title: Vec C-394/05: Žaloba podaná  9. novembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/5

         Žaloba podaná 9. novembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-394/05)
   (2006/C 22/10)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Recchia a M. Konstantinidis splnomocnení zástupcovia, podala 9. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 2 bodov 2 a 5, článku 3 ods. 5, článku 4 ods. 2 písm. a) v spojení s prílohou II, článku 5 ods. 1 až 4, článku 5 ods. 1 až 4, článku 6 ods. 3 písm. a) a ods. 4, článku 7 ods. 1 a 2, článku 8 ods. 3 a 4, článku 10 ods. 3 a článku 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti (1) tým, že vydala legislatívny dekrét č. 209 z 24. júna 2003, ktorý preberá smernicu 2000/53 do vnútroštátneho právneho poriadku, spôsobom nezlúčiteľným s touto smernicou,

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia Európskych spoločenstiev podala 7. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu, v ktorej navrhla určiť, že Talianska republika si nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 2 bodov 2 a 5, článku 3 ods. 5, článku 4 ods. 2 písm. a) v spojení s prílohou II, článku 5 ods. 1 až 4, článku 5 ods. 1 až 4, článku 6 ods. 3 písm. a) a ods. 4, článku 7 ods. 1 a 2, článku 8 ods. 3 a 4, článku 10 ods. 3 a článku 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti tým, že neprijala všetky opatrenia nevyhnutné pre:

               —

               vymedzenie pojmu vozidiel po dobe životnosti ako odpadov a ich spracovanie podľa tejto smernice,

               —

               zaradenie trojkolesových motorových vozidiel medzi vozidlá po dobe životnosti v legislatívnym dekréte, ktorým sa preberá smernica do vnútroštátneho právneho poriadku,

               —

               jednoznačné určenie, že všetky nebezpečné súčiastky a materiály uvedené v prílohe II smernice sa pred ďalším spracovaním z motorových vozidiel odstránia,

               —

               ak je to technicky realizovateľné, stanovenie zberu opotrebovaných dielov získaných pri opravách motorových vozidiel vo vhodných zberných zariadeniach,

               —

               ohľadom vydávania osvedčenia o zničení vozidla zabezpečenie, aby tieto osvedčenia vydávali spracovateľské subjekty registrované podľa článku 6 tejto smernice. Vydávanie takýchto osvedčení nemôže byť podľa smernice podmienkou odhlásenia vozidiel po dobe životnosti z verejného registra motorových vozidiel,

               —

               zabezpečenie, aby výrobcovia znášali všetky alebo podstatnú časť nákladov realizácie bezplatného systému zberu motorových vozidiel,

               —

               bezpečnú úschovu nebezpečných súčiastok motorových vozidiel po dobe životnosti pred ich spracovaním,

               —

               zabezpečenie, aby recyklácia bola uprednostňovaná pred inými formami znehodnocovania dotknutých motorových vozidiel,

               —

               vylúčenie zosúladenia niektorých predpisov uvedených v tejto smernici prostredníctvom dohôd v zmysle článku 10 tejto smernice,

               —

               zavedenie systému kontroly a previerok, ktorý je nevyhnutný na posúdenie, či ciele uvedené v smernici boli dosiahnuté do 1. januára 2006,

               —

               stanovenie, že informácie poskytované výrobcami motorových vozidiel a súčiastok musia zodpovedať potrebám spracovateľských zariadení,

               —

               splnenie povinnosti pravidelnej kontroly dosiahnutých výsledkov a povinnosti oznámenia týchto výsledkov príslušným úradom a Komisii ako aj splnenie povinnosti príslušných orgánov prijať opatrenia na kontrolu výsledkov dosiahnutých v rámci dohody.

         Komisia okrem toho navrhuje zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES L 269, 21.10.2000, s. 34.


title: Vec F-121/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. júna 2007 – De Meerleer/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Verejné výberové konanie — Nepripustenie na písomnú skúšku — Odborná prax — Povinnosť odôvodnenia — Oznámenie rozhodnutia výberovej komisie — Žiadosť o preskúmanie)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/42

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. júna 2007 – De Meerleer/Komisia
   (Vec F-121/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Verejné výberové konanie - Nepripustenie na písomnú skúšku - Odborná prax - Povinnosť odôvodnenia - Oznámenie rozhodnutia výberovej komisie - Žiadosť o preskúmanie)
   (2007/C 170/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Michel De Meerleer (Ophain-Bois-Seigneur-Isaac, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí výberovej komisie výberového konania EPSO/A/19/04 neprijať kandidatúru žalobcu a nerozhodnúť o žiadosti o preskúmanie a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006, s. 52.


title: Vec T-163/17: Žaloba podaná 14. marca 2017 – Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità/Komisia

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/38

         Žaloba podaná 14. marca 2017 – Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità/Komisia
   (Vec T-163/17)
   (2017/C 129/58)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Fratini a G. Pandolfi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel žalobe a v dôsledku toho uznal mimozmluvnú zodpovednosť Komisie na základe článku 268 ZFEÚ a článku 340 druhého pododseku ZFEÚ,

               —

               nariadil náhradu majetkovej ujmy (skutočnej ujmy a ušlého zisku) a nemajetkovej ujmy, ktoré vznikli žalobkyni,

               —

               nariadil platbu kompenzačných úrokov a úrokov z omeškania,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa v prejednávanom prípade snaží získať náhradu škody, a to po prvé z dôvodu, že Komisia nekoordinovane riadila dva programy Európskej únie na podporu olivového oleja v tretích krajinách a po druhé z dôvodu, že Komisia neodstránila škodlivé účinky a narušenie hospodárskej súťaže spôsobenej nekoordinovaným prekrývaním dvoch programov.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnostiach, ktorých sa dopustila Komisia, vychádza z porušenia zásady zákazu diskriminácie uvedenej v článku 18 ZFEÚ a článku 21 Charty základných práv Európskej únie, a z porušení zásady legitímnej dôvery, keďže Komisia nezabezpečila súčinnú koordináciu programov Európskej únie na podporu olivového oleja v dotyčných tretích krajinách, vychádza tiež z porušenia zásady riadnej správy vecí verejných a práva na riadnu správu vecí verejných uvedených v článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže Komisia podľa žalobkyne neprijala nevyhnutné opatrenia po tom, ako bola informovaná o protisúťažných účinkoch vyplývajúcich z chýbajúcej koordinácie dvoch propagačných kampaní.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na existencii skutočnej a určitej ujmy, vychádza zo skutočnosti, že Komisia tým, že nedodržala povinnosti, ktoré jej prináležia, spôsobila žalobkyni značnú ujmu (skutočnú ujmu, ušlý zisk a nemajetkovú ujmu).

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na príčinnej súvislosti, vychádza zo skutočnosti, že spôsobená ujma predstavovala dostatočný priamy a bezprostredný dôsledok nevhodného vedenia programov na podporu olivového oleja v tretích krajinách, existuje totiž priama príčinná súvislosť medzi konaním Komisie a uplatnenou ujmou, ktorú je treba nahradiť na základe článku 340 druhého pododseku ZFEÚ.


title: Spojené veci C-376/15 P a C-377/15 P: Odvolanie podané 9. júla 2015: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 29. apríla 2015 v spojených veciach T-558/12 a T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Rada Európskej únie

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/12

         Odvolanie podané 9. júla 2015: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 29. apríla 2015 v spojených veciach T-558/12 a T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Rada Európskej únie
   (Spojené veci C-376/15 P a C-377/15 P)
   (2015/C 381/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (v zastúpení: R. Antonini, avvocato, E. Monard, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               1.

               Zrušil rozsudok Všeobecného súd v spojených veciach T-558/12 a T-559/12 Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Rada Európskej únie.

               2.

               Prijal návrhy odvolateliek vyjadrené v žalobe podanej na Všeobecnom súde a zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 924/2012 zo 4. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1) v rozsahu, v akom sa dotýka odvolateliek.

               3.

               Zaviazal Radu na náhradu trov konania vzniknutých v konaniach pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom, ako aj na náhradu trov konania odvolateliek.

               4.

               Zaviazal vedľajších účastníkov konania na náhradu ich vlastných trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa z právneho hľadiska dopustil nesprávneho posúdenia, najmä čo sa týka pojmu „všetky [porovnateľné] vývozné transakcie“ a súvislosti medzi dotknutými ustanoveniami, keď nesprávne podal výklad článku 2 ods. 10 a 11 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (2), ako aj článkov 2.4 a 2.4.2 Dohody o vykonávaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994, a uložil odvolateľkám neprimerané dôkazné bremeno.
   Odvolateľky ďalej tvrdia, že Všeobecný súd sa z právneho hľadiska dopustil nesprávneho posúdenia, keď nesprávne podal výklad článku 10 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, a článku 2.4 Dohody o vykonávaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994, že neprijal niektoré tvrdenia odvolateliek a že z právneho hľadiska sa pri posudzovaní povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ dopustil nesprávneho posúdenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ. L 343, s. 51.


title: Vec C-83/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Amtsgericht Freiburg zo 14. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Bernd Voigt proti rozhodnutiu o pokute vydanému Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Amtsgericht Freiburg zo 14. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Bernd Voigt proti rozhodnutiu o pokute vydanému Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten
   (Vec C-83/05)
   (2005/C 82/51)
   Jazyk konania: nemčina
   Amtsgericht Freiburg (Nemecko) podal uznesením zo 14. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Bernd Voigt proti rozhodnutiu o pokute vydanom Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 18. februára 2005.
   Amtsgericht Freiburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa smernica 70/156/EHS (1) o typovom schválení v znení smernice Rady 92/53/EHS (2) z 18. 6. 1992, ktorá bola prebratá do nemeckého právneho poriadku nariadením EG-TypV (nariadenie o typovom schválení ES pre vozidlá a časti vozidiel z 9. 12. 1994, naposledy zmenené 7. 2. 2004) (3) vykladať v tom zmysle, že vodič motorového vozidla, ktorého vozidlo bolo, podľa typového schválenia založeného na typovom schválení ES, registrované ako osobné vozidlo, je tiež oprávnený vziať vozidlo do prevádzky v cestnej premávke ako schválený typ vozidla a podlieha tiež vodič tohto motorového vozidla najmä predpisom o maximálnej rýchlosti, ktoré platia len pre osobné motorové vozidlá?

               2.

               Smú úrady príslušné pre stíhanie priestupkov v cestnej doprave vyhlásiť typové schválenia vydané Spolkovým dopravným úradom na základe typového schválenia ES a registrácie udelené nemeckými registračnými orgánmi na základe týchto typových schválení ES za nie rozhodujúce pre zaradenie typu vozidla, pokiaľ ide o stanovenie predpísanej maximálnej rýchlosti, ktorú musí vodič takéhoto typu motorového vozidla dodržiavať?

      (1)  Ú. v. ES L 42, s. 1.

      (2)  Smernica Rady zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (70/156/EHS), nahradená smernicou 92/53/EHS z 18. 6.1992.

      (3)  EG-TypV (nariadenie o typovom schválení ES pre motorové vozidlá a časti vozidiel z 9. 12. 1994, naposledy zmenené 7. 2. 2004). K nemu je v dôvodovej správe uvedené: Toto nariadenie slúži na vykonanie smernice 70/156/EHS, v znení smernice Rady 92/53/EHS z 18. júna 1992, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 70/156/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 225, s. 1), zmenená a doplnená smernicou Komisie 93/81/EHS z 29. septembra 1993, ktorou sa upravuje smernica Rady 70/156/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 264, s. 49).


title: Vec C-13/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 14. januára 2008 – Erich Stamm, Anneliese Hauser a Regierungspräsidium Freiburg

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 14. januára 2008 – Erich Stamm, Anneliese Hauser a Regierungspräsidium Freiburg
   (Vec C-13/08)
   (2008/C 92/20)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
   Erich Stamm, Anneliese Hauser a Regierungspräsidium Freiburg (predsedníctvo vlády Freiburg)
   Prejudiciálna otázka
   Má sa podľa článku 15 ods. 1 prílohy I Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb (1) [neoficiálny preklad] v hostiteľskom štáte poskytnúť len samostatne zárobkovo činným osobám v zmysle článku 12 ods. 1 prílohy I dohody zaobchádzanie, ktoré nie je menej priaznivé, ako je priznané vlastným štátnym príslušníkom, pokiaľ ide o prístup k samostatne zárobkovej činnosti a vykonávanie takejto činnosti, alebo to platí aj pre samostatne zárobkovo činné cezhraničné osoby v zmysle článku 13 ods. 1 prílohy I dohody?

      (1)  Ú. v. ES L 114, s. 6.


title: Vec T-254/00 R: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Hôtel Cipriani/Komisia

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/23

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Hôtel Cipriani/Komisia
   (Vec T-254/00 R)
   (2008/C 247/46)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdu prvého stupňa nariadil výmaz veci.


title: Vec C-527/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 21. novembra 2014 – Ukamaka Mary Jecinta Oruche a Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Spolková republika Nemecko

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 21. novembra 2014 – Ukamaka Mary Jecinta Oruche a Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-527/14)
   (2015/C 026/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ukamaka Mary Jecinta Oruche a Nzubechukwu Emmanuel Oruche

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Ďalší účastníci konania: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche

      Prejudiciálna otázka

   Treba článok 7 ods. 2 prvý pododsek smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (1) vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej úprave, ktorá prvý vstup rodinného príslušníka garanta podmieňuje tým, aby rodinný príslušník pred vstupom preukázal, že sa dokáže jednoduchým spôsobom dorozumieť po nemecky?

      (1)  Ú. v. ES L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec T-510/12: Žaloba podaná 21. novembra 2012 — Conrad Electronic/ÚHVT — Sky IP International (EuroSky)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/65

         Žaloba podaná 21. novembra 2012 — Conrad Electronic/ÚHVT — Sky IP International (EuroSky)
   (Vec T-510/12)
   2013/C 26/128
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Conrad Electronic SE (Hirschau, Nemecko) (v zastúpení: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier a A. Kramer, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sky IP International Ltd (Isleworth, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. septembra 2012 vo veci R 1183/2011-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania spolu s trovami konania pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EuroSky“ pre tovary zaradené do triedy 9 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 539 896.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Sky IP International Ltd.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná a obrazová národná ochranná známka a ochranná známka Spoločenstva „SKY“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 38, 41, 42, 43 a 45.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-191/06: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce – Taliansko) – trestné konanie proti Aniello GALLO, Gianluca Damonte (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Výklad článkov 43 ES a 49 ES — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Vylúčenie podnikateľov založených ako určité formy kapitálových spoločností — Požiadavka policajného povolenia — Trestné sankcie)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/23

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce – Taliansko) – trestné konanie proti Aniello GALLO, Gianluca Damonte
   (Vec C-191/06) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Výklad článkov 43 ES a 49 ES - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Vylúčenie podnikateľov založených ako určité formy kapitálových spoločností - Požiadavka policajného povolenia - Trestné sankcie)
   (2007/C 96/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Lecce
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Aniello GALLO, Gianluca Damonte
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Lecce – Výklad článkov 31, 43, 49 a 81 až 86 ES – Vnútroštátny zákon, ktorý viaže výkon stávkovej a lotériovej činnosti na získanie povolenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Vnútroštátna právna úprava ktorá zakazuje výkon činností zberu, prijímania, zapisovania a prenosu návrhov na stávky, najmä na športové podujatia, bez koncesie alebo policajného povolenia vydaných predmetným členským štátom, predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, ako aj slobodného poskytovania služieb stanovených článkami 43 ES a 49 ES.

               2.

               Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby overil, či v rozsahu, v akom obmedzuje počet podnikateľov pôsobiacich v odvetví hazardných hier, vnútroštátna právna úprava skutočne zodpovedá cieľu predchádzať prevádzkovaniu činností v tomto odvetví na kriminálne alebo podvodné účely.

               3.

               Články 43 ES a 49 ES musia byť vykladané v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je táto právna úprava vo veci samej, ktorá vylučuje a pokračuje vo vylučovaní podnikateľov zriadených vo forme kapitálových spoločností, ktorých akcie sú kótované na regulovaných trhoch, z odvetvia hazardných hier.

               4.

               Články 43 ES a 49 ES musia byť vykladané v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je táto právna úprava vo veci samej, ktorá ukladá trestné sankcie osobám, akými sú obvinení v konaniach vo veci samej, za výkon organizovanej činnosti zberu stávok za absencie vnútroštátnou legislatívou požadovaných koncesie alebo policajného povolenia, ak tieto osoby nemohli získať predmetné koncesie alebo povolenia z dôvodu odmietnutia tohto členského štátu udeliť im ich, ktoré bolo v rozpore s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec T-586/13: Žaloba podaná 8. novembra 2013 — H.P. Gauff Ingenieure/ÚHVT — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/27

         Žaloba podaná 8. novembra 2013 — H.P. Gauff Ingenieure/ÚHVT — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)
   (Vec T-586/13)
   2014/C 24/49
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Nemecko) (v zastúpení: G. Schneider-Rothhaar, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. septembra 2013 (odvolanie R 118/2013-1),

               —

               vrátil vec na ÚHVT s odporúčaním vyhovieť žiadosti o restitutio in integrum,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania vrátane trov, ktoré vznikli v priebehu konania o odvolaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW“ pre tovary a služby zaradené do tried 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10028082.

      Majiteľka ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Gauff GmbH & Co. Engineering KG.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nemecká slovná ochranná známka a slovná ochranná známka Spoločenstva „Gauff“, ako aj nemecká obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Spoločenstva „GAUFF“ pre tovary zaradené do tried 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 a 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie žiadosti o restitutio in integrum a odmietnutie odvolania ako neprípustné.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 81 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-526/07 P: Odvolanie podané 27. novembra 2007 : Philippe Combescot proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. septembra vo veci T-250/04, Combescot/Komisia

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/12

         Odvolanie podané 27. novembra 2007: Philippe Combescot proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. septembra vo veci T-250/04, Combescot/Komisia
   (Vec C-526/07 P)
   (2008/C 37/16)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Philippe Combescot (v zastúpení: A. Maritati a V. Messa, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               na základe zmeny rozhodnutia Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007, vo veci T-249/04 určiť existenciu ujmy v profesijnej oblasti a ujmy na zdraví v dôsledku protiprávneho vylúčenia prihlášky pána Combescota do výberového konania na obsadenie miesta vedúceho delegácie v Kolumbii; a tiež vymedziť nemajetkovú ujmu s následným jasným určením výšky náhrady ujmy; vyhovieť návrhom už vyjadreným v priebehu prvostupňového konania a v tejto súvislosti sa trvá na nasledujúcom návrhu: „určiť, že pán Combescot utrpel ujmu v oblasti svojho dobrého mena a povesti a v profesijnej oblasti so závažnými následkami na jeho psychologickú rovnováhu, ktoré vyplývajú z protiprávneho vylúčenia z výberového konania; zaplatiť do rúk pána Combescota 100 000,00 eur ako náhradu ujmy“,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolaním sa napáda rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 12. septembra 2007 vo veci T-250/04, ktorým sa rozhodlo o žalobe úradníka Philippe Combescota proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobou sa napadlo vylúčenie pána Philippe Combescota, teda poradcu rezidenta v Guatemale, z výberového konania COM/091/03 na obsadenia miesta vedúceho delegácie v Kolumbii (ďalej len rozhodnutie o vylúčení).
   Odvolateľ navrhuje, aby odvolací súd rozhodol, že Súd prvého stupňa rozhodol v rozpore s právom pokiaľ ide o návrh na náhradu ujmy, ktorý uviedol odvolateľ, čím vylúčil existenciu ujmy v profesijnej oblasti a ujmy na zdraví a obmedzil priznanie neupresnenej výšky nemajetkovej ujmy len na 3 000,00 eur ktorá sa zaplatí do rúk úradníka.
   Na základe tohto odvolania advokáti pána Combescota navrhujú, aby Súdny dvor zmenil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev v časti, v ktorej vylúčil existenciu ujmy v profesijnej oblasti a ujmy na zdraví a v dôsledku čoho určil výšku peňažného záväzku len v rozsahu nemajetkovej ujmy; a teda zaujal právny názor, že úradník, následkom protiprávnosti vylúčenia z výberového konania, utrpel zjavne ujmu na služobnom postupe, okrem iného v oblasti svojho dobrého mena a povesti a v profesijnej oblasti; a že teda rozhodnutie o vylúčení spôsobilo ujmu a vnútornú bolesť, ktoré následne zapríčinilo vážny stav depresie, tak ako to preukazujú dokumenty, a najmä ako to zistila Inštitúcia prostredníctvom svojich odborníkov. Odvolateľ teda navrhuje, aby Súdny dvor komplexne vyhodnotil skutkové okolnosti, ktoré súvisia s právnou vecou, s tým, že zoberie do úvahy všetky dôležité skutočnosti za účelom určenia – hoci aj podľa vlastnej úvahy v súlade so zásadou spravodlivého rozhodnutia o veci – nemajetkovej ujmy v rozhodne vyššej výške, priamo úmernej tiež perspektíve služobného postupu, ktorú rozhodnutie o vylúčení spôsobilo úradníkovi, a tiež vzhľadom na závažne dôsledky, ktoré spôsobilo.
   Odvolateľ teda trvá na návrhu na náhradu ujmy, ktorá je vymedzená v návrhoch uvedených v žalobe prejednávanej v prvostupňovom konaní.
   Odvolateľ nesúhlasí so závermi, ku ktorým dospel Súd prvého stupňa o tom, že ujma v profesijnej oblasti nebola konkretizovaná, pričom však zdôraznil, že nikdy neboli oznámené odvolateľovi, hoci o to odvolateľ žiadal, informácie o kritériách výberu, ktoré použila Komisia preto, aby vybrala vedúceho delegácie v Kolumbii.
   Vzhľadom na náhradu ujmy na telesnom zdraví, dôkaz o vplyve uvedenej protiprávnosti na zdravie pána Combescota vychádza z dočasnej súvislosti medzi jednotlivými zložkami zdravotného stavu. Vylúčenie z výberového konania je v konečnom dôsledku posledným zo série postupov rozporných s dobrými mravmi, ktoré použila Komisia voči úradníkovi. Nakoniec pokiaľ ide o určenie nemajetkovej ujmy odvolateľ sa domáha určenia jej primeranej výšky na základe zásad určenia ujmy na základe voľnej úvahy súdu rešpektujúc zásadu spravodlivého rozhodnutia o veci, ktoré zohľadní škodlivé následky stavov úzkosti, stresu ale tiež nepríjemné pocity ktorým bol vystavený úradník v dôsledku vylúčenia z výberového konania.


title: Vec T-129/08: Žaloba podaná 31. marca 2008 – Sahlstedt a i./Komisia

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/35

         Žaloba podaná 31. marca 2008 – Sahlstedt a i./Komisia
   (Vec T-129/08)
   (2008/C 128/75)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Markku Sahlstedt (Karkkila, Fínsko), Juha Kankkunen (Laukaa, Fínsko), Mikko Tanner (Vihti, Fínsko), Toini Tanner (Helsinki, Fínsko), Liisa Tanner (Helsinki, Fínsko), Eeva Jokinen (Helsinki, Fínsko), Aili Oksanen (Helsinki, Fínsko), Olli Tanner (Lohja, Fínsko), Leena Tanner (Helsinki, Fínsko), Aila Puttonen (Ristiina, Fínsko), Risto Tanner (Espoo, Fínsko), Tom Järvinen (Espoo, Fínsko), Runo K. Kurko (Espoo, Fínsko), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry [Ústredný spolok poľnohospodárskych výrobcov a lesníkov] (Helsinki, Fínsko), Maataloustuottajain Keskusliiton Säätiö [Nadácia ústredného spolku poľnohospodárskych výrobcov] (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: K. Marttinen, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktoré je predmetom žaloby, v rozsahu v akom sa týka všetkých lokalít európskeho významu (SCI) Fínskej republiky v nej uvedených,

               —

               subsidiárne, pokiaľ to Súdny dvor nepovažuje za možné, zrušiť rozhodnutie týkajúce sa lokalít európskeho významu (SCI) konkretizovaných v odseku 6.2.2.7 žaloby,

               —

               práva na informácie a dokazovania,
               V prípade, že sa o žalobe nerozhodne už na základe dôkazov predložených v žalobe, ktoré sú v prospech žalobcov v zmysle vyššie uvedených návrhov, žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev určil, že:

                           1.

                           Komisia Európskych spoločenstiev je povinná poskytnúť vo forme CD-ROM žalobcom návrhy, ktoré podalo Fínsko, so všetkými informáciami, ktoré boli uvedené v návrhu a v siedmom odôvodnení rozhodnutia, a ktoré sa týkajú lokalít dotknutých napadnutým rozhodnutím;

                           2.

                           zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev, poskytnúť žalobcom vo forme CD-ROM prírodovedné a iné informácie ku všetkým lokalitám Fínskej republiky dotknutým napadnutým rozhodnutím, ktoré sa uvádzajú v ôsmom odôvodnení, ako aj mapy a informácie v papierovej verzii, ktoré sa uvádzajú v deviatom odôvodnení;

                           3.

                           zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev, poskytnúť vo forme CD-ROM žalobcom kompletnú dokumentáciu k lokalitám Fínskej republiky, ktorá bola vypracovaná v priebehu spolupráce uvedenej v desiatom odôvodnení napadnutého rozhodnutia alebo ju Komisia mala k dispozícii, ako aj mapy v papierovej verzii a

                           4.

                           zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev, aby poskytla žalobcom stanovisko Výboru pre biotopy uvedené v pätnástom odôvodnení napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania v plnej výške vrátane zákonných úrokov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa názoru žalobcov porušuje rozhodnutie (1) právo Spoločenstva, najmä články 3 a 4 smernice o biotopoch, ako aj jej prílohu III, na ktorú odkazuje článok 4. Na odôvodnenie porušenia práva Spoločenstva uvádzajú štyri hlavné žalobné dôvody:

               a)

               smernica o biotopoch nedovoľuje, aby sa rozhodnutia týkajúce sa pôvodného zoznamu lokalít európskeho významu (ďalej len „lokality SCI“) zrušili novými rozhodnutiami prijatými postupmi a z dôvodov, aké boli práve uvedené. Procesné pravidlá smernice o biotopoch sú záväzné aj pre Komisiu. Iný výklad by viedol k právnej neistote, pokiaľ ide o vnútroštátne opatrenia upravujúce prebratie predpisov a právnu ochranu vlastníkov pôdy.

               b)

               Sústava Natura 2000 je podľa článku 3 smernice o biotopoch súvislá európska sústava chránených území, ktorá má na základe právnej úpravy smernice zabezpečiť ich priaznivejší stav. Koherencia sústavy je zabezpečená a cieľ priaznivejšieho stavu dosiahnutý tým, že článok 4 a príloha III smernice, ktorá sa týka výberu lokalít, upravujú detailné technické predpisy, ktoré sú pre členské štáty, ako aj pre Komisiu hmotnoprávne záväzné, lokality nemôžu byť označené ako lokality SCI, ak článok 4 a príloha III neboli v oboch fázach dodržané. Koherentný cieľ priaznivejšieho stavu vyžaduje, aby sa územia v príslušných členských štátoch vyberali podľa jednotných kritérií zodpovedajúcich článku 4 a prílohe III smernice o biotopoch.

               c)

               Etapa 1 (etapa na úrovni členského štátu) a etapa 2 (etapa na úrovni Komisie) prílohy III predstavujú celok právne účinných opatrení. Konanie v etape 2 a rozhodnutie o lokalitách európskeho významu nezodpovedá smernici o biotopoch, ak návrh v etape 1 nespĺňa požiadavky smernice.

               d)

               Fínska republika nedodržala pri vypracovaní návrhu na lokality SCI v boreálnej biogeografickej oblasti článok 4 smernice o biotopoch a predpisy o etape 1 prílohy III. Keďže bol návrh Fínska prijatý rozhodnutím Komisie v nezmenenej podobe pokiaľ ide o všetky lokality, je rozhodnutie Komisie o lokalitách európskeho významu už z tohto dôvodu v rozpore so smernicou.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2008/24/ES z 12. novembra 2007, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma prvý aktualizovaný zoznam lokalít európskeho významu v boreálnej biogeografickej oblasti (Ú. v. EÚ L 12, s. 118).


title: Vec T-109/10: Žaloba podaná 5. marca 2010 — Luxembursko/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/39

         Žaloba podaná 5. marca 2010 — Luxembursko/Komisia
   (Vec T-109/10)
   2010/C 134/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca, a P. Kinsch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ sa týka Luxemburského veľkovojvodstva,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca navrhuje zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2009) 10712 z 23. decembra 2009 o znížení finančnej pomoci priznanej v prospech programu IC Interreg II/C „Záplavy na riekach Rýn a Maas“ v Belgickom kráľovstve, Spolkovej republike Nemecko, vo Francúzskej republike, v Luxemburskom veľkovojvodstve a v Holandskom kráľovstve z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) na základe rozhodnutia Komisie č. K(97) 3742 z 18. decembra 1997 (EFRR č. 970010008), pokiaľ týka Luxemburského veľkovojvodstva.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že v prípade vyhovenia žalobám na neplatnosť, ktoré podali holandské a nemecké orgány, Luxemburské veľkovojvodstva musí mať v dôsledku toho prospech. Ak sa rozhodlo, že údajné systematické pochybenia alebo nedostatky, ktoré odhalil audit Komisie vo fungovaní predmetného programu v Holandsku a v Nemecku v skutočnosti neexistujú, odôvodnenie rozhodnutia stráca svoj základ a tým aj finančná lineárna oprava týkajúca sa projektov uskutočnených v Luxembursku.
   Druhý žalobný dôvod vychádza z protiprávnosti rozšírenia finančnej opravy na Luxemburské veľkovojvodstvo, ktorá je prípadne odôvodnená len voči iným členským štátom. Nebola konštatovaná nijaká anomália vo fungovaní programu v Luxemburskom veľkovojvodstve. Skutočnosť, že Luxembursko súhlasilo s účasťou na spoločnom programe s Nemeckom, Belgickom, Francúzskom a Holandskom neodôvodňuje znášanie negatívnych účinkov v rámci finančnej opravy jeho vlastných programov na základe pochybení alebo nedostatkov odhalených v priebehu auditu holandských a nemeckých programov, ktoré sú skoro výlučne založené na údajnom nedodržovaní ustanovení týkajúcich sa postupu verejného obstarávania. Napriek skutočnosti, že ide o spoločnú účasť piatich členských štátov na rovnakom programe, postupy verejného obstarávania spadajú do výlučnej zodpovednosti vnútroštátnych orgánov dotknutých členských štátov.


title: Vec C-23/10: Žaloba podaná 14. januára 2010 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/15

         Žaloba podaná 14. januára 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-23/10)
   2010/C 100/24
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neustálym prijímaním colných vyhlásení na uvedenie čerstvých banánov do voľného obehu colnými orgánmi, hoci tieto orgány vedeli alebo mali odôvodnene vedieť o tom, že hmotnosť uvedená v colnom vyhlásení nezodpovedala skutočnej hmotnosti banánov, a tým, že portugalské orgány odmietli odviesť vlastné zdroje zodpovedajúce strate daňových výnosov a úrokom z omeškania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 68 a nasl. nariadenia (EHS) č. 2913/92 (1), článku 290a a prílohy 38b nariadenia (EHS) č. 2454/93 (2), ako aj z článkov 2, 6, 9, 10 a 11 nariadení (EHS, Euratom) č. 1552/93 (3) a (ES, Euratom) č. 1150/2000 (4),

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Článok 290a nariadenia č. 2454/93 stanovuje, že „colná kontrola banánov patriacich pod číselný znak KN 0803 00 19 na účely overenia ich netto hmotnosti pri dovoze predstavuje najmenej 10 % colných vyhlásení za jeden rok a na jeden colný úrad. Vykonanie colnej kontroly banánov sa uskutoční v čase ich uvoľnenia do voľného obehu, a to v súlade s pravidlami stanovenými v prílohe 38b“.
   Príloha 38b uvádza, že „1. Na účely uplatňovania článku 290a colné orgány colného úradu, na ktorom je podané colné vyhlásenie na uvoľnenie čerstvých banánov do colného režimu voľný obeh, určia netto hmotnosť, a to na základe vzorky nákladových kusov za každý druh nákladového kusu a za každé miesto pôvodu…“.
   S prihliadnutím na právnu úpravu Spoločenstva a najmä na už citovaný článok 290a a už citovanú prílohu 38a nariadenia č. 2454/93, ktoré predstavujú normy uplatňujúce sa v dotknutom období, sa Komisia domnieva, že tvrdenia portugalských orgánov týkajúce sa odmietnutia odviesť výšku dlžných vlastných zdrojov a príslušných úrokov z omeškania podľa článku 11 nariadenia č. 1150/2000, nemožno prijať a je bez pochyby, že už citovaný článok 290a a už citovaná príloha 38b boli úplne jasné, pokiaľ ide o hmotnosť, ktorá mala byť základom uplatnenia cla.
   Už citovaný článok 290a a už citovaná príloha 38b bez pochýb stanovujú, že vo vyhlásení o uvedení do voľného obehu banánov musí byť uvedená „netto hmotnosť“, t. j. „skutočná hmotnosť“ banánov, a že „skutočná hmotnosť“ musí preto slúžiť ako základ uplatnenia cla.
   Komisia nie je nijak z právneho hľadiska povinná uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie v sérii C oznámenie pre dovozcov, aby pri podávaní colného vyhlásenia nepoužívali hmotnosť 18,14 kg alebo nižšiu paušálnu hmotnosť.
   Keďže už citovaný článok 290a a už citovaná príloha 38b sú jasné, pokiaľ ide o hmotnosť, ktorú treba zohľadniť pri výpočte cla, hospodárske subjekty, ktoré bežne pracujú v odvetví dovozu banánov, a ktorí sú preto informovaní o právnej úprave uplatniteľnej na túto činnosť, sa môžu veľmi ľahko dozvedieť, že colné vyhlásenie, ktoré musia predložiť, musí vychádzať z „netto hmotnosti“, t. j. zo skutočnej hmotnosti banánov a nie z „obchodnej“ hmotnosti, ktorá je, ako to bolo preukázané vo väčšine prípadov, nepresnou hmotnosťou.
   Portugalské orgány sa nemôžu odvolávať na omyl, ktorého sa dopustila Komisia, vyplývajúci z nevykonania prípadnej povinnosti upozorniť členské štáty v nadväznosti na informácie, ktoré jej boli predložené talianskymi orgánmi. Portugalské colné orgány nachádzajúce sa na mieste, keď nebolo uložené clo za dovoz banánov, mali totiž bez pochyby možnosť odhaliť, bez upovedomenia zo strany Komisie, že colné vyhlásenia nezodpovedajú skutočnosti, keďže vo väčšine prípadov bola skutočná hmotnosť vyššia od „paušálnej“ hmotnosti uvedenej v colnom vyhlásení. Výlučne teda prislúcha portugalským orgánom preskúmať v rámci ich rozsahu činnosti a kontroly, nesprávnosť vyhlásení.
   Článok 13 Colného kódexu Spoločenstva priznáva colným orgánom právomoc „vykonávať všetky kontroly, ktoré považujú za potrebné na zabezpečenie správneho uplatňovania colných predpisov“.
   Portugalské orgány vedeli o tom, že bežnou praxou hospodárskych subjektov sa stalo predkladanie colných vyhlásení na uvedenie banánov do voľného obehu, ktorých základnou hmotnosťou bola obchodná hmotnosť, 18,14 kg na balenie.
   Za týchto podmienok portugalské orgány nemôžu tvrdiť, že už citovaný článok 290a im ukladá povinnosť preskúmať 10 % z vyhlásení na uvedenie banánov do voľného obehu.
   Možnosť priznaná colným orgánom vykonávať dodatočné kontroly, pokiaľ ide o hmotnosť banánov presahujúcu minimálne 10 % podľa už citovaného článku 290a, sa stáva povinnosťou vykonávať dodatočné kontroly, ak sa počas uskutočnenej kontroly preukáže, že vzhľadom na cieľ účinnej ochrany vlastných zdrojov Spoločenstva, existuje nebezpečenstvo prijímania nesprávnych vyhlásení.
   Keď colné orgány zistia, že hmotnosť uvedená vo vyhlásení nezodpovedá skutočnej hmotnosti a že existuje nebezpečenstvo prijímania nesprávnych vyhlásení, tieto orgány nemôžu povoliť uvedenie banánov do voľného obehu bez vykonania kontroly hmotnosti, aj keď minimálne 10 % kontroly bolo dosiahnuté colným úradom počas referenčného roka.
   Uvedenie „paušálnej“ obchodnej hmotnosti vo vyhlásení, ktoré postačuje na to, aby sa spochybnil charakter skutočnej hmotnosti uvedenej vo vyhlásení, je teda samo osebe dôvodom na kontrolu uskutočnenú colnými orgánmi na účely stanovenia skutočnej hmotnosti.
   Členským štátom podľa článku 8 rozhodnutia 94/728/ES (5), Euratom a na základe zodpovednosti, ktorá im vyplýva z povinnosti vyberania vlastných zdrojov Spoločenstva, prislúcha vytvoriť vhodnú infraštruktúru na účely výkonu kontrol potrebných na to, aby sa na banány uvedené do voľného obehu uplatňovalo správne clo, t. j. na základe ich skutočnej hmotnosti.
   Prax portugalských orgánov, ktorá spočíva v neustálom prijímaní colných vyhlásení, hoci tieto orgány vedeli alebo mali odôvodnene vedieť, že hmotnosť uvedená v colnom vyhlásení nebola skutočnou hmotnosťou dovážaných banánov bez vykonania akejkoľvek kontroly, ako aj odmietnutie prevziať zodpovednosť, pokiaľ ide o finančné dôsledky na rozpočet Spoločenstva, nerešpektuje ani účinnú ochranu vlastných zdrojov, ani judikatúru Súdneho dvora.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva — Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (2)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva — Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3.

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev [neoficiálny preklad] — Ú. v. ES L 155, s. 1.

      (4)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev — Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169.

      (5)  Rozhodnutie Rady 94/728/ES o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev [neoficiálny preklad] — Ú. v. ES L 293, s. 9.


title: Vec C-645/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španielsko) 5. decembra 2013 — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito/Evaristo Méndez Sena a i.

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španielsko) 5. decembra 2013 — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito/Evaristo Méndez Sena a i.
      (Vec C-645/13)
      (2014/C 71/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

         Žalovaní: Evaristo Méndez Sena, Edelmira Pérez Vicente, Daniel Méndez Senas, Victoriana Pérez Bicéntez

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa toto ustanovenie vykladať tak, že za predpokladu, že právne predpisy členského štátu nestanovujú právo podať opravný prostriedok na vyšší súd v prípade, keď sa v rámci hypotekárneho exekučného konania zamietne návrh na neuplatnenie zmluvnej podmienky z dôvodu, že je nekalá, na jednej strane nie sú poskytnuté primerané a účinné prostriedky, ktoré by zabránili ďalšiemu uplatňovaniu nekalých podmienok v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcov alebo dodávateľov, a na druhej strane sa nerešpektuje právo požiadať príslušné súdy o rozhodnutie, či sú zmluvné podmienky navrhované pre všeobecné uplatňovanie nekalé, aby mohli uplatniť vhodné a účinné prostriedky na zabránenie ďalšieho uplatňovania takých podmienok?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, môže vnútroštátny súd na dosiahnutie primeranej a účinnej ochrany spotrebiteľa pred nekalými podmienkami ex offo priznať spotrebiteľovi právo, aby vyšší súd preskúmal rozhodnutie prvostupňového súdu, ktorý zamietol návrh na neuplatnenie zmluvnej podmienky z dôvodu, že je údajne nekalá?


title: Vec T-619/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – Bionorica/Komisia („Žaloba na nečinnosť — Ochrana spotrebiteľov — Zdravotné tvrdenia o potravinách — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Rastlinné látky — Lehota na podanie žaloby — Nedostatok záujmu na konaní — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/32

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – Bionorica/Komisia
   (Vec T-619/14) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť - Ochrana spotrebiteľov - Zdravotné tvrdenia o potravinách - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Rastlinné látky - Lehota na podanie žaloby - Nedostatok záujmu na konaní - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/36)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bionorica SE (Neumark, Nemecko) (v zastúpení: M. Weidner, T. Guttau a N. Hußmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Wilderspin a S. Grünheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na určenie nečinnosti Komisie, keďže protiprávne nenariadila Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) posúdiť zdravotné tvrdenia týkajúce sa rastlinných látok ako predchádzajúcu podmienku prijatia konečného zoznamu povolených zdravotných tvrdení v súlade s článkom 13 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Bionorica SE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-28/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  17. októbra 2005  – First Data a i./Komisia ( Hospodárska súťaž — Článok 81 ES — Systém platobných kariet Visa — Pravidlo  žiadna akvizícia bez vydania  — Negatívny atest — Pravidlo zrušené počas konania — Právny záujem podať žalobu — Nepotrebnosť rozhodnúť )

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/20

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. októbra 2005 – First Data a i./Komisia
   (Vec T-28/02) (1)

   („Hospodárska súťaž - Článok 81 ES - Systém platobných kariet Visa - Pravidlo ‚žiadna akvizícia bez vydania’ - Negatívny atest - Pravidlo zrušené počas konania - Právny záujem podať žalobu - Nepotrebnosť rozhodnúť“)
   (2006/C 10/40)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: First Data Corp. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty), FDR Ltd (Dover, Delaware, Spojené štáty) a First Data Merchant Services Corp. (Sunrise, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne P. Bos a M. Nissen, neskôr P. Bos, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne R. Wainwright, W. Wils a V. Superti, neskôr R. Wainwright a T. Christoforou, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie piatej zarážky článku 1 rozhodnutia Komisie 2001/782/ES z 9. augusta 2001 v konaní podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/29.373 – Visa International) (Ú. v. ES L 293, s. 24)
   Výrok uznesenia

               1.

               O žalobe už netreba rozhodnúť.

               2.

               Žalobcovia a Komisia nesú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 109, 4.5.2002.


title: Vec T-160/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — Petroci/Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny — Zmrazenie finančných prostriedkov — Návrh na odklad výkonu rozhodnutia — Zastavenie hlavného konania — Zastavenie konania“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/49

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — Petroci/Rada
   (Vec T-160/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny - Zmrazenie finančných prostriedkov - Návrh na odklad výkonu rozhodnutia - Zastavenie hlavného konania - Zastavenie konania)
   2011/C 269/110
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société nationale d’opérations pétrolières de la Côte d’Ivoire Holding (Petroci Holding) (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežného opatrenia s cieľom dosiahnuť podľa článku 278 ZFEÚ odklad výkonu rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36) a nariadenia Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1)

      Výrok

               1.

               Konanie o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia sa zastavuje.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.


title: Vec C-470/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd vo Svidníku (Slovensko) 19. októbra 2012 — Pohotovosť, s.r.o./Miroslav Vašuta

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd vo Svidníku (Slovensko) 19. októbra 2012 — Pohotovosť, s.r.o./Miroslav Vašuta
   (Vec C-470/12)
   2013/C 46/21
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd vo Svidníku

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pohotovosť, s.r.o.

      Žalovaný: Miroslav Vašuta

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Či sa má čl. 6 ods. l, čl. 7 ods. l a čl. 8 smernice Rady 93/13 EHS (1) o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a čl. 47 v spojení s čl. 38 Charty základných práv Európskej únie vykladať tak, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je § 37 ods. 1 a 3 Exekučného poriadku, ktorá neumožňuje združeniu na ochranu práv spotrebiteľov v exekučnom súdnom konaní vedľajšie účastníctvo?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku taká, že uvedená právna úprava nie je v rozpore s právom Spoločenstva, majú sa ustanovenia § 37 ods. 1 a 3 Exekučného poriadku vykladať tak, že nebránia tomu, aby vnútroštátny súd v súlade s čl. 6. ods. 1, čl. 7 ods. 1 a čl. 8 priznal združeniu na ochranu práv spotrebiteľov postavenie vedľajšieho účastníka v exekučnom súdnom konaní?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-20/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, predtým BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Ďalšie dôvody zamietnutia alebo vyhlásenia neplatnosti — Slovná ochranná známka — Rovnaká sekvencia písmen ako skoršia ochranná známka — Priradenie opisnej syntagmy — Existencia pravdepodobnosti zámeny)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, predtým BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz
   (Vec C-20/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranné známky - Smernica 2008/95/ES - Ďalšie dôvody zamietnutia alebo vyhlásenia neplatnosti - Slovná ochranná známka - Rovnaká sekvencia písmen ako skoršia ochranná známka - Priradenie opisnej syntagmy - Existencia pravdepodobnosti zámeny))
   (2015/C 414/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, predtým BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Žalovaný: Bodo Scholz

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa musí vykladať v tom zmysle, že v prípade totožných alebo podobných tovarov a služieb môže existovať pravdepodobnosť zámeny zo strany príslušnej skupiny verejnosti medzi skoršou ochrannou známkou tvorenou sekvenciou písmen, ktorá má rozlišovaciu spôsobilosť a je dominantným prvkom tejto ochrannej známky s priemernou rozlišovacou spôsobilosťou, a neskoršou ochrannou známkou, ktorá preberá túto sekvenciu písmen, ku ktorej sa priradí s ňou súvisiaca opisujúca syntagma zložená zo slov, ktorých začiatočné písmená korešpondujú s písmenami uvedenej sekvencie písmen, a to takým spôsobom, že táto sekvencia je vnímaná verejnosťou ako skratka uvedenej syntagmy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. februára 2006  vo veci C-473/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hof van Cassatie): Plumex proti Young Sports NV (Súdna spolupráca — Nariadenie (ES) č. 1348/2000 — Články 4 až 11 a 14 — Doručenia súdnych písomností — Doručenie prostredníctvom orgánov — Doručenie poštou — Vzťahy medzi spôsobmi odoslania a doručenia — Prednosť — Odvolacia lehota)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 9. februára 2006
   vo veci C-473/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hof van Cassatie): Plumex proti Young Sports NV (1)

   (Súdna spolupráca - Nariadenie (ES) č. 1348/2000 - Články 4 až 11 a 14 - Doručenia súdnych písomností - Doručenie prostredníctvom orgánov - Doručenie poštou - Vzťahy medzi spôsobmi odoslania a doručenia - Prednosť - Odvolacia lehota)
   (2006/C 86/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-473/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hof van Cassatie (Belgicko) z 22. októbra 2004 a doručený Súdnemu dvoru 9. novembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Plumex proti Young Sports NV, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský (spravodajca), A. La Pergola, S. von Barthet, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil 9. februára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 1348/2000 z 29. mája 2000 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch sa musí vykladať v tom zmysle, že nezavádza žiadnu hierarchiu medzi spôsobom odoslania a doručenia uvedeným v článkoch 4 až 11 tohto nariadenia a spôsobom uvedeným v článku 14 a že v dôsledku toho je možné doručiť súdnu písomnosť jedným alebo druhým z týchto dvoch spôsobov alebo oboma súčasne.

               2.

               Nariadenie č. 1348/2000 sa musí vykladať v tom zmysle, že v prípade kumulácie spôsobu odoslania a doručenia uvedeného v článku 4 až 11 tohto nariadenia a spôsobu uvedeného v článku 14 je potrebné vziať do úvahy dátum prvého platne vykonaného doručenia a to s cieľom určiť deň, keď adresátovi začína plynúť procesná lehota súvisiaca s doručením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005.


title: Vec C-440/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg — Nemecko) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)/Finanzamt Hamburg-Bergedorf (Dane — DPH — Hazardné a peňažné hry — Právna úprava členského štátu podriaďujúca prevádzku hracích automatov s obmedzenou výhrou kumulatívne DPH a osobitnej dani — Prípustnosť — Základ dane — Možnosť platiteľa dane preniesť DPH)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/19

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg — Nemecko) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)/Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Vec C-440/12) (1)

   (Dane - DPH - Hazardné a peňažné hry - Právna úprava členského štátu podriaďujúca prevádzku hracích automatov s obmedzenou výhrou kumulatívne DPH a osobitnej dani - Prípustnosť - Základ dane - Možnosť platiteľa dane preniesť DPH)
   2013/C 367/33
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Hamburg — Výklad článku 1 ods. 2 prvej vety, článku 73, článku 135 ods. 1 písm. i), ako aj článku 401 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Zdanenie hazardných alebo peňažných hier — Právna úprava členského štátu, podľa ktorej prevádzka herných zariadení s obmedzenou výhrou podlieha kumulatívne DPH a špeciálnej dani

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 401 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, v spojení s článkom 135 ods. 1 písm. i) tejto smernice, sa má vykladať v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty a osobitná vnútroštátna daň z hazardných hier sa môžu vyberať kumulatívne, pod podmienkou, že táto osobitná daň nemá povahu dane z obratu.

               2.

               Článok 1 ods. 2 prvá veta a článok 73 smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že v rozpore s nimi nie je ustanovenie alebo vnútroštátna prax, podľa ktorej sa v rámci prevádzky výherných hracích automatov použije ako základ dane suma pokladničných príjmov týchto prístrojov po uplynutí určeného obdobia.

               3.

               Článok 1 ods. 2 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že v rozpore s ním nie je vnútroštátny systém upravujúci neharmonizovanú daň, podľa ktorého sa splatná daň z pridanej hodnoty započíta voči tejto neharmonizovanej dani.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 15.12.2012.


title: Vec C-498/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 14. októbra 2010 — X NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 14. októbra 2010 — X NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-498/10)
   ()
   2011/C 13/33
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X NV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať tak, že o obmedzenie voľného pohybu služieb ide v prípade, ak je príjemca služby, ktorú poskytol poskytovateľ služieb usadený v inom členskom štáte na základe právnej úpravy členského štátu, v ktorom je príjemca služby usadený a v ktorom sa služba poskytla, povinný vyberať daň zrážkou z odmeny zaplatenej za túto službu, hoci uvedená zrážková povinnosť neexistuje v prípade poskytovateľa služieb, ktorý je usadený v rovnakom štáte ako príjemca tejto služby?

               2.

                           a)

                           V prípade, ak bude odpoveď na predchádzajúcu otázku znieť tak, že právna norma, na základe ktorej dochádza k zdaneniu príjemcu služieb, predstavuje obmedzenie voľného pohybu služieb, môže byť uvedené obmedzenie odôvodnené potrebou zabezpečiť výber a vymáhanie dane od zahraničných spoločností, ktoré sa na území Holandska zdržiavajú len krátkodobo a ktoré je ťažké kontrolovať, a preto vznikajú ťažkosti pri výkone daňovej právomoci zverenej Holandsku?

                           b)

                           Je v tomto prípade relevantné, ak neskôr došlo k zmene ustanovenia, ktoré sa vzťahuje na skutkové stavy, o aké ide aj v predmetnom konaní, v tom zmysle, že došlo k jednostrannému zrieknutiu sa výberu dane, pretože nebol jednoducho a efektívne vykonateľný?

               3.

               Ide právna norma s ohľadom na možnosti, ktoré ponúka predovšetkým smernica 76/308/EHS (1) o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok, nad rámec toho, čo je nevyhnutné?

               4.

               Je z hľadiska odpovede na predchádzajúce otázky relevantné, či možno daň, ktorú treba zaplatiť z odmeny v štáte, v ktorom je príjemca služby usadený, započítať s daňou, ktorú treba zaplatiť za uvedenú odmenu v tomto inom členskom štáte?

      (1)  Smernica Rady z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri refundácii pohľadávok vyplývajúcich z činností, ktoré tvoria časť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a o poľnohospodárskych poplatkoch a clách (Ú. v. ES L 73, s. 18; Mim. vyd. 02/001, s. 44).


title: Vec T-2/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Španielsko/Komisia [ „Kohézny fond — Nariadenie (ES) č. 1164/94 — Projekty týkajúce sa sanačnej činnosti v hydrologickom povodí rieky Júcar (Španielsko) — Čiastočné zrušenie finančnej pomoci — Verejné zmluvy na zhotovenie prác — Kritériá hodnotenia ponúk — Ekonomicky najvýhodnejšia ponuka — Rovnosť zaobchádzania — Transparentnosť — Oprávnenosť výdavkov — Stanovenie finančných opráv — Článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 — Proporcionalita“ ]

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-2/07) (1)

   (Kohézny fond - Nariadenie (ES) č. 1164/94 - Projekty týkajúce sa sanačnej činnosti v hydrologickom povodí rieky Júcar (Španielsko) - Čiastočné zrušenie finančnej pomoci - Verejné zmluvy na zhotovenie prác - Kritériá hodnotenia ponúk - Ekonomicky najvýhodnejšia ponuka - Rovnosť zaobchádzania - Transparentnosť - Oprávnenosť výdavkov - Stanovenie finančných opráv - Článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 - Proporcionalita)
   2013/C 325/31
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. M. Rodríguez Cárcamo, neskôr A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Steiblytė a L. Escobar advokát, neskôr A. Steiblytė a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 5102 z 20. októbra 2006, ktorým sa znižuje príspevok z Kohézneho fondu skupine projektov s referenčným číslom 2001.ES.16.C.PE.050, a ktoré sa týka kanalizácie v hydrologickom povodí rieky Júcar (Španielsko)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec T-143/13: Žaloba podaná 13. marca 2013 — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisia

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/23

         Žaloba podaná 13. marca 2013 — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisia
   (Vec T-143/13)
   2013/C 123/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd (Fuyang, Čína) (v zastúpení: V. Akritidis a Y. Melin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               podľa článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie zrušil rozhodnutie Európskej komisie oznámené listom z 3. januára 2013 č. H4/JN/Ref.t13.000011, ktorým informuje žalobcu, že nepreskúma žiadosť žalobcu o priznanie trhovohospodárskeho zaobchádzania, podanú na základe článku 2 ods. 7 písm. b) nariadenia Rady č. 1225/2009 v rámci antidumpingového konania týkajúceho sa dovozov fotovoltických panelov z kryštalického kremíka a ich základných zložiek pochádzajúcich z Čínskej ľudovej republiky, ktoré sa začalo 6. septembra 2012 (AD 590),

               —

               podľa článku 277 Zmluvy o fungovaní Európskej únie určil, že voči žalobcovi je v rámci tejto žaloby neuplatniteľné nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1168/2012 z 12. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 344, s. 1),

               —

               a v dôsledku toho zaviazal Komisiu a prípadných vedľajších účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca uvádza na podporu žaloby jediný žalobný dôvod založený na porušení zásad právnej istoty, legitímnej dôvery a proporcionality tým, že napadnuté rozhodnutie žalobcovi s retroaktívnym účinkom odníma jeho už nadobudnuté právo na to, aby Komisia preskúmala žiadosť o trhovohospodárske zaobchádzanie, pričom neexistuje kategorický záujem, ktorý by odôvodňoval toto odňatie.


title: Vec C-348/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Paris (Francúzsko) 4. júla 2011 — Thomson Sales Europe SA/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Paris (Francúzsko) 4. júla 2011 — Thomson Sales Europe SA/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Vec C-348/11)
   2011/C 282/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d’instance de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Thomson Sales Europe SA

      Žalovaná: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vyšetrovanie uskutočnené OLAF v Thajsku na základe ustanovení týkajúcich sa preferenčného pôvodu neplatné z dôvodu rozporu s medzinárodným právom, konkrétne so zásadou úplnej zvrchovanosti a s Deklaráciou Valného zhromaždenia OSN o neprípustnosti zasahovania do vnútorných záležitostí štátov a o ochrane ich nezávislosti a zvrchovanosti z 21. decembra 1965?

               2.

               Je vyšetrovanie uskutočnené OLAF v Thajsku na základe ustanovení týkajúcich sa preferenčného pôvodu neplatné, keď OLAF presne nedodržal ustanovenia článku 94 vykonávacieho nariadenia k Colnému kódexu Spoločenstva, tak ako je to v predmetnom prípade?

               3.

               Je vyšetrovanie uskutočnené OLAF v Thajsku neplatné a môžu sa informácie získané počas vyšetrovania OLAF použiť na spochybnenie pôvodu podľa všeobecného práva napriek tomu, že:

                           —

                           informácie boli vyžiadané v rámci vyšetrovania týkajúceho sa preferenčného pôvodu,

                           —

                           OLAF porušil právne predpisy Spoločenstva, konkrétne nariadenie (ES) č. 1073/1999 (1), najmä tým, že nekonal „v súlade s platnými dohodami o spolupráci v tretích krajinách“,

                           —

                           príslušný miestny orgán sa právne nezaviazal poskytnúť súčinnosť,

                           —

                           získané informácie neboli poskytnuté so súhlasom príslušného miestneho orgánu, pričom neboli dodržané ani vnútroštátne ustanovenia, ktoré sa uplatňujú na poskytovanie osobných údajov tretím krajinám,

                           —

                           vyšetrovanie sa uskutočnilo neoficiálne, v úplnej dôvernosti a bez dodržania práva na obhajobu?

               4.

               Je nariadenie Rady (ES) č. 710/95 z 27. marca 1995, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz farebných televíznych prijímačov s pôvodom v Malajzii, Čínskej ľudovej republike, Kórejskej republike, Singapure a Thajsku (2), a nariadenie Rady (ES) č. 2584/98 z 27. novembra 1998 (3), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 710/95, neplatné, lebo uplatnenie zníženia váženého priemerného dumpingového rozpätia pri výpočte na nulu sa nespomína ani v ich odôvodneniach, ani v odôvodneniach predchádzajúceho nariadenia, nariadenia Komisie (ES) č. 2376/94 z 27. septembra 1994, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz farebných televíznych prijímačov s pôvodom v Malajzii, Čínskej ľudovej republike, Kórejskej republike, Singapure a Thajsku (4)?

               5.

               Je nariadenie Rady (ES) č. 710/95 z 27. marca 1995, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz farebných televíznych prijímačov s pôvodom v Malajzii, Čínskej ľudovej republike, Kórejskej republike, Singapure a Thajsku, a nariadenie Rady (ES) č. 2584/98 z 27. novembra 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 710/95, neplatné, lebo Rada Európskej únie použila na účely určenia dumpingového rozpätia týkajúceho sa výrobku, ktorý je predmetom vyšetrovania, metódu zníženia záporného dumpingového rozpätia na nulu pre každý z predmetných výrobkov?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (Ú. v. ES L 136, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 91).

      (2)  Ú. v. ES L 73, s. 3.

      (3)  Ú. v. ES L 324, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 255, s. 50.


title: Vec C-696/15 P: Odvolanie podané 23. decembra 2015: Česká republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 8. októbra 2015 vo veci T-659/13 a T-660/13, Česká republika/Komisia

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/8

         Odvolanie podané 23. decembra 2015: Česká republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 8. októbra 2015 vo veci T-659/13 a T-660/13, Česká republika/Komisia
   (Vec C-696/15 P)
   (2016/C 078/09)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               zrušil v celom rozsahu nariadenie č. 885/2013 (1) a nariadenie č. 886/2013 (2) a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Subsidiárne odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               zrušil článok 3 ods. 1, článok 8 a článok 9 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 885/2013 a článok 5 ods. 1, článok 9 a článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 886/2013 a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza na podporu svojho odvolania tri odvolacie dôvody:

      Prvý odvolací dôvod založený na porušení zásady právnej istoty. Všeobecný súd sa v napadnutom rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že povinnosti vyplývajúce z nariadenia č . 885/2013 a nariadenie č. 886/2013 sa nevzťahujú na členský štát, ktorý sa na svojom území zatiaľ nerozhodol zaviesť aplikácie a služby inteligentných dopravných systémov, hoci tento záver z uvedených nariadení nijako nevyplýva.

      Druhý odvolací dôvod založený na porušení článku 13 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Všeobecný súd sa v napadnutom rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že Komisia má pri prijímaní aktov prijatých na základe delegovanej právomoci tak široký priestor na voľnú úvahu, že nemusí rešpektovať medze konkrétnych splnomocňovacích ustanovení.

      Tretí odvolací dôvod vyplýva z procesných vád v rámci konania na Všeobecnom súde. Všeobecný súd v napadnutom rozsudku hrubo skreslil niektoré tvrdenia uvedené Českou republikou a niektoré tvrdenia Českej republiky vôbec neposúdil. Tieto procesné vady mali zásadný dosah na posúdenie žalobných dôvodov Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 247, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 247, s. 6.


title: Vec C-444/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Belgicko) 8. augusta 2016 – Immo Chiaradia SPRL/État belge

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Belgicko) 8. augusta 2016 – Immo Chiaradia SPRL/État belge
   (Vec C-444/16)
   (2016/C 410/05)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka (žalobkyňa v pôvodnom konaní): Immo Chiaradia SPRL

      Odporca v odvolacom konaní (žalovaný v pôvodnom konaní): État belge

      Prejudiciálna otázka

   Je v súlade s pravidlami zostavenia súvahy, ktoré sú upravené v štvrtej smernici Rady z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností (smernica 78/660/EHS, Ú. v. ES L 222, 1978, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21), podľa ktorých:

               —

               ročná účtovná závierka musí poskytovať verný a pravdivý obraz o aktívach a pasívach, finančnej situácii a zisku a strate spoločnosti (článok 2 ods. 3 smernice),

               —

               účelom rezerv je pokryť straty alebo dlhy, ktorých charakter je presne definovaný a ktoré sú ku dňu súvahy pravdepodobné alebo isté, avšak ich výška alebo dátum, kedy nastanú, sú neurčité (článok 20 ods. 1 smernice),

               —

               oceňovanie sa musí prevádzať obozretne. To predovšetkým znamená, že:

                           —

                           ku dňu závierky sa smú vykazovať len tie zisky, ktoré boli vytvorené,

                           —

                           musia sa zohľadniť všetky tie predpokladané riziká a potencionálne straty, ktoré vyplynuli v priebehu daného účtovného roka alebo v niektorom z predchádzajúcich účtovných rokov, a to aj vtedy, keď sa podnik o nich dozvedel až v čase medzi dňom závierky a dňom skutočného zostavenia súvahy [článok 31 ods. 1 písm. c) body aa) a bb) smernice],

               —

               musia sa zohľadniť všetky náklady a výnosy toho účtovného roka, na ktoré sa vzťahujú, bez ohľadu na dátum príjmu či platby týchto výnosov alebo nákladov [článok 31 ods. 1 písm. d) smernice],

               —

               prvky položiek aktív a pasív sa musia oceňovať samostatne [článok 31 ods. 1 písm. e) smernice],

         že spoločnosť, ktorá vypísala opciu na akcie, môže zaúčtovať ako výnos cenu za prevod uvedenej opcie v priebehu účtovného obdobia, v ktorom sa uvedená opcia uplatní, alebo po skončení doby platnosti tejto opcie, s cieľom zohľadniť riziko, ktoré znáša vypisovateľ opcie v dôsledku záväzku, ktorý na seba preberá [, a nie] v priebehu účtovného obdobia, v ktorom sa uskutoční prevod opcie a cena tejto opcie je definitívne nadobudnutá, pričom riziko, ktoré znáša vypisovateľ opcie, je ocenené osobitne prostredníctvom zaúčtovania rezervy?“


title: Vec T-323/13: Žaloba podaná 14. júna 2013 — Pure Fishing/ÚHVT — Łabowicz (NANOFIL)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/31

         Žaloba podaná 14. júna 2013 — Pure Fishing/ÚHVT — Łabowicz (NANOFIL)
   (Vec T-323/13)
   2013/C 252/52
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Dickerson, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Edward Łabowicz (Kłodzko, Poľsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu vo veci č. R1241/2012-2,

               —

               povolil zápis prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 9611872, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania v súvislosti s touto žalobou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „NANOFIL“ pre tovary v triede 28 — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 611 872.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápis obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „NANO“ pre tovary v triede 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-333/08: Žaloba podaná 18. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/16

         Žaloba podaná 18. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-333/08)
   (2008/C 285/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že zaviedla pre pomocné technologické látky a potraviny, na ktorých prípravu sa použili pomocné technologické látky pochádzajúce z iných členských štátov, kde sa legálne vyrábajú a/alebo predávajú, systém predchádzajúceho povolenia, nerešpektujúc pritom zásadu proporcionality, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vo svojej žalobe napáda obmedzenia obchodu vyplývajúce z francúzskej právnej úpravy týkajúcej sa pomocných technologických látok. Zavedením systému prechádzajúceho schválenia týchto výrobkov, ako aj potravín, na ktorých výrobu sa použili pomocné technické látky pochádzajúce z iných členských štátov, v ktorých sa legálne vyrábajú a/alebo predávajú, táto právna úprava totiž sťažuje a zdražuje predaj týchto potravín a pomocných technologických látok, a tým bráni obchodu vo vnútri Spoločenstva.
   Podľa Komisie by systém predchádzajúceho schválenia mohol byť za určitých podmienok odôvodnený dôvodmi verejného zdravia, v každom prípade by však musel spĺňať kritérium proporcionality a rešpektovať podmienky stanovené judikatúrou, najmä tie, ktoré sú stanovené v rozsudku Súdneho dvora z 5. februára 2004, Komisia/Francúzsko (C-24/00). V prejednávanej veci sa však viaceré z týchto podmienok nesplnili, pretože konania stanovené spornou právnou úpravou neboli ľahko prístupné, ani rýchle a ani nebolo možné podať opravný prostriedok na súd v prípade zamietnutia povolenia.


title: Vec C-49/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 31. januára 2012 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 31. januára 2012 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani
   (Vec C-49/12)
   2012/C 118/17
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Odporcovia: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach vykladať v tom zmysle, že do jeho pôsobnosti patrí žaloba, prostredníctvom ktorej orgán členského štátu požaduje náhradu škody od spoločností so sídlom a fyzických osôb s trvalým pobytom v inom členskom štáte na základe tvrdenia — podľa práva prvého členského štátu — o zločineckej skupine, ktorej cieľom bol daňový podvod vo forme nezaplatenia DPH splatnej prvému členskému štátu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 12, 2001, s. 1.


title: Vec C-454/14: Žaloba podaná 30. septembra 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/9

         Žaloba podaná 30. septembra 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-454/14)
   (2014/C 448/12)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano a D. Loma-Osorio Lerena, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým, že v prípade každej zo skládok uvedených v bode 26 tejto žaloby [skládky nie nebezpečných odpadov Ortuella v Baskicku a Zurita a Juan Grande na Kanárskych ostrovoch] sa neprijali opatrenia potrebné na to, aby prevádzkujúcemu subjektu bolo uložené vypracovať plán úpravy skládky a zabezpečiť úplné vykonanie uvedeného plánu v súlade s požiadavkami smernice, s výnimkou požiadaviek uvedených v bode 1 prílohy I, v lehote ôsmych rokov od dátumu uvedeného v odseku 1 článku 18 smernice Rady 1999/31/ES (1) z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu pre každú z uvedených skládok vyplývajú z článku 14 písm. c) uvedenej smernice,

               —

               určiť, že tým, že v prípade každej zo skládok uvedených v bode 37 tejto žaloby [9 skládok nie nebezpečného odpadu [Vélez Rubio (Almería), Alcolea de Cinca (Huesca), Sariñena (Huesca), Tamarite de Litera (Huesca), Somontano – Barbastro (Huesca), Barranco de Sedases (Fraga, Huesca), Barranco Seco (Puntallana, La Palma), Jumilla (Murcia) a Legazpia (Guipuzkoa)] a 19 skládok inertného odpadu [Sierra Valleja (Arcos de la Frontera, Cádiz), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Jaén), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Jaén), Cerrajón (Castillo de Locubín, Jaén), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Jaén), Hoya del Pino (Siles, Jaén), Bellavista (Finca El Coronel, Alcalá de Guadaira, Sevilla), El Patarín (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (Arahal, Sevilla), Carretera de Almadén de la Plata (Cazalla de la Sierra, Sevilla), El Chaparral (Écija, Sevilla), Carretera A-92, KM 57,5 (Morón de la Frontera, Sevilla), Carretera 3118 Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Cádiz) Andrada Baja (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Las Zorreras (Aldeira, Granada), Carretera de los Villares (Andújar, Jaén), La Chacona (Cabra, Córdoba) a el Chaparral – La Sombrerera (Puerto Serrano, Cádiz)] sa neprijali opatrenia na čo najskoršie uzatvorenie v súlade s ustanovením písm. g) článku 7 a článkom 13 smernice 1999/31 zariadení, ktoré nezískali podľa jej článku 8 povolenie na pokračovanie vo svojej činnosti, si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu v prípade každej z uvedených skládok ukladá článok 14 písm. b) uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vyšetrovania, ktoré Komisia viedla v rámci konania o nesplnenie povinností 2001/2071 a analýza odpovedí španielskych orgánov umožnili preukázať nesplnenie povinností podľa smernice 1999/31 uvedených v odôvodnenom stanovisku, ktoré vyplývajú z článku 14 písm. a) a c) smernice 1999/31, ako aj povinností podľa článku 14 písm. b) uvedenej smernice.
   Táto žaloba sa týka tiež skládky Barranco de Sedases, ktorá je predmetom konania o nesplnenie povinností 2012/4068 a vo vzťahu ku ktorej, okrem vyššie uvedeného, Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu ukladá článok 14 písm. b) smernice 1999/31.
   Analýza týchto odpovedí umožnila Komisii vylúčiť z konania 45 skládok, ktoré buď nemožno považovať za skládky existujúce k 16. júlu 2001, alebo boli schválené a upravené v súlade so smernicou 1999/31. Vzhľadom na to, že situácia nesplnenia pretrváva, keďže španielske orgány v jednotlivých prípadoch neprijali opatrenia potrebné na to, aby prevádzkujúcemu subjektu bolo uložené vypracovať plán úpravy skládky a zabezpečiť úplné vykonanie uvedeného plánu v súlade s požiadavkami smernice, a keďže sa neprijali opatrenia na čo najskoršie uzatvorenie zariadení, ktoré nezískali povolenie na pokračovanie ich prevádzky, Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vznikajú podľa článku 14 písm. c) a písm. b) smernice 1999/31, Komisia sa rozhodla podať túto žalobu na Súdny dvor.

      (1)  Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228


title: Vec T-444/08: Žaloba podaná 29. septembra 2008 – FIFA/ÚHVT – Ferrero (WORLD CUP 2006)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/49

         Žaloba podaná 29. septembra 2008 – FIFA/ÚHVT – Ferrero (WORLD CUP 2006)
   (Vec T-444/08)
   (2008/C 313/88)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Alexander, QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel a C. Rassmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. júna 2008 vo veci R 1466/2005-1 čiastočne alebo v plnom rozsahu a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „WORLD CUP 2006“ pre tovary a služby v triedach 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 a 42 – Zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 2 152 817.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia.

      Dôvody žaloby: i) porušenie článkov 73 a 74 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát pri svojom rozhodnutí vychádzal najmä z článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, teda z ustanovenia, na ktoré sa neodvolával ani ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, ani výmazové oddelenie; ii) subsidiárne porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát neprihliadol na celkový dojem, aký zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je ako celok predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, vyvoláva u priemerného spotrebiteľa, a neuplatnil relevantné právo na posúdenie opisného charakteru ochrannej známky pre označované tovary a/alebo služby; iii) porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť, a iv) porušenie článku 7 ods. 3 a článku 51 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť pre služby v triede 41.


title: Vec T-14/12: Žaloba podaná 10. januára 2012 — Kazino Parnithas/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/19

         Žaloba podaná 10. januára 2012 — Kazino Parnithas/Komisia
   (Vec T-14/12)
   2012/C 65/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elliniko Kazino Parnithas AE (Maroussi, Grécko) (v zastúpení: F. Carlin, barrister, N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis a K. Spyropoulos, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), ktorú Helénska republika poskytla niektorým gréckym kasínam (Ú. v. EÚ L 285, s. 25),

               —

               alternatívne zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, alebo

               —

               ďalej alternatívne zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá žalobkyni povinnosť vrátiť pomoc, a

               —

               rozhodnúť, že žalovaná bude znášať vlastné trovy konania a nahradí trovy žalobkyne vzniknuté v súvislosti s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 107 prvý odsek ZFEÚ v rozsahu, v akom rozhodla, že sporné opatrenie je pomocou, keďže:

                           —

                           určila, že žalobkyňa získala hospodársku výhodu vo forme „daňovej diskriminácie“ zodpovedajúcej sume 7,20 eura za tiket,

                           —

                           dospela k záveru, že predmetné opatrenie zahŕňalo využitie štátnych prostriedkov,

                           —

                           zastávala názor, že opatrenie bolo selektívne v prospech žalobkyne, a

                           —

                           dospela k záveru, že opatrenie narušilo hospodársku súťaž a ovplyvnilo obchod medzi členskými štátmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 296 ZFEÚ, keďže neposkytla zodpovedajúce odôvodnenie, aby žalobkyni umožnila porozumieť a Všeobecnému súdu preskúmať úvahy, na ktorých základe konštatovala, že žalobkyňa získala selektívnu výhodu, že takáto výhoda zahŕňala využitie štátnych prostriedkov a že bola spôsobilá narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z toho, že v rozsahu, v akom je napadnutým rozhodnutím žalobkyni uložená povinnosť vrátiť pomoc, toto rozhodnutie porušuje:

                           —

                           článok 14 ods. 1 prvú vetu nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (1), podľa ktorého sa vrátenie vzťahuje na pomoc, ktorú príjemca dostal, keďže žalovaná v napadnutom rozhodnutí nesprávne vyčíslila sumu pomoci, ktorú žalobkyňa získala, a

                           —

                           článok 14 ods. 1 druhú vetu nariadenia Rady (ES) č. 659/1999, keďže vrátenie je v tomto prípade v rozpore so všeobecnými zásadami práva EÚ, a to konkrétne zásadou legitímnej dôvery, zásadou právnej istoty a zásadou proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).