title: Vec T-13/08: Žaloba podaná 4. januára 2008 – Kinotita Grammatikou/Komisia

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/29

         Žaloba podaná 4. januára 2008 – Kinotita Grammatikou/Komisia
   (Vec T-13/08)
   (2008/C 79/57)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kinotita Grammatikou (Atény, Grécko) (v zastúpení: A. Papakonstantinou a M. Khaïntarlis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2004) 5509 z 21. decembra 2004 týkajúce sa priznania pomoci z Kohézneho fondu na projekt „Výstavba skládky odpadov v zariadení na spracovanie a nakladanie s odpadmi na mieste nazvanom ‚Mavro Vouno Grammatikou‘ v severovýchodnej oblasti Atiky v Helénskej republike“,

               —

               v prípade pochybností nariadiť prešetrenie na spornom mieste projektu a navrhnúť nezávislé technické posudky na podporu tvrdení žalobcu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Pokiaľ ide o záujem na podaní žaloby o neplatnosť na základe článku 230 ES, žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie smerujúce k zriadeniu areálu hlbinného ukladania odpadu v mieste nachádzajúcom sa na okraji územia Kinotita Grammatikou sa ho bezprostredne a osobne dotýka, keďže predstavuje verejný subjekt na ochranu verejného zdravia a životného prostredia v regióne, kde sa nachádza financovaný projekt.
   Žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie, s ktorého obsahom sa údajne zoznámil 9. novembra 2007, porušuje zároveň sériu ustanovení primárneho práva Spoločenstva na ochranu zdravia a životného prostredia a ustanovení sekundárneho práva Spoločenstva, ktoré ich spresňujú.
   Žalobca konkrétnejšie tvrdí, že financovanie projektu je v rozpore s cieľmi zachovania, ochrany a zlepšenia kvality životného prostredia, ochrany verejného zdravia, ako aj rozumného a racionálneho využívania prírodných zdrojov. Podľa žalobcu napadnuté rozhodnutie Komisie tiež obchádza predovšetkým ustanovenia článkov 3, 4 a 6 smernice 75/442 (1) a článkov 3 a 4 smernice 91/156 (2), ktoré v oblastiach prevencie, znižovania tvorby odpadov a ich škodlivosti ukladajú presne stanovené povinnosti.
   Nakoniec je podľa žalobcu zjavné, že zriadenie zariadenia na spracovanie a odstraňovanie odpadov vo vnútri chráneného regiónu nemôže byť v žiadnom prípade považované za projekt, ktorý spĺňa podmienky na financovanie z jedného z finančných nástrojov, akým je Kohézny fond, ktorý v zásade financuje iba projekty, ktoré sú v súlade s požiadavkami na ochranu životného prostredia.

      (1)  Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/442/EHS o odpadoch (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3).


               6.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/8

         Žaloba Dozorného úradu EZVO proti Nórsku podaná 21. júla 2011
   (Vec E-9/11)
   2011/C 294/08
   Dňa 21. júla 2011 podal Dozorný úrad EZVO v zastúpení: Xavier Lewis, Florence Simonetti, Gjermund Mathisen, splnomocnených zástupcov Dozorného úradu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium na Súd EZVO žalobu proti Nórsku.
   Dozorný úrad EZVO žiada, aby Súd EZVO vyhlásil, že:

               1.

               Nórske kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 31 a 40 Dohody o EHP, pretože zachovalo v platnosti obmedzenia práv osôb a podnikov zriadených v štátoch EHP, pokiaľ ide o držanie akcií a výkonu hlasovacích práv na regulovaných trhoch v Nórsku, ako sa uvádza v § 35 ods. 1, 2 a 3 a 36 zákona č. 74 z 29. júna 2007 o regulovaných trhoch (zákon o burze cenných papierov) a v § 5-3 ods. 1, 2 a 3 a v § 5-4 zákona z 5. júla 2002 o registrácii finančných nástrojov (zákon o depozitároch cenných papierov).

               2.

               Nórske kráľovstvo znáša súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Nórske právne predpisy obmedzujú vlastníctvo akcií a hlasovacie práva v inštitúciách zabezpečujúcich finančné služby. Zákon o burze cenných papierov vo všeobecnosti zakazuje držanie viac než 20 % akcií na burze, ako aj viac než 20 % celkových akcií s hlasovacím právom alebo viac než 30 % hlasov zastúpených na valnom zhromaždení. Zodpovedajúce pravidlá týkajúce sa depozitárov cenných papierov sú stanovené v zákone o depozitároch cenných papierov.

               —

               Dozorný úrad EZVO konštatuje, že sporné právne predpisy nie sú zlučiteľné so slobodou usadiť sa podľa článku 31 Dohody o EHP ani s voľným pohybom kapitálu podľa článku 40 Dohody o EHP.

               —

               Dozorný úrad EZVO predovšetkým konštatuje, že sporné právne predpisy nie sú nevyhnutné na podporu dobrého fungovania a efektívnosti finančných trhov a na podnietenie dôvery účastníkov trhu v nezávislosť a nestrannosť inštitúcií. Tvrdí, že existujú alternatívne, menej obmedzujúce opatrenia, ktoré by boli dostatočne účinné.


title: Vec C-93/07: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/35/ES — Životné prostredie — Účasť verejnosti na vypracovaní určitých plánov a programov — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/4

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-93/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/35/ES - Životné prostredie - Účasť verejnosti na vypracovaní určitých plánov a programov - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2007/C 283/06)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466)
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebne na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


               10.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/6

         Žaloba spoločnosti Hurtigruten ASA z 29. augusta 2011 proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-10/11)
   2011/C 325/03
   Spoločnosť Hurtigruten ASA, ktorú zastupujú advokáti Siri Teigum a Odd Stemsrud, Advokatfirmaet Thommessen AS, Haakon VIIs gate 10, 0116 Oslo, Nórsko, podala 29. augusta 2011 na Súdny dvor EZVO žalobu proti Dozornému orgánu EZVO.
   Žalobca žiada súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 205/11/COL z 29. júna 2011 o dodatočnej dohode o službe Hurtigruten;

               2.

               alebo alternatívne vyhlásil za neplatné články 2, 3 a 4 rozhodnutia Dozorného orgánu EZVO č. 205/11/COL z 29. júna 2011, a to v rozsahu, v akom sa nimi nariaďuje vrátenie pomoci podľa článku 1 tohto rozhodnutia; ako aj

               3.

               nariadil Dozornému orgánu EZVO znášať vlastné trovy a uhradiť trovy, ktoré vznikli spoločnosti Hurtigruten ASA.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca, spoločnosť Hurtigruten ASA, je akciová spoločnosť, ktorá sa zaoberá poskytovaním cestovných a dopravných služieb v Nórsku a v zahraničí.

               —

               Dňa 28. novembra 2008 informovali nórske orgány Dozorný úrad EZVO o opätovnom prerokovaní dohody medzi nórskymi orgánmi a spoločnosťou Hurtigruten ASA o zakúpení dopravných služieb medzi nórskymi mestami Bergen a Kirkenes. Dňa 14. júla 2010 informoval Dozorný úrad EZVO nórske orgány, že začne konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 1 ods. 2 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde v súvislosti s dodatočnými platbami v prospech spoločnosti Hurtigruten v roku 2008.

               —

               Dozorný úrad EZVO v rozhodnutí č. 205/11/COL stanovil, že dodatočná dohoda predstavovala štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná s uplatňovaním Dohody o EHP v zmysle jej článku 61 ods. 1, keďže predstavuje nadmernú kompenzáciu za verejné služby.

               —

               Žalobca okrem iného tvrdí, že napadnuté rozhodnutie Dozorného úradu EZVO sa zakladalo na zjavne nesprávnych právnych a/alebo skutkových posúdeniach:

                           —

                           v súvislosti s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP týkajúcim sa práva nórskej vlády zabezpečiť, aby sa nebránilo plneniu zo strany podniku, ktorému bolo zverené poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ak je ohrozené ich ďalšie poskytovanie, ako aj výšky kompenzácie, ktorá sa môže prideliť za takýchto okolností,

                           —

                           v súvislosti s článkom 61 ods. 1 Dohody o EHP, právnym rámcom Altmark a následným výkonom rozhodnutia,

                           —

                           v súvislosti s článkom 61 ods. 3 Dohody o EHP a v súvislosti s uplatňovaním Usmernení o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach a zároveň tvrdí,

                           —

                           že rozhodnutie musí byť zrušené, pretože Dozorný orgán EZVO neuviedol dôvody svojho rozhodnutia, ako sa vyžaduje podľa článku 16 Dohody o dozore a súde, porušil zásadu správneho úradného postupu, porušil povinnosť náležitej starostlivosti, pričom chýbal právny základ v protokole 3 Dohody o dozore a súde a/alebo došlo k porušeniu zásady právnej istoty.


title: Vec T-600/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Rada

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Rada
   (Vec T-600/14) (1)

   (2015/C 381/81)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec T-129/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Develey/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Trojrozmerná ochranná známka — Tvar plastovej fľašky — Zamietnutie zápisu — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Skoršia národná ochranná známka — Parížsky dohovor — Dohoda TRIPS — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Develey/ÚHVT
   (Vec T-129/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Trojrozmerná ochranná známka - Tvar plastovej fľašky - Zamietnutie zápisu - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Skoršia národná ochranná známka - Parížsky dohovor - Dohoda TRIPS - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 108/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba o zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. januára 2004 (vec R 367/2003-2), ktorým bol zamietnutý zápis trojrozmerného označenia v tvare fľašky ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec C-461/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. decembra 2009 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dovoz vojenských zariadení oslobodený od cla)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. decembra 2009 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-461/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dovoz vojenských zariadení oslobodený od cla)
   2010/C 51/07
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, J. Bering Liisberg a B. Weis Fogh, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia), Portugalská republika (v zastúpení: C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes a J. Gomes, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: E. Bygglin a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/1989 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1), a v období po 31. máji 2000 tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) — Dovoz vojenského materiálu oslobodený od cla

      Výrok rozsudku

               1.

               Dánske kráľovstvo si tým, že odmietlo vypočítať a odviesť Komisii Európskych spoločenstiev vlastné zdroje nevybraté v období od 1. januára 1998 do 31. decembra 2002 v súvislosti s dovozom vojenského materiálu oslobodeným od cla, ako aj tým, že odmietlo zaplatiť úroky z omeškania spojené s neodvedením uvedených zdrojov Komisii Európskych spoločenstiev, nesplnilo povinnosti, ktoré mu až do 31. mája 2000 vyplývajú z článkov 2 a 9 až 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev zmenené a doplnené nariadením Rady (Euratom ES) č. 1355/96 z 8. júla 1996, a povinnosti, ktoré mu od 31. mája 2000 vyplývajú z tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.

               2.

               Dánske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Helénska republika, Portugalská republika a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec T-202/12: Žaloba podaná 16. mája 2012 — Al Assad/Rada

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

         Žaloba podaná 16. mája 2012 — Al Assad/Rada
   (Vec T-202/12)
   2012/C 217/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bouchra Al Assad (Damask, Sýria) (v zastúpení G. Karouni, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady 2012/172/SZBP z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, v rozsahu, v akom sa týka pani Bouchra Al Assad,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania na základe článkov 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvod, ktoré sú v zásade totožné alebo podobné dôvodom uvedeným v rámci konania T-381/11, Makhlouf/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 2011, s. 30.


title: Vec T-676/13: Žaloba podaná 18. decembra 2013 — Italian international film/EACEA

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/42

         Žaloba podaná 18. decembra 2013 — Italian international film/EACEA
   (Vec T-676/13)
   2014/C 45/73
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Italian international film Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Fratini a B. Bettelli, avvocati)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel žalobe a zrušil rozhodnutie EACEA z 8. októbra 2013, ktorým bol zamietnutý návrh týkajúci sa filmu „Only God Forgives“ v rámci výzvy na predkladanie návrhov EACEA/21/12,

               —

               uložil EACEA povinnosť prijať všetky z toho plynúce opatrenia,

               —

               zaviazal EACEA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Výkonnej agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru, ktorým bol zamietnutý projekt týkajúci sa filmu „Only God Forgives“, v rámci výzvy na predkladanie návrhov EACEA/21/12 (MEDIA 2007 — Podpora nadnárodnej distribúcie európskych filmov — „selektívny“ systém 2013) (2012/C 300/07).
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza 2 žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 ZFEÚ, článku 41 Charty základných práv Európskej únie a článku 133 ods. 3 finančného nariadenia z dôvodu nedostatku odôvodnenia.

                           —

                           Žalobkyňa konkrétne v tomto ohľade namieta, že nechápe, aký dôvod viedol žalovanú v prejednávanej veci k záveru, že projekt, ktorý žalobkyňa predložila, nie je spôsobilý. Odôvodnenie zamietnutia v napadnutom rozhodnutí sa totiž líši od údajov obsiahnutých v predchádzajúcom spise zo 7. augusta 2013, lebo poukazuje na nedodržanie iného kritéria spôsobilosti stanoveného v usmerneniach, ako je kritérium uvedené v predtlačenom vzore obsiahnutom v uvedenom liste (samotná žalobkyňa neuskutočnila kinematografickú distribúciu filmu). Napadnuté rozhodnutie však projekt zamieta na základe článku 5.1 piateho odseku usmernení, ktorý pripúšťa, aj keď len v obmedzenom rozsahu, využitie subdodávateľov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 167 ZFEÚ a vykonávacích predpisov, vrátane finančného nariadenia, ako aj bodov 3 a 4 výzvy na predkladanie návrhov EACEA/21/12.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa namieta, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením. V tejto súvislosti uvádza, že z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že EACEA nesprávne a svojvoľne kvalifikovala zmluvný vzťah medzi žalobkyňou a spoločnosťou Rai Cinema ako subdodávku. Z toho istého listu vyplýva aj to, že EACEA zamieňa subdodávku so zmluvou o splnomocnení tretej osoby na „fyzickú distribúciu“.


title: Vec T-211/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. septembra 2009 — Taliansko/Komisia ( Štátna pomoc — Schéma pomoci zavedená talianskymi orgánmi v prospech podnikov nedávno kótovaných na burze — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Povinnosť odôvodnenia — Selektívna povaha — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi — Narušenie hospodárskej súťaže )

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. septembra 2009 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-211/05) (1)

   („Štátna pomoc - Schéma pomoci zavedená talianskymi orgánmi v prospech podnikov nedávno kótovaných na burze - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Povinnosť odôvodnenia - Selektívna povaha - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Narušenie hospodárskej súťaže“)
   2009/C 256/36
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: pôvodne I. Braguglia, neskôr R. Adam a napokon I. Bruni, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/261/ES zo 16. marca 2005 o schéme štátnej pomoci C 8/2004 (ex NN 164/2003), ktorú zaviedlo Taliansko v prospech spoločností nedávno kótovaných na burze cenných papierov (Ú. v. EÚ L 94, 2006, s. 42)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005.


title: Vec T-264/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  30. júna 2011 — Tecnoprocess/Komisia a delegácia Únie v Maroku ( „Žaloba na nečinnosť — Výzva konať — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Príčinná súvislosť — Ujma — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. júna 2011 — Tecnoprocess/Komisia a delegácia Únie v Maroku
   (Vec T-264/09) (1)

   (Žaloba na nečinnosť - Výzva konať - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Príčinná súvislosť - Ujma - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2011/C 282/30
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tecnoprocess Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Majoli, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes a L. Prete, splnomocnení zástupcovia) a delegácia Európskej únie v Maroku

      Predmet veci

   Žaloba, ktorej cieľom je na jednej strane určiť nečinnosť Európskej komisie a delegácie Európskej únie v Maroku a na druhej strane získať náhradu škody údajne spôsobenej žalobkyni v dôsledku najmä tejto nečinnosti

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta sčasti ako neprípustná a sčasti ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Tecnoprocess Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec C-15/09: Žaloba podaná 12. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/25

         Žaloba podaná 12. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-15/09)
   (2009/C 69/47)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, L. Jelínek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 tejto smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 21. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 373, s. 37.


title: Vec T-368/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. marca 2012 — Atlantean/Komisia

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. marca 2012 — Atlantean/Komisia
   (Vec T-368/08) (1)

   2012/C 151/57
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-4/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 5. januára 2010 — Bureau National Interprofessionnel du Cognac

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 5. januára 2010 — Bureau National Interprofessionnel du Cognac
   (Vec C-4/10)
   2010/C 63/56
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Bureau National Interprofessionnel du Cognac

      Odporcovia: Oy Gust. Ranin, Patentti- ja rekisterihallituksen valituslautakunta

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (1) z 15. januára 2008 o definovaní, popise, prezentácii, označovaní a ochrane zemepisných označení liehovín a o zrušení nariadenia (EHS) č. 1576/89 (ďalej len „nariadenie č. 110/2008“) uplatniteľné na preskúmanie predpokladov pre zápis ochrannej známky, ktorá bola prihlásená 19. decembra 2001 a zapísaná do registra 31. januára 2003 a ktorá obsahuje jedno zo zemepisných označení pôvodu chránených na základe tohto nariadenia?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je nevyhnutné ochrannú známku, ktorá okrem iného obsahuje označenie pôvodu chránené podľa nariadenia č. 110/2008 alebo preklad tohto označenia, ktoré je druhovým označením, a ktorá je zapísaná pre liehoviny, ktoré okrem iného vzhľadom na výrobný postup a obsah alkoholu nespĺňajú požiadavky nariadenia týkajúce sa používania dotknutého zemepisného označenia pôvodu, zamietnuť, pretože porušuje články 16 a 23 nariadenia č. 110/2008?

               3.

               Je bez ohľadu na to, či bude odpoveď na prvú otázku kladná alebo záporná, potrebné ochrannú známku, akou je ochranná známka opísaná v druhej otázke, považovať za ochrannú známku, ktorá by v zmysle článku 3 ods. 1 písm. g) prvej smernice Rady 89/104/EHS (2) z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, ktorú v súčasnosti nahradila smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES (3) z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (kodifikované znenie), mohla klamať verejnosť, napr. pokiaľ ide o druh, kvalitu alebo zemepisný pôvod tovaru alebo služby?

               4.

               Smie byť, bez ohľadu na odpoveď na prvú otázku, zakázaný zápis ochrannej známky v prípade, že členský štát na základe článku 3 ods. 2 písm. a) smernice 89/104/EHS stanovil, že ochranná známka nebude zapísaná do registra, a ak je zapísaná, bude vyhlásená za neplatnú, pokiaľ a v rozsahu, v akom používanie tejto ochrannej známky môže byť zakázané podľa ustanovení iného právneho predpisu, než sú predpisy o ochranných známkach príslušného členského štátu alebo Spoločenstva, pokiaľ táto ochranná známka obsahuje zložky, ktoré sú v rozpore s nariadením č. 110/2008 a na základe ktorých je možné používanie ochrannej známky zakázať?

      (1)  Ú. v. EÚ L 39, s. 16.

      (2)  Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.

      (3)  Ú. v. EÚ L 299, s. 25.


title: Vec T-431/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. októbra 2015 – Volkswagen/ÚHVT (CHOICE) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CHOICE — Ochranná známka tvorená reklamným sloganom — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. októbra 2015 – Volkswagen/ÚHVT (CHOICE)
   (Vec T-431/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CHOICE - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 414/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. apríla 2014 (vec R 2019/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia „CHOICE“ ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volkswagen AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-374/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. decembra 2006 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo] – Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue (Sloboda usadiť sa — Voľný pohyb kapitálu — Daň z príjmov právnických osôb — Rozdelenie dividend — Daňový úver — Rozdielne zaobchádzanie s akcionármi rezidentmi a akcionármi nerezidentmi — Bilaterálne dohody o zamedzení dvojitého zdanenia)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. decembra 2006 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo] – Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue
   (Vec C-374/04) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Voľný pohyb kapitálu - Daň z príjmov právnických osôb - Rozdelenie dividend - Daňový úver - Rozdielne zaobchádzanie s akcionármi rezidentmi a akcionármi nerezidentmi - Bilaterálne dohody o zamedzení dvojitého zdanenia)
   (2006/C 331/05)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation

      Žalovaný: Commissioners of Inland Revenue
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – High Court of Justice (Chancery Division) – Vnútroštátna právna úprava dane z príjmov právnických osôb – Zrážková daň („advance corporation tax“) vzťahujúca sa na zisky rozdeľované dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti – Zápočet dane („tax credit“) určený na zohľadnenie predchádzajúcej zrážkovej dane – Obmedzenie práva na zápočet dane len na rezidentov a na rezidentov niektorých ďalších členských štátov, s ktorými je uzavretá dohoda proti dvojitému zdaneniu obsahujúca na tento účel doložku – Zodpovednosť členského štátu za porušenie práva Spoločenstva – Forma náhrady
   Výrok rozsudku

               1.

               Článkom 43 ES a 56 ES neodporuje, ak členský štát pri rozdelení dividend spoločnosťou rezidentom uvedeného štátu poskytuje spoločnostiam prijímajúcim uvedené dividendy, ktoré sú takisto rezidentmi tohto štátu, daňový úver zodpovedajúci časti dane zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou vyplácané zisky, ale neposkytuje ho spoločnostiam prijímajúcim zisky, ktoré sú rezidentmi iného členského štátu a ktoré v tomto prvom štáte nie sú daňovníkmi z dôvodu týchto dividend.

               2.

               Článkom 43 ES a 56 ES neodporuje, ak členský štát nepriznáva právo na daňový úver upravené v dohode o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretej s iným členským štátom a vzťahujúce sa na spoločnosti rezidentov posledného uvedeného štátu, ktoré prijímajú dividendy od spoločnosti rezidenta prvého štátu, aj v prospech spoločností rezidentov tretieho členského štátu, s ktorým uzavrel dohodu o zamedzení dvojitého zdanenia, ktorá neupravuje takéto právo pre spoločnosti rezidentov tohto tretieho štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-114/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  25. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Zákonník spoločenstva o humánnych liekoch — Smernica 2004/24/ES — Tradičné rastlinné lieky — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/23

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-114/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Zákonník spoločenstva o humánnych liekoch - Smernica 2004/24/ES - Tradičné rastlinné lieky - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 315/39)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: T. Boček, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 85; Mim. vyd. 13/034, s. 313) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-439/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“ VZW/Raad voor de Mededinging, Minister van Economie [Politika hospodárskej súťaže — Vnútroštátne konanie — Účasť vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže na súdnych konaniach — Vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže zmiešanej povahy, ktorý je aj súdnym, aj správnym orgánom — Odvolanie proti rozhodnutiu takéhoto orgánu — Nariadenie (ES) č. 1/2003]

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“ VZW/Raad voor de Mededinging, Minister van Economie
   (Vec C-439/08) (1)

   (Politika hospodárskej súťaže - Vnútroštátne konanie - Účasť vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže na súdnych konaniach - Vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže zmiešanej povahy, ktorý je aj súdnym, aj správnym orgánom - Odvolanie proti rozhodnutiu takéhoto orgánu - Nariadenie (ES) č. 1/2003)
   2011/C 55/03
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“ VZW

      Žalovaní: Raad voor de Mededinging, Minister van Economie

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van Beroep te Brussel — Výklad článkov 2, 5, článku 15 ods.1 a článku 35 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) — Predloženie písomných pripomienok, skutkových a právnych dôvodov zo strany vnútroštátnych orgánov hospodárskej súťaže v rámci odvolacieho konania, v ktorom sa napáda ich rozhodnutie — Pluralita orgánov v členskom štáte

      Výrok rozsudku

   Článok 35 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy sa má vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ním vnútroštátna právna úprava, ktorá nepriznáva možnosť vnútroštátnemu orgánu hospodárskej súťaže zúčastniť sa ako odporca na súdnom konaní, v rámci ktorého bolo napadnuté rozhodnutie, ktorého je tento orgán autorom. Prináleží vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže, aby posúdili potrebu a užitočnosť svojej účasti na konaní vzhľadom na účinné uplatňovanie práva Únie v oblasti hospodárskej súťaže. Viac-menej systematická neúčasť vnútroštátneho orgánu hospodárskej súťaže na takýchto súdnych konaniach je však takej povahy, že narušuje potrebný účinok článkov 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ.
   V prípade neexistencie právnej úpravy Únie sú členské štáty oprávnené v súlade so zásadou procesnej autonómie určiť orgán alebo orgány, ktoré sú vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže majúcim možnosť zúčastniť sa ako odporca na konaní pred vnútroštátnym súdom, v rámci ktorého bolo napadnuté rozhodnutie, ktorého je tento orgán autorom, pričom sa musí zabezpečiť dodržanie základných práv a úplná účinnosť práva Únie v oblasti hospodárskej súťaže.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec C-595/10 P: Odvolanie podané 16. decembra 2010 : Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  30. septembra 2010 vo veci T-85/09, Yassin Abdullah Kadi/Európska komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/10

         Odvolanie podané 16. decembra 2010: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 30. septembra 2010 vo veci T-85/09, Yassin Abdullah Kadi/Európska komisia
   (Vec C-595/10 P)
   2011/C 72/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. Jenkinson, splnomocnený zástupca, D. Beard a M. Wood, baristers)

      Ďalší účastníci konania: Yassin Abdullah Kadi, Európska komisia, Rada Európskej únie, Francúzska republika

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ sa domáha, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil ako celok rozhodnutie Všeobecného súdu vo veci T-85/09,

               —

               zamietol žalobu Yassina Abdullaha Kadiho o zrušenie nariadenia 881/2002 (1) v rozsahu, v akom sa ho týka,

               —

               zaviazal Yassina Abdullaha Kadiho na náhradu trov konania Spojeného kráľovstva v konaní pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Záver Všeobecného súdu, podľa ktorého možno v plnom rozsahu preskúmať opatrenia EÚ, ktorými sa presne vykonávajú rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN, je v rozpore s ustanoveniami Zmlúv EÚ a judikatúrou súdov EÚ. Je v priamom rozpore s históriou a účelom EÚ, najmä s vývojom právomoci v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky.
   Charta OSN zaväzuje členské štáty, aby plnili v nej stanovené záväzky. Tieto záväzky majú prednosť pred záväzkami, ktoré môžu vyplynúť z medzinárodnej zmluvy. Medzi tieto záväzky patria aj záväzky uložené rezolúciami Bezpečnostnej rady zameranými na boj proti medzinárodnému terorizmu.
   Predovšetkým vzhľadom na články 3 ods. 5 a 21 ZEÚ a článok 351 ZFEÚ má záväzok členských štátov EÚ dodržiavať rozhodnutia Bezpečnostnej rady prednosť pred záväzkami, ktoré môžu vyplynúť zo Zmlúv EÚ.
   EÚ musí považovať ustanovenia Charty OSN a rozhodnutí Bezpečnostnej rady OSN prijatými na ich základe za záväzné.
   Preskúmavanie opatrení EÚ, ktorými sa vykonávajú rozhodnutia Bezpečnostnej rady OSN, súdmi Únie je nezlučiteľné so záväzným účinkom rozhodnutí Bezpečnostnej rady OSN.
   Vzhľadom na to, že akékoľvek preskúmavanie opatrení EÚ, ktorými sa presne vykonávajú rezolúcie Bezpečnostnej rady, je nevhodné, súdy Únie musia brať náležitý ohľad na povahu a účel Charty OSN a úlohu Bezpečnostnej rady ako najvyššieho orgánu povereného zabezpečovaním medzinárodného mieru a bezpečnosti. Vzhľadom na povahu Bezpečnostnej rady a dôležitú úlohu, ktorú zastáva, so zreteľom na vytvorenie a fungovanie Úradu ombudsmana a s prihliadnutím na zhrnutie dôvodov, ktoré sa poskytlo Komisii a Yassinovi Abdullahovi Kadimu, nie je dôvod na zrušenie nariadenia 881/2002 v rozsahu, v akom sa týka Yassina Abdullaha Kadiho.

      (1)  Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294.


title: Vec C-606/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)/Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l’immigration [Nariadenie (ES) č. 562/2006 — Kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) — Článok 13 — Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí majú dočasné povolenie na pobyt — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca opätovný vstup týchto štátnych príslušníkov na územie členského štátu, ktorý im vydal dočasné povolenie na pobyt, bez návratného víza — Pojem „návratné vízum“ — Predchádzajúca správna prax, ktorá povoľovala opätovný vstup bez návratného víza — Potreba prechodných opatrení — Neexistencia]

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)/Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l’immigration
   (Vec C-606/10) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 562/2006 - Kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) - Článok 13 - Štátni príslušníci tretích krajín, ktorí majú dočasné povolenie na pobyt - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca opätovný vstup týchto štátnych príslušníkov na územie členského štátu, ktorý im vydal dočasné povolenie na pobyt, bez návratného víza - Pojem „návratné vízum“ - Predchádzajúca správna prax, ktorá povoľovala opätovný vstup bez návratného víza - Potreba prechodných opatrení - Neexistencia)
   2012/C 227/04
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)

      Žalovaný: Ministre de l’intérieur, de l’Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l’immigration

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Francúzsko) — Výklad článku 5 ods. 4 písm. a) a článku 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (Ú. v. EÚ L 105, s. 1) — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca opätovný vstup štátnych príslušníkov tretích krajín na územie členského štátu, ktorý im vydal dočasné povolenie na pobyt bez návratného víza vydaného konzulárnym úradom alebo prefektúrou — Pojem „návratné vízum“ — Prípustnosť prechodných opatrení v prospech takých štátnych príslušníkov, ktorí opustili územie — Zásady právnej istoty a legitímnej dôvery

      Výrok rozsudku

               1.

               Pravidlá týkajúce sa odopretia vstupu štátnych príslušníkov tretích krajín stanovené v článku 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 81/2009 zo 14. januára 2009, sa takisto vzťahujú na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú vízovú povinnosť a chcú sa vrátiť cez vonkajšie hranice schengenského priestoru na územie členského štátu, ktorý im udelil dočasné povolenie na pobyt, bez toho, aby na tento účel vstúpili na územie iného členského štátu.

               2.

               Článok 5 ods. 4 písm. a) nariadenia č. 562/2006, zmeneného a doplneného nariadením č. 81/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý vydal štátnemu príslušníkovi tretej krajiny návratné vízum v zmysle tohto ustanovenia, nemôže obmedziť vstup do schengenského priestoru iba na hraničné priechody svojho štátneho územia.

               3.

               Zo zásady právnej istoty a zásady ochrany legitímnej dôvery nevyplýva požiadavka stanoviť prechodné opatrenia pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí opustili územie členského štátu, hoci boli držiteľmi len dočasného povolenia na pobyt vydaného počas skúmania prvej žiadosti o udelenie povolenia na pobyt alebo žiadosti o azyl a chcú sa tam vrátiť po nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 562/2006, zmeneného a doplneného nariadením č. 81/2009.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-200/06: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgicko) – Raffinerie Tirlemontoise SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Cukor — Produkčné odvody — Pravidlá pre uplatňovanie systému kvót — Zohľadnenie množstiev cukru obsiahnutého v spracovaných výrobkoch — Stanovenie exportovateľného zostatku — Stanovenie priemernej straty)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/9

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgicko) – Raffinerie Tirlemontoise SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Vec C-200/06) (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Cukor - Produkčné odvody - Pravidlá pre uplatňovanie systému kvót - Zohľadnenie množstiev cukru obsiahnutého v spracovaných výrobkoch - Stanovenie exportovateľného zostatku - Stanovenie priemernej straty)
   (2008/C 313/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Účastníci konania

      Žalobca: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Žalovaný: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal de première instance de Bruxelles – Výklad článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17) – Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 314/2002 z 20. februára 2002 ustanovujúceho podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru (Ú. v. ES L 50, s. 40; Mim. vyd. 03/035, s. 190) – Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1775/2004 zo 14. októbra 2004, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2003/2004 (Ú. v. EÚ L 316, s. 64), nariadenia Komisie č. 1762/2003 zo 7. októbra 2003, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2002/2003 (Ú. v. EÚ L 254, s. 4), nariadenia Komisie (ES) č. 1837/2002 z 15. októbra 2002, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficient dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2001/2002 (Ú. v. ES L 278, s. 13), nariadenia Komisie (ES) č. 1993/2001 z 11. októbra 2001, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2000/2001 (Ú. v. ES L 271, s. 15) a nariadenia Komisie (ES) č. 2267/2000 z 12. októbra 2000, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficient dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 1999/2000 (Ú. v. ES L 259, s. 29) – Metóda výpočtu použitá na vyhodnotenie celkovej straty, ktorá má byť financovaná produkčným odvodom – Zohľadnenie celkového objemu vývozov cukru pri stanovení exportovateľného zostatku a iba množstva, pre ktoré bola vyplatená vývozná náhrada, pri stanovení priemernej straty z každej tony cukru
   Výrok uznesenia

               1.

               Podľa článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru sa na účely výpočtu exportovateľného zostatku majú od spotreby odpočítať všetky množstvá vyvezených výrobkov, na ktoré sa tento článok vzťahuje, bez ohľadu na skutočnosť, či za ne boli skutočne zaplatené náhrady, alebo neboli.
               Článok 15 ods. 1 písm. d) uvedeného nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že všetky množstvá vyvezených výrobkov, na ktoré sa tento článok vzťahuje, či už za ne boli skutočne zaplatené náhrady, alebo neboli, sa majú zohľadniť tak na výpočet exportovateľného zostatku, ako aj priemernej straty za tonu výrobku.
               Preskúmanie článku 6 ods. 4 a 5 nariadenia Komisie (ES) č. 314/2002 z 20. februára 2002 ustanovujúceho podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru, a prípadne jeho preskúmanie v znení uvedeného nariadenia zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1140/2003 z 27. júna 2003 a nariadením Komisie (ES) č. 38/2004 z 9. januára 2004, neodhalilo nijaké skutočnosti, ktoré by mohli mať vplyv na jeho platnosť.

               2.

               Preskúmanie nariadenia Komisie (ES) č. 2267/2000 z 12. októbra 2000, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficient dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 1999/2000; nariadenia Komisie (ES) č. 1993/2001 z 11. októbra 2001, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2000/2001, a nariadenia Komisie (ES) č. 1837/2002 z 15. októbra 2002, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficient dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2001/2002, neodhalilo nijaké skutočnosti, ktoré by mohli mať vplyv na ich platnosť.
               Nariadenia Komisie (ES) č. 1762/2003 zo 7. októbra 2003, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2002/2003, a č. 1775/2004 zo 14. októbra 2004, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2003/2004, sú neplatné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec C-319/06: Žaloba podaná 20. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/26

         Žaloba podaná 20. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-319/06)
   (2006/C 224/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že

                           1.

                           vyhlásilo, že ustanovenia bodov 1, 2, 8 a 11 článku 1 ods. 1 zákona z 20. decembra 2002 sú ustanoveniami politiky verejného poriadku, ktoré spadajú do „vnútroštátneho verejného poriadku“;

                           2.

                           v článku 1 ods. 1 bode 3 tohto zákona úplne neprebralo ustanovenia článku 3 ods. 1 bodu a) smernice 96/71/ES (1);

                           3.

                           v článku 7 ods. 1 tohto zákona stanovilo podmienky, ktoré sú formulované tak, že im chýba zreteľnosť potrebná na zabezpečenie právnej istoty;

                           4.

                           v článku 8 tohto zákona stanovilo, že dokumenty, ktoré sú potrebné na kontrolu, sa majú uchovávať u mandatára ustanoveného ad hoc s bydliskom v Luxembursku;

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 ods. 1 a 10 smernice 96/71/ES, ako aj článkov 49 ES a 50 ES;

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia svojím prvým žalobným dôvodom v podstate Luxemburskému veľkovojvodstvu vytýka ponechanie príliš rozširujúceho výkladu pojmu „ustanovenia politiky verejného poriadku“ uvedeného v článku 3 ods. 10 prvej zarážke smernice 96/71/ES. Tento žalobný dôvod sa týka najmä: 1. povinnosti, ktorú stanovil vnútroštátny zákonodarca, podľa ktorej sa má zamestnať iba osoba, s ktorou má podnik, ktorý vysiela pracovníkov do veľkovojvodstva, uzavretú písomnú pracovnú zmluvu alebo ktorému vydal obdobný uznávaný dokument v zmysle smernice 91/533/EHS (2); 2. vnútroštátneho predpisu týkajúceho sa automatického prispôsobenia odmeňovania v závislosti od vývoja životných nákladov; 3. predpisu týkajúceho sa právnej úpravy pracovného pomeru na čiastočný úväzok a na dobu určitú a 4. tých predpisov, ktoré sa týkajú kolektívnych pracovných zmlúv.
   Komisia svojím druhým žalobným dôvodom vytýka Luxemburskému veľkovojvodstvu neúplné prebratie článku 3 ods. 1 bod a) smernice 96/71/ES, keďže vo vnútroštátnej právnej úprave sa pojem „minimálna doba odpočinku“ obmedzuje iba na týždenný odpočinok, a nezahŕňa iné doby odpočinku, akými sú denný odpočinok alebo prestávky v práci.
   Komisia vo svojom treťom a štvrtom žalobnom dôvode napokon uvádza porušenie článkov 49 ES a 50 ES, ktoré vyplýva z povinnosti uloženej podnikom, ktorých pracovníci vykonávajú stálu alebo dočasnú činnosť v Luxembursku 1. dať k dispozícii pracovnej a banskej inšpekcii „pred začatím prác“, „na základe žiadosti“ a „v najkratšej možnej lehote“ podstatné údaje nevyhnutné na kontrolu a 2. určiť mandatára ad hoc s bydliskom v Luxembursku povereného uchovávaním dokumentov potrebných na kontrolu povinností vyplývajúcich pre uvedené podniky.

      (1)  Smernica 96/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (Ú. v. ES L 18, 21.1.1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431).

      (2)  Smernica 91/533/EHS Rady zo 14. októbra 1991 o povinnosti zamestnávateľa informovať zamestnancov o podmienkach vzťahujúcich sa na zmluvu alebo na pracovno-právny vzťah (Ú. v. ES L 288, s. 32; Mim. vyd. 05/002, s. 3).


title: Vec C-473/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. septembra 2012 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/20

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. septembra 2012 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-473/11) (1)

   2012/C 379/33
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec C-468/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 26. októbra 2016 – PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Rada Európskej únie, Európska komisia, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH (Odvolanie — Dumping — Vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 1138/2011 a (EÚ) č. 1241/2012 — Dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii — Nariadenie (ES) č. 1225/2009 — Článok 2 ods. 10 písm. i) — Úprava — Funkcie porovnateľné s funkciami zástupcu, ktorý vykonáva prácu za províziu — Článok 2 ods. 10 prvý pododsek — Symetria medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou — Zásada riadnej správy vecí verejných)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/22

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 26. októbra 2016 – PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Rada Európskej únie, Európska komisia, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH
   (Vec C-468/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Dumping - Vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 1138/2011 a (EÚ) č. 1241/2012 - Dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii - Nariadenie (ES) č. 1225/2009 - Článok 2 ods. 10 písm. i) - Úprava - Funkcie porovnateľné s funkciami zástupcu, ktorý vykonáva prácu za províziu - Článok 2 ods. 10 prvý pododsek - Symetria medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou - Zásada riadnej správy vecí verejných))
   (2017/C 006/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (v zastúpení: D. Luff, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Tuominen, avocate), Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a M. França, splnomocnení zástupcovia), Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-408/07: Žaloba podaná 7. novembra 2007 – Crunch Fitness International/ÚHVT – ILG (CRUNCH)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/22

         Žaloba podaná 7. novembra 2007 – Crunch Fitness International/ÚHVT – ILG (CRUNCH)
   (Vec T-408/07)
   (2008/C 8/40)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Crunch Fitness International Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Barry, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ILG Ltd (Dun Laoghaire, Írsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu týkajúce sa ochrannej známky Spoločenstva vo vzťahu ku triede 41,

               —

               ponechať v platnosti zápis ochrannej známky Spoločenstva pre služby uvedené v triede 41, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vynaloží v tomto konaní, a ktoré vynaložil v odvolacom konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „CRUNCH“ pre výrobky a služby uvedené v triedach 9, 25 a 41 – ochranná známka Spoločenstva č. 62 083.

      Vlastník ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: ILG Ltd.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva pre výrobky a služby uvedené v triedach 9 a 25.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva tiež pre služby uvedené v triede 41.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 50 ods. 1 písm. a) alebo prípadne článku 50 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát dospel k chybnému záveru, podľa ktorého uvedená ochranná známka nebola v spojení so službami zaradenými do triedy 41 v priestore Spoločenstva skutočne používaná.


title: Vec T-114/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – Vicentin/Rada

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/57

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – Vicentin/Rada
   (Vec T-114/14)
   2014/C 112/74
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentína) (v zastúpení: J.-F. Bellis a R. Luff, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, s. 2) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie zjavne nesprávne posúdili skutočnosti, keď dospeli k záveru, že došlo ku skresleniu cien sójových bôbov a oleja zo sójových bôbov, ktoré odôvodňuje uplatnenie druhého pododseku článku 2 ods. 5 základného nariadenia o ochrane pred dumpingom (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že druhý pododsek článku 2 ods. 5 základného nariadenia o ochrane pred dumpingom, ako si ho v prejednávanej veci vykladajú inštitúcie, sa nesmie uplatňovať na dovoz z členského štátu WTO, keďže nie je v súlade s antidumpingovou dohodou WTO.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že posúdenie škôd nezohľadňuje okolnosti, ktoré narúšajú príčinnú súvislosť medzi údajnou škodou a údajne dumpingovým dovozom, čo je v rozpore s článkom 3 ods. 7 základného nariadenia o ochrane pred dumpingom.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-231/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Wepa Lille/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/37

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Wepa Lille/Komisia
   (Vec T-231/13)
   2013/C 171/71
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wepa Lille (Bousbecque, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec C-591/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. júla 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — Littlewoods Retail Ltd a i./Her Majesty’s Commissioners for Revenue and Customs (Druhá a šiesta smernica o DPH — Daň zaplatená na vstupe — Vrátenie preplatku — Zaplatenie úrokov — Podmienky)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. júla 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — Littlewoods Retail Ltd a i./Her Majesty’s Commissioners for Revenue and Customs
   (Vec C-591/10) (1)

   (Druhá a šiesta smernica o DPH - Daň zaplatená na vstupe - Vrátenie preplatku - Zaplatenie úrokov - Podmienky)
   2012/C 295/07
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Littlewoods Retail Ltd a i.

      Žalovaný: Her Majesty’s Commissioners for Revenue and Customs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad článku 8 a prílohy A bodu 13 smernice Rady 67/228/EHS z 11. apríla 1967 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — štruktúra a spôsoby uplatnenia spoločného systému dane z pridanej hodnoty [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 71, s. 1303) — Výklad článku 11 časti A ods. 3 písm. b) a článku 11 časti C ods. 1 smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Vrátenie preplatku dane zaplatenej na vstupe — Uplatniteľná úroková sadzba

      Výrok rozsudku

   Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby zdaniteľná osoba, ktorá zaplatila preplatok dane z pridanej hodnoty vybratý dotknutým členským štátom v rozpore s právnou úpravou Únie v oblasti dane z pridanej hodnoty, mala nárok na vrátenie dane vybratej v rozpore s právom Únie, ako aj na zaplatenie úrokov z tejto sumy. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby pri rešpektovaní zásad efektivity a ekvivalencie určil, či sa má hlavná suma úročiť na základe režimu jednoduchých úrokov alebo režimu zložených úrokov, alebo na základe iného režimu úrokov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 19.3.2011.


title: Vec T-674/13: Žaloba podaná 18. decembra 2013 — Gugler France/ÚHVT — Gugler (GUGLER)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/13

         Žaloba podaná 18. decembra 2013 — Gugler France/ÚHVT — Gugler (GUGLER)
   (Vec T-674/13)
   2014/C 61/23
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gugler France SA (Besançon, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alexander Gugler (Maxdorf, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. októbra 2013 vo veci R 356/2012-4,

               —

               zrušil spornú ochrannú známku,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka, ak pristúpi do konania, na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „GUGLER“ pre tovary a služby zaradené do tried 6, 17, 19, 22, 37, 39 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3324902.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dôvody uvedené v článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 8 ods. 4 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhlásenie spornej ochrannej známky Spoločenstva za neplatnú.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia a zmietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-325/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. septembra 2008 – Boston Scientific/ÚHVT – Terumo (CAPIO) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CAPIO — Skoršia národná ochranná známka CAPIOX — Relatívny dôvod zamietnutia — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 43 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 40/94 — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008 – Boston Scientific/ÚHVT – Terumo (CAPIO)
   (Vec T-325/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CAPIO - Skoršia národná ochranná známka CAPIOX - Relatívny dôvod zamietnutia - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 43 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 40/94 - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94“)
   (2008/C 272/43)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Boston Scientific Ltd (Hastings, Barbados) (v zastúpení: P. Rath a W. Festl-Wietek, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Terumo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: C. Bercial Arias, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. septembra 2006 (vec R 61/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Terumo Kabushiki Kaisha a Boston Scientific Ltd
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Boston Scientific Ltd je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-376/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  23. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Taliansko) — Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl/Comune di Milano [Verejné zmluvy na zhotovenie prác — Smernica 2004/18/ES — Články 43 ES a 49 ES — Zásada rovnosti zaobchádzania — Zoskupenia podnikov — Zákaz účasti ako konkurenčných subjektov consorzio stabile ( trvalé združenie ) a spoločnosti, ktorá je v ňom združená, na tom istom zadávacom konaní]

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Taliansko) — Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl/Comune di Milano
   (Vec C-376/08) (1)

   (Verejné zmluvy na zhotovenie prác - Smernica 2004/18/ES - Články 43 ES a 49 ES - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zoskupenia podnikov - Zákaz účasti ako konkurenčných subjektov „consorzio stabile“ („trvalé združenie“) a spoločnosti, ktorá je v ňom združená, na tom istom zadávacom konaní)
   2010/C 51/13
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl

      Žalovaný: Comune di Milano

      Za účasti: Bora Srl Construzioni edili, Unione consorzi stabili Italia (UCSI), Associazione nazionale imprese edili (ANIEM)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Výklad článkov 39 ES, 43 ES, 49 ES a 81 ES, ako aj článku 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca automatické vylúčenie podnikov patriacich do zoskupenia hospodárskych subjektov v prípade jeho účasti na zadávacom konaní

      Výrok rozsudku

   Právo Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je vnútroštátna právna úprava vo veci samej, ktorá stanovuje pre zadávacie konanie, ktorého hodnota nedosahuje prahovú hodnotu uvedenú v článku 7 prvom odseku písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, ale má určitý cezhraničný význam, automatické vylúčenie z účasti na danom konaní a uloženie trestnoprávnych sankcií tak voči trvalému združeniu, ako aj podnikom, ktoré sú jeho členmi, ak tieto podniky predložia v tom istom zadávacom konaní ponuky, ktoré konkurujú ponuke združenia, hoci ponuka uvedeného združenia nebola predložená na účet a v záujme týchto podnikov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec C-375/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  24. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Treviso — Taliansko) — trestné konanie proti Luigimu Pontinimu, Emanuelemu Rechovi, Dinovi Bonorovi, Giovannimu Foratovi, Laure Foratovej, Adelemu Adamimu, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivovi Colomberottovi, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C. [Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Hovädzie a teľacie mäso — Nariadenie (ES) č. 1254/1999 — Finančná pomoc Spoločenstva týkajúca sa osobitných prémií na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu — Podmienky poskytnutia — Výpočet zaťaženia pôdy zvieratami chovanými na hospodárstve — Pojem „krmovinárska plocha spôsobilá na chov“ — Nariadenia (EHS) č. 3887/92 a (ES) č. 2419/2001 — Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca poskytnutie finančnej pomoci Spoločenstva predložením platného právneho titulu oprávňujúceho využívať obhospodarované krmovinárske plochy]

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Treviso — Taliansko) — trestné konanie proti Luigimu Pontinimu, Emanuelemu Rechovi, Dinovi Bonorovi, Giovannimu Foratovi, Laure Foratovej, Adelemu Adamimu, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivovi Colomberottovi, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.
   (Vec C-375/08) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Hovädzie a teľacie mäso - Nariadenie (ES) č. 1254/1999 - Finančná pomoc Spoločenstva týkajúca sa osobitných prémií na samčí hovädzí dobytok a náhrad za extenzifikáciu - Podmienky poskytnutia - Výpočet zaťaženia pôdy zvieratami chovanými na hospodárstve - Pojem „krmovinárska plocha spôsobilá na chov“ - Nariadenia (EHS) č. 3887/92 a (ES) č. 2419/2001 - Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve - Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca poskytnutie finančnej pomoci Spoločenstva predložením platného právneho titulu oprávňujúceho využívať obhospodarované krmovinárske plochy)
   2010/C 221/06
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Treviso

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Treviso — Výklad nariadenia Rady č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339) — Pojem „krmovinárska plocha“ — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca priznanie finančnej pomoci Spoločenstva v prípade neexistencie vlastníckeho titulu predložením platného právneho titulu oprávňujúceho užívanie krmovinárskych plôch hospodárstva

      Výrok rozsudku

   Právna úprava Spoločenstva a najmä nariadenie Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom nepodmieňuje vyhovenie žiadosti o osobitné prémie na samčí hovädzí dobytok a náhradu za extenzifikáciu podmienkou predložiť platný právny titul oprávňujúci žiadateľa o pomoc využívať krmovinárske plochy tvoriace predmet tejto žiadosti. Napriek tomu právna úprava Spoločenstva nebráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava členských štátov ukladala povinnosť predložiť takýto titul, avšak pod podmienkou, že sa dodržia ciele sledované právnou úpravou Spoločenstva a všeobecné zásady práva Spoločenstva, osobitne zásada proporcionality.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec T-57/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. marca 2014 – Club Hotel Loutraki a i./Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Prevádzkovanie loterijných videoterminálov — Priznanie výlučnej licencie Helénskou republikou — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — List určený sťažovateľom — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2014 – Club Hotel Loutraki a i./Komisia
   (Vec T-57/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Prevádzkovanie loterijných videoterminálov - Priznanie výlučnej licencie Helénskou republikou - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - List určený sťažovateľom - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   2014/C 159/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Club Hotel Loutraki AE (Loutraki, Grécko), Vivere Entertainment AE (Atény, Grécko), Theros International Gaming, Inc. (Patras, Grécko), Elliniko Casino Kerkyras (Atény), Casino Rodos (Rodos, Grécko) a Porto Carras AE (Alimos, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna, splnomocnená zástupkyňa) a Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Atény) (v zastúpení: pôvodne K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, L. Van den Hende a M. Sánchez Rydelski, advokáti, neskôr M. Petite a A. Tomtsis, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia obsiahnutého v liste Komisie z 29. novembra 2012 o sťažnosti žalobcov týkajúcej sa existencie štátnej pomoci údajne priznanej gréckymi orgánmi v prospech podniku OPAP

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos a Porto Carras AE znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii a podniku Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3.

               Helénska republika znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013.


               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/19

         (2006/C 249/40)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006

      Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006

      Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006

      Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006

      Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006

      Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-194/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Bristol Global/ÚHVT – Bridgestone (AEROSTONE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva AEROSTONE — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva STONE a BRIDGESTONE — Nezapísaná skoršia ochranná známka BRIDGESTONE — Relatívny dôvod zamietnutia — Čiastočné zamietnutie zápisu“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Bristol Global/ÚHVT – Bridgestone (AEROSTONE)
   (Vec T-194/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva AEROSTONE - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva STONE a BRIDGESTONE - Nezapísaná skoršia ochranná známka BRIDGESTONE - Relatívny dôvod zamietnutia - Čiastočné zamietnutie zápisu“))
   (2016/C 098/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bristol Global Co. Ltd (Birmingham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Bozhinova, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnení zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bridgestone Corp. (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: M. Blair, solicitor, neskôr S. Malynicz, barrister, C. Balme a K. Gilbert, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba o zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. decembra 2013 (vec R 916/2013-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi spoločnosťami Bridgestone Corp. a Bristol Global Co. Ltd.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bristol Global Co. Ltd znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a spoločnosti Bridgestone Corp.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec T-418/04: Žaloba podaná dňa 15. októbra 2004: Confcooperative a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/53

         Žaloba podaná dňa 15. októbra 2004: Confcooperative a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-418/04)
   (2004/C 300/103)
   Jazyk konania: taliančina
   Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione FVG Federagricole, Consorzio Friulvini S.C.a.r.l. e Cantina Sociale di Ramoscello e S. Vito S.C.a.r.l., Cantina Produttori Cormòns S.C.a.r.l. a Luigi Soini, v zastúpení: prof. Fausto Capelli, advokát, podali 15. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil vysvetľujúcu poznámku pripojenú k položke č. 103 Prílohy I nariadenia Komisie č. 1429/2004 týkajúcu sa obmedzenia používania názvu „Tocai friulano“ do 31. marca 2007,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-417/04 Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia/Komisia (1).

      (1)  Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku.


title: Vec C-665/13: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalsko) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa – Companhia de Seguros SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 rokovacieho poriadku – Charta základných práv Európskej únie – Zásady rovnosti a nediskriminácie – Vnútroštátna práva úprava stanovujúca zníženie platov pre niektorých zamestnancov verejného sektora – Nevykonanie práva Únie – Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/11

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalsko) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa – Companhia de Seguros SA
      (Vec C-665/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 rokovacieho poriadku - Charta základných práv Európskej únie - Zásady rovnosti a nediskriminácie - Vnútroštátna práva úprava stanovujúca zníženie platov pre niektorých zamestnancov verejného sektora - Nevykonanie práva Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
      (2015/C 016/16)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal do Trabalho de Lisboa

         Účastníci konania

         Žalobca: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

         Žalovaná: Via Directa – Companhia de Seguros SA

         Výrok

      Súdny dvor Európskej únie je zjavne nepríslušný na rozhodnutie o návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalsko) rozhodnutím z 28. októbra 2013 (vec C-665/13).

         (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec C-79/06: Žaloba podaná  10. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/16

         Žaloba podaná 10. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-79/06)
   (2006/C 86/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Heller, splnomocnená zástupkyňa, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 10. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Francúzska republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie vykonania rozsudku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 27. novembra 2003 vo veci C-429/01 (1) týkajúceho sa nesprávneho a neúplného prebratia smernice 90/219/EHS (2), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 228 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva;

               2.

               zaviazal Francúzsku republiku na zaplatenie penále vo výške 168 800 eur Komisii Európskych spoločenstiev na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ za každý deň omeškania s vykonaním rozsudku vo veci C-429/01, a to od vyhlásenia tohto rozsudku v tejto veci až do vykonania rozsudku vo veci C-429/01;

               3.

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Francúzska republika mala začať ihneď po vydaní rozsudku Súdnym dvorom príslušný legislatívny postup a prijať zmeny potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 90/219/EHS.
   Až do dnešného dátumu však stále neboli prijaté príslušné legislatívne zmeny a vykonávacie predpisy, a to 14 rokov, desať, respektíve sedem rokov po uplynutí lehoty na prebratie a viac ako dva roky po vyhlásení rozsudku Súdneho dvora, ktorým bolo určené nesplnenie povinnosti.

      (1)  Zb. 2003, s. I-14355.

      (2)  Smernica Rady 90/219/EHS z 23. apríla 1990 o obmedzenom použití geneticky modifikovaných mikroorganizmov (GMMO), Ú. v. ES L 117, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 381.


title: Vec C-48/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 28. januára 2013 — Nordea Bank Danmark A/S/Skatteministeriet

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 28. januára 2013 — Nordea Bank Danmark A/S/Skatteministeriet
   (Vec C-48/13)
   2013/C 101/24
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nordea Bank Danmark A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 49 ZFEÚ v spojení s článkom 54 ZFEÚ (predtým článok 43 ES v spojení s článkom 48 ES) a článok 31 Dohody o EHP v spojení s jej článkom 34 vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát, ktorý povolí spoločnosti pôsobiacej v uvedenom štáte priebežný odpočet strát vzniknutých stálej prevádzkarni nachádzajúcej sa v inom členskom štáte, od spoločnosti požadoval úplnú spätnú úhradu dane zodpovedajúcej odpočítaným stratám vzniknutým stálej prevádzkarni (pokiaľ nie sú vyrovnané ziskami budúcich období) v prípade jej zatvorenia, v súvislosti s ktorým je časť jej podniku prevedená na prepojenú spoločnosť v rámci skupiny, ktorá je rezidentom v tom istom štáte ako stála prevádzkareň, za predpokladu, že boli vyčerpané všetky možnosti uplatnenia predmetných strát?


title: Vec C-505/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Münster – Nemecko) – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ — Rozhodnutie súdu členského štátu, ktoré stanovuje, že zmluva, ktorou sa poskytuje táto pomoc, je platná — Právna sila rozhodnutej veci — Konformný výklad — Zásada efektivity)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Münster – Nemecko) – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
   (Vec C-505/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ - Rozhodnutie súdu členského štátu, ktoré stanovuje, že zmluva, ktorou sa poskytuje táto pomoc, je platná - Právna sila rozhodnutej veci - Konformný výklad - Zásada efektivity))
   (2016/C 016/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Münster

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Klausner Holz Niedersachsen GmbH

      Žalovaná: Land Nordrhein-Westfalen

      Výrok rozsudku

   Právo Únie bráni tomu, aby za okolností, aké sú vo veci samej, uplatnenie pravidla vnútroštátneho práva, ktoré stanovuje zásadu právnej sily rozhodnutej veci, bránilo vnútroštátnemu súdu – ktorý rozhodol, že zmluvy, ktoré sú predmetom sporu, o ktorom rozhoduje, predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ poskytnutú v rozpore s článkom 108 ods. 3 treťou vetou ZFEÚ, –, aby vyvodil z tohto porušenia všetky dôsledky z dôvodu právoplatného vnútroštátneho súdneho rozhodnutia, v ktorom sa rozhodlo, že tieto zmluvy zostanú v platnosti bez toho, aby sa skúmala otázka, či predstavujú štátnu pomoc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec T-297/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. októbra 2011 — DBV/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Dumping — Dovozy určitých hliníkových kolies z Číny — Právo na obranu — Výpočet riadnej ceny — Proporcionalita — Žaloba z časti zjavne neprípustná a z časti zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“ )

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. októbra 2011 — DBV/Komisia
   (Vec T-297/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Dumping - Dovozy určitých hliníkových kolies z Číny - Právo na obranu - Výpočet riadnej ceny - Proporcionalita - Žaloba z časti zjavne neprípustná a z časti zjavne bez akéhokoľvek právneho základu)
   2011/C 347/54
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH (Würzburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Rudolph a A. Günther, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 404/2010 z 10. mája 2010, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz určitých hliníkových kolies s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 117, s. 64)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec C-202/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) 17. apríla 2013 — Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) 17. apríla 2013 — Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-202/13)
   2013/C 189/12
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Oprávňuje článok 35 smernice 2004/38/ES (1) o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (ďalej len „smernica“) členský štát na prijatie opatrenia so všeobecnou pôsobnosťou na odmietnutie, ukončenie alebo zrušenie práva priznaného článkom 5 ods. 2 smernice, ktorý oslobodzuje rodinných príslušníkov, ktorí nie sú občanmi Únie a sú držiteľmi pobytových preukazov vydaných podľa článku 10 smernice („držitelia pobytových preukazov“), od vízovej povinnosti?

               2.

               Môže článok 1 Protokolu č. 20 o uplatňovaní určitých aspektov článku 26 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na Spojené kráľovstvo a Írsko oprávňovať Spojené kráľovstvo požadovať, aby držitelia pobytových preukazov mali vstupné víza ešte pred vstupom do krajiny?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku, možno prístup Spojeného kráľovstva k držiteľom pobytových preukazov v prejednávanej veci odôvodniť vzhľadom na dôkazy zhrnuté v rozsudku vnútroštátneho súdu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHSText s významom pre EHP (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).