title: Vec C-520/15: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rokovací poriadok Súdneho dvora — Článok 53 ods. 2 — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 druhý odsek a článok 54 — Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Článok 6 ods. 1 — Mimoriadny prostriedok nápravy k prezidentovi Talianskej republiky — Námietka k mimoriadnemu prostriedku zo strany účastníka sporu — Zmena tohto mimoriadneho prostriedku nápravy na súdnu žalobu — Vykonanie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/14

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Vec C-520/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rokovací poriadok Súdneho dvora - Článok 53 ods. 2 - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 druhý odsek a článok 54 - Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd - Článok 6 ods. 1 - Mimoriadny prostriedok nápravy k prezidentovi Talianskej republiky - Námietka k mimoriadnemu prostriedku zo strany účastníka sporu - Zmena tohto mimoriadneho prostriedku nápravy na súdnu žalobu - Vykonanie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2016/C 260/18)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      za účasti: Roche Italia SpA, Novartis Farma SpA, Regione Marche

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie je zjavne nepríslušný odpovedať na otázku položenú Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) rozhodnutím z 15. júla 2015 (vec C-520/15).

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec C-97/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Rakúsko) 10. marca 2009 — Ingrid Schmelz/Finanzamt Waldviertel

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Rakúsko) 10. marca 2009 — Ingrid Schmelz/Finanzamt Waldviertel
   (vec C-97/09)
   2009/C 129/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ingrid Schmelz

      Odporca: Finanzamt Waldviertel

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Porušuje slovné spojenie „ako aj dodanie tovaru, resp. poskytovanie služieb, ktoré vykonáva, resp. poskytuje zdaniteľná osoba, ktorá nemá sídlo v tuzemsku“ uvedené v článku 24 ods. 3 a v článku 28i šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 (1) o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (ďalej len „šiesta smernica“) v znení bodu 21 smernice Rady 92/111/EHS zo 14. decembra 1992 (2), ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS a zavádzajú sa zjednodušujúce opatrenia k dani z pridanej hodnoty, ako aj pravidlo, ktoré má toto ustanovenie prebrať do vnútroštátneho práva, Zmluvu o založení Európskeho Spoločenstva (ďalej len „Zmluva ES“), najmä zásadu zákazu diskriminácie (článok 12 ES), slobodu usadiť sa (článok 43 ES a nasl.), slobodu poskytovať služby (článok 49 ES a nasl.), alebo základné práva Spoločenstva (zásadu rovnosti Spoločenstva), lebo ustanovenie spôsobuje, že občania Únie, ktorí nemajú sídlo v tuzemsku, sú vyňatí z daňového oslobodenia podľa článku 24 ods. 2 šiestej smernice (mimoriadna úprava pre malé podniky), zatiaľ čo občania Únie, ktorí majú sídlo v tuzemsku, môžu uplatniť toto daňové oslobodenie, pokiaľ dotknutý členský štát v súlade so smernicou poskytuje daňové oslobodenie pre malých podnikateľov?

               2.

               Porušuje slovné spojenie „dodanie tovaru a poskytovanie služieb uskutočnené zdaniteľnou osobou, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná“ v článku 283 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (3) o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica 2006/112/ES“), ako aj právna úprava, ktorá má toto ustanovenie prebrať do vnútroštátneho práva, Zmluvu o založení Európskeho Spoločenstva (ďalej len „Zmluva ES“), najmä zásadu zákazu diskriminácie (článok 12 ES), slobodu usadiť sa (článok 43 ES a nasl.), slobodu poskytovať služby (článok 49 ES a nasl.), alebo základné práva Spoločenstva (zásadu rovnosti Spoločenstva), lebo ustanovenie spôsobuje, že občania Únie, ktorí nemajú sídlo v príslušnom členskom štáte, sú vyňatí z daňového oslobodenia podľa článku 282 a nasl. šiestej smernice (mimoriadna úprava pre malé podniky), zatiaľ čo občania Únie, ktorí majú sídlo v príslušnom členskom štáte, môžu uplatniť toto daňové oslobodenie, pokiaľ dotknutý členský štát v súlade so smernicou poskytuje daňové oslobodenie pre malých podnikateľov?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 1: Je slovné spojenie „ako aj dodanie tovaru, resp. poskytovanie služieb, ktoré vykonáva, resp. poskytuje zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená v tuzemsku“ v článku 24 ods. 3 a v článku 28i šiestej smernice v zmysle článku 234 písm. b) ES neplatné?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 2: Je slovné spojenie „dodanie tovaru a poskytovanie služieb uskutočnené zdaniteľnou osobou, ktorá nie je usadená v členskom štáte, v ktorom je DPH splatná“ v článku 283 ods. 1 písm. c) smernice 2006/112/ES v zmysle článku 234 písm. b) ES neplatné?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 3: Má sa pod pojmom „ročný obrat“ v zmysle prílohy XV Zmluvy medzi Belgickým kráľovstvom, Dánskym kráľovstvom, Spolkovou republikou Nemecko, Gréckou republikou, Španielskym kráľovstvom, Francúzskou republikou, Írskom, Talianskou republikou, Luxemburským veľkovojvodstvom, Holandským kráľovstvom, Portugalskou republikou, Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska (členskými štátmi Európskej únie) a Nórskym kráľovstvom, Rakúskou republikou, Fínskou republikou a Švédskym kráľovstvom o pristúpení Nórskeho kráľovstva, Rakúskej republiky, Fínskej republiky, Švédskeho kráľovstva k Európskej Únii, vrátane záverečného aktu (Zmluva o pristúpení k EÚ), IX. dane, bod 2 písm. c), resp. v zmysle článku 24 šiestej smernice (4) rozumieť obrat, ktorý je dosiahnutý za rok v príslušnom členskom štáte, na ktorý sa uplatňuje právna úprava týkajúca sa malých podnikateľov, alebo obrat podnikateľa, ktorý bol dosiahnutý počas jedného roka na celom území Spoločenstva?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 4: Má sa pod pojmom „ročný obrat“ v zmysle článku 287 smernice 2006/112/ES rozumieť počas jedného roka v príslušnom členskom štáte dosiahnutý obrat, na ktorý sa uplatňuje právna úprava týkajúca sa malých podnikateľov, alebo obrat podnikateľa, ktorý bol dosiahnutý počas jedného roka na celom území Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/01, s. 23.

      (2)  Ú. v. ES L 384, s. 47; Mim. vyd. 09/01, s. 224.

      (3)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES C 241, 1994, s. 335.


title: Vec C-366/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 8. septembra 2006 – DNA Verkot Oy

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 8. septembra 2006 – DNA Verkot Oy
   (Vec C-366/06)
   (2006/C 281/38)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein hallinto-oikeus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: DNA Verkot Oy

      Žalovaný: Sonera Mobile Networks Oy, fínsky Regulačný úrad pre telekomunikácie
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) týkajúci sa odvolania vykladať v tom zmysle, že telekomunikačný podnik treba považovať za oprávnený napadnúť rozhodnutie, v ktorom je určené, že konkurent tohto telekomunikačného podniku nemá významný vplyv na trhu?

               2.

               V prípade, že odpoveď na predchádzajúcu otázku je kladná, žiadame odpoveď aj na túto otázku:
               Zahŕňa požiadavka uvedená v článku 4 ods. 1 rámcovej smernice 2002/21/ES týkajúca sa riadneho posúdenia skutkovej podstaty prípadu a zabezpečenia účinného mechanizmu pre odvolania to, že vnútroštátny súd môže preskúmať skutkovú podstatu prípadu, uskutočniť právne posúdenie, vec rozhodnúť, a že jeho právomoc tak urobiť nebude obmedzená rozhodnutím Komisie a jeho odôvodnením ohľadne analýzy trhu prijatým na základe článku 7 ods. 4 rámcovej smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349.


title: Vec T-326/05: Žaloba podaná 29. augusta 2005 – Rath/ÚHVT

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/27

         Žaloba podaná 29. augusta 2005 – Rath/ÚHVT
   (Vec T-326/05)
   (2005/C 281/50)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Matthias Rath (Kapské Mesto, Juhoafrická republika) [v zastúpení: S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti]

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: AstraZeneca AB (Södertälje, Švédsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 18. mája 2005;

               —

               zaviazať ÚHVT nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: AstraZeneca AB

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „VIXACOR“ pre tovary triedy 5 (prihláška č. 1739 697)

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je predmetom konania o námietkach: žalobca

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je predmetom konania o námietkach: ochranná známka Spoločenstva „Vitacor“ označujúca tovary a služby tried 5, 16 a 41 (č. 689 018), ochranná známka Spoločenstva „Vitacor Plus“ pre tovary tried 5, 16 a 32 (č. 1 668 565) a nemecká ochranná známka „Vitacor Plus“ pre tovary tried 5, 16 a 31 (č. 399 65 690)

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

      Žalobné dôvody: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 z dôvodu existencie pravdepodobnosti zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a ochrannou známkou uvedenej v námietke.


title: Vec T-383/08: Žaloba podaná 11. septembra 2008 – New Europe/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/47

         Žaloba podaná 11. septembra 2008 – New Europe/Komisia
   (Vec T-383/08)
   (2008/C 301/81)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: New Europe (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A.-M. Alamanou, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie obsiahnuté v liste z 2. júla 2008, doručenom žalobkyni v ten istý deň, ktorým bol žalobkyni odoprený prístup k názvom a menám podnikov a osôb, uvedených v dokumentoch sprístupnených Komisiou a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie, ktoré jej bolo oznámené listom z 2. júla 2008 a ktorým Komisia odmietla sprístupniť názvy a mená podnikov a osôb, ktoré sa zúčastnili na takzvanej afére „Eximo“ a boli spomenuté v dokumentoch, ktoré Komisia sprístupnila žalobkyni na základe jej pôvodného návrhu.
   Žalobkyňa navrhuje zrušenie napadnutého rozhodnutia z nasledujúcich dôvodov:
   Po prvé, podľa názoru žalobkyne, má napadnuté rozhodnutie zjavné právne vady, keďže Komisia nesprávne vyložila výnimky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b) a článku 4 druhej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) a opierala sa o ne bez toho, aby skúmala skutkové okolnosti alebo uviedla dôvody odmietnutia. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila skutkové okolnosti tým, že tvrdila, že obchodné záujmy dotknutých podnikov a súkromná sféra a integrita dotknutých osôb by boli vážne narušené, ak by ich názvy a mená boli zverejnené. Ďalej Komisia tým, že pojmy „ochrana obchodných záujmov“ a „ochrana súkromnej sféry a integrity“ vyložila široko, porušila právo na čo najširší prístupu k dokumentom podľa článku 1 písm. a) nariadenia č. 1049/2001.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 4 nariadenia č. 1049/2001, keďže Komisia žalobkyni odmietla umožniť úplný prístup k dokumentu, ktorý už bol sprístupnený.
   Po tretie žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 ES tým, že žalobkyni neoznámila dôvody svojho rozhodnutia, ale namiesto toho sa iba odvolala na výnimky v článku 4 ods. 4 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-113/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 8. marca 2013 — ASL n. 5 „Spezzino“ a i./San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 8. marca 2013 — ASL n. 5 „Spezzino“ a i./San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
   (Vec C-113/13)
   2013/C 156/31
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: ASL n. 5 «Spezzino», A.N.P.A.S. Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria

      Žalovaní: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia články 49 ZFEÚ, 56 ZFEÚ, 105 ZFEÚ a 106 ZFEÚ vnútroštátnemu predpisu, ktorý stanovuje, že zdravotná doprava sa prednostne zadáva združeniam dobrovoľníkov, talianskemu červenému krížu a iným inštitúciám alebo oprávneným verejným orgánom, aj keď sa tak deje na základe zmlúv, podľa ktorých sa hradia výlučne skutočne vynaložené náklady?

               2.

               Bráni právo Únie v oblasti verejného obstarávania — v prejednávanej veci, keďže ide o vylúčené zmluvy, všeobecné zásady voľnej hospodárskej súťaže, zákazu diskriminácie, transparentnosti, proporcionality — vnútroštátnemu predpisu, ktorý umožňuje priame zadanie služby zdravotnej dopravy, pričom sporná rámcová dohoda, ktorú treba kvalifikovať ako odplatnú, stanovuje náhradu aj stálych a dlhodobých nákladov?


title: Vec C-568/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil n °3 de Barcelona (Španielsko) 9. decembra 2014 – Ismael Fernández Oliva/Caixabank S.A.

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil no3 de Barcelona (Španielsko) 9. decembra 2014 – Ismael Fernández Oliva/Caixabank S.A.
   (Vec C-568/14)
   (2015/C 046/40)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Mercantil no3 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ismael Fernández Oliva

      Žalovaná: Caixabank S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Spôsobuje článok 43 španielskeho zákona o občianskom súdnom konaní (Ley de Enjuiciamiento Civil, ďalej len „LEC“), ktorý bráni súdu v tom, aby navrhol účastníkom konania prípadné prerušenie občianskeho súdneho konania, ak iný súd podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor Európskej únie, jasné obmedzenie článku 7 smernice 93/13/EHS (1), pokiaľ ide o povinnosť členských štátov zabezpečiť, aby v záujme spotrebiteľov a subjektov hospodárskej súťaže existovali primerané a účinné prostriedky, ktoré by zabránili súvislému uplatňovaniu nekalých podmienok v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcov alebo dodávateľov?

               2.

               Spôsobuje článok 721 ods. 2 LEC, ktorý bráni súdu v tom, aby ex offo prijal alebo navrhol prijatie predbežných opatrení v konaniach o individuálnych žalobách, v ktorých sa navrhuje určenie neplatnosti všeobecnej zmluvnej podmienky z dôvodu, že je nekalá, jasné obmedzenie článku 7 smernice 93/13/EHS, pokiaľ ide o povinnosť členských štátov zabezpečiť, aby v záujme spotrebiteľov a subjektov hospodárskej súťaže existovali primerané a účinné prostriedky, ktoré by zabránili súvislému uplatňovaniu nekalých podmienok v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcov alebo dodávateľov?

               3.

               Majú predbežné opatrenia, ktoré možno prijať v rámci konania o individuálnej žalobe, a to buď ex offo, alebo na návrh účastníka konania, zostať účinné až do vydania konečného rozhodnutia, či už v konaní o individuálnej žalobe, alebo v konaní o hromadnej žalobe, ktorá zasahuje do podávania individuálnych žalôb, s cieľom zabezpečiť primerané a účinné prostriedky uvedené v spomenutom článku 7 citovanej smernice?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-126/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — Distillerie Smeets Hasselt NV/Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV a Belgische Staat/Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV a Louis De Vos/Belgische Staat [Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Colný kódex Spoločenstva — Dodatočné vybratie dovozného cla alebo vývozného cla — Zápis sumy cla — Zapísanie do účtovnej evidencie alebo do iného rovnocenného nosiča informácií — Zapísanie do zápisnice považované za zápis — Odovzdanie kópie zápisnice, ktoré je rovnocenné oznámeniu sumy cla splatného podľa zákona]

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — Distillerie Smeets Hasselt NV/Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV a Belgische Staat/Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV a Louis De Vos/Belgische Staat
   (Vec C-126/08) (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Colný kódex Spoločenstva - Dodatočné vybratie dovozného cla alebo vývozného cla - Zápis sumy cla - Zapísanie do účtovnej evidencie alebo do iného rovnocenného nosiča informácií - Zapísanie do zápisnice považované za zápis - Odovzdanie kópie zápisnice, ktoré je rovnocenné oznámeniu sumy cla splatného podľa zákona)
   2009/C 220/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Distillerie Smeets Hasselt NV, Belgische Staat, Louis De Vos

      Žalovaní: Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van Cassatie van België — Výklad článkov 217 ods. 1 a 221 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (verzia platná v roku 1992) (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3) — Dodatočné vybratie dovozného alebo vývozného cla — Existencia alebo neexistencia požiadavky zapísania sumy cla do účtovnej evidencie pred oznámením sumy dlžníkovi — Pojem „zapísanie do účtovnej evidencie alebo do iného rovnocenného nosiča informácií“

      Výrok rozsudku

   Článok 217 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, treba vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu stanoviť, že zápis sumy cla vyplývajúcej z colného dlhu sa uskutoční na základe zapísania uvedenej sumy do zápisnice vyhotovenej príslušnými colnými orgánmi, ktorou sa konštatuje porušenie uplatniteľných colných predpisov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec C-416/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 20. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugalsko) – Luís Manuel Piscarreta Ricardo/Portimão Urbis, E.M., S.A. – em liquidação, Município de Portimão, Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2001/23 — Článok 1 ods. 1 písm. b) — Článok 2 ods. 1 písm. d) — Prevod podnikov — Zachovanie práv zamestnancov — Rozsah pôsobnosti — Pojem „zamestnanec“ a „prevod závodu“)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/7

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 20. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugalsko) – Luís Manuel Piscarreta Ricardo/Portimão Urbis, E.M., S.A. – em liquidação, Município de Portimão, Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA
   (Vec C-416/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/23 - Článok 1 ods. 1 písm. b) - Článok 2 ods. 1 písm. d) - Prevod podnikov - Zachovanie práv zamestnancov - Rozsah pôsobnosti - Pojem „zamestnanec“ a „prevod závodu“))
   (2017/C 300/09)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Judicial da Comarca de Faro

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Luís Manuel Piscarreta Ricardo

      Žalované: Portimão Urbis, E.M., S.A. – em liquidação, Município de Portimão, Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že situácia, v ktorej obecný podnik, ktorého jediným akcionárom je obec, je zrušený rozhodnutím výkonného orgánu tejto obce, pričom jeho činnosti sú čiastočne prevedené na uvedenú obec, aby ich tá priamo vykonávala, a čiastočne na iný na tento účel zreorganizovaný obecný podnik, ktorého je tá istá obec tiež jediným akcionárom, patrí do pôsobnosti uvedenej smernice pod podmienkou, že identita predmetného podniku je po prevode zachovaná, čo prislúcha určiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Osoba, ako je žalobca v konaní vo veci samej, ktorý skutočne nepracuje z dôvodu prerušenia výkonu práce podľa jeho pracovnej zmluvy, spadá pod pojem „zamestnanec“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. d) smernice 2001/23, keďže sa zdá byť dotknutými vnútroštátnymi právnymi predpismi chránený ako zamestnanec, čo však prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu. Pokiaľ sa týmto overením nezistí niečo iné, za okolností, ako sú okolnosti konania vo veci samej, sa práva a povinnosti vyplývajúce z pracovnej zmluvy takej osoby musia považovať za prevedené na nadobúdateľa v súlade s článkom 3 ods. 1 tejto smernice.

               3.

               Tretia otázka, ktorú položil Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Okresný súd Faro, Portugalsko) je neprípustná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-381/06: Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/17

         Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-381/06)
   (2006/C 261/33)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a J. Enegren, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES (1) z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/14/ES do vnútroštátnej právnej úpravy uplynula 23. marca 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 80, 23.3.2002, s. 29; Mim. vyd. 05/004, s. 219.


title: Vec T-163/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. decembra 2010 — Martinet/Komisia

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. decembra 2010 — Martinet/Komisia
   (Vec T-163/09) (1)

   2011/C 55/63
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec C-315/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Ufficio del Giudice di Pace di Monselice z 12. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Lidl Italia Srl proti Comune di Arcole (VR)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Ufficio del Giudice di Pace di Monselice z 12. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Lidl Italia Srl proti Comune di Arcole (VR)
   (Vec C-315/05)
   (2005/C 281/11)
   Jazyk konania: taliančina
   Ufficio del Giudice di Pace di Monselice podal uznesením z 12. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Lidl Italia Srl proti Comune di Arcole (VR) a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 12. augusta 2005.
   Ufficio del Giudice di Pace di Monselice žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES (1) z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín vo vzťahu k predbaleným potravinám uvedeným v článku 1 uvedenej smernice 2000/13/ES vykladať v tom zmysle, že povinnosti upravené v tejto smernici, najmä v článkoch 2, 3 a 12, sa ukladajú výlučne výrobcom predbalených potravín?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, majú sa články 2, 3 a 12 smernice 2000/13/ES vykladať v tom zmysle, že vylučujú možnosť, aby sa jednoduchý distribútor usadený v niektorom členskom štáte, ktorý uvádza na trh predbalený výrobok (vymedzený v článku 1 smernica 2000/13/ES) podnikateľského subjektu usadeného v inom členskom štáte, mohol považovať za zodpovedného za porušenie napadnuté verejným orgánom týkajúce sa rozdielu hodnoty (v tejto veci percentuálneho obsahu alkoholu) uvedenej na označení výrobcom predbalenej potraviny, a aby mohol byť potrestaný, aj keď (tento jednoduchý distribútor) iba uviedol na trh potravinový výrobok označený tak, ako ho označil výrobca predbalenej potraviny?

      (1)  Ú. v. EÚ L 109, 6.5.2005, s. 29.


title: Vec C-232/14: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Portmeirion Group UK Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dumping — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 412/2013 — Platnosť — Dovozy keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Číne — Príslušný výrobok — Posudzovaný výrobok — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/4

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Portmeirion Group UK Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-232/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dumping - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 412/2013 - Platnosť - Dovozy keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Číne - Príslušný výrobok - Posudzovaný výrobok - Povinnosť odôvodnenia))
   (2016/C 156/04)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Portmeirion Group UK Ltd

      Žalovaná: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie prejudiciálnej otázky nepreukázalo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 412/2013 z 13. mája 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec C-175/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/88/ES — Článok 17 — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Organizácia pracovného času — Doplnkové peňažné dávky — Združenie na ochranu detí — „Rodičia v detskom domove“ — Dočasná neprítomnosť hlavných „profesionálnych rodičov“ — Pracovníci zamestnaní ako zástupcovia „rodičov“ — Pojem)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry
   (Vec C-175/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2003/88/ES - Článok 17 - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Organizácia pracovného času - Doplnkové peňažné dávky - Združenie na ochranu detí - „Rodičia v detskom domove“ - Dočasná neprítomnosť hlavných „profesionálnych rodičov“ - Pracovníci zamestnaní ako zástupcovia „rodičov“ - Pojem))
   (2017/C 309/12)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Žalovaná: SOS-Lapsikylä ry

      Výrok rozsudku

   Článok 17 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že sa nemôže uplatňovať na zamestnanie, ako je zamestnanie, o ktoré ide vo veci samej, spočívajúce v starostlivosti o deti v podmienkach rodinného prostredia, pri ktorom ide o zastupovanie osoby, ktorá je ako hlavná poverená týmito úlohami, keďže sa nepreukázalo, že celkový pracovný čas sa nemeria alebo nie je vopred určený, alebo že si ho môže určiť sám zamestnanec, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec C-378/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Belgicko) 15. septembra 2006 – Clear Channel Belgium SA/mesto Liège

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Belgicko) 15. septembra 2006 – Clear Channel Belgium SA/mesto Liège
   (Vec C-378/06)
   (2006/C 261/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Clear Channel Belgium SA

      Žalovaný: mesto Liège

      Vedľajší účastník konania: J.-C. Decaux Belgium SA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vylučuje zmluva, ktoré je kvalifikovaná ako zmluva o „verejnej koncesii“, uplatňovanie smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (1), keďže táto zmluva nezávisle od udelenia výlučného práva zmluvnému partnerovi zo strany verejného orgánu prevádzkovať za úplatu reklamné zariadenia za predpokladu, že poskytne verejnému orgánu vybavenie verejného priestranstva, stanovuje vykonanie určitého počtu služieb zo strany zmluvného partnera v prospech verejného orgánu (poskytnutie vybavenia pre verejného priestranstvo, miest na verejné oznamy)?

               2.

               Napriek absencii ceny v pravom slova zmysle môže odplatná povaha poskytovania služieb v prospech verejného orgánu spočívať vo vzdaní sa zo strany verejného orgánu príslušných príjmov z reklamy a,ako v prejednávanej veci, v znížení finančných a materiálnych náhrad a poplatkov za propagačné oznamy, ktoré sú stanovené v zmluve?

               3.

               Zohráva základná alebo akcesorická povaha rôznych povinností stanovených v zmluve nejakú úlohu, pokiaľ ide o uplatňovanie už citovanej smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 209, 24.7.1992, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.


title: Vec T-473/12: Žaloba podaná 1. novembra 2012 — Aer Lingus/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/51

         Žaloba podaná 1. novembra 2012 — Aer Lingus/Komisia
   (Vec T-473/12)
   2013/C 26/104
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Aer Lingus Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: K. Bacon, D. Scannell, barristers, a A. Burnside, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil (alebo subsidiárne čiastočne zrušil) rozhodnutie Komisie z 25. júla 2012 vo veci štátnej pomoci SA.29064 (2011/C) (ex 2011/NN) — diferencované sadzby dane z leteckej dopravy stanovené Írskom a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení zo strany žalovanej, keď dospela v napadnutom rozhodnutí k záveru, že znížená sadzba dane predstavuje protiprávnu štátnu pomoc. Komisia sa presnejšie dopustila nesprávneho posúdenia, keď považovala vyššiu sadzbu dane za „normálnu“ sadzbu dane na účely určenia, či znížená sadzba dane predstavuje selektívnu výhodu. Keďže vyššia sadzba dane neplatí vzhľadom na ustanovenia práva Únie, ktoré sú priamo uplatniteľné, nie je vhodné považovať ju za „normálnu“ sadzbu dane na tieto účely. Z tých istých dôvodov Komisia konštatovala nesprávne, že letecké spoločnosti podliehajúce zníženej daňovej sadzbe majú výhodu zodpovedajúcu 8 eur za cestujúceho.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že aj keby Komisia mohla správne kvalifikovať daň so zníženou sadzbou za štátnu pomoc v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ, príkaz na vymáhanie pomoci od leteckých spoločností podliehajúcich dani so zníženou sadzbou, hoci súčasne bolo potrebné uhradiť daň s vyššou sadzbou, porušuje zásady právnej istoty, efektivity a riadnej správy. Preto napadnuté rozhodnutie tým, že nariadilo vymáhanie pomoci, porušuje článok 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/99 (1).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná sa dopustila takisto nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia skutkových okolností tým, že identifikovala leteckých dopravcov podliehajúcich nižšej sadzbe dane ako príjemcov údajnej pomoci vo výške 8 eur za cestujúceho a nariadila vymáhanie pomoci na tomto základe za okolností, keď Komisia uznala, že daňové bremeno mohli znášať cestujúci, ktorí boli primárnymi osobami majúcimi prospech z nižšej sadzby.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že keďže je nemožné vymáhať 8 eur za cestujúceho spätne od cestujúcich, ktorí mali prospech z nižšej sadzby dane, príkaz na vymáhanie za týchto okolností predstavuje dodatočnú daň pre príslušné letecké spoločnosti, a tým vedie k protiprávnej penalizácii tých leteckých spoločností a nie k obnoveniu situácie predchádzajúcej poskytnutiu údajnej pomoci. To je neproporcionálne a predstavuje to porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, a tým aj ďalšie porušenie, a to článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/99.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná neposkytla alebo poskytla nedostatočné dôvody na príkaz na vymáhanie pomoci a na kvantifikáciu pomoci vo výške 8 eur za cestujúceho.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Spojené veci C-239/11 P, C-489/11 P a C-498/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. decembra 2013 — Siemens AG (C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (C-489/11 P), Toshiba Corp. (C-498/11 P), Siemens AG/Európska komisia [Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom — Rozdelenie trhu — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Dôkaz o porušení — Jediné a pokračujúce porušenie — Skreslenie dôkazov — Dôkazná sila vyhlásení, ktoré idú proti záujmom toho, kto ich robí — Pokuty — Východisková suma — Referenčný rok — Násobiaci koeficient na dosiahnutie odstrašujúceho účinku — Neobmedzená právomoc — Rovnosť zaobchádzania — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. decembra 2013 — Siemens AG (C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (C-489/11 P), Toshiba Corp. (C-498/11 P), Siemens AG/Európska komisia
   (Spojené veci C-239/11 P, C-489/11 P a C-498/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom - Rozdelenie trhu - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Dôkaz o porušení - Jediné a pokračujúce porušenie - Skreslenie dôkazov - Dôkazná sila vyhlásení, ktoré idú proti záujmom toho, kto ich robí - Pokuty - Východisková suma - Referenčný rok - Násobiaci koeficient na dosiahnutie odstrašujúceho účinku - Neobmedzená právomoc - Rovnosť zaobchádzania - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia)
   2014/C 52/06
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Siemens AG [v zastúpení: I. Brinker, C. Steinle a M. Hörster, Rechtsanwalte) (C-239/11 P)], Mitsubishi Electric Corp. [v zastúpení: R. Denton, solicitor, a K. Haegeman, advocaat) (C-489/11 P)], Toshiba Corp. [v zastúpení: J. McLennan, solicitor, A. Dawes, solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, a S. Sakellariou, digikoros (C-498/11 P)]

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Antoniadis, R. Sauer, N. Khan a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje ďalšieho účastníka konania: Dozorný úrad EZVO (v zastúpení: M. Schneider a M. Moustakali, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011, Siemens/Komisia, T-110/07, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu odvolateľky o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy o ES a článku 53 Dohody o EHP v súvislosti s kartelom na trhu s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom alebo subsidiárne o zníženie pokuty uloženej žalobkyni — Porušenie práva na spravodlivý proces, práva na obhajobu, zásady rovnosti zaobchádzania a povinnosti odôvodnenia — Skreslenie dôkazov — Nesprávne uplatnenie pravidiel o premlčaní — Porušenie článku 47 Charty základných práv Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Siemens AG, Mitsubishi Electric Corp. a Toshiba Corp. sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.

      Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-378/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. februára 2013 — Langguth Erben/ÚHVT (MEDINET) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva MEDINET — Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky MEDINET — Uplatnenie seniority skoršej národnej a medzinárodnej ochrannej známky — Prihlasované farebné skoršie ochranné známky a prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva neoznačujúca nijakú osobitnú farbu — Neexistencia zhodnosti označení — Článok 34 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 — Uplatnenie ústneho konania — Článok 77 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. februára 2013 — Langguth Erben/ÚHVT (MEDINET)
   (Vec T-378/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva MEDINET - Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky MEDINET - Uplatnenie seniority skoršej národnej a medzinárodnej ochrannej známky - Prihlasované farebné skoršie ochranné známky a prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva neoznačujúca nijakú osobitnú farbu - Neexistencia zhodnosti označení - Článok 34 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 - Uplatnenie ústneho konania - Článok 77 nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 108/60
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. mája 2011 (vec R 1598/2010-4), ktoré sa týka uplatnenia seniority skorších ochranných známok v rámci prihlášky obrazového označenia MEDINET ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-40/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  11. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Överklagandenämnden för Högskolan – Švédsko) – Kaj Lyyski/Umeå universitet (Voľný pohyb pracovníkov — Článok 39 ES — Prekážky — Odborné vzdelávanie — Učitelia — Odmietnutie prijať na školenie uchádzača zamestnaného v školskom zariadení iného členského štátu)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Överklagandenämnden för Högskolan – Švédsko) – Kaj Lyyski/Umeå universitet
   (Vec C-40/05) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Článok 39 ES - Prekážky - Odborné vzdelávanie - Učitelia - Odmietnutie prijať na školenie uchádzača zamestnaného v školskom zariadení iného členského štátu)
   (2007/C 42/05)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Överklagandenämnden för Högskolan
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kaj Lyyski

      Žalovaná: Umeå universitet
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Överklagandenämnden för Högskolan (Odvolacia komisia pre vyššie vzdelávanie) – Výklad práva Spoločenstva a najmä článku 12 ES – Školenie, ktorého cieľom je odstrániť nedostatok kvalifikovaných učiteľov v členskom štáte, určené pre učiteľov zamestnaných v školských zariadeniach, ktoré im umožňuje dosiahnuť potrebnú kvalifikáciu to, aby mohli získať zmluvu na dobu neurčitú – Odmietnutie prijať uchádzača, ktorý je štátnym príslušníkom tohto členského štátu, ale zamestnaný v školskom zariadení iného členského štátu
   Výrok rozsudku
   Právu Spoločenstva neodporuje to, aby vnútroštátna právna úprava, ktorá dočasne upravuje školenie určené na odstránenie nedostatku kvalifikovaných učiteľov v členskom štáte vyžadovala, aby uchádzači o uvedené školenie boli zamestnaní v školskom zariadení tohto štátu, avšak pod podmienkou, že vykonané uplatňovanie predmetného nariadenia nevedie k zamietnutiu prihlášky každého učiteľa, ktorý nie je zamestnaný takýmto zariadením, a to bez predbežného a individuálneho posúdenia uvedenej prihlášky, najmä pokiaľ ide o schopnosti uchádzača a možnosť kontrolovať praktickú časť nadobudnutého školenia, prípadne ho oslobodiť od jej výkonu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Spojené veci C-611/10 a C-612/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak/Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10) [Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 14 bod 1 písm. a) a článok 14a bod 1 písm. a) — Články 45 ZFEÚ a 48 ZFEÚ — Dočasná práca v inom členskom štáte ako je ten, na území ktorého je činnosť bežne vykonávaná — Rodinné dávky — Uplatniteľná právna úprava — Možnosť poskytnúť prídavky na dieťa členským štátom, na území ktorého sa vykonáva dočasná práca, ale ktorý nie je príslušným štátom — Uplatnenie vnútroštátneho pravidla na zamedzenie súbehu, ktoré vylučuje poskytnutie tohto prídavku v prípade poberania porovnateľného prídavku v inom štáte]

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak/Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)
   (Spojené veci C-611/10 a C-612/10) (1)

   (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 14 bod 1 písm. a) a článok 14a bod 1 písm. a) - Články 45 ZFEÚ a 48 ZFEÚ - Dočasná práca v inom členskom štáte ako je ten, na území ktorého je činnosť bežne vykonávaná - Rodinné dávky - Uplatniteľná právna úprava - Možnosť poskytnúť prídavky na dieťa členským štátom, na území ktorého sa vykonáva dočasná práca, ale ktorý nie je príslušným štátom - Uplatnenie vnútroštátneho pravidla na zamedzenie súbehu, ktoré vylučuje poskytnutie tohto prídavku v prípade poberania porovnateľného prídavku v inom štáte)
   2012/C 227/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Waldemar Hudzinski (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak (C-612/10)

      Žalovaní: Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 14a ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) — Určenie príslušnej právnej úpravy — Právo migrujúceho pracovníka poberať v členskom štáte, v ktorom pracuje, rodinné dávky na svoje deti žijúce v členskom štáte jeho pôvodu — Situácia osoby, ktorá vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť v členskom štáte pôvodu a súčasne je po dobu štyroch mesiacov zamestnaná v inom členskom štáte

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 14 ods. 1 písm. a) a článok 14a ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia členskému štátu, ktorý nie je označený v zmysle týchto ustanovení za príslušný štát, poskytnúť migrujúcemu pracovníkovi vykonávajúcemu dočasnú prácu na jeho území prídavky na deti v súlade so svojou vnútroštátnou právnou úpravou za podmienok, ako sú tie vo veci samej, vrátane prípadu, keď sa zistilo po prvé, že predmetnému pracovníkovi nevznikla ujma na právach z dôvodu využitia jeho práva na voľný pohyb, keďže mu zostal zachovaný nárok na rodinné dávky rovnakej povahy v príslušnom členskom štáte, a po druhé, že ani pracovník, ani dieťa, na ktoré je požadovaný prídavok, nemajú obvyklý pobyt na území členského štátu, kde bola vykonávaná dočasná práca.

               2.

               Pravidlá Zmluvy o FEÚ v oblasti voľného pohybu pracovníkov sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia v situácii, ako je tá vo veci samej, uplatneniu pravidla vnútroštátneho práva, ako je to vyplývajúce z § 65 zákona o dani z príjmov (Einkommensteuergesetz), pokiaľ toto pravidlo nevedie k zníženiu sumy tohto prídavku v porovnaní s porovnateľným prídavkom v inom štáte, ale k jeho vylúčeniu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec T-69/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. októbra 2007 – Evoropaïki Dynamiki/EFSA ( Zastavenie konania — Verejné zmluvy — Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) — Zrušenie verejného obstarávania — Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou )

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/39

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. októbra 2007 – Evoropaïki Dynamiki/EFSA
   (Vec T-69/05) (1)

   („Zastavenie konania - Verejné zmluvy - Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) - Zrušenie verejného obstarávania - Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou“)
   (2007/C 315/74)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: pôvodne A. Cuvillier a D. Detken, neskôr A. Cuvillier a S. Gabbi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) z 3. decembra 2004, ktorým sa zamietla ponuka predložená žalobcom v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa poskytnutia informačných služieb na vytvorenie siete Extranet medzi národnými agentúrami členských štátov, EFSA a Komisiou, ako aj rozhodnutia o uzatvorení zmluvy s iným uchádzačom
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               EFSA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec C-606/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 1. februára 2017 – Portovesme Srl/Európska komisia (Odvolanie — Pomoc poskytnutá Talianskou republikou spoločnosti Portovesme Srl — Schémy zvýhodnenej tarify elektrickej energie — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje opatrenie pomoci za nezlučiteľné s vnútorným trhom)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/13

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 1. februára 2017 – Portovesme Srl/Európska komisia
   (Vec C-606/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Pomoc poskytnutá Talianskou republikou spoločnosti Portovesme Srl - Schémy zvýhodnenej tarify elektrickej energie - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje opatrenie pomoci za nezlučiteľné s vnútorným trhom))
   (2017/C 104/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Portovesme Srl (v zastúpení: G. Dore, M. Liberati, A. Vinci a F. Ciulli, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a É. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Portovesme Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec C-297/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Rüdiger Hobohm/Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv — Článok 15 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 1 — Pojem obchodná alebo podnikateľská činnosť „smerovaná do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa — Mandátna zmluva, ktorá slúži na uskutočnenie hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom skoršej zmluvy o sprostredkovaní uzavretej v rámci obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa — Úzka súvislosť)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Rüdiger Hobohm/Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL
   (Vec C-297/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv - Článok 15 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 1 - Pojem obchodná alebo podnikateľská činnosť „smerovaná do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa - Mandátna zmluva, ktorá slúži na uskutočnenie hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom skoršej zmluvy o sprostredkovaní uzavretej v rámci obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa - Úzka súvislosť))
   (2016/C 068/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Rüdiger Hobohm

      Žalované: Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

      Výrok rozsudku

   Článok 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v rozsahu, v akom sa týka zmluvy uzatvorenej v rámci obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej“ podnikateľom „do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa, sa má v spojení s článkom 16 ods. 1 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že sa môže uplatniť na zmluvu uzatvorenú medzi spotrebiteľom a podnikateľom, ktorá sama osebe nespadá do oblasti obchodnej alebo podnikateľskej činnosti „smerovanej“ týmto podnikateľom „do“ členského štátu bydliska spotrebiteľa, ale má úzku súvislosť so skoršou zmluvou uzatvorenou medzi tými istými zmluvnými stranami v rámci takejto činnosti. Vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či sú splnené skutočnosti tvoriace túto súvislosť, najmä právna alebo vecná zhodnosť zmluvných strán týchto dvoch zmlúv, zhodnosť hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom týchto zmlúv, ktoré sa týkajú toho istého konkrétneho účelu, a doplňujúca povaha druhej zmluvy voči prvej zmluve v rozsahu, v akom má za účel umožniť dosiahnutie hospodárskeho cieľa sledovaného prostredníctvom prvej zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-361/05: Žaloba podaná  26. septembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/16

         Žaloba podaná 26. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu
   (Vec C-361/05)
   (2005/C 296/30)
   Jazyk konania: španielčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: I. Martínez del Peral a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 26. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Španielskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že

                           —

                           si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 4, 9 a 13 smernice 75/442/EHS (1), zmenenej a doplnenej smernicou 91/156/EHS (2) a článku 14 smernice 99/31/ES (3) tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby skládky Níjar a Hoyo del Miguel spĺňali požiadavky vyplývajúce z uvedených smerníc,

                           —

                           španielske orgány neposkytli informácie, ktoré by vyvrátili sťažnosť, ktorá bola doručená v súvislosti so skládkou Cueva del Mojón, nachádzajúcou sa v La Mojonera, porušujúc tak povinnosti, ktoré im vyplývajú z článkov 4, 9 a 13 smernice 75/442/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 91/156/EHS a článku 14 smernice 99/31/ES a neprijali opatrenia potrebné na to, aby skládka Cueva del Mojón spĺňala požiadavky vyplývajúce z uvedených smerníc,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z ustanovení citovaných v predchádzajúcom odseku;

               2)

               zaviazal Španielske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Pretrvávanie stavu, v akom sa nachádzajú tieto skládky, spôsobuje podstatné poškodzovanie životného prostredia počas dlhého obdobia a to bez toho, aby napriek výzvam Komisie zakročili príslušné orgány.
   Z odpadov na nezákonných skládkach sa totiž uvoľňujú do pôdy, vzduchu a vody chemické látky, ktoré ohrozujú zdravie ľudí, znečisťujú podzemné a povrchové vody, atmosféru ako aj flóru a faunu. Okrem toho nezákonné spaľovanie a ohne, ktoré spontánne vznikajú z dôvodu horľavosti odpadov na nekontrolovaných skládkach, spôsobujú početné požiare s katastrofickými následkami pre životné prostredie.

      (1)  Smernica Rady z 15. júla 1975 o odpadoch. Ú. v. ES L 194 z 25. júla 1975, s. 39.

      (2)  Smernica Rady z 18. marca 1991, Ú. v. ES L 78 z 26. marca 1991, s. 32.

      (3)  Smernica Rady z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, Ú. v. ES L 182 zo 16. júla 1999, s. 1.


title: Vec F-55/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 6. marca 2008 – Tiralongo/Komisia (Verejná služba — Bývalý dočasný zamestnanec — Žaloba — Žaloba o náhradu škody — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú — Zjavná neprípustnosť)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/32

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 6. marca 2008 – Tiralongo/Komisia
   (Vec F-55/07) (1)

   (Verejná služba - Bývalý dočasný zamestnanec - Žaloba - Žaloba o náhradu škody - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú - Zjavná neprípustnosť)
   (2008/C 116/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Taliansko) (v zastúpení: F. Sciaudone, R. Sciaudone a S. Frazzani, avocats)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet veci
   Zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť majetkovú a nemajetkovú ujmu, ktorú žalobca údajne utrpel z dôvodu nezákonného postupu Európskeho úradu pre boj proti podvodom, najmä v rámci predĺženia jeho zmluvy dočasného zamestnanca
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007, s. 43.


title: Vec C-426/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 12. augusta 2011 — Mark Alemo-Herron a iní/Parkwood Leisure Ltd

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 12. augusta 2011 — Mark Alemo-Herron a iní/Parkwood Leisure Ltd
   (Vec C-426/11)
   2011/C 311/40
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

      Odporca: Parkwood Leisure Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak má zamestnanec, ako je to v prejednávanom prípade, voči prevádzateľovi právo vyplývajúce zo zmluvy, na základe ktorého sa naňho vzťahujú podmienky, ktoré príležitostne vyjednal a dohodol kolektívny vyjednávací orgán ako tretia strana, a ak je takéto právo podľa vnútroštátneho práva uznané skôr za dynamické ako za statické právo zamestnanca voči zamestnávateľovi, ktorý je prevádzateľom, článok 3 smernice Rady 2001/23/ES (1) z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 22; Mim. vyd. 05/004, s. 98) v spojení s rozsudkom z 9. marca 2006, Werhof/Freeway Traffic Systems GmbH & Co KG, C-499/04, Zb. s. I-2397:

                           a)

                           vyžaduje, aby takéto právo bolo chránené a vynútiteľné voči nadobúdateľovi v prípade príslušného prevodu, na ktorý sa uplatňuje smernica; alebo

                           b)

                           oprávňuje vnútroštátne súdy rozhodnúť, že takéto právo je chránené a vynútiteľné voči nadobúdateľovi v prípade príslušného prevodu, na ktorý sa uplatňuje smernica; alebo

                           c)

                           zakazuje vnútroštátnym súdom rozhodnúť, že takéto právo je chránené a vynútiteľné voči nadobúdateľovi v prípade príslušného prevodu, na ktorý sa uplatňuje smernica?

               2.

               Môžu súdy členského štátu vždy uplatniť vnútroštátne právo na výklad vykonávacej právnej úpravy, ak tento výklad nie je v rozpore s právom Spoločenstva v situácii, keď si členský štát splnil svoje povinnosti spočívajúce v prebratí minimálnych požiadaviek stanovených v článku 3 smernice 2001/23, ale v rámci ktorých vyvstala otázka, či sa vykonávacie opatrenia majú vykladať v tom zmysle, že idú nad rámec týchto požiadaviek spôsobom, ktorý je priaznivejší k chráneným zamestnancom tým, že im poskytuje dynamické zmluvné práva voči nadobúdateľovi, alebo sa musí prijať nejaký iný prístup k výkladu, a ak áno, aký?

               3.

               Môže vnútroštátny súd v prejednávanom prípade, v rámci ktorého zamestnávateľ nevyslovil žiadne tvrdenie v tom zmysle, že vplyv dynamického práva zamestnancov podľa vnútroštátneho práva na kolektívne dohodnuté podmienky by predstavoval porušenie práv zamestnávateľa podľa článku 11 Európskeho dohovoru o ľudských právach a základných slobodách, uplatniť výklad TUPE, ktorého sa domáhajú zamestnanci?

      (1)  Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98.


               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/1

         2010/C 195/01
   Posledná publikácia Súdny dvora Európskej únie v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010

      Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010

      Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010

      Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010

      Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010

      Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-219/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. júna 2013 — Otero González/ÚHVT — Apli-Agipa (AGIPA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AGIPA — Skoršia národná slovná ochranná známka AGIPA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Porovnanie výrobkov — Článok 8 ods. 1 písm. b nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/69

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2013 — Otero González/ÚHVT — Apli-Agipa (AGIPA)
   (Vec T-219/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AGIPA - Skoršia národná slovná ochranná známka AGIPA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Porovnanie výrobkov - Článok 8 ods. 1 písm. b nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/153
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: José Luis Otero González (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: S. Correa, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Apli-Agipa SAS (Dormans, Francúzsko) (v zastúpení: E. Sugrañes Coca, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. januára (vec R 556/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom José Luis Otero Gonzálezom a spoločnosťou Apli-Agipa SAS

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 14. januára 2011 (vec R 556/2010-2) týkajúce sa námietkového konania medzi pánom José Luis Otero Gonzálezom a spoločnosťou Apli-Agipa SAS sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta odvolanie pána José Luis Otero Gonzáleza a spoločnosti Apli-Agipa povoľuje zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva AGIPA pre „fotografie; lepidlá (lepiace hmoty) pre kancelárske účely alebo pre domácnosť; štetce; kancelárske potreby (okrem nábytku); učebné a vyučovacie pomôcky (okrem prístrojov); plastové obaly (ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach); tlačiarenské typy; štočky“ patriace do triedy 16 v zmysle Nicejskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom znení a v znení zmien a doplnení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložil pán José Luis Otero González.

               4.

               Spoločnosť Apli-Agipa znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec C-442/04: Žaloba podaná dňa 21. októbra 2004: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/36

         Žaloba podaná dňa 21. októbra 2004: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie
   (Vec C-442/04)
   (2004/C 300/70)
   Španielske kráľovstvo, v zastúpení: Enrique Braquehais Conesa, Abogado del Estado, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo dňa 21. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Španielske kráľovstvo navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil články 1 až 6 nariadenia Rady (ES) č. 1415/2004 (1) z 19. júla 2004, ktorým sa určuje maximálne ročné rybárske úsilie pre určité rybolovné oblasti a rybolovné pásma, ktorým sa vykonávajú články 3 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 (2) zo 4. novembra 2003 o riadení rybárskeho úsilia týkajúceho sa určitých rybolovných oblastí a zdrojov spoločenstva, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2847/93 (3) a zrušujú nariadenia (ES) č. 685/95 (4) a (ES) 2027/95 (5) a

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Porušenie zásady nediskriminácie:

               a)

               pretože nariadenie (ES) č. 1415/2004 napadnuté touto žalobou je vykonávacím nariadením k nariadeniu (ES) č. 1954/2003, konkrétne k jeho článkom 3 a 6 týkajúcim sa maximálneho ročného rybárskeho úsilia pre každý členský štát a pre každú rybolovnú oblasť a rybolovné pásmo určené v uvedených článkoch, pričom nariadenie 1954/2003 bolo španielskym kráľovstvom napadnuté (vec C-36/04), keďže ako referenčné obdobia boli použité roky 1998 až 2002, z čoho vyplýva diskriminácia španielskeho loďstva založená na štátnej príslušnosti, pretože v tomto období bol prístup španielskeho loďstva do zón CIEM V b, VI, VII a VIII a, b, d a e obmedzený na základe ustanovení Aktu o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky k Európskym spoločenstvám a ustanovení nariadení (ES) 685/95 a 2027/95;

               b)

               pretože zriadenie citlivej oblasti podľa článku 6 nariadenia (ES) č. 1954/2003 vykonaného nariadením (ES) č. 1415/2004 napadnutým v tejto veci je tiež pre španielske loďstvo diskriminačné, keďže nová citlivá oblasť čiastočne zasahuje do oblasti nazvanej „Irish Box“, v ktorej sa na španielske loďstvo vzťahovali obmedzenia v súlade s prístupovou zmluvou Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky.

         Zneužitie právomoci:
   pretože ochrana citlivej zóny upravenej v článku 6 nariadenia (ES) č. 1954/2003 vykonaného nariadením (ES) č. 1415/2004 napadnutým v tejto veci sa mala dosiahnuť uplatnením postupov podľa nariadenia č. 850/1998, ktoré stanovuje technické opatrenia na ochranu mláďat morských organizmov, a ktoré sa týka všetkých oblastí, o ktorých bolo vedecky preukázané, že spĺňajú túto podmienku.

      (1)  Ú. v. EÚ L 258 z 5. augusta 2004, s. 1

      (2)  Ú. v. EÚ L 289 zo 7. novembra 2003, s. 1

      (3)  Ú. v. ES L 261 z 20. októbra 1993, s. 1

      (4)  Ú. v. ES L 71 z 31. marca 1995, s. 5

      (5)  Ú. v. ES L 199 z 24. augusta 1995, s. 1


title: Vec T-423/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – De Masi/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa práce skupiny ‚Kódex správania‘ (zdaňovanie podnikov) vytvorenej Radou — Odpoveď na prvé žiadosti po nájdení vhodného riešenia — Chýbajúce potvrdzujúce rozhodnutie — Neprípustnosť“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – De Masi/Komisia
   (Vec T-423/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa práce skupiny ‚Kódex správania‘ (zdaňovanie podnikov) vytvorenej Radou - Odpoveď na prvé žiadosti po nájdení vhodného riešenia - Chýbajúce potvrdzujúce rozhodnutie - Neprípustnosť“))
   (2017/C 293/38)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fabio De Masi (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Fischer-Lescano, profesor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Baquero Cruz a F. Erlbacher, neskôr J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný podľa článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutí Komisie obsiahnutých jednak v liste z 20. mája 2016, a jednak v liste z 13. júla 2016 zaslaných ako odpoveď na žiadosti o prístup k dokumentom skupiny „Kódex správania (zdaňovanie podnikov)“, ktoré žalobca podal podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Fabio De Masi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Veci C-37/06 a C-58/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uzneseniami Finanzgericht Hamburg z  10.  a  12. januára 2006 , ktorý súvisí s konaniami: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uzneseniami Finanzgericht Hamburg z 10. a 12. januára 2006, ktorý súvisí s konaniami: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Veci C-37/06 a C-58/06)
   (2006/C 96/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht Hamburg (Nemecko) podal uzneseniami z 10. a 12. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaniami: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 23. januára 2006 a 3. februára 2006.
   Finanzgericht Hamburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je článok 1 nariadenia č. 615/98 (1) platný v rozsahu, v ktorom viaže poskytnutie vývoznej náhrady na dodržanie smernice 91/628/EHS (2) o ochrane zvierat počas prepravy?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je ustanovenie článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98, podľa ktorého sa vývozná náhrada nevypláca na zvieratá, pri ktorých príslušný orgán na základe ďalších informácii o dodržiavaní článku 1 nariadenia č. 615/98 dospel k záveru, že nebola dodržaná smernica o ochrane zvierat počas prepravy, zlučiteľné so zásadou proporcionality?

      (1)  Ú. v. ES. L 82, s. 19.

      (2)  Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133.


title: Vec C-60/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. júna 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Taliansko) – WWF Italia, Gruppo Ornitologico Lombardo (GOL), Lega abolizione della caccia (LAC), Lega antivivisezionista (LAV)/Regione Lombardia (Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Smernica 79/409/EHS — Výnimky zo systému ochrany)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Taliansko) – WWF Italia, Gruppo Ornitologico Lombardo (GOL), Lega abolizione della caccia (LAC), Lega antivivisezionista (LAV)/Regione Lombardia
   (Vec C-60/05) (1)

   (Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Smernica 79/409/EHS - Výnimky zo systému ochrany)
   (2006/C 178/08)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: WWF Italia, Gruppo Ornitologico Lombardo (GOL), Lega abolizione della caccia (LAC), Lega antivivisezionista (LAV)

      Žalovaný: Regione Lombardia

      Vedľajší účastník konania: Associazione migratoristi italiani
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Výklad článku 9 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98) – Podmienky uplatňovania právomoci členských štátov stanoviť výnimky zo zákazu usmrcovania alebo odchytávania chránených druhov – Druhy pinky lesnej a pinky severskej
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 9 ods. 1 písm. c) smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva zaväzuje členské štáty, aby nezávisle od vnútroštátneho rozdelenia právomocí upraveného vnútroštátnym právnym poriadkom pri prijímaní opatrení na prebratie tohto ustanovenia zabezpečili, že povolený lov vo všetkých prípadoch uplatnenia v ňom stanovenej výnimky a pre všetky chránené druhy neprekročí maximálny objem zodpovedajúci obmedzeniu malého rozsahu stanovenému pre uvedený lov v tomto ustanovení, pričom uvedený maximálny objem sa musí určiť na základe presných vedeckých údajov.

               2.

               Vnútroštátne ustanovenia, ktorými sa preberá smernica 79/409 a ktoré sa týkajú pojmu „malý rozsah“ uvedeného v článku 9 ods. 1 písm. c) smernice, musia umožniť orgánom povereným povoľovať lov vtákov na základe výnimky oprieť sa o dostatočne presné ukazovatele, pokiaľ ide o kvantitatívne maximálne objemy, ktoré sa majú dodržať.

               3.

               Pri preberaní článku 9 ods. 1 písm. c) smernice 79/409 sú členské štáty povinné zabezpečiť, aby nezávisle od počtu a totožnosti orgánov poverených v rámci ich právomocí vykonaním tohto ustanovenia celkový objem povoleného lovu neprekročil pre každý chránený druh a každým z uvedených orgánov maximálny objem uvedeného lovu zodpovedajúci obmedzeniu „malého rozsahu“ stanovenému pre tento druh pre celé územie štátu.

               4.

               Povinnosť členských štátov zaručiť, aby sa lov vtákov uskutočnil len v „malom rozsahu“ v súlade s článkom 9 ods. 1 písm. c) smernice, vyžaduje organizovanie stanovených správnych postupov takým spôsobom, aby rozhodnutia príslušných orgánov povoľujúce lov na základe výnimky, ako aj spôsob, akým sa uvedené rozhodnutia uplatnia, podliehali včas vykonávanej účinnej kontrole.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-72/06: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  19. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/9/ES — Azylová politika — Žiadatelia o azyl — Prijímanie — Minimálne normy — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/16

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-72/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/9/ES - Azylová politika - Žiadatelia o azyl - Prijímanie - Minimálne normy - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 96/26)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a C. O'Reilly, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl (Ú. v. ES L 31, s. 18, Mim. vyd. 19/06 s. 101)
   Výrok rozsudku

               1.

               Tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl nesplnila Helénska republika povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 26 tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec C-412/07: Žaloba podaná 7. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/20

         Žaloba podaná 7. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-412/07)
   (2007/C 247/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Vidal Puig, splnomocnený zástupca, M. Petite, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/36/ES (1) z 21. apríla 2004 o bezpečnosti lietadiel tretích štátov používajúcich letiská spoločenstva, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 30. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 143, s. 76; Mim. vyd. 07/008, s. 182.


title: Vec T-206/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  31. januára 2012 — Španielsko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Odvetvie vinárstva — Zákaz vysádzania nového viniča — Vnútroštátne systémy kontroly — Paušálna finančná oprava — Procesné záruky — Nesprávne posúdenie — Proporcionalita“ )

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 31. januára 2012 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-206/08) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Odvetvie vinárstva - Zákaz vysádzania nového viniča - Vnútroštátne systémy kontroly - Paušálna finančná oprava - Procesné záruky - Nesprávne posúdenie - Proporcionalita)
   2012/C 73/49
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne F. Díez Moreno, neskôr M. Muñoz Pérez, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/321/ES z 8. apríla 2008, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) (Ú. v. EÚ L 109, s. 35)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania a je povinné uhradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec F-54/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  26. júna 2008 – Joseph/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Omeškanie — Nepredvídateľná okolnosť — Prijímanie — Články 3a, 3b a 85 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ) — Doba trvania zmluvy — Rozhodnutie Komisie z  28. apríla 2004 o maximálnej dobe zamestnávania dočasných zamestnancov v službách Komisie — Článok 12 Všeobecných vykonávacích ustanovení o postupoch prijímania do služobného pomeru a zamestnávania zmluvných zamestnancov v Komisii — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/71

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 26. júna 2008 – Joseph/Komisia
   (Vec F-54/07) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Omeškanie - Nepredvídateľná okolnosť - Prijímanie - Články 3a, 3b a 85 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ) - Doba trvania zmluvy - Rozhodnutie Komisie z 28. apríla 2004 o maximálnej dobe zamestnávania dočasných zamestnancov v službách Komisie - Článok 12 Všeobecných vykonávacích ustanovení o postupoch prijímania do služobného pomeru a zamestnávania zmluvných zamestnancov v Komisii - Rovnosť zaobchádzania)
   (2008/C 209/130)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anne Joseph (Damask, Sýria) (v zastúpení: N. Lhoëst a S. Fernandez Menendez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie pracovnej zmluvy žalobkyne, ktorá je zmluvnou zamestnankyňou, v časti, v ktorej doba trvania tejto zmluvy bola namiesto 3 rokov stanovená na 15 mesiacov, a to na základe jednak rozhodnutia Komisie z 28. apríla 2004 o maximálnej dobe zamestnávania dočasných zamestnancov v službách Komisie a jednak na základe článku 12 Všeobecných vykonávacích ustanovení o postupoch prijímania do služobného pomeru a zamestnávania zmluvných zamestnancov v Komisii
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2008, s. 50.


title: Vec C-601/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  27. februára 2014 – Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Rada Európskej únie, Európska komisia, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Odvolanie — Dumping — Nariadenie (ES) č. 284/96 — Článok 2 ods. 7 písm. c) druhý pododsek — Dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne — Trhovohospodárske zaobchádzanie — Zmeškanie lehoty na prijatie rozhodnutia týkajúceho sa stanov tohto podniku — Účinok)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/12

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. februára 2014 – Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Rada Európskej únie, Európska komisia, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (Vec C-601/12 P) (1)

   ((Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 284/96 - Článok 2 ods. 7 písm. c) druhý pododsek - Dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne - Trhovohospodárske zaobchádzanie - Zmeškanie lehoty na prijatie rozhodnutia týkajúceho sa stanov tohto podniku - Účinok))
   2014/C 112/13
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (v zastúpení: F. Graafsma a J.Cornelis, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, Rechtsanwalt), Európska komisia (v zastúpení: M. França a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (v zastúpení: J. Bourgeois, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 10. októbra 2012 vo veci T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd/Rada, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu smerujúcu k čiastočnému zrušeniu nariadenia Rady (ES) č. 91/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 29, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie v konaní na tomto stupni.

               3.

               Európska komisia a European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013.


title: Vec T-233/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  1. februára 2008 – Nomura Principal Investment a Nomura International/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/46

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. februára 2008 – Nomura Principal Investment a Nomura International/Komisia
   (Vec T-233/05) (1)

   (2008/C 92/90)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec T-94/07: Žaloba podaná 26. marca 2007 – EREF/Komisia

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/31

         Žaloba podaná 26. marca 2007 – EREF/Komisia
   (Vec T-94/07)
   (2007/C 117/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Renewable Energies Federation (EREF) ASBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Fouquet, právny zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2006) 4963, konečné znenie, z 24. októbra 2006,

               —

               rozhodnúť, že sporné finančné sprostredkovanie v jeho súčasnej podobe a štruktúre predstavuje protiprávnu štátnu pomoc,

               —

               subsidiárne nariadiť, aby vo veci NN 62/B/2006 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V roku 2004 žalobkyňa podala na Komisiu sťažnosť, v ktorej okrem iného uviedla, že rôzne aspekty financovania výstavby novej jadrovej elektrárne vo Fínsku predstavujú štátnu pomoc, ktorá nebola oznámená. V roku 2006 Komisia rozdelila spis na dve osobitné konania označené NN 62/A/2006 a NN 62/B/2006.
   Žalobkyňa v predmetnej veci žiada zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4963, konečné znenie, týkajúce sa konania z oblasti štátnej pomoci NN 62/B/2006, v ktorom Komisia uviedla, že úver poskytnutý konzorciom piatich bánk a pôžička poskytnutá zo strany AB Svensk Exportkredit (ďalej len „SEK“) nepredstavujú pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES.
   Žalobkyňa tvrdí, že skutočnosť, že Komisia rozdelila spis na dve osobitné konania je protiprávna tak z procesného ako aj z hmotno-právneho hľadiska. Podľa žalobkyne poskytnutie úveru a pôžičky pri takom nízkom úroku bolo možné len v rámci zabezpečenia poskytnutého francúzskou agentúrou poisťujúcou vývozné úvery COFACE. Aspekty štátnej pomoci spojené s účasťou COFACE však boli skúmané len vo veci NN 62/A/2006. Žalobkyňa preto uvádza, že rozdelenie spisu na dve osobitné konania a nezohľadnenie záruky vo veci NN 62/B/2006 viedlo Komisiu k nesprávnej domnienke, že poskytnutie úveru a pôžičky SEK pri takom nízkom úroku nemohlo predstavovať štátnu pomoc, keďže zúčastnené banky boli podľa Komisie v súkromnom vlastníctve.
   Navyše, žalobkyňa uvádza, že aj bez ohľadu na zabezpečenie zo strany COFACE, úver a pôžička poskytnutá SEK predstavujú štátnu pomoc, keďže:

               —

               úver s nízkou úrokovou sadzbou bol poskytnutý s účasťou bánk BLB a BNP Paribas, o ktorých žalobkyňa tvrdí, že sú obe verejno-právne, a

               —

               pôžička zo SEK s úrokovou sadzbou nižšou ako sa bežne poskytuje na trhu bola poskytnutá bankou so 100 %-nou účasťou štátu.

         Napokon žalobkyňa uvádza nedostatočné odôvodnenie a zjavný omyl v posúdení.


title: Vec C-317/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Sozialgericht Köln z 8. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG proti Gemeinsamer Bundesausschuss; Vedľajsí účastníci konania: 1. AOK-Bundesverband KdöR, 2. IKK-Bundesverband, 3. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV – Arbeiter- Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Bundesknappschaft, 8. Seekrankenkasse, 9. Spolková republika Nemecko, v zastúpení: Spolkové ministerstvo zdravotníctva a sociálneho zabezpečenia

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Sozialgericht Köln z 8. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG proti Gemeinsamer Bundesausschuss; Vedľajsí účastníci konania: 1. AOK-Bundesverband KdöR, 2. IKK-Bundesverband, 3. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV – Arbeiter- Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Bundesknappschaft, 8. Seekrankenkasse, 9. Spolková republika Nemecko, v zastúpení: Spolkové ministerstvo zdravotníctva a sociálneho zabezpečenia
   (Vec C-317/05)
   (2005/C 281/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Sozialgericht Köln (Nemecko) podal uznesením z 8. augusta 2005, doručeným do kancelárie Súdneho dvora 17. augusta 2005, návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG proti Gemeinsamer Bundesausschuss; Vedľajsí účastníci konania: 1. AOK- Bundesverband KdöR, 2. IKK-Bundesverband, 3. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV – Arbeiter – Ersatzkassen – Verband e.V., 7. Bundesknappschaft, 8. Seekrankenkasse, 9. Spolková republika Nemecko, v zastúpení: Spolkové ministerstvo zdravotníctva.
   Sozialgericht Köln navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa smernica Rady 89/105/EHS (1) z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (smernica o transparentnosti) vykladať tak, že je s ňou v rozpore vnútroštátna právna úprava členského štátu, ktorá po vylúčení voľne predajných liekov z náhrad prostredníctvom vnútroštátneho systému zdravotného poistenia splnomocní právny subjekt tohto systému vyňať lieky z tohto vylúčenia, bez uplatnenia konania podľa článku 6 ods. 1 prvého pododseku a ods. 2 smernice o transparentnosti?

               2.

               Má sa smernica 89/105/EHS z 21. decembra 1988 vykladať tak, že poskytuje výrobcom liekov uvedených v bode 1 tohto uznesenia subjektívne verejné právo, najmä rozhodnúť o zápise niektorého z jeho liekov do zoznamu vyššieuvedeného druhu, s pripojeným odôvodnením a poučením o opravnom prostriedku napriek tomu, že právna úprava členského štátu príslušné rozhodovacie konanie ako ani konanie o opravných prostriedkoch neupravuje?

      (1)  Ú. v. ES L 40, s. 8.


title: Vec T-73/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  21. októbra 2008 – Cassegrain/ÚHVT (Tvar vreca) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar vreca — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/29

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. októbra 2008 – Cassegrain/ÚHVT (Tvar vreca)
   (Vec T-73/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar vreca - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jean Cassegrain SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: Y. Coursin a T. van Innis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. decembra 2005 (vec R 687/2005-2) týkajúceho sa zápisu obrazového označenia Tvar vreca ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Jean Cassegrain SAS je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.