title: Rozsudok Súdu zo 16. decembra 2015 vo veci E-13/15 – Abuelo Insua Juan Bautista/Liechtensteinische Invalidenversicherung (Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 – Záväzný účinok lekárskych zistení inštitúcie miesta pobytu alebo bydliska – Právo napadnúť tieto zistenia – Zásada rovnakého zaobchádzania)

text:
               5.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 2/4

         ROZSUDOK SÚDU
   zo 16. decembra 2015
   vo veci E-13/15
   Abuelo Insua Juan Bautista/Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 – Záväzný účinok lekárskych zistení inštitúcie miesta pobytu alebo bydliska – Právo napadnúť tieto zistenia – Zásada rovnakého zaobchádzania)
   (2017/C 2/04)
   Vo veci E-13/15, Abuelo Insua Juan Bautista/Liechtensteinische Invalidenversicherung – ŽIADOSŤ podaná na Súd EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, ktorú predložil Kniežací odvolací súd (Fürstliches Obergericht) týkajúca sa výkladu článku 87 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 16. decembra 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 nebráni poberateľovi dávok alebo žiadateľovi o dávky napadnúť zistenia inštitúcie miesta pobytu alebo bydliska podľa uvedeného ustanovenia v správnom konaní pred dlžníckou inštitúciou.


title: Vec T-45/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – GEA Group/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európske trhy s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Určenie cien, rozdelenie trhov a výmena citlivých obchodných informácií — Pokuty — Pripísanie porušenia — Domnienka na základe kapitálu — Dĺžka trvania porušenia a dôkaz o ňom — Premlčanie — Dĺžka trvania správneho konania — Primeraná lehota — Právo na obhajobu“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – GEA Group/Komisia
   (Vec T-45/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Určenie cien, rozdelenie trhov a výmena citlivých obchodných informácií - Pokuty - Pripísanie porušenia - Domnienka na základe kapitálu - Dĺžka trvania porušenia a dôkaz o ňom - Premlčanie - Dĺžka trvania správneho konania - Primeraná lehota - Právo na obhajobu“))
   (2015/C 302/38)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Kallmayer, I. du Mont a G. Schiffers, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Sauer a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci W. Berg, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K (2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 dohody o EHP (vec COMP/38589 – Tepelné stabilizátory), alebo subsidiárne návrh na zníženie uloženej pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               GEA Group AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-23/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  26. októbra 2010 — CNOP a CCG/Komisia [ Hospodárska súťaž — Správne konanie — Rozhodnutie, ktorým sa nariaďuje inšpekcia — Článok 20 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Absencia právnej subjektivity adresáta — Povinnosť odôvodnenia — Pojmy podnik a združenie podnikov ]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2010 — CNOP a CCG/Komisia
   (Vec T-23/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Správne konanie - Rozhodnutie, ktorým sa nariaďuje inšpekcia - Článok 20 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Absencia právnej subjektivity adresáta - Povinnosť odôvodnenia - Pojmy podnik a združenie podnikov)
   2010/C 346/78
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Paríž, Francúzsko) a Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Paríž) (v zastúpení: pôvodne Y. R. Guillou, H. Speyart van Woerden, T. Verstraeten a C. van Sasse van Ysselt, neskôr Y. R. Guillou, L. Defalque a C. Robert, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a É. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 6494 z 29. októbra 2008 vo veci COMP/39.510, ktorým bolo Ordre national des pharmaciens (ONP), CNOP a CCG v súlade s článkom 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 [ES] a 82 [ES] (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) nariadené, aby sa podriadili inšpekcii

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) a Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec C-251/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. februára 2011 — Európska komisia/Cyperská republika (Verejné obstarávania tovarov a prác — Vodný, energetický, dopravný a telekomunikačný sektor — Smernica 93/38/EHS — Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania — Kritériá hodnotenia ponúk — Rovnosť zaobchádzania s uchádzačmi — Zásada transparentnosti — Smernica 92/13/EHS — Postup preskúmavania — Povinnosť odôvodniť rozhodnutie o vylúčení uchádzača)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. februára 2011 — Európska komisia/Cyperská republika
   (Vec C-251/09) (1)

   (Verejné obstarávania tovarov a prác - Vodný, energetický, dopravný a telekomunikačný sektor - Smernica 93/38/EHS - Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania - Kritériá hodnotenia ponúk - Rovnosť zaobchádzania s uchádzačmi - Zásada transparentnosti - Smernica 92/13/EHS - Postup preskúmavania - Povinnosť odôvodniť rozhodnutie o vylúčení uchádzača)
   2011/C 103/04
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Zadra, splnomocnený zástupca, I. Chatzigiannis a M. Patakia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Cyperská republika (v zastúpení: K. Likourgos a A. Pantazi-Lamprou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 4 ods. 2 a článku 31 ods. 1 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 199, s. 84; Mim. vyd. 06/002, s. 194) — Porušenie článku 1 ods. 1 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov Spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 76, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315) — Povinnosť odôvodniť rozhodnutie o vylúčení uchádzača — Povinnosť zabezpečiť, že rozhodnutia obstarávateľov bude možné účinne, a pokiaľ možno, rýchle napadnúť — Zásada rovnosti zaobchádzania a transparentnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec T-583/13: Žaloba podaná 8. novembra 2013 — Shire Pharmaceutical Contracts/Komisia

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/19

         Žaloba podaná 8. novembra 2013 — Shire Pharmaceutical Contracts/Komisia
   (Vec T-583/13)
   2013/C 377/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shire Pharmaceutical Contracts (Hampshire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley a M. Vickers, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie uvedené v liste z 2. septembra 2013, potvrdené listom z 18. októbra 2013, ktorým Komisia zamietla nárok na odmenu za dobrovoľný výskumný pediatricky plán v zmysle článku 37 nariadenia (ES) č. 1901/2006 (1),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že v napadnutom rozhodnutí je zjavne nesprávny právny výklad nariadenia (ES) č. 1901/2006.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 z 12. decembra 2006 o liekoch na pediatrické použitie, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1768/92, smernica 2001/20/ES, smernica 2001/83/ES a nariadenie (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 378, s. 1).


title: Vec C-108/12: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Vâlcea — Rumunsko) — SC Volksbank România SA/Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/9

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Vâlcea — Rumunsko) — SC Volksbank România SA/Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea
   (Vec C-108/12) (1)

   2013/C 377/19
   Jazyk konania: rumunčina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 26.5.2012.


title: Vec T-279/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2016 – Ezz a i./Rada („Žaloba o neplatnosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Egypte — Opatrenia prijaté proti osobám zodpovedným za spreneveru štátnych finančných prostriedkov a proti spriazneným osobám a subjektom — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zápis žalobcov na zoznam dotknutých osôb — Právny základ — Nedodržanie kritérií zápisu — Nesprávne právne posúdenie — Skutkový omyl — Právo vlastniť majetok — Poškodenie dobrej povesti — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia — Úprava návrhov a žalobných dôvodov — Prekážka začatého konania — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2016 – Ezz a i./Rada
   (Vec T-279/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Egypte - Opatrenia prijaté proti osobám zodpovedným za spreneveru štátnych finančných prostriedkov a proti spriazneným osobám a subjektom - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zápis žalobcov na zoznam dotknutých osôb - Právny základ - Nedodržanie kritérií zápisu - Nesprávne právne posúdenie - Skutkový omyl - Právo vlastniť majetok - Poškodenie dobrej povesti - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia - Úprava návrhov a žalobných dôvodov - Prekážka začatého konania - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2016/C 118/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gizeh, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Gizeh) a Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gizeh) (v zastúpení: J. Binns, solicitor, J. Lewis, QC, B. Kennelly, J. Pobjoy, barristers, S. Rowe a J.-F. Bellis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: I. Gurov a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 63) zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2013/144/SZBP z 21. marca 2013 (Ú. v. EÚ L 82, s. 54) a na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011„obnoveného rozhodnutím Rady, ktoré bolo žalobcom oznámené listom z 22. marca 2013“ o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 4) v rozsahu, v akom sa tieto akty uplatňujú na žalobcov

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ahmed Abdelaziz Ezz, ako aj Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin a Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-459/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2015 – Messi Cuccittini/ÚHVT – Pires Freitas Campos (LEO)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/67

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2015 – Messi Cuccittini/ÚHVT – Pires Freitas Campos (LEO)
   (Vec T-459/14) (1)

   (2015/C 138/87)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 329, 22.9.2014.


title: Vec C-387/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza – Poľsko) – Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Smernica 2004/18/ES — Zásada rovnakého zaobchádzania, nediskriminácie a transparentnosti — Technické a/alebo odborné vedomosti hospodárskych subjektov — Článok 48 ods. 3 — Možnosť spoľahnúť sa na využitie spôsobilosti iných subjektov — Článok 51 — Možnosť doplniť ponuku — Článok 45 ods. 2 písm. g) — Vylúčenie z účasti na verejnom obstarávaní pre závažné porušenie)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza – Poľsko) – Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie
   (Vec C-387/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2004/18/ES - Zásada rovnakého zaobchádzania, nediskriminácie a transparentnosti - Technické a/alebo odborné vedomosti hospodárskych subjektov - Článok 48 ods. 3 - Možnosť spoľahnúť sa na využitie spôsobilosti iných subjektov - Článok 51 - Možnosť doplniť ponuku - Článok 45 ods. 2 písm. g) - Vylúčenie z účasti na verejnom obstarávaní pre závažné porušenie))
   (2017/C 213/03)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Esaprojekt sp. z o.o.

      Žalovaný: Województwo Łódzkie

      za účasti: Konsultant Komputer sp. z o.o.

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 51 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, v spojení s článkom 2 tejto smernice, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby po uplynutí lehoty stanovenej na predkladanie ponúk do verejného obstarávania hospodársky subjekt predložil verejnému obstarávateľovi na preukázanie, že spĺňa podmienky účasti na verejnom obstarávaní, dokumenty nefigurujúce v jeho pôvodnej ponuke, ako je zmluva vykonaná tretím subjektom, ako aj záväzok tohto tretieho subjektu poskytnúť tomuto hospodárskemu subjektu kapacity a zdroje potrebné na vykonanie predmetnej zákazky.

               2.

               Článok 44 smernice 2004/18 v spojení s článkom 48 ods. 2 písm. a) tejto smernice a so zásadou rovnakého zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktorá je zakotvená v jej článku 2, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje hospodárskemu subjektu odvolávať sa na schopnosti iného hospodárskeho subjektu, v zmysle článku 48 ods. 3 uvedenej smernice, a to takým spôsobom, že sa vedomosti a skúsenosti dvoch hospodárskych subjektov, ktoré samostatne nedisponujú schopnosťami požadovanými na vykonanie určitej verejnej zákazky, v prípade, že verejný obstarávateľ považuje predmetnú zákazku za nedeliteľnú a musí ju teda vykonať jediný hospodársky subjekt, spoja, a že také vylúčenie možnosti odvolávať sa na skúsenosti viacerých hospodárskych subjektov súvisí s predmetom dotknutej zákazky, ktorú musí vykonať jediný hospodársky subjekt, a je vo vzťahu k nemu proporcionálne.

               3.

               Článok 44 smernice 2004/18 v spojení s článkom 48 ods. 2 písm. a) tejto smernice a so zásadou rovnakého zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktorá je zakotvená v jej článku 2, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje hospodárskemu subjektu, ktorý sa individuálne zúčastňuje na verejnom obstarávaní, odvolávať sa na skúsenosti skupiny podnikov, ktorej bol súčasťou v rámci inej verejnej zákazky, pokiaľ sa skutočne a konkrétne nezúčastňoval na jej realizácii.

               4.

               Článok 45 ods. 2 písm. g) smernice 2004/18, ktorý umožňuje z účasti na verejnom obstarávaní vylúčiť hospodársky subjekt, najmä ak bol uznaný „vinným“ zo skresľovania skutočností pri poskytovaní informácií požadovaných verejným obstarávateľom, sa má vykladať v tom zmysle, že ho možno uplatniť, ak sa predmetný hospodársky subjekt dopustil nedbanlivosti určitej závažnosti, a to nedbanlivosti, ktorá mohla mať rozhodujúci vplyv na rozhodnutie o vylúčení, rozhodnutie o výbere uchádzača, alebo o zadaní verejnej zákazky, a to bez ohľadu na konštatovanie úmyselného zavinenia na strane tohto hospodárskeho subjektu.

               5.

               Článok 44 smernice 2004/18 v spojení s článkom 48 ods. 2 písm. a) tejto smernice a so zásadou rovnakého zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktorá je zakotvená v jej článku 2, sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje hospodárskemu subjektu, aby sa odvolával na svoju skúsenosť takým spôsobom, že sa odvoláva na dve alebo viaceré zmluvy spoločne ako na jednu zákazku, pokiaľ obstarávateľ nevylúčil takú možnosť požiadavkami súvisiacimi s predmetom a účelom uvedenej zákazky a primeranými predmetu a účelu predmetnej zákazky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Spojené veci C-395/08 a C-396/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. júna 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte d’appello di Roma — Taliansko) — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08) (Smernica 97/81/ES — Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas — Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi na kratší pracovný čas a na plný úväzok — Výpočet odpracovanej doby potrebnej na získanie starobného dôchodku — Vylúčenie neodpracovaných období — Diskriminácia)

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. júna 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte d’appello di Roma — Taliansko) — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08)
   (Spojené veci C-395/08 a C-396/08) (1)

   (Smernica 97/81/ES - Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas - Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi na kratší pracovný čas a na plný úväzok - Výpočet odpracovanej doby potrebnej na získanie starobného dôchodku - Vylúčenie neodpracovaných období - Diskriminácia)
   2010/C 274/02
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrhy na začatie prejudiciálneho konania

   Corte d’appello di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Žalovaní: Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte d’appello di Roma — Výklad smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267) — Zamestnanci na kratší týždenný pracovný čas pracujúci niekoľko mesiacov v roku, zatiaľ čo ostatné mesiace nepracujú — Vylúčenie období nečinnosti z výpočtu nároku na starobný dôchodok

      Výrok rozsudku

               1.

               Pokiaľ ide o starobný dôchodok, doložka 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas nachádzajúcej sa v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pracovníkom s vertikálno-cyklickým pracovným úväzkom na kratší pracovný čas vylučuje neodpracované obdobia z výpočtu doby potrebnej na získanie nároku na takýto dôchodok, pokiaľ takéto rozdielne zaobchádzanie nie je odôvodnené objektívnymi dôvodmi.

               2.

               Za predpokladu, že vnútroštátny súd dospeje k názoru, podľa ktorého je vnútroštátna právna úprava, o akú ide v prejednávanej veci, nezlučiteľná s doložkou 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas nachádzajúcej sa v prílohe smernice Rady 97/81, je potrebné doložku 1 a doložku 5 bod 1 rámcovej dohody vykladať v tom zmysle, že rovnako bránia takejto právnej úprave.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec T-643/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ABTRONIC — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie TRONIC — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 psím. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Minimálna vnútorná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Pravdepodobnosť zámeny“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
   (Vec T-643/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ABTRONIC - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie TRONIC - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 psím. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Minimálna vnútorná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Pravdepodobnosť zámeny“))
   (2016/C 232/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Red Lemon Inc. (Hongkong, Čína) (v zastúpení: T. Wieland a S. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2014 (vec R 1899/2013-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Lidl Stiftung & Co. KG a Red Lemon Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Red Lemon Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014.


title: Vec T-178/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  23. novembra 2005  – Spojené kráľovstvo/Komisia ( Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Návrh zmeny národného plánu prideľovania kvót — Zamietnutie Komisiou — Žaloba o neplatnosť )

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/14

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2005 – Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-178/05) (1)

   („Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Návrh zmeny národného plánu prideľovania kvót - Zamietnutie Komisiou - Žaloba o neplatnosť“)
   (2006/C 22/27)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne C. Jackson, splnomocnený zástupca, M. Hoskins, barrister, neskôr R. Caudwell, splnomocnený zástupca, a M. Hoskins)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2005) 1081, konečné znenie, z 12. apríla 2005 týkajúceho sa návrhu zmeny národného plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov, ktoré bolo oznámené Spojeným kráľovstvom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie C(2005) 1081, konečné znenie, z 12. apríla 2005 týkajúce sa návrhu Spojeného kráľovstva na zmenu národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov sa zrušuje.

               2.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Spojenému kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-537/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Madrid (Španielsko) 3. decembra 2007 – Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Madrid (Španielsko) 3. decembra 2007 – Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA
   (Vec C-537/07)
   (2008/C 64/25)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social de Madrid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho

      Žalované: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak zoberieme do úvahy charakter opatrenia na podporu rovnosti, ktorým by sa malo vyznačovať priznanie rodičovskej dovolenky spôsobom a v dĺžke, ktorú slobodne stanovil každý štát v rámci minimálnych štandardov stanovených smernicou 1996/34/ES (1), je možné, aby využívanie tohto obdobia rodičovskej dovolenky v prípade skrátenia pracovného času a zodpovedajúceho zníženia mzdy z dôvodu starostlivosti o maloleté deti malo vplyv na práva, ktoré nadobudol zamestnanec alebo zamestnankyňa využívajúca túto rodičovskú dovolenku, a či sa jednotlivci môžu dovolávať pred verejnými inštitúciami štátu zásady nedotknuteľnosti získaných alebo získavaných nárokov?

               2.

               Zahŕňa pojem „práva, na ktoré pracovník mal alebo na ktoré sa mu tvoril nárok“ [získané alebo získavané nároky] (doložka 2 bod 6 tej istej smernice) iba práva súvisiace s pracovnými podmienkami a vzťahuje sa iba na pracovnoprávny vzťah so zamestnávateľom, alebo naopak sa vzťahuje aj na zachovanie získaných alebo získavaných nárokov v oblasti sociálneho zabezpečenia, ako aj či sa môže požiadavka „zachovania nárokov na ochranu zo sociálneho zabezpečenia v rámci rozličných systémov“ stanovená v doložke 2 bode 8 smernice 1996/34/ES považovať za splnenú prostredníctvom posudzovaného mechanizmu, ktorý uplatnili vnútroštátne orgány, a prípadne, či je možné dovolávať sa pred verejnými orgánmi členského štátu tohto práva na zachovanie nárokov na ochranu zo sociálneho zabezpečenia, keďže je dostatočne presné a konkrétne?

               3.

               Je toto ustanovenie práva Spoločenstva zlučiteľné s vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá počas doby skrátenia pracovného času pri rodičovskej dovolenke znižuje invalidný dôchodok v porovnaní s dôchodkom, ktorý by bol vyplácaný pred uvedenou rodičovskou dovolenkou, a znižuje nárok na budúce dávky podľa miery skrátenia pracovného času a zníženia mzdy?

               4.

               Za predpokladu, že existuje povinnosť vnútroštátnych súdov vykladať právo Spoločenstva vo svetle povinností uložených smernicou, aby bolo v čo najväčšej možnej miere možné dosiahnuť ciele, o ktoré sa snaží právna norma Spoločenstva, treba tiež uplatniť túto požiadavku na zachovanie nárokov v oblasti sociálneho zabezpečenia počas čerpania rodičovskej dovolenky a konkrétne v prípade čiastočného uvoľnenia z práce alebo skrátenia pracovného času, ako je to aj v tomto prípade?

               5.

               Je možné v konkrétnych podmienkach tohto sporu považovať zníženie nároku na dávky sociálneho zabezpečenia počas rodičovskej dovolenky za priamu alebo nepriamu diskrimináciu, ktorá je zakázaná smernicou Rady 1979/7/EHS (2) z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením a ktorá je taktiež v rozpore s požiadavkou rovnosti a zákazu diskriminácie medzi mužmi a ženami v súlade so spoločnými tradíciami členských štátov v rozsahu, v akom sa táto zásada sa nevzťahuje len na pracovné podmienky, ale aj na verejnú činnosť v oblasti sociálnej ochrany zamestnancov?

      (1)  Smernica Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285).

      (2)  Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.


title: Vec C-100/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  1. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2007/14/ES — Podrobné pravidlá implementácie určitých ustanovení smernice 2004/109/ES — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/16

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 1. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-100/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2007/14/ES - Podrobné pravidlá implementácie určitých ustanovení smernice 2004/109/ES - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 282/31
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Jelínek a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2007/14/ES z 8. marca 2007, ktorou sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie určitých ustanovení smernice 2004/109/ES o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu (Ú. v. EÚ L 69, s. 27) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2007/14/ES z 8. marca 2007, ktorou sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie určitých ustanovení smernice 2004/109/ES o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 24 uvedenej smernice.

               2.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec T-291/12: Žaloba podaná 3. júla 2012 — Deutsche Bank/ÚHVT (Passion to Perform)

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/14

         Žaloba podaná 3. júla 2012 — Deutsche Bank/ÚHVT (Passion to Perform)
   (Vec T-291/12)
   2012/C 273/24
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Bank (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: R. Lange, T. Götting a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. apríla 2012 vo veci R 2233/2011-4 a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: medzinárodný zápis s vyznačením Európskeho spoločenstva slovnej ochrannej známky „Passion to Perform“ pre tovary a služby tried 35, 36, 38, 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. W 1066295.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie ochrany ochrannej známky pre Európske spoločenstvo.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-398/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Fapricela/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s predpínacou oceľou — Stanovenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Spolupráca počas správneho konania“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Fapricela/Komisia
   (Vec T-398/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Stanovenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Spolupráca počas správneho konania“))
   (2015/C 302/44)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Portugalsko) (v zastúpení: pôvodne M. Gorjão-Henriques a S. Roux, advokáti, neskôr T. Guerreiro, R. Lopes a S. Alberto, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Marques Mendes, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie a zmenu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), zmenené a doplnené rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA porušila ustanovenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ tým, že sa okrem porušenia uvedených ustanovení na pyrenejskom trhu zúčastnila na karteli zahrňujúcom vnútorný trh a neskôr v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), a uložila pokuta vo výške 8 8 74  000 eur.

               2.

               Výška pokuty uložená spoločnosti Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA sa stanovuje na 8 8 74  000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-183/08 P: Odvolanie podané 29. apríla 2008 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. februára 2008 vo veci T-351/05, Provincia di Imperia/Komisia

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/20

         Odvolanie podané 29. apríla 2008: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. februára 2008 vo veci T-351/05, Provincia di Imperia/Komisia
   (Vec C-183/08 P)
   (2008/C 209/28)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Provincia di Imperia
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. februára 2008 vo veci T-351/05,

               —

               vyhlásiť za neprípustnú žalobu podanú Provincia di Imperia v tejto veci,

               —

               zaviazať Provincia di Imperia na náhradu trov konania Komisie v tejto veci.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vo svojom odvolaní vytýka napadnutému rozsudku, že nezohľadnil podmienky prípustnosti žaloby o neplatnosť podanej na základe článku 230 ES, a najmä to, že uznáva, že žalobkyňa v prvostupňovom konaní mala záujem na konaní. Žaloba o neplatnosť podaná fyzickou alebo právnickou osobou je prípustná len vtedy, ak je táto žaloba spôsobilá v prípade úspešného výsledku priniesť prospech pre toho účastníka konania, ktorý ju podal. V tomto prípade je však žaloba podaná žalobcom zjavne neprípustná, pretože rozsudok o zrušení napadnutého aktu by v žiadnom prípade nebol samostatne spôsobilý priniesť „prospech“ tomuto účastníkovi konania. Udelenie grantu závisí v skutočnosti od voľnej úvahy Komisie a žiadateľ, ktorý sa zúčastnil výzvy na predkladanie návrhov, teda nemôže mať žiadny nárok na získanie tohto grantu.
   Subsidiárne Komisia uvádza, že aj keby žalobkyňa v prvostupňovom konaní mala záujem na konaní v čase podania svojej žaloby, tento záujem v každom prípade zanikol do dňa vyhlásenia napadnutého rozsudku, pretože všetky prostriedky z rozpočtu určeného pre výzvu na predkladanie návrhov boli minuté a programové obdobie bolo ukončené.


title: Vec C-370/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Novara (Taliansko) 4. júla 2016 – Bruno Dell’Acqua/Eurocom Srl, Regione Lombardia

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Novara (Taliansko) 4. júla 2016 – Bruno Dell’Acqua/Eurocom Srl, Regione Lombardia
   (Vec C-370/16)
   (2016/C 383/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Novara

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Bruno Dell’Acqua

      Odporkyne: Eurocom Srl, Regione Lombardia

      Prejudiciálna otázka

   Je predbežné povolenie podľa článku 1 druhej vety „protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie“ (Ú. v. EÚ C 310, 2004, s. 261) nevyhnutné v prípade, ak pohľadávky vymáhané v rámci exekučného konania prikázaním pohľadávky viac nie sú v dispozícii [Európskej] komisie, ale už sa previedli na vnútroštátne platobné agentúry?


title: Vec T-14/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 – Lufthansa AirPlus Servicekarten/EUIPO – Mareea Comtur (airpass.ro) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie airpass.ro — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie AirPlus International — Zamietnutie námietky — Pravidlo 21 nariadenia (ES) č. 2868/95 — Zastavenie konania — Článok 81 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 – Lufthansa AirPlus Servicekarten/EUIPO – Mareea Comtur (airpass.ro)
      (Vec T-14/15) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie airpass.ro - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie AirPlus International - Zamietnutie námietky - Pravidlo 21 nariadenia (ES) č. 2868/95 - Zastavenie konania - Článok 81 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2016/C 454/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu Isenburg, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Melgar a H. Kunz, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: SC Mareea Comtur SRL (Deva, Rumunsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho dôvodu EUIPO zo 17. októbra 2014 (vec R 1918/2013-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Lufthansa AirPlus Servicekarten a SC Mareea Comtur

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 17. októbra 2014 (vec R 1918/2013-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa vzťahuje na „reklamu; obchodný manažment, obchodnú administratívu, kancelárske práce“ zaradené do triedy 35 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 81, 9.3.2015.


title: Vec C-66/16 P: Odvolanie podané 5. februára 2016: Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 26. novembra 2015 vo veci T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi/Komisia

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/14

         Odvolanie podané 5. februára 2016: Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 26. novembra 2015 vo veci T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi/Komisia
   (Vec C-66/16 P)
   (2016/C 118/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi, S.A. (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia a SES Astra

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015,

               —

               s konečnou platnosťou rozhodol o návrhu na zrušenie a zrušil rozhodnutie Komisie z 19. júna 2013 (1),

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozsudkom bolo potvrdené rozhodnutie Komisie o štátnej pomoci týkajúcej sa rôznych opatrení prijatých španielskymi štátnymi orgánmi s cieľom zabezpečiť, aby signál digitálneho terestriálneho televízneho vysielania (DTT) bol prenášaný do vzdialených oblasti, v ktorých žije menej ako 2,5 % obyvateľstva. Komisia v tomto rozhodnutí uznala, že z materiálneho hľadiska trh uvedenú službu nezabezpečí, ak štát nezakročí. Napriek tomu odmieta, že by šlo o služby všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) a tvrdí, že z formálneho hľadiska tieto služby neboli verejnými orgánmi „jasne“ definované a zverené. Takisto uvádza, že v každom prípade verejné orgány nie sú pri organizovaní SVHZ oprávnené vybrať si určitú technológiu.

      Prvý a jediní odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie v súvislosti s výkladom článkov 14, 106 ods. 2 a 107 ods. 1 ZFEÚ a Protokolu č. 26 ZFEÚ o službách všeobecného záujmu a Protokolu č. 29 ZFEÚ o systéme verejnoprávneho vysielania v členských štátoch

      V odvolaní sa konkrétne poukazuje na to, že napadnutý rozsudok má tieto vady:

               —

               jasne prekračuje hranice „zjavne nesprávneho posúdenia“ pri skúmaní rozličných aktov verejných orgánov definujúcich a zverujúcich SVHZ,

               —

               neoprávnene obmedzuje „širokú mieru voľnej úvahy“ členských štátov, ktorá sa uplatňuje tak pri definovaní ako aj pri „organizovaní“ SVHZ a zahŕňa preto voľbu podmienok poskytovania SVHZ a voľbu určitej technológie a to bez ohľadu na to, či sa tieto voľby nachádzajú v definujúcom akte alebo v samostatnom akte,

               —

               nesprávne analyzuje uplatniteľné španielske právo,

               —

               neuznáva, že „definovanie“ SVHZ a „zverenie“ SVHZ vo vzťahu k jednému alebo viacerým podnikom sa môže uskutočniť v rozličných aktoch,

               —

               neuznáva, že „definovanie“ SVHZ a „zverenie“ SVHZ nevyžadujú použitie konkrétnej formuly alebo konkrétneho výrazu, ale materiálnu a funkčnú analýzu,

               —

               odmieta uplatniteľnosť Protokolu 29 o systéme verejnoprávneho vysielania ZFEÚ a Zmluvy o EÚ.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA. 28599 [C 23/10 (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília-La Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, s. 52).


title: Vec T-239/04: Žaloba podaná dňa 11. júna 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/30

         Žaloba podaná dňa 11. júna 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-239/04)
   (2004/C 217/53)
   Jazyk konania: taliančina
   Talianska republika, v zastúpení: Danilo Del Gaizo, avvocato dello Stato, podala 11. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhlásil napadnuté rozhodnutie za neplatné;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba je namierená proti konečnému rozhodnutiu Komisie C (2004) 930 z 30. marca 2004, týkajúcemu sa konania č. C 62/2003 (predtým NN 7/2003), ktoré prehlásilo súrne opatrenia v oblasti zamestnanosti, ktoré Taliansko ustanovilo na základe zákonného dekrétu zo 14. februára 2003, zmeneného zákonom č. 81 zo 17. apríla 2003, za štátnu pomoc, nezlučiteľnú so spoločným trhom.
   Žalovaná strana najmä konštatovala, že tieto podporné opatrenia predstavujú hospodársku výhodu pre nadobúdateľov podnikov s finančnými ťažkosťami, ktoré sú pod nútenou správou, majú najmenej 1 000 zamestnancov a ktoré do 30. apríla 2003 uzavreli kolektívnu zmluvu s Ministerstvom práce o povolení prevodu zamestnancov aj podnikov s finančnými ťažkosťami, ktoré sú pod nútenou správou, majú najmenej 1 000 zamestnancov a budú predané.
   Na podporu svojich tvrdení žalujúci štát uvádza:

               —

               uvedená pomoc nie je všeobecným opatrením na podporu zamestnanosti a ako také nenarušuje hospodársku súťaž ani ju neohrozuje; preto nie je štátnou pomocou v zmysle článku 87 odsek 1 ES;

               —

               posúdenie Komisie o zlučiteľnosti pomoci neobstojí z dôvodu časového obmedzenia platnosti opatrenia, ktoré je odôvodnené nutnosťou zvládnuť prechodnú krízu zamestnanosti a pre uplatňovania zásady primeranosti na presne vymedzené nevyhnutné časové obdobie na zvládnutie situácie;

               —

               boli porušené všeobecné usmernenia pre štátnu pomoc pre záchranu a prestavbu, pretože čo sa týka predaja Ocean SpA spoločnosti Brant Italia, ustanovenie čísla 100 týchto usmernení stanovuje, že Komisia bude preskúmavať zlučiteľnosť všetkých záchranných a prestavbových pomocí so spoločným trhom, ktoré boli poskytnuté bez schválenia komisie, čo týka výslovne pomoci, ktorá sa neoznamuje;

               —

               bolo porušené nariadenie Komisie (ES) č. 2204/2002 z 12. decembra 2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť (1), pretože žalovaná strana nepovažovala uvedenú pomoc za zlučiteľnú so zmluvou.

      (1)  Ú.v. L 337 z 13.12.2002, s. 3.


title: Vec T-137/14: Žaloba podaná 24. februára 2014 – I Castellani/ÚHVT – Chomarat (Device of a circle)/ÚHVT

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/55

         Žaloba podaná 24. februára 2014 – I Castellani/ÚHVT – Chomarat (Device of a circle)/ÚHVT
   (Vec T-137/14)
   2014/C 135/72
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: I Castellani Srl (Meldola, Taliansko) (v zastúpení: M. Caramelli, F. Boscariol de Roberto, I. Gatto a D. Martucci, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Compagnie Chomarat (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. decembra 2013 vo veci R 1001/2012-2,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: obrazová ochranná známka zobrazujúca kruh, zapísaná pre tovary zaradené do triedy 19 – prihláška ochrannej známky č. 2 844 033.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: čiastočne prijatie návrhu na zrušenie.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie ochrannej známky Spoločenstva č. 2 844 033.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-345/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 22. júna 2016 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/Belgické kráľovstvo

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 22. júna 2016 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-345/16)
   (2016/C 326/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 39 [ES] tomu, aby belgický daňový systém stanovený v článku 155 CIR/92 – bez ohľadu na prípadné uplatnenie obežníka č. Ci.RH.331/575.420 z 12. marca 2008 – mal za následok, že luxemburské dôchodky žalobcu oslobodené od dane na základe článku 18 Dohody o zamedzení dvojitého zdanenia medzi Belgickom a Luxemburskom sa zahrnú do výpočtu dane splatnej v Belgicku, slúžia ako základ na priznanie daňových výhod, ktoré stanovuje CIR/92, a nárok na uplatnenie týchto výhod, ako napríklad sumy oslobodené od dane, dlhodobé sporenie, výdavky zaplatené s príspevkami na služby, vynaložené na účely znižovania nákladov na energie v obydlí, na zabezpečenie obydlia proti krádeži alebo požiaru, dary žalobcu, sa obmedzí alebo prizná v menšom rozsahu ako v prípade, ak by príjmy oboch žalobcov pochádzali zo zdrojov v Belgicku a ak by žalobkyňa, skôr ako žalobca, mala úžitok z dôchodkov pochádzajúcich výlučne z Belgicka?


title: Vec T-170/05: Žaloba podaná 21. apríla 2005: Renate AMM a 14 iných proti Európskemu parlamentu

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/30

         Žaloba podaná 21. apríla 2005: Renate AMM a 14 iných proti Európskemu parlamentu
   (Vec T-170/05)
   (2005/C 171/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Renate AMM, bydliskom v Bruseli a 14 iných úradníkov, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 21. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sú žalobcovia vymenovaní za úradníkov Európskych spoločenstiev, v rozsahu, v akom sa stanovuje ich nástupná platová trieda v zmysle článkov 12 alebo 13 druhého pododseku prílohy XIII Služobného poriadku,

               —

               zaviazal Európsky parlament nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veciach T-130/05, T-160/05 a T-162/05 a podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veciach T-58/05 a T-164/05.


title: Vec F-90/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. novembra 2008 – Traore/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Zamietnutie kandidatúry žalobcu — Zmena miesta pridelenia — Služobný záujem)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/71

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. novembra 2008 – Traore/Komisia
   (Vec F-90/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Zamietnutie kandidatúry žalobcu - Zmena miesta pridelenia - Služobný záujem)
   (2009/C 44/124)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genèse, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorým sa zamietli kandidatúry žalobcu na miesto dočasného chargé d'affaires zastúpenia v Togu, ako aj na miesto operačného vedúceho zastúpenia v Tanzánii – Zrušenie rozhodnutí o menovaní iných kandidátov na uvedené miesta – Žiadosť o náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie riaditeľa zdrojov Úradu pre spoluprácu EuropeAid Komisie Európskych spoločenstiev z 12. decembra 2006 o zamietnutí kandidatúry pána Traorea na miesto operačného vedúceho zastúpenia Komisie v Tanzánii a rozhodnutie o vymenovaní pána S. na uvedené miesto sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Pán Traore znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a polovicu trov konania, ktoré vynaložil pán Traore.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007, s. 72.


title: Vec C-31/12: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  10. októbra 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Zakopanem — Poľsko) — trestné konanie proti Wojciechovi Ziemskému, Andrzejovi Kozakovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Neexistencia opisu sporu vo veci samej — Zjavná neprípustnosť)

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/5

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 10. októbra 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Zakopanem — Poľsko) — trestné konanie proti Wojciechovi Ziemskému, Andrzejovi Kozakovi
   (Vec C-31/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Neexistencia opisu sporu vo veci samej - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 101/10
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy w Zakopanem

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Wojciech Ziemski, Andrzej Kozak

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sąd Rejonowy w Zakopanem — Výklad pojmu „technický predpis“ nachádzajúceho sa v článku 1 bode 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd.13/020, s. 337), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998 (Ú. v. ES L 217, s. 18; Mim. vyd. 13/021, s. 8) — Povinnosť členského štátu oznámiť Komisii všetky návrhy technických predpisov — Zákon členského štátu o hazardných hrách

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Sąd Rejonowy w Zakopanem (Poľsko) z 13. januára 2012 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-19/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I (Nemecko) 19. januára 2015 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V./Innova Vital GmbH

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I (Nemecko) 19. januára 2015 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V./Innova Vital GmbH
   (Vec C-19/15)
   (2015/C 127/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht München I

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Žalovaná: Innova Vital GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1924/2006 (1) vykladať tak, že ustanovenia tohto nariadenia sa vzťahujú na výživové a zdravotné tvrdenia pri komunikácii komerčného charakteru uvádzané v reklame potravín, ktoré sa v takejto podobe dostávajú ku konečnému spotrebiteľovi v prípade, keď sa komunikácia komerčného charakteru, respektíve reklama, zameriavajú výlučne na odborné kruhy?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách, Ú. v. EÚ L 404, s. 9.


title: Vec C-155/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  20. januára2011 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 12 ES, 18 ES, 39 ES a 43 ES — Články 4, 28 a 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore — Daňová právna úprava — Podmienky oslobodenia od dane z prevodu a prechodu nehnuteľností v prípade prvej kúpy nehnuteľnosti — Oslobodenie vyhradené výlučne vnútroﾡtátnym rezidentom, ako aj osobám gréckeho pôvodu, ktoré ku dňu kúpy nemajú pobyt na vnútroštátnom území)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. januára2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-155/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 12 ES, 18 ES, 39 ES a 43 ES - Články 4, 28 a 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Daňová právna úprava - Podmienky oslobodenia od dane z prevodu a prechodu nehnuteľností v prípade prvej kúpy nehnuteľnosti - Oslobodenie vyhradené výlučne vnútroštátnym rezidentom, ako aj osobám gréckeho pôvodu, ktoré ku dňu kúpy nemajú pobyt na vnútroštátnom území)
   2011/C 80/04
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos a V. Karra, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 18 ES, 39 ES a 43 ES — Oslobodenie od dane z prechodu a prevodu nehnuteľností pri kúpe prvej nehnuteľnosti — Oslobodenie, ktoré sa vzťahuje len na osoby, ktoré už majú pobyt v krajine, ako aj na gréckych občanov, ktorí tu v čase kúpy nemajú pobyt

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že:

                           —

                           na základe článku 1 ods. 1 a 3 prvého pododseku zákona 1078/1980 oslobodila od dane z prevodu a prechodu nehnuteľností len rezidentov s trvalým pobytom na vnútroštátnom území, pričom nerezidenti, ktorí majú záujem usadiť sa v budúcnosti na tomto území, nie sú od tejto dane oslobodení, a tým, že

                           —

                           za určitých podmienok oslobodila od tejto dane splatnej pri kúpe prvej nehnuteľnosti určenej na bývanie na vnútroštátnom území výlučne gréckych štátnych príslušníkov a osoby gréckeho pôvodu,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 12 ES, 18 ES, 39 ES a 43 ES, ako aj z článkov 4, 28 a 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec T-39/07: Žaloba podaná 16. februára 2007 – ENI/Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/45

         Žaloba podaná 16. februára 2007 – ENI/Komisia
   (Vec T-39/07)
   (2007/C 82/97)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: ENI SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: profesor G. M. Roberti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej pripisuje žalobkyni zodpovednosť za konanie, za ktoré sa uložila sankcia,

               —

               zrušiť alebo znížiť pokutu uloženú podľa článku 2 tohto rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti tomu istému rozhodnutiu, ktoré je predmetom žaloby vo veci T-38/07, Shell Petroleum a i./Komisia.
   ENI považuje napadnuté rozhodnutie za nezákonné v časti, v ktorej žalobkyni pripisuje zodpovednosť z jediného dôvodu, že je holdingovou spoločnosťou, ktorá ovláda celý kapitál spoločnosti zodpovednej za uvádzané nedovolené správanie. Za týchto okolností žalobkyňa tvrdí, že:

               —

               Komisia vychádza výlučne z domnienky absolútnej zodpovednosti súvisiacej so štruktúrou vlastníctva, ktorá je neopodstatnená a je v rozpore so zásadami stanovenými praxou a judikatúrou Spoločenstva vo vzťahu k článku 81 ES v rámci holdingových spoločností. Takýto prístup porušuje okrem iného základnú zásadu osobitosti zodpovednosti a sankcie, ako aj zákonnosti, pretože je výsledkom zjavne nesprávneho posúdenia skutočností uvedených ENI na účely vyvrátenia domnienky Komisie. V tomto kontexte Komisia nedostatočne odôvodnila svoje vlastné posúdenie v rozpore s požiadavkami uvedenými v článku 253 Zmluvy ES,

               —

               okrem toho napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje zásadu obmedzenej zodpovednosti kapitálových spoločností stanovenú v práve obchodných spoločností, ktorá je spoločná právnym poriadkom členských štátov, medzinárodnej právnej praxi a samotnému právu Spoločenstva, pričom tento prístup sa zároveň zdá byť nekoherentný s kritériami stanovenými na účely uplatňovania pravidiel Spoločenstva o hospodárskej súťaži v prípadoch týkajúcich sa prevodu a prechodu. Napadnuté rozhodnutie v tejto súvislosti neobsahuje žiadne odôvodnenie.

         ENI navrhuje zrušenie alebo prinajmenšom podstatné zníženie uloženej pokuty, pretože Komisia:

               —

               neposúdila dosah na príslušný trh údajne preukázaného nedovoleného správania,

               —

               neopodstatnene stanovila priťažujúcu okolnosť opakovaného porušenia s odkazom okrem iného na rozhodnutia podľa článku 81 ES spred mnohých rokov, ktoré sa nijako netýkali žalobkyne ani z dôvodu skutočnosti, že je holdingovou spoločnosťou,

               —

               okrem toho Komisia tým, že v rozhodnutí neuviedla ako adresáta napadnutého rozhodnutia Syndial v rozpore s požiadavkami judikatúry, porušila článok 23 nariadenia č. 1/2003 vzhľadom na to, že v tejto súvislosti nezohľadnila obrat tejto spoločnosti.


title: Vec T-11/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. júna 2008 – Martins/Komisia

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. júna 2008 – Martins/Komisia
   (Vec T-11/04) (1)

   (2008/C 197/62)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec T-176/09: Žaloba podaná 6. mája 2009 — Government of Gibraltar/Komisia

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/48

         Žaloba podaná 6. mája 2009 — Government of Gibraltar/Komisia
   (Vec T-176/09)
   2009/C 153/92
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Government of Gibraltar (v zastúpení: D. Vaughan, QC, a M. Llamas, barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie 2009/95/ES v rozsahu, v akom rozširuje lokalitu ES6120032 o oblasť britských pobrežných vôd Gibraltáru (vrátane vo vnútri a mimo lokality UKGIB0002) a oblasť šíreho mora,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ako aj na náhradu iných súvisiacich trov a nákladov.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa touto žalobou domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie 2009/95/ES z 12. decembra 2008, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma druhý aktualizovaný zoznam lokalít európskeho významu v stredomorskom biogeografickom regióne [oznámené pod číslom K(2008) 8049] (1) v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vymedzuje lokalitu ES6120032 „Estrecho oriental“ tak, že zahŕňa pobrežné vody Gibraltáru (vrátane vo vnútri a mimo lokality UKGIB0002) a oblasť šíreho mora.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tieto žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zmluvou ES vzhľadom k tomu, že:

               —

               Komisia sa dopustila zjavného nesprávneho právneho posúdenia tým, že v rozpore s článkom 299 ES označila oblasť jedného členského štátu, a to britských pobrežných vôd Gibraltáru, za súčasť iného členského štátu, a to Španielska,

               —

               bolo prijaté v rozpore s článkom 3 ods. 2 a článkom 4 ods.1 smernice 92/43/EHS (2) a v zjavnom rozpore so štruktúrou tejto smernice, keďže chce udeliť status „lokality európskeho významu“ širokej časti lokality ES6120032, ktorá sa nenachádza na španielskom území a ktorá patrí inému členskému štátu a v jasnom rozpore s článkom 2 tej istej smernice pre časť šíreho mora, ktorá nie je súčasťou európskeho územia členských štátov a nad ktorou Španielsko nevykonáva, ani nemôže vykonávať žiadnu právomoc alebo suverenitu,

               —

               obsahuje nesprávne právne posúdenie, pretože má v úmysle udeliť status „lokality európskeho významu“ a uplatniť povinnosti vyplývajúce zo smernice 92/43/EHS na časť lokality ES6120032, podliehajúcu španielskej suverenite, ktorá sa prekrýva s lokalitou UKGIB0002, podliehajúcou suverenite Spojeného kráľovstva, a tým má v úmysle uplatniť dva rozdielne a odlišné právne, trestnoprávne, správne a monitorovacie systémy na tú istú lokalitu,

               —

               bolo prijaté v rozpore s článkom 300 ods. 7 ES a s ustanoveniami časti XII Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve z roku 1982 (UNICLOS), Barcelonským dohovorom o ochrane Stredozemného mora z roku 1976 a Protokolom k uvedenému dohovoru z roku 1995, pretože Španielsku ukladá, aby v časti britských pobrežných vôd Gibraltáru, ktoré sú súčasťou lokality ES6120032, dodržiavalo tie isté povinnosti ochrany životného prostredia, ako sú povinnosti, ktoré musí v tej istej lokalite dodržiavať Spojené kráľovstvo (Gibraltár).

         Po druhé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je poznačené zjavne nesprávnym skutkovým posúdením, ktoré viedlo Komisiu k nesprávnemu uplatneniu práva a k porušeniu zmluvy ES, pretože sa zakladá na nesprávnych a zavádzajúcich informáciách.
   Po tretie žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadou právnej istoty, keďže automatickým účinkom „prekrývajúceho sa“ vymedzenia týchto lokalít je uplatnenie dvoch právnych systémov (práva Gibraltáru a práva Španielska, preberajúceho smernicu 92/43/EHS) v tej istej oblasti a na ten istý účel.
   Alternatívne žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadou medzinárodného obyčajového práva uvedenou v článkoch 2, 3, 89 a článku 137 ods. 1 UNICLOS. Žalobkyňa okrem toho alternatívne tvrdí, že rozhodnutie v rozsahu, v akom vymedzuje lokalitu ES6120032 tak, že zahŕňa britské pobrežné vody Gibraltáru, je v rozpore so zásadou medzinárodného obyčajového práva, podľa ktorej je pobrežné more široké aspoň 3 námorné míle.

      (1)  Ú. v. EÚ L 43, 2009, s. 393.

      (2)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec C-287/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Milano 30. júna 2008 – Crocefissa Savia a i./Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca a i.

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Milano 30. júna 2008 – Crocefissa Savia a i./Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca a i.
   (Vec C-287/08)
   (2008/C 236/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale ordinario di Milano
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Crocefissa Savia, Monica Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella

      Žalovaní: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo – Limbiate, Úfficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo – Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo – Rho, Istituto Comprensivo – Castano Primo, Istituto Comprensivo A. Manzoni – Rescaldina
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže zákonodarca členského štátu Európskej únie prijať právnu úpravu, ktorá údajne poskytuje autentický výklad, ale v skutočnosti je svojím obsahom novým výkladom, a predovšetkým môže retroaktívne priznať vykladanej právnej úprave iné účinky, než jej boli predtým priznané prevládajúcou judikatúrou súdov rozhodujúcich vo veci samej a ustálenou judikatúrou najvyšších súdov?

               2.

               Môže byť odpoveď na predchádzajúcu otázku ovplyvnená možnosťou nekvalifikovať prijatú právnu úpravu ako novú s retroaktívnymi účinkami, ale ako skutočne výkladovú právnu úpravu v rozsahu, v ktorom je taká kvalifikácia vyvodená z jej zlučiteľnosti s výkladom pôvodného textu uskutočneným menšinovou judikatúrou súdov rozhodujúcich vo veci samej, hoci už bola opakovane spochybnená na úrovni najvyšších súdov?

               3.

               V prípade kladnej odpovede, aký účinok má v jednom či druhom prípade na posúdenie zlučiteľnosti takej právnej úpravy s právom Spoločenstva, najmä so zásadami, ktoré prispievajú ku kvalifikácii súdneho konania ako „spravodlivého“, skutočnosť, že sám štát je účastníkom konania a že použitie prijatej právnej úpravy fakticky zaväzuje súd, aby zamietol návrhy podané proti tomuto štátu?

               4.

               Ktoré sú napríklad „naliehavé dôvody všeobecného záujmu“, ktoré môžu odôvodniť, prípadne aj ako odchýlka od odpovede, ktorá by v zásade mala byť poskytnutá na otázky uvedené v bodoch 1, 2 a 3 vyššie, uznanie retroaktívnych účinkov ustanovení zákona uplatniteľného v občianskoprávnej oblasti a na súkromnoprávne vzťahy, hoci uzavreté s verejnoprávnym subjektom?

               5.

               Môžu medzi také dôvody patriť organizačné dôvody podobné tým, na ktoré odkázal taliansky Corte di Cassazione v rozsudkoch č. 618, 677 a 11922/2008, aby sa odôvodnilo, najmä s cieľom „upraviť operáciu nového organizačného usporiadania veľkého rozsahu“, prijatie právnej úpravy určenej na úpravu prevodu ATA z miestnych územnosprávnych celkov na štát takmer šesť rokov po samotnom prevode?

               6.

               Je v každom prípade úlohou vnútroštátneho súdu, aby v prípade, že to vnútroštátny zákon neupravuje, určil „naliehavé dôvody všeobecného záujmu“, ktoré v prípade prebiehajúceho konania a s výnimkou zásady „rovnosti zbraní v konaní“ môžu odôvodniť prijatie právnej úpravy s retroaktívnymi účinkami, ktorá môže zvrátiť výsledok konania, alebo sa naopak vnútroštátny súd musí obmedziť na to, že posúdi zlučiteľnosť výlučne dôvodov výslovne uvedených na podporu vlastných rozhodnutí zákonodarcu dotknutého štátu s právom Spoločenstva?


title: Vec T-320/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. marca 2009 – Jones a i./Komisia

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. marca 2009 – Jones a i./Komisia
   (Vec T-320/07) (1)

   2009/C 90/61

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda šiestej komory nariadil čiastočný výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-218/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 24. apríla 2013 — Banco Santander, SA, Santander Consumer Bank AG/Deutscher Sparkassen- und Giroverband e. V.

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 24. apríla 2013 — Banco Santander, SA, Santander Consumer Bank AG/Deutscher Sparkassen- und Giroverband e. V.
   (Vec C-218/13)
   2013/C 189/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Banco Santander, SA, Santander Consumer Bank AG

      Žalovaný: Deutscher Sparkassen- und Giroverband e. V.

      Vedľajší účastník konania: Deutsches Patent- und Markenamt

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 3 ods. 1 a 3 smernice (1) takému výkladu vnútroštátneho práva, podľa ktorého musí v prípade abstraktnej farebnej ochrannej známky (tu: červená HKS 13), ktorá sa navrhuje pre služby vo finančníctve, zo spotrebiteľského prieskumu vyplynúť čistý stupeň asociácie vo výške najmenej 70 %, aby bolo možné predpokladať, že ochranná známka nadobudla na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť?

               2.

               Má sa článok 3 ods. 3 prvá veta smernice vykladať v tom zmysle, že čas podania prihlášky ochrannej známky — a nie čas jej zápisu — je relevantný aj vtedy, keď majiteľ ochrannej známky v rámci obhajoby svojej žiadosti o vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky uvádza, že známka v každom prípade svoju rozlišovaciu spôsobilosť nadobudla na základe svojho používania viac ako tri roky po podaní prihlášky, ale ešte pred zápisom?

               3.

               V prípade, že by bol aj za uvedených podmienok rozhodujúci čas podania prihlášky:
               Má sa ochranná známka vyhlásiť za neplatnú už vtedy, keď nie je jasné alebo sa už nedá objasniť, či na základe svojho používania nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť v čase podania prihlášky? Alebo si vyhlásenie neplatnosti vyžaduje, aby predkladateľ návrhu na vyhlásenie neplatnosti preukázal, že v čase podania prihlášky nezískala ochranná známka na základe svojho používania nijakú rozlišovaciu spôsobilosť?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).


title: Vec T-35/08: Žaloba podaná 24. januára 2008 – Codorniu Napa/ÚHVT – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/33

         Žaloba podaná 24. januára 2008 – Codorniu Napa/ÚHVT – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
   (Vec T-35/08)
   (2008/C 92/67)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Codorniu Napa, Inc. (Kalifornia, Spojené štáty americké) (v zastúpení: X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bodegas Ontañón, S.A.
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 20. novembra 2007 vo veci R 747/2006-4, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „ARTESA NAPA VALLEY“ pre výrobky triedy 33 (prihláška č. 3 079 159).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Bodegas Ontañón, S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka č. 2 050 623 „ARTESO“ pre výrobky tried 33 a 35, španielska slovná ochranná známka č. 844 194 „LA ARTESA“ pre výrobky triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) vzhľadom na to, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými označeniami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-1/11: Žaloba podaná 6. januára 2011 — Soukup/Komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/36

         Žaloba podaná 6. januára 2011 — Soukup/Komisia
   (Vec F-1/11)
   2011/C 72/59
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Zdeněk Soukup (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: E. Boigelot a S. Woog, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/144/09 nezapísať žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov a rozhodnutia zapísať na tento zoznam iného uchádzača, ako aj náhrada utrpenej nemajetkovej a majetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť jednak rozhodnutie výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/144/09 z 27. apríla 2010 prijaté po opätovnom preskúmaní ústnej skúšky žalobcu potvrdzujúcom výsledky tejto skúšky, ktoré nedosahovali minimálnu požadovanú hodnotu, a jednak z toho vyplývajúce rozhodnutie nezapísať žalobcu na zoznam úspešných kandidátov,

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/144/09 o pripustení iného uchádzača na písomné a ústne skúšky a o jeho následnom zapísaní na zoznam úspešných uchádzačov uvedeného výberového konania,

               —

               zrušiť všetky kroky, ku ktorým pristúpila výberová komisia od momentu, kedy vznikli uvádzané nezrovnalosti,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 25 000 eur ako náhrady nemajetkovej a majetkovej ujmy a zásahu do služobného postupu žalobcu, s výhradou zvýšenia lebo zníženia tejto sumy v priebehu konania, spolu s úrokmi stanovenými pri sadzbe 7 % ročne od 28. júna 2010, teda od dňa podania sťažnosti,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-603/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 21. decembra 2012 — Pia Braun/Región Hannover

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 21. decembra 2012 — Pia Braun/Región Hannover
   (Vec C-603/12)
   2013/C 101/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pia Braun

      Žalovaný: Región Hannover

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo voľného pohybu a pobytu garantované občanom Únie článkami 20 a 21 ZFEÚ v prípade študentky žijúcej so svojimi rodičmi, ktorí bývajú v štáte EÚ susediacom s Nemeckom a v Nemecku pracujú ako cezhraniční pracovníci, ktorá dostáva pomoc na vzdelávanie v tretej krajine EÚ, regulačnému systému vnútroštátneho práva, podľa ktorého sa môže nemeckému štátnemu príslušníkovi s trvalým pobytom mimo Spolkovej republiky Nemecko poskytnúť pomoc na vzdelávanie pri navštevovaní vzdelávacej inštitúcie v členskom štáte Európskej únie, len ak existujú osobitné okolnosti jednotlivého prípadu, ktoré hovoria v prospech poskytnutia pomoci a podľa ktorých sa pomoc na vzdelávanie schváli len na základe zváženia príslušného orgánu?


title: Vec C-181/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Yvon Welte/Finanzamt Velbert (Voľný pohyb kapitálu — Články 56 ES až 58 ES — Daň z dedičstva — Poručiteľ a dedič s bydliskom v tretej krajine — Pozostalosť — Nehnuteľný majetok nachádzajúci sa v členskom štáte — Právo na nezdaniteľnú sumu uplatniteľnú na základ dane — Rozdielne zaobchádzanie s rezidentmi a nerezidentmi)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Yvon Welte/Finanzamt Velbert
   (Vec C-181/12) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Články 56 ES až 58 ES - Daň z dedičstva - Poručiteľ a dedič s bydliskom v tretej krajine - Pozostalosť - Nehnuteľný majetok nachádzajúci sa v členskom štáte - Právo na nezdaniteľnú sumu uplatniteľnú na základ dane - Rozdielne zaobchádzanie s rezidentmi a nerezidentmi)
   2013/C 367/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Yvon Welte

      Žalovaný: Finanzamt Velbert

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad článkov 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ — Právna úprava členského štátu v oblasti dane z dedičstva, ktorá stanovuje nezdaniteľnú sumu vo výške 2 000 eur z hodnoty nehnuteľnosti v prípade, že bydlisko poručiteľa a dediča je v treťom štáte, zatiaľ čo stanovuje nezdaniteľnú sumu vo výške 500 000 eur v prípade, že bydlisko poručiteľa alebo dediča je v tuzemsku

      Výrok rozsudku

   Články 56 ES a 58 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu týkajúcej sa výpočtu dane z dedičstva, ktorá v prípade dedenia nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v tomto štáte stanovuje, že pokiaľ — ako vo veci samej — zosnulá osoba a nadobúdateľ dedičstva mali v čase úmrtia bydlisko v tretej krajine, akou je Švajčiarska konfederácia, nezdaniteľná suma uplatniteľná na základ dane je nižšia než nezdaniteľná suma, ktorá by sa uplatnila v prípade, ak by aspoň jeden z nich mal v čase úmrtia bydlisko v uvedenom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec C-221/10 P: Odvolanie podané 3. marca 2010 : Artegodan GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 7. mája 2010 vo veci T-429/05, Artegodan GmbH/Európska komisia, Spolková republika Nemecko

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/9

         Odvolanie podané 3. marca 2010: Artegodan GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 7. mája 2010 vo veci T-429/05, Artegodan GmbH/Európska komisia, Spolková republika Nemecko
   (Vec C-221/10 P)
   2010/C 195/14
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Artegodan GmbH (v zastúpení: U. Reese a A. Meyer-Sandrock, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 3. marca 2010 vo veci T-429/05,

               —

               zaviazať žalovanú, aby zaplatila žalobkyni sumu vo výške 1 430 821,36 eur vrátane úrokov vo výške paušálnej sadzby 8 % za čas od vyhlásenia rozsudku až do úplného zaplatenia; subsidiárne spor ohľadom rozhodnutia o výške nároku vrátiť Všeobecného súdu Európskej únie,

               —

               určiť, že žalovaná je povinná uhradiť žalobkyni akúkoľvek ujmu, ktorá jej ešte v budúcnosti vznikne v dôsledku marketingových nákladov potrebných na to, aby liek Tenuate retard znovu získal také postavenie na trhu, aké mal pred zrušením povolenia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozsudkom z 3. marca 2010 Všeobecný súd Európskej únie zamietol žalobu odvolateľky týkajúcu sa náhrady škody z dôvodu protiprávneho odňatia povolenia na liek. Žaloba bola zamietnutá z dôvodu, že Komisia sa nedopustila závažného porušenia predpisov práva Spoločenstva. Porušenie pravidla právomoci nemôže viesť k vzniku zodpovednosti, lebo cieľom pravidiel právomoci nie je chrániť hospodárske záujmy podnikov. Navyše relevantná právna úprava v článku 11 smernice 65/65 je nepresná. Okrem toho doteraz neexistuje precedens. To by mohlo logicky vysvetliť nesprávne právne posúdenie, ktorého sa Komisia dopustila. Ďalej by musela byť zohľadnená zložitosť preskúmania medicínskeho posudku. Celkovo boli skutkové a právne posúdenia natoľko komplikované, že porušenie článku 11 smernice 65/65 nebolo možné považovať za dostatočne závažné.
   V odvolaní odvolateľka uvádza, že cieľom pravidiel právomoci, ktoré obmedzujú právomoc európskych orgánov odňať existujúce právne postavenie, je chrániť práva občanov a podnikov. Porušenie pravidla právomoci by teda muselo byť podľa odvolateľky zohľadnené pri posúdení, či ide o dostatočne závažné porušenie.
   Navyše treba zohľadniť, že Komisia nemá pri rozhodovaní možnosť voľnej úvahy. Okrem toho Komisia neprijala len abstraktnú právnu normu, ale na základe správneho konania vedome odňala odvolateľke právne postavenie. Ujma vzniknutá odvolateľke teda nie je len nepriamym alebo priamym dôsledkom abstraktnej právnej normy, ale sama je cieľom a obsahom správneho opatrenia. Podľa názoru odvolateľky bola Komisia povinná osobitne starostlivo skúmať, či existoval dostatočný dôvod na odňatie povolenia.
   Tomu nebráni ani prednosť ochrany zdravia a osobitný význam zásady prevencie. Tieto zásady môžu síce podľa odvolateľky odôvodniť prijatie a aj vykonanie znevýhodňujúcich opatrení voči podnikom aj v prípade neurčitých skutkových okolností. Avšak na vytvorenie rovnováhy v právnom štáte a na zachovanie zásady proporcionality treba prostredníctvom sekundárneho práva umožniť primerané odškodnenie.
   Súčasne nemožno poprieť, že vylúčenie ochrany je v sekundárnom práve nevyhnutné na to, aby sa mohla účinne uplatniť zásada prevencie. V predmetnom prípade však Komisia nemala možnosť voľnej úvahy. Za týchto okolností nehrozí nebezpečenstvo, že by mohlo byť zabránené uplatneniu zásady prevencie na základe možných následkov zodpovednosti za škodu.
   Nepresnosť ustanovenia článku 11 smernice 65/65 však nemožno uvádzať pri odôvodňovaní vylúčenia nároku, ktorý vyplýva zo zodpovednosti. Podľa odvolateľky by za prípadnú nepresnosť neniesol zodpovednosť dotknutý podnik, ale samotné Spoločenstvo. Spoločenstvo sa pri odmietaní nárokov na náhradu škody nemôže odvolávať na to, že v rozpore so svojimi povinnosťami neprijalo dostatočne jasné a jednoznačné pravidlá.
   Chýbajúci precedens takisto nemôže spôsobiť vylúčenie zodpovednosti. Orgánom Spoločenstva neprináleží privilégium v zmysle „práva na prvý omyl“. Navyše Všeobecný súd už právoplatne rozhodol, že rozhodnutie Komisie bolo z formálneho a vecného hľadiska protiprávne. V čase, keď sa vykonávalo rozhodnutie Komisie, už teda existoval precedens.
   Ani zložitosť skutkového a právneho stavu sama o sebe nepostačuje na vylúčenie dostatočne závažného porušenia. To platí v každom prípade pre čisto správne konanie bez akejkoľvek možnosti posúdenia alebo voľnej úvahy, ktoré zámerne zasahuje do existujúcich právnych postavení a tým priamo a predvídateľne spôsobuje podstatné materiálne škody.
   Okrem toho orgány, ktoré sú príslušné pre právne otázky vzťahujúce sa na lieky, majú potrebnú odbornú a právnu právomoc. Z tohto dôvodu ani priemerná zložitosť, ktorá je typická pre riešenie otázok týkajúcich sa bezpečnosti a účinnosti liekov, nemôže postačovať na to, aby sa vylúčilo dostatočne závažné porušenie.


title: Vec C-29/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Stralsund – Nemecko) – HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 27 — Prekážka začatého konania — Súd, ktorý ako prvý začal konať — Článok 30 bod 1 — „Písomnosť, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocenná písomnosť“ — Návrh na vykonanie súdneho znaleckého dokazovania s cieľom zabezpečiť alebo zaistiť pred začatím konania vo veci samej dôkaz o skutočnostiach, ktoré môžu tvoriť základ neskoršej žaloby)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Stralsund – Nemecko) – HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA
   (Vec C-29/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 27 - Prekážka začatého konania - Súd, ktorý ako prvý začal konať - Článok 30 bod 1 - „Písomnosť, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocenná písomnosť“ - Návrh na vykonanie súdneho znaleckého dokazovania s cieľom zabezpečiť alebo zaistiť pred začatím konania vo veci samej dôkaz o skutočnostiach, ktoré môžu tvoriť základ neskoršej žaloby))
   (2017/C 213/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Stralsund

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: HanseYachts AG

      Žalované: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

      Výrok rozsudku

   Článok 27 ods. 1 a článok 30 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade prekážky začatej veci, dátum, ku ktorému sa začalo konanie, ktorého účelom bolo dosiahnuť nariadenie opatrenia týkajúceho sa dokazovania pred začatím konania vo veci samej, nemôže predstavovať dátum, ku ktorému sa v zmysle článku 30 bodu 1 „považuje za začaté“ konanie na súde, ktorý má rozhodnúť o žalobe vo veci samej, ktorá bola podaná v tom istom členskom štáte v nadväznosti na výsledok tohto opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 136, 18.4.2016.


title: Vec T-44/06: Žaloba podaná  14. februára 2006  – Komisia/Hellenic Ventures a päť ďalších žalovaných

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/37

         Žaloba podaná 14. februára 2006 – Komisia/Hellenic Ventures a päť ďalších žalovaných
   (Vec T-44/06)
   (2006/C 86/75)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia (v zastúpení: Maria Patakia a M. Spyridon Chatzigiannis)

      Žalovaní: Hellenic Ventures S.A., Kostantinos Katsigiannis, Panagiotis Chronopoulos, Minas Patsouris, Nikolaos Poulakos a Robert Ceurvost
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať na jednej strane žalovanú v prvom rade a na druhej strane spoločne a nerozdielne s ňou päť ďalších žalovaných nahradiť Komisii celú sumu zálohy, ktorú žalovaná v prvom rade prijala od Spoločenstva, t. j. 70 000 ecu, teraz eur, zvýšenú o úroky, ktoré v súlade s tým, čo bolo dohodnuté v zmluve, zodpovedajú do 12. februára 2006 sume 103 423,54 ecu, teraz eur, teda spolu sumu 171 939, 18 ecu, teraz eur, zvýšenú navyše o úroky, ktoré boli takisto v zmluve dohodnuté vo výške 1,5 % mesačne, teda o sumu 34,52 ecu, teraz eur, za každý deň za obdobie od 1. januára 2006 až do úplného zaplatenia dlhu žalovanými,

               —

               zaviazať žalovaných nahradiť spoločne a nerozdielne trovy konania, ktoré vo všeobecnosti vznikli Komisii, vrátane odmien jej advokátov ad litem.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európske Spoločenstvo, v zastúpení Európskou Komisiou, uzavrelo so žalovanou v prvom rade, ktorej akcionári a členovia správnej rady alebo štatutárneho orgánu sú ďalšími žalovanými, zmluvu s názvom „Seed Fund 601“ v rámci „Pilotnej akcie vytvorenia a rozvoja štartovacích kapitálových fondov (seed capital)“ (1).
   V tejto zmluve sa Komisia zaviazala poskytnúť žalovanej v prvom rade finančnú podporu vo forme návratnej zálohy v maximálnej výške 350 000 ecu. Táto záloha mala kryť najviac 50 % nákladov na činnosť, na ktorú bola žalovaná v prvom rade zaviazaná ako fond pre poskytovanie štartovacieho kapitálu v Grécku. V tomto rámci jej Komisia vyplatila prvú ročnú zálohu vo výške 70 000 ecu.
   V dokumente zo 16. júna 1994 Komisia oznámila žalovanej v prvom rade vypovedanie zmluvy a vyzvala ju, aby jej nahradila sumu 70 000 ecu, zvýšenú o úroky. Listom z 19. septembra 1994 Komisia oznámila, že toto rozhodnutie bolo podmienené odmietnutím žalovanej v prvom rade podrobiť sa hĺbkovej kontrole inšpektorov oddelenia Finančnej kontroly Komisie, čím bol porušený článok 8.1 zmluvy. Komisia usúdila, že takáto kontrola bola nevyhnutná s prihliadnutím na zistenia úradníka Komisie, ktorý vykonal kontrolu na mieste a vyslovil závažné pochybnosti o tom, či investície, ktoré žalovaná v prvom rade financovala, zodpovedali kritériám uvedeným v súťažných podkladoch.
   Napriek viacerým výzvam žalovaná v prvom rade nevrátila požadovanú sumu.
   Komisia sa svojou žalobou domáha vrátenia uvedenej sumy, ktorú poskytla žalovanej v prvom rade, zvýšenej o úroky.

      (1)  Ú. v. ES C 306, 1.12.1988, s. 12.


title: Vec C-64/07: Žaloba podaná 8. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/13

         Žaloba podaná 8. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-64/07)
   (2007/C 69/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a D. Lawunmi, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/42/ES z 21. apríla 2004 o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín unikajúcich pri používaní organických rozpúšťadiel v určitých farbách a lakoch a vo výrobkoch na povrchovú úpravu vozidiel a o zmene a doplnení smernice 1999/13/ES (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú podľa článku 14 tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 30. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 143, s. 87; Mim. vyd. 15/08, s. 376.