title: Vec C-446/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Modena — Taliansko) — Alberto Severi, konajúci vo vlastnom mene a ako právny zástupca Cavazzuti e figli SpA, teraz Grandi Salumifici Italiani SpA/Regione Emilia-Romagna [Smernica 2000/13/ES — Označovanie potravín určených na dodanie v nespracovanom stave konečnému spotrebiteľovi — Označovanie spôsobilé uviesť kupujúceho do omylu, pokiaľ ide o pôvod alebo miesto pôvodu potraviny — Druhové názvy v zmysle článku 3 nariadenia (EHS) č. 2081/92 — Vplyv]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Modena — Taliansko) — Alberto Severi, konajúci vo vlastnom mene a ako právny zástupca Cavazzuti e figli SpA, teraz Grandi Salumifici Italiani SpA/Regione Emilia-Romagna
   (Vec C-446/07) (1)

   (Smernica 2000/13/ES - Označovanie potravín určených na dodanie v nespracovanom stave konečnému spotrebiteľovi - Označovanie spôsobilé uviesť kupujúceho do omylu, pokiaľ ide o pôvod alebo miesto pôvodu potraviny - Druhové názvy v zmysle článku 3 nariadenia (EHS) č. 2081/92 - Vplyv)
   2009/C 267/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile di Modena

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alberto Severi, konajúci vo vlastnom mene a ako právny zástupca Cavazzuti e figli SpA, teraz Grandi Salumifici Italiani SpA

      Žalovaný: Regione Emilia-Romagna

      Za účasti: Associazione fra Produttori per la Tutela del „Salame Felino“

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale civile di Modena — Výklad článku 3 ods. 1 a článku 13 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. ES L 208, s. 1; Mim. vyd. 3/013, s. 4), teraz článok 3 ods. 1 a článok 13 ods. 2 nariadenia (ES) č. 510/06 — Označenie potraviny, ktoré obsahuje zemepisné údaje a ktoré nie je zapísané ako CHOP alebo CHZO v zmysle citovaného nariadenia — Možnosť výrobcov používajúcich v dobrej viere a konštantným spôsobom toto označenie pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia používať toto označenie na spoločnom trhu — „Salame Felino“

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 a článok 13 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2796/2000 z 20. decembra 2000, sa majú vykladať v tom zmysle, že označenie potraviny obsahujúce zemepisné údaje, ktoré je predmetom žiadosti o registráciu ako chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie v zmysle nariadenia č. 2081/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2796/2000, nemožno až do prípadného postúpenia žiadosti o registráciu Komisii Európskych spoločenstiev vnútroštátnymi orgánmi považovať za druhové. Až do rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev o žiadosti o registráciu označenia, prípadne jej zamietnutia z osobitného dôvodu, že uvedené označenie sa stalo druhovým, nemožno vychádzať z predpokladu, že označenie má druhovú povahu v zmysle nariadenia č. 2081/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2796/2000.

               2.

               Článok 3 ods. 1 a článok 13 ods. 3 nariadenia č. 2081/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2796/2000, v spojení s článkom 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín, sa majú vykladať v tom zmysle, že označenie potravín obsahujúce zemepisné údaje, ktoré nie je zaregistrované ako chránené označenie pôvodu alebo chránené zemepisné označenie, sa môže legálne používať pod podmienkou, že označenie takto pomenovaného výrobku neuvedie priemerného, riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného spotrebiteľa do omylu. Na posúdenie toho, či ide o tento prípad, môžu vnútroštátne orgány zohľadniť dĺžku používania názvu. Naopak, prípadná dobromyseľnosť výrobcu alebo maloobchodného predajcu nie je relevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec T-380/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. decembra 2010 — Bianchin/ÚHVT — Grotto (GASOLINE) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva GASOLINE — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva GAS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2010 — Bianchin/ÚHVT — Grotto (GASOLINE)
   (Vec T-380/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva GASOLINE - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva GAS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 38/26
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luciano Bianchin (Asolo, Taliansko) (v zastúpení: G. Massa a P. Massa, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Grotto SpA (Chiuppano, Taliansko) (v zastúpení: F. Jacobacci, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. júla 2009 (vec R 1455/2008-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Grotto SpA a L. Bianchinom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               L. Bianchin je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Vec F-35/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  30. septembra 2014 – DM/BEREC (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Podmienky prijatia do zamestnania — Vstupná lekárska prehliadka — Článok 100 PZOZ — Výhrada týkajúca sa zdravotného stavu — Prepustenie na konci skúšobnej doby — Návrhy na zrušenie, ktoré sa stali bezpredmetnými — Neexistencia vplyvu — Zastavenie konania)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/54

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. septembra 2014 – DM/BEREC
   (Vec F-35/12) (1)

   ((Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Podmienky prijatia do zamestnania - Vstupná lekárska prehliadka - Článok 100 PZOZ - Výhrada týkajúca sa zdravotného stavu - Prepustenie na konci skúšobnej doby - Návrhy na zrušenie, ktoré sa stali bezpredmetnými - Neexistencia vplyvu - Zastavenie konania))
   2014/C 421/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: DM (v zastúpení: pôvodne D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti, neskôr D. Abreau Caldas, J.-N. Louis a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaný: Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (v zastúpení: M. Chiodi, splnomocnený zástupca, D. Waelbroeck, A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o uplatnení výhrady týkajúcej sa zdravotného stavu na žalobcu od dátumu jeho nástupu do zamestnania a rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti žalobcu

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil DM.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 37.


title: Vec T-107/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. novembra 2011 — Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing/Rada a Komisia ( „Dumping — Dovoz silikomangánu s pôvodom v Číne a Kazachstane — Žaloba o neplatnosť — Vývozná cena — Porovnanie vývoznej ceny a normálnej hodnoty — Výpočet rozpätia cenového podhodnotenia — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2011 — Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing/Rada a Komisia
      (Vec T-107/08) (1)

      (Dumping - Dovoz silikomangánu s pôvodom v Číne a Kazachstane - Žaloba o neplatnosť - Vývozná cena - Porovnanie vývoznej ceny a normálnej hodnoty - Výpočet rozpätia cenového podhodnotenia - Mimozmluvná zodpovednosť)
      (2012/C 25/91)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Transnational Company „Kazchrome“ AO (Aktioubé, Kazachstan) a ENRC Marketing AG (Kloten, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne L. Ruessmann a A. Willems, neskôr A. Willems a S. De Knop, advokáti)

         Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch a G. Wolf, advokáti, neskôr J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát), a Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalované: Euroalliages (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Bourgeois, Y. van Gerven a N. McNelis, advokáti)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1420/2007 zo 4. decembra 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz silikomangánu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Kazachstane a ukončuje sa konanie týkajúce sa dovozu silikomangánu s pôvodom na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 317, s. 5) v rozsahu, v akom sa týka dovozov silikomangánu vyrábaného spoločnosťou Transnational Company „Kazchrome“ AO, a na druhej strane návrh na náhradu škody

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 nariadenia (ES) č. 1420/2007 Rady zo 4. decembra 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz silikomangánu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Kazachstane a ukončuje sa konanie týkajúce sa dovozu silikomangánu s pôvodom na Ukrajine sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka dovozov silikomangánu vyrábaného spoločnosťou Transnational Company „Kazchrome“ AO.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing AG znášajú polovicu vlastných trov konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  4.

                  Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania spoločnosti Transnational Company „Kazchrome“ a spoločnosti ENRC Marketing.

                  5.

                  Euroalliages znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec C-255/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 29. mája 2015 – Steef Mennens/Emirates Direktion für Deutschland

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 29. mája 2015 – Steef Mennens/Emirates Direktion für Deutschland
   (Vec C-255/15)
   (2015/C 294/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Steef Mennens

      Žalovaný: Emirates Direktion für Deutschland

      Prejudiciálne otázky

               I.

               Má sa článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že „letenka“ je dokumentom oprávňujúcim cestujúceho (aj) na prepravu v rámci letu, na ktorom mu bola znížená trieda, nezávisle od toho, či na tomto dokumente sú uvedené ešte ďalšie lety, ako napríklad nadväzujúce lety alebo spiatočné lety?

               II.

                           a.

                           V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                           Má sa článok 10 ods. 2 v spojení s článkom 2 písm. f) nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že „cenou letenky“ je suma, ktorú cestujúci zaplatil za všetky lety uvedené na letenke, hoci zníženie triedy nastalo len na jednom z nich?

                           b.

                           V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
                           Má sa pri určení sumy, ktorá je základom pre náhradu podľa článku 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004, vychádzať z ceny zverejnenej leteckou spoločnosťou za prepravu v objednanej triede na tej časti trasy, ktorá bola predmetom zníženia, alebo sa má vypočítať pomer vzdialenosti časti trasy, ktorá bola predmetom zníženia triedy, a vzdialenosti celkovej trasy, a vynásobiť celkovou cenou letu?

               III.

               Má sa článok 10 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že „cena letenky“ je len cena letu bez daní a poplatkov?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-190/09: Žaloba podaná 28. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Cyperská republika

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/33

         Žaloba podaná 28. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Cyperská republika
   (Vec C-190/09)
   2009/C 180/57
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Chatzigiannis, A. Margelis)

      Žalovaná: Cyperská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že zákazom distribúcie a predaja biopalív vyrobených z geneticky modifikovaných rastlín a prijatím ustanovenia uvedeného v článku 6 zákona č. 66(I) z roku 2005 bez predchádzajúceho oznámenia Európskej Komisii Cyperská republika porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 ES a z článku 8 ods. 1 smernice 98/34/ES (1),

               —

               zaviazať Cyperskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Cyperský zákon č. 66(I) z roku 2005 „o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave“ preberá do cyperského práva smernicu 2003/30/ES o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave. Časť 6 tohto zákona však obsahuje ustanovenie, podľa ktorého sú distribúcia a predaj biopalív vyrobených z geneticky modifikovaných rastlín zakázané.
   Povolené rastlinné odrody geneticky modifikovaných rastlín sú v Európskej únii schválené na základe smernice 2001/18/ES a nariadenia (ES) č. 1829/2003. Biopalivá vyrobené z geneticky modifikovaných rastlín však nepatria do pôsobnosti týchto legislatívnych aktov a v dôsledku toho je potrebné skúmať súlad predmetného ustanovenia s článkami 28 až 30 ES.
   Pokiaľ ide o porušenie článkov 28 až 30 ES, Komisia zastáva názor, že, po prvé, cyperský zákaz nie je nevyhnutný na ochranu všeobecného záujmu, bez ohľadu na jeho povahu, a, po druhé, vnútroštátne predpisy, ktoré zakazujú určitý výrobok absolútnym spôsobom, sú v rozpore so zásadou proporcionality.
   Pokiaľ ide o porušenie smernice 98/34/ES, Komisia zastáva názor, že časť 6 zákona č. 66(I) z roku 2005 je v zmysle jeho článku 1 technickým predpisom, ktorý nepatrí pod výnimku podľa článku 10 ods. 1 prvej zarážky tej istej smernice. V dôsledku toho boli cyperské orgány povinné oznámiť citované ustanovenie Komisii. Pretože cyperské orgány prijali toto ustanovenie bez predchádzajúceho oznámenia, porušili povinnosť, ktorá im vyplýva z článku 8 ods. 1 smernice 98/34/ES.

      (1)  Ú. v. ES L 204, 21. júla 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337.


title: Vec T-63/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2010 — Evropaïki Dynamiki/EMCDDA ( „Verejné obstarávanie služieb — Verejné obstarávanie EMCDDA — Poskytovanie počítačových služieb v oblasti programovania a poradenstva pre softvéry — Zamietnutie ponuky uchádzača — Kritériá hodnotenia ponúk — Zjavne nesprávne posúdenie — Rovnosť zaobchádzania — Transparentnosť — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 — Evropaïki Dynamiki/EMCDDA
      (Vec T-63/06) (1)

      (Verejné obstarávanie služieb - Verejné obstarávanie EMCDDA - Poskytovanie počítačových služieb v oblasti programovania a poradenstva pre softvéry - Zamietnutie ponuky uchádzača - Kritériá hodnotenia ponúk - Zjavne nesprávne posúdenie - Rovnosť zaobchádzania - Transparentnosť - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia)
      (2010/C 288/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

         Žalovaný: Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA) (v zastúpení: D. Storti, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)

         Predmet veci

      Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho strediska pre monitorovanie drog a drogovej závislosti z 5. decembra 2005, ktorým bola ponuka žalobcu podaná v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa poskytovania počítačových služieb v oblasti programovania a poradenstva pre softvéry (Ú. v. EÚ S 187) zamietnutá a zákazka pridelená inému uchádzačovi a jednak návrh na náhradu škody

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu monitorovaciemu centru pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA).

         (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec T-287/05: Žaloba podaná 15. júla 2005: Idoia Bengoa Geisler a dvaja ďalší úradníci proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/35

         Žaloba podaná 15. júla 2005: Idoia Bengoa Geisler a dvaja ďalší úradníci proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev
   (Vec T-287/05)
   (2005/C 229/74)
   Jazyk konania: francúzština
   Idoia Bengoa Geisler, Cristina López Roca a Maria Manuela Farrajota, bydliskom v Luxemburgu, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 15. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyne navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutia o ich menovaní za úradníčky Európskych spoločenstiev v rozsahu, v ktorom stanovujú ich nástupnú platovú triedu v zmysle článku 12 a 13 prílohy XIII Služobného poriadku,

               —

               zaviazal Súdny dvor Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne, úradníčky Súdneho dvora, ktoré boli prijaté do služobného pomeru po 1. máji 2004 po úspešnom absolvovaní výberových konaní, ktorých oznámenia o ich vyhlásení boli uverejnené pred týmto dátumom, namietajú údajnú diskrimináciu vyplývajúcu zo skutočnosti, že podmienky ich zaradenia podľa článku 12 prílohy XIII k nariadeniu (ES, Euratom) č. 723/2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný priadok, boli odlišné od podmienok zaradenia úspešných uchádzačov tých istých výberových konaní prijatých pred zmenou Služobného poriadku. Na podporu svojej žaloby uvádzajú rovnaké žalobné dôvody a hlavné tvrdenia ako žalobcovia vo veci T-130/05 (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Vec T-393/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  13. apríla 2011 — Westfälische Drahtindustrie a i./Komisia ( „Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/20

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. apríla 2011 — Westfälische Drahtindustrie a i./Komisia
   (Vec T-393/10 R)
   (Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu)
   2011/C 282/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Nemecko), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm) a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemecko) (v zastúpení: C. Stadler a N. Tkatchenko, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, R. Sauer a C. Hödlmayr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Van der Hout, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 — Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010, v rozsahu, v akom sa v ňom žalobkyniam ukladajú pokuty

      Výrok

               1.

               Povinnosť spoločností Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG zriadiť v prospech Európskej komisie bankovú záruku s cieľom vyhnúť sa okamžitému vymáhaniu pokút, ktoré im boli uložené v článku 2 ods. 1 rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP 38.344 — Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010, sa odkladá pod týmito podmienkami:

                           —

                           Westfälische Drahtindustrie, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft a Pampus Industriebeteiligungen zaplatia Komisii sumu [dôverné] miliónov eur pred 30. júnom 2011,

                           —

                           uhradia Komisii mesačné splátky vo výške 300 000 eur 15. deň každého mesiaca počnúc 15. júlom 2011 až do ďalšieho oznámenia, avšak najneskôr do vyhlásenia rozhodnutia vo veci samej.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-141/11: Žaloba podaná 11. marca 2011 — Dogbo/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/23

         Žaloba podaná 11. marca 2011 — Dogbo/Rada
   (Vec T-141/11)
   2011/C 130/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Blé Brunot Dogbo (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nariadenie Rady č. 25/2001 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, uverejnené 15. januára 2011 v Úradnom vestníku Európskej únie, nie sú vo vzťahu k žalobcovi Bléovi Brunotovi Dogbovi skutkovo podložené,

               —

               a preto

                           —

                           zrušil nariadenie Rady č. 25/2011 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011,

                           —

                           subsidiárne nariadil stiahnutie mena Blé Brunot Dogbo zo zoznamov priložených k uvedenému nariadeniu a rozhodnutiu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-137/11, Guiai Bi Poin/Rada.


title: vec C-76/09 P: Odvolanie podané 19. februára 2009 : Società Italiana per il gas SpA (Italgas) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta rozšírená komora) z  28. novembra 2008 v spojených veciach T-254/00, T-270/00 a T-277/00, Hotel Cipriani SpA a i./Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/22

         Odvolanie podané 19. februára 2009: Società Italiana per il gas SpA (Italgas) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta rozšírená komora) z 28. novembra 2008 v spojených veciach T-254/00, T-270/00 a T-277/00, Hotel Cipriani SpA a i./Komisia
   (vec C-76/09 P)
   2009/C 113/43
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Società Italiana per il gas SpA (Italgas) (v zastúpení: M. Merola, M. Pappalardo, T. Ubaldi, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Hotel Cipriani SpA, Talianska republika, Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Comitato „Venezia vuole vivere“, Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zrušiť články 1 a 2 rozhodnutia (1) v rozsahu, v akom sa v nich daňové oslobodenia poskytnuté Talianskou republikou vyhlasujú za nezlučiteľné so spoločným trhom, a článok 5 rozhodnutia, alebo subsidiárne vrátiť vec Súdu prvého stupňa v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               —

               Prvý odvolací dôvod sa týka nesprávneho právneho uplatnenia článku 87 ods. 1 ES a nedostatku odôvodnenia týkajúceho sa kompenzačnej povahy úľav v prejednávanej veci, ako aj dôkazov o narušení hospodárskej súťaže a dopadov na obchodovanie. Súd prvého stupňa sa však dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď napriek tomu, že uznal, že ak sa opatrenie obmedzí na náhradu objektívnych ekonomických nevýhod, nepredstavuje pomoc, rozhodol, že táto zásada na neuplatní v prejednávanej veci, pretože: i) musí byť úzky vzťah medzi sumou kompenzácie a dodatočnými nákladmi zaťažujúcimi dotknuté podniky, ktorá pôsobia v lagúne Benátok a Chioggia; ii) dodatočné náklady zaťažujúce podniky, ktoré sú príjemcami pomoci, sa počítajú s ohľadom na priemer nákladov podnikov Spoločenstva a nie podnikov na pevnine. Súd prvého stupňa okrem toho nepoukázal na rozporuplnosť sporného rozhodnutia, v ktorom Komisia pri hodnotení postavenia podniku povereného správou vodných služieb stanovila, že kompenzačná povaha opatrenia môže byť uznaná aj pri nedostatku zhody medzi významom verejného vplyvu a dodatočnými nákladmi zaťažujúcimi podniky, a že tieto náklady nemusia byť nevyhnutne vypočítané na základe priemerných nákladov podnikov Spoločenstva.

               —

               Druhý odvolací dôvod sa týka nesprávneho právneho uplatnenia článku 87 ods. 1 ES a judikatúry Spoločenstva pri posudzovaní dôkazného bremena, v rozsahu, v akom Komisia posúdila sporné opatrenie ako pomoc v zmysle článku 87 ods. 1, ako aj nedostatku odôvodnenia napadnutého rozsudku. Súd prvého stupňa osobitne pochybil, keď zastával názor, že neprináleží Komisii, ale Talianskej republike a tretím dotknutým subjektom, preukázať, že neboli splnené podmienky uplatnenia článku 87 ods. 1 ES vo vzťahu k niektorým kategóriám podnikov alebo oblastiam činností, ktoré majú záujem na úľavách, a rozhodol, že sporné rozhodnutie neporušuje článok 87 ods. 1 ES ani s ohľadom na zásadu rovnosti zaobchádzania, ani rozporuplnosti, či nedostatku odôvodnenia. Súd prvého stupňa okrem toho neodpovedal na námietku, ktorú vzniesol žalobca v žalobe, týkajúcu sa porušenia článku 87 ods. 1 ES s ohľadom na zásadu zákazu diskriminácie a zjavnú protichodnosť odôvodnenia pri posudzovaní výnimky podľa článku 86 ods. 2 ES.

               —

               Tretí odvolací dôvod sa týka prekrútenia skutkového stavu a dôkazov a neprávneho právneho posúdenia s ohľadom na procesné povinnosti a zásady náležitého a nestranného posúdenia zo strany Komisie. Z dokumentov predložených počas konania na prvom stupni totiž vyplýva, že Súd prvého stupňa prekrútil skutkový stav a dôkazy, ktoré mu boli predložené, a dopustil sa zjavného nesprávneho právneho posúdenia, keď neurčil, že Komisia si nesplnila procesné povinnosti a nevykonala náležité, starostlivé a nediskriminačné posúdenie, ktoré je povinná urobiť pri výkone právomocí podľa článkov 87 ES a 88 ES.

               —

               Štvrtý odvolací dôvod sa týka nesprávneho právneho posúdenia, ako aj nedostatku a protichodnosti odôvodnenia napadnutého rozsudku pri posúdení chybného odôvodnenia napadnutého rozhodnutia z pohľadu právneho dosahu listov Komisie z 29. augusta a 29. októbra 2001 vzhľadom na posúdenie požiadaviek vplyvov sporných úľav na hospodársku súťaž a obchod. S ohľadom na právne ustanovenia a zásady, ktoré tvoria základ systému kontroly štátnej pomoci na základe Zmluvy, stanovisko Súdu prvého stupňa je nesprávne a neodôvodnené v rozsahu, v akom: i) rozhodol, že odôvodnenie napadnutého rozhodnutia bolo dostatočné na to, aby umožnilo pri výkone sporného rozhodnutia talianskym orgánom určiť podniky povinné vrátiť prijatú pomoc; ii) podcenil právny dosah pokynov a doplnkov, ktoré Komisia uviedla v listoch z 29. augusta a 29. októbra 2001 talianskym orgánom, keď ich kvalifikoval ako akty, ktoré patria do oblasti náležitej spolupráce medzi Komisiou a vnútroštátnymi orgánmi.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 o opatreniach pomoci v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie ustanovených zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995, ktorými sa zavádzajú úľavy na sociálnych odvodoch [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 150, 2000, s. 50).


title: Vec T-405/15: Žaloba podaná 25. júla 2015 – Fulmen/Rada

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/25

         Žaloba podaná 25. júla 2015 – Fulmen/Rada
   (Vec T-405/15)
   (2015/C 337/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fulmen (Teherán, Irán) (v zastúpení: A. Bahrami a N. Korogiannakis, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               uložil Rade povinnosť zaplatiť sumu 1 1 0 09  560 eur ako náhradu majetkovej ujmy a sumu 1 00  000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy a

               —

               uložil Rade povinnosť zaplatiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby, žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na závažnom porušení, ktorého sa dopustila Rada, a ktoré je možné kvalifikovať až ako zneužitie právomoci.
   Žalobkyňa tvrdí, že Rada proti nej nedisponovala vôbec žiadnymi dôkazmi, ktoré by odôvodňovali zaradenie jej názvu do zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia prijaté proti Iránu, a že sporné opatrenia použila s cieľom narušiť priemyselnú kapacitu a hospodársky rozvoj Iránu.


title: Vec T-36/09: Žaloba podaná 23. januára 2009 – dm-drogerie markt/ÚHVT – Distribuciones Mylar (dm)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/30

         Žaloba podaná 23. januára 2009 – dm-drogerie markt/ÚHVT – Distribuciones Mylar (dm)
   (Vec T-36/09)
   (2009/C 82/54)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: dm-drogerie markt GmbH + Co. KG (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: O. Bludovsky a C. Mellein, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Distribuciones Mylar, SA (Gelves, Španielsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. októbra 2008 vo veci R 228/2008-1, zmeniť ho a v plnom rozsahu zamietnuť námietky,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. októbra 2008 vo veci R 228/2008-1 a vrátiť vec ÚHVT,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. októbra 2008 vo veci R 228/2008-1, a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „dm“, pre tovary tried 1, 3 – 6, 8 – 11, 14, 16, 18, 20 – 22, 24 – 32, 34 a pre služby v triede 40.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis španielskej obrazovej ochrannej známky č. 2 561 742 „DM“ pre tovary a služby v triedach 9 a 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 57 a 59 nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát nesprávne dospel k záveru, že list žalovaného z 8. júna 2007 neprerušuje plynutie lehoty na podanie odvolania; porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát nesprávne konštatoval, že existuje nebezpečenstvo zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami z dôvodu podobnosti tovarov označovaných touto ochrannou známkou; porušenie pravidla 17 ods. 2 a 4 nariadenia Komisie č. 2868/95 (1) tým, že odvolací senát neurčil, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom neuviedol základné prvky námietky.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 189).


title: Vec C-576/14 P: Odvolanie podané 11. decembra 2014: Mirelta Ingatlanhasznosító Kft. proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 19. novembra 2014 vo veci T-430/14, Mirelta Ingatlanhasznosító Kft./Európska komisia a Európsky ombudsman

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/14

      Odvolanie podané 11. decembra 2014: Mirelta Ingatlanhasznosító Kft. proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 19. novembra 2014 vo veci T-430/14, Mirelta Ingatlanhasznosító Kft./Európska komisia a Európsky ombudsman
      (Vec C-576/14 P)
      (2015/C 073/20)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Mirelta Ingatlanhasznosító Kft. (v zastúpení: K. D. Pap, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia a Európsky ombudsman

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnuté uznesenie a vrátil vec Všeobecnému súdu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

            Hlavné tvrdenie: nesprávny výklad žaloby podanej odvolateľkou Všeobecným súdom.

      Podľa odvolateľky Všeobecný súd nesprávne vyložil a preformuloval návrhy v podaní a tiež nesprávne vyložil odôvodnenie jej žaloby tým, že určil, že žaloba bola podaná z dôvodu „odmietnutia Komisie začať konanie pre nesplnenie povinnosti“.

      Odvolateľka tvrdí, že predmetom jej žaloby bol návrh, aby Všeobecný súd „uložil Európskej komisii povinnosť viesť konanie v súlade s právom Únie a zaručil dodržiavanie tohto práva“.
      Odvolateľka podala v tejto súvislosti žalobu proti Komisii preto, že zjavné porušenie jej práva na riadnu správu vecí verejných malo za následok porušenie základného práva zaručeného Chartou základných práv Európskej únie. Domnieva sa, že Komisia tým, že neviedla spravodlivý proces, že pristúpila k posudzovaniu v rozpore s právom Únie a že nezaručila dodržiavanie práva Únie (najmä Charty základných práv Európskej únie), zbavila odvolateľku nielen práva na riadnu správu vecí verejných, ale aj práva na účinnú súdnu ochranu.
      Odvolateľka sa domnieva, že z výkladu jej žaloby Všeobecným súdom vyplýva, že priamym dôsledkom spôsobu, akým má Komisia postupovať v súlade s právom Únie, je v prípade objektívneho posúdenia z hľadiska tohto práva povinnosť Komisie začať konanie pre nesplnenie povinnosti, čo odvolateľka nemôže požadovať.
      Odvolateľka sa naopak domnieva, že z ustanovení Charty základných práv, ktorá má rovnakú právnu záväznosť ako Zmluvy, vyplýva, že len po vykonaní spravodlivého posúdenia má Komisia možnosť zhodnotiť na základe judikatúry, či začne konanie pre nesplnenie povinnosti. Riadna správa vecí verejných je totiž prvotnou požiadavkou a Komisia môže svoju diskrečnú právomoc, ktorá podľa odvolateľky nemôže viesť k nedodržaniu základných práv, využiť len v nadväznosti na riadnu správu vecí verejných, pretože ináč by sa (rovnako ako v prejednávanej veci) mohla ocitnúť v situácii, v ktorej nemá čo posudzovať.

            Subsidiárne tvrdenie
         : právo Únie nestanovuje diskrečnú právomoc Komisie k oslobodeniu členských štátov od povinnosti uplatňovať sekundárne právo a nariadenie, a o to menej nepriamo.

      Názor Všeobecného na diskrečnú právomoc Komisie vyjadrený v bode 6 odôvodnenia rozsudku je z mnohých hľadísk v rozpore s kogentnými a jednoznačnými ustanoveniami Zmlúv a následne nepodliehajúcim posudzovaniu Komisie. Okrem toho sa odvolateľka domnieva, že povinnosť zaručiť dodržiavanie základných práv stanovených v Charte základných práv Európskej únie tiež nemôže byť predmetom posudzovania Komisie.
      Odvolateľka v žalobe ani raz nenamietala diskrečné právo Komisie, ale v skutočnosti vytýka, s ohľadom na skutočný obsah žaloby, že Komisia nemala ani len príležitosť využiť svoju diskrečnú právomoc v zmysle ustálenej judikatúry uvedenej Všeobecným súdom, pretože o využití diskrečnej právomoci možno hovoriť len vtedy, keď je spravodlivé samotné posúdenie a keď existuje niečo, čo možno zmysluplne posudzovať.
      Zmluva, ktorá má vyššiu právnu silu ako judikatúra stanovuje, že Komisia má povinnosť zaručiť dodržiavanie práva Únie.
      V tomto konkrétnom prípade zamestnanec Únie (orgán Únie), ktorý vykonal posúdenie zbavil odvolateľku základného práva tým, že namiesto Komisie predbežne a nespravodlivo vykonal posúdenie a prijal rozhodnutie o otázkach, ktoré samy osebe nemôžu byť predmetom posudzovania, inými slovami, namiesto možnosti posudzovať rozhodol samotný zamestnanec, vychádzajúc z nesprávne zisteného skutkového stavu, vo veci odvolateľky.

      Odvolateľka sa domnieva, že vnútroštátny súd ani Európska komisia nemôžu posúdiť, či v prípade uplatnenia článku 101 ZFEÚ je nutné uplatniť nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 o vykonávaní tohto ustanovenia, a že Komisia tiež nemohla určiť, či odmietnutie uplatnenia nariadenia Únie (jednoznačný prípad neuplatniteľnosti) zodpovedá „uplatneniu iným spôsobom“. Už toto samotné konštatovanie dokazuje porušenie práva zo strany odvolateľky na spravodlivé súdne konanie v dôsledku čoho bola pozbavená práva na účinnú súdnu ochranu a odňatá zákonnému sudcovi.


title: Vec T-28/10: Žaloba podaná 26. januára 2010 — Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC PAYMENT)

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/37

         Žaloba podaná 26. januára 2010 — Euro-Information/ÚHVT (EURO AUTOMATIC PAYMENT)
   (Vec T-28/10)
   2010/C 80/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktoré 11. novembra 2009 vo veci R 635/2009-2 vydal druhý odvolací senát v rozsahu, v akom zamietlo prihlášku ochrannej známky č. 7 077 654 pri výrobkoch a službách, ktoré sú predmetom tejto žaloby,

               —

               prijať prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „EURO AUTOMATIC PAYMENT“ č. 7 077 654 na zápis pre všetky zamietnuté výrobky a služby v triedach 9 a 36,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania žalobcu, ktoré mu vznikli v konaní pred ÚHVT a v rámci tejto žaloby podľa článku 87 rokovacieho poriadku.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EURO AUTOMATIC PAYMENT“ pre výrobky a služby v triedach 9, 35, 36, 37, 38, 42 a 45 (prihláška č. 7 077 654).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom prihlasovaná ochranná známka nie je opisná ale rozlišovacia pre všetky výrobky a služby, ktorých zápis bol zamietnutý.


title: Vec T-507/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Slovinsko/Komisia „Štátna pomoc — Výroba výrobkov pre voľný čas — Podpora na reštrukturalizáciu — Rozhodnutie, ktorým sa táto pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie — Povinnosť uviesť odôvodnenie — Pripísateľnosť štátu — Kritérium súkromného investora“

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Slovinsko/Komisia
   (Vec T-507/12) (1)

   („Štátna pomoc - Výroba výrobkov pre voľný čas - Podpora na reštrukturalizáciu - Rozhodnutie, ktorým sa táto pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie - Povinnosť uviesť odôvodnenie - Pripísateľnosť štátu - Kritérium súkromného investora“)
   (2016/C 098/35)
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: V. Klemenc a A. Grum, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche, M. Kocjan a B. Rous Demiri, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne M. Ulčar a M. Ménard, neskôr M. Ménard, P. Božičko a A. Krošel, advokáti)

      Predmet veci

   Čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/273/EÚ z 19. októbra 2012 o opatreniach v prospech spoločnosti ELAN d.o.o. SA.26379 (C 13/10) (ex NN 17/10) zavedených Slovinskom (Ú. v. EÚ L 144, 2014, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Slovinská republika je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov vzniknutých v konaní o nariadenie predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: Vec C-89/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  2. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/33

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-89/06) (1)

   (2006/C 224/72)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec F-138/07: Žaloba podaná 6. decembra 2007 – Van Arum/Parlament

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/48

         Žaloba podaná 6. decembra 2007 – Van Arum/Parlament
   (Vec F-138/07)
   (2008/C 92/98)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Rinse Van Arum (Winksele, Belgicko) (v zastúpení: W. van den Muijsenbergh, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Predmet a opis sporu
   Na jednej strane žalobca žiada zmeniť rozhodnutie menovacieho orgánu udeliť žalobcovi jediný bod za zásluhy v rozhodnutí o udelení dvoch bodov za zásluhy a subsidiárne zrušiť predmetné rozhodnutie a nariadiť menovaciemu orgánu predložiť Súdu pre verejnú službu súhrn údajov a dokumentov, na základe ktorých bolo prijaté sporné rozhodnutie. Na druhej strane žalobca žiada, aby bol žalovaný zaviazaný na zaplatenie sumy symbolického jedného eura ako náhradu škody
   Návrhy žalobcu

               —

               zmeniť rozhodnutie o udelení jediného bodu v rozhodnutí o udelení dvoch bodov,

               —

               subsidiárne nariadiť menovaciemu orgánu predložiť Súdu pre verejnú službu súhrn údajov a dokumentov, na základe ktorých generálny riaditeľ založil svoje rozhodnutia zo 7. septembra a 23. novembra 2006, a zrušiť predmetné rozhodnutia, ako aj rozhodnutie paritného výboru,

               —

               zaviazať menovací orgán na zaplatenie žalobcovi sumy symbolického jedného eura ako náhradu škody,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec T-172/09: Žaloba podaná 24. apríla 2009 — Gem-Year a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang)/Rada

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/46

         Žaloba podaná 24. apríla 2009 — Gem-Year a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang)/Rada
   (Vec T-172/09)
   2009/C 153/90
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Gem-Year Industry Co. Ltd a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (v zastúpení: K. Adamantopoulos a Y. Melin, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 91/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike z toho dôvodu, že

                           —

                           obsahuje zjavne nesprávne posúdenie skutočností tým, že v rozpore s článkom 5 ods. 1 a 4 nariadenia č. 384/96 (ďalej len „základné nariadenie“) konštatuje, že výrobcovia Spoločenstva podávajúci podnet, mali právo na ochranu právnych záujmov,

                           —

                           je v rozpore s článkom 1 ods. 1, 2 a 4, článkom 2 ods. 8 a článkom 5 ods. 2 a 10 základného nariadenia tým, že pre niektoré rozdielne výrobky zavádza antidumpingové clo,

                           —

                           je v rozpore s článkom 3 ods. 3 a 4 základného nariadenia tým, že na základe zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností konštatuje, že hospodárske odvetvie Spoločenstva utrpelo značnú škodu,

                           —

                           v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. c) druhej časti prvej zarážky základného nariadenia bezdôvodne zamietlo návrh na zaobchádzanie s čínskymi vyvážajúcimi výrobcami ako s podnikmi podnikajúcimi v trhovom hospodárstve,

                           —

                           je nezlúčiteľné s článkom 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia podľa jeho výkladu v súlade s Dohodou WTO a odsekom 15 Protokolu o pristúpení Číny k WTO, keďže zamietlo návrh výrobcov hospodárskeho odvetvia pre spojovacie materiály na zaobchádzanie ako s podnikmi podnikajúcimi v trhovom hospodárstve,

                           —

                           sa zistenia Rady zakladajú na nedostatočných informáciách, čo je v rozpore s povinnosťou zaručenou právom Spoločenstva v správnom konaní, starostlivo a nestranne posudzovať všetky relevantné okolnosti jednotlivého prípadu,

                           —

                           porušuje článok 1 ods. 1 a 2, článok 2, článok 3 ods. 1, články 5, 6, 8, článok 10 ods. 1 a články 11 a 15 základného antisubvenčného nariadenia tým, že Rada využila zamietnutie zaobchádzania ako s podnikmi podnikajúcimi v trhovom hospodárstve na vyrovnanie subvencií,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne svojou žalobou žiadajú zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 91/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1), a to na základe týchto žalobných dôvodov:
   Žalobkyne tvrdia, že Rada zjavne nesprávne posúdila skutkové okolnosti, keď konštatovala, že výrobcovia podávajúci podnet majú podľa článku 5 ods. 1 a 2 základného nariadenia (2) právo na ochranu právnych záujmov, lebo v štatistike, ktorú použila pri výpočte celkovej produkcie Spoločenstva, mala zohľadniť určitú mieru odchýlky v štatistike a toto číslo príslušne opraviť. Okrem toho napadnuté nariadenie porušuje článok 1 ods. 1, 2 a 4, článok 2 ods. 8, článok 5 ods. 2 a 10 základného nariadenia tým, že zaviedlo pre viaceré rozličné výrobky antidumpingové clo, napriek tomu že sa antidumpingové prešetrenie môže týkať iba jediného výrobku. Okrem toho, Rada zjavne nesprávne posúdila skutkové okolnosti a porušila článok 3 ods. 3 a 4 základného nariadenia tým, že v odôvodnení č. 161 napadnutého nariadenia vychádzala z toho, že hospodárske odvetvie Spoločenstva utrpelo značnú škodu, zatiaľ čo sa toto konštatovanie zakladá výlučne na negatívnom ukazovateľovi škody, na protichodnom konštatovaní skutkových okolností a na rozličných špekulatívnych odhadoch.
   Ďalej žalobkyne uvádzajú, že napadnuté nariadenie porušuje druhú časť prvej zarážky článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia, keďže zamietlo návrh na zaobchádzanie s čínskymi vyvážajúcimi výrobcami ako s podnikmi podnikajúcimi v trhovom hospodárstve s tým odôvodnením, že náklady na ich najdôležitejšie vstupy neodzrkadľujú medzinárodnú, neskreslenú trhovú cenu, napriek tomu, že toto ustanovenie vyžaduje, aby podniky, ktoré žiadajú o zaobchádzanie ako s podnikmi podnikajúcimi v trhovom hospodárstve, poskytli dôkaz, že svoj najdôležitejší vklad nadobudli za trhovú hodnotu.
   Ďalej napadnuté nariadenie porušuje článok 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia podľa svojho výkladu v súlade s Dohodou WTO a odsekom 15 Protokolu o pristúpení Číny k WTO, keďže zamietlo návrh na uznanie postavenia podniku podnikajúceho v trhovom hospodárstve v odvetviach spojovacích a spevňovacích technológií na základe situácie v inom hospodárskom odvetví. Naviac sa konštatovania uvedené v napadnutom nariadení zakladajú na nedostatočných informáciách, čo porušuje povinnosť zaručenú právom Spoločenstva v správnom konaní, starostlivo a nestranne posúdiť všetky relevantné okolnosti jednotlivého prípadu.
   Napokon žalobkyne odkazujú na rozpor napadnutého nariadenia s článkom 1 ods. 1 a článkom 1 ods. 2, článkom 2, článkom 3 ods. 1 antisubvenčného základného nariadenia (3), lebo nie je určené, či v prípade subvencií, ktorých existencia sa konštatovala v rámci antidumpingového prešetrenia, ide o subvencie v zmysle týchto ustanovení, teda či došlo k finančnému príspevku, či tento bol špecifický, či z neho vznikla výhoda a či sa tým poškodilo hospodárske odvetvie Európskej únie. Takisto Komisia škodu nikdy neposúdila podľa článku 8 antisubvenčného základného nariadenia alebo podľa článkov 5 a 6 tohto nariadenia nevypočítala výhodu, ktorá z toho príjemcovi vznikla. Okrem toho žalobkyne tvrdia, že Komisia nedodržala postupy stanovené v článku 10 ods. 1 a v článku 11, ani na základe zistených skutočností nestanovila existenciu napadnuteľných subvencií ani nimi spôsobenej škody, ako vyžaduje článok 15 antisubvenčného základného nariadenia, a využila zamietnutie zaobchádzania ako s podnikmi podnikajúcimi v trhovom hospodárstve na vyrovnanie subvencií.

      (1)  Ú. v. EÚ L 29, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45) v znení zmenenom nariadením Rady (ES) č. 2117/2005 (Ú. v. EÚ L 340, s. 17).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) 2026/97 zo 6. októbra 1997 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 288, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 78).


title: Vec C-24/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 25. januára 2007 – Cantina Produttori Cormons, Luigi Soini/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 25. januára 2007 – Cantina Produttori Cormons, Luigi Soini/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   (Vec C-24/07)
   (2007/C 82/27)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Cantina Produttori Cormons, Luigi Soini

      Žalovaní: Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa Zmluva o pristúpení Maďarskej republiky k Európskej únii vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že pokiaľ ide o označenie vín vyrobených v Maďarsku a Európskom spoločenstve, uplatňujú sa po 1. máji 2004 len ustanovenia právnej úpravy Spoločenstva obsiahnutej v nariadení č. 1493/99 (1) a nariadení č. 753/2002 (2) zmenenom a doplnenom nariadením č. 1429/2004 (3)?

               2.

               Je článok 52 nariadenia č. 1493/99 dostatočným právnym základom oprávňujúcim Európsku komisiu zrušiť označenie vína (druhu „Tocai friulano“) odvodeného z odrody riadne zapísanej vo zvláštnych zoznamoch Talianskej republiky a uvedenej v príslušných nariadeniach Spoločenstva?

               3.

               Zahŕňa článok 34 ods. 2 druhý pododsek ES, zakazujúci diskrimináciu medzi výrobcami a spotrebiteľmi poľnohospodárskych výrobkov v rámci Európskeho spoločenstva, zákaz diskriminácie výrobkov a spotrebiteľov jediného označenia vína, vína „Tocai friulano“, zo 122 označení uvedených v prílohe I nariadenia č. 753/2002 (zmeneného a doplneného nariadením č. 1429/2004) v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa toto označenie mohlo používať po 31. marci 2007?

               4.

               Má sa článok 19 ods. 2 nariadenia č. 753/2002, ktorý je základom pre zákonné používanie názvov odrôd viniča vymenovaných v prílohe I tohto nariadenia (zmeneného a doplneného nariadením č. 1429/2004), vykladať v tom zmysle, že umožňuje a potvrdzuje zákonnosť existencie prípadov rovnako znejúceho označenia pre názov odrôd viniča a zemepisné označenia vín vyrábaných v Európskom spoločenstve?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, stanovuje článok 34 ods. 2 druhý pododsek ES, zakazujúci diskrimináciu medzi výrobcami a spotrebiteľmi poľnohospodárskych výrobkov v rámci Európskeho spoločenstva, zákaz pre Komisiu uplatniť vo vlastnom nariadení (753/2002) kritérium rovnako znejúceho označenia spôsobom, aký vyplýva z prílohy I k tomuto nariadeniu, v tom zmysle, že sa uzná zákonnosť používania početných názvov odrôd viniča obsahujúcich názvy sčasti a celkom zhodné so zemepisnými označeniami, pričom sa vylúči zákonnosť používania jediného názvu odrody viniča („Tocai friulano“) zákonne používaného po stáročia na európskom trhu?

               6.

               Pokiaľ ide o rovnako znejúce označenia vín, má sa článok 50 nariadenia č. 1493/99 vykladať v tom zmysle, že podľa ustanovení článkov 23 a 24 dohody TRIPs, najmä jej článku 24.6, Rada ministrov a členské štáty (a tým viac Európska komisia) nemôžu prijať alebo schváliť ustanovenia, akým je nariadenie č. 753/2002, ktoré v oblasti rovnako znejúcich označení stanovujú pre označenia vín s rovnakými vlastnosťami a zhodným názvom odlišné zaobchádzanie?

               7.

               Umožňuje výslovný odkaz na články 23 a 24 dohody TRIPs, obsiahnutý v odôvodnení č. 56 a článku 50 nariadenia č. 1493/99, priame uplatnenie, v zmysle judikatúry Súdneho dvora, v právnom poriadku Spoločenstva ustanovenia článku 24.6, ktoré stanovuje právo štátov, ktoré sú účastníkmi tejto dohody, chrániť rovnako znejúce označenia?

      (1)  Ú. v. L 179, s. 1.

      (2)  Ú. v. L 118, s. 1.

      (3)  Ú. v. L 263, s. 11.


title: Vec T-262/15: Žaloba podaná 22. mája 2015 – Kiselev/Rada

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/70

         Žaloba podaná 22. mája 2015 – Kiselev/Rada
   (Vec T-262/15)
   (2015/C 294/85)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Dmitry Konstantinovich Kiselev (Korolev, Rusko) (v zastúpení: T. Otty a B. Kennelly, barristers, a J. Linneker, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/432 z 13. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 70, s. 47) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/427 z 13. marca 2015, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 70, s. 1) v rozsahu, v akom sa uplatňuje na žalobcu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení tým, že sa určilo, že žalobca splnil kritérium na zápis na zoznam, ktoré je stanovené v článku 1 ods. 1 rozhodnutia (v znení zmien) a v článku 2 ods. 1 nariadenia (v znení zmien).

                           —

                           Žalobca tvrdí, že na účely zabezpečenia dodržania článku 11 Charty základných práv Európskej únie a článku 10 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, treba vykladať kritériá zápisu na zoznam stanovené v rozhodnutí a nariadení v súlade s právom na slobodu prejavu. Žalobca sa domnieva, že kritérium, podľa ktorého osoba „aktívne podporuje“ Ruskú vládnu politiku vo vzťahu k Ukrajine vyžaduje, aby dotknutá osoba mala väčší vplyv na predmetné politiky ako samotné vyjadrenie názoru v kontexte žurnalistiky. Žalobca je, podľa jeho vlastných tvrdení, len novinárom a riaditeľom mediálnej spoločnosti a nemá požadovaný vplyv alebo konkrétny dopad, ani žiadnu zodpovednosť, pokiaľ ide o situáciu v Ukrajine. Žalobca nikdy nevyjadril podporu týkajúcu sa „nasadenia ruských síl na Ukrajine“ ako tvrdí Rada.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení slobody prejavu.

                           —

                           Žalobca sa domnieva, že reštriktívne opatrenia ho trestajú z dôvodu politických názorov, ktoré vyjadril ako novinár a komentátor. Tieto opatrenia tiež obmedzujú jeho možnosť vykonávať svoje právo na slobodu prejavu, ako aj fungovanie tlačovej agentúry, Rossiya Segodnya, ktorú riadi. Zastáva názor, že samotná skutočnosť, že Rada namieta obsah niektorých jeho reportáží nemôže odôvodniť predmetné opatrenia. Navyše, neexistuje dôkaz, že podnecoval k násiliu alebo vykonal čokoľvek, čo by odôvodnilo obmedzenie jeho práv na slobodu prejavu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení žalobcovho práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu.

                           —

                           Žalobca tvrdí, že mu nikdy neboli oznámené „závažné a dôveryhodné dôkazy“ alebo „konkrétne dôkazy a informácie“ na podporu skutočností, ktoré by odôvodnili reštriktívne opatrenia prijaté voči nemu. Žalobca tvrdí, že mu boli oznámené „dôkazy“, ktoré uviedla Rada (a to len v časti) len po jeho opätovnom zápise na zoznam.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada dostatočne neodôvodnila žalobcovi dôvody jeho zápisu na zoznam.

                           —

                           Žalobca sa domnieva, že uvedené dôkazy sú príliš nejasné a neumožňujú určiť osobitný a konkrétny dôvod na uloženie reštriktívnych opatrení žalobcovi.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený subsidiárne na tvrdení, že Rada vychádzala z nezákonného opatrenia (tým, že kritérium na zápis na zoznam umožňuje porušenie žalobcovho práva na slobodu prejavu).

                           —

                           Žalobca tvrdí, že ak by na rozdiel od prvého žalobného dôvodu, bolo potrebné vykladať kritérium ako umožňujúce zápis na zoznam fyzických osôb, ktoré vykonávajú činnosť v oblasti médií, len z dôvodu, že vyjadrili svoje názory, ktoré Rada považuje za odsúdeniahodné, kritérium určenia by bolo bez právneho základu a/alebo by bolo neproporčné k cieľom sledovaným rozhodnutím alebo nariadením.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení dohody medzi Európskou úniou a Ruskom o partnerstve a spolupráci.

                           —

                           Žalobca tvrdí, že nebolo predložené žiadne tvrdenie umožňujúce odôvodniť porušenie článku 52 dohody o partnerstve a spolupráci, (najmä) z hľadiska obmedzení ovplyvňujúcich voľný pohyb kapitálu a nebolo vynaložené žiadne úsilie na spoluprácu s Radou pre spoluprácu podľa článku 90.


title: Vec T-137/17: Žaloba podaná 3. marca 2017 – Kakol/Komisia

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/51

         Žaloba podaná 3. marca 2017 – Kakol/Komisia
   (Vec T-137/17)
   (2017/C 144/70)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Danuta Kakol (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. Duta, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie výberovej komisie z 25. novembra 2016 a 2. mája 2016, na základe ktorých bola zamietnutá prihláška už predtým kvalifikovanej žalobkyne vo výberovom konaní EPSO/AD/177/10-AUDIT2013-Administrátori-AD5,

               —

               zaviazal žalovanú na zaplatenie sumy vo výške 5 000 eur alebo určil ex aequo et bono akúkoľvek inú sumu, a to aj vyššiu, ako kompenzáciu za šikanózne vybavenie jej prihlášky,

               —

               nariadil všetky potrebné právne opatrenia,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiam z 25. novembra 2016 a 5. mája 2016, na základe ktorých bola zamietnutá prihláška žalobkyne vo výberovom konaní „EPSO/AD/177/10-AUDIT2013-Administrátori-AD5“ z dôvodu, že nesplnila podmienky účasti ohľadne požadovaného vzdelania.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na neexistencii poverenia výberovej komisie týkajúceho sa rozhodnutia z 2. mája 2016.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že viacero nepriamych dôkazov naznačuje, že nebolo možné, aby rozhodnutie z 2. mája 2016 prijala výberová komisia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásad legitímneho očakávania, právnej istoty a „estoppel“.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že administratíva poskytla konkrétne uistenia v rámci výberového konania, na ktoré sa prihlásila už predtým, a to výberového konania EPSO/AD/172/09, pretože toto výberové konanie má rovnaké podmienky účasti ako výberové konanie EPSO/AD/177/10. V rámci výberového konania EPSO/AD/172/09 pritom výberová komisia dospela k záveru, že žalobkyňa spĺňa požadované podmienky ohľadne vzdelania a odbornej praxe.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení v prejednávanom prípade.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že z predložených diplomov vyplýva, že má univerzitné vzdelanie, ktoré zodpovedá ukončenému vysokoškolskému vzdelaniu v trvaní aspoň troch rokov, doložené diplomom zodpovedajúcim povahe funkcií požadovaných vo výberovom konaní.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na zneužití právomoci a neprimeranosti

                           —

                           Žalobkyňa uvádza, že je zrejmé, že jej prihláška nebola zamietnutá z dôvodu jej kvalifikácie a jej diplomov, ale na základe všeobecnej politiky, ktorá nesúvisí s účelom výberového konania.


title: Vec C-430/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  25. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit [Rozhodnutie 2000/764/ES — Diagnostikovanie a epidemiologické sledovanie bovinnej spongiformnej encefalopatie — Nariadenie (ES) č. 2777/2000 — Opatrenia na podporu trhu — Veterinárne opatrenia — Príspevok Spoločenstva na financovanie časti nákladov na testy — Smernica 85/73/EHS — Možnosť členského štátu financovať časť nákladov, ktoré neuhrádza Spoločenstvo, výberom národných poplatkov za inšpekciu mäsa alebo poplatkov na boj proti epizootickým chorobám]

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-430/07) (1)

   (Rozhodnutie 2000/764/ES - Diagnostikovanie a epidemiologické sledovanie bovinnej spongiformnej encefalopatie - Nariadenie (ES) č. 2777/2000 - Opatrenia na podporu trhu - Veterinárne opatrenia - Príspevok Spoločenstva na financovanie časti nákladov na testy - Smernica 85/73/EHS - Možnosť členského štátu financovať časť nákladov, ktoré neuhrádza Spoločenstvo, výberom národných poplatkov za inšpekciu mäsa alebo poplatkov na boj proti epizootickým chorobám)
   2009/C 205/07
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nederlandse Raad van State — Výklad článku 1 ods. 3 rozhodnutia Komisie 2000/764/ES z 29. novembra 2000 o testovaní hovädzieho dobytka na prítomnosť bovinnej spongiformnej encefalopatie a o zmene a doplnení rozhodnutia 98/272/ES o epidemiologickom dohľade nad prenosnou spongiformnou encefalopatiou [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 305, s. 35), článku 2 ods. 1 a 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2777/2000 z 18. decembra 2000, ktorým sa prijímajú osobitné podporné opatrenia pre trh s hovädzím a teľacím mäsom [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 321, s. 47), článku 1 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414), nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339) a článku 5 ods. 4 poslednej vety smernice Rady 85/73/EHS z 29. januára 1985 o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol čerstvého mäsa a hydinového mäsa (Ú. v. ES L 32, s. 14; Mim. vyd. 03/006, s. 161), zmenenej, doplnenej a konsolidovanej smernicou 96/43/ES (Ú. v. ES L 162, s. 1; Mim. vyd. 03/019, s. 212) — Diagnostikovanie BSE — Schválené rýchle testy na BSE — Výlučné financovanie Spoločenstvom alebo povinné spolufinancovanie členskými štátmi s presúvaním nákladov na hospodárske subjekty prostredníctvom poplatkov — Rozsudok vo veci C-239/01, Nemecko/Komisia

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2777/2000 z 18. decembra 2000, ktorým sa prijímajú osobitné podporné opatrenia pre trh s hovädzím a teľacím mäsom, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 111/2001 z 19.januára 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na testy na diagnostikovanie bovinnej spongiformnej encefalopatie, ktoré boli povinne vykonávané v Holandsku v priebehu mája a júna 2001 na všetkom mäse z hovädzieho dobytka staršieho ako 30 mesiacov zabitého na účely ľudskej spotreby.

               2.

               Článok 2 ods. 1 nariadenia č. 2777/2000, zmeneného a doplneného nariadením 111/2001, sa musí vykladať v tom zmysle, že zákaz uvádzania na trh týkajúci sa mäsa z hovädzieho dobytka staršieho ako 30 mesiacov, ktorý nebol testovaný s negatívnym výsledkom v rámci testu na diagnostikovanie bovinnej spongiformnej encefalopatie stanoveného týmto nariadením od 1. januára 2001, predstavuje veterinárne opatrenie v zmysle článku 1 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky, teda opatrenie, ktoré je súčasťou programov na likvidáciu a sledovanie bovinnej spongiformnej encefalopatie.

               3.

               Článok 2 ods. 2 nariadenia č. 2777/2000, zmeneného a doplneného nariadením č. 111/2001, ako aj článok 4 a článok 5 ods. 4 druhý pododsek smernice Rady 85/73/EHS z 29. januára 1985 o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol, na ktoré sa vzťahujú smernice 89/662/EHS, 90/425/EHS, 90/675/EHS a 91/496/EHS, zmenenej, doplnenej a konsolidovanej smernicou Rady 96/43/ES z 26. júna 1996, je potrebné vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členské štáty vyberali národné poplatky určené na financovanie nákladov na testy na diagnostikovanie bovinnej spongiformnej encefalopatie. Celková výška poplatkov spojených so zabitím hovädzieho dobytka určeného na ľudskú spotrebu sa musí určiť pri dodržiavaní zásad prijatých pre poplatky Spoločenstva, z ktorých vyplýva, že táto suma nemôže prekročiť vynaložené náklady pokrývajúce mzdové náklady a náklady na sociálne zabezpečenie, ako aj administratívne náklady súvisiace s uskutočnením takýchto testov a že je zakázaná akákoľvek priama alebo nepriama náhrada takéhoto poplatku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-313/06: Žaloba podaná 19. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/25

         Žaloba podaná 19. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-313/06)
   (2006/C 212/42)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Lawunmi a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES (1) z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota prebratia smernice 2004/26 ES uplynula 20. mája 2005.

      (1)  Ú. v EÚ L 146, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 341.


title: Vec T-461/14: Žaloba podaná 20. júna 2014 – Arocasa/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/63

         Žaloba podaná 20. júna 2014 – Arocasa/Komisia
   (Vec T-461/14)
   2014/C 253/85
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arocasa, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-392/14, Gutser/Komisia.


title: Vec T-531/10: Žaloba podaná 22. novembra 2010 — Häfele/ÚHVT (Vorfront)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/43

         Žaloba podaná 22. novembra 2010 — Häfele/ÚHVT (Vorfront)
   (Vec T-531/10)
   ()
   2011/C 30/78
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Nemecko) (v zastúpení: M. Eck a J. Dönch, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. septembra 2010 vo veci R 570/2010-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Vorfront“ pre výrobky zaradené do tried 6, 7, 19 a 20.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť a nie je iba opisná.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-322/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 4. júla 2012 — Belgické kráľovstvo — SPF Finances/GIMLE SA

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 4. júla 2012 — Belgické kráľovstvo — SPF Finances/GIMLE SA
   (Vec C-322/12)
   2012/C 287/40
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Belgické kráľovstvo — SPF Finances

      Odporkyňa: GIMLE SA

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 [odseky] 3, 4 a 5 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (1) vykladať v tom zmysle, že nepredpokladá iba uvedenie doplňujúcich informácií v prílohe ročnej účtovnej závierky, ale v prípade, keď obstarávacia cena zjavne nezodpovedá skutočnej hodnote daného majetku, čím dáva skreslený obraz o majetku, finančnej situácii, ako aj výsledkoch podniku, vyžaduje, aby došlo k odchýleniu sa od zásady účtovania aktív v ich obstarávacej cene a k ich bezprostrednému účtovaniu v hodnote dosiahnutej pri ďalšom predaji, ak sa táto hodnota javí ako ich skutočná hodnota?

      (1)  Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21.


title: Vec F-130/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  22. mája 2014 – CI/Parlament (Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Dvojnásobný príspevok na nezaopatrené dieťa — Článok 67 ods. 3 služobného poriadku — Podmienky priznania — Zmier medzi stranami po zásahu Európskeho ombudsmana — Vykonanie — Povinnosť starostlivosti)

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/66

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 22. mája 2014 – CI/Parlament
   (Vec F-130/12) (1)

   ((Verejná služba - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na nezaopatrené dieťa - Dvojnásobný príspevok na nezaopatrené dieťa - Článok 67 ods. 3 služobného poriadku - Podmienky priznania - Zmier medzi stranami po zásahu Európskeho ombudsmana - Vykonanie - Povinnosť starostlivosti))
   2014/C 223/68
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CI (v zastúpení: B. Cortese a A. Salerno, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: E. Despotopoulou a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bolo zamietnuté poskytnutie dvojnásobného príspevku na nezaopatrené dieťa podľa článku 67 ods. 3 služobného poriadku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 5. decembra 2011, ktorým sa zamieta obnovenie dvojnásobného príspevku na nezaopatrené dieťa od 1. júna 2008, ako aj rozhodnutie z 20. júla 2012 o zamietnutí sťažnosti, sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európsky parlament znáša vlastné trovy konania a je povinný uhradiť trovy konania, ktoré vznikli CI.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.203, s. 29.


title: Vec F-43/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  18. júna 2009 — Spee/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Voľné pracovné miesto — Výberové konanie)

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/35

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 18. júna 2009 — Spee/Europol
   (Vec F-43/08) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Voľné pracovné miesto - Výberové konanie)
   2009/C 193/57
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: David Spee (Rijswijk, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. de Casparis, advokát, neskôr I. Blekman, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Europolu o zrušení ponuky pracovného miesta, na ktorú žalobca podal svoju kandidatúru a znova ju zverejniť, ako aj návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Spee je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008, s. 33.


title: Vec C-186/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Tural Oguz/Secretary of State for the Home Department (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu — Klauzula „standstill“ — Sloboda usadiť sa — Odmietnutie obnoviť povolenie na pobyt tureckému štátnemu príslušníkovi, ktorý vytvoril podnik v rozpore s podmienkami stanovenými v tomto povolení — Zneužitie práva)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Tural Oguz/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-186/10) (1)

   (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu - Klauzula „standstill“ - Sloboda usadiť sa - Odmietnutie obnoviť povolenie na pobyt tureckému štátnemu príslušníkovi, ktorý vytvoril podnik v rozpore s podmienkami stanovenými v tomto povolení - Zneužitie práva)
   2011/C 269/22
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tural Oguz

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      za účasti: Centre for Advice on Individual Rights in Europe

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článku 41 ods. 1 dodatkového protokolu a finančného protokolu podpísaných 23. novembra 1970 a pripojených k Dohode o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom a o opatreniach, ktoré majú byť prijaté na ich vykonávanie (Ú. v. ES L 293, s. 4; Mim. vyd. 11/011, s. 43) — Pravidlo standstill — Rozsah — Zákaz členským štátom zavádzať nové obmedzenia slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb — Turecký štátny príslušník, ktorý založil podnik v Spojenom kráľovstve potom, ako získal povolenie na pobyt viazané na podmienku, že nezačne vykonávať povolanie bez povolenia štátneho tajomníka — Odmietnutie obnoviť uvedené povolenie z dôvodu porušenia jeho podmienok

      Výrok rozsudku

   Článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli a v mene Spoločenstva uzatvoreného, schváleného a potvrdeného nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972, sa má vykladať v tom zmysle, že sa ho môže dovolávať turecký štátny príslušník, ktorého povolenie na pobyt v členskom štáte podlieha podmienke, že nezačne vykonávať podnikateľskú činnosť alebo povolanie, ktorý však začne vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť v rozpore s touto podmienkou a potom požiada vnútroštátne orgány o predĺženie platnosti svojho povolenia na pobyt s odvolaním sa na podnik, ktorý medzitým založil.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Rozsudok súdu z 28. januára 2015 vo veci E-12/14 – Dozorný úrad EZVO/Islandská republika (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Smernica 2009/125/ES o požiadavkách na ekodizajn energeticky významných výrobkov – Nevykonanie transpozície)

text:
               18.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/6

         ROZSUDOK SÚDU
   z 28. januára 2015
   vo veci E-12/14
   Dozorný úrad EZVO/Islandská republika
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Smernica 2009/125/ES o požiadavkách na ekodizajn energeticky významných výrobkov – Nevykonanie transpozície)
   (2015/C 201/06)
   Vo veci E-2/14 Dozorný úrad EZVO/Islandská republika – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala ani/alebo Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámila všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole IV bode 6 prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/125/ES z 21. októbra 2009 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn energeticky významných výrobkov) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 67/2011 z 1. júla 2011, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 28. januára 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole IV bode 6 prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/125/ES z 21. októbra 2009 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn energeticky významných výrobkov) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 67/2011 z 1. júla 2011, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-595/14: Žaloba podaná 19. decembra 2015 – Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/26

         Žaloba podaná 19. decembra 2015 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-595/14)
   (2015/C 138/36)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, A. Caiola, a M. Pencheva, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/688/EÚ z 25. septembra 2014 o podrobení látok 4-jód-2,5-dimetoxy-N-(2-metoxybenzyl)fenetylamín (25I-NBOMe), 3,4-dichlór-N- [[1-(dimetylamino)cyklohexyl]metyl] benzamid (AH-7921), 3,4-metyléndioxypyrovalerón (MDPV) a 2-(3-metoxyfenyl)-2-(etylamino)cyklohexanón (metoxetamín) kontrolným opatreniam (1),

               —

               ponechať v platnosti účinky vykonávacieho rozhodnutia Rady 2014/688/EÚ, a to až do okamihu, kým bude toto rozhodnutie nahradené novým aktom prijatým v riadnej forme,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby založenej na článku 263 ZFEÚ Európsky parlament uvádza dva dôvody.
   Prvý žalobný dôvod sa týka toho, že Rada použila právny základ, ktorý bol zrušený nadobudnutím účinnosti Lisabonskej zmluvy a prípadne odvodený právny základ, ktorý je, ako taký, podľa judikatúry Súdneho dvora protiprávny.
   Druhý žalobný dôvod sa týka toho, že Rada použila rozhodovací postup na prijatie rozhodnutia 2014/688/EÚ, ktorý nie je z právneho hľadiska správny. Európsky parlament nebol začlenený do postupu, ktorý viedol k prijatiu napadnutého rozhodnutia. Európsky parlament z toho ako dôsledok vyvodil porušenie Zmlúv a podstatných formálnych náležitostí.
   V prípade, že by sa Súdny dvor rozhodol zrušiť napadnuté rozhodnutie, Európsky parlament uvádza, že by bolo vhodné, aby Súdny dvor vykonal voľnú úvahu a ponechal v platnosti účinky napadnutého rozhodnutia, v súlade s článkom 264 druhým odsekom ZFEÚ, až do okamihu, keď bude toto rozhodnutie nahradené novým aktom prijatým v riadnej forme.

      (1)  Ú. v. EÚ L 287, s. 22.


title: Vec C-226/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 96/82/ES — Nebezpečenstvá veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-226/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 96/82/ES - Nebezpečenstvá veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 294/24)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neúplné prebratie článkov 8 ods. 2 písm. b), 11, 12 a 24 ods. 1 smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (Ú. v. ES L 10, s. 13; Mim. vyd. 05/002, s. 410)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok tým, že neprijala v stanovenej lehote:

                           —

                           pre oblasť spolkového zákona o strelive a výbušninách, ako aj zákona o hospodárení s elektrikou krajiny Soľnohradsko, zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie ustanovení tejto smernice,

                           —

                           zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 11 tejto smernice pre oblasť spolkových krajín Soľnohradsko, Štajersko a Tirolsko,

                           —

                           zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 12 tejto smernice pre oblasť spolkovej krajiny Horné Rakúsko,

                           —

                           zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 8 ods. 2 písm. b) tejto smernice pre oblasť spolkových krajín Horné Rakúsko, Soľnohradsko a Tirolsko.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec C-611/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 26. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Glostrup – Dánsko) – trestné konanie proti Canal Digital Danmark A/S (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nekalé obchodné praktiky — Smernica 2005/29/ES — Články 6 a 7 — Reklama týkajúca sa predplatného televízneho vysielania cez satelit — Cena predplatného zahŕňajúca okrem mesačného predplatného aj šesťmesačné predplatné za kartu nevyhnutnú na dekódovanie vysielania — Neuvedenie ceny šesťmesačného poplatku, alebo jej uvedenie menej výrazne než ceny mesačného poplatku — Klamlivé konanie — Klamlivé opomenutie konania — Prebratie ustanovenia smernice len do prípravných prác vnútroštátneho zákona, ktorým bola smernica prebratá, a nie do samotného textu tohto zákona)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/8

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 26. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Glostrup – Dánsko) – trestné konanie proti Canal Digital Danmark A/S
   (Vec C-611/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nekalé obchodné praktiky - Smernica 2005/29/ES - Články 6 a 7 - Reklama týkajúca sa predplatného televízneho vysielania cez satelit - Cena predplatného zahŕňajúca okrem mesačného predplatného aj šesťmesačné predplatné za kartu nevyhnutnú na dekódovanie vysielania - Neuvedenie ceny šesťmesačného poplatku, alebo jej uvedenie menej výrazne než ceny mesačného poplatku - Klamlivé konanie - Klamlivé opomenutie konania - Prebratie ustanovenia smernice len do prípravných prác vnútroštátneho zákona, ktorým bola smernica prebratá, a nie do samotného textu tohto zákona))
   (2017/C 006/09)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Retten i Glostrup

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Canal Digital Danmark A/S

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) sa má vykladať v tom zmysle, že na posúdenie toho, či sa obchodná praktika má považovať za klamlivé opomenutie konania, treba zohľadniť kontext, v akom sa táto praktika uskutočňuje, predovšetkým obmedzenia vlastné komunikačnému prostriedku použitému na účely uvedenej obchodnej praktiky, priestorové alebo časové obmedzenia kladené týmto komunikačným prostriedkom, ako aj akékoľvek opatrenie prijaté obchodníkom na sprístupnenie informácií spotrebiteľovi inými prostriedkami, hoci taká podmienka výslovne nevyplýva zo znenia dotknutej vnútroštátnej právnej úpravy.

               2.

               Článok 6 ods. 1 smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že za klamlivú obchodnú praktiku sa má považovať obchodná praktika spočívajúca v rozdelení ceny produktu na viac častí a v zdôraznení jednej z nich, ak táto praktika môže jednak vyvolať u priemerného spotrebiteľa nesprávny dojem, že sa mu ponúka výhodná cena, a jednak ho viesť k tomu, že urobí rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neurobil, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu s prihliadnutím na všetky relevantné okolnosti vo veci samej. Časové obmedzenia, ktorým môžu podliehať určité komunikačné prostriedky, akými sú televízne reklamné spoty, však nemožno vziať do úvahy na účely posúdenia klamlivosti obchodnej praktiky z hľadiska článku 6 ods. 1 tejto smernice.

               3.

               Článok 7 smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď sa obchodník rozhodol stanoviť cenu predplatného tak, že spotrebiteľ musí zaplatiť mesačný poplatok a zároveň šesťmesačný poplatok, sa táto praktika má považovať za klamlivé opomenutie konania, ak je v marketingovej kampani zvýraznená najmä cena mesačného poplatku, zatiaľ čo šesťmesačný poplatok je úplne opomenutý alebo sa zobrazí len menej nápadným spôsobom, ak také opomenutie spôsobí, že priemerný spotrebiteľ prijme rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neprijal, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu s prihliadnutím na obmedzenia použitého komunikačného prostriedku, povahu a znaky produktu, ako aj iné opatrenia, ktoré obchodník naozaj prijal na poskytnutie podstatných informácií týkajúcich sa produktu spotrebiteľovi.

               4.

               Článok 7 ods. 4 smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že obsahuje vyčerpávajúci výpočet podstatných informácií, ktoré sa musia nachádzať vo výzve na kúpu. Vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či si predmetný obchodník splnil svoju informačnú povinnosť vzhľadom na povahu a znaky produktu, ale aj v závislosti od komunikačného prostriedku použitého na výzvu na kúpu a vzhľadom na dodatočné informácie, ktoré prípadne poskytol daný obchodník. Skutočnosť, že obchodník uvedie vo výzve na kúpu všetky informácie uvedené v článku 7 ods. 4 tejto smernice, nevylučuje, aby sa táto výzva mohla považovať za klamlivú obchodnú praktiku v zmysle článku 6 ods. 1 alebo článku 7 ods. 2 danej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-101/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. septembra 2005 – Suproco/Komisia („Režim pridruženia zámorských krajín a území (ZKÚ) — Cukor, ktorý nemá pôvod ZKÚ — Žiadosť o výnimku z pravidiel pôvodu — Zamietnutie žiadosti o výnimku — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. septembra 2005 – Suproco/Komisia
   (Vec T-101/03) (1)

   („Režim pridruženia zámorských krajín a území (ZKÚ) - Cukor, ktorý nemá pôvod ZKÚ - Žiadosť o výnimku z pravidiel pôvodu - Zamietnutie žiadosti o výnimku - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2005/C 281/35)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Suproco NV (Curaçao, Holandské Antily) (v zastúpení: M. Slotboom a N. J. Helder, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. Sevenster, splnomocnená zástupkyňa)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne G. Houttuin a M. Bishop, neskôr G. Houttuin a D. Canga Fano, splnomocnení zástupcovia) a Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/34/ES z 10. januára 2003, ktorým sa zamieta priznanie výnimky spočívajúcej v neuplatnení rozhodnutia Rady 2001/822/ES, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu uplatniteľné na cukor z Holandských Antíl (Ú. v. ES L 11, s. 50).
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutie Komisie 2003/34/ES z 10. januára 2003, ktorým sa zamieta priznanie výnimky z rozhodnutia Rady 2001/822/ES, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu uplatniteľné na cukor z Holandských Antíl, sa ruší.

               2)

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli obchodnej spoločnosti Suproco.

               3)

               Rada, Španielske kráľovstvo a Holandské kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003.