title: Vec T-82/13: Žaloba podaná 13. februára 2013 — Panasonic a MT Picture Display/Komisia

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/28

         Žaloba podaná 13. februára 2013 — Panasonic a MT Picture Display/Komisia
   (Vec T-82/13)
   2013/C 101/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Panasonic Corp. (Kadoma, Japonsko) a MT Picture Display Co. Ltd (Matsuocho, Japonsko) (v zastúpení: R. Gerrits a A.-H. Bischke, advokáti, M. Hoskins, QC (Queen’s Counsel), a S. Abram, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2012) 8839 final z 5. decembra 2012 prijaté vo veci COMP/39.437 — elektrónky pre obrazovky televízorov a počítačov v celom rozsahu alebo čiastočne v závislosti od prípadu, v akom rozsahu uvedené rozhodnutie konštatuje, že žalobkyne porušili článok 101 ZFEÚ a článok 53 zmluvy o EHS,

               —

               zrušil alebo prípadne znížil pokuty uložené žalobkyniam,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyniam.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na spravodlivé súdne konanie v období pred 10. februárom 2003, keďže:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie, podľa ktorého sa Matsushita Electric Industrial Co., Ltd (ďalej len „MEI“) zúčastnila jediného a nepretržitého porušenia článku 101 ZFEÚ týkajúceho sa elektróniek pre obrazovky televízorov a počítačov (kartel „EOPT“) v období pred 10. februárom 2003, sa zakladá na dvoch tvrdeniach, ktoré neboli súčasťou oznámenia o námietkách: po prvé, že MEI vedela alebo mala vedieť o existencii kartelu EOPT, a po druhé, že MEI prijala strategické rozhodnutie zúčastniť sa na karteli EOPT prostredníctvom bilaterálnych kontaktov. Rovnako sa napadnuté rozhodnutie na podporu týchto tvrdení po prvýkrát odvoláva na niektoré vyhlásenia a doklady alebo ich časti,

                           —

                           uvedenie týchto tvrdení a zaradenie týchto dokladov prvýkrát až do napadnutého rozhodnutia predstavuje vážne porušenie práva na obhajobu spoločnosti Panasonic Corporation (ďalej len „Panasonic“), je neprípustné a povedie k zrušeniu uvedeného rozhodnutia voči MEI pre príslušné obdobie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nepreukázaní, že MEI vedela alebo mala vedieť o existencii a/alebo obsahu kartelu EOPT v období do 10. februára 2003, keďže:

                           —

                           ak by aj tvrdenia a/alebo dôkazy uvedené v prvom žalobnom dôvode boli prípustné, Komisia nepreukázala, že MEI vedela alebo mala vedieť, že bilaterálne kontakty, na ktorých sa zúčastňuje, sú súčasťou širšieho plánu, pričom tento širší plán obsahuje všetky prvky uvedeného kartelu EOPT,

                           —

                           uvedené dôkazy rovnako nepreukazujú, že MEI prijala strategické rozhodnutie zúčastniť sa kartelu EOPT prostredníctvom bilaterálnych kontaktov,

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nepreukázaní, že MEI/MT Picture Display Co., Ltd („MTPD“) sa v období od 10. februárom 2003 zúčastnila jediného a nepretržitého porušenia uvedeného v napadnutom rozhodnutí, keďže:

                           —

                           aktivity v Európe a Ázii vykonávané od 10. februára 2003 netvoria súčasť spoločného plánu s jediným cieľom,

                           —

                           MEI/MTPD sa nezúčastnili multilaterálnych rokovaní kartelu EOPT v Európe,

                           —

                           pokiaľ ide o bilaterálne kontakty medzi MEI a MTPD v tomto období, Komisia nepreukázala, že MEI/MTPD vedela alebo mala vedieť o existencii a/alebo obsahu činností multilaterálneho kartelu v Európe dotýkajúcich sa ďalších adresátov napadnutého rozhodnutia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že pokuty uložené Panasonic/MTPD by mali byť úplne zrušené alebo subsidiárne znížene, keďže:

                           —

                           Panasonic/MTPD v prvom rade požadujú v celom rozsahu zrušiť tvrdenie, podľa ktorého sa zúčastnili porušenia, a pokuty, ktoré im boli uložené,

                           —

                           Subsidiárne, ak bude žaloba na zrušenie Panasonic/MTPD úspešná v určitých, ale nie vo všetkých žalobných dôvodoch, pokuty uložené Panasonic/MTPD majú byť primerane znížené,

                           —

                           v dôsledku toho alebo subsidiárne aj v prípade, ak by ostalo zachované konštatovanie o porušení, je pokuta uložená Panasonic/MTPD neprimeraná z dôvodu, že napadnuté rozhodnutie používa nevhodnú metodológiu, ktorá pri výpočte pokuty nesprávne prisudzuje vysoké hodnoty predaja v rámci skupiny,

                           —

                           v dôsledku toho alebo subsidiárne v prípade, ak pokuta uložená Panasonic/MTPD nebude zrušená v celom rozsahu, musí byť vzhľadom na ich obmedzenú účasť na uvedenom karteli aspoň znížená.


title: Vec F-137/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. februára 2016 – GV/ESVČ (Verejná služba — Zamestnanci ESVČ — Zmluvný zamestnanec — Zmluva na dobu neurčitú — Článok 47 písm. c) PZOZ — Dôvody prepustenia — Narušenie vzťahu dôvery — Právo byť vypočutý — Článok 41 Charty základných práv Európskej únie — Zásada riadnej správy vecí verejných — Majetková ujma — Nemajetková ujma)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. februára 2016 – GV/ESVČ
   (Vec F-137/14) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci ESVČ - Zmluvný zamestnanec - Zmluva na dobu neurčitú - Článok 47 písm. c) PZOZ - Dôvody prepustenia - Narušenie vzťahu dôvery - Právo byť vypočutý - Článok 41 Charty základných práv Európskej únie - Zásada riadnej správy vecí verejných - Majetková ujma - Nemajetková ujma))
   (2016/C 106/57)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: GV (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a M. Silva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ESVČ o ukončení pracovnej zmluvy na dobu neurčitú medzi ESVČ a žalobcom a návrh na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy údajne spôsobenej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 29. januára 2014, ktorým riaditeľ riaditeľstva „Ľudské zdroje“ Európskej služby pre vonkajšiu činnosť ako orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy rozhodol o ukončení pracovnej zmluvy s GV s účinnosťou od 31. augusta 2014, sa zrušuje.

               2.

               Európska služba pre vonkajšiu činnosť je povinná nahradiť GV nemajetkovú ujmu vo výške 5 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska služba pre vonkajšiu činnosť znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania GV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015, s. 54.


title: Vec T-459/04: Žaloba podaná dňa 22. novembra 2004: Jorge Manuel Pinheiro de Jesus Ferreira proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/25

         Žaloba podaná dňa 22. novembra 2004: Jorge Manuel Pinheiro de Jesus Ferreira proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-459/04)
   (2005/C 45/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Jorge Manuel Pinheiro de Jesus Ferreira, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: Georges Vandersanden, advokát, podal 22. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 18. marca 2004 o zaradení žalobcu do platovej triedy A5, platového stupňa 3,

               —

               zaviazal Komisiu na zaplatenie rozdielu medzi platom, ktorý zodpovedá zaradeniu žalobcu do platovej triedy A5, platového stupňa 3 a platom, ktorý zodpovedá zaradeniu do vyššej platovej triedy, tento rozdiel má byť zvýšený o ročný úrok z omeškania 5,75 %, ktorý sa počíta od 1. decembra 2002,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie, podal kandidatúru na miesto vo finančnej a colnej oblasti, platová trieda A5/A4. Bol prijatý a zaradený do platovej triedy A5, platový stupeň 3. Žalobca napadol toto posledné rozhodnutie, tvrdiac, že je obzvlášť kvalifikovaný úradník v stálej službe a má výnimočnú kvalifikáciu a že teda mal byť menovaný do platovej triedy A4. Na základe toho sa žalobca dovoláva zjavného omylu v posúdení pri aplikácii článku 31 Služobného poriadku.
   Žalobca sa taktiež dovoláva porušenia svojích práv na obranu z toho dôvodu, že žalovaná mu nedala možnosť vyjadriť svoje stanovisko predtým, ako bolo prijaté napadnuté rozhodnutie.
   Nakoniec sa žalobca dovoláva porušenia článku 253 ES, tvrdiac, že napadnuté rozhodnutie nie je odôvodnené, alebo subsidiárne, že nie je dostatočne odôvodnené.


title: Vec T-350/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. marca 2010 — Papierfabrik Hamburger-Spremberg/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/50

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2010 — Papierfabrik Hamburger-Spremberg/Komisia
   (Vec T-350/08) (1)

   2010/C 134/82

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec T-175/09 P: Odvolanie podané 27. apríla 2009 : Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 17. februára 2009 vo veci F-51/08, Stols/Rada

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/15

         Odvolanie podané 27. apríla 2009: Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 17. februára 2009 vo veci F-51/08, Stols/Rada
   (Vec T-175/09 P)
   2009/C 167/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a G. Kimberley, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Willem Stols (Halsteren, Holandsko)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok SVS zo 17. februára 2009 vo veci F-51/08 (Willem Stols/Rada),

               —

               zamietnuť žalobu z 21. mája 2008, v ktorej pán Stols navrhoval zrušiť rozhodnutie zo 16. júla 2007, ktorým ho Rada odmietla zapísať na zoznam povýšených do AST 11 v rámci povyšovacieho obdobia 2007, spoločne s rozhodnutím z 5. februára 2008, ktorým generálny tajomník Rady v postavení menovacieho orgánu zamietol jeho sťažnosť predloženú na základe článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               zaviazať osobu, proti ktorej sa podáva odvolanie, na náhradu všetkých trov konania vynaložených v konaní v prvom stupni a v konaní o odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada Európskej únie týmto odvolaním navrhuje zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu (SVS) zo 17. februára 2009 vydaný vo veci Stols/Rada, F-51/08, ktorým SVS zrušil rozhodnutia Rady, ktorým zamietla povýšiť pána Stolsa do platovej triedy AST 11 v rámci povyšovacieho obdobia 2007.
   Na podporu svojho odvolania uvádza Rada dva dôvody, ktoré vychádzajú:

               —

               z nesprávneho právneho posúdenia v rozsahu, v akom SVS prekročil hranice stanovené judikatúrou pre kontrolu širokej miery voľnej úvahy menovacieho orgánu, ktorú má na účely porovnania zásluh úradníkov uchádzajúcich sa o povýšenie, súdom Spoločenstva,

               —

               z porušenia povinnosti uviesť odôvodnenie, lebo v napadnutom rozsudku je množstvo medzier a nepresností, v dôsledku ktorých je nezrozumiteľný základ, na základe ktorého SVS dospel k záveru, že sa Rada dopustila zjavného nesprávneho posúdenia.


title: Vec F-65/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  28. septembra 2011 — Pereira Sequeira/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vymenovanie — Interné výberové konanie uverejnené pred 1. májom 2004 — Dočasný zamestnanec zapísaný na zozname vhodných uchádzačov pred 1. májom 2006 — Zaradenie do platovej triedy — Článok 5 ods. 4 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku — Sekretársky príspevok — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/38

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. septembra 2011 — Pereira Sequeira/Komisia
   (Vec F-65/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Vymenovanie - Interné výberové konanie uverejnené pred 1. májom 2004 - Dočasný zamestnanec zapísaný na zozname vhodných uchádzačov pred 1. májom 2006 - Zaradenie do platovej triedy - Článok 5 ods. 4 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku - Sekretársky príspevok - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná)
   2011/C 340/76
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rosa Maria Pereira Sequeira (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne T. Bontinck a J. Feld, advokáti, neskôr T. Bontinck a S. Woog, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu, oznámeného žalobkyni 19. septembra 2005, ktorým bola táto posledná, dočasný zamestnanec a úspešná uchádzačka interného výberového konania COM/PC/04, vymenovaná za úradníčku so zaradením do platovej triedy C*1, na základe prílohy XIII služobného poriadku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006, s. 36.


title: Vec T-389/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2012 — Guccio Gucci/ÚHVT — Chang Qing Qing (GUDDY) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GUDDY — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva GUCCI — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Vysoká miera rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky z dôvodu jej známosti u verejnosti — Dôkaz — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2012 — Guccio Gucci/ÚHVT — Chang Qing Qing (GUDDY)
   (Vec T-389/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GUDDY - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva GUCCI - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Vysoká miera rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky z dôvodu jej známosti u verejnosti - Dôkaz - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Guccio Gucci SpA (Florencia, Taliansko) (v zastúpení: F. Jacobacci, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Chang Qing Qing (Florencia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. apríla 2011 (vec R 143/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Guccio Gucci SpA a pánom Chang Qing Qing

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 14. apríla 2011 (vec R 143/2010-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka na jednej strane výrobkov patriacich do triedy 9 Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení, ako aj na druhej strane drahokamov a vzácnych kovov patriacich do triedy 14 tejto dohody.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-486/04: Žaloba podaná dňa 13. decembra 2004: Christos Michail proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/32

         Žaloba podaná dňa 13. decembra 2004: Christos Michail proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-486/04)
   (2005/C 57/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Christos Michail, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Haralambos Meidanis, advokát, podal 13. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného z 20. marca 2004, týkajúce sa implicitného zamietnutia žiadosti o pomoc v zmysle článku 24 Služobného poriadku, ktorú podal žalobca 20. novembra 2003 a rozhodnutie žalovaného z 13. septembra 2004, týkajúce sa zamietnutia sťažnosti žalobcu,

               —

               rozhodol o trovách konania v zmysle príslušných predpisov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie, 20. novembra 2003 podal žiadosť o pomoc v zmysle článku 24 Služobného poriadku, pričom uviedol, že bol obeťou mentálneho obťažovania zo strany administratívy jeho inštitúcie. Vo svojej žalobe žiada zrušenie implicitného rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá táto žiadosť a rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá jeho sťažnosť podaná podľa článku 90 ods. 2 Služobného poriadku.
   Žalobca vytýka žalovanému, že nekonal na základe jeho sťažností týkajúcich sa údajných nezrovnalostí v oblasti preverenia a kontroly spoločného financovania Spoločenstiev, ale naopak, práve na základe jeho sťažností prijal postoj, ktorého cieľom bolo ho ponížiť a poškodiť jeho služobný postup. Na podporu svojej žaloby sa opiera o články 12a, 21a, 22b a 24 Služobného poriadku, ustanovenia rozpočtového nariadenia, princíp správnej správy financií a ochrany finančných záujmov Komisie, princíp spravodlivého a rovnakého zaobchádzania so zamestnancami a tvrdí, že ide o zjavnú chybu v hodnotení/posúdení zo strany Komisie.


title: Vec C-514/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  24. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur — Belgicko) — Atenor Group SA/Belgicko

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/36

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur — Belgicko) — Atenor Group SA/Belgicko
   (Vec C-514/08) (1)

   2009/C 141/72

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-303/10: Žaloba podaná 19. júla 2010 — Wam/Komisia

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/38

         Žaloba podaná 19. júla 2010 — Wam/Komisia
   (Vec T-303/10)
   ()
   2010/C 246/65
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wam SpA (Modena, Taliansko) (v zastúpení: G. Roberti, I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie ako celok alebo čiastočne v rozsahu, v akom Komisia:

                           —

                           konštatovala, že spoločnosť WAM získala nezákonnú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ na základe zmlúv o financovaní z roku 1995 a 2000, pričom obe boli uzavreté podľa článku 2 zákona 394/1981,

                           —

                           konštatovala, že pomoc vyplývajúca zo zmlúv o financovaní z roku 1995 a 2000 je nezlučiteľná so spoločným trhom,

                           —

                           nariadila vymáhanie pomoci, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom do určenej výšky a okrem toho stanovila, že sumy, ktoré majú byť vymáhané sa až do skutočného vrátenia pomoci zvyšujú o úroky, a to od dátumu, kedy bola dotknutá pomoc spoločnosti WAM priznaná a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnuté rozhodnutie je rovnaké ako rozhodnutie, ktoré bolo predmetom konania vo veci T-257/10, Taliansko/Komisia (1).
   Spoločnosť WAM na podporu svojej žaloby uvádza sedem žalobných dôvodov, pričom sa domnieva, že Komisia:

               —

               nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ na okolnosti prejednávanej veci a v každom prípade sa dopustila nesprávneho skutkového posúdenia a dostatočne svoje rozhodnutie neodôvodnila v rozsahu, v akom dospela k záveru, že pomoc vo forme bonifikácie úrokov získanej spoločnosťou WAM za obchodné preniknutie do tretích krajín svojou povahou ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a narúša hospodársku súťaž, pričom sa v rozpore s článkom 266 ZFEÚ odchýlila od úvah, ktoré v tejto súvislosti predtým formuloval Súdny dvor a Súd prvého stupňa v rozhodnutiach vo veciach C-494/06 P (2) a T-316/04 (3),

               —

               nesprávne a neodôvodnene usúdila, že na dotknuté financovanie sa vzťahuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, bez toho, aby zohľadnila zásady a pravidlá, ktoré sama uplatňuje na podobné podporné opatrenia určené na obchodné prenikanie do tretích krajín. Komisia odmietla uznať, že rovnaké financovanie bolo priznané v rámci systému založeného zákonom 394/1981, a tým porušila článok 108 ods. 1 ZFEÚ a článok 1 písm. b) nariadenia č. 659/99,

               —

               dospela k nesprávnemu a neodôvodnenému záveru, že pomoc, ktorú spoločnosť WAM získala bola čiastočne nezlučiteľná so spoločným trhom, a tým porušila článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, ako aj nariadenie de minimis a uplatniteľné nariadenia o skupinových výnimkách,

               —

               nesprávne vypočítala subvenčný ekvivalent pomoci poskytnutej vo forme bonifikácie úrokov získanej spoločnosťou WAM,

               —

               nezačala konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, aby prijala znova rozhodnutie, ktoré bolo predtým zrušené Súdnym dvorom a Všeobecným súdom, čím porušila právo na obranu, ktoré patrí spoločnosti WAM,

               —

               porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a zásadu náležitej starostlivosti, a to najmä z dôvodu neprimeraného trvania správneho konania.

      (1)  Zatiaľ neuverejnené v Ú. v. EÚ.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 30. apríla 2009, Komsiia/Taliansko a Wam, C-494/06 P, Zb. 2009 s. I-3639.

      (3)  Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. novembra 2004, Wam/Komisia, T-316/04, Zb. 2004 s. II-3917.


title: Vec C-481/09: Žaloba podaná 27. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/41

         Žaloba podaná 27. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-481/09)
   2010/C 24/71
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, M. Thomannová-Körnerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/7/ES z 15. februára 2006 o riadení kvality vody určenej na kúpanie, ktorou sa zrušuje smernica 76/160/EHS (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 tejto smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 24. marca 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 64, s. 37.


title: Vec T-573/10: Žaloba podaná 23. decembra 2010 — Octapharma Pharmazeutika/EMA

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/27

         Žaloba podaná 23. decembra 2010 — Octapharma Pharmazeutika/EMA
   (Vec T-573/10)
   2011/C 55/49
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Octapharma Pharmazeutika Produktionsgesellschaft mbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: I. Brinker, T. Holzmüller, advokáti, a J. Schwarze, profesor)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie uvedené v liste zaslanom žalobkyni 21. októbra 2010 Európskou agentúrou pre lieky (EMA) v rozsahu, v akom týmto listom agentúra odmietla vrátiť poplatky zaplatené bez právneho základu vo výške 180 700 eur, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania v súlade s článkom 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody
   1.   Prvý žalobný dôvod: porušenie zásady zákonnosti pri konaní správneho orgánu s ohľadom na platné právne normy v oblasti výberu poplatkov
   V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že EMA odmietla vrátiť poplatky na základe protiprávneho sadzobníka, ktorý sama prijala. Podľa žalobkyne EMA prekročila mieru voľnej úvahy, ktorou v tejto súvislosti disponuje, a napadnuté rozhodnutie založila na právnej úprave, ktorá porušuje všeobecné a konkrétne zásady výpočtu poplatkov. Žalobkyňa tvrdí, že sadzobník poplatkov sa nemôže zakladať na nariadení (ES) č. 297/95 (1). Výška vybratého poplatku údajne porušuje zásady mierneho a primeraného poplatku za poskytnuté úkony. Žalobkyňa navyše vytýka žalovanej, že výška vybratého poplatku je zjavne neprimeraná v porovnaní s bežnou správnou praxou a s poplatkami vyberanými za registráciu prvých povolení, ako aj za ročné predĺženie ich platnosti.
   2.   Druhý žalobný dôvod: porušenie zásady proporcionality
   Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že porušenie zásady proporcionality je zjavné najmä pri porovnaní vybratého poplatku s poplatkami vyberanými za iné úkony, ktoré EMA vykonáva. Zatiaľ čo iné povolenia vzťahujúce sa na základnú spisovú dokumentáciu o plazme vyžadujú podobnú alebo ešte väčšiu záťaž na správny orgán, poplatky za tieto povolenia sú zjavne nižšie. Na základe porovnania praxe posledných rokov v oblasti poplatkov a vyúčtovaných odvedených úkonov je podľa žalobkyne zrejmé, že vybratý poplatok vôbec nezodpovedá rozsahu odvedených úkonov.
   3.   Tretí žalobný dôvod: porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, čo sa týka náhlych zmien správnej praxe
   V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že EMA porušila zásadu ochrany legitímnej dôvery tým, že sa náhle odklonila od svojej bežnej praxe v oblasti poplatkov spôsobom, ktorý nebolo možné predpokladať a ktorý je pre žalobkyňu a ostatné dotknuté osoby nepochopiteľný. Pri stanovení výšky poplatkov žalovaná nedodržala príslušný právny rámec a mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje, takže žalobkyňa sa môže domáhať ochrany svojej legitímnej dôvery. Podľa žalobkyne je v tejto súvislosti mimoriadne závažná tá skutočnosť, že EMA sa pri prijatí napadnutého rozhodnutia vrátila k starej rozhodovacej praxi v oblasti poplatkov.
   4.   Štvrtý žalobný dôvod: porušenie povinnosti súdržného a kontinuálneho postupu v správnom konaní
   Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že náhle zvýšenie poplatkov v krátkom časovom období je v rozpore so zásadou súdržného a kontinuálneho postupu v správnom konaní, ktorá je ustálená v „kódexe dobrého správania pracovníkov Európskej komisie vo vzťahu k verejnosti“ a ktorá vyplýva z práva na riadnu správu vecí verejných ustáleného v článku 41 Charty základných práv Európskej únie. Podľa bežnej praxe EMA v oblasti poplatkov sa teda za rovnakú záťaž správneho orgánu platí podstatne nižší poplatok vypočítaný na základe iného spôsobu výpočtu. Žalobkyňa tvrdí, že v tejto súvislosti bola správna prax protiprávne zmenená. Žalobkyňa navyše tvrdí, že EMA mala vzhľadom na osobitnú povahu lehôt a veľké zvýšenie poplatku v porovnaní s predchádzajúcimi rokmi postupovať voči žalobkyni uplatnením výnimočného alebo prechodného ustanovenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 297/95 z 10. februára 1995 o poplatkoch splatných Európskej agentúre pre hodnotenie liekov (Ú. v. ES L 35, s. 1; Mim. vyd. 13/015, s. 3).


title: Vec C-354/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 3. septembra 2009 — Gaston Schul B.V./Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 3. septembra 2009 — Gaston Schul B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-354/09)
   2009/C 282/48
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gaston Schul B.V.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pri dodatočnom zaúčtovaní v zmysle článku 220 Colného kódexu Spoločenstva (1) vychádzať z predpokladu, že podmienka stanovená v článku 33 písm. f) colného kódexu, v zmysle ktorej sa dovozné clo nezapočítava do colnej hodnoty, je splnená, ak predávajúci a kupujúci dotknutého tovaru si dohodli dodaciu podmienku „delivered duties paid“, a túto podmienku uviedli v colnom vyhlásení, hoci sa pri stanovení transakčnej ceny mylne domnievali, že pri dovoze tovaru do Spoločenstva sa nebude platiť clo a v dôsledku toho suma cla nie je uvedená na faktúre a v colnom vyhlásení alebo v jeho prílohách?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. apríla 2005 vo veci C-468/02: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Vylúčenie určitých výdavkov — Verejné uskladnenie olivového oleja — Oblasť plodín pestovaných na ornej pôde)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 14. apríla 2005
   vo veci C-468/02: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Vylúčenie určitých výdavkov - Verejné uskladnenie olivového oleja - Oblasť plodín pestovaných na ornej pôde)
   (2005/C 132/04)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-468/02, Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: L. Fraguas Gadea) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: S. Pardo Quintillán), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 31. decembra 2002, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia R. Schintgen a N. Colneric, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 8.3.2003


title: Vec C-118/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm (Nemecko) 14. marca 2013 — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm (Nemecko) 14. marca 2013 — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG
   (Vec C-118/13)
   2013/C 171/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gülay Bollacke

      Žalovaná: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom alebo praxi členského štátu, podľa ktorých nárok na platenú minimálnu dovolenku za kalendárny rok v prípade smrti zamestnanca zanikne v celom rozsahu, to znamená, že okrem nároku na uvoľnenie z výkonu práce, ktorý sa už nemôže realizovať, zanikne aj nárok na vyplatenie peňažnej náhrady za dovolenku?

               2.

               Má sa článok 7 ods. 2 smernice 2003/88/ES vykladať v tom zmysle, že nárok na peňažnú náhradu za platenú dovolenku za kalendárny rok je v prípade skončenia pracovného pomeru spojený s osobou zamestnanca takým spôsobom, že tento nárok prináleží iba jemu, aby mohol ciele zotavenia a rekreácie súvisiace s poskytnutím platenej dovolenky za kalendárny rok uskutočniť aj v neskoršom čase?

               3.

               Má sa článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES vykladať v tom zmysle, že zamestnávateľ je povinný vzhľadom na ochranu bezpečnosti a zdravia zamestnancov pri organizácii pracovného času skutočne poskytnúť zamestnancovi dovolenku do konca kalendárneho roka alebo najneskôr do uplynutia obdobia na jej prenesenie stanoveného pre pracovný pomer bez ohľadu na to, či zamestnanec požiadal o dovolenku?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-496/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatischen Oberlandesgericht in Bremen (Nemecko) 16. septembra 2016 – trestné konanie proti Pálovi Aranyosimu

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatischen Oberlandesgericht in Bremen (Nemecko) 16. septembra 2016 – trestné konanie proti Pálovi Aranyosimu
   (Vec C-496/16)
   (2016/C 475/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Pál Aranyosi

      Ďalší účastník konania: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 1 ods. 3, článok 5 a článok 6 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (1) vykladať v tom zmysle, že vykonávajúci členský štát je pri rozhodnutí o vydaní na účely trestného stíhania povinný vylúčiť skutočné riziko neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania so stíhanou osobou v zmysle článku 4 Charty základných práv Európskej únie na základe podmienok jej uväznenia iba v prvom väzenskom zariadení, do ktorého je stíhaná osoba umiestnená po odovzdaní vydávajúcemu členskému štátu?

               2.

               Je vykonávajúci štát pri rozhodovaní povinný vylúčiť aj skutočné riziko neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania so stíhanou osobou na základe podmienok jej uväznenia, pokiaľ ide o jej umiestnenie do väzenského zariadenia a naň nadväzujúci výkon trestu odňatia slobody v prípade odsúdenia za trestný čin?

               3.

               Je vykonávajúci štát povinný vylúčiť toto riziko u príslušnej osoby aj pre prípad jej možného preloženia do iných väzenských zariadení?

      (1)  Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34.


title: Spojené veci T-355/04 a T-446/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. januára 2010 — Co-Frutta/Komisia [ Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa trhu Spoločenstva dovozu banánov — Implicitné odmietnutie nasledované explicitným odmietnutím prístupu — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov tretej osoby — Dodržanie lehôt — Predchádzajúci súhlas členského štátu — Povinnosť odôvodnenia ]

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2010 — Co-Frutta/Komisia
   (Spojené veci T-355/04 a T-446/04) (1)

   („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa trhu Spoločenstva dovozu banánov - Implicitné odmietnutie nasledované explicitným odmietnutím prístupu - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov tretej osoby - Dodržanie lehôt - Predchádzajúci súhlas členského štátu - Povinnosť odôvodnenia“)
   2010/C 51/57
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Co-Frutta Soc. coop. (Padova, Taliansko) (v zastúpení: W. Viscardini a G. Donà, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Vissagio a P. Aalto, neskôr P. Aalto a L. Prete, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vo veci T-355/04 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 28. apríla 2004, ktorým bola zamietnutá prvá žiadosť o prístup k údajom týkajúcim sa prevádzkovateľov zaregistrovaných v Spoločenstve na dovoz banánov, a návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie o zamietnutí opakovanej žiadosti o prístup, ako aj vo veci T-446/04 návrh na zrušenie explicitného rozhodnutia Komisie z 10. augusta 2004, ktorým bol odmietnutý prístup k uvedeným údajom

      Výrok rozsudku

               1.

               Nie je potrebné rozhodnúť o žalobe vo veci T-355/04.

               2.

               Žaloba vo veci T-446/04 sa zamieta.

               3.

               Co-Frutta Soc. coop. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-219/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België – Belgicko) – Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers VZW, Andibel VZW/Belgické kráľovstvo (Článok 30 ES — Nariadenie (ES) č. 338/97 — Ochrana druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Zákaz držby cicavcov niektorých druhov uvedených v tomto nariadení alebo neupravených v tomto nariadení — Držba povolená v iných členských štátoch)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België – Belgicko) – Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers VZW, Andibel VZW/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-219/07) (1)

   (Článok 30 ES - Nariadenie (ES) č. 338/97 - Ochrana druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Zákaz držby cicavcov niektorých druhov uvedených v tomto nariadení alebo neupravených v tomto nariadení - Držba povolená v iných členských štátoch)
   (2008/C 209/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State van België
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers VZW, Andibel VZW

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Raad van State van België – Výklad článku 30 ES a nariadenia Rady (ES) č. 338/97 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi (Ú. v. ES L 61, s. 1; Mim. vyd. 15/003, s. 136) – Vnútroštátna právna úprava ustanovujúca zoznam druhov, ktoré môžu byť držané v dotknutom členskom štáte, ktorej následkom je vylúčenie držby druhov uvedených v prílohách B, C alebo D nariadenia, ako aj druhov, na ktoré sa nariadenie nevzťahuje – Povolená držba v iných členských štátoch, ktorých právna úprava je v súlade s nariadením
   Výrok rozsudku
   Články 28 ES a 30 ES vykladané samostatne alebo v spojení s nariadením Rady (ES) č. 338/97 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava, o ktorú ide v konaní vo veci samej, podľa ktorej sa zákaz dovozu, držby a obchodovania s cicavcami, ktoré patria k iným druhom, ako sú druhy výslovne uvedené v tejto právnej úprave, vzťahuje na druhy cicavcov, ktoré nie sú uvedené v prílohe A tohto nariadenia, ak ochranu alebo rešpektovanie záujmov a požiadaviek uvedených v bodoch 27 až 29 tohto rozsudku nemožno rovnako účinne zabezpečiť opatreniami, ktoré menej obmedzujú obchod vo vnútri Spoločenstva.
   Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby overil:

               —

               či sa vyhotovenie a následné zmeny a doplnenia vnútroštátneho zoznamu druhov cicavcov, ktorých držba je povolená, zakladajú na objektívnych a nediskriminačných kritériách,

               —

               či existuje konanie, ktoré dotknutým osobám umožňuje získať zápis druhov cicavcov do tohto zoznamu, či je toto konanie ľahko prístupné, či je možné ho ukončiť v primeranej lehote a či je v prípade zamietnutia zápisu, ktoré je potrebné odôvodniť, možné, aby bolo toto konanie predmetom súdneho preskúmania,

               —

               či návrhy smerujúce k získaniu zápisu druhu cicavcov do uvedeného zoznamu alebo smerujúce k uplatneniu individuálnej výnimky vo vzťahu k držbe exemplárov druhov, ktoré nie sú uvedené v tomto zozname, môžu byť zo strany príslušného správneho orgánu zamietnuté iba v prípade, ak držba exemplárov daného druhu predstavuje skutočné riziko vo vzťahu k ochrane vyššie uvedených záujmov a požiadaviek a

               —

               či sú také podmienky, akými sú podmienky uvedené v článku 3a ods. 2 bode 3 písm. b) a bode 6 zákona o dobrých životných podmienkach zvierat, týkajúce sa držby exemplárov druhov cicavcov, ktoré nie sú uvedené v tomto istom zozname, objektívne odôvodnené a nepresahujú mieru toho, čo je nevyhnutné na zabezpečenie účelu vnútroštátnej právnej úpravy ako celku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec C-566/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. decembra 2007 – Staatssecretaris van Financiën/Stadeco B.V.

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. decembra 2007 – Staatssecretaris van Financiën/Stadeco B.V.
   (Vec C-566/07)
   (2008/C 64/35)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Účastník konania, proti ktorému bol podaný kasačný opravný prostriedok: Stadeco B.V.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 21 ods. 1 písm. c) šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že v členskom štáte, v ktorom býva alebo je usadený vystavovateľ faktúry, neexistuje povinnosť zaplatiť daň z pridanej hodnoty, pokiaľ vystavovateľ faktúry uvádza v tejto faktúre čiastku dane z pridanej hodnoty za činnosť, u ktorej sa na základe spoločného systému dane z pridanej hodnoty predpokladá, že bola poskytnutá v inom členskom štáte alebo v tretej krajine?

               2.

               V prípade zápornej odpovede, môžu členské štáty v prípade, že bola vystavená faktúra v zmysle článku 21 ods. 1 písm. c) šiestej smernice príjemcovi, ktorý nemá nárok na odpočítanie dane z pridanej hodnoty (a nehrozí teda žiadne ohrozenie daňových výnosov), opravu omylom vyfakturovanej, a preto na základe tohto ustanovenia dlžnej dane z pridanej hodnoty, podmieniť tým, že zdaniteľná osoba svojmu odberateľovi dodatočne vystaví opravenú faktúru, v ktorej nie je uvedená žiadna čiastka dane z pridanej hodnoty?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-138/11: Žaloba podaná 11. marca 2011 — Ahouma/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/22

         Žaloba podaná 11. marca 2011 — Ahouma/Rada
   (Vec T-138/11)
   2011/C 130/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Brouha Nathanaël Ahouma (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nariadenie Rady č. 25/2001 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, uverejnené 15. januára 2011 v Úradnom vestníku Európskej únie, nie sú vo vzťahu k žalobcovi Brouhaovi Nathanaëlovi Ahoumaovi skutkovo podložené,

               —

               a preto

                           —

                           zrušil nariadenie Rady č. 25/2011 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011,

                           —

                           subsidiárne nariadil stiahnutie mena Brouha Nathanaël Ahouma zo zoznamov priložených k uvedenému nariadeniu a rozhodnutiu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-137/11, Guiai Bi Poin/Rada.


title: Vec T-811/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2017 – Unilever/EUIPO – Technopharma (Fair & Lovely) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Fair & Lovely — Skoršie slovné vnútroštátne ochranné známky a ochranné známky Beneluxu FAIR & LOVELY — Rozhodnutie o odvolaní — Článok 64 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právo byť vypočutý — Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009 — Prerušenie správneho konania — Pravidlo 20 ods. 7 písm. c) a pravidlo 50 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 — Legitímna dôvera — Zneužitie právomoci“)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/44

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2017 – Unilever/EUIPO – Technopharma (Fair & Lovely)
   (Vec T-811/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Fair & Lovely - Skoršie slovné vnútroštátne ochranné známky a ochranné známky Beneluxu FAIR & LOVELY - Rozhodnutie o odvolaní - Článok 64 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právo byť vypočutý - Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009 - Prerušenie správneho konania - Pravidlo 20 ods. 7 písm. c) a pravidlo 50 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 - Legitímna dôvera - Zneužitie právomoci“))
   (2017/C 104/61)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unilever NV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: A. Fox, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Technopharma Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Scott, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. októbra 2014 (vec R 1004/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Technopharma a Unilever

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 6. októbra 2014 (vec R 1004/2013-4), týkajúce sa námietkového konania medzi Technopharma Ltd a Unilever NV, sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania ako aj polovicu trov Unilever.

               3.

               Technopharma znáša svoje vlastné trovy konania ako aj polovicu trov Unilever.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-361/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. decembra 2013 — Premiere Polish/ÚHVT — Donau Kanol (ECOFORCE) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ECOFORCE — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ECO FORTE — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. decembra 2013 — Premiere Polish/ÚHVT — Donau Kanol (ECOFORCE)
   (Vec T-361/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ECOFORCE - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ECO FORTE - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 24/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Premiere Polish Co., Ltd (Cheltenham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Jones a M. Carter, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. Harrington, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Donau Kanol GmbH & Co. KG (Ried im Traunkreis, Rakúsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. júna 2012 (vec R 851/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Donau Kanol GmbH & Co. KG a Premiere Polish Co., Ltd

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Premiere Polish Co., Ltd, je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 20.10.2012.


title: Vec C-502/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 16. novembra 2007 – K-1 Sp. z o.o. w Toroniu/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 16. novembra 2007 – K-1 Sp. z o.o. w Toroniu/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Vec C-502/07)
   (2008/C 22/55)
   Jazyk konania: poľština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Naczelny Sąd Administracyjny
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: K-1 Sp. z o.o. w Toroniu

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vylučuje článok 2 ods. 1 a 2 prvej smernice Rady 67/227/EHS (1) z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu, v spojení s článkami 2, 10 ods. 1 písm. a) a článkom 10 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (2) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, možnosť zdaniteľnej osobe podliehajúcej dani z pridanej hodnoty uložiť povinnosť uhradiť dodatočnú daňovú povinnosť v zmysle článku 109 ods. 5 a 6 ustawa o podatku od towarów i usług [zákon o dani na tovary a služby] z 11. marca 2004 [omissis], ak sa zistí, že zdaniteľná osoba podliehajúca dani z pridanej hodnoty uviedla v daňovom priznaní ako zaplatený preplatok na dani alebo zaplatenú daň na vstupe sumu, ktorá je vyššia ako suma, ktorá skutočne zdaniteľnej osobe prináleží?

               2.

               Môžu „osobitné opatrenia“ v zmysle článku 27 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, s prihliadnutím na ich povahu a cieľ, spočívať v možnosti uložiť zdaniteľnej osobe podliehajúcej dani z pridanej hodnoty dodatočnú daňovú povinnosť, ktorá bude stanovená rozhodnutím daňového orgánu, ak je preukázaná objektívna skutočnosť, že zdaniteľná osoba uviedla vyššiu sumu vrátenia preplatku na dani alebo vyššiu sumu dane zaplatenej na vstupe?

               3.

               Zahŕňa oprávnenie podľa článku 33 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia právo vyrubiť dodatočnú daňovú povinnosť v zmysle článku 109 ods. 5 a 6 zákona z 11. marca 2004 o dani na tovary a služby [omissis]?

      (1)  Ú. v. ES L 71, s. 1301; Mim. vyd. 09/001, s. 3.

      (2)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-203/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. septembra 2013 — Európska komisia/Bulharská republika

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/10

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. septembra 2013 — Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-203/13) (1)

   2013/C 377/22
   Jazyk konania: bulharčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec T-630/13: Žaloba podaná 28. novembra 2013 — DK Recycling und Roheisen/Komisia

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/15

         Žaloba podaná 28. novembra 2013 — DK Recycling und Roheisen/Komisia
   (Vec T-630/13)
   2014/C 31/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: DK Recycling und Roheisen GmbH (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) [C(2013) 5666, 2013/448/EÚ], (Ú. v. EÚ L 240, s. 27) v časti, v ktorej článok 1 ods. 1 zamieta zápis zariadení s identifikačným kódom DE000000000001320 a DE-new-14220-0045 uvedených v prílohe I písm. A a písm. D do zoznamu zariadení patriacich do pôsobnosti smernice 2003/87/ES a príslušných predbežných ročných emisných kvót, ktoré sa majú týmto zariadeniam bezodplatne prideliť, ktorý Nemecko predložilo v súlade s článkom 11 ods. 1 smernice 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa v podstate nasledovné:

               —

               Napadnuté rozhodnutie je v rozsahu napádanom žalobkyňou v rozpore so smernicou 2003/87/ES a rozhodnutím 2011/278/EU (2). Toto rozhodnutie je preto nezlučiteľné so zásadou proporcionality a Chartou základných práv Európskej únie. Navyše nie je dostatočne odôvodnené.

               —

               V súvislosti so zamietnutím bezodplatného pridelenia kvót na zariadenia založeného zo strany žalobkyne na tom, že týmto zariadeniam Nemecko predbežne pridelilo viac bezodplatných kvót ako odškodnenie za neprimerané ťažkosti, žalobkyňa uvádza, že rozhodnutie 2011/278 na rozdiel od názoru Komisie takémuto prideleniu nebráni. Predovšetkým je osobitné pridelenie v prípadoch vyžadujúcich poskytnutie odškodnenia za neprimerané ťažkosti spôsobené obchodovaním s emisiami, zabezpečené ustanoveniami Charty základných práv Európskej únie, predovšetkým základným právom na slobodné podnikanie a právom vlastniť majetok, ako aj zásadou proporcionality.

               —

               Pokiaľ sa zamietnutie bezodplatného pridelenia kvót na zariadenia žalobkyne odôvodňuje tým, že Nemecko týmto zariadeniam predbežne pridelilo viac bezodplatných kvót na výrobu zinkového koncentrátu vo vysokej peci žalobkyne na základe časti zariadenia spojeného s emisiami z procesov, žalobkyňa namieta nezlučiteľnosť napadnutého rozhodnutia s rozhodnutím 2011/278, ako aj rozporuplné a nedostatočné odôvodnenie rozhodnutia.

               —

               Žalobkyňa napokon namieta rozpor s požiadavkami spravodlivej správnej praxe v zmysle článku 41 Charty základných práv Európskej únie. Pred prijatím rozhodnutia sa žalobkyni neposkytla možnosť zaujať jej stanovisko.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. V. ES L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

      (2)  2011/278/EÚ: Rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii [oznámené pod číslom K(2011) 2772] (Ú. v. EÚ L 130, s. 1).


title: Vec T-102/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. júla 2008 – Cornwell/Komisia

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/23

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. júla 2008 – Cornwell/Komisia
   (Vec T-102/04) (1)

   (2008/C 247/47)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-511/07: Žaloba podaná 21. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/33

         Žaloba podaná 21. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-511/07)
   (2008/C 22/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a U. Wölker, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že z dôvodu neoznámenia informácií požadovaných podľa článku 3 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 280/2004/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu (1) v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 1 písm. b) a d) rozhodnutia Komisie č. 2005/166/ES z 10. februára 2005, ktorým sa stanovujú pravidlá vykonávajúce rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 280/2004/ES týkajúce sa mechanizmu sledovania emisií skleníkových plynov v Spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu (2), si Luxemburské veľkovojvodstvo nesplnilo povinnosti ktoré mu vznikajú podľa týchto ustanovení,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojou žalobou Komisia žalovanému vytýka neúplné splnenie povinností uvádzaných v nariadení 280/2004/ES v spojení s rozhodnutím 2005/166/ES. Na jednej strane žalovaný opomenul poskytnúť vo svojej výročnej správe úplné informácie týkajúce sa použitých metód a typov údajov o činnostiach a použitých emisných faktoroch pre kľúčové zdroje Spoločenstva. Na druhej strane Luxemburské veľkovojvodstvo neoznámilo Komisii všeobecné zhodnotenie nepredvídateľnosti ovplyvňujúce údaje luxemburskej správy o vnútroštátnom inventári.

      (1)  Ú. v. EÚ L 49, s. 1; Mim. vyd. 15/008 s. 57.

      (2)  Ú. v. EÚ L 55, s. 57.


title: Vec C-473/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 22. októbra 2012 — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)/Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 22. októbra 2012 — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)/Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte
   (Vec C-473/12)
   2013/C 26/36
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)

      Žalovaní: Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 13 ods. 1 písm. g) in fine smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (1) vykladať v tom zmysle, že členským štátom ponecháva možnosť rozhodnúť sa, či upravia alebo neupravia výnimku z povinnosti okamžite poskytnúť informácie uvedenej v článku 11 ods. 1, pokiaľ je táto výnimka nevyhnutná na ochranu práv a slobôd iných osôb, alebo členské štáty v tejto oblasti podliehajú obmedzeniam?

               2.

               Vzťahuje sa v závislosti od okolností výnimka stanovená v článku 13 ods. 1 písm. d) a g) in fine už citovanej smernice na pracovné činnosti súkromných detektívov upravené vnútroštátnym právom a vykonávané v službách orgánov oprávnených oznamovať súdnym orgánom akékoľvek porušenie ustanovení, ktoré chránia profesijný titul a organizujú určitú profesiu?

               3.

               Je v prípade zápornej odpovede na druhú otázku článok 13 ods. 1 písm. d) a g) in fine už citovanej smernice zlučiteľný s článkom 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, konkrétne so zásadou rovnosti a zákazu diskriminácie?

      (1)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Vec T-412/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  24. septembra 2008 – M/Ombudsman ( Mimozmluvná zodpovednosť — Zatriedenie Komisiou sťažnosti, ktorou sa napáda správanie členského štátu — Rozhodnutie Európskeho ombudsmana o vybavení sťažnosti — Omyly, ktorých sa dopustila Komisia pri zistení prípadov zlej správy — Menovité označenie žalobcu — Porušenie práva na rešpektovanie súkromného života, zásad primeranosti a kontradiktórnosti — Nemajetková ujma — Príčinná súvislosť )

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. septembra 2008 – M/Ombudsman
   (Vec T-412/05) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Zatriedenie Komisiou sťažnosti, ktorou sa napáda správanie členského štátu - Rozhodnutie Európskeho ombudsmana o vybavení sťažnosti - Omyly, ktorých sa dopustila Komisia pri zistení prípadov zlej správy - Menovité označenie žalobcu - Porušenie práva na rešpektovanie súkromného života, zásad primeranosti a kontradiktórnosti - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“)
   (2008/C 285/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: M (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne G. Vandersanden a A. Kalogeropoulos, neskôr A. Kalogeropoulos a L. Levi, advokáti)

      Žalovaný: Európsky ombudsman (v zastúpení: J. Sant'Anna a G. Grill, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu škody na základe článku 288 druhého odseku ES, ktorá vznikla žalobcovi z dôvodu jeho menovitého označenia v rozhodnutí Európskeho ombudsmana z 18. júla 2002 o sťažnosti zapísanej pod registračným číslom 1288/99/OV a nedbanlivostí, ktorých sa dopustil Ombudsman, pokiaľ ide o prešetrenie uvedenej sťažnosti a pokiaľ ide o závery, ku ktorým dospel v uvedenom rozhodnutí
   Výrok rozsudku

               1.

               Európsky ombudsman je povinný zaplatiť pánovi M sumu 10 000 eur ako náhradu škody.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec C-54/08: Žaloba podaná 12. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/16

         Žaloba podaná 12. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-54/08)
   (2008/C 107/24)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a G. Braun, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko tým, že v § 5 Bundesnotarordnung stanovuje ako podmienku prístupu k povolaniu notára nemecké štátne občianstvo, porušila články 43 ES a 45 ES,

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko tým, že neprebrala smernicu 89/48/ES (resp. smernicu 2005/36/ES) pre povolanie notára do vnútroštátneho právneho poriadku, porušila túto smernicu a články 43 ES a 45 ES,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 43 ES zakazuje akúkoľvek diskrimináciu z dôvodu štátnej príslušnosti, ktorá podľa právnych predpisov predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa. Podľa článku 45 ods. 1 ES sa ustanovenia kapitoly o slobode usadiť sa nevzťahujú na činnosti, ktoré v určitom členskom štáte súvisia, hoci len príležitostne, s výkonom štátnej moci.
   Podľa Bundesnotarordnung môžu byť za notárov v Nemecku vymenovaní iba nemeckí štátni príslušníci. Sporné ustanovenie teda predstavuje diskrimináciu z dôvodu štátnej príslušnosti a porušuje slobodu usadiť sa štátnych príslušníkov iných členských štátov tým, že im bráni vo výkone povolania notára.
   Komisia sa domnieva, že na činnosti notárov sa nevzťahuje výnimka článku 45 ES, a teda sloboda usadiť sa sa vzťahuje na povolanie notára.
   Na účely zodpovedania otázky, čo sa rozumie pod pojmom „štátna moc“ v zmysle článku 45 ES, je potrebné jednak vychádzať z vnútroštátneho chápania tohto pojmu. Činnosti, ktoré sa v určitom členskom štáte nepovažujú za výkon štátnej moci, nemožno podriadiť výnimke ani v prípade, ak sa rovnaké činnosti považujú za výkon štátnej moci v iných členských štátoch. Na druhej strane sa výklad pojmu a rozsahu štátnej moci v zmysle článku 45 ES vykoná so zreteľom na právo Spoločenstva, pričom sa vyžaduje autonómny a jednotný výklad jeho významu Súdnym dvorom. Skutočnosť, že nemeckí zákonodarcovia a nemecké súdy v zásade považovali činnosti notárov za účasť na štátnej moci, ešte neznamená, že tieto činnosti možno preto vyňať z pôsobnosti slobody usadiť sa aj na základe prísnejšieho posúdenia so zreteľom na právne predpisy Spoločenstva. Článok 45 ES ods. 1 je totiž potrebné ako výnimku zo základnej slobody vykladať reštriktívne.
   Pri súčasnom stave integrácie možno len veľmi ťažko nájsť odôvodnenie pre podmienku štátnej príslušnosti, ktorej podliehajú činnosti notárov. Žiadna z týchto činností, ak by aj mala byť suverénna, nepredpokladá osobitnú väzbu k štátu, ktorá je typická pre štátnu príslušnosť. Rovnako tieto činnosti nie sú spojené s rizikom vyvolania konfliktov s príslušníkmi domáceho štátu v dôsledku výkonu zvrchovaných právomocí a nasadenia štátnych mocenských prostriedkov.
   Činnosti, ktoré Spolková republika Nemecko uvádza na odôvodnenie požiadavky štátnej príslušnosti – overovanie právnych úkonov a dohôd, dôkazná sila takýchto dokumentov, opatrenie doložkou vykonateľnosti a právne poradenstvo spojené s overovaním – nepostačujú na odôvodnenie uplatniteľnosti článku 45 ES. Pokiaľ vôbec predstavujú účasť na štátnej moci, tak potom iba nepriamu. Výkon štátnej moci ďalej nesmie byť zamieňaný s činnosťami vo verejnom záujme. Všeobecná prospešnosť nevyhnutne nepatrí medzi prvky štátnej moci; činnosti, ktoré sledujú verejný prospech a nie záujem jednotlivcov, by nepredstavovali prenesenie výkonu štátnej moci. Kým skutočný výkon štátnej moci môže byť teda vyhradený vlastným štátnym príslušníkom, výkon určitých činností vo verejnom záujme, ako je to napríklad v prípade preventívneho výkonu súdnej moci, možno zabezpečiť aj tým, že prístup k povolaniu, ako aj povinnosti spojené s povolaním budú podriadené osobitným pravidlám a osobitnej kontrole.
   Komisia sa teda domnieva, že žiadna z činností, posudzovaná samostatne alebo v celku, ktorou sú poverení notári v Nemecku, nepredstavuje priamu a špecifickú účasť na výkone štátnej moci v zmysle judikatúry.


title: Spojené veci C-431/09 a C-432/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Airfield NV, Canal Digitaal BV (C-431/09)/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (C-431/09), Airfield NV (C-432/09)/Agicoa Belgium BVBA (C-432/09) (Autorské právo — Satelitné vysielanie — Smernica 93/83/EHS — Článok 1 ods. 2 písm. a) a článok 2 — Satelitné vysielanie pre verejnosť — Poskytovateľ satelitného balíčka — Jednotná povaha satelitného vysielania pre verejnosť — Pričítateľnosť tohto vysielania — Súhlas nositeľov autorských práv s týmto vysielaním)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Airfield NV, Canal Digitaal BV (C-431/09)/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (C-431/09), Airfield NV (C-432/09)/Agicoa Belgium BVBA (C-432/09)
   (Spojené veci C-431/09 a C-432/09) (1)

   (Autorské právo - Satelitné vysielanie - Smernica 93/83/EHS - Článok 1 ods. 2 písm. a) a článok 2 - Satelitné vysielanie pre verejnosť - Poskytovateľ satelitného balíčka - Jednotná povaha satelitného vysielania pre verejnosť - Pričítateľnosť tohto vysielania - Súhlas nositeľov autorských práv s týmto vysielaním)
   2011/C 355/03
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Airfield NV, Canal Digitaal BV (C-431/09), Airfield NV (C-432/09)

      Žalovaní: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (C-431/09), Agicoa Belgium BVBA (C-432/09)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van beroep te Brussel — Výklad článku 1 ods. 2 písm. a) a b) a článku 2 smernice Rady 93/83/EHS z 27. septembra 1993 o koordinácii určitých pravidiel týkajúcich sa autorského práva a príbuzných práv pri satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii (Ú. v. ES L 248, s. 15; Mim. vyd. 17/001, s. 134) — Výlučné právo autora povoliť šírenie vlastných diel — Vysielanie signálov prenášajúcich programy prostredníctvom vysielateľa smerom k poskytovateľovi digitálnej televízie cez nezávislý satelit — Následná retransmisia týchto signálov — Súhlas nositeľov práv

      Výrok rozsudku

   Článok 2 smernice Rady 93/83/EHS z 27. septembra 1993 o koordinácii určitých pravidiel týkajúcich sa autorského práva a príbuzných práv pri satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii sa má vykladať v tom zmysle, že poskytovateľ satelitného balíčka je povinný získať súhlas nositeľov dotknutých práv s jeho zásahom do priameho a nepriameho prenosu televíznych programov, ako sú tie, o ktoré ide v konaniach vo veci samej, ibaže sa títo nositelia dohodli s dotknutou vysielacou organizáciou, že chránené diela sa budú verejnosti vysielať aj prostredníctvom tohto poskytovateľa pod podmienkou, že v tomto poslednom prípade zásah tohto poskytovateľa nesprístupní uvedené diela novému okruhu divákov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-189/15: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia/Cassa conguaglio per il settore elettrico a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/96/ES — Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Daňové úľavy — Vecná pôsobnosť — Výhody týkajúce sa splatných súm určených na pokrytie všeobecných nákladov elektrickej siete — Článok 17 — Energeticky náročné podniky — Výhody priznané takýmto podnikom len vo výrobnom sektore — Prípustnosť)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/2

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 18. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia/Cassa conguaglio per il settore elettrico a i.
   (Vec C-189/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2003/96/ES - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Daňové úľavy - Vecná pôsobnosť - Výhody týkajúce sa splatných súm určených na pokrytie všeobecných nákladov elektrickej siete - Článok 17 - Energeticky náročné podniky - Výhody priznané takýmto podnikom len vo výrobnom sektore - Prípustnosť))
   (2017/C 070/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia

      Žalovaní: Cassa conguaglio per il settore elettrico, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità per l'energia elettrica e il gas

      za účasti: 2M SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 ods. 1 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „daňové úľavy“ patria výhody, ktoré vnútroštátne právo priznáva energeticky náročným podnikom, definovaným v tomto ustanovení, v súvislosti so sumami dotknutými v konaní vo veci samej, ktoré sú splatné z titulu pokrytia všeobecných nákladov talianskej elektrickej siete, s výhradou overenia skutkových okolností a pravidiel vnútroštátneho práva, z ktorých vychádza táto odpoveď Súdneho dvora, vnútroštátnym súdom.

               2.

               Článok 17 ods. 1 smernice 2003/96 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá upravuje daňové úľavy na spotrebu elektriny len v prospech energeticky náročných podnikov v zmysle tohto ustanovenia pôsobiacich vo výrobnom sektore.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 13.7.2015.


title: Vec T-9/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  25. júna 2008 – Volkswagen/ÚHVT (Obrys vozidla so svetlometmi) ( Ochranná známka Spoločenstva — Odmietnutie národného zápisu — Zastavenie konania )

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 25. júna 2008 – Volkswagen/ÚHVT (Obrys vozidla so svetlometmi)
   (Vec T-9/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Odmietnutie národného zápisu - Zastavenie konania“)
   (2008/C 223/77)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus a R. Jepsen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 6. novembra 2007 (vec R 1306/2007-4) týkajúceho sa medzinárodného zápisu obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej obrys vozidla so svetlometmi, podľa protokolu k Madridskej dohode o medzinárodnom zápise ochranných známok prijatého v Madride 27. júna 1989
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Rozsudok Súdu zo 6. apríla 2017, vo veci E-5/16 – Mesto Oslo (Smernica 2008/95/ES – Ochranná známka – Autorské právo – Verejný poriadok – Rozlišovacia spôsobilosť označenia – Opisnosť – Označenia, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu)

text:
               13.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/18

         ROZSUDOK SÚDU
   zo 6. apríla 2017,
   vo veci E-5/16
   Mesto Oslo

      (Smernica 2008/95/ES – Ochranná známka – Autorské právo – Verejný poriadok – Rozlišovacia spôsobilosť označenia – Opisnosť – Označenia, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu)

   (2017/C 224/09)
   Vo veci E-5/16, Mesto Oslo – ŽIADOSŤ o výklad smernice 2008/95/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok a najmä jej článok 3 ods. 1 písm. b) až f) na súd EZVO podaná nórskym odvolacím senátom pre práva priemyselného vlastníctva (Klagenemnda for industrielle rettigheter) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 6. apríla 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Zápis označenia, ktoré pozostáva z diel, pri ktorých uplynulo obdobie autorskoprávnej ochrany, ako taký nie je v rozpore s verejným poriadkom alebo s dobrými mravmi v zmysle článku 3 ods. 1 písm. f) smernice 2008/95/ES.

               2.

               To, či bude zápis označení, ktoré sú tvorené umeleckými dielami, ako ochrannú známku zamietnutý na základe dobrých mravov v zmysle článku 3 ods. 1 písm. f) smernice 2008/95/ES závisí najmä od statusu alebo vnímania umeleckého diela v príslušnom štáte EHP. V tomto posúdení môže byť relevantné riziko zneužitia alebo zneuctenia.

               3.

               Prihláška označenia môže byť zamietnutá iba na základe výnimky z verejného poriadku uvedenej v článku 3 ods. 1 písm. f) smernice 2008/95/ES, ak sa označenie skladá výlučne z verejne dostupného diela a zápis označenia by predstavoval skutočnú a dostatočne vážnu hrozbu pre jeden zo základných záujmov spoločnosti.

               4.

               Článok 3 ods. 1 písm. e) bod iii) smernice 2008/95/ES sa môže uplatňovať na dvojrozmerné stvárnenia trojrozmerných tvarov vrátane sôch.

               5.

               Článok 3 ods. 1 písm. c) smernice 2008/95/ES sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na dvojrozmerné a trojrozmerné stvárnenia tvaru tovaru.

               6.

               Článok 3 ods. 1 písm. b) smernice 2008/95/ES sa má vykladať v tom zmysle, že ak je označenie opisné v zmysle článku 3 ods. 1 písm. c), toto označenie nevyhnutne nemá žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť podľa článku 3 ods. 1 písm. b). Ak by sa dotknutý orgán domnieval, že označenie nie je opisné, môže posúdiť jeho rozlišovaciu spôsobilosť na účely článku 3 ods. 1 písm. b), pokiaľ ide o dané tovary a služby, na ktoré sa známka vzťahuje, a pokiaľ ide o predpokladané očakávania priemerného spotrebiteľa takejto kategórie predmetných tovarov alebo služieb, ktorý je riadne informovaný, pozorný a obozretný.


title: Vec T-132/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  1. septembra 2011 — Communauté de communes de Lacq/Komisia [ Mimozmluvná zodpovednosť — Koncentrácia — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa vyhlásila koncentrácia, ktorou spoločnosť Celanese Corporation získala kontrolu nad spoločnosťou Acetex Corporation za zlučiteľnú so spoločným trhom — Neexistencia záväzku spoločnosti Celanese pokračovať v prevádzke továrne Pardies (Francúzsko) — Neporušenie právneho predpisu Komisiou — Žaloba zjavne bez právneho základu ]

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. septembra 2011 — Communauté de communes de Lacq/Komisia
   (Vec T-132/10) (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Koncentrácia - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa vyhlásila koncentrácia, ktorou spoločnosť Celanese Corporation získala kontrolu nad spoločnosťou Acetex Corporation za zlučiteľnú so spoločným trhom - Neexistencia záväzku spoločnosti Celanese pokračovať v prevádzke továrne Pardies (Francúzsko) - Neporušenie právneho predpisu Komisiou - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2011/C 319/44
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Communauté de communes de Lacq (Mourenx, Francúzsko) (v zastúpení: J. Daniel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na náhradu rôznych újm údajne vzniknutých Communauté de communes de Lacq z dôvodu nezákonností a nečinnosti, ktorých sa dopustila Komisia v dôsledku koncentrácie, ktorou získala spoločnosť Celanese Corporation kontrolu nad spoločnosťou Acetex Corporation nachádzajúcou sa v Pardies (Francúzsko)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne bez právneho základu a čiastočne zjavne neprípustná.

               2.

               Communauté de communes de Lacq je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec T-323/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. júla 2008 – Coffee Store/ÚHVT (THE COFFEE STORE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva THE COFFEE STORE — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/45

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008 – Coffee Store/ÚHVT (THE COFFEE STORE)
   (Vec T-323/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva THE COFFEE STORE - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 209/78)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: The Coffee Store GmbH (Mannheim, Nemecko) (v zastúpení: M. Buddeberg, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne T. Eichenberg, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júna 2005 (vec R 855/2004-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia THE COFFEE STORE ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               The Coffee Store GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec T-129/13: Žaloba podaná 4. marca 2013 — Alpiq RomIndustries a Alpiq RomEnergie/Komisia

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/22

         Žaloba podaná 4. marca 2013 — Alpiq RomIndustries a Alpiq RomEnergie/Komisia
   (Vec T-129/13)
   2013/C 141/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Alpiq RomIndustries Srl (Bukurešť, Rumunsko) a Alpiq RomEnergie Srl (Bukurešť) (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil podľa článku 264 ZFEÚ rozhodnutie Európskej komisie C(2012) 2542 final z 25. apríla 2012 (SA.33451, 2012/C, predtým 2012/NN) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               zaviazal Komisiu podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku na náhradu trov konania žalobkýň.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne v podstate nepríslušnosť Komisie. Podľa názoru žalobkýň nepatrí údajná pomoc do časového rozsahu pôsobnosti článkov 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ. Podľa prílohy V Aktu o pristúpení Rumunska je Komisia príslušná preskúmať opatrenia podpory, ktoré sa prijali pred dňom pristúpenia Rumunska, iba vtedy, pokiaľ sa tieto opatrenia majú po dni pristúpenia naďalej uplatňovať. Žalobkyne v tejto súvislosti okrem iného namietajú, že záväzky spoločnosti Hidroelectrica voči údajným príjemcom boli stanovené v zmluvách o dodávkach elektrickej energie uzatvorených už pred pristúpením natoľko jednoznačne, že dodatočné rozšírenie povinnosti spoločnosti Hidroelectrica poskytovať plnenie, ktoré by mohlo viesť k dodatočnému zvýhodneniu, bolo nutné vylúčiť.


title: Vec T-203/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Mo Industries/ÚHVT (Splendid) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Splendid — Relatívny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Mo Industries/ÚHVT (Splendid)
   (Vec T-203/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Splendid - Relatívny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy veci verejných“))
   (2015/C 221/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mo Industries LLC (Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty americké) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Predmet

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. januára 2014 (vec R 1542/2013-1), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Splendid ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mo Industries LLC je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec T-166/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  29. septembra 2008 – Powderject Research/ÚHVT (POWDERMED) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva POWDERMED — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/24

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. septembra 2008 – Powderject Research/ÚHVT (POWDERMED)
   (Vec T-166/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva POWDERMED - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 327/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Powderject Research Ltd (Oxford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Bryson, barrister, a P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. apríla 2006 (vec R 1189/2005-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia POWDERMED na zápis ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Powderject Research Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-756/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. januára 2017 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/EUIPO – Fédération Internationale des Logis (T)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/43

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. januára 2017 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/EUIPO – Fédération Internationale des Logis (T)
   (Vec T-756/15) (1)

   (2017/C 078/60)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec T-56/06: Žaloba podaná  17. februára 2006  – Francúzsko/Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/21

         Žaloba podaná 17. februára 2006 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-56/06)
   (2006/C 96/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: G. de Bergues, S. Ramet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               prednostne, zrušiť napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               podporne, zrušiť článok 5 tohto rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím z 30. júna 1997, ktoré bolo vydané na návrh Komisie v súlade s postupom stanoveným smernicou 92/81/EHS (1), Rada povolila niektorým členským štátom uplatňovať alebo ponechať si v prípade minerálnych olejov určených na osobitné účely znížené sadzby spotrebných daní alebo oslobodenia od týchto spotrebných daní. V štyroch na seba naväzujúcich rozhodnutiach Rada predĺžila platnosť tohto povolenia do 31. decembra 2006. Francúzsku bolo povolené uplatňovať znížené sadzby spotrebných daní alebo oslobodenia od spotrebných daní v prípade ťažkých vykurovacích olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regióne Gardanne.
   Listom z 30. októbra 2001 Komisia oznámila Francúzku svoje rozhodnutie začať konanie podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy ES (2) týkajúce sa oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regióne Gardanne. V náväznosti na toto konanie Komisia 7. decembra 2005 vydala sporné rozhodnutie (3), v ktorom konštatovala, že oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regiónoch Gardanne, Shannon a na Sardínii, ktoré uskutočnili Francúzsko, Írsko a Taliansko, predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, ktorá je čiastočne nezlučiteľná so spoločným trhom, a vyzvala preto dotknuté členské štáty, aby zabezpečili vrátenie tejto štátnej pomoci.
   Predmetnou žalobou Francúzsko navrhuje čiastočne zrušiť toto rozhodnutie v rozsahu, v ktorom sa týka oslobodenia poskytnutého Francúzskom v regióne Gardanne.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza niekoľko žalobných dôvodov, pričom prvý z nich sa opiera o nesprávny výklad pojmu štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES. Uvádza, že Komisia sa dopustila právneho omylu, keď predpokladala existenciu štátnej pomoci, hoci neboli splnené všetky podmienky potrebné pre kvalifikáciu ako štátnej pomoci, tak ako sú uvedené v rozsudku Altmark (4), najmä podmienka narušenia hospodárskej súťaže alebo narušenia fungovania vnútorného trhu. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nie je oprávnená navrhnúť Rade, aby táto na základe smernice 92/81/EHS vydala rozhodnutie dovoľujúce oslobodenie od spotrebnej dane a nebránila sa predĺženiu jeho platnosti a súčasne konštatovať, že toto oslobodenie predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.
   Druhý žalobný dôvod žalobkyne sa opiera o chýbajúce odôvodnenie, keďže napadnuté rozhodnutie je v rozpore s odôvodnením Komisie týkajúcom sa zistenia narušenia hospodárskej súťaže.
   V treťom žalobnom dôvode, ktorý je podporný, žalobkyňa uvádza, že požiadavka vrátenia štátnej pomoci obsiahnutá v článku 5 napadnutého rozhodnutia je v rozpore so zásadou legitímnej dôvery, zásadou právnej istoty a zásadou dodržania primeranej lehoty. Tvrdí, že osoby, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie, by sa mali môcť odvolávať na zásadu právnej istoty a zásadu legitimnej dôvery do okamihu vydania dotknutého rozhodnutia, a teda nie ako sa Komisia domnieva, do okamihu uverejnenia rozhodnutia o začatí formálneho šetrenia. Žalobkyňa okrem toho uvádza, že nečinnosť Komisie po dobu štyroch rokov od vydania rozhodnutia o začatí konania až do vydania konečného rozhodnutia je rovnako v rozpore so zásadou legitímnej dôvery, zásadou právnej istoty a zásadou dodržania primeranej lehoty.

      (1)  Smernica Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o harmonizácii štruktúry spotrebných daní z minerálnych olejov (Ú. v. ES L 316, s. 12).

      (2)  Uverejnené v Ú. v. ES C 30, 2. februára 2002, s. 21.

      (3)  Rozhodnutie K (2005) 4436 konečné znenie, štátne pomoci č. C 78-79-80/2001.

      (4)  Rozsudok Súdneho dvora z 24. júla 2004, Altmark Trans, C-280/00, Zb. s. I-7747.


title: Vec C-276/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 4. júna 2012 — Jiří Sabou/Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 4. júna 2012 — Jiří Sabou/Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Vec C-276/12)
   2012/C 273/04
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jiří Sabou

      Žalovaný: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyplýva z práva EÚ, že daňový subjekt má právo byť informovaný o rozhodnutí daňovej správy podať žiadosť o poskytnutie údajov podľa smernice 77/799/EHS (1)? Má daňový subjekt právo podieľať sa na formulovaní žiadosti adresovanej dožiadanému členskému štátu? Pokiaľ daňovému subjektu takéto práva nevyplývajú z práva EÚ, je možné, aby mu podobné práva priznalo vnútroštátne právo?

               2.

               Má daňový subjekt právo zúčastniť sa výsluchu svedkov v dožiadanom štáte v priebehu vybavovania žiadosti o poskytnutie údajov podľa smernice 77/799/EHS? Je dožiadaný členský štát povinný vopred vyrozumieť daňový subjekt o tom, kedy bude výsluch vykonávaný, pokiaľ by bol o to dožadujúcim členským štátom požiadaný?

               3.

               Je daňová správa v dožiadanom členskom štáte pri poskytnutí údajov podľa smernice 77/799/EHS povinná dodržať nejaký minimálny obsah odpovedí tak, aby bolo zrejmé, z akých zdrojov a akým spôsobom dospela dožiadaná daňová správa k poskytnutým informáciám? Môže daňový subjekt napádať správnosť takto poskytnutých informácií napríklad z dôvodu procesných vád konania, ktoré poskytnutiu informácií predchádzalo, v dožiadanom štáte? Uplatní sa zásada vzájomnej dôvery a spolupráce, podľa ktorej nemožno informácie poskytnuté dožiadanou daňovou správou spochybňovať?

      (1)  Smernica Rady z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní (Ú. v. ES L 336, s. 15; Mim. vyd. 09/001, s. 63).


title: Vec C-227/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Provincial de Salamanca (Španielsko) 26. mája 2008 – Eva Martín Martín/EDP Editores, S. L. a Juan Caballo Bueno

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Provincial de Salamanca (Španielsko) 26. mája 2008 – Eva Martín Martín/EDP Editores, S. L. a Juan Caballo Bueno
   (Vec C-227/08)
   (2008/C 223/32)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Audiencia Provincial de Salamanca
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eva Martín Martín

      Žalovaní: EDP Editores, S. L. a Juan Caballo Bueno
   Prejudiciálna otázka
   Treba článok 153 ES v spojení s článkami 3 ES a 95 ES, ako aj s článkom 38 Charty základných práv Únie a smernicou Rady z 20. decembra 1985 na ochranu spotrebiteľa pri zmluvách uzatváraných mimo prevádzkových priestorov (85/577/EHS) (1), konkrétne s jej článkom 4 vykladať tak, že súdu, ktorý prejednáva odvolanie proti rozsudku vydanému v prvom stupni, umožňuje ex offo určiť, že zmluva uzavretá v oblasti, na ktorú sa vzťahuje uvedená smernica, je neplatná, hoci sa žalovaný spotrebiteľ nikdy počas prejednávania odporu proti platobnému rozkazu, počas ústneho pojednávania, ani v rámci odvolania neplatnosti zmluvy nedovolával?

      (1)  Ú. v. ES L 372, s. 31; Mim. vyd. 15/001, s. 262.