title: Vec T-359/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Arrom Conseil/EUIPO – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Roméo has a Gun by Romano Ricci — Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie NINA RICCI a RICCI — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skorších ochranných známok — Poškodenie dobrého mena — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Arrom Conseil/EUIPO – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Vec T-359/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Roméo has a Gun by Romano Ricci - Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie NINA RICCI a RICCI - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skorších ochranných známok - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 402/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arrom Conseil (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Herissay Ducamp a J. Blanchard, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. Kunz, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Nina Ricci SARL (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 13. apríla 2015 (vec R 1021/2014-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Nina Ricci a Arrom Conseil

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Arrom Conseil znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Nina Ricci SARL.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec T-656/11 R II: Uznesenie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z  13. júna 2012 — Morison Menon Chartered Accountants a i./Rada ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Zastavenie konania“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/22

         Uznesenie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z 13. júna 2012 — Morison Menon Chartered Accountants a i./Rada
   (Vec T-656/11 R II)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Zastavenie konania)
   2012/C 227/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Morison Menon Chartered Accountants (Dubaj, Spojené arabské emiráty), Morison Menon Chartered Accountants — Dubaï Office (Dubaj) a Morison Menon Chartered Accountants — Sharjah Office (Sharjah, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: H. Viaene, D. Gillet a T. Ruys, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M.-M. Joséphidès a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), a jednak rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), v rozsahu, v akom na zoznam osôb a subjektov, ktorých finančné prostriedky a ekonomické zdroje sa zmrazujú, pridávajú subjekt označený názvom „Morison Menon Chartered Accountant“

      Výrok

               1.

               Konanie o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia sa zastavuje.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-385/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — FIFA/Komisia ( „Televízne vysielanie — Článok 3a smernice 89/552/EHS — Opatrenia prijaté Belgickým kráľovstvom, ktoré sa týkajú udalostí veľkého významu pre belgickú spoločnosť — Majstrovstvá sveta vo futbale — Rozhodnutie, ktorým sa opatrenia vyhlasujú za zlučiteľné s právom Spoločenstva — Odôvodnenie — Články 43 ES a 49 ES — Právo vlastniť majetok“ )

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — FIFA/Komisia
   (Vec T-385/07) (1)

   (Televízne vysielanie - Článok 3a smernice 89/552/EHS - Opatrenia prijaté Belgickým kráľovstvom, ktoré sa týkajú udalostí veľkého významu pre belgickú spoločnosť - Majstrovstvá sveta vo futbale - Rozhodnutie, ktorým sa opatrenia vyhlasujú za zlučiteľné s právom Spoločenstva - Odôvodnenie - Články 43 ES a 49 ES - Právo vlastniť majetok)
   2011/C 103/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne R. Denton, E. Batchelor, F. Young, solicitors, a A. Barav, advokát, neskôr E. Batchelor, A. Barav, D. Reymond, advokát, a F. Carlin, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti a N. Yerrell, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci J. Flynn, QC, a L. Maya, barrister)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck a C. Pochet, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci J. Stuyck, A. Berenboom a A. Joachimowicz, advokáti), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a J. Möller, splnomocnení zástupcovia) a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi-Spencer, E. Jenkinson a L. Seeboruth, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne T. de la Mare, neskôr B. Kennelly, barristers)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/479/ES z 25. júna 2007 o zlučiteľnosti opatrení, ktoré prijalo Belgicko podľa článku 3a ods. 1 smernice Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, s právnymi predpismi Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 180, s. 24)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fédération internationale de football association (FIFA) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Belgické kráľovstvo, Spolková republika Nemecko a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007.


title: Vec T-161/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. mája 2011 — Longevity Health Products/ÚHVT — Tecnifar (E-PLEX) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E-PLEX — Skoršia národná slovná ochranná známka EPILEX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenie (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2011 — Longevity Health Products/ÚHVT — Tecnifar (E-PLEX)
   (Vec T-161/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E-PLEX - Skoršia národná slovná ochranná známka EPILEX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenie (ES) č. 207/2009)
   2011/C 204/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamy) (v zastúpení: J. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. februára 2010 (R 662/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA, a Longevity Health Products, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Longevity Health Products, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec F-12/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  11. septembra 2007 – O'connor/Komisia (Verejná služba — Ostatní zamestnanci — Po sebe nasledujúce zmluvy dočasného, pomocného a zmluvného zamestnanca — Maximálna doba priznania príspevku v nezamestnanosti — Prípustnosť)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/42

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 11. septembra 2007 – O'connor/Komisia
   (Vec F-12/07) (1)

   (Verejná služba - Ostatní zamestnanci - Po sebe nasledujúce zmluvy dočasného, pomocného a zmluvného zamestnanca - Maximálna doba priznania príspevku v nezamestnanosti - Prípustnosť)
   (2007/C 283/76)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elizabeth O'connor (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bol žalobkyni, bývalej zamestnankyni Komisie zamestnanej v Komisii od 16. januára 2001 do 31. decembra 2005 na základe rôznych zmlúv dočasného, pomocného a zmluvného zamestnanca, priznaný nárok na príspevok v nezamestnanosti na obdobie najviac 11 mesiacov a 25 dní namiesto 17,83 mesiaca
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako sčasti zjavne neprípustná a sčasti zjavne nedôvodná.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobkyne vrátane trov konania, ktoré žalobkyňa prípadne vynaložila v rámci žiadosti o právnu pomoc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007, s. 57.


title: Vec C-306/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Výkon európskeho zatykača vydaného na I. B. (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi — Článok 4 — Dôvody na nepovinné nevykonanie — Článok 4 bod 6 — Zatykač vydaný na účely výkonu trestu — Článok 5 — Záruky, ktoré musí poskytnúť vydávajúci členský štát — Článok 5 bod 1 — Odsúdenie v neprítomnosti — Článok 5 bod 3 — Zatykač vydaný na účely trestného stíhania — Vydanie podliehajúce podmienke, že vyžiadaná osoba bude vrátená do vykonávajúceho členského štátu — Spoločné uplatnenie bodov 1 a 3 článku 5 — Zlučiteľnosť)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/16

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Výkon európskeho zatykača vydaného na I. B.
   (Vec C-306/09) (1)

   (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Článok 4 - Dôvody na nepovinné nevykonanie - Článok 4 bod 6 - Zatykač vydaný na účely výkonu trestu - Článok 5 - Záruky, ktoré musí poskytnúť vydávajúci členský štát - Článok 5 bod 1 - Odsúdenie v neprítomnosti - Článok 5 bod 3 - Zatykač vydaný na účely trestného stíhania - Vydanie podliehajúce podmienke, že vyžiadaná osoba bude vrátená do vykonávajúceho členského štátu - Spoločné uplatnenie bodov 1 a 3 článku 5 - Zlučiteľnosť)
   2010/C 346/27
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   I. B.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour constitutionnelle (Belgicko) — Výklad článku 4 bodu 6 a článku 5 bodu 3 rámcového rozhodnutia Rady Európskej únie 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34), ako aj článku 6 ods. 2 Zmluvy EÚ — Dôvody nepovinného vykonania európskeho zatykača a záruky, ktoré musí poskytnúť členský štát, ktorý zatykač vydal — Možnosť vykonávajúceho štátu podmieniť odovzdanie osoby s trvalým bydliskom na jeho území tým, že po vypočutí tejto osoby vo vydávajúcom členskom štáte, bude odovzdaná do vykonávajúceho členského štátu na účely výkonu trestu alebo opatrenia spojeného s pozbavením osobnej slobody, ku ktorým by mohla byť odsúdená vo vydávajúcom členskom štáte — Osobitná situácia osoby, ktorá už bola vo vydávajúcom členskom štáte odsúdená rozhodnutím vyneseným v neprítomnosti, proti ktorému môže ešte podať opravný prostriedok — Možný vplyv nebezpečenstva zásahu do základných slobôd dotknutej osoby, a najmä do jej súkromného a rodinného života, na rozhodnutie, ktoré majú prijať súdne orgány vykonávajúceho členského štátu

      Výrok rozsudku

   Článok 4 bod 6 a článok 5 bod 3 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že ak dotknutý vykonávajúci členský štát prebral článok 5 body 1 a 3 tohto rozhodnutia do svojho vnútroštátneho právneho poriadku, môže výkon európskeho zatykača vydaného na účely výkonu trestu uloženého v neprítomnosti v zmysle uvedeného článku 5 bodu 1 podliehať podmienke, že dotknutá osoba, ktorá je štátnym príslušníkom vykonávajúceho členského štátu alebo tam má trvalé bydlisko, bude vrátená do tohto štátu, aby tam prípadne vykonala trest, ktorý jej bude uložený vo vydávajúcom členskom štáte na konci nového konania, na ktorom bude prítomná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009, s. 11.


title: Vec F-41/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. júna 2010 — Roumimper/Európsky policajný úrad (Europol) (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Neobnovenie zmluvy — Zmluva na dobu neurčitú — Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu — Zásada dodržiavania práva na obranu)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/71

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. júna 2010 — Roumimper/Európsky policajný úrad (Europol)
      (Vec F-41/09) (1)

      (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Neobnovenie zmluvy - Zmluva na dobu neurčitú - Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu - Zásada dodržiavania práva na obranu)
      (2010/C 288/132)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Jacques Pierre Roumimper (Zoetermeer, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. de Casparis, advokát, neskôr W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

         Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

         Predmet veci

      Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008, informujúceho žalobcu o nemožnosti ponúknuť mu trvalé pracovné miesto, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým Európsky policajný úrad (Europol) odmietol priznať J. P. Roumimperovi zmluvu na dobu neurčitú, sa ruší.

                  2.

                  Europol je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009, s. 63.


title: Vec T-283/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo  6. novembra 2014 – FIS’D/Komisia ( „Akčný program Erasmus Mundus — Rámcová dohoda o partnerstve — Osobitná dohoda o grante — Rozhodnutie EACEA o vypovedaní rámcovej dohody a zmene osobitnej dohody — Odvolanie v správnom konaní na Komisiu — Rozhodnutie Komisie o zamietnutí odvolania v správnom konaní ako nedôvodného — Porušenie dohôd a administratívnej a finančnej príručky“ )

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. novembra 2014 – FIS’D/Komisia
   (Vec T-283/12) (1)

   ((„Akčný program Erasmus Mundus - Rámcová dohoda o partnerstve - Osobitná dohoda o grante - Rozhodnutie EACEA o vypovedaní rámcovej dohody a zmene osobitnej dohody - Odvolanie v správnom konaní na Komisiu - Rozhodnutie Komisie o zamietnutí odvolania v správnom konaní ako nedôvodného - Porušenie dohôd a administratívnej a finančnej príručky“))
   (2014/C 448/23)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FIS’D – Formazione integrata superiore del design (Catanzaro, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne S. Bariatti a A. Sodano, neskôr F. Sutti a A. Boso Caretta, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Van Hoof, neskôr C. Cattabriga a D. Roussanov a napokon C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovíziu a kultúru (EACEA) (v zastúpení: H. Monet, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Merola a C. Santacroce, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 12. apríla 2012 [ref. Ares (2012) 446225], ktorým sa zamieta odvolanie podané žalobkyňou proti rozhodnutiu Výkonnej agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA) z 13. januára 2011 o predčasnom vypovedaní rámcovej zmluvy o partnerstve č. 2011-0181, ktorú uzavrela s Università degli Studi Mediterranea di Reggio Calabria (Univerzita stredomorských štúdií v Reggio Calabria, Taliansko) a zmenila osobitnú dohodu o grante, ktorú uzavrela s uvedenou univerzitou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FIS’D – Formazione integrata superiore del design znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovíziu a kultúru (EACEA) znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec C-397/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  30. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarsko) — Erika Jőrös/Aegon Magyarország Hitel Zrt. (Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky uvedené v spotrebiteľských zmluvách — Preskúmanie nekalej povahy zmluvnej podmienky ex offo vnútroštátnym súdom — Dôsledky, ktoré má vnútroštátny súd vyvodiť z konštatovania nekalej povahy podmienky)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarsko) — Erika Jőrös/Aegon Magyarország Hitel Zrt.
   (Vec C-397/11) (1)

   (Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky uvedené v spotrebiteľských zmluvách - Preskúmanie nekalej povahy zmluvnej podmienky ex offo vnútroštátnym súdom - Dôsledky, ktoré má vnútroštátny súd vyvodiť z konštatovania nekalej povahy podmienky)
   2013/C 225/12
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Erika Jőrös

      Žalovaná: Aegon Magyarország Hitel Zrt.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Fővárosi Bíróság — Výklad článku 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej má vnútroštátny súd obmedzenú právomoc preskúmať nekalú povahu takzvaných predbežne formulovaných štandardných zmlúv, keď účastníci konania určenie tejto nekalej povahy výslovne nenavrhujú — Možnosť, aby súd druhého stupňa preskúmal ex offo nekalú povahu podmienky uvedenej v zmluve, ktorú má preskúmať, aj keď o to nebolo žiadané v prvostupňovom konaní a podľa vnútroštátnych právnych predpisov v odvolacom konaní už nemožno zohľadniť nové skutočnosti alebo dôkazy

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že ak vnútroštátny súd druhého stupňa, ktorý rozhoduje spor o platnosti podmienok uvedených v zmluve uzatvorenej medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom na základe vopred pripraveného formulára uvedeným predajcom alebo dodávateľom, má podľa svojich vnútroštátnych procesných predpisov právomoc preskúmať všetky dôvody neplatnosti jasne vyplývajúce zo skutočností predložených na prvom stupni a prípadne na základe zistených skutočností rekvalifikovať právny základ, ktorého sa dovolávajú, na preukázanie neplatnosti týchto podmienok, tento súd musí posúdiť ex offo alebo rekvalifikovaním právneho základu návrhu nekalú povahu uvedených podmienok s ohľadom na kritériá tejto smernice.

               2.

               Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu, ktorý zistí nekalú povahu zmluvnej podmienky, prináleží jednak bez toho, aby počkal, či spotrebiteľ predložil v tejto súvislosti návrh, vyvodiť všetky dôsledky, ktoré podľa daného vnútroštátneho práva vyplývajú z takého zistenia, s cieľom zabezpečiť, aby touto podmienkou nebol tento spotrebiteľ viazaný, a jednak v zásade na základe objektívnych kritérií posúdiť, či dotknutá zmluva môže naďalej existovať bez nekalej podmienky.

               3.

               Smernica 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý ex offo zistil nekalú povahu zmluvnej podmienky, uplatní, pokiaľ to je možné, tieto vnútroštátne procesné pravidlá tak, aby boli vyvodené všetky dôsledky, ktoré podľa daného vnútroštátneho práva vyplývajú zo zistenia nekalej povahy dotknutej podmienky, s cieľom zabezpečiť, aby ňou spotrebiteľ nebol viazaný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 57, 5.3.2005

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/28

         (2005/C 69/48)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v
         Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005

      Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005

      Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005

      Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005

      Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004

      Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-107/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2017 – Airhole Facemasks/EUIPO – sindustrysurf (AIR HOLE FACE MASKS YOU IDIOT („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie AIR HOLE FACE MASKS YOU IDIOT — Nekonanie v dobrej viere — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právomoc zmeniť rozhodnutie“)

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2017 – Airhole Facemasks/EUIPO – sindustrysurf (AIR HOLE FACE MASKS YOU IDIOT
   (Vec T-107/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie AIR HOLE FACE MASKS YOU IDIOT - Nekonanie v dobrej viere - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právomoc zmeniť rozhodnutie“))
   (2017/C 221/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Airhole Facemasks, Inc. (Vancouver, Kanada) (v zastúpení: S. Barker, solicitor a A. Michaels. barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: sindustrysurf, SL (Trapagaran, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. januára 2016 (vec R 2547/2014-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Airhole Facemasks a sindustrysurf

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 18. januára 2016 (vec R 2547/2014-4) týkajúce sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Airhole Facemasks, Inc. a sindustrysurf, SL, sa zrušuje a mení v tom zmysle, že žaloba, ktorú 30. júla 2014 podala sindustrysurf na EUIPO proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia, sa zamieta.

               2.

               Airhole Facemasks a EUIPO znášajú každý svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v konaní pred Všeobecným súdom.

               3.

               Sindustrysurf je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Airhole Facemasks v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec T-494/04: Žaloba podaná dňa 22. decembra 2004: Wineke Neirinck proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/34

         Žaloba podaná dňa 22. decembra 2004: Wineke Neirinck proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-494/04)
   (2005/C 57/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Wineke Neirinck, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Georges Vandersanden, Laure Levi a Aurore Finchelstein, advokáti, podala 22. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie, o ktorom sa žalobkyňa dozvedela počas schôdze jednotky ÚIB.1 (Úrad pre infraštruktúru a logistiku v Bruseli – Vykonávanie politiky nehnuteľností) zo 4. marca 2004, podľa ktorého bol na miesto právnika v sektore politiky nehnuteľností v rámci OIB, o ktoré sa uchádzala žalobkyňa, vybratý iný kandidát,

               —

               zrušil potvrdzujúce rozhodnutie z 9. marca 2004, ktorým bola žalobkyňa informovaná o zamietnutí jej žiadosti,

               —

               zrušil nadväzujúce rozhodnutie z 27. apríla 2004, ktorým bola žalobkyňa informovaná, že neuspela pri ústnej skúške a ktorým bolo potvrdené menovanie inej osoby,

               —

               v každom prípade priznal žalobkyni 30.000 eur ako odškodnenie za materiálnu a nemateriálnu ujmu, ktorú žalobkyňa utrpela, pričom táto suma je určená predbežne ex aequo et bono,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, ktorá bola v danom období dočasnou zamestnankyňou Komisie na Úrade pre infraštruktúru a logistiku v Bruseli (ÚIB), sa uchádzala o miesto právnika v sektore politiky nehnuteľností v rámci OIB. Svojou žalobou sa domáha zrušenia rozhodnutí, ktorými sa zamieta jej žiadosť o prijatie na dané pracovné miesto a ktorými sa naň menuje iná osoba, ako aj náhrady údajnej materiálnej a nemateriálnej ujmy.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza porušenie záujmov služby, všeobecných zásad nestrannosti, objektivity, nediskriminácie, transparentnosti a odôvodnenia, ako aj zneužitia konania. Žalobkyňa tvrdí, že výber osoby menovanej na dané miesto sa vykonal mimo akéhokoľvek zákonného procesu a bez toho, aby sa predtým vykonalo porovnávacie skúmanie odborných kvalít tejto osoby a odborných kvalít žalobkyne. V tej istej súvislosti žalobkyňa uvádza zjavne nesprávne posúdenie, porušenie povinnosti starostlivosti a správneho úradného postupu. Žalobkyňa tiež uvádza porušenie všeobecnej zásady rovnakého zaobchádzania, pričom naznačuje, že s výnimkou žalobkyne všetci pomocní a dočasní zamestnanci ÚIB, ktorých zmluvy uplynuli k 1. máju 2004, zostali na ÚIB aj po tomto dátume.


title: Vec T-47/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2010 — Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch/ÚHVT (diegesellschafter.de) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva diegesellschafter.de — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/28

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2010 — Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch/ÚHVT (diegesellschafter.de)
   (Vec T-47/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva diegesellschafter.de - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 317/51
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch eV (Mayence, Nemecko) (v zastúpení: V. Töbelmann a A. Piltz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. novembra 2008 (vec R 1094/2008-1) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky diegesellschafter.de ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deutsche Behindertenhilfe — Aktion Mensch eV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Spojené veci C-278/07 až C-280/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  29. januára 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co (Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev — Článok 3 — Vrátenie vývoznej náhrady — Určenie premlčacej doby — Nezrovnalosti spáchané pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 2988/95 — Pravidlo premlčania, ktoré je súčasťou všeobecného občianskeho práva členského štátu)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. januára 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co
   (Spojené veci C-278/07 až C-280/07) (1)

   (Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev - Článok 3 - Vrátenie vývoznej náhrady - Určenie premlčacej doby - Nezrovnalosti spáchané pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 2988/95 - Pravidlo premlčania, ktoré je súčasťou všeobecného občianskeho práva členského štátu)
   (2009/C 69/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrhy na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Žalovaní: Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co. (C-278/07), Vion Trading GmbH (C 279/07), Ze Fu Fleischhandel GmbH (C-280/07)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 3 ods. 1 prvého pododseku prvej vety a článku 3 ods. 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340) – Určenie premlčacej doby uplatniteľnej na nezrovnalosti, ku ktorým došlo pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 2988/95 a viedli k vráteniu vývoznej náhrady
   Výrok rozsudku

               1.

               Premlčacia doba stanovená v článku 3 ods. 1 prvom pododseku nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa uplatňuje na administratívne opatrenia, ako je odňatie vývoznej náhrady neoprávnene poskytnutej vývozcovi z dôvodu nezrovnalostí, ktoré tento vývozca spáchal.

               2.

               V situáciách, ako sú situácie vo veciach samých, premlčacia doba stanovená v článk 3 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 2988/95:

                           —

                           sa uplatňuje na nezrovnalosti, ku ktorým došlo pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia,

                           —

                           začína plynúť od dátumu, keď došlo k predmetnej nezrovnalosti.

               3.

               Dlhšie premlčacie doby, ktoré môžu členské štáty uplatniť podľa článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2988/95, môžu vyplývať z ustanovení všeobecného práva platných pred prijatím tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-511/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  23. januára 2009 – Unity OSG FZE/Rada a EUPOL Afganistan (Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné obstarávanie — Zamietnutie ponuky — Návrh na odklad výkonu — Strata príležitosti — Neexistencia naliehavosti)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/25

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 23. januára 2009 – Unity OSG FZE/Rada a EUPOL Afganistan
   (Vec T-511/08 R) (1)

   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné obstarávanie - Zamietnutie ponuky - Návrh na odklad výkonu - Strata príležitosti - Neexistencia naliehavosti)
   (2009/C 82/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unity OSG FZE (Sharjah, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: C. Bryant a J. McEwen, solicitors)

      Žalovaní: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Marhic a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia) a Policajná misia Európskej únie v Afganistane (EUPOL Afganistan) (Kábul, Afganistan)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia, prijatého EUPOL Afganistan, ktorým sa zamietla ponuka žalobkyne predložená v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa poskytovania strážnych služieb a služieb ochrany osôb v Afganistane, a na základe ktorého sa zákazka pridelila inému uchádzačovi
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-253/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Hammar Nordic Plugg/Komisia („Štátna pomoc — Predaj a prenájom pozemkov a výrobnej jednotky — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Neexistencia verejného obstarávania — Určenie trhovej ceny — Kritérium súkromného investora — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Hammar Nordic Plugg/Komisia
   (Vec T-253/12) (1)

   ((„Štátna pomoc - Predaj a prenájom pozemkov a výrobnej jednotky - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Neexistencia verejného obstarávania - Určenie trhovej ceny - Kritérium súkromného investora - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi“))
   (2015/C 429/19)
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hammar Nordic Plugg AB (Trollhättan, Švédsko) (v zastúpení: I. Otken Eriksson a U. Öberg, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Grespan a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci L. Sandberg-Morch, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/293/EÚ z 8. februára 2012 o štátnej pomoci SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 a ex CP 194/09), ktorú Švédske kráľovstvo poskytlo spoločnosti Hammar Nordic Plugg AB (Ú. v. EÚ L 150, s. 78).

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hammar Nordic Plugg AB znáša svoje vlastné trovy a okrem toho je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.


title: Vec C-396/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – A.M. van der Ham, A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (Spoločná poľnohospodárska politika — Financovanie prostredníctvom EPFRV — Podpora rozvoja vidieka — Zníženie alebo zrušenie platieb v prípade nedodržania pravidiel krížového plnenia — Pojem „úmyselné nedodržanie podmienok“ )

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – A.M. van der Ham, A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
   (Vec C-396/12) (1)

   ((Spoločná poľnohospodárska politika - Financovanie prostredníctvom EPFRV - Podpora rozvoja vidieka - Zníženie alebo zrušenie platieb v prípade nedodržania pravidiel krížového plnenia - Pojem „úmyselné nedodržanie podmienok“))
   2014/C 112/08
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: A.M. van der Ham, A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren

      Žalovaný: College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Raad van State – Holandsko – Výklad článku 51 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, s. 1), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 74/2009 z 19. januára 2009 (Ú. v. EÚ L 30, s. 100), článku 23 nariadenia Komisie (ES) č. 1975/2006 zo 7. decembra 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka (Ú. v. EÚ L 368, s. 74), a článku 67 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243) – Podpora rozvoja vidieka – Zníženie alebo zrušenie platieb v prípade nedodržania predpisov – Pojem úmyselné nedodržanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „úmyselné nedodržanie podmienok“ v zmysle článku 67 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, resp. pojem „úmyselné nedodržanie záväzkov“ v zmysle článku 23 nariadenia Komisie (ES) č. 1975/2006 zo 7. decembra 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka, sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje porušenie pravidiel týkajúcich sa krížového plnenia príjemcom pomoci, ktorého cieľom je dosiahnuť stav v rozpore s uvedenými pravidlami alebo ktorý bez toho, aby sa snažil o dosiahnutie takého stavu, pripúšťa, že taký stav môže nastať. Právo Únie nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré rovnako ako ustanovenie, o ktoré ide v konaní vo veci samej, pripisuje kritériu existencie ustálenej a dlhodobej politiky vysokú dôkaznú silu, pokiaľ má príjemca pomoci možnosť predložiť v prípade potreby dôkaz o neexistencii úmyslu v jeho správaní.

               2.

               Článok 67 ods. 1 nariadenia č. 796/2004 a článok 23 nariadenia č. 1975/2006 sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade porušenia požiadaviek týkajúcich sa krížového plnenia treťou osobou, ktorá vykonáva práce na objednávku príjemcu pomoci, môže byť uvedenému príjemcovi pripísaná zodpovednosť za toto porušenie za predpokladu, že sa dopustil úmyselného alebo nedbanlivostného správania vzhľadom na výber tejto tretej osoby, dohľad nad ňou alebo pokyny, ktoré jej adresoval, a to bez ohľadu na úmyselnú alebo nedbanlivostnú povahu správania uvedenej tretej osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec C-683/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. júna 2017 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. júna 2017 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-683/15) (1)

   (2017/C 300/32)
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 29.2.2016.


title: Vec T-320/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2013 — Fürstlich Castell’sches Domänenamt/ÚHVT — Castel Frères (CASTEL) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva CASTEL — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Prípustnosť — Absolútny dôvod zamietnutia neuvedený v konaní pred odvolacím senátom — Preskúmanie skutočností ex offo — Článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2013 — Fürstlich Castell’sches Domänenamt/ÚHVT — Castel Frères (CASTEL)
   (Vec T-320/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva CASTEL - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Prípustnosť - Absolútny dôvod zamietnutia neuvedený v konaní pred odvolacím senátom - Preskúmanie skutočností ex offo - Článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 313/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell (Castell, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze, G. Würtenberg a T. Wittmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Castel Frères SAS (Blanquefort, Francúzsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. mája 2010 (vec R 962/2009-2) týkajúca sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell a Castel Frères SAS

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 4. mája 2010 (vec R 962/2009-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell.

               3.

               Castel Frères SAS znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: spojené veci C-352/07 až C-356/07, C-365/07 až C-367/07 a C-400/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  2. apríla 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl, FIRMA srl, Laboratori Guidotti SpA, Istituto Lusofarmaco d’Italia SpA, Malesi Istituto Farmacobiologico SpA, Menarini International Operations Luxembourg SA (C-352/07)/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Sanofi Aventis SpA, Sanofi Aventis SpA (C-353/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), IFB Stroder Srl (C-354/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Schering Plough SpA (C-355/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Baxter SpA, Bayer SpA (C-356/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute, Simesa SpA (C-365/07)/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Merck Sharp & Dohme (Taliansko) SpA, Abbott SpA (C-366/07)/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Baxter SpA (C-367/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Merck Sharp & Dohme (Taliansko) SpA, a SALF SpA (C-400/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute (Smernica 89/105/EHS — Transparentnosť opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov — Článok 4 — Zmrazenie cien — Zníženie cien)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. apríla 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl, FIRMA srl, Laboratori Guidotti SpA, Istituto Lusofarmaco d’Italia SpA, Malesi Istituto Farmacobiologico SpA, Menarini International Operations Luxembourg SA (C-352/07)/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Sanofi Aventis SpA, Sanofi Aventis SpA (C-353/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), IFB Stroder Srl (C-354/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Schering Plough SpA (C-355/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Baxter SpA, Bayer SpA (C-356/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute, Simesa SpA (C-365/07)/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Merck Sharp & Dohme (Taliansko) SpA, Abbott SpA (C-366/07)/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Baxter SpA (C-367/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), za účasti: Merck Sharp & Dohme (Taliansko) SpA, a SALF SpA (C-400/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (spojené veci C-352/07 až C-356/07, C-365/07 až C-367/07 a C-400/07) (1)

   (Smernica 89/105/EHS - Transparentnosť opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov - Článok 4 - Zmrazenie cien - Zníženie cien)
   2009/C 141/09
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrhy na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: A. Menarini — Industrie Farmaceutiche Riunite Srl, FIRMA Srl, Laboratori Guidotti SpA, Istituto Lusofarmaco d’Italia SpA, Malesi Istituto Farmacobiologico SpA, Menarini International Operations Luxembourg SA (C-352/07), Sanofi Aventis SpA (C-353/07),IFB Stroder Srl (C-354/07), Schering Plough SpA (C-355/07), Bayer SpA (C-356/07), Simesa SpA (C-365/07), Abbott SpA (C-366/07), Baxter SpA (C-367/07), SALF SpA (C-400/07)

      Žalovaní: Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Predmet veci

   Návrh na prejudiciálne konanie — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345) — Lieky, ktorých ceny boli zmrazené — Postup, ktorý sa uplatní v prípade zníženia cien

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105/EHS Rady z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia sa má vykladať v tom zmysle, že príslušné orgány členského štátu môžu pod podmienkou, že sa dodržali požiadavky stanovené týmto ustanovením prijať všeobecne záväzné opatrenia spočívajúce v znížení cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov aj napriek tomu, že prijatiu týchto opatrení nepredchádzalo zmrazenie týchto cien.

               2.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa má vykladať v tom zmysle, že je možné viackrát za rok a to aj v priebehu viacerých rokov prijímať opatrenia na zníženie cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov pod podmienkou, že sa dodržali požiadavky stanovené týmto ustanovením.

               3.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa opatrenia, ktorých cieľom je kontrola cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov prijali na základe odhadovaných výdavkov pod podmienkou, že sa dodržali požiadavky stanovené týmto ustanovením a že tieto odhady sa zakladajú na objektívnych a overiteľných skutočnostiach.

               4.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa má vykladať v tom zmysle, že prináleží členským štátom, aby za dodržania cieľa transparentnosti sledovaného touto smernicou ako aj požiadaviek stanovených v uvedenom ustanovení určili kritéria, na základe ktorých sa má vykonať preskúmanie makroekonomických podmienok, na ktoré sa zameriava uvedené ustanovenie a že tieto kritéria môžu pozostávať len z farmaceutických výdavkov, z celkových výdavkov na zdravie alebo iných druhov príslušných výdavkov.

               5.

               Článok 4 ods. 2 smernice 89/105 sa má vykladať v tom zmysle:

                           —

                           že členské štáty musia v každom prípade stanoviť, že podnik, ktorý je dotknutý opatrením na zmrazenie alebo zníženie cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov, môže požiadať o výnimku z ceny uloženej podľa týchto opatrení,

                           —

                           že členské štáty sú povinné zabezpečiť, aby sa prijalo zdôvodnené rozhodnutie o každej žiadosti takéhoto druhu a

                           —

                           že konkrétna účasť dotknutého podniku spočíva na jednej strane z dostatočného uvedenia konkrétnych dôvodov odôvodňujúcich jeho žiadosť o výnimku a na druhej strane z predloženia podrobných dodatočných informácií, v prípade, ak boli informácie uvedené v žiadosti nedostatočné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.

      Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-133/05: Žaloba podaná 21. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/20

         Žaloba podaná 21. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-133/05)
   (2005/C 143/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Martin, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Rakúska republika si tým, že do 2. decembra 2003 neprijala žiadne alebo všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na spolkovej úrovni na dosiahnutie súladu s ustanoveniami týkajúcimi sa diskriminácie na základe zdravotného postihnutia, ďalej na krajinskej úrovni s výnimkou krajín Viedeň a Dolné Rakúsko na dosiahnutie súladu so všetkými ustanoveniami smernice Rady 2000/78/ES (1) z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 tejto smernice;

               2)

               zaviazal Rakúsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rakúska republika neprijala opatrenia potrebné na prebratie smernice na spolkovej úrovni, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa diskriminácie na základe zdravotného postihnutia, ďalej na krajinskej úrovni s výnimkou krajín Viedeň a Dolné Rakúsko všetkých ustanovení alebo o nich ešte neinformovala Komisiu.

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16


title: Vec T-138/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — Schindler Holding a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh v oblasti montáže a údržby výťahov a eskalátorov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Manipulácie pri verejnom zaobstarávaní — Rozdelenie trhov — Určovania cien“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/44

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — Schindler Holding a i./Komisia
   (Vec T-138/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh v oblasti montáže a údržby výťahov a eskalátorov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Manipulácie pri verejnom zaobstarávaní - Rozdelenie trhov - Určovania cien)
   2011/C 269/96
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Schindler Holding Ltd (Hergiswil, Švajčiarsko), Schindler Management AG (Ebikon, Švajčiarsko), Schindler SA (Brusel, Belgicko), Schindler Deutschland Holding GmbH (Berlín, Nemecko), Schindler Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) a Schindler Liften BV (Haag, Holandsko) (v zastúpení: R. Bechtold, W. Bosch, U. Soltész a S. Hirsbrunner, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Mojzesowicz a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a G. Kimberley, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 v konaní podľa článku 81 [ES] (vec COMP/E-1/38.823 — PO/Výťahy a eskalátory), alebo subsidiárne zníženia pokuty uloženej žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               O žalobe netreba rozhodovať v rozsahu, v akom bola podaná spoločnosťou Schindler Management AG.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Schindler Holding Ltd, Schindler SA, Schindler Deutschland Holding GmbH, Schindler Sàrl a Schindler Liften BV sú povinní nahradiť trovy konania.

               4.

               Schindler Management znáša svoje vlastné trovy konania.

               5.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-216/13: Žaloba podaná 9. apríla 2013 — Telefónica/Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/54

         Žaloba podaná 9. apríla 2013 — Telefónica/Komisia
   (Vec T-216/13)
   2013/C 156/100
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Telefónica, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez a E. Peinado Iríbar, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil články 1 a 2 rozhodnutia Komisie z 23. januára 2013 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne alebo subsidiárne

               —

               čiastočne zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia a znížil výšku uloženej pokuty a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie, ktoré je napadnuté touto žalobou, je totožné s rozhodnutím, ktoré je predmetom žaloby podanej vo veci T-208/13, Portugal Telecom/Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 101 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že Komisia v napadnutom rozhodnutí nesprávne uplatnila judikatúru týkajúcu sa obmedzení na základe cieľa a porušila zásady prezumpcie neviny, dôkazného bremena a „in dubio pro reo“ vo vzťahu k obsahu článku 9 dohody o nadobudnutí. Žalobkyňa v tejto súvislosti predovšetkým uvádza, že tento článok sa spájal s transakciou a nemôže sa vykladať a ani uplatňovať nezávisle od tejto transakcie a náročného rokovacieho procesu, ktorý sa vyznačoval neustálymi zásahmi portugalskej vlády.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 101 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na zjavne nesprávne posúdenie skutkových okolností a porušenie zásady celkového posudzovania dôkazov vzhľadom na kontext, v ktorom bol článok dohodnutý, správanie zúčastnených strán a účel tohto článku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení pravidiel týkajúcich sa dôkazného bremena a zásady riadnej správy vecí verejných, práva na obhajobu a prezumpcie neviny vzhľadom na preukázanie zásahov portugalskej vlády do rokovaní, vyhotovenia a zachovania daného článku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 101 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na nedostatočné odôvodnenie a nesprávne posúdenie dopadu článku na obmedzenie hospodárskej súťaže ako nevyhnutnej podmienky pre existenciu porušenia článku 101 ZFEÚ iba na základe cieľa.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 101 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že predmetný článok nie je vôbec obmedzením, ktorého účinky by boli v rozpore s článkom 101 ZFEÚ.

                     Žalobkyňa subsidiárne takisto poukazuje na porušenie zásad proporcionality a odôvodnenia, ako aj na zjavne nesprávne posúdenie, keďže Komisia odmietla prihliadnuť k poľahčujúcim okolnostiam a neposúdila ich v dostatočnom rozsahu.


title: Vec T-15/13: Žaloba podaná 7. januára 2013 — Group Nivelles/ÚHVT — Easy Sanitairy Solutions (sprchová odtoková trúbka)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/28

         Žaloba podaná 7. januára 2013 — Group Nivelles/ÚHVT — Easy Sanitairy Solutions (sprchová odtoková trúbka)
   (Vec T-15/13)
   2013/C 108/72
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Group Nivelles (Gingelom, Belgicko) (v zastúpení: J. A. M. Jonkhout, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Easy Sanitairy Solutions BV (Losser, Holandsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. októbra 2012 vo veci 2004/2010 3 a potvrdil rozhodnutie výmazového odboru ÚHVT z 23. septembra 2010 vo veci ICD 000 007 024, oznámené 1. októbra 2010, pokiaľ je to potrebné po oprave jeho odôvodnenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: dizajn sprchovej odtokovej trúbky– dizajn Spoločenstva č. 107834 0025.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Easy Sanitairy Solutions BV.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na výmaz: články 4 až 9 nariadenia č. 6/2002.

      Rozhodnutie výmazového odboru: výmaz dizajnu Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového odboru.

      Dôvody žaloby: rozhodnutie odvolacieho senátu je založené na nesprávnom odôvodnení a na vecne nesprávnom porovnávacom kritériu.


               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. novembra 2013 — Capitalizaciones Mercantiles/ÚHVT — Leineweber (X)
   (Vec T-378/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva X - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva X - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 367/49
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Capitalizaciones Mercantiles Ltda (Bogota, Kolumbia) (v zastúpení: J. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Leineweber GmbH & Co. KG (Herford, Nemecko) (v zastúpení: S. Jackermeier a D. Wiedemann, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. mája 2012 (vec R 1524/2011-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Leineweber GmbH & Co. KG a Capitalizaciones Mercantiles Ltda

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Capitalizaciones Mercantiles Ltda je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec C-403/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna (Bulharsko) 25. augusta 2014 – „Vekos Trade“ AD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“, Varna, pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna (Bulharsko) 25. augusta 2014 – „Vekos Trade“ AD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“, Varna, pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
      (Vec C-403/14)
      (2014/C 395/30)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd – Varna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Vekos Trade“ AD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“, Varna, pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú zásady daňovej neutrality, proporcionality a ochrany legitímnej dôvery porušené správnou praxou a judikatúrou, podľa ktorých je predávajúci (odosielateľ podľa zmluvy o preprave) povinný preukázať pravosť podpisu nadobúdateľa a to, či podpis pochádza od osoby, ktorá zastupuje spoločnosť nadobúdateľa, jej zamestnanca so zodpovedajúcou funkciou alebo splnomocnenca?

                  2.

                  Má článok 138 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) v prípade, o aký ide vo veci samej, priamy účinok a môže ho vnútroštátny súd priamo uplatniť?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-371/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 3. augusta 2007 – Danfoss A/S a AstraZeneca A/S/Skatteministeriet

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 3. augusta 2007 – Danfoss A/S a AstraZeneca A/S/Skatteministeriet
   (Vec C-371/07)
   (2007/C 247/20)
   Jazyk konania: dánčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Vestre Landsret
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Danfoss A/S a AstraZeneca A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 17 ods. 6 druhý pododsek šiestej smernice (1) o DPH vykladať v tom zmysle, že členský štát môže vylúčiť právo na odpočet dane z pridanej hodnoty z plnení použitých pre poskytovanie stravy obchodným partnerom a zamestnancom v kantínach spoločnosti v súvislosti s pracovnými stretnutiami len vtedy, ak pred vstupom smernice do platnosti stanovovali vnútroštátne právne predpisy právomoc vylúčiť takéto právo, a pokiaľ túto právomoc v praxi uplatňovali daňové orgány tak, že právo na odpočet dane z pridanej hodnoty z týchto plnení bolo odmietnuté?

               2.

               Má pre odpoveď na prvú otázku význam skutočnosť, že kantíny spoločnosti nepodliehali DPH podľa vnútroštátnej úpravy DPH platnej v dotknutom členskom štáte pred prebratím smernice v roku 1978, že vnútroštátna úprava vylúčenia odpočtu nebola prebratím šiestej smernice o DPH zmenená a že sa úprava vylúčenia odpočtu stala relevantnou pre takýto druh podnikania výlučne v dôsledku tej skutočnosti, že od prebratia šiestej smernice o DPH podliehajú kantíny spoločnosti DPH?

               3.

               Je vylúčenie práva na odpočet „zachované“ v zmysle článku 17 ods. 6 druhého pododseku šiestej smernice o DPH, ak v období od prebratia šiestej smernice o DPH v roku 1978 do roku 1999 existovalo v dôsledku takej správnej praxe, aká je opísaná v konaniach o veci samej, právo na odpočet DPH pre dotknuté výdavky?

               4.

               Má sa článok 6 ods. 2 písm. a) a b) šiestej smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na bezplatné poskytovanie stravy spoločnosťou obchodným partnerom v jej kantínach v súvislosti s pracovnými stretnutiami v priestoroch spoločnosti?

               5.

               Má sa článok 6 ods. 2 písm. a) a b) šiestej smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na bezplatné poskytovanie stravy spoločnosťou zamestnancom v jej vlastných kantínach v súvislosti s pracovnými stretnutiami v priestoroch spoločnosti?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-271/10: Žaloba podaná 16. júna 2010 — H/Rada a i.

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/55

         Žaloba podaná 16. júna 2010 — H/Rada a i.
   (Vec T-271/10)
   ()
   2010/C 221/88
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: H (Catania, Taliansko) (v zastúpení: C. Mereu a M. Velardo, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej únie, Európska komisia a Policajná misia Európskej únie v Bosne a Hercegovine (EUPM)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie zo 7. apríla 2010 a, ak je to potrebné, rozhodnutie z 30. apríla 2010,

               —

               zaviazať žalované, aby nahradili škodu, ktorú utrpel žalobca, odhadnutú na 30 000,00 eur, a

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania, ako aj 8 %-ný úrok.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou sa žalobca podľa článku 263 ZFEÚ domáha zrušenia rozhodnutia, ktoré prijala Policajná misia Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine zo 7. apríla 2010 a, ak je to potrebné, na to nadväzujúceho potvrdzujúceho rozhodnutia z 30. apríla 2010, v ktorom bolo rozhodnuté preradiť žalobcu z hlavného štábu misie v Sarajeve na regionálny úrad v Banje Luke, ako aj o znížení hodnosti žalobcu. Navyše sa žalobca podľa článku 340 ZFEÚ domáha priznania náhrady škody vo výške 30 000,00 eur.
   Žalobca uvádza, že podľa uznesenia Súdu pre verejnú službu z 9. októbra 2006 vo veci F-53/06 Gualtieri/Komisia je pre rozhodovanie v tejto veci príslušný Všeobecný súd.
   Na podporu svojich žalobných návrhov žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca namieta zneužitie právomoci, keďže neexistoval objektívny dôvod odôvodňujúci preradenie.

               Po druhé žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, keďže Policajná misia Európskej únie v Bosne a Hercegovine neuviedla operačný dôvod odôvodňujúci preradenie.

               Po tretie došlo k zjavnej chybe v posúdení, keďže neexistovala potreba naliehavo preradiť vyšetrovateľa na regionálny úrad v Banje Luke.

               Navyše došlo k porušeniu rozhodnutia Rady č. 2009/906/SZBP z 8. decembra 2009 (1), keďže vedúci misie nebol oprávnený preradiť personál, ale iba zabezpečovať každodenné riadenie personálu.

               Nakoniec žalobca žiada priznať náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej šikanovaním.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2009/906/SZBP z 8. decembra 2009 o policajnej misii Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine (BaH) (Ú. v. EÚ L 322, 2009, s. 22).


title: Vec T-564/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. septembra 2012 — Farage/Parlament a Buzek ( „Inštitucionálne právo — Rozhodnutie predsedu parlamentu, ktorým sa ukladá európskemu poslancovi pokuta vo forme straty nároku na denný príspevok na obdobie desiatich dní — Rozhodnutie výboru parlamentu pre právne záležitosti, ktorým sa vyhlasuje žiadosť poslanca na ochranu jeho poslaneckej imunity za neprípustnú — Zjavný nedostatok právomoci Všeobecného súdu — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/25

      Uznesenie Všeobecného súdu z 5. septembra 2012 — Farage/Parlament a Buzek
      (Vec T-564/11) (1)

      (Inštitucionálne právo - Rozhodnutie predsedu parlamentu, ktorým sa ukladá európskemu poslancovi pokuta vo forme straty nároku na denný príspevok na obdobie desiatich dní - Rozhodnutie výboru parlamentu pre právne záležitosti, ktorým sa vyhlasuje žiadosť poslanca na ochranu jeho poslaneckej imunity za neprípustnú - Zjavný nedostatok právomoci Všeobecného súdu - Zjavná neprípustnosť)
      (2012/C 331/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Nigel Paul Farage (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Bennett, solicitor)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz a D. Moore, splnomocnení zástupcovia) a Jerzy Buzek (Brusel, Belgicko)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie po prvé rozhodnutia predsedu Parlamentu z 2. marca 2010, ktorým sa ukladá žalobcovi pokuta vo forme straty nároku na denný príspevok na obdobie desiatich dní, po druhé rozhodnutia kancelárie Parlamentu z 24. marca 2010, ktorým sa vyššie uvedené rozhodnutie predsedu Parlamentu potvrdilo, po tretie rozhodnutia výboru Parlamentu pre právne záležitosti, ktorým sa vyhlasuje žiadosť žalobcu na ochranu jeho poslaneckej imunity za neprípustnú, po štvrté bližšie neurčeného rozhodnutia Parlamentu

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Nigel Paul Farage znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec T-437/09: Žaloba podaná 19. októbra 2009 — Oyster Cosmetics/ÚHVT — Kadabell (OYSTER COSMETICS)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/32

         Žaloba podaná 19. októbra 2009 — Oyster Cosmetics/ÚHVT — Kadabell (OYSTER COSMETICS)
   (Vec T-437/09)
   2010/C 11/60
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Taliansko) (v zastúpení: A. Perani a P. Pozzi, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kadabell GmbH & Co. KG (Lenzkirch, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. augusta 2009 vydané vo veci R 1367/2008-1,

               —

               zaviazať odporcov na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „OYSTER COSMETICS“ pre výrobky triedy 3.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „KADUS OYSTRA AUTO STOP PROTECTION“ pre výrobky triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami.


title: Vec C-673/15 P: Odvolanie podané 15. decembra 2015: The Tea Board proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 2. októbra 2015 vo veci T-624/13, The Tea Board/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/11

         Odvolanie podané 15. decembra 2015: The Tea Board proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 2. októbra 2015 vo veci T-624/13, The Tea Board/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-673/15 P)
   (2016/C 106/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: The Tea Board (v zastúpení: M. C. Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Delta Lingerie

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu z 2. októbra 2015 vo veci T-624/13 v rozsahu v akom Všeobecný súd zamietol žalobu vo vzťahu k týmto službám označovaným prihlasovanou ochrannou známkou, ktoré patria do tried 35 a 38:
               Služby v oblasti obchodného poradenstva pri vytváraní a prevádzkovaní maloobchodných predajní a nákupných stredísk zameraných na maloobchodný predaj a reklamu; Služby spojené s propagáciou predaja (pre tretie osoby), reklama, obchodný manažment, obchodná administratíva, on-line reklama na počítačovej sieti, distribúcia reklamných materiálov (letáky, prospekty, bezplatné noviny, vzorky), služby spojené s predplatením novín pre tretie osoby; Podnikateľské informácie alebo dopyty; organizovanie podujatí, výstav na obchodné alebo reklamné účely, reklamná réžia, prenájom reklamných plôch, rozhlasová a televízna reklama, reklamné sponzorstvo (trieda 35)
               Telekomunikácie, prenos správ a obrazových informácií pomocou počítača, interaktívne televízne vysielanie týkajúce sa prezentácie výrobkov, počítačová komunikácia, komunikácia (prenos) na otvorenej alebo uzavretej svetovej počítačovej sieti (trieda 38)

               —

               ak to bude potrebné, vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom,

               —

               zaviazať odporcu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolanie smeruje k čiastočnému zrušeniu rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-624/13 z 2. októbra 2015 v rozsahu v akom Všeobecný súd zamietol žalobu vo vzťahu k službám označovaným spornou ochrannou známkou, ktoré patria do tried 35 a 38.

               2.

               Odvolanie je založené na dvoch odvolacích dôvodoch: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie (1) a porušenie článku 8 ods. 5 toho istého nariadenia.

               3.

               Odvolateľka zastáva názor, že základná funkcia kolektívnej ochrannej známky Európskej únie podľa článku 66 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, ktorá spočíva v označení zemepisného pôvodu tovarov, nemá slúžiť ako označenie obchodného pôvodu, ale iba ako záruka kolektívneho pôvodu tovarov alebo služieb ponúkaných a predávaných pod touto ochrannou známkou, t. j. že výrobky pochádzajú od podniku, ktorý sa nachádza v zemepisnom regióne prijatom ako kolektívna ochranná známka Európskej únie a ktorý je oprávnený používať kolektívnu ochrannú známku Európskej únie.

               4.

               V dôsledku toho podľa názoru odvolateľky treba prijať záver, že v rámci článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke, zemepisný pôvod treba zohľadniť ako relevantný faktor či už pri posúdení podobnosti príslušných tovarov a/alebo služieb a/alebo pri vykonaní celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.

               5.

               Preto pri porovnaní tovarov a/alebo služieb označovaných skoršou kolektívnou ochrannou známkou Európskej únie podľa článku 66 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, ktorú predstavuje zemepisný názov, s tovarmi a/alebo službami označovanými individuálnou ochrannou známkou Európskej únie, podľa názoru odvolateľky nie je rozhodujúce, či predmetné tovary a služby sú podobné vo vzťahu k ich povahe, účelu a užívateľom a/alebo distribučným kanálom. Skôr treba skúmať, či predmetné tovary a/alebo služby môžu mať rovnaký zemepisný pôvod.

               6.

               Výklad článku 66 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, ktorý uvádza odvolateľka vyplýva z

                           1)

                           vnútornej logiky nariadenia č. 207/2009, najmä zo skutočnosti, že

                                       i)

                                       článok 66 ods. 2 predstavuje výnimku v rámci nariadenia č. 207/2009, keďže podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke, ochranné známky, ktoré tvoria výlučne označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie zemepisného pôvodu tovarov alebo poskytovania služieb sa do registra nezapíšu,

                                       ii)

                                       podľa článku 67 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, stanovy upravujúce používanie kolektívnej ochrannej známky Európskej únie predstavujúcej zemepisný názov musia oprávňovať každú osobu, ktorej tovary alebo služby majú svoj pôvod v príslušnej zemepisnej oblasti, stať sa členom združenia, ktoré je majiteľom ochrannej známky a v dôsledku toho kolektívna ochranná známka Európskej únie predstavujúca zemepisný názov nikdy nemôže odlišovať tovary alebo služby členov združenia, ktoré je majiteľom ochrannej známky od tovarov a služieb iných podnikov.

                           2)

                           výkladu tohto ustanovenia vzhľadom na nariadenie č. 1151/2012 (2) a vzhľadom na Dohodu TRIPS podľa ktorej by mali mať zemepisné označenia vysokú úroveň ochrany a podľa ktorej prezentácia tovaru, ktorý uvádza alebo naznačuje, že príslušný tovar pochádza z inej zemepisnej oblasti, ako je skutočné miesto jeho pôvodu, spôsobom, ktorý uvádza verejnosť do omylu, pokiaľ ide o zemepisný pôvod tovaru, by mala byť zakázaná.

               7.

               Odvolateľka zastáva názor, že vlastnosti, ktoré Všeobecný súd konštatoval vo vzťahu k DARJEELING možno tiež prebrať na služby, ako je obchodné poradenstvo alebo telekomunikačné služby a v tejto súvislosti môžu posilniť príťažlivosť spornej ochrannej známky. Ďalej odvolateľka zdôrazňuje, že Všeobecný súd neposkytol vo svojom rozsudku žiadne odôvodnenie, ktoré by sa týkalo toho, prečo by vlastnosti spájané s ochrannou známkou DARJEELING nebolo možné prebrať na služby tried 35 a 38, čo samo osebe predstavuje nesprávne právne posúdenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, s. 1)


title: Vec C-523/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  24. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Uzavretie dvojstrannej dohody o leteckej doprave medzi členským štátom a Spojenými štátmi americkými — Právo usadiť sa — Sekundárne právo upravujúce vnútorný trh s leteckou dopravou — Vonkajšia právomoc Spoločenstva)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-523/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Uzavretie dvojstrannej dohody o leteckej doprave medzi členským štátom a Spojenými štátmi americkými - Právo usadiť sa - Sekundárne právo upravujúce vnútorný trh s leteckou dopravou - Vonkajšia právomoc Spoločenstva)
   (2007/C 96/09)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Huttunen a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Svenster a D. J. M. de Grave, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A. Hare, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Porušenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 5 a 52 Zmluvy ES (teraz články 10 a 43 ES) – Porušenie nariadení Rady (EHS) č. 2409/92 z 23. júla 1992 o cestovnom a sadzbách v leteckých dopravných službách (Ú. v. ES L 240, s. 15) a nariadenia Rady (EHS) č. 2299/89 z 24. júla 1989 o kódexe správania pre používanie počítačových rezervačných systémov (Ú. v. ES L 220, s. 1) v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (EHS) č. 3089/93 z 29. októbra 1993 (Ú. v. ES L 278, s. 1) – Dvojstranná dohoda nazývaná „open sky “so Spojenými štátmi – Zmena – Obmedzenie voľného pohybu služieb
   Výrok rozsudku

               1.

               Holandské kráľovstvo si tým, že napriek opätovnému prerokovaniu dohody o leteckej doprave uzavretej medzi Holandským kráľovstvom a Spojenými štátmi americkými 3. apríla 1957 dohodlo alebo ponechalo v platnosti medzinárodné záväzky vo vzťahu k Spojeným štátom americkým:

                           —

                           týkajúce sa cien leteckých služieb uplatňovaných dopravcami určenými Spojenými štátmi americkými na letecké linky vnútri Spoločenstva,

                           —

                           týkajúce sa počítačových rezervačných systémov ponúkaných alebo používaných na holandskom území, a

                           —

                           na základe ktorých sa Spojeným štátom americkým priznáva právo zrušiť, pozastaviť alebo obmedziť prepravné práva v prípadoch, keď leteckých dopravcov určených Holandským kráľovstvom nevlastní Holandské kráľovstvo alebo holandskí štátni príslušníci,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 Zmluvy ES (teraz článok 10 ES) a článku 52 Zmluvy ES (zmeneného, teraz článok 43 ES), ako aj z nariadení Rady (EHS) č. 2409/92 z 23. júla 1992 o cestovnom a sadzbách v leteckých dopravných službách a č. 2299/89 z 24. júla 1989 o kódexe správania pre používanie počítačových rezervačných systémov.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-381/08: Žaloba podaná 15. septembra 2008 – DAI/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/36

         Žaloba podaná 15. septembra 2008 – DAI/Komisia
   (Vec T-381/08)
   (2008/C 313/65)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalsko) (v zastúpení: J. da Cruz Vilaça, L. Romão a A. Mestre, abogados)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že žaloba je prípustná,

               —

               vyhovieť žalobe a čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie 2008/445/ES z 11. júna 2008, ktorým sa pre jednotlivé členské štáty stanovuje výška spätnej reštrukturalizačnej pomoci pre pestovateľov a podniky, ktoré vykonali reštrukturalizáciu v hospodárskych rokoch 2006/2007 a 2007/2008 v rámci dočasného režimu reštrukturalizácie cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve [oznámené pod číslom K(2008) 2557] (1), v rozsahu, v akom sa týka čiastky priznanej Portugalsku ako reštrukturalizačná pomoc pre pestovateľov a podniky, ktoré vykonali reštrukturalizáciu v hospodárskych rokoch 2006/2007 a 2007/2008,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania vrátane trov konania žalobcu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Porušenie článku 1 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 1261/2007 (2) a článku 16a nariadenia (ES) č. 968/2006 vloženého nariadením (ES) č. 1264/2007 (3).

      (1)  Ú. v. EÚ L 156, s. 20.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1261/2007 z 9. októbra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 320/2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve (Ú. v. EÚ L 283, s. 8).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1264/2007 z 26. októbra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 968/2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 320/2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve (Ú. v EÚ L 283, s. 16).


title: Vec C-265/14 P: Odvolanie podané 2. júna 2014 : Cemex S.A.B. de C.V. a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-292/11, Cemex a iní/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/19

         Odvolanie podané 2. júna 2014: Cemex S.A.B. de C.V. a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-292/11, Cemex a iní/Komisia
   (Vec C-265/14 P)
   2014/C 253/26
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Cemex S.A.B. de C.V., New Sunward Holding BV, Cemex España, S.A., Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion a Cemex Austria AG (v zastúpení: Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, H. González Durántez a B. Martínez Corral, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2014,

               —

               rozhodnúť vo veci samej o žalobe o neplatnosť podanej na Všeobecný súd a zrušiť rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré spoločnosti Cemex a jej dcérskym spoločnostiam vznikli tak v prvostupňovom konaní pred Všeobecným súdom, ako aj v tomto konaní pred Súdnym dvorom Európskej únie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   1 —   Nesprávne posúdenie odôvodnenia rozhodnutia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd pochybil, keď sa domnieval, že odôvodnenie rozhodnutia o žiadosti o informácie bolo formulované príliš všeobecne. Všeobecný súd pri svojom skúmaní nezohľadnil okolnosti konkrétneho prípadu, ani obsah napadnutého rozhodnutia, ani neposudzoval proporcionalitu v závislosti od vecných možností Komisie a technických okolností v dobe, kedy bolo napadnuté rozhodnutie prijaté.
   2 —   Nesprávne posúdenie nevyhnutnosti informácií

   Všeobecný súd pochybil takisto konštatovaním nevyhnutnosti informácií požadovaných v napadnutom rozhodnutí, keďže časť predmetných informácií už Komisia mala k dispozícii alebo nemali žiaden vzťah k predmetu šetrenia.
   3 —   Nesprávne odôvodnenie napadnutého rozsudku a nesprávne posúdenie porušenia článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003
       (1)
      v súvislosti s povahou požadovaných informácií

   Odvolateľky takisto uvádzajú, že napadnutý rozsudok má nesprávne odôvodnenie, keďže Všeobecný súd nerozhodol o niektorých návrhoch týkajúcich sa povahy požadovaných informácií, pričom sa vyžadovalo posúdenie hypotetických situácií. Okrem toho Všeobecný súd pochybil pri konštatovaní neexistencie porušenia článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, keďže napadnuté rozhodnutie vyžadovalo odpoveď na otázky, ktoré sa netýkali skutkových okolností, ani nemali vzťah ku faktickým skutočnostiam.
   4 —   Nesprávne posúdenie požiadavky proporcionality

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd pochybil tým, že zamietol ich žalobu o čiastočnú neplatnosť napadnutého rozhodnutia týkajúceho sa žiadosti o informácie v rozsahu, v akom podľa neho Komisia prijatím rozhodnutia a stanovením lehoty pre odpoveď nepostupovala neprimerane, či neprípustne. Odvolateľky takisto tvrdia, že Všeobecný súd pochybil, keď sa domnieval, že žiadosť Komisie o informácie bola odôvodnená, napriek tomu, že odpovede odvolateliek by znamenali veľké pracovné zaťaženie.
   5 —   Nesprávne posúdenie existencie porušenia článku 3 nariadenia č. 1
       (2)

   Všeobecný súd pochybil, keď sa domnieval, že Komisia oznámením napadnutého rozhodnutia iba v kastilčine neporušila článok 3 nariadenia č. 1.
   6 —   Nesprávne posúdenie existencie porušenia zásady riadnej správy vecí verejných

   Napokon odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd pochybil tým, že rôzne konania Komisie zasluhujúce kritiku Všeobecného súdu predstavujú porušenie zásady riadnej správy vecí verejných.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101 ZFEÚ] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Nariadenie Rady č. 1 z 15. apríla 1958 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. ES 17, 1958, s. 385).


title: Vec T-190/06: Žaloba podaná 19. júla 2006 – Total a Elf Aquitaine/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/40

         Žaloba podaná 19. júla 2006 – Total a Elf Aquitaine/Komisia
   (Vec T-190/06)
   (2006/C 212/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Total SA a Elf Aquitaine (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: E. Morgan de Rivery, advokát, a A. Noël-Baron, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               v prvom rade zrušiť článok 1 písm. o) a p), článok 2 písm. i) a články 3 a 4 rozhodnutia Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006,

               —

               subsidiárne zmeniť článok 2 písm. i) rozhodnutia Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006, ktorým sa spoločnosti Arkema SA ukladá pokuta vo výške 78,663 milióna eur, z ktorej Total SA je spoločne a nerozdielne zaviazaná na zaplatenie 42 miliónov eur a Elf Aquitaine SA na zaplatenie 65,1 milióna eur, a znížiť výšku predmetnej pokuty v primeranom rozsahu,

               —

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobkyne domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 vo veci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a peroxoboritan, ktorým Komisia konštatovala, že podniky, ktorým bolo rozhodnutie určené, medzi nimi aj žalobkyne, porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o EHP tým, že sa zúčastnili na dohodách a zosúladených postupoch spočívajúcich vo výmenách informácií medzi konkurentmi a dohodách o cenách a výrobných kapacitách, ako aj v dohľade nad vykonávaním týchto zmlúv v odvetví peroxidu vodíka a peroxiboritanu sodíka. Subsidiárne žiadajú zníženie pokuty uloženej ich dcérskej spoločnosti, na zaplatenie ktorej sú zaviazané spoločne a nerozdielne.
   Žaloba vo svojej prvej časti pozostáva z desiatich žalobných dôvodov.
   Najskôr žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušuje ich práva na obhajobu, ako aj zásadu prezumpcie neviny.
   Po druhé tvrdia, že napadnuté rozhodnutie, ktoré ich uznáva zodpovednými za sporné porušenie, ktorého sa dopustila ich dcérska spoločnosť, porušuje povinnosť odôvodnenia jednak preto, že úvaha Komisie, považovaná žalobkyňou za čiastočne si odporujúcu, nie je dostatočná vzhľadom na novú skutočnosť v stanovisku prijatom voči nim, a jednak preto, že Komisia nezohľadnila tým, že na ne odmietla odpovedať, presné údaje uvedené žalobkyňami na odôvodnenie ich nezasiahnutia do riadenia dcérskej spoločnosti.
   Žalobkyne sa okrem toho domnievajú, že napadnuté rozhodnutie porušilo jednotný charakter pojmu podniku v zmysle článku 81 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 (1), ako aj pravidlá, ktoré sa vzťahujú na pripísateľnosť zodpovednosti materskej spoločnosti za porušenia, ktorých sa dopustila jej dcérska spoločnosť. Pokiaľ ide o posledný uvedený žalobný dôvod, žalobkyne uvádzajú, že Komisia prekročila rámec svojej právomoci pripísať materskej spoločnosti zodpovednosť za porušenia, ktorých sa dopustila jej dcérska spoločnosť, stanovený súdom Spoločenstva. Komisia sa podľa nich priklonila k nesprávnemu výkladu judikatúry týkajúcej sa pripísateľnosti zodpovednosti a v rozpore s rozhodovacou praxou v tejto oblasti. Podľa žalobkýň Komisia navyše porušila zásadu autonómie právnickej osoby.
   Žalobkyne tiež uvádzajú, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nesprávne pripísala zodpovednosť za uvedené porušenia Total a pri posúdení opakovaného porušenia sa domnievala, že dcérska spoločnosť, uznaná zodpovednou napadnutým rozhodnutím, stále patrila Total.
   Okrem toho žalobkyne tvrdia, že Komisia porušila viaceré základné zásady uznané členskými štátmi, ktoré sú súčasťou právneho poriadku Spoločenstva, ako je zásada zákazu diskriminácie, zásada osobnej zodpovednosti, zásada individuálneho trestu a zásada zákonnosti.
   Žalobkyne tiež uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu správneho úradného postupu a právnej istoty.
   Žalobkyne sa nakoniec domnievajú, že Komisia porušila pravidlá stanovenia pokút, ako je zásada rovnosti zaobchádzania, keď neuplatnila zníženie počiatočnej výšky pokuty uloženej žalobkyniam o 25 %, pričom voči inému adresátovi napadnutého rozhodnutia toto zníženie uplatnila. Podľa žalobkýň napadnuté rozhodnutie nerešpektuje rámec právomoci Komisie, pokiaľ ide o zohľadnenie odradzujúceho účinku porušením zásady prezumpcie neviny, ako aj zásady právnej istoty.
   Napokon žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie prestavuje zneužitie právomoci, pretože im pripisuje zodpovednosť za porušenie spáchané ich dcérskou spoločnosťou a uznáva ich zodpovednými nerozdielne s ňou.
   Subsidiárne žalobkyne tvrdia, že by mala byť upravená výška pokuty uloženej ich dcérskej spoločnosti, na ktorej zaplatenie sú spoločne a nerozdielne zaviazané. Žiadajú o zníženie počiatočnej výšky pokuty o 25 % a taktiež zohľadnenie poľahčujúcej okolnosti, keďže im boli uložené vysoké pokuty súčasne a v podobných veciach.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec F-84/11: Žaloba podaná 29. augusta 2011 — ZZ a i./Súdny dvor

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/42

         Žaloba podaná 29. augusta 2011 — ZZ a i./Súdny dvor
   (Vec F-84/11)
   2011/C 340/87
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a iní (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým Súdny dvor zamietol návrh žalobcov o priznanie príspevku za prácu na zmeny stanovený v článku 1 ods. 1 prvej zarážke nariadenia Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 z 9. februára 1976, ktorým sa stanovujú kategórie úradníkov, ktorí majú nárok na príspevky za prácu na zmeny, podmienky poskytovania príspevkov a ich sadzby (Ú. v. ES L 38, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 78), a návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 17. mája 2011, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcov zo 17. januára 2011 smerujúca jednak k priznaniu príspevku za prácu na zmeny, ktorý je stanovený v článku 1 nariadenia Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 z 9. februára 1976, naposledy zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1873/2006 z 11. decembra 2006, a jednak k priznaniu náhrady škody spôsobenej tým, že menovací orgán neodpovedal na ich prvú a opätovnú žiadosť v lehote stanovenej v služobnom poriadku a tým, že vo výslovnej zamietavej odpovedi menovacieho orgánu nebola uvedená možnosť podania opravného prostriedku, čo spôsobilo, že žalobcovia stratili šancu dosiahnuť úspech vo veci v konaní pred súdom,

               —

               zaviazať Súdny dvor na zaplatenie každému zo žalobcov sumy vo výške 10 700,76 eura ako náhradu majetkovej ujmy a vo výške 3 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Súdny dvor na náhradu trov konania.