title: Vec C-292/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Finanzgericht Köln zo dňa 24. júna 2004 vo veci Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/27

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Finanzgericht Köln zo dňa 24. júna 2004 vo veci Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Vec C-292/04)
   (2004/C 228/55)
   Finanzgericht Köln (Nemecko) uznesením z 24. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 9. júla 2004.
   Finanzgericht Köln žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je § 36 odsek 2 bod 3 EStG (zákon o dani z príjmu) (v znení platnom v rozhodujúcom čase), na základe ktorého môže byť započítaná na daň z príjmu len daň z príjmov právnických osôb obchodnej spoločnosti alebo združenia osôb neobmedzene podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb vo výške 3/7 príjmov v zmysle § 20 odsek 1 bod 1 alebo 2 EStG, zlučiteľný s článkom 56 odsek 1 a článkom 58 odsek 1 písmeno a) a odsekom 3 Zmluvy o ES?


title: Vec C-87/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  25. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/73ES — Vykonávacie opatrenia smernice 2004/39/ES — Organizačné požiadavky a podmienky výkonu činnosti investičných spoločností — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-87/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/73ES - Vykonávacie opatrenia smernice 2004/39/ES - Organizačné požiadavky a podmienky výkonu činnosti investičných spoločností - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 301/25)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie smernice Komisie 2006/73/ES z 10. augusta 2006, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokiaľ ide o organizačné požiadavky a podmienky výkonu činnosti investičných spoločností, ako aj o vymedzené pojmy na účely uvedenej smernice (Ú. v. EÚ L 241, s. 26)
   Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/73/ES z 10. augusta 2006, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokiaľ ide o organizačné požiadavky a podmienky výkonu činnosti investičných spoločností, ako aj o vymedzené pojmy na účely uvedenej smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 53 ods. 1 tejto smernice.

               2.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-30/15 P: Odvolanie podané 27. januára 2015: Simba Toys GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 25. novembra 2014 vo veci T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/29

         Odvolanie podané 27. januára 2015: Simba Toys GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 25. novembra 2014 vo veci T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-30/15 P)
   (2015/C 138/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Simba Toys GmbH & Co. KG (v zastúpení: O. Ruhl, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Seven Towns Limited

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súde Európskej únie z 5. novembra 2014 vo veci T-450/09 Simba Toys GmbH & Co. KG/ÚHVT – Seven Towns Limited,

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. septembra 2009 (vec 1526/2008-2),

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Seven Towns Limited na náhradu trov konania vynaložených v odvolacom konaní pred Súdnym dvorom, ako aj v konaní na prvom stupni pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uplatňuje šesť odvolacích dôvodov: Prvý odvolací dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 40/94 (1). Druhý odvolací dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. e) bodu i) nariadenia č. 40/94. Tretí odvolací dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. e) bodu iii) nariadenia č. 40/94. Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Piaty odvolací dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94. Šiesty odvolací dôvod je založený na porušení článku 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 (2).
   Prvý odvolací dôvod sa delí na jedenásť častí: nesprávna požiadavka „presného stanovenia“; nesprávne nezohľadnenie výrobkov, ktoré sa už na trhu nachádzajú; závery o zverejnení vyobrazenia ochrannej známky založené na skreslení skutočností a dôkazov; príliš reštriktívny výklad kritéria „technickej funkcie“; nezohľadnenie chýbajúcich podstatných svojvoľných charakteristík; nesprávne úvahy súvisiace s verejným záujmom; nesprávne právne posúdenie relevantnosti neexistencie alternatívnych tvarov; konštatovanie existencie alternatívnych tvarov založené na skreslení skutočností a dôkazov; nesprávne právne kritéria týkajúce sa príčinnej súvislosti a výsledku technickej funkcie; irelevantnosť možnosti, aby kocky nemali viditeľné línie; nesprávny záver vzťahujúci údajne netechnickú povahu jednej podkategórie výrobkov na netechnickú povahu všetkých ostatných výrobkov, pre ktoré je ochranná známka zapísaná.
   Druhý odvolací dôvod má jednu časť: nesprávne nezohľadnenie skutočnosti, že základné prvky sú funkčné.
   Tretí odvolací dôvod má jednu časť: nesprávne nezohľadnenie skutočnosti, že základné prvky dávajú výrobku podstatnú hodnotu.
   Štvrtý odvolací dôvod sa delí na jedenásť častí: nesprávne právne posúdenie dôkazného bremena; nesprávna analýza jednotlivých prvkov spornej ochrannej známky; nesprávne nezohľadnenie technickej povahy jednotlivých prvkov; nesprávny odkaz iba na normy dotknutého odvetvia; nesprávne „spontánne“ kritérium; nesprávny záver vzťahujúci údajnú rozlišovaciu spôsobilosť jednej podkategórie výrobkov na rozlišovaciu spôsobilosť všetkých ostatných výrobkov, pre ktoré je ochranná známka zapísaná; nesprávne uplatnenie kritéria „najpravdepodobnejšieho tvaru“; odmietnutie magickej kocky ako najpravdepodobnejšieho tvaru založené na skreslení skutočností a dôkazov; nesprávne posúdenie rozlišovacej spôsobilosti iba z pohľadu spotrebiteľa; nesprávne nezohľadnenie špecifických výrobkov, ktoré sa skutočne nachádzajú na trhu; nesprávne právne kritéria pre posúdenie relevancie výrobkov, ktoré sa už na trhu nachádzajú.
   Piaty odvolací dôvod sa delí na osem častí: nesprávna požiadavka „jednoznačnosti“; nesprávna „spontánna“ požiadavka; nesprávny výklad kritéria „dostatočnej priamej a konkrétnej spojitosti“; nesprávna analýza popisného charakteru iba s prihliadnutím na všeobecnú formuláciu výrobkov; nesprávna definícia relevantnej verejnosti; nesprávne posúdenie známosti u verejnosti; nesprávne nezohľadnenie budúceho vývoja; nesprávne posúdenie verejného záujmu pri nesprávnom odkaze na alternatíve tvary.
   Šiesty odvolací dôvod má jednu časť: nesprávne skutkové zistenia nepodložené dôkazmi.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-364/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) 11. júla 2011 — Mostafa Abed El Karem El Kott a i./Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal, Úrad vysokého komisára OSN pre utečencov

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) 11. júla 2011 — Mostafa Abed El Karem El Kott a i./Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal, Úrad vysokého komisára OSN pre utečencov
   (Vec C-364/11)
   2011/C 347/10
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Kamel Ismail Hazem

      Žalovaní: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal, Úrad vysokého komisára OSN pre utečencov

      Prejudiciálne otázky

   Na účely uplatnenia článku 12 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2004/83/ES (1):

               1.

               zahŕňajú výhody z ustanovení tejto smernice priznanie postavenia utečenca alebo priznanie jednej či druhej formy ochrany v rámci pôsobnosti smernice (priznanie postavenia utečenca a poskytnutie subsidiárnej ochrany) podľa rozhodnutia členského štátu, alebo to nepredstavuje automatické priznanie ani jednej z týchto dvoch foriem ochrany a znamená to len zahrnutie do osobnej pôsobnosti smernice?

               2.

               je predpokladom zániku ochrany alebo pomoci zo strany agentúry pobyt mimo oblasti činnosti agentúry, skončenie činnosti agentúry, koniec možnosti využívať ochranu alebo pomoc zo strany tejto agentúry, alebo k nemu dochádza aj v prípade neúmyselnej prekážky vyplývajúcej z oprávneného alebo osobného dôvodu, ktorá bráni tomu, aby mohla oprávnená osoba získať ochranu alebo pomoc?

      (1)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, 30.9.2004, s. 12 — 23; Mim. vyd. 19/007, s. 96).


title: Vec T-94/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Rütgers Germany a i./ECHA ( „REACH — Identifikácia antracénového oleja ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy — Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý možno napadnúť žalobou — Regulačný akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Priama dotknutosť — Prípustnosť — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita“ )

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/30

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Rütgers Germany a i./ECHA
   (Vec T-94/10) (1)

   (REACH - Identifikácia antracénového oleja ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý možno napadnúť žalobou - Regulačný akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia - Priama dotknutosť - Prípustnosť - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita)
   2013/C 114/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemecko), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgicko), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španielsko) a Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, solicitor, neskôr K. Van Maldegem a R. Cana)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä a W. Broere, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia ECHA uverejneného 13. januára 2010, ktorým bol antracénový olej (ES č. 292-602-7) v súlade s článkom 59 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1) identifikovaný ako látka spĺňajúca kritériá uvedené v článku 57 tohto nariadenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, a Bilbaína de Alquitranes, SA, sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-536/14: Žaloba podaná 16. júla 2014 – Sheraton International IP/ÚHVT – Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/20

         Žaloba podaná 16. júla 2014 – Sheraton International IP/ÚHVT – Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)
   (Vec T-536/14)
   2014/C 339/24
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sheraton International IP LLC (Stamford, Spojené štáty) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Austrália)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. apríla 2014 vydané v spojených veciach R 240/2013-5 a R 303/2013-5,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „PARK REGIS“ pre služby tried 35, 36 a 43 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 4 88  933.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápisy ochrannej známky Spoločenstva, medzinárodné zápisy ochrannej známky a ochranná známka s dobrým menom „ST REGIS“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-119/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato) – Ministero dell'Industria, del Commercio et dell'Artigianato/Lucchini Siderurgica SpA (Štátna pomoc — ESUO — Hutnícky priemysel — Pomoc vyhlásená za nezlúčiteľnú so spoločným trhom — Vrátenie pomoci — Nadobudnutie právoplatnosti rozsudku vnútroštátneho súdu)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato) – Ministero dell'Industria, del Commercio et dell'Artigianato/Lucchini Siderurgica SpA
   (Vec C-119/05) (1)

   (Štátna pomoc - ESUO - Hutnícky priemysel - Pomoc vyhlásená za nezlúčiteľnú so spoločným trhom - Vrátenie pomoci - Nadobudnutie právoplatnosti rozsudku vnútroštátneho súdu)
   (2007/C 211/04)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministero dell'Industria, del Commercio et dell'Artigianato

      Žalovaná: Lucchini Siderurgica SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Spätné vyžiadanie pomoci, ktorá bola určená za nezlučiteľnú so spoločným trhom a v rozpore s rozhodnutím Komisie č. 3484/85/ESUO z 27. novembra 1985 o zavedení pravidiel Spoločenstva pri poskytovaní pomoci v oceliarskom priemysle (Ú. v. ES L 340, s. 1) – Povinnosť štátu vyžiadať späť pomoc napriek opačnému právoplatnému občiansko-právnemu rozsudku
   Výrok rozsudku
   Právo Spoločenstva bráni uplatneniu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktorého cieľom je stanoviť zásadu právnej sily rozhodnutej veci, akým je článok 2909 talianskeho občianskeho zákonníka, keď jeho uplatnenie predstavuje prekážku vrátenia štátnej pomoci, ktorá bola poskytnutá v rozpore s právom Spoločenstva a ktorej nezlučiteľnosť so spoločným trhom bola stanovená konečným rozhodnutím Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec T-495/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — PROAS/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Španielsky trh s penetračným bitúmenom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Každoročné dohody o rozdelení trhu a cenovej koordinácii — Preklad oznámenia o výhradách — Stanovenie výšky pokuty — Primeraná lehota — Právna sila rozhodnutej veci“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — PROAS/Komisia
   (Vec T-495/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Španielsky trh s penetračným bitúmenom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Každoročné dohody o rozdelení trhu a cenovej koordinácii - Preklad oznámenia o výhradách - Stanovenie výšky pokuty - Primeraná lehota - Právna sila rozhodnutej veci)
   2013/C 336/27
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Productos Asfálticos (PROAS), SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel a P. Carmona Botana, neskôr C. Fernández Vicién a A. Pereda Miquel a napokon C. Fernández Vicién, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci pôvodne J. Rivas Andrés, advokát, a M. Heenan Bróna, solicitor, neskôr J. Rivas Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, advokát, a napokon J. Rivas Andrés)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4441 v konečnom znení z 3. októbra 2007 v konaní o uplatnení článku 81 [ES] [vec COMP/38.710 — Bitúmen (Španielsko)], ako aj návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni týmto rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Návrhy Európskej komisie na zvýšenie pokuty sa zamietajú.

               3.

               Productos Asfálticos (PROAS), SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-467/07: Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Du Pont de Nemours (France) a iní/Komisia

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/52

         Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Du Pont de Nemours (France) a iní/Komisia
   (Vec T-467/07)
   (2008/C 51/96)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Francúzsko), Du Pont Portugal – Serviços, sociedade unipessoal, Ld.a (Lisabon, Portugalsko), Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Španielsko), E.I. du Pont de Nemours & Co (Wilmington, Spojené štáty), Du Pont de Nemours Italiana SRL (Miláno, Taliansko), Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Holandsko), Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg v.d. Höhe, Nemecko), DuPont Poland sp. z o. o. (Varšava, Poľsko), DuPont Romania SRL (Bukurešť, Rumunsko), DuPont International Operations SARL (Le Grand Saconnex, Švajčiarsko), Du Pont de Nemours International SA (Le Grand Saconnex, Švajčiarsko), DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux, Francúzsko), Du Pont Agro Hellas AE (Halandri, Grécko) (v zastúpení: D. Waelbroeck a I. Antypas, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               nariadiť zrušenie rozhodnutia Komisie z 19. septembra 2007 o nezaradení metomylu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku,

               —

               zaviazať Spoločenstvo zastúpené Komisiou na náhradu škody utrpenej žalobcami v dôsledku napadnutého rozhodnutia a stanoviť výšku tejto náhrady škody utrpenej žalobcami na sumu v súčasnosti odhadovanú na približne 52,5 milióna eur; alebo na inú sumu zodpovedajúcu škode, ktorá vznikla žalobcom alebo im vznikne, ktorú neskôr v priebehu tohto konania vypočítajú, aby sa zohľadnila aj budúca škoda,

               —

               alternatívne, uložiť účastníkom konania, aby Súdu prvého stupňa v primeranej lehote po vyhlásení rozsudku predložili vyčíslenú sumu odškodnenia, na ktorom sa dohodli alebo v prípade, že k takejto dohode nedôjde, nariadiť účastníkom konania, aby v rovnakej lehote predložili Súdu prvého stupňa svoje návrhy s podrobnými vyčísleniami,

               —

               nariadiť zaplatenie úrokov vo výške úrokovej sadzby používanej v dotknutom čase Európskou centrálnou bankou pri hlavných refinančných operáciách plus dva percentuálne body alebo v inej primeranej výške úrokovej sadzby, ktorú stanoví Súd prvého stupňa, a to zo sumy, ktorá sa má vyplatiť, odo dňa rozhodnutia Súdu prvého stupňa až do jej skutočného zaplatenia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1) stanovuje, že členské štáty môžu povoliť prípravky na ochranu rastlín len vtedy, ak sú ich účinné látky uvedené v jej prílohe I a boli splnené všetky tam uvedené podmienky. Žalobcovia navrhujú zrušiť rozhodnutie Komisie 2007/628/ES z 19. septembra 2007 o nezaradení metomylu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku (2). Žalobcovia ďalej žiadajú o odškodnenie za údajné škody spôsobené napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu žaloby o neplatnosť žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie sa prijalo na základe neúplného a zjavne nesprávneho posúdenia rizík metomylu, pričom Komisia nezohľadnila informáciu, ktorou disponovala už od septembra 2005.
   Žalobcovia tvrdia, že Komisia zneužila svoju právomoc a porušila ustanovenia Smernice 91/414/EHS a zásady proporcionality, riadnej správy vecí verejných, právnej istoty a zákazu diskriminácie, ako aj právo žalobcov byť vypočutí a povinnosť odôvodnenia.

      (1)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 1991, s. 1, Mim. vyd. 03/011, s. 332).

      (2)  Ú. v. EÚ L 255, 2007, s. 40.


title: Vec T-70/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2016 – Trajektna luka Split/Komisia („Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 102 ZFEÚ — Stanovenie poplatkov za prístavné služby týkajúce sa vnútrozemskej vodnej dopravy prístavným orgánom v Splite na maximálnej úrovni — Zamietnutie sťažnosti — Vybavovanie veci orgánom hospodárskej súťaže členského štátu — Neexistencia záujmu Únie“)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2016 – Trajektna luka Split/Komisia
   (Vec T-70/15) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 102 ZFEÚ - Stanovenie poplatkov za prístavné služby týkajúce sa vnútrozemskej vodnej dopravy prístavným orgánom v Splite na maximálnej úrovni - Zamietnutie sťažnosti - Vybavovanie veci orgánom hospodárskej súťaže členského štátu - Neexistencia záujmu Únie“))
   (2016/C 419/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trajektna luka Split d.d. (Split, Chorvátsko) (v zastúpení: M. Bauer, H.-J. Freund a S. Hankiewicz, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, C. Urraca Caviedes, a I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2014) 9236 final z 28. novembra 2014, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobkyňou v súvislosti s porušením článku 102 ZFEÚ, ktorého sa údajne dopustil prístavný orgán v Splite alebo článkov 102 a 106 ZFEÚ, ktorého sa dopustila Chorvátska republika alebo prístavný orgán v Splite (vec AT.40199 – Prístav Split)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Trajektna luka Split d.d. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec C-25/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poľská republika) – Alicja Sosnowska/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (DPH — Smernice 67/227/EHS a 77/388/EHS — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu DPH — Zásady daňovej neutrality a proporcionality — Osobitné odchylné opatrenia)

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poľská republika) – Alicja Sosnowska/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Vec C-25/07) (1)

   (DPH - Smernice 67/227/EHS a 77/388/EHS - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu DPH - Zásady daňovej neutrality a proporcionality - Osobitné odchylné opatrenia)
   (2008/C 260/04)
   Jazyk konania: poľština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Alicja Sosnowska

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Výklad článku 5 tretieho odseku ES, článku 2 smernice Rady 67/227/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu (Ú. v. ES L 71, s. 1301; Mim. vyd. 09/001, s. 23), ako aj článku 18 ods. 4 a článku 27 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 3) – Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa dane z pridanej hodnoty, ktorá ohľadom lehoty na vrátenie nadmerného odpočtu stanovuje pravidlá znevýhodňujúce platiteľov dane, ktorí začínajú vykonávať zdaniteľné plnenia a sú registrovaní ako platitelia dane uskutočňujúci dodávky tovarov vo vnútri Spoločenstva – Zásady daňovej neutrality a proporcionality
   Výrok rozsudku

               1.

               Článku 18 ods. 4 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2005/92/ES z 12. decembra 2005, a zásade proporcionality odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je tá v spore vo veci samej, ktorá na účely umožnenia kontrol nevyhnutných na zabránenie daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností stanovuje lehotu v rozsahu 60 až 180 dní od podania daňového priznania k dani z pridanej hodnoty zdaniteľnou osobou, ktorú majú vnútroštátne daňové orgány na vrátenie nadmerného odpočtu dane z pridanej hodnoty určitej kategórii zdaniteľných osôb, okrem prípadu, keď tieto osoby poskytnú zábezpeku vo výške 250 000 PLN.

               2.

               Ustanovenia, akými sú tie, ktorých sa týka spor vo veci samej, nepredstavujú „osobitné odchylné opatrenia“ sledujúce zabránenie niektorým formám daňových únikov alebo obchádzaniu daňových povinností v zmysle článku 27 ods. 1 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 2005/92.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2008.


title: Vec T-359/17: Žaloba podaná 7. júna 2017 – Aldo Supermarkets/EUIPO – Aldi Einkauf (ALDI)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/41

         Žaloba podaná 7. júna 2017 – Aldo Supermarkets/EUIPO – Aldi Einkauf (ALDI)
   (Vec T-359/17)
   (2017/C 249/56)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldo Supermarkets (Varna, Bulharsko) (v zastúpení: C. Saettel, avocate)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutý sporný dizajn: ochranná známka európskej Únie „ALDI“ – prihláška č. 12 749 586.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2017 vo veci R 976/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie pravidla 19 nariadenia č. 2868/95,

               —

               existencia rozporu v odôvodnení, keď odvolací senát v bode 18 napadnutého rozhodnutia pripustil, že formulár týkajúci sa námietky obsahuje farebné znázornenie skoršej ochrannej známky a v bode 24 napadnutého rozhodnutia, že žalobkyňa vytvorila súbor vo formáte PDF predstavujúci farebné znázornenie ochrannej známky, zatiaľ čo tieto tvrdenia sú nezlučiteľné s konštatovaním v bodoch 22 až 25 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého v podstate, žalobkyňa nepreukázala existenciu skoršej ochrannej známky, lebo neposkytla farebné znázornenie tejto ochrannej známky,

               —

               porušenie práva na obranu a zásady kontradiktórnosti tým, že odvolací senát zohľadnil ex offo porušenie pravidla 19 vykonávacieho nariadenia, bez vypočutia účastníkov konania k tomuto dôvodu, zatiaľ čo zásada kontradiktórnosti bráni odvolaciemu senátu vypočuť účastníkov konania o všetkých dôvodoch, ktoré má v úmysle predložiť ex offo,

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 a pravidla 22 ods. 3 a 4 vykonávacieho nariadenia.


title: Vec C-179/04: Žaloba podaná dňa 16. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/2

         Žaloba podaná dňa 16. apríla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-179/04)
   (2004/C 168/02)
   Komisia Európskych spoločenstiev, ktorú zastupuje pán Georgios Zavvos, člen právnej sekcie Komisie, podala dňa 16. apríla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky potrebné legislatívne, normatívne a správne opatrenia potrebné na implementáciu smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/64/ES zo 7. novembra 2000, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 85/611/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS a 93/22/EHS, pokiaľ ide o výmenu informácií s tretími krajinami (1) a v každom prípade tým, že Komisii neposkytla dané ustanovenia, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               —

               zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa členský štát nemôže odvolávať na okolnosti alebo ťažkosti vnútroštátneho poriadku, aby tým odôvodnil nesplnenie povinností a nedodržanie lehôt, ktoré vyplývajú z práva spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 290 zo 17.11.2000, s. 27.


title: Vec C-73/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  24. januára 2013 — Frucona Košice a.s./Európska komisia, St. Nicolaus — trade a.s. (Odvolanie — Štátna pomoc — Odpustenie 65 % daňového dlhu v rámci kolektívneho insolvenčného konania — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Kritérium súkromného veriteľa — Hranice súdneho preskúmania — Nahradenie dôvodov uvedených v spornom rozhodnutí vlastnými dôvodmi Všeobecného súdu — Zjavne nesprávne posúdenie — Skreslenie dôkazov)

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. januára 2013 — Frucona Košice a.s./Európska komisia, St. Nicolaus — trade a.s.
   (Vec C-73/11 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Odpustenie 65 % daňového dlhu v rámci kolektívneho insolvenčného konania - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Kritérium súkromného veriteľa - Hranice súdneho preskúmania - Nahradenie dôvodov uvedených v spornom rozhodnutí vlastnými dôvodmi Všeobecného súdu - Zjavne nesprávne posúdenie - Skreslenie dôkazov)
   2013/C 71/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Frucona Košice a.s. (v zastúpení: P. Lasok, QC, J. Holmes a B. Hartnett, barristers, O. Geiss, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: K. Walkerová, L. Armati, a B. Martenczuk, splnomocnení zástupcovia), St. Nicolaus — trade a.s. (v zastúpení: N. Smaho, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 7. decembra 2010, Frucona Košice/Komisia (T-11/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú proti rozhodnutiu Komisie K(2006) 2087 v konečnom znení zo 7. júna 2006 o štátnej pomoci poskytnutej Slovenskou republikou v prospech spoločnosti Frucona Košice a.s. vo forme odpustenia daňového dlhu príslušným daňovým úradom v rámci vyrovnacieho konania (štátna pomoc C 25/2005, ex NN/2005), pričom uvedené rozhodnutie vyhlásilo dané opatrenie za nezlučiteľné so spoločným trhom a nariadilo Slovensku začať vymáhanie vrátenia celej pomoci

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 7. decembra 2010, Frucona Košice/Komisia (vec T-11/07) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie na nové konanie, aby rozhodol o žalobných dôvodoch vznesených v konaní pred ním, o ktorých nerozhodol.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. októbra 2005  vo veci C-41/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Levob Verzekeringen BV, OV Bank NV proti Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica o DPH — Články 2, 5, 6 a 9 — Prevod operačného systému zapísaného na nosiči — Neskoršie prispôsobenie operačného systému osobitným potrebám nadobúdateľa — Jediné zdaniteľné plnenie — Plnenie spočívajúce v službách — Miesto plnenia)

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 27. októbra 2005
   vo veci C-41/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Levob Verzekeringen BV, OV Bank NV proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Články 2, 5, 6 a 9 - Prevod operačného systému zapísaného na nosiči - Neskoršie prispôsobenie operačného systému osobitným potrebám nadobúdateľa - Jediné zdaniteľné plnenie - Plnenie spočívajúce v službách - Miesto plnenia)
   (2006/C 22/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-41/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 30. januára 2004 a doručený Súdnemu dvoru 2. februára 2004, ktorý súvisí s konaním: Levob Verzekeringen BV, OV Bank NV proti Staatssecretaris van Financiën, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Schiemann (spravodajca), N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues a E. Levits, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 27. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 2 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia treba vykladať v tom zmysle, že keď viaceré prvky alebo činnosti odovzdané, resp. vykonané platiteľom dane v prospech spotrebiteľa, považovaného za priemerného spotrebiteľa, sú úzko spojené tak, že tvoria objektívne z hospodárskeho hľadiska celok, ktorého rozčlenenie by bolo neprirodzené, súbor týchto prvkov alebo týchto činností tvorí jediné plnenie s cieľom uplatniť DPH.

               2.

               Takýmto je prípad činnosti, ktorou platiteľ dane odovzdáva spotrebiteľovi predtým vyvinutý a predávaný bežný operačný systém zapísaný na nosiči, ako aj následné prispôsobenie tohto operačného systému osobitným potrebám tohto nadobúdateľa, aj keď ako odplata sú zaplatené rôzne ceny.

               3.

               Článok 6 ods. 1 šiestej smernice 77/388 treba vykladať v tom zmysle, že jediné plnenie, ako to, ktoré je uvedené v bode 2 tejto výrokovej časti, má byť kvalifikované ako „plnenie, ktorého predmetom sú služby“, keď sa zdá, že predmetné prispôsobenie nie je ani druhoradé, ani vedľajšie, ale že má naopak prevládajúci charakter; takým je najmä prípad, keď vzhľadom na prvky, ako sú rozsah, dĺžka alebo cena prispôsobenia, toto prispôsobenie je rozhodujúco dôležité preto, aby umožnilo použitie operačného systému „na mieru“ nadobúdateľom.

               4.

               Článok 9 ods. 2 písm. e) tretiu zarážku šiestej smernice 77/388 treba vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na jediné plnenie, ktorého predmetom sú služby uvedené v bode 3 tohto výroku, ktoré sú poskytnuté platiteľovi dane usadenému v Spoločenstve, ale mimo krajiny, kde je usadený poskytovateľ plnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-184/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Twoh International BV/Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica o DPH — Článok 28c A písm. a) prvý pododsek — Nadobudnutie tovaru v tuzemsku z iného členského štátu — Oslobodenie od dane — Neexistencia povinnosti daňového orgánu zhromažďovať dôkazy — Smernica 77/799/EHS — Vzájomná pomoc orgánov členských štátov v oblasti priamych a nepriamych daní — Nariadenie (EHS) č. 218/92 — Administratívna spolupráca v oblasti priamych a nepriamych daní)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Twoh International BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-184/05) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 28c A písm. a) prvý pododsek - Nadobudnutie tovaru v tuzemsku z iného členského štátu - Oslobodenie od dane - Neexistencia povinnosti daňového orgánu zhromažďovať dôkazy - Smernica 77/799/EHS - Vzájomná pomoc orgánov členských štátov v oblasti priamych a nepriamych daní - Nariadenie (EHS) č. 218/92 - Administratívna spolupráca v oblasti priamych a nepriamych daní)
   (2007/C 297/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Twoh International BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 28c A písm. a) smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1) v spojení so smernicou Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní (Ú. v. ES L 336, s. 15; Mim. vyd. 09/001, s. 63) v znení smernice 92/12/EHS (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179) a s nariadením Rady (EHS) č. 218/92 z 27. januára 1992 o administratívnej spolupráci v oblasti nepriameho zdaňovania (DPH) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 24, s. 1) – Predaj a preprava tovarov cez iný členský štát na účet kupujúceho – Nedostatočné oznámenie náležitých informácií príslušným orgánom členského štátu, kde sa nachádza miesto dodania – Povinnosť alebo neexistencia povinnosti orgánov členského štátu, z ktorého sa tovar odoslal, žiadať informácie od príslušných orgánov členského štátu, kde sa nachádza miesto dodania a podľa okolností ich zobrať do úvahy
   Výrok rozsudku
   Článok 28c A písm. a) prvý pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, v spojení so smernicou Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní zmenenej a doplnenej smernicou 92/12/EHS z 25. februára 1992 a nariadením Rady (EHS) č. 218/92 z 27. januára 1992 o administratívnej spolupráci v oblasti nepriameho zdaňovania (DPH), sa má vykladať v tom zmysle, že daňové orgány členského štátu, z ktorého sa tovar odoslal alebo v ktorom sa uskutočňuje preprava tovaru v rámci jeho dodania vnútri Spoločenstva, nie sú povinné zaobstarať si informácie od orgánov členského štátu určenia uvedeného dodávateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec C-367/08: Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/11

         Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-367/08)
   (2008/C 260/21)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES (1) z 15. marca 2006 o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 16 uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. apríla 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, s. 35.


title: Vec C-77/06: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/42/ES — Posudzovanie účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/19

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-77/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/42/ES - Posudzovanie účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 326/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Hottiaux a F. Simonetti, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: S. Schreiner, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote nevyhnutných ustanovení na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovej lehote neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec C-169/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 10. apríla 2012 — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o./Minister Finansów

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 10. apríla 2012 — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o./Minister Finansów
   (Vec C-169/12)
   2012/C 209/02
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o.

      Žalovaný: Minister Finansów

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa úprava uvedená v článku 66 písm. a), b) a c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak zdaniteľná osoba vystaví faktúru, ktorá je dokladom o službe spadajúcej pod právomoc členského štátu upravenú v tomto článku (odchylne od článkov 63, 64 a 65 smernice 2006/112), môže sa na základe článku 66 písm. b) smernice 2006/112 stanoviť, že daňová povinnosť (splatnosť dane) vznikne v deň platby, najneskôr však v 30. deň nasledujúci po dni, kedy bola služba poskytnutá?

               2.

               Má sa úprava uvedená v článku 66 písm. a) a b) smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam uvedeným v článku 19 ods. 13 bode 2 písm. a) a b) Ustawa z dnia 11. marca 2004 r. o podatku od towarów i usług, podľa ktorých je okamihom vzniku daňového dlhu (udalosť, ktorá ak nastane, vyvolá v prípade niektorých transakcií vznik daňovej povinnosti) v prípade transportných a špedičných služieb tiež deň prijatia celej platby alebo splátky, najneskôr však v 30. deň nasledujúci po dni poskytnutia danej služby, ak nadobúdateľovi bola v priebehu 7 dní od poskytnutia služby vystavená a doručená faktúra, v ktorej je uvedený neskorší termín platby, ale nadobúdateľ je bez ohľadu na to, či zaplatil alebo nezaplatil, oprávnený vykonať odpočítanie dane v období, v ktorom faktúru obdržal?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-19/10: Žaloba podaná 12. januára 2010 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/15

         Žaloba podaná 12. januára 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-19/10)
   2010/C 80/27
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a S. Mortoni, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala vnútroštátne opatrenia na prebratie článku 12 nariadenia (ES) č. 273/2004 (1) Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o prekurzoroch drog a ani ich neoznámila Komisii v súlade s článkom 16 toho istého nariadenia a tým, že neprijala vnútroštátne opatrenia na prebratie článku 31 nariadenia Rady (ES) č. 111/2005 (2) z 22. decembra 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedených nariadení,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Nariadenie č. 273/2004 nadobudlo účinnosť 18. augusta 2005, nariadenie č. 111/2005 nadobudlo účinnosť 15. februára 2005 a uplatňuje sa od 18. augusta 2005. Keďže Komisii neboli oznámené ustanovenia, ktoré bolo Taliansko povinné prijať podľa článku 12 nariadenia č. 273/2004 a podľa článku 31 nariadenia č. 111/2005 a keďže od Talianskej republiky nedostala nijaké informácie, z ktorých by vyplývalo, že potrebné opatrenia boli v skutočnosti prijaté, táto inštitúcia dospela k záveru, že Talianska republika uvedené opatrenia neprijala a preto si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia č. 273/2004 a z nariadenia č. 111/2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 47, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 46.

      (2)  Ú. v. EÚ L 22, s. 1.


title: Vec T-34/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006 – Bayer CropScience a i./Komisia ( Prípravky na ochranu rastlín — Aktívna látka endosulfán — Preskúmanie povolenia na uvedenie na trh — Žaloba na nečinnosť — Zastavenie konania )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006 – Bayer CropScience a i./Komisia
   (Vec T-34/05) (1)

   („Prípravky na ochranu rastlín - Aktívna látka endosulfán - Preskúmanie povolenia na uvedenie na trh - Žaloba na nečinnosť - Zastavenie konania“)
   (2006/C 281/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Bayer CropScience AG (Monheim, Nemecko), Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Holandsko), Alfa Georgika Efodia AEVE (Atény, Grécko) a Aragonesas Agro, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: European Crop Association (ECPA) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, U. Zinsmeister a N. Rampal, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Žaloba na nečinnosť, ktorá smeruje k tomu, aby sa určilo, že Komisia v rozpore s právom nepreskúmala údaje, ktoré jej žalobcovia predložili v rámci preskúmavania povolenia na uvedenie aktívnej látky endosulfán na trh, ktoré stanovuje smernica Rady 91/414 z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332)
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Komisia a žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Komisia a navrhovatelia v konaní o nariadení predbežného opatrenia znášajú svoje vlastné trovy konania o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Španielske kráľovstvo a European Crop Association znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec T-345/05 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo  16. marca 2007 – V/Parlament ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Zbavenie imunity člena Európskeho parlamentu — Návrh na odklad výkonu — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Prípustnosť — Naliehavosť )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/36

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 16. marca 2007 – V/Parlament
   (Vec T-345/05 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Zbavenie imunity člena Európskeho parlamentu - Návrh na odklad výkonu - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Prípustnosť - Naliehavosť“)
   (2007/C 96/74)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: V (v zastúpení: J. Lofthouse, M. Monan, barristers, a E. Hayes, solicitor)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: H. Krück, D. Moore a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Po prvé, návrh na odklad výkonu uznesenia Európskeho parlamentu [skryté dôverné údaje] o zbavení imunity žalobcu, po druhé, návrh na určenie, že predbežné opatrenia môžu brániť opätovnému začatiu trestného stíhania v očakávaní konečného rozhodnutia Súdu prvého stupňa o žalobe v hlavnom konaní, po tretie, návrh, aby anonymita žalobcu bola chránená a aby sa neprihliadalo na tento návrh, až kým Súd prvého stupňa nerozhodne o žalobe v hlavnom konaní, a aby prípadné vnútroštátne konanie nebolo skončené, po štvrté, návrh, aby žalobca bol oprávnený odovzdať písomnosti účastníkom konania, poskytnuté v rámci konania o predbežnom opatrení a v konaní o žalobe v hlavnom konaní, orgánom povereným trestným stíhaním v Spojenom kráľovstve, ako aj vnútroštátnemu súdu, pred ktorým by bola vec prejednávaná na vnútroštátnej úrovni a po piate, návrh smerujúci k tomu, aby sa pojednávanie v hlavnom konaní uskutočnilo čo možno najskôr
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-253/06 P: Odvolanie podané 8. septembra 2006 : Chassagne proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  29. júna 2006 vo veci F-11/05, Chassagne/Komisia

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/38

         Odvolanie podané 8. septembra 2006: Chassagne proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 29. júna 2006 vo veci F-11/05, Chassagne/Komisia
   (Vec T-253/06 P)
   (2006/C 281/68)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Olivier Chassagne (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie vydané Súdom pre verejnú službu 29. júna 2006 vo veci F-11/05,

               —

               vyhovieť návrhom na zrušenie a náhradu škody, ktoré odvolateľ predložil v konaní na prvom stupni,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   V prvom odvolacom dôvode odvolateľ uvádza, že v konaní pred Súdom pre verejnú službu došlo k nezrovnalostiam, ktoré mali dosah na jeho práva na obhajobu, pretože nemohol predložiť svoje pripomienky k dokumentom, z ktorých Súd pre verejnú službu vychádzal pri svojej argumentácii, a takisto preto, že určité skutočnosti uvádzané odvolateľom, ako aj niektoré dokumenty predložené v priebehu konania neboli zohľadnené. V druhom odvolacom dôvode žalobca tvrdí, že Súd pre verejnú službu porušil právo Spoločenstva tým, že skreslil žalobné dôvody a vykladal nesprávnym spôsobom ustanovenia štatútu úradníkov Európskych spoločenstiev. Uvádza takisto, že Súd pre verejnú službu sa dopustil zjavného nesprávneho posúdenia skutkových okolností.


title: Vec C-147/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 28. marca 2014 – Loutfi Management Propriété intellectuelle SARL/AMJ Meatproducts NV a Halalsupply NV

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 28. marca 2014 – Loutfi Management Propriété intellectuelle SARL/AMJ Meatproducts NV a Halalsupply NV
   (Vec C-147/14)
   2014/C 194/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Loutfi Management Propriété intellectuelle SARL

      Odporkyne: AMJ Meatproducts NV, Halalsupply NV

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 9 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) s ohľadom na články 21 a 22 Charty základných práv Európskej únie (2) vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny medzi ochrannou známkou Spoločenstva, v ktorej dominuje arabské slovo, a označením, v ktorom dominuje síce iné, ale vizuálne podobné arabské slovo, môžu alebo dokonca musia príslušné súdy členských štátov posúdiť a zohľadniť rozdiel vo výslovnosti a význame týchto slov, hoci arabčina nie je úradný jazyk Únie a členských štátov?

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.


title: Vec T-405/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2014 – Justice & Environment/Komisia („Aproximácia právnych predpisov — Zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia — Konanie o povolení na uvedenie na trh — Žiadosť o vnútorné preskúmanie — Zrušenie napadnutých alebo dotknutých rozhodnutí — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/19

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2014 – Justice & Environment/Komisia
   (Vec T-405/10) (1)

   ((„Aproximácia právnych predpisov - Zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia - Konanie o povolení na uvedenie na trh - Žiadosť o vnútorné preskúmanie - Zrušenie napadnutých alebo dotknutých rozhodnutí - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“))
   (2014/C 431/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Association/Vereniging Justice & Environment (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: P. Černý, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P. Oliver a D. Bianchi, neskôr D. Bianchi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2010/135/EÚ z 2. marca 2010 o uvedení zemiaka (Solanum tuberosum L. línie EH92-527-1) geneticky modifikovaného na zvýšenie obsahu amylopektínu v škrobe na trh v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES (Ú. v. EÚ L 53, s. 11) a rozhodnutia Komisie 2010/136/EÚ z 2. marca 2010, ktorým sa povoľuje uvedenie krmív vyrobených z geneticky modifikovaných zemiakov EH92-527-1 (BPS-25271-9) na trh a náhodný alebo z technických príčin nezamedziteľný výskyt takýchto zemiakov v potravinárskych a ostatných krmivárskych výrobkoch podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Ú. v. EÚ L 53, s. 15), ako aj rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste Komisie zo 6. júla 2010 o zamietnutí žiadosti o vnútorné preskúmanie týchto rozhodnutí

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a okrem toho je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Association/Vereniging Justice & Environment.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-439/16: Žaloba podaná 29. júla 2016 – holyGhost/EUIPO – CBM (holyGhost)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/25

         Žaloba podaná 29. júla 2016 – holyGhost/EUIPO – CBM (holyGhost)
   (Vec T-439/16)
   (2016/C 350/31)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: holyGhost GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Wiedemann a S. Engbrink, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Únie „holyGhost“ – prihláška č. 11 757 853.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 30. mája 2016 vo veci R 2867/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Spojené veci C-164/15 P a C-165/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2016 – Európska komisia/Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Írsko (Odvolanie — Štátna pomoc — Vnútroštátna daň z leteckej dopravy — Uplatnenie odlišných sadzieb dane — Znížená sadzba v prípade letov s miestom určenia nachádzajúcim sa najviac 300 km od vnútroštátneho letiska — Výhoda — Selektívna povaha — Použitie v prípade, keď môže daňové opatrenie predstavovať obmedzenie voľného poskytovania služieb — Vymáhanie — Spotrebná daň)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2016 – Európska komisia/Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Írsko
   (Spojené veci C-164/15 P a C-165/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Vnútroštátna daň z leteckej dopravy - Uplatnenie odlišných sadzieb dane - Znížená sadzba v prípade letov s miestom určenia nachádzajúcim sa najviac 300 km od vnútroštátneho letiska - Výhoda - Selektívna povaha - Použitie v prípade, keď môže daňové opatrenie predstavovať obmedzenie voľného poskytovania služieb - Vymáhanie - Spotrebná daň))
   (2017/C 053/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Aer Lingus Ltd (v zastúpení: K. Bacon, A. Robertson, QC, a D. Bailey, barrister, ktorého splnomocnil A. Burnside, solicitor,), Ryanair Designated Activity Company, predtým Ryanair Ltd (v zastúpení: B. Kennelly, QC, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros, a E. Vahida, avocat,), Írsko (v zastúpení: E. Creedon, J. Quaney a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Regan, SC, a B. Doherty, BL)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudky Všeobecného súdu Európskej únie z 5. februára 2015, Aer Lingus/Komisia (T-473/12, neuverejnený, EU:T:2015:78), a z 5. februára 2015, Ryanair/Komisia (T-500/12, neuverejnený, EU:T:2015:73), sa zrušujú v rozsahu, v akom zrušujú článok 4 rozhodnutia Komisie 2013/199/EÚ z 25. júla 2012 o štátnej pomoci SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Diferencované daňové sadzby zavedené Írskom v oblasti leteckej dopravy, a to v rozsahu, v akom sa v ňom nariaďuje vymáhanie pomoci od jej príjemcov v sume, ktorá bola v odôvodnení 70 uvedeného rozhodnutia stanovená na osem eur na cestujúceho.

               2.

               Vzájomné odvolania sa zamietajú.

               3.

               Žaloby spoločností Aer Lingus Ltd a Ryanair Designated Activity Company o neplatnosť rozhodnutia 2013/199 sa zamietajú.

               4.

               Spoločnosti Aer Lingus Ltd a Ryanair Designated Activity Company sú povinné znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii tak v konaní pred Všeobecným súdom Európskej únie, ako aj v konaní pred Súdnym dvorom Európskej únie.

               5.

               Írsko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 22.6.2015.


title: Vec C-411/14 P: Odvolanie podané 29. augusta 2014 : Romano Pisciotti proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z  2. júla 2014 vo veci T-403/14, Pisciotti/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/11

         Odvolanie podané 29. augusta 2014: Romano Pisciotti proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 2. júla 2014 vo veci T-403/14, Pisciotti/Komisia
   (Vec C-411/14 P)
   (2015/C 118/15)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Romano Pisciotti (v zastúpení: M. Maresca, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Uznesením z 28. januára 2015 Súdny dvor (druhá komora) zamietol odvolanie a nariadil, že pán Romano Pisciotti znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-401/09 P: Odvolanie podané 3. októbra 2009 : Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z  2. júla 2009 vo veci T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska centrálna banka ECB

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/14

         Odvolanie podané 3. októbra 2009: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 2. júla 2009 vo veci T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska centrálna banka ECB
   (Vec C-401/09 P)
   2010/C 11/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, Δικηγόροι)

      Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej centrálnej banky vyhodnotiť ponuku odvolateľa ako neúspešnú a zadať zákazku úspešnému uchádzačovi,

               —

               zaviazať ECB na náhradu trov konania a iných nákladov vzniknutých v súvislosti s pôvodným konaním, a to aj v prípade zamietnutia tohto odvolania, ako aj trov konania súvisiacich s odvolaním, v prípade, že bude odvolaniu vyhovené.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že odporcova námietka neprípustnosti, ktorá bola predložená spolu s vyjadrením k žalobe, mala byť vyhlásená za neprípustnú z dôvodu, že nie je v súlade s článkom 114 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, ktorý výslovne stanovuje, že takáto námietka musí byť urobená formou „samostatného podania“. Odvolateľ takisto tvrdí, že Súd prvého stupňa tým, že vyhovel námietke neprípustnosti a nevyjadril sa k odvolateľovým argumentom vo vzťahu k námietke, porušil článok 36 Štatútu Súdneho dvora.
   Podľa názoru odvolateľa sa Súd prvého stupňa zmýlil, keď rozhodol, že European Dynamics nemá žiadny právny záujem na preskúmaní rozhodnutia verejného obstarávateľa, keďže jeho ponuka bola neprípustná. Odvolateľ tiež tvrdí, že Súd prvého stupňa pochybil aj v tom, že sa domnieval, že odvolateľ musí získať Arbeitnehmerüberlassungsgenehmigung (AÜG), aby svoje služby mohol poskytovať v súlade s právom.
   Napokon odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa neaplikoval relevantné právne ustanovenia, ktoré sa týkajú povinnosti verejného obstarávateľa odôvodniť svoje rozhodnutie.


title: Vec T-145/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. novembra 2005  – Righini/Komisia ( Úradníci — Dočasní zamestnanci — Zaradenie do platovej triedy a platového stupňa — Zaradenie do vyššej platovej triedy )

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. novembra 2005 – Righini/Komisia
   (Vec T-145/04) (1)

   („Úradníci - Dočasní zamestnanci - Zaradenie do platovej triedy a platového stupňa - Zaradenie do vyššej platovej triedy“)
   (2006/C 10/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elisabetta Righini (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutí Komisie o zaradení žalobkyne pri jej nástupe do služobného pomeru do platovej triedy A7, platového stupňa 3, či už ako dočasnej zamestnankyne alebo úradníčky v skúšobnej lehote, a podľa potreby zrušenie rozhodnutia z 21. januára 2004, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-506/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 14. decembra 2006 – Sabine Mayr/Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 14. decembra 2006 – Sabine Mayr/Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   (Vec C-506/06)
   (2007/C 56/24)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sabine Mayr

      Žalovaná: Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   Prejudiciálna otázka
   Jedná sa pri pracovníčke, ktorá sa podrobila umelému oplodneniu a ktorej vajíčka v čase oznámenia prepustenia už boli oplodnené spermiami partnera, teda už existovali embryá „in vitro“, avšak ešte neboli vložené do tela ženy, o „tehotnú pracovníčku“ v zmysle článku 2 písm. a) prvej časti vety smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (1) (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)?

      (1)  Ú. v. ES L 348, s. 1, Mim. vyd. 05/002, s. 110.


title: Vec C-269/07: Žaloba podaná 6. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/19

         Žaloba podaná 6. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-269/07)
   (2007/C 199/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne
   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že zaviedla a ponechala v platnosti predpisy, ktoré dopĺňajú dôchodkové zabezpečenie v paragrafoch 79 až 99 zákona o daniach z príjmov (Einkommensteuergesetz), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 39 ES, článku 7 nariadenia Rady č. 1612/68 z 15. októbra 1968 (1), článkov 18 ES a 12 ES,
               pokiaľ tieto predpisy

                           a)

                           odmietajú priznať cezhraničným pracovníkom (a ich manželom) nárok na príplatok, pokiaľ nepodliehajú neobmedzenému zdaneniu;

                           b)

                           neumožňujú, aby sa podporné finančné prostriedky použili na byt slúžiaci na súkromné účely bývania vo vlastnom dome, pokiaľ sa tento byt nenachádza v Nemecku;

                           c)

                           upravujú, že je potrebné vrátiť podporu pri skončení neobmedzenej daňovej povinnosti.

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Nemecko zaviedlo v roku 2001 tzv. príplatok starobného zabezpečenia, ktorým sa na vyrovnanie poklesu úrovne zákonného dôchodku malo dosiahnuť vytvorenie doplňujúceho dôchodku. Tento príplatok sa však poskytuje iba vtedy, keď dotknutá osoba v Nemecku podlieha neobmedzenej daňovej povinnosti, čo vylučuje z poberania príplatku cezhraničných pracovníkov, pre ktorých dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia určuje daňové predpisy štátu ich bydliska, a ktorí preto neodvádzajú žiadne dane v Nemecku. Okrem toho existuje možnosť použiť vytvorený kapitál z časti na účely nadobudnutia vlastníctva k bytu, iba pokiaľ ide o nehnuteľnosť nachádzajúcu sa v Nemecku a nie na pohraničných územiach susedného štátu. Nakoniec sa musí príplatok vrátiť, ak dotknutá osoba stratila postavenie neobmedzeného platiteľa dane.
   Podľa názoru Komisie porušujú tieto predpisy ustanovenia práva Spoločenstva o zákaze diskriminácie na základe štátnej príslušnosti, o voľnom pohybe pracovníkov, resp. o rovnakom postavení pracovníkov z iných členských štátov, pokiaľ ide o sociálne a daňové zvýhodnenia. Zákaz diskriminácie pracovníkov z iných členských štátov z dôvodu štátnej príslušnosti zahŕňa totiž nielen priamu diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, ale aj skryté formy diskriminácie, ktoré by pri uplatnení iných rozlišovacích znakov skutočne viedli k tomu istému výsledku. Z judikatúry Súdneho dvora ďalej vplýva, že aj cezhraničným pracovníkom patrí nárok na sociálne zvýhodnenia podľa článku 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68.
   Keďže príplatok starobného zabezpečenia zodpovedá definícii „sociálneho zvýhodnenia“, musí sa poskytnúť aj vtedy, keď cezhraničný pracovník a/alebo jeho manželský partner nepodlieha/jú v Nemecku žiadnej daňovej povinnosti. Zvýhodnenie sa totiž viaže na objektívny status pracovníka, ktorý má dotknutá osoba. Zákonný dôchodok, ktorého úroveň bola znížená a ktorého doplnenie malo za úlohu odôvodniť existenciu príplatku, sa týka v prvom rade osôb v pracovnom pomere, hoci sa týka okrajovo aj iných skupín osôb. Okrem toho pojem sociálneho zvýhodnenia zahŕňa aj také výhody, ktoré by sa poskytli z dôvodu bydliska oprávnenej osobe v Nemecku. Z toho vyplýva, že by sa cezhraniční pracovníci spravidla nachádzali v rovnakej situácii ako pracovníci usadení na území Nemecka: obe kategórie pracovníkov sú ovplyvnené klesajúcou úrovňou dôchodkov nemeckého systému, do ktorého patria a do ktorého odvádzali ako poistenci príspevky. Bolo v záujme oboch kategórií vytvoriť si v priebehu aktívneho života doplňujúci dôchodok na vyrovnanie poklesu. Nemecká právna úprava, podľa ktorej cezhraniční pracovníci, ktorých príjem podlieha daňovým predpisom štátu bydliska na základe daňovej dohody o zamedzení dvojitého zdanenia, sú vylúčení z užívania výhod, predstavuje teda skrytú diskrimináciu a porušuje článok 39 ods. 2 ES a článok 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68. Zaradenie príplatku starobného zabezpečenia medzi „daňové“ alebo „sociálne“ zvýhodnenie nie je podstatné, pretože cezhraniční pracovníci majú aj v prípade „daňových“ zvýhodnení právo na rovnosť zaobchádzania.
   Aj pokiaľ ide o zákaz použiť podporné finančné prostriedky na byt slúžiaci na súkromné účely bývania vo vlastnom dome, pokiaľ sa tento byt nenachádza v Nemecku, platí úvaha, že v tomto prípade ide o sociálne zvýhodnenie. Aj keby išlo o daňové zvýhodnenie, došlo by k porušeniu voľného pohybu pracovníkov. Tento predpoklad totiž obmedzuje možnosť využitia sociálneho zvýhodnenia: neumožňuje cezhraničným pracovníkom, aby využili nasporený kapitál na byt, ak sa tento byt nachádza v pohraničných územiach susedného štátu, ako sa u takýchto pracovníkov dá obvykle očakávať. V porovnaní s vnútroštátnymi pracovníkmi sa znižuje flexibilita, s ktorou by mohol typický cezhraničný pracovník použiť príplatok, keď sa zmluva o starobnom zabezpečení dostane do fázy vyplatenia. Hodnota príplatku ako sociálneho zvýhodnenia sa tým znižuje. Toto znevýhodnenie cezhraničných pracovníkov teda predstavuje skrytú diskrimináciu z dôvodov štátnej príslušnosti, ktorá porušuje článok 39 ods. 2 ES a článok 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68.
   Povinnosť vrátenia, ktorú upravuje nemecká právna úprava v prípade skončenia neobmedzenej daňovej povinnosti, sa týka v prvom rade cudzincov. Počet cudzincov, ktorí sa po produktívnom veku vracajú do svojich vlastí je totiž mnohokrát vyšší než počet Nemcov, ktorí ako dôchodcovia odídu do cudziny. Okrem toho povinnosť vrátenia odstrašuje dotknuté osoby od toho, aby premiestnili svoje bydlisko do iného členského štátu. Navyše by mohla sporná právna úprava znížiť hodnotu príplatku pre migrujúcich pracovníkov od počiatku v porovnaní s vnútroštátnymi pracovníkmi a tým vytvoriť skrytú diskrimináciu, a to už na úrovni poskytnutia zvýhodnenia. Toto sa týka prípadov, v ktorých sa chce migrujúci pracovník vyhnúť vráteniu od počiatku, a preto ani nepodáva žiadnu žiadosť o poskytnutie príplatku. Ani v tomto prípade nie je zrejmá odôvodnenosť takej úpravy. Pokiaľ ide o daňovú súdržnosť, je táto zaručená prostredníctvom predpisov v daňových dohovoroch o zamedzení dvojitého zdanenia. Povinnosť vrátenia v prípade skončenia neobmedzenej daňovej povinnosti predstavuje teda tiež skrytú diskrimináciu z dôvodov štátnej príslušnosti, a preto porušuje článok 39 ES, článok 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68, ako aj článok 12 a 18 ES.

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15.


title: Spojené veci T-296/05 a T-408/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. júla 2008 – Marcuccio/Komisia ( Sociálne zabezpečenie — Žiadosti o preplatenie liečebných nákladov do výšky 100 % — Implicitné a výslovné zamietnutia žiadostí )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/45

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008 – Marcuccio/Komisia
   (Spojené veci T-296/05 a T-408/05) (1)

   („Sociálne zabezpečenie - Žiadosti o preplatenie liečebných nákladov do výšky 100 % - Implicitné a výslovné zamietnutia žiadostí“)
   (2008/C 209/77)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne A. Distante, neskôr G. Cipressa a L. Garofalo, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis Kayser a J. Currall, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Najmä návrh na zrušenie dvoch implicitných rozhodnutí likvidačného oddelenia Spoločného režimu nemocenského poistenia Európskych spoločenstiev, ktoré zamietajú preplatiť do výšky 100 % niektoré liečebné náklady vynaložené žalobcom, ako aj návrh na uloženie povinnosti Komisii zaplatiť v prospech žalobcu sumy niektorých liečebných nákladov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú ako neprípustné.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.


title: Vec T-463/14: Žaloba podaná 24. júna 2014 – Österreichische Post/Komisia

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/44

         Žaloba podaná 24. júna 2014 – Österreichische Post/Komisia
   (Vec T-463/14)
   2014/C 303/52
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Österreichische Post AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: H. Schatzmann, J. Bleckmann, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie vo veci C (2014) 2093 v rozsahu, v akom sa má uplatniť smernica 2004/17/ES pri postupe v rámci verejného obstarávania pre poštové služby, ktoré nie sú uvedené v článku 1 vykonávacieho rozhodnutia, o ktorých vyňatie žalobkyňa požiadala podľa článku 30 ods. 6 smernice 2004/17/ES,

               —

               subsidiárne zrušil, pokiaľ nie je podľa názoru Súdneho dvora prípustné alebo možné čiastočné napadnutie napadnutého rozhodnutia, vykonávacie rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je podľa článku 263 ods. 2 ZFEÚ protiprávne, pokiaľ ide o poštové služby, ktoré nie sú obsiahnuté v článku 1 rozhodnutia, pretože Komisia porušila nesprávnym použitím a chybným výkladom smernice 2004/17/ES právo Únie. Pritom žalobkyňa v podstate uvádza, že ňou poskytované poštové služby sú priamo vystavené hospodárskej súťaži, takže existujú predpoklady pre ich vyňatie podľa článku 30 ods. 1 smernice 2004/17. Taktiež žalobkyňa uvádza, že Komisia nesprávne uplatnila kritériá a metódy stanovené právom Únie a judikatúrou pre vymedzenie trhu.
   Okrem toho žalobkyňa uvádza, že došlo k porušeniu podstatných formálnych náležitostí, keďže Komisia nepodala dostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia.
   Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila všeobecné procesné práva, keďže z dôvodu neexistencie obsahového vysporiadania sa s tvrdeniami žalobkyne a ňou predloženými dôkazmi porušila právo žalobkyne byť vypočutá.


title: Vec C-423/16 P: Odvolanie podané 1. augusta 2016: HX proti rozsudku Všeobecného súdu z 2. júna 2016 vo veci T-723/14, HX/Rada

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/18

         Odvolanie podané 1. augusta 2016: HX proti rozsudku Všeobecného súdu z 2. júna 2016 vo veci T-723/14, HX/Rada
   (Vec C-423/16 P)
   (2016/C 350/23)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: HX (v zastúpení: S. Koev, advokat)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľa

               —

               rozhodnúť, že podaný opravný prostriedok je prípustný a dôvodný v celom rozsahu, ako aj všetky uvedené dôvody odvolania a vyhovieť im,

               —

               určiť, že napadnuté právne akty môžu byť vyhlásené za čiastočne neplatné,

               —

               zrušiť časť rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie (siedma komora) z 2. júna 2016, HX/Rada, T-723/14 v rozsahu, v akom zamietol žalobu pána HX,

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/837 z 28. mája 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 132, 2015, s. 82), ktorým sa predlžuje platnosť rozhodnutia 2013/255/SZBP do 1. júna 2016, v tom rozsahu, v akom sa týka pána HX,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu všetkých trov odvolateľa, výdavkov, honorárov a pod. spojených s jeho zastúpením advokátom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nesprávne uplatnenie práva, ktoré sa prejavilo porušením práva Únie: keďže rozhodnutie, proti ktorému podaná žaloba bola zamietnutá, nebolo odvolateľovi osobne doručené, hoci Rada poznala jeho adresu, treba usudzovať, že úprava návrhov v súvislosti s týmito právnymi aktmi je prípustná a predložená v riadnej lehote.

               2.

               Nesprávne uplatnenie práva, ktoré sa prejavilo porušením procesných zásad poškodzujúcich záujmy odvolateľa na základe týchto skutočností:

                           —

                           absencia samostatného písomného podania nepoškodzuje práva druhého účastníka konania a nesťažuje výkon práce Všeobecného súdu;

                           —

                           Všeobecný súd nezohľadnil jazyk konania, keďže bulharské znenie rokovacieho poriadku neobsahuje povinnosť podať samostatné písomné podanie;

                           —

                           porušenie zásady kontradiktórnosti konania zakotvenej v článku 64 rokovacieho poriadku, keďže Všeobecný súd nedal odvolateľovi možnosť oboznámiť sa s rozhodnutím Rady ani s inými jazykovými verziami rokovacieho poriadku, aby mohol pripraviť svoju žalobu v súlade s jazykovými znalosťami a očakávaniami Všeobecného súdu;

                           —

                           Všeobecný súd si nesplnil svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 86 ods. 4 rokovacieho poriadku, podľa ktorých sa žalobcovi má poskytnúť v prípade potreby dodatočná lehota na predloženie kópie rozhodnutia (SZBP) Rady 2015/837 z 28. mája 2015 odôvodňujúceho úpravu žaloby;

                           —

                           porušenie článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku tým, že Všeobecný súd vo svojej predbežnej správe úplne nepreskúmal skutkové okolnosti veci samej.


title: Vec T-116/10: Žaloba podaná 8. marca 2010 — Nemecko/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/41

         Žaloba podaná 8. marca 2010 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-116/10)
   2010/C 134/70
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a U. Karpenstein, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 10675 z 23. decembra 2009 o znížení finančnej pomoci, ktorá bola na základe rozhodnutia Komisie K(97) 1120 poskytnutá z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pre program „Ziel 2-Programm Nordrhein-Westfalen (1997 – 1999)“ v Spolkovej republike Nemecko,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila finančnú pomoc poskytnutú z EFRR pre program „Ziel 2-Programm Nordrhein-Westfalen (1997 – 1999)“ v Spolkovej republike Nemecko.
   Na odôvodnenie žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   Ako prvý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza, že Komisia nesprávne posúdila skutkový stav. Podľa názoru žalobkyne Komisia zaradila nesprávne sumy do výpočtu koeficientu chybovosti.
   V rámci druhého žalobného dôvodu sa uvádza, že podmienky článku 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1) pre finančnú opravu nie sú splnené. Podľa názoru žalobkyne toto ustanovenie neoprávňuje Komisiu k finančným opravám v prípade administratívnych chýb alebo predpokladaných nedostatkov správnych a kontrolných systémov. Ďalej uvádza, že aj z iných dôvodov neprichádza do úvahy finančná oprava v rozsahu predpokladanom Komisiou. Jednak, ako to tu Komisia vytýka, by „nezrovnalosti“ mohli odôvodňovať finančné opravy iba vtedy, ak by negatívne ovplyvňovali alebo mohli ovplyvniť rozpočet Únie. Podľa žalobkyne v prípade postupu vytýkaného Komisiou k tomu nedošlo. Okrem toho žalobkyňa uvádza, že pri viacerých vytýkaných projektoch nedošlo ani k vecnému porušeniu práva Spoločenstva.
   Ako tretí žalobný dôvod sa uvádza, že Komisia nebola podľa nariadenia č. 4253/88 oprávnená k vykonaniu paušálnych a extrapolovaných finančných opráv. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že jasné znenie článku 24 nariadenia nadväzuje na konkrétne prípady a vyčísliteľné sumy.
   V rámci posledného žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že ak by sa aj predpokladala prípustnosť paušálnych a extrapolovaných finančných opráv, tieto by boli in concreto protiprávne. V tejto súvislosti sa uvádza, že Komisia nepreukázala „systémovú inherenciu“ postupu, ktorý vytýka a paušálne finančné opravy sú v rozpore so zásadou proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 v súvislosti s koordináciou činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a s operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec C-525/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Mednis SIA/Valsts ieņēmumu dienests (DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 183 — Pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu DPH — Vnútroštátna právna úprava odkladajúca vrátenie časti nadmerného odpočtu DPH až do preskúmania ročného daňového priznania platiteľa dane — Zásady daňovej neutrality a proporcionality)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Mednis SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-525/11) (1)

   (DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 183 - Pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu DPH - Vnútroštátna právna úprava odkladajúca vrátenie časti nadmerného odpočtu DPH až do preskúmania ročného daňového priznania platiteľa dane - Zásady daňovej neutrality a proporcionality)
   2012/C 379/19
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mednis SIA

      Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad článku 183 smernice Rady 2006/112/CE z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Odpočet DPH zaplatenej na vstupe — Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje mesačné vrátenie nadmerného odpočtu DPH — Odklad vrátenia časti nadmerného odpočtu dane prevyšujúcej 18 % z celkovej hodnoty zdaniteľných plnení uskutočnených v príslušnom mesačnom zdaňovacom období až do okamihu preskúmania ročného daňového priznania

      Výrok rozsudku

   Článok 183 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že nepovoľuje daňovej správe členského štátu bez uskutočnenia akejkoľvek osobitnej analýzy a len na základe aritmetického výpočtu odložiť vrátenie časti nadmerného odpočtu DPH vzniknutej za mesačné zdaňovacie obdobie až do okamihu, keď táto správa preskúma ročné daňové priznanie platiteľa dane.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012.


title: Vec T-568/08: Žaloba podaná 17. decembra 2008 – M6/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/40

         Žaloba podaná 17. decembra 2008 – M6/Komisia
   (Vec T-568/08)
   (2009/C 55/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Métropole Télévison SA (M6) (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: O. Freget a N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 16. júla 2008 vo veci N 279/2008-France (Kapitálové dotácie pre France Télévisions),

               —

               zaviazať Komisiu na začatie konania vo veci formálneho zisťovania pomoci podľa článku 88 ods. 2 ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa žiada zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3506 v konečnom znení zo 16. júla 2008, ktorým Komisia považovala štátnu pomoc vo forme kapitálovej dotácie vo výške 150 miliónov eur v prospech France Télévisions za zlučiteľnú so spoločným trhom. Žalobkyňa žiada v tejto súvislosti začatie konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Žalobkyňa opiera svoju žalobu o tri žalobné dôvody týkajúce sa zákonnosti napadnutého rozhodnutia:

               —

               porušenie procesných práv žalobkyne, keďže posúdenia, o ktoré sa opierala Komisia, a najmä posúdenie priamej príčinnej súvislosti medzi vyhlásením prezidenta Francúzskej republiky z 8. januára 2008 týkajúceho sa odstránenia komerčnej reklamy z programov skupiny France Télévisions a im spôsobenej straty príjmov, spôsobuje ťažkosti, ktoré oprávňujú začatie konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES, aby konkurenti skupiny France Télévisions mohli uplatniť svoje stanovisko,

               —

               nedostatočné informovanie Komisiou s ohľadom na príčinu poklesu príjmov z reklamy a určenie kapitálovej dotácie v prospech France Télévisions, keďže sa Komisia nepresvedčila o neutralite, nestrannosti a potrebe nutného prehĺbenia skutočnosti a vierohodnosti údajov, ktoré jej boli poskytnuté s ohľadom na skutočné dôvody reklamných strát France Télévisions a konečné určenie sumy, ktorú zaplatila Francúzska republika France Télévisions,

               —

               nedostatočné odôvodnenie, v tom rozsahu, v akom Komisia i) nedostatočne odôvodnila význam, ktorý sa pripísal v spornom rozhodnutí vyhláseniu prezidenta z 8. januára 2008 o odstránení reklamy z verejných programov; ii) nezohľadnila vplyv „zamerania“ činnosti France Télévisions na činnosť verejných služieb a iii) nezohľadnila reakcie súkromných operatérov, ku ktorým patrí žalobkyňa.


title: Vec C-164/05: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  8. júna 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 2001/19/ES — Všeobecný systém uznávania odborných kvalifikácií — Vzájomné uznávanie diplomov, osvedčení a iných dokladov — Zdravotná sestra zodpovedná za všeobecnú starostlivosť, zubný lekár, veterinárny lekár, pôrodná asistentka, architekt, farmaceut a lekár)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/8

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-164/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2001/19/ES - Všeobecný systém uznávania odborných kvalifikácií - Vzájomné uznávanie diplomov, osvedčení a iných dokladov - Zdravotná sestra zodpovedná za všeobecnú starostlivosť, zubný lekár, veterinárny lekár, pôrodná asistentka, architekt, farmaceut a lekár)
   (2006/C 178/12)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Maidani a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. De Bergues a C. Bergeot-Nunes, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti štátom – Neprijatie ustanovení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o všeobecnom systéme uznávania odborných kvalifikácií a smernice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS, týkajúce sa povolaní zdravotná sestra zodpovedná za všeobecnú starostlivosť, zubný lekár, veterinárny lekár, pôrodná asistentka, architekt, farmaceut a lekár (Ú. v. ES L 206, s. 1; Mim.vyd.05/004, s. 138)
   Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článkov 1 až 4 a 9 až 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o všeobecnom systéme uznávania odborných kvalifikácií a smernice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS, týkajúce sa povolaní zdravotná sestra zodpovedná za všeobecnú starostlivosť, zubný lekár, veterinárny lekár, pôrodná asistentka, architekt, farmaceut a lekár, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.