. marca 1983 alebo v čase okolo tohto dátumu, vzhľadom na to, že zásielka heroínu v Holandsku bola časťou zásielky heroínu v Taliansku? Je vývoz zásielky heroínu z Talianska do Holandska tým istým činom ako dovoz tej istej zásielky heroínu z Talianska do Holandska aj napriek tomu, že osoby obvinené spolu s pánom Van Straaten v Holandsku a v Taliansku nie sú úplne totožné? Pokiaľ ide o tieto činy ako celok, pozostávajúci z držby predmetného heroínu, jeho vývozu z Talianska, jeho dovozu do Holandska a jeho držby v Holandsku, považujú sa tieto činy za „ten istý čin“?)

               2.

               Považuje sa osoba za odsúdenú na účely článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, ak obžaloba podaná proti tejto osobe bola vyhlásená za právne a uspokojivo nepreukázanú a táto osoba bola spod tejto obžaloby rozsudkom oslobodená?

      (1)  Schengenské acquis – Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom odstraňovaní kontrol na ich spoločných hraniciach (Ú. v. ES L 239, 22. 9. 2000, s. 19)


title: Vec C-5/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Joustra, B. F. (Daňové ustanovenia — Harmonizácia právnych predpisov — Smernica 92/12/EHS — Spotrebné dane — Víno — Články 7 až 10 — Určenie členského štátu, ktorý vymáha spotrebné dane — Nadobudnutie súkromnými osobami pre vlastnú spotrebu a pre spotrebu iných súkromných osôb — Doprava do iného členského štátu dopravným podnikom — Režim uplatniteľný v cieľovom členskom štáte)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Joustra, B. F.
   (Vec C-5/05) (1)

   (Daňové ustanovenia - Harmonizácia právnych predpisov - Smernica 92/12/EHS - Spotrebné dane - Víno - Články 7 až 10 - Určenie členského štátu, ktorý vymáha spotrebné dane - Nadobudnutie súkromnými osobami pre vlastnú spotrebu a pre spotrebu iných súkromných osôb - Doprava do iného členského štátu dopravným podnikom - Režim uplatniteľný v cieľovom členskom štáte)
   (2006/C 331/10)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: Joustra, B. F.
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článkov 7, 8 a 9 smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179) – Víno kúpené nie na účel dosiahnutia zisku v členskom štáte štátnymi príslušníkmi iného členského štátu a dopravené podnikom posledne uvedeného štátu – Spotrebná daň zaplatená v prvom členskom štáte
   Výrok rozsudku
   Smernica Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam, zmenená a doplnená smernicou Rady 92/108/EHS zo 14. decembra 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že ak súkromná osoba, ako vo veci samej, ktorá nekoná ako podnikateľ a nesleduje ani dosahovanie zisku, nadobudne v prvom členskom štáte, súčasne pre svoje vlastné použitie a pre použitie iných súkromných osôb, výrobky, na ktoré sa vzťahuje spotrebná daň, ktoré boli uvoľnené na spotrebu v tomto členskom štáte, a následne ich nechá dopraviť na svoj účet dopravným podnikom usadeným v druhom členskom štáte, uplatní sa článok 7 a nie článok 8, pričom spotrebné dane sú tiež vyrubené v tomto istom členskom štáte. Na základe článku 7 ods. 6 uvedenej smernice sa v takom prípade spotrebné dane zaplatené v tomto prvom štáte vrátia v súlade s článkom 22 ods. 3 spomínanej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec C-174/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor het bedrijfsleven z 19. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, 2. Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, vedľajší účastník: Bayer CropScience B.V.

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor het bedrijfsleven z 19. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, 2. Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, vedľajší účastník: Bayer CropScience B.V.
   (Vec C-174/05)
   (2005/C 155/12)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) podal rozsudkom z 19. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: 1. Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, 2. Stichting Natuur en Milieu proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, vedľajší účastník: Bayer CropScience B.V. a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 19. apríla 2005.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je článok 2 bod 3 rozhodnutia 2003/199/ES (1) platný?

      (1)  Rozhodnutie Rady z 18. marca 2003 o nezaradení aldikarbu do prílohy I smernice Rady 91/414/EHS a odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúcich túto účinnú látku (Ú. v. EÚ L 76 z 22. marca 2003, s. 21).


title: Vec T-519/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júna 2012 — Seikoh Giken/ÚHVT — Seiko Holdings (SG SEIKOH GIKEN) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis — Žiadosť o územné rozšírenie ochrany — Obrazová ochranná známka SG SEIKOH GIKEN — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SEIKO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júna 2012 — Seikoh Giken/ÚHVT — Seiko Holdings (SG SEIKOH GIKEN)
   (Vec T-519/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis - Žiadosť o územné rozšírenie ochrany - Obrazová ochranná známka SG SEIKOH GIKEN - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SEIKO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 217/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kabushiki Kaisha Seikoh Giken (Matsudo-shi Chiba, Japonsko) (v zastúpení: G. Marín Raigal, P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Seiko Holdings Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: J. Fish, R. Miller, solicitors a A. Bryson, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. augusta 2010 (vec R 1553/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Seiko Holdings Kabushiki Kaisha a Kabushiki Kaisha Seikoh Giken

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kabushiki Kaisha Seikoh Giken je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Vec C-248/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Koninklijke Coöperatie Cosun UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Cukor — Článok 26 nariadenia (EHS) č. 1785/81 a článok 3 nariadenia (EHS) č. 2670/81 — Poplatok dlžný za cukor C odpredaný na vnútornom trhu — Neuplatniteľnosť článku 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 — Nemožnosť odpustenia alebo vrátenia z dôvodov spravodlivého zaobchádzania — Platnosť nariadení (EHS) č. 1785/81 a č. 2670/81 — Zásady rovnosti a právnej istoty — Spravodlivé zaobchádzanie)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Koninklijke Coöperatie Cosun UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-248/04) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Cukor - Článok 26 nariadenia (EHS) č. 1785/81 a článok 3 nariadenia (EHS) č. 2670/81 - Poplatok dlžný za cukor C odpredaný na vnútornom trhu - Neuplatniteľnosť článku 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 - Nemožnosť odpustenia alebo vrátenia z dôvodov spravodlivého zaobchádzania - Platnosť nariadení (EHS) č. 1785/81 a č. 2670/81 - Zásady rovnosti a právnej istoty - Spravodlivé zaobchádzanie)
   (2006/C 326/09)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Koninklijke Coöperatie Cosun UA

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Platnosť nariadenia Rady č. 1785/81/EHS z 30. júna 1981 o spoločnej organizácii trhov v odvetví cukru (Ú. v. ES L 177, s. 4) a nariadenia Rady č. 2670/81/EHS zo 14. septembra 1981 ustanovujúce podrobné vykonávacie pravidlá pre výrobu cukru, ktorá presahuje kvótu (Ú. v. ES L 262, s. 14; Mim. vyd. 03/005, s. 85), v prípade neexistencie konania o odpustení dodatočných poplatkov porovnateľných s tým, ktorý je upravený v článku 13 nariadenia Rady č. 1430/79/EHS z 2. júla 1979 o vrátení alebo odpustení dovozného alebo vývozného cla (Ú. v. ES L 175, s. 1) – Oslobodenie z dôvodov spravodlivosti – Výrobca cukru mimo kvóty (cukor C), ktorý nie je zapojený do spáchania podvodu zisteného vnútroštátnymi orgánmi a ktorý o ňom nebol okamžite informovaný z dôvodov potrieb vyšetrovania
   Výrok rozsudku
   Skúmanie prvej otázky neukázalo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť nariadenia Rady (EHS) č. 1785/81 z 30. júna 1981 o spoločnej organizácii trhu v odvetví cukru, zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 305/91 zo 4. februára 1991 a nariadenia Komisie (EHS) č. 2670/81 zo 14. septembra 1981 ustanovujúceho podrobné vykonávacie pravidlá pre výrobu cukru, ktorá presahuje kvótu, zmeneného a doplneného nariadením Komisie č. 3559/91 zo 6. decembra 1991.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec T-136/07: Žaloba podaná 30. apríla 2007 – Colgate-Palmolive/ÚHVT – CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/39

         Žaloba podaná 30. apríla 2007 – Colgate-Palmolive/ÚHVT – CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)
   (Vec T-136/07)
   (2007/C 140/64)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Colgate-Palmolive Co. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Zintler, H. Harmeling a K.-U. Plath, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CMS Hasche Sigle (Kolín, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 15. februára 2007,

               —

               potvrdiť rozhodnutie výmazového oddelenia a vyhlásiť, že ochranná známka Spoločenstva č. 802 793 „VISIBLE WHITE“ zostáva zapísaná,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, pokiaľ ide o návrh na vyhlásenie neplatnosti, rozhodnúť v opačnom smere o náhrade trov konania, než je rozhodnuté v rozhodnutí odvolacieho senátu a zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vzniknutých v súvislosti s touto žalobou.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „VISIBLE WHITE“ pre výrobky triedy 3 – ochranná známka Spoločenstva č. 802 793.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: CMS Hasche Sigle.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia a vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Žalobné dôvody: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát mylne usúdil, že prvok „VISIBLE“ a prvok „WHITE“ majú vo vzťahu k „toothpaste“ (zubná pasta) a „mouthwash“ (ústna voda) popisný charakter, a túto kombináciu ako celok pokladal za popisnú, bez rozlišovacej spôsobilosti.


title: Vec C-225/06 P: Odvolanie podané  16. mája 2006 : Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  15. marca 2006  vo veci T-35/04, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Ferrero OHG mbh

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/22

         Odvolanie podané 16. mája 2006: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 15. marca 2006 vo veci T-35/04, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Ferrero OHG mbh
   (Vec C-225/06 P)
   (2006/C 178/36)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (v zastúpení: A. Tsavdaridis, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Ferrero OHG mbh
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               s konečnou platnosťou a v plnom rozsahu zamietol námietku proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky,

               —

               zaviazal ÚHVT a ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli v súvislosti s námietkovým konaním, konaním pred odvolacím senátom a Súdom prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa podal nesprávny výklad článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), a to z týchto dôvodov:
   Súd prvého stupňa nezohľadnil to, že posúdenie pravdepodobnosti zámeny závisí od mnohých skutočností uvedených v siedmom odôvodnení nariadenia Rady č. 40/94 (2), a najmä od známosti ochrannej známky na trhu, a nie iba od stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou a označením a medzi označenými tovarmi alebo službami.
   Skoršia ochranná známka „Ferrero“ sa nepoužíva na označenie výrobkov predávaných na nemeckom trhu. V dôsledku toho nevzniká pravdepodobnosť zámeny u priemerného nemeckého spotrebiteľa, ktorý si obchodnú známku „Ferrero“ nespája s označenými výrobkami, a to napriek stupňu podobnosti medzi oboma označeniami.
   Súd prvého stupňa takisto nezohľadnil skutočnosť, že sa podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora musí pravdepodobnosť zámeny posudzovať celkovo so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci. Okrem toho z celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny vyplýva určitá vzájomná závislosť medzi rozhodujúcimi okolnosťami. Odvolateľ sa domnieva, že ak by Súd prvého stupňa zohľadnil vzájomnú závislosť medzi rozhodujúcimi okolnosťami, dospel by k záveru, že pravdepodobnosť zámeny neexistuje.

      (1)  Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

      (2)  Ú. v. ES L 209, s. 18-19


title: Vec C-273/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 10. mája 2017 – Sol Gas Primari Srl/Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 10. mája 2017 – Sol Gas Primari Srl/Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Vec C-273/17)
   (2017/C 309/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sol Gas Primari Srl

      Žalovaná: Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia smernice 2009/72/ES (1), najmä článok 3 body 5 a 6 a článok 28 vykladať v tom zmysle, že sústava vytvorená a prevádzkovaná súkromnou osobou, na ktorú je pripojený obmedzený počet výrobných a spotrebných jednotiek a ktorá je sama o sebe pripojená na verejnú sieť, predstavuje nutne elektrizačnú sústavu, t. j. „distribučnú sústavu“ podľa predmetnej smernice, pričom z tejto klasifikácie nemožno vylúčiť súkromné sústavy s uvedenými znakmi, ktoré vznikli pred nadobudnutím účinnosti smernice, a to na pôvodný účel výroby pre vlastnú spotrebu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu prejudiciálnu otázku, je jedinou možnosťou, ktorú ponúka smernica na účely zhodnotenia osobitných vlastností súkromnej elektrizačnej sústavy, zaradenie tejto sústavy do kategórie UDS podľa článku 28 smernice, alebo vnútroštátny zákonodarca môže stanoviť inú kategóriu distribučných sústav podliehajúcich zjednodušenej právnej úprave, ktorá sa bude líšiť od režimu stanoveného pre UDS?

               3.

               Bez ohľadu na predchádzajúce prejudiciálne otázky, má sa uvedená smernica vykladať v tom zmysle, že na uzavreté distribučné sústavy podľa článku 28 sa v každom prípade vzťahuje povinnosť pripojenia tretích osôb?

               4.

               Bez ohľadu na predchádzajúce prejudiciálne otázky, umožňuje klasifikácia súkromnej elektrizačnej sústavy ako uzavretej distribučnej sústavy podľa článku 28 smernice 2009/72/ES vnútroštátnemu zákonodarcovi, aby v prospech uvedenej sústavy stanovil iba výnimky zo všeobecného režimu distribučných sústav, ktoré sa výslovne upravujú v článku 28 a v článku 26 ods. 4 uvedenej smernice, alebo sa – s ohľadom na odôvodnenia 29 a 30 smernice – členskému štátu umožňuje či ukladá, aby prijal ďalšie výnimky z uplatňovania všeobecného režimu distribučných sústav, tak, aby sa zabezpečilo dosiahnutie cieľov uvedených v predmetných odôvodneniach?

               5.

               V prípade, že Súdny dvor dospeje k záveru, že existuje možnosť alebo povinnosť členského štátu prijať právnu úpravu zohľadňujúcu špecifický charakter uzavretých distribučných sústav, bránia ustanovenia smernice 2009/72/ES – najmä odôvodnenia 29 a 30, článok 15 ods. 7, článok 37 ods. 6 písm. b) a článok 26 ods. 4 – vnútroštátnej právnej úprave, akou sú vnútroštátne predpisy relevantné v prejednávanej veci, na základe ktorej uzavreté distribučné sústavy podliehajú právnej úprave v oblasti dispečingu a oddelenia účtovníctva a funkčného oddelenia, ktorá v plnom rozsahu zodpovedá režimu vzťahujúcemu sa na verejné sústavy a ktorá v oblasti súm určených na pokrytie všeobecných nákladov elektrickej siete stanovuje, že príslušné poplatky sa čiastočne vyrubujú aj za elektrinu spotrebovanú v rámci uzavretého systému?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-19/06: Žaloba podaná  20. januára 2006  – Mindo/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/49

         Žaloba podaná 20. januára 2006 – Mindo/Komisia
   (Vec T-19/06)
   (2006/C 60/92)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Mindo Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť a vyhlásiť za neplatný článok 1.1(a) rozhodnutia Komisie K(2005) 4012, konečné znenie, z 20. októbra 2005 v konaní podľa článku 81 ods. 1 ES (vec COMP/C.38.281/B.2 – Surový tabak – Taliansko) v rozsahu, v akom sa vzťahuje na dlhšie trvanie porušenia (ktoré sa považuje za skončené 19. februára 2002 namiesto 15. januára 2002 najneskôr),

               —

               zrušiť a vyhlásiť za neplatný článok 2(b) napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom mal byť MINDO plne oslobodený od pokút podľa Oznámenia o zhovievavosti, alebo subsidiárne, podstatne znížiť výšku pokuty uloženej spoločne a nerozdielne MINDO a „Alliance One International“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia zistila, že niekoľko spoločností, vrátane žalobcu, porušilo článok 81 ods. 1 ES dohodami a/alebo zosúladenými postupmi v talianskom odvetví surového tabaku. Žalobca navrhuje čiastočné zrušenie tohto rozhodnutia a tvrdí, po prvé, údajné porušenie jeho legitímnej dôvery pokiaľ ide o uplatnenie Oznámenia o zhovievavosti. Žalobca napáda to, že Komisia zamietla jeho žiadosť o oslobodenie z dôvodu, že nie žalobca, ale iná spoločnosť má právo na oslobodenie. Podľa názoru žalobcu táto iná spoločnosť nespĺňala požiadavky Oznámenia o zhovievavosti, zatiaľ čo Komisii sa nepodarilo preukázať, že tieto požiadavky nespĺňa žalobca.
   Subsidiárne žalobca tvrdí, že jeho účasť na porušení skončila najneskôr 15. januára 2002, a nie 19. februára 2002, a že jemu uložená pokuta by z tohto dôvodu mala byť zodpovedajúcim spôsobom znížená.
   Žalobca sa ďalej domnieva, že Komisia porušila zásady proporcionality a právnej istoty, ako aj povinnosť odôvodnenia pokiaľ ide o posúdenie rozsahu obmedzujúceho správania žalobcu. Podľa názoru žalobcu Komisia nezohľadnila to, že sa zúčastnil dohôd týkajúcich sa nákupných cien a množstiev nadprodukcie len v rokoch 1998 a 1999 a že tak urobil v kontexte medzipodnikových dohôd povolených talianskou právnou úpravou.
   Žalobca uvádza aj porušenie práva na obhajobu, ako aj zásad proporcionality a legitímnej dôvery pri výpočte základnej sumy pokuty. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že základná suma pokuty podstatne presiahla celkový hodnotu produktov, ktoré boli dotknuté kartelovými postupmi; že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia dvoch možných účinkov obmedzujúcich postupov uvedených v napadnutom rozhodnutí; že tieto dva možné účinky boli po prvýkrát uvedené v napadnutom rozhodnutí a neboli uvedené v oznámení o výhradách; a že Komisia nesprávne použila násobiteľ pri výpočte základnej sumy pokuty bez toho, aby zohľadnila, že v čase prijatia napadnutého rozhodnutia už žalobca nebol členom žiadneho veľkého nadnárodného podniku.
   Žalobca ďalej uplatňuje porušenie povinnosti odôvodnenia a zásad právnej istoty a legitímnej dôvery v súvislosti s tým, že Komisia údajne nezohľadnila určité poľahčujúce okolnosti, najmä skoré ukončenie porušovania a minimálne účinky obmedzujúcich postupov pripisovaných žalobcovi.
   Napokon žalobca tvrdí aj porušenie zásad proporcionality a legitímnej dôvery, ako aj povinnosti odôvodnenia pri uplatnení časti 5(b) Usmernení Komisie, pokiaľ ide osobitný ekonomický a sociálny kontext, v ktorom došlo k obmedzujúcim postupom. Uvádza aj to, že Komisia pri stanovení výšky pokuty nezohľadnila jeho mimoriadne citlivú ekonomickú situáciu a jeho platobnú schopnosť.


title: Vec T-526/09: Žaloba podaná 28. decembra 2009 — PAKI Logistics/ÚHVT (PAKI)

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/31

         Žaloba podaná 28. decembra 2009 — PAKI Logistics/ÚHVT (PAKI)
   (Vec T-526/09)
   2010/C 80/53
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PAKI Logistics GmbH (Ennepetal, Nemecko) (v zastúpení: M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt a J. Vogtmeier, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. októbra 2009 (R 180/2007-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PAKI“ pre výrobky a služby zaradené do tried 6, 20, 37 a 39 (prihláška č. 4 790 895).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: odmietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne použitie článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009 (1) v spojení s článkom 7 ods. 2 toho istého nariadenia, pretože prihlasovaná ochranná známka nie je v rozpore s dobrými mravmi.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-319/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht – Nemecko) – Udo Rätzke/S+K Handels GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Energetika — Označovanie televízorov energetickými štítkami — Delegované nariadenie (EÚ) č. 1062/2010 — Povinnosti obchodníkov — Televízor dodaný obchodníkovi bez tohto štítku pred začatím uplatňovania nariadenia — Povinnosť obchodníka označiť od začatia uplatňovania nariadenia takýto televízor štítkom a zabezpečiť si štítok dodatočne)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht – Nemecko) – Udo Rätzke/S+K Handels GmbH
   (Vec C-319/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Energetika - Označovanie televízorov energetickými štítkami - Delegované nariadenie (EÚ) č. 1062/2010 - Povinnosti obchodníkov - Televízor dodaný obchodníkovi bez tohto štítku pred začatím uplatňovania nariadenia - Povinnosť obchodníka označiť od začatia uplatňovania nariadenia takýto televízor štítkom a zabezpečiť si štítok dodatočne))
   2014/C 159/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Thüringer Oberlandesgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Udo Rätzke

      Žalovaná: S + K Handels GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Thüringer Oberlandesgericht – Výklad článku 4 písm. a) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1062/2010 z 28. septembra 2010, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ, pokiaľ ide o označovanie televízorov energetickými štítkami (Ú. v. EÚ L 314, s. 64) – Časová pôsobnosť – Povinnosť obchodníka zabezpečiť, aby sa každý televízor na predajnom mieste označil štítkom poskytnutým dodávateľom, ktorý uvádza triedu energetickej účinnosti – Televízory dodané obchodníkovi bez štítka pred začatím uplatňovania nariadenia

      Výrok rozsudku

   Článok 4 písm. a) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1062/2010 z 28. septembra 2010, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ, pokiaľ ide o označovanie televízorov energetickými štítkami, sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť obchodníkov zabezpečiť, aby sa každý televízor na predajnom mieste označil štítkom poskytnutým dodávateľmi v súlade s článkom 3 ods. 1 uvedeného nariadenia, sa uplatňuje iba na televízory, ktoré boli uvedené na trh, teda po prvýkrát odovzdané výrobcom v predajnom reťazci na účely ich distribúcie, od 30. novembra 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-215/07: Žaloba podaná 22. júna 2007 – Donnici/Parlament

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/40

         Žaloba podaná 22. júna 2007 – Donnici/Parlament
   (Vec T-215/07)
   (2007/C 183/77)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Beniamino Donnici (v zastúpení: M. Sanino, G. Roberti, I. Perego, P. Salvatore, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. mája 2007 o overení spôsobilosti žalobcu,

               —

               určiť, v súlade s článkom 241 Zmluvy ES, že článok 3 ods. 5 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu za rozporný s právom,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie napadnuté v tejto právnej veci vyhlasuje poslanecký mandát do Európskeho parlamentu Beniamina Donniciho za neplatný, ktorého zvolenie oznámil príslušný vnútroštátny orgán a potvrdilo platnosť poslaneckého mandátu Achille Occhettoa.
   V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že Štátna rada právoplatne rozhodla tak, že zrušila vyhlásenie Achille Occhettoa za člena Európskeho parlamentu.
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza, že Európsky parlament:

               —

               nemal právomoc rozhodnúť o platnosti európskeho poslaneckého mandátu zvereného Donnicimu,

               —

               porušil článok 12 Aktu z 1976, právna norma, ktorá mu vôbec neumožňuje spochybniť rozhodnutia, ktoré vydali vnútroštátne organy vo sfére svojich právomocí,

               —

               nesprávne uplatnil článok 3 ods. 5 Rokovacieho poriadku, právna norma, z ktorej vyplýva okrem iného námietka protiprávnosti, keďže je v rozpore s Aktom z 1976. Zmienený Rokovací poriadok, keďže je sekundárnym právom, nemôže sám o sebe priznať Európskemu parlamentu právomoc, ktorú neustanovuje už Akt,

               —

               nesprávne zaujal stanovisko, že má právomoc zistiť porušenie článku 6 Aktu z 1976 a okrem toho porušil zásadu rei iudicatae tým, že „nevykonal“ rozsudok, ktorý je už teraz právoplatný, vyhlásený vnútroštátnymi súdmi,

               —

               nedostatočne odôvodnil napadnuté rozhodnutie a obzvlášť nevysvetlil dôvody, ktoré ho viedli k tomu, že nevyčkal na opačný názor, ktorý vyjadrila jeho právna služba v tejto súvislosti.


title: Vec F-16/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. mája 2016 – Pangallo/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/48

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. mája 2016 – Pangallo/Komisia
   (Vec F-16/14) (1)

   (2016/C 222/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014, s. 54.


title: Vec T-381/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. marca 2017 – Düll/EUIPO – Cognitect (DaTaMo) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásení neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/28

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. marca 2017 – Düll/EUIPO – Cognitect (DaTaMo)
   (Vec T-381/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
   (2017/C 195/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Klaus Düll (Südergellersen, Nemecko) (v zastúpení: S. Wolff Marting, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cognitect, Inc. (Durham, Severná Karolína, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. apríla 2016 (spojené veci R 1383/2015-2 a R 1481/2015-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťou Cognitect, Inc., a Klausom Düllom

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Klaus Düll a Cognitect, Inc., znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj každý je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec C-397/10: Žaloba podaná 4. augusta 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/8

         Žaloba podaná 4. augusta 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-397/10)
   ()
   2010/C 301/10
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a I. V. Rogalski, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že uložilo tieto povinnosti týkajúce sa činností agentúr, ktoré sprostredkúvajú dočasné zamestnávanie: výlučnosť činnosti sprostredkovávania zamestnania ako sociálny cieľ podniku (na území regiónu Brusel — hlavné mesto), určitá právna forma (na území regiónu Brusel — hlavné mesto) a minimálny základný kapitál vo výške 30 987 eur (na flámskom území), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 56 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody, ktorými namieta porušenie článku 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že požiadavka výlučnosti činnosti sprostredkovávania zamestnania ako sociálneho cieľa podniku je závažnou prekážkou pre podniky sídliace v iných členských štátoch, ktoré majú povolenie vykonávať v týchto štátoch aj iné činnosti. Toto opatrenie totiž tieto podniky zaväzuje zmeniť ich stanovy v súvislosti s poskytovaním služieb, i keď len dočasne, v regióne Brusel — hlavné mesto.
   V druhom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že povinnosť podniku sídliaceho v inom členskom štáte mať určitú právnu formu je závažným obmedzením voľného pohybu služieb. Ciel ochrany pracovníkov, ktorý uplatňuje žalovaný v odôvodnení, môže byť totiž dosiahnutý aj menej reštriktívnymi opatreniami, napr. povinnosťou podniku preukázať, že má uzatvorené vhodné poistenie.
   V treťom žalobnom dôvode žalobkyňa napokon kritizuje povinnosť stanovenú pre flámsky región, a to povinnosť mať minimálny základný kapitál vo výške 30 987 eur v rozsahu, v akom táto požiadavka zapríčiňuje, že niektoré podniky sídliace v iných členských štátoch by mohli byť donútené k tomu, aby zmenili svoj základný kapitál s cieľom poskytovať v Belgicku služby, hoci len dočasne. Cieľ ochrany pracovníkov, ktorý sleduje žalovaný, možno dosiahnuť aj menej obmedzujúcimi opatreniami, napr. poskytnutím záruky alebo uzatvorením poistnej zmluvy.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júla 2005 vo veci C-435/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný hof van beroep te Antwerpen): British American Tobacco International Ltd, Newman Shipping & Agency Company NV proti Belgische Staat (Šiesta smernica o DPH — Články 2 a 27 ods. 5 — Daň z obratu — Oblasť pôsobnosti — Zdaniteľný obchod a zdaniteľný základ — Dodávka tovarov za protihodnotu — Krádež tovarov umiestnených v daňovom sklade)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 14. júla 2005
   vo veci C-435/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný hof van beroep te Antwerpen): British American Tobacco International Ltd, Newman Shipping & Agency Company NV proti Belgische Staat (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Články 2 a 27 ods. 5 - Daň z obratu - Oblasť pôsobnosti - Zdaniteľný obchod a zdaniteľný základ - Dodávka tovarov za protihodnotu - Krádež tovarov umiestnených v daňovom sklade)
   (2005/C 217/25)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-435/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) zo 7. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 14. októbra 2003, ktorý súvisí s konaním: British American Tobacco International Ltd, Newman Shipping & Agency Company NV a Belgische Staat, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Borg Barthet, A. La Pergola, J.-P. Puissochet (spravodajca) a J. Malenovský, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Krádež tovarov nie je „dodávkou tovaru za protihodnotu“ v zmysle článku 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia a nemôže z tohto dôvodu ako taká podliehať dani z pridanej hodnoty. Skutočnosť, že tovary, ako sú tie vo veci samej, podliehajú spotrebnej dani, nemá na túto úvahu vplyv.

               2)

               Povolenie uskutočnenia opatrení zjednodušujúcich kontrolu výberu dane z pridanej hodnoty členskému štátu na základe článku 27 ods. 5 šiestej smernice 77/388 neoprávňuje tento štát uplatňovať túto daň na iné plnenia, ako sú tie uvedené v článku 2 smernice. Takéto povolenie teda nepredstavuje právny základ pre vnútroštátnu právnu úpravu uplatňujúcu daň z pridanej hodnoty na krádež tovarov umiestnených v daňovom sklade.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003


title: Vec C-476/10: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  24. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Rakúsko) — konanie začaté na návrh projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe [Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Voľný pohyb kapitálu — Článok 40 a príloha XII Dohody o EHP — Nadobudnutie druhého bydliska ležiaceho v spolkovej krajine Vorarlbersko (Rakúsko) lichtenštajnskými štátnymi príslušníkmi — Predchádzajúce povoľovacie konanie — Prípustnosť]

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/11

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 24. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Rakúsko) — konanie začaté na návrh projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe
   (Vec C-476/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Voľný pohyb kapitálu - Článok 40 a príloha XII Dohody o EHP - Nadobudnutie druhého bydliska ležiaceho v spolkovej krajine Vorarlbersko (Rakúsko) lichtenštajnskými štátnymi príslušníkmi - Predchádzajúce povoľovacie konanie - Prípustnosť)
   2011/C 252/22
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Účastníci konania

   projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Výklad článku 6 ods. 4 smernice Rady 88/361/EHS z 24. júna 1988, ktorou sa vykonáva článok 67 zmluvy (Ú. v. ES L 178, s. 5; Mim. vyd. 10/001, s. 10) — Nadobudnutie druhého bydliska ležiaceho v členskom štáte Únie štátnymi príslušníkmi tretieho štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore (Lichtenštajnsko) — Vnútroštátna právna úprava uvedeného členského štátu, ktorá podriaďuje takéto nadobudnutia povoľovaciemu konaniu

      Výrok

   Článok 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 treba vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá na základe článku 6 ods. 4 smernice Rady 88/361/EHS z 24. júna 1988, ktorou sa vykonáva článok 67 zmluvy [článok bol zrušený Amsterdamskou zmluvou] zakazuje lichtenštajnskému štátnemu príslušníkovi nadobudnutie druhého bydliska ležiaceho v členskom štáte Európskej únie, takže vnútroštátny orgán nemôže túto vnútroštátnu právnu úpravu uplatniť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-233/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. marca 2008 – Lebedef-Caponi/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Správa o služobnom postupe — Hodnotiace obdobie 2004 — Zjavne neprípustné odvolanie )

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/33

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. marca 2008 – Lebedef-Caponi/Komisia
   (Vec T-233/07) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Správa o služobnom postupe - Hodnotiace obdobie 2004 - Zjavne neprípustné odvolanie“)
   (2008/C 128/72)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník odvolacieho konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Krämer a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 25. apríla 2007, Lebedef-Caponi/Komisia (F-71/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a navrhujúce zrušenie tohto rozsudku
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pani Maddalena Lebedef-Caponi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec F-33/15: Žaloba podaná 23. februára 2015 – ZZ/EHSV

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/25

         Žaloba podaná 23. februára 2015 – ZZ/EHSV
   (Vec F-33/15)
   (2015/C 178/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis, N. de Montigny a D. Verbeke, avocats)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia menovacieho orgánu neprijať opatrenia na vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 26. februára 2013 vydaného vo veci F-124/10, Labiri/EHSV a návrh na náhradu škody za údajne utrpenú nemajetkovú ujmu.

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť implicitné zamietavé rozhodnutie z 20. februára 2015 o sťažnosti žalobkyne podanej proti protiprávnemu zdržaniu sa menovacieho orgánu prijať opatrenia na vykonanie rozsudku z 26. februára 2013 vo veci F-124/10;

               —

               zaviazať Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) zaplatiť žalobkyni z dôvodu nemajetkovej ujmy sumu 50,00 eur denne od 14. decembra 2007 do dňa, kedy budú vykonané opatrenia pomoci popísané v liste generálneho tajomníka Výboru regiónov z 27. mája 2010 a 100,00 eur denne od 26. februára 2013 do dňa prijatia opatrení na vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu;

               —

               zaviazať EHSV zaplatiť žalobkyni úroky z omeškania z týchto súm od 20. októbra 2014 do dňa ich skutočného zaplatenia na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie zvýšenej o dva percentuálne body;

               —

               zaviazať EHSV na náhradu trov konania.


title: Vec C-91/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Essent Energie Productie BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu a článok 13 rozhodnutia č. 1/80 — Pôsobnosť — Zavedenie nových obmedzení slobody usadiť sa, slobodného poskytovania služieb a podmienok prístupu k zamestnaniu — Zákaz — Slobodné poskytovanie služieb — Články 56 ZFEÚ a 57 ZFEÚ — Vysielanie pracovníkov — Štátni príslušníci tretích štátov — Požiadavka pracovného povolenia na účely pridelenia pracovníkov)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Essent Energie Productie BV/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Vec C-91/13) (1)

   ((Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu a článok 13 rozhodnutia č. 1/80 - Pôsobnosť - Zavedenie nových obmedzení slobody usadiť sa, slobodného poskytovania služieb a podmienok prístupu k zamestnaniu - Zákaz - Slobodné poskytovanie služieb - Články 56 ZFEÚ a 57 ZFEÚ - Vysielanie pracovníkov - Štátni príslušníci tretích štátov - Požiadavka pracovného povolenia na účely pridelenia pracovníkov))
   2014/C 409/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Essent Energie Productie BV

      Žalovaný: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Výrok rozsudku

   Články 56 ZFEÚ a 57 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej právnej úprave členského štátu, ako je úprava dotknutá vo veci samej, na základe ktorej v prípade, že sú pracovníci so štátnou príslušnosťou tretieho štátu pridelení podnikom so sídlom v inom členskom štáte užívateľskému podniku so sídlom v prvom členskom štáte, ktorý ich používa na účely vykonania prác na účet iného podniku so sídlom v tom istom členskom štáte, takéto pridelenie podlieha podmienke, aby títo pracovníci mali pracovné povolenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec T-61/09: Žaloba podaná 16. februára 2009 – Meica/ÚHVT – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/21

         Žaloba podaná 16. februára 2009 – Meica/ÚHVT – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)
   (Vec T-61/09)
   2009/C 102/33
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemecko) (v zastúpení: S. Russlies, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bösinger Fleischwaren GmbH (Bösingen, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 11. decembra 2008 (vec R 1049/2007-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Bösinger Fleischwaren GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Schinken King“ pre tovary zaradené do tried 29 a 30 (prihláška č. 3 720 968).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „Curry King“ (ochranná známka Spoločenstva č. 2 885 077) pre tovary zaradené do triedy 30 a nemecké slovné ochranné známky „Curry King“ (č. 399 02 969.9) a „King“ (č. 304 04 434.2) pre tovary zaradené do tried 29 a 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže medzi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny alebo prinajmenšom pravdepodobnosť asociácie, a porušenie článku 74 ods. 1 veta 2 na základe nedostatočného odôvodnenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-454/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesvergabeamt (Rakúsko) 13. novembra 2006 pressetext Nachrichtenagentur GmbH/1. Spolková republika (Rakúska republika), 2. APA-OTS Originaltext-Service GmbH, 3. APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrované družstvo s ručením obmedzeným

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/41

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesvergabeamt (Rakúsko) 13. novembra 2006 pressetext Nachrichtenagentur GmbH/1. Spolková republika (Rakúska republika), 2. APA-OTS Originaltext-Service GmbH, 3. APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrované družstvo s ručením obmedzeným
   (Vec C-454/06)
   (2006/C 326/86)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesvergabeamt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: pressetext Nachrichtenagentur GmbH

      Žalovaní: 1. Spolková republika (Rakúska republika), 2. APA-OTS Originaltext-Service GmbH, 3. APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrované družstvo s ručením obmedzeným
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je potrebné pojem „obstarávania“ v článku 3 ods. 1 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (1) a pojem „uzavretia zmluvy“ v článku 8 a 9 smernice 92/50/EHS vykladať tým spôsobom, že zahŕňajú aj skutkové stavy, pri ktorých obstarávateľ zamýšľa v budúcnosti objednávať služby od poskytovateľa služieb, ktorý je kapitálovou spoločnosťou, pokiaľ boli tieto služby predtým dodávané iným poskytovateľom, ktorý je na jednej strane jediným spoločníkom budúceho poskytovateľa a na druhej strane musí budúci poskytovateľ rešpektovať jeho pokyny? Je v takom prípade z právneho hľadiska významné, že obstarávateľ nemá zabezpečené, že počas obdobia platnosti pôvodnej zmluvy nedôjde k úplnému alebo čiastočnému prevodu obchodných podielov poskytovateľa služieb na tretie osoby a taktiež nie je zabezpečené, že sa počas obdobia platnosti zmluvy nezmení zloženie členov družstva, vo forme ktorého je organizovaný poskytovateľ služieb?

               2.

               Je potrebné pojem „obstarávania“ v článku 3 ods. 1 smernice 92/50/EHS a pojem „uzavretia zmluvy“ v článku 8 a 9 smernice 92/50/EHS vykladať tým spôsobom, že zahŕňajú aj skutkové stavy, pri ktorých sa obstarávateľ dohodne s poskytovateľom služieb, počas obdobia platnosti zmluvy o poskytovaní služieb uzavretej na dobu neurčitú, na zmene odplaty za určité poskytované služby, pričom nanovo formulujú aj inflačnú doložku, pokiaľ vedú tieto zmeny k zmenenej cene služieb pri príležitosti prechodu na euro?

               3.

               Je potrebné pojem „obstarávania“ v článku 3 ods. 1 smernice 92/50/EHS a pojem „uzavretia zmluvy“ v článku 8 a 9 smernice 92/50/EHS vykladať tým spôsobom, že zahŕňajú aj skutkové stavy, pri ktorých si obstarávateľ dohodne s poskytovateľom služieb, počas obdobia platnosti zmluvy o poskytovaní služieb uzavretej na dobu neurčitú, v rámci zmeny zmluvných podmienok, na jednej strane nanovo nemožnosť odstúpenia od zmluvy počas obdobia nasledujúcich troch rokov, pričom sa na druhej strane pri tejto zmene zmluvných podmienok zvýši cena viazaná na rozsah poskytnutých služieb, v určitej oblasti poskytovaných služieb?

               4.

               Pre prípad kladnej odpovede na niektorú z prvých troch otázok:
               Je potrebné vykladať článok 11 ods. 3 písm. b) smernice 92/50/EHS, alebo iné ustanovenia práva Spoločenstva, ako predovšetkým zásadu transparentnosti tým spôsobom, že obstarávateľovi umožňujú prideľovať zákazky na poskytovanie služieb na základe jedinej zmluvy o poskytovaní služieb, na základe rokovacieho konania bez predchádzajúceho zverejnenia oznamu, pokiaľ sa na časť poskytovaných služieb vzťahuje ochrana výhradných práv, ako to uvádza článok 11 ods. 3 písm. b) smernice 92/50/EHS? Alebo vyžaduje zásada transparentnosti, prípadne iné predpisy práva Spoločenstva, zverejnenie verejného obstarávania aj pri obstarávaní služieb, ktoré nie sú prioritné, aby si mali príslušné podnikateľské kruhy možnosť preveriť, či skutočne dochádza k obstarávaniu služieb, ktoré podliehajú ochrane výhradných práv? Alebo vyžadujú predpisy práva Spoločenstva upravujúce verejné obstarávanie, aby boli služby v takom prípade obstarávané iba v rámci oddeleného konania, podľa toho, či tu existujú alebo neexistujú výhradné práva, aby bola aspoň čiastočne umožnená verejná súťaž?

               5.

               V prípade zodpovedania štvrtej otázky v tom zmysle, že obstarávateľ môže obstarávať služby, na ktoré sa viaže ochrana výhradných práv a také, na ktoré sa výhradné práva nevzťahujú, v rámci jedného konania:
               Môže podnikateľ odôvodniť svoju schopnosť skutočne poskytnúť celý rozsah služieb obstarávateľovi, za situácie pokiaľ nedisponuje právom nakladať s údajmi, na ktoré sa vzťahujú výhradné práva podnikateľského subjektu s dominantným postavením na trhu, tým, že sa tento podnikateľ odvoláva na článok 82 ES a z neho vyplývajúcu povinnosť subjektu s dominantným postavením na trhu disponujúceho výhradnými právami k daným údajom, poskytovať tieto údaje v členskom štáte ES za primeraných podmienok?

               6.

               V prípade zodpovedania prvej, druhej a tretej otázky v tom zmysle, že prostredníctvom čiastočného prevzatia zmluvných záväzkov v roku 2000 a/alebo prostredníctvom jednej alebo obidvoch uvedených zmien zmluvy, došlo k novému obstarávaniu; a ďalej pre prípad, že by mala byť štvrtá otázka zodpovedaná v tom zmysle, že obstarávateľ musí zverejniť, za účelom transparentnosti a preskúmateľnosti plánovaných verejných zákaziek, obstarávanie služieb, na ktoré sa nevzťahuje ochrana výhradných práv v rámci oddeleného konania, alebo by musel zverejniť obstarávanie celkového rozsahu služieb (v prejednávanej veci tlačové výstupy, základné služby a užívateľské práva na APADok):
               Je potrebné vykladať pojem „škody“ v článku 1 ods. 3 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (2), prípadne slovosled „poškodené“ v článku 2 ods. 1 písm. c) smernice 89/665/EHS tým spôsobom, že podnikateľ v prípade ako prejednávaný prípad, utrpel škodu, prípadne bol poškodený v zmysle ustanovení smernice 89/665/EHS už vtedy, keď mu bola odňatá možnosť účasti na verejnej súťaži a to preto, lebo obstarávateľ nezverejnil oznámenie o verejnej súťaži, na základe ktorého by sa podnikateľ mohol uchádzať o verejnú zákazku alebo predložiť ponuku alebo mal požadovať preverenie existencie výhradných práv prostredníctvom orgánu príslušného na kontrolu procesu verejného obstarávania?

               7.

               Je potrebné vykladať zásady práva Európskych spoločenstiev, ako zásadu ekvivalencie alebo zásadu účinnej právnej ochrany, prípadne zásadu efektívnosti, pri zohľadnení ďalších predpisov práva Spoločenstva, tým spôsobom, že na základe týchto zásad disponuje podnikateľ subjektívnym a nepodmieneným právom voči členskému štátu, vykonať potrebné právne kroky vo vzťahu k príslušným vnútroštátnym orgánom, na zabezpečenie náhrady škody, vzniknutej po pridelení zákazky, z dôvodu porušenia predpisov Spoločenstva upravujúcich verejné obstarávanie a to najmenej počas obdobia šiestich mesiacov od momentu, od ktorého sa podnikateľ mohol dozvedieť o protiprávne vykonanom obstarávaní, pričom sa táto lehota musí predĺžiť o čas, počas ktorého nebolo možné uplatnenie náhrady škody, z dôvodu absencie právneho základu vo vnútroštátnom práve, aj napriek tomu, že vnútroštátne právo stanovuje pri nárokoch pre náhradu škody spravidla trojročnú premlčaciu dobu, ktorá začína plynúť od momentu, v ktorom sa poškodený dozvedel o vzniknutej škode a o tom, kto ju spôsobil, pričom v dôsledku absencie právnej ochrany v určitých oblastiach práva premlčacie doby ani neplynú?

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.

      (2)  Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246.


title: Vec T-419/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — LATGA-A/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie geografického trhu — Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy — Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie — Dôkaz — Prezumpcia neviny“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — LATGA-A/Komisia
   (Vec T-419/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie geografického trhu - Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy - Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie - Dôkaz - Prezumpcia neviny)
   2013/C 156/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A) (Vilnius, Litva) (v zastúpení: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis a K. Van Hove, advokáti) a European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A).

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec C-315/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd/Unifer Steel SL, BNP Paribas (Suisse), Colepccl (Portugal) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd/Unifer Steel SL, BNP Paribas (Suisse), Colepccl (Portugal) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)
   (Vec C-315/10) (1)

   2011/C 89/27
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec T-96/14: Žaloba podaná 11. februára 2014 – Vimeo/ÚHVT – PT Comunicações (VIMEO)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/52

         Žaloba podaná 11. februára 2014 – Vimeo/ÚHVT – PT Comunicações (VIMEO)
   (Vec T-96/14)
   2014/C 135/67
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vimeo LLC (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Poulter a M. Macdonald, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: PT Comunicações, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. novembra 2013 vo veci R 1092/2013-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „VIMEO“ pre služby zaradené do tried 38, 41 a 42 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 843 061.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „meo“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 37, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-23/14: Žaloba podaná 6. januára 2014 – Bos a i./Parlament a Rada

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/44

         Žaloba podaná 6. januára 2014 – Bos a i./Parlament a Rada
   (Vec T-23/14)
   2014/C 112/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Mark Bos (Ankara, Turecko), Estelle Kadouch (Jeruzalem, Izrael), Siegfried Krahl (Lago Sul, Brazília) a Eric Lunel (Dakar, Senegal) (v zastúpení: F. Krenc, advokát)

      Žalovaní: Rada Európskej únie a Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               v dôsledku toho zrušil nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení Služobný poriadok úradníkov Európskej únie a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie v rozsahu, v akom mení a dopĺňa prílohu X tohto služobného poriadku (článok 1, č. 70),

               —

               zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia (zmluvní zamestnanci a úradníci delegácií Európskej únie) uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnakého zaobchádzania, ako aj článkov 20, 21 a článku 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) vzhľadom na to, že reforma Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov drasticky a brutálne znižuje nároky úradníkov a zamestnancov pridelených do tretích krajín na dovolenku za kalendárny rok. Žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie nezohľadňuje špecifickú situáciu týchto úradníkov a zamestnancov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP“), ako aj článku 7 a článku 31 ods. 2 Charty vzhľadom na to, že reforma služobného poriadku úradníkov a podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov nerešpektuje súkromný a rodinný život žalobcov, keďže znižuje ich nároky na dovolenku za kalendárny rok takmer o polovicu, pričom toto zníženie neprimerane narušuje ich súkromný a rodinný život.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený porušení zásady ochrany legitímnej dôvery, keďže výhody spojené s pridelením do tretích krajín – ktorými sa riadila voľba žalobcov – zaniknú brutálnym spôsobom s reformou prílohy X služobného poriadku.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 služobného poriadku a článkov 12, 27 a 28 Charty, ako aj článku 11 EDĽP z dôvodu chýbajúcich informácií, konzultácií a dialógu počas postupu, ktorý viedol k reforme prílohy X služobného poriadku.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej legislatívy, a najmä povinnosti dôkladnosti a povinnosti odôvodnenia jednak z dôvodu chýbajúcich informácií a zodpovedajúcich konzultácií s Výborom pre služobný poriadok a odbormi počas postupu, ktorý viedol k reforme prílohy X služobného poriadku, ako aj vzhľadom na neexistenciu odôvodnenia rozhodnutí týkajúcich sa uvedenej prílohy.