title: Vec F-82/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  27. septembra 2011 — Dittert/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2006 — Nové profesionálne zloženie zamestnancov — Predĺženie služobného postupu zavedením nových platových tried, ktoré nemajú ekvivalent v starom služobnom poriadku — Uplatnenie článku 45 služobného poriadku, prílohy XIII služobného poriadku, ako aj VVU platných od roku 2005 — Zásada rovnosti zaobchádzania — Retroaktívny účinok rozhodnutí o povýšení k dátumu pred 1. májom 2004 — Prechodné opatrenia — Žaloba, ktorá bude zjavne odmietnutá)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 27. septembra 2011 — Dittert/Komisia
   (Vec F-82/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2006 - Nové profesionálne zloženie zamestnancov - Predĺženie služobného postupu zavedením nových platových tried, ktoré nemajú ekvivalent v starom služobnom poriadku - Uplatnenie článku 45 služobného poriadku, prílohy XIII služobného poriadku, ako aj VVU platných od roku 2005 - Zásada rovnosti zaobchádzania - Retroaktívny účinok rozhodnutí o povýšení k dátumu pred 1. májom 2004 - Prechodné opatrenia - Žaloba, ktorá bude zjavne odmietnutá)
   2011/C 340/81
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Daniel Dittert (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Arpio Santacruz a I. Šulce, neskôr M. Bauer, J. Monteiro a K. Zieleśkiewicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. apríla 2007 o povýšení žalobcu do platovej triedy AD 9 a nie do platovej triedy AD 10

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               D. Dittert a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Rada Európskej únie, ktorá je vedľajším účastníkom konania, znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007, s. 32.


title: Vec C-82/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 17. februára 2014 – Agenzia delle Entrate/Nuova Invincibile

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 17. februára 2014 – Agenzia delle Entrate/Nuova Invincibile
   (Vec C-82/14)
   2014/C 142/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agenzia delle Entrate

      Žalovaný: Nuova Invincibile

      Prejudiciálna otázka

   Spadá [také opatrenie, akým je daňová amnestia podľa článku 9 ods. 17 zákona č. 289/2002, ktorý sa týka časovo vzdialených období a ktorého účelom je poskytnúť do istej miery odškodnenie obetiam prírodných katastrof], ktorý má vplyv na celkové sumy vybrané (alebo ktoré budú vybrané) po uplatnení DPH, pod zákaz, ktorý tvorí podklad rozsudku Súdneho dvora Európskej únie zo 17. júla 2008 vo veci C-132/06?


title: Vec T-204/08: Žaloba podaná 4. júna 2008 – Team Relocations NV/Komisia

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/28

         Žaloba podaná 4. júna 2008 – Team Relocations NV/Komisia
   (Vec T-204/08)
   (2008/C 197/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Team Relocations NV (Zaventem, Belgicko) (v zastúpení: H. Gilliams, J. Bocken, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie z 11. marca 2008 vo veci COMP/38.543 – Medzinárodné sťahovacie služby, v ktorom bolo rozhodnuté, že žalobkyňa v období od januára 1997 do septembra 2003 priamym a nepriamym stanovením cien medzinárodných sťahovacích služieb v Belgicku, rozdelením podielov na trhu a manipuláciou pri podávaní ponúk pre verejné obstarávanie porušila článok 81 ES a článok 53 ods. 1 EHP,

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia Komisie z 11. marca 2008 vo veci COMP/38.543 – Medzinárodné sťahovacie služby, v ktorom zaväzuje žalobkyňu na zaplatenie pokuty vo výške 3,49 milióna eur,

               —

               subsidiárne, podstatne znížiť výšku pokuty udelenej napadnutým rozhodnutím,

               —

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa touto žalobou žiada na základe článku 230 ES zrušenie článkov 1 a 2 rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 (vec COMP/38/543 – Medzinárodné sťahovacie služby) týkajúceho sa konania podľa článku 81 ods. 1 ES a článku 53 ods. 1 EHP, ktoré zaväzujú žalobkyňu na zaplatenie pokuty.
   Žalobkyňa na podporu svojich tvrdení uvádza osem žalobných dôvodov:
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila článok 81 ES a článok 53 EHP, ako aj povinnosť odôvodnenia tým, že v článku 1 svojho rozhodnutia tvrdí, že žalobkyňa sa podieľala v období od januára 1997 do septembra 2003 na jedinom nepretržitom porušení článku 81 ES.
   Po druhé žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, ako aj usmernenia k stanoveniu pokút z roku 2006 (1) tým, že na účel výpočtu základnej výšky pokuty zohľadnila celkovú hodnotu predaja žalobkyne na belgickom trhu medzinárodných sťahovacích služieb, vrátane obratu pochádzajúceho zo sťahovania jednotlivcov.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí, že 17 % z hodnoty predaja aplikovaných Komisiou na účel výpočtu základnej výšky pokuty udelenej žalobkyni je neprimerane veľa. Komisia tak údajne porušila zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality, usmernenia k stanoveniu pokút z roku 2006 a povinnosť odôvodnenia.
   Po štvrté žalobkyňa tvrdí, že nemožno vynásobiť hodnotu predaja žalobkyne počtom rokov, počas ktorých dochádzalo k postupom, na ktorých sa zúčastňovala. Okrem toho tvrdí, že automatické vynásobenie sumy určenej zo základu hodnoty predaja počtom rokov účasti podniku na porušení poskytuje údajnej dĺžke trvania porušenia neprimeraný význam v porovnaní s inými faktormi a osobitne so závažnosťou porušenia.
   Po piate žalobkyňa uvádza, že nemožno žalobkyni udeliť dodatočnú pokutu 436 850,53 eura, ktorá sa rovná 17 % hodnoty jej predaja.
   Po šieste žalobkyňa tvrdí, že Komisia mala zohľadniť niektoré poľahčujúce okolnosti, ktoré oprávňujú podstatné zníženie pokuty udelenej žalobkyni.
   Po siedme žalobkyňa tvrdí, že nemožno uložiť pokutu, ktorá presahuje 10 % jej obratu. Komisia preto porušila článok 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 (2) a zásadu proporcionality.
   Po ôsme a subsidiárne žalobkyňa uvádza, že jej pokuta sa má podstatne znížiť, aby bola zohľadnená jej platobná neschopnosť.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-714/14: Žaloba podaná 8. októbra 2014 – Bonney/ÚHVT – Bruno (ATHEIST)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/40

         Žaloba podaná 8. októbra 2014 – Bonney/ÚHVT – Bruno (ATHEIST)
   (Vec T-714/14)
   (2014/C 431/63)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: David Bonney (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vanessa Bruno (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobca

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „ATHEIST“ – prihláška č. 1 0 0 34  874.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. augusta 2014 vo veci R 803/2013-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol námietku v rozsahu, v akom sa dotýka výrobkov a služieb zaradených do tried 18, 25 a 35,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-613/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. apríla 2016 – Industrias Tomás Morcillo/EUIPO – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Polycart A Whole Cart Full of Benefits — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie POLICAR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. apríla 2016 – Industrias Tomás Morcillo/EUIPO – Aucar Trailer (Polycart A Whole Cart Full of Benefits)
   (Vec T-613/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Polycart A Whole Cart Full of Benefits - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie POLICAR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 191/31)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrias Tomás Morcillo, SL (Albuixech, Španielsko) (v zastúpení: A. Sanz-Bermell y Martínez, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Aucar Trailer, SL (Premia de Mar, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. mája 2014 (vec R 1735/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Aucar Trailer, SL, a Industrias Tomás Morcillo, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Industrias Tomás Morcillo, SL, je povinná znášať trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: vec C-348/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg — Nemecko) — Turgay Semen/Deutsche Tamoil GmbH (Smernica 86/653/EHS — Článok 17 — Samostatní obchodní zástupcovia — Zánik zmluvy — Nárok na náhradu — Stanovenie výšky náhrady)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg — Nemecko) — Turgay Semen/Deutsche Tamoil GmbH
   (vec C-348/07) (1)

   (Smernica 86/653/EHS - Článok 17 - Samostatní obchodní zástupcovia - Zánik zmluvy - Nárok na náhradu - Stanovenie výšky náhrady)
   2009/C 113/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Turgay Semen

      Žalovaná: Deutsche Tamoil GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landgericht Hamburg — Výklad článku 17 ods. 2 písm. a) smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (Ú. v. ES L 382, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177) — Nárok obchodného zástupcu na náhradu po zániku zmluvy — Určenie výšky tejto náhrady v prípade, že prínosy, ktoré zastúpenému vyplynú z obchodov so zákazníkmi, ktorých získal obchodný zástupca, prevyšujú provízie, ktoré obchodný zástupca stráca

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 ods. 2 písm. a) smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje, aby bol nárok obchodného zástupcu na náhradu automaticky obmedzený sumou provízií, ktoré stráca v dôsledku ukončenia zmluvného vzťahu, aj keď prínosy, ktoré ostávajú zastúpenému, majú vyššiu hodnotu.

               2.

               Článok 17 ods. 2 písm. a) smernice 86/653 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že zastúpený patrí do skupiny spoločností, nie sú prínosy, ktoré plynú spoločnostiam tejto skupiny, v zásade považované za súčasť prínosov pre zastúpeného a nemusia byť preto zohľadnené pri výpočte nároku obchodného zástupcu na náhradu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec T-238/16: Žaloba podaná 17. mája 2016 – Spoločný podnik Čisté nebo 2/Scouring Environnement

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/44

         Žaloba podaná 17. mája 2016 – Spoločný podnik Čisté nebo 2/Scouring Environnement
   (Vec T-238/16)
   (2016/C 260/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spoločný podnik Čisté nebo 2 (SPČN) (v zastúpení: B. Mastantuono, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Scouring Environnement SARL (Tauriac, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal žalovanú, aby mu uhradila sumu 60 000,00 eur z dôvodu dohody o subvenciách č. 287071 „BiMed – metóda suchého čistenia povrchu od náterových lakov obrusovaním prostredníctvom bikarbonátu“, zvýšenej o sumu 3 600,00 eur z titulu úrokov z omeškania vypočítaných v sadzbe 3,65 % za obdobie od 12. septembra 2014 do 3. mája 2016,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody.
   Žalobca tvrdí, že žalovaná nesplnila svoje zmluvné povinnosti tým, že mu neposkytla požadované správy, finančné potvrdenia a výsledky, ktoré sa mali predložiť v prvom období, ako sa uvádza v článku 3 dohody o subvenciách a v článkoch II.2(3) a II.4 jej prílohy II. V dôsledku toho žalobca ukončil dohodu o subvenciách na základe článku II.38 jej prílohy II a vystavil oznámenie o dlhu týkajúce sa prefinancovania 60 000,00 eur už vyplatených koordinátorovi na základe uvedenej dohody o subvenciách. Žalobca vystavil oznámenie o dlhu kvôli vymoženiu prefinancovania, ktoré zostáva jeho vlastníctvom až do poslednej platby.
   Skutkové okolnosti z ktorých vyplýva záväzok Scouring Environnement, ako koordinátora, sú v prejednávanej veci vo veľkom rozsahu nesporné, pretože žalovaná nevzniesla žiadnu námietku týkajúcu sa okolností ukončenia dohody a spôsobu určenia súm, ktoré sa majú vrátiť žalobcovi.
   V dôsledku toho je žalobca oprávnený požadovať vrátenie a nahradenie súm vyplatených žalovanej z dôvodu prefinancovania, zvýšených o úroky z omeškania.


title: Vec C-142/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Varna (Bulharsko) 21. marca 2012 — Hristomir Marinov/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na zpalnenieto“ gr. Varna

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Varna (Bulharsko) 21. marca 2012 — Hristomir Marinov/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na zpalnenieto“ gr. Varna
   (Vec C-142/12)
   2012/C 151/39
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hristomir Marinov

      Žalovaný: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 18 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na prípady, keď dôvodom ukončenie zdaniteľnej ekonomickej činnosti je skutočnosť, že v dôsledku výmazu z registra zaniká zdaniteľnej osobe možnosť fakturovať a odpočítať DPH?

               2.

               Bránia články 74 a 80 smernice 2006/112 takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré pre prípady ukončenia zdaniteľnej ekonomickej činnosti stanovuje, že základom dane je v prípade transakcie trhová hodnota majetkových aktív existujúcich v čase výmazu z registra?

               3.

               Má článok 74 smernice 2006/112 priamy účinok?

               4.

               Je pri stanovení základu dane podľa článku 74 smernice 2006/112 relevantná dĺžka obdobia od okamihu kúpy majetkových aktív do ukončenia zdaniteľnej ekonomickej činnosti ako aj zníženie hodnoty, ktorá nastala po nadobudnutí majetkových aktív?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-222/11 P: Odvolanie podané 13. mája 2011 : Longevity Health Products, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  9. marca 2011 vo veci T-190/09, Longevity Health Products, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Performing Science LLC

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/12

         Odvolanie podané 13. mája 2011: Longevity Health Products, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 9. marca 2011 vo veci T-190/09, Longevity Health Products, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Performing Science LLC
   (Vec C-222/11 P)
   2011/C 252/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Longevity Health Products, Inc. (v zastúpení: J. Korab, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Performing Science LLC

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť odvolanie spoločnosti Longevity Health Products, Inc. za prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2011 vo veci T-190/09,

               —

               uložiť Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Obmedzenie slobodného používania ochranných známok je prípustné len v záujme verejnosti, napríklad na zamedzenie prípadného zavádzania okruhu dotknutých osôb. To však v danom prípade môže byť vylúčené, pretože tak odborná, ako aj laická verejnosť dokáže rozlišovať medzi znením ochrannej známky 5 HTP a systematickým označením pre 5-hydroxy-tryptophan.
   Odborníkom, ako sú lekárnici a veterinári, je známe, že aj tá najmenšia zmena chemických nomenklatúrnych výrazov alebo celkových chemických vzorcov by mohla viesť k značným rozdielom v stavbe danej látky. Tento okruh osôb by teda aj naďalej používal správne chemické označenie, ktoré sa nezhoduje s ochrannou známkou.
   „Informovaným osobám“, to znamená laickej verejnosti a spotrebiteľom, ktorí majú záujem o dané výrobky, je tiež známe, že označenia rôznych látok odvodené z chemickej nomenklatúry sa možno odlišujú len málo, ale aj minimálny rozdiel v pomenovaní je spojený s pomerne veľkými zmenami farmakologických, chemických a fyzikálnych vlastností týchto látok.
   Laická verejnosť, ktorá nemá o príslušné výrobky záujem, tak či tak nevie spozorovať spojitosť medzi označením ochrannej známky 5 HTP a látkou 5-hydroxy-tryptophan, čiže ju to ani nemôže zavádzať.


title: Vec C-295/11: Žaloba podaná 10. júna 2011 — Talianska republika/Rada Európskej únie

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/21

         Žaloba podaná 10. júna 2011 — Talianska republika/Rada Európskej únie
   (Vec C-295/11)
   2011/C 232/34
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, a S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady z 10. marca 2011, ktorým sa povoľuje posilnená spolupráca na účely vytvorenia jednotnej patentovej ochrany (2011/167/EÚ (1)),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby Talianska republika uvádza štyri žalobné dôvody.
   Ako prvý žalobný dôvod uvádza, že konanie o posilnenej spolupráci povolené Radou presahovalo hranice stanovené článkom 20 ods. 1 prvý pododsek ZEÚ, podľa ktorého sa toto konanie uplatní iba v oblasti, v ktorej nemá Únia výlučné právomoci. Únia však má na vytvorenie „európskych právnych titulov“ výlučnú právomoc, ktorá má právny základ v článku 118 ZFEÚ.
   Po druhé Talianska republika uvádza, že povolanie posilnenej spolupráce vytvára v prejednávanej veci opačné účinky, alebo v každom prípade nie je v súlade s cieľmi sledovanými zavedením tohto konania do Zmluvy. V rozsahu, v akom je toto povolenie v rozpore ak nie so znením, tak s cieľom článku 118 ZFEÚ, porušuje článok 326 ods. 1 ZFEÚ v časti, v akej musí posilnená spolupráca dodržiavať zmluvy a právo Únie.
   Po tretie Talianska republika uvádza, že rozhodnutie o povolení bolo prijaté bez toho, aby sa vykonalo dostatočné preskúmanie potreby tzv. last resort a bez jej skutočného odôvodnenia.
   Nakoniec rozhodnutie o povolení porušuje článok 326 ZFEÚ v rozsahu, v akom zasahuje do vnútorného trhu, keď zavádza prekážku pohybu medzi členskými štátmi a diskrimináciu medzi podnikmi, čím skresľuje hospodársku súťaž. Toto rozhodnutie okrem toho neprispieva k posilneniu procesu integrácie Únie, čím porušuje článok 20 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ L 76, s. 53.


title: Vec F-56/09: Žaloba podaná 4. júna 2009 — Marcuccio/Komisia

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/48

         Žaloba podaná 4. júna 2009 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-56/09)
   2009/C 205/90
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcu: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým zamieta žiadosť žalobcu, ktorej predmetom je na jednej strane náhrada škody, ktorá mu vznikla v dôsledku údajného vniknutia zamestnancov Komisie do jeho služobného bytu v Luande 8. apríla 2002, a na druhej strane odovzdanie kópií fotografií vyhotovených v tejto súvislosti a zničenie všetkých dokumentov, ktoré sa týkali tejto udalosti

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť v súlade s platnými predpismi rozhodnutie o zamietnutí žiadosti z 24. apríla 2008 za nulitné alebo subsidiárne zrušiť toto rozhodnutie,

               —

               pokiaľ je potrebné, vyhlásiť v súlade s platnými predpismi poznámku z 11. septembra 2008 za nulitnú alebo subsidiárne ju zrušiť,

               —

               pokiaľ je potrebné, vyhlásiť v súlade s platnými predpismi akt, ktorým sa zamieta sťažnosť z 3. novembra 2008, za nulitný alebo subsidiárne zrušiť tento akt,

               —

               preukázať skutočnosť, že 8. apríla 2002 zamestnanci Komisie vnikli do služobného bytu žalobcu, vyhotovili fotografie a zaznamenali určité skutočnosti, preukázať a vyhlásiť nezákonnosť tejto skutočnosti,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi písomne doručila každý materiál, ktorý tvorí dokumentáciu súvisiacu s touto skutočnosťou,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi písomne doručila dokumentáciu vrátane fotografií,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby zničila dokumentáciu a oznámila uvedené zničenie,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby zaplatila žalobcovi v hotovosti z dôvodu náhrady škody sumu 225 000 eur alebo akúkoľvek vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za správnu a spravodlivú, to znamená: a) 100 000 eur ako náhradu škody za protiprávne vniknutie; b) 100 000 eur ako náhradu škody za protiprávne vyhotovenie fotografií; c) 25 000 eur ako náhradu škody za protiprávne zaznamenanie určitých skutočností, ktoré sa týkajú osobných záležitostí žalobcu,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby zaplatila žalobcovi odo dňa nasledujúceho od doručenia žiadosti Komisii z 24. apríla 2008 až do dňa skutočného zaplatenia sumy 225 000 eur úroky z omeškania z tejto sumy vo výške 10 % p. a. s ročnou kapitalizáciou,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby zaplatila žalobcovi ako náhradu škody, ktorú utrpí a ktorá vznikne v dôsledku nedoručenia dokumentácie od nasledujúceho dňa až do dňa doručenia dokumentácie žalobcovi sumu 100 eur za každý deň alebo akúkoľvek nižšiu alebo vyššiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za správnu a spravodlivú, ktorá sa má zaplatiť od prvého dňa mesiaca nasledujúceho po vyhlásení rozsudku, ktorým sa má rozhodnúť v predmetnej veci, pokiaľ ide o sumy splatné počas obdobia od nasledujúceho do posledného dňa v mesiaci, počas ktorého bude vyhlásený uvedený rozsudok, a prvý deň každého mesiaca, ktorý nasleduje po mesiaci, počas ktorého bude vyhlásený uvedený rozsudok, pokiaľ ide o práva, v tejto súvislosti, vymáhateľné počas predchádzajúceho mesiaca,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby zaplatila žalobcovi ako náhradu škody, ktorú utrpí a ktorá vznikne v dôsledku nevykonania zničenia od nasledujúceho dňa až do dňa uvedeného zničenia sumu 100 eur za každý deň alebo akúkoľvek nižšiu alebo vyššiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za správnu a spravodlivú, ktorá sa má zaplatiť od prvého dňa mesiaca nasledujúceho po vyhlásení rozsudku, ktorým sa má rozhodnúť v predmetnej veci, pokiaľ ide o sumy splatné počas obdobia od nasledujúceho do posledného dňa v mesiaci, počas ktorého bude vyhlásený uvedený rozsudok, a prvý deň každého mesiaca, ktorý nasleduje po mesiaci, počas ktorého bude vyhlásený uvedený rozsudok, pokiaľ ide o práva, v tejto súvislosti, vymáhateľné počas predchádzajúceho mesiaca,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu výdavkov, poplatkov a odmien konania, vrátane tých, ktoré súvisia s vypracovaním znaleckého posudku na návrh jedného z účastníkov konania,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby zaplatila výdavky súvisiace s prípadným vypracovaním znaleckého posudku z úradnej povinnosti.


title: Vec T-21/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – Karl Conzelmann/EUIPO (LIKE IT) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky LIKE IT — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/43

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – Karl Conzelmann/EUIPO (LIKE IT)
   (Vec T-21/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky LIKE IT - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 144/59)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Karl Conzelmann GmbH + Co. KG (Albstadt, Nemecko) (v zastúpení: J. Klink, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Graul a M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. novembra 2015 (vec R 223/2015-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia LIKE IT ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Karl Conzelmann GmbH + Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-303/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Spolková krajina Bádensko-Württembersko/Metin Bozkurt (Dohoda o pridružení EHS-Turecko — Spájanie rodín — Článok 7 prvý odsek rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 — Manžel tureckej pracovníčky, s ktorou mal pobyt počas obdobia viac ako päť rokov — Zachovanie práva na pobyt po rozvode — Odsúdenie dotknutej osoby za násilie vykonávané proti jeho bývalej manželke — Zneužitie práva)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Spolková krajina Bádensko-Württembersko/Metin Bozkurt
   (Vec C-303/08) (1)

   (Dohoda o pridružení EHS-Turecko - Spájanie rodín - Článok 7 prvý odsek rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 - Manžel tureckej pracovníčky, s ktorou mal pobyt počas obdobia viac ako päť rokov - Zachovanie práva na pobyt po rozvode - Odsúdenie dotknutej osoby za násilie vykonávané proti jeho bývalej manželke - Zneužitie práva)
   2011/C 55/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spolková krajina Bádensko-Württembersko

      Žalovaný: Metin Bozkurt

      za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom — Právo na pobyt nadobudnuté ako rodinný príslušník tureckým štátnym príslušníkom, ktorý je manželom tureckej pracovníčky pôsobiacej na legálnom trhu práce členského štátu — Zachovanie práva na pobyt v prípade rozvodu, ak predtým prišlo k ublíženiu na zdraví bývalej manželke a v dôsledku toho k odsúdeniu v trestnom konaní

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 prvý odsek rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatého asociačnou radou zriadenou Asociačnou dohodou medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, sa má vykladať v tom zmysle, že turecký štátny príslušník, akým je žalobca vo veci samej, ktorý v postavení člena rodiny tureckej pracovníčky, ktorá je súčasťou legálneho trhu práce členského štátu, z dôvodu, že má pobyt u svojej manželky počas nepretržitého obdobia aspoň päť rokov, má práva prináležiace k právnemu postaveniu poskytnutému na základe druhej zarážky uvedeného ustanovenia, nestráca tieto práva z dôvodu rozvodu, ku ktorému došlo až po dátume nadobudnutia týchto práv.

               2.

               Zneužitím práva nie je skutočnosť, že turecký štátny príslušník, akým je žalobca vo veci samej, sa odvoláva na právo, ktoré oprávnene získal na základe článku 7 prvého odseku rozhodnutia č. 1/80, hoci sa dotknutá osoba po tom, ako získala toto právo prostredníctvom svojej bývalej manželky, proti nej dopustila závažného porušenia, ktoré viedlo k odsúdeniu v trestnom konaní.
               Na druhej strane článok 14 ods. 1 toho istého rozhodnutia nebráni tomu, aby bolo prijaté rozhodnutie o vyhostení tureckého štátneho príslušníka, ktorý bol odsúdený v trestnom konaní, ak jeho osobné správanie predstavuje skutočnú, reálnu a dostatočne závažnú hrozbu majúcu dosah na základný záujem spoločnosti. Prináleží príslušnému vnútroštátnemu súdu, aby posúdil, či o takýto prípad ide vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec C-90/08: Odvolanie podané 28. februára 2008 : K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  12. decembra 2007 vo veci T-86/05, K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/10

         Odvolanie podané 28. februára 2008: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. decembra 2007 vo veci T-86/05, K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-90/08)
   (2008/C 142/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (v zastúpení: D. Spohn, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: 1. Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); 2. Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha; 3. Cláudia Couto Simões; 4. Marly Lima Jatobá
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2007, vec T-86/05, a to bod 1 výroku tohto rozsudku v celom rozsahu a bod 2 výroku tohto rozsudku v tom rozsahu, aby ÚHVT znášal svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcu;

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu ďalších trov konania.

         Potvrdenie návrhov uvedených v prvostupňovom konaní:

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. decembra 2004, R 0328/2004-1, v celom rozsahu,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa zamietol žalobu odvolateľa proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT s odôvodnením, že námietkové oddelenie Úradu správne uplatnilo pravidlo 71 ods. 1 druhú vetu nariadenia č. 2868/95, keď zamietlo žiadosť odvolateľa na predĺženie stanovenej lehoty na preukázanie používania skorších ochranných známok v rámci námietkového konania, a že Úrad nemal v prejednávanej veci vykonať posúdenie vo vzťahu k zohľadneniu dôkazov, ktoré odvolateľ predložil oneskorene.
   Odvolanie je založené na nasledujúcich porušeniach práva Spoločenstva Súdom prvého stupňa:

               1.

               Súd prvého stupňa porušil pravidlo 71 ods. 1 druhú vetu nariadenia č. 2868/95 tým, že toto ustanovenie nesprávne vyložil. Súd prvého stupňa predovšetkým nesprávne posúdil skutočnosť, že nariadenie č. 40/94 neobsahuje žiadne ustanovenie o možných dôvodoch pre predĺženie lehoty. Rovnako nesprávne posúdil skutočnosť, že pravidlo 71 ods. 1 nariadenia č. 2868/95 nebolo v rozhodnom čase konkretizované usmerneniami o podávaní námietok alebo inými údajmi zo strany ÚHVT, takže neboli k dispozícii žiadne výkladové prostriedky o prípustných dôvodoch pre predĺženie lehôt. Súd prvého stupňa pritom plne nepochopil skutkový stav veci, resp. nesprávne vyložil pravidlo 71 ods. 1 druhú vetu nariadenia č. 2868/95.

               2.

               Súd prvého stupňa porušil aj svoju povinnosť odôvodnenia, keďže sa nevyjadril k skutkovému tvrdeniu odvolateľa, že v čase žiadosti o predĺženie lehoty neexistovala žiadna právna úprava ani žiadny výkladový prostriedok pre spísanie žiadosti o predĺženie lehoty. Keďže k žiadosti o predĺženie lehoty bolo pripojené odôvodnenie, mal Súd prvého stupňa bližšie objasniť, z akého právneho základu vyplýva, že odôvodnenie žiadosti o predĺženie lehoty sa má považovať za nedostatočné.

               3.

               Súd prvého stupňa porušil ustanovenie článku 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94 tým, že toto ustanovenie nesprávne vyložil, keď usúdil, že ÚHVT nemá priestor na voľnú úvahu, aby zohľadnil dôkazy, ktoré boli v námietkovom konaní predložené oneskorene. Nesprávne posúdil skutočnosť, že odvolacie senáty disponujú širokou mierou voľnej úvahy a ustanovenia článku 43 nariadenia č. 40/94 a pravidla 22 ods. 2 druhej vety nariadenia č. 2868/95 ju nevylučujú.


title: Vec T-308/06: Žaloba podaná 13. novembra 2006 – Buffalo Milke Automotive Polishing Products/ÚHVT – Werner & Mertz (Buffalo Milke Automotive Polishing Products)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/63

         Žaloba podaná 13. novembra 2006 – Buffalo Milke Automotive Polishing Products/ÚHVT – Werner & Mertz (Buffalo Milke Automotive Polishing Products)
   (Vec T-308/06)
   (2006/C 326/135)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, USA) (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Werner & Mertz GmbH (Mainz, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 8. septembra 2006 vo veci R 1094/2005-2,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products“ pre tovary a služby v triedach 3, 18 a 25 – prihláška č. 2 099 018.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Werner & Mertz GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka „BÚFALO“ pre tovary v triede 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietok.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 43 nariadenia Rady č. 40/94 a pravidla 22 nariadenia Komisie č. 2868/95, keďže odvolací senát nemal vziať do úvahy dôkaz o používaní predložený prvýkrát pred ním a po uplynutí časového obmedzenia stanoveného námietkovým oddelením.


title: Vec T-27/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. decembra 2011 — Rheinischer Sparkassen- und Giroverband/Komisia

text:
               11.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2011 — Rheinischer Sparkassen- und Giroverband/Komisia
   (Vec T-27/11) (1)

   2012/C 39/42
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/1

         (2007/C 315/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007

      Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007

      Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007

      Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007

      Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007

      Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-273/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 13. mája 2016 – Agenzia delle Entrate/Federal Express Europe Inc.

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 13. mája 2016 – Agenzia delle Entrate/Federal Express Europe Inc.
   (Vec C-273/16)
   (2016/C 343/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ a odporca vo veci vzájomného návrhu: Agenzia delle Entrate

      Odporkyňa a navrhovateľka vzájomného návrhu: Federal Express Europe Inc.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa ustanovenie článku 144 v spojení s článkom 86 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (1) (ustanovenia zodpovedajúce článku 14 ods. 1 a 2 a článku 11 časti B ods. 3 smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 (2)) vykladať v tom zmysle, že jedinou podmienkou neuplatniteľnosti DPH, pokiaľ ide o súvisiace plnenia spočívajúce v tzv. inbound vnútroštátnych dopravných službách – z letiskových priestorov až na miesto určenia na území členského štátu a s doložkou „franco destino“ – je, že ich hodnota sa zahrnie do základu dane pri dovoze tovaru, bez ohľadu na to, či sa pri preclení skutočne zdaňujú; a že z tohto dôvodu s uvedenými ustanoveniami práva Únie nie je v súlade výklad vnútroštátneho ustanovenia článku 9 ods. 1 bodu 2) v spojení s ustanovením článku 69 ods. 1 dekrétu prezidenta republiky č. 633 z 26. októbra 1972 v znení vzťahujúcom sa, z hľadiska časovej pôsobnosti, na prejednávanú vec, na základe ktorého treba v každom prípade, a teda aj v prípade dovozu, na ktorý sa DPH nevzťahuje – ako v prejednávanej veci, v ktorej ide o doklady a tovar nepatrnej hodnoty – splniť ďalšiu podmienku spočívajúcu v reálnom zdanení tovaru na účely DPH pri jeho dovoze (a v skutočnom zaplatení dane pri preclení), a to aj pri zohľadnení doplnkového vzťahu dopravných služieb vzhľadom na hlavné plnenie (dovoz) a účelu zjednodušenia, ktorý je základom oboch transakcií?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).

      (2)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-236/08: Žaloba podaná 16. júna 2008 – HPA/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/49

         Žaloba podaná 16. júna 2008 – HPA/Komisia
   (Vec T-236/08)
   (2008/C 223/87)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Hoofdproductschap Akkerbouw (Den Haag, Holandsko) (v zastúpení: R. J. M. van den Tweel)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť za neexistujúce alebo aspoň určiť neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2006)7093/6 z 19. decembra 2006 o vymáhaní pohľadávky č. 3240206544, dlhovanej spoločne a nerozdielne členmi European Economic Interest Grouping (EEIG) Euroterroirs, v rámci projektu č. 93.EU.06.002, týkajúceho sa štúdie na zostavenie zoznamu európskeho dedičstva, pokiaľ ide o typické a regionálne poľnohospodárske a potravinové výrobky (certifikované miestne a regionálne výrobky), v každom prípade v rozsahu v akom je Hoofdproductschap Akkerbouw spoločne a nerozdielne zodpovedný za celú sumu vyššie uvedeného nároku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda vymáhanie pohľadávky od Euroterroirs, ktorá bola stanovená rozhodnutím Komisie zo 14. augusta 2000. Podľa žalobcu napadnuté rozhodnutie musí byť, prinajmenšom v rozsahu, v akom bol v ňom uznaný za spoločne a nerozdielne zodpovedného za celú sumu pohľadávky, vyhlásené za neexistujúce a neplatné, keďže toto rozhodnutie obsahuje osobitne závažné a zjavné chyby. Žalobca ďalej tvrdí, že možno rozhodnúť, že rozhodnutie nemá právne účinky, hoci lehota na podanie opravného prostriedku proti rozhodnutiu už uplynula.
   Žalobca vo svojom prvom žalobnom dôvode uvádza, že došlo k porušeniu nariadenia č. 2137/85 (1), keďže žalobca nikdy nebol členom European Economic Interest Grouping (EEIG) Euroterroirs a preto nemôže niesť zodpovednosť.
   Po druhé žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu práv na obranu. Komisia podľa neho neposkytla žalobcovi príležitosť predložiť stanovisko predtým ako prijala napadnuté rozhodnutie a oznámila žalobcovi pohľadávku stanovenú rozhodnutím zo 14. augusta 2000 až tým, že poslala napadnuté rozhodnutie žalobcovi.
   Po tretie žalobca uvádza, že bola porušená zásada proporcionality. Komisia podľa neho vyhlásila žalobcu za spoločne a nerozdielne zodpovedného šesť rokov po stanovení pohľadávky bez toho, aby najprv sama prijala vhodné opatrenia proti Euroterroirs, proti zakladajúcemu členovi – a tiež správcovi – združenia Euroterroirs, konkrétne Conseil national des Arts Culinaires (CNAC) vo Francúzsku, alebo proti samotnému členskému štátu Francúzsku. Navyše podľa žalobcu holandský znalec, poverený samotnými inventarizačnými činnosťami v rokoch 1994 a 1995 v rámci projektu Euroterroirs, dostal odmenu len vo výške 13 055 eur.
   Napokon žalobca tvrdí, že pohľadávka je premlčaná vzhľadom na to, že Komisia poslala sporný ťarchopis Euroterroirs 28. septembra 2000 bez toho, aby následne informovala žalobcu včas o konaní, ktorým mohla byť prerušená premlčacia lehota.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2137/85 z dňa 25. júla 1985 o európskom hospodárskom záujmovom združení (EHZZ) (Ú. v. L 199, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 83).


title: Vec C-27/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 17. januára 2011 — Anton Vinkov/Načalnik „Administrativno-nakazatelna dejnost“

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 17. januára 2011 — Anton Vinkov/Načalnik „Administrativno-nakazatelna dejnost“
   (Vec C-27/11)
   2011/C 145/03
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Anton Vinkov

      Žalovaný: Načalnik „Administrativno-nakazatelna dejnost“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa uplatniteľné prepisy vnútroštátneho práva, aké sú vo veci samej, týkajúce sa právnych následkov rozhodnutia vydaného správnym orgánom o uložení peňažnej sankcie z dôvodu spáchania správneho priestupku pri dopravnej nehode, vykladať v tom zmysle, že sú zlučiteľné s ustanoveniami uvedenými v Zmluvách a v opatreniach práva Únie vydaných na ich základe v oblasti priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a/alebo prípadne v oblasti dopravy?

               2.

               Vyplýva z ustanovení Zmlúv a z opatrení práva Únie vydaných na ich základe v oblasti priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v súvislosti s justičnou spoluprácou v trestných veciach podľa článku 82 ods. 1 pododseku 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj v oblasti dopravy podľa článku 91 ods. 1 písm. c) tejto Zmluvy, že je potrebné zahrnúť do rozsahu pôsobnosti práva Únie správne priestupky proti dopravným predpisom, ktoré je možné v zmysle a v súvislosti s článkom 2 Protokolu č. 7 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd klasifikovať ako „nepatrné“?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku je potrebné rozhodnúť aj o nasledujúcich otázkach:

                           3.1.

                           Predstavuje správny priestupok proti dopravným predpisom za okolností, aké sú vo veci samej, „menej závažný“ priestupok v zmysle práva Únie, keď zároveň existujú nasledujúce okolnosti:

                                       a)

                                       skutok je dopravnou nehodou, na základe ktorej vznikla majetková škoda a ktorý je potrebné kvalifikovať ako zavinené konanie a je postihnuteľný ako správny priestupok;

                                       b)

                                       podľa výšky stanovených peňažných sankcií nie je možné proti rozhodnutiu o ich uložení podať opravný prostriedok na súd a dotknutá osoba nemá možnosť preukázať, že vytýkaný skutok nezavinila;

                                       c)

                                       počet kontrolných bodov uvedený v rozhodnutí sa odoberie ako automatický právny následok nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia;

                                       d)

                                       v rámci zavedeného systému vodičských preukazov, pri vystavení ktorých sa prideľuje určitý počet kontrolných bodov na zohľadnenie spáchaných priestupkov, sa aj odobratie kontrolných bodov na základe nenapadnuteľných rozhodnutí o uložení pokuty za priestupok uskutočňuje ako automatický právny následok;

                                       e)

                                       ak sa proti donucovaciemu opatreniu odobratia vodičského preukazu z dôvodu straty oprávnenia viesť motorové vozidlo, ku ktorému dôjde ako k automatickému právnemu následku odobratia na začiatku poskytnutého počtu kontrolných bodov, podá opravný prostriedok na súd, nedôjde k žiadnemu incidenčnému súdnemu preskúmaniu zákonnosti nenapadnuteľných rozhodnutí o uložení pokuty za priestupok, ktorými boli odobraté kontrolné body?

                           3.2.

                           Dovoľujú článok 82 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, prípadne článok 91 ods. 1 písm. c) tejto Zmluvy, a opatrenia vydané na základe uvedených ustanovení, ako aj rámcové rozhodnutie Rady 2005/214/SVV z 24. februára 2005 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie, aby sa zásada vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí a rozsudkov alebo opatrení na zlepšenie dopravnej bezpečnosti neuplatnila analogicky na rozhodnutie o uložení peňažnej sankcie z dôvodu spáchania dopravného priestupku, podľa práva Únie klasifikovaného ako „menej závažného“, za okolností, aké sú vo veci samej, pretože členský štát stanovil, že nie je potrebné dodržať požiadavky na napadnuteľnosť rozhodnutia pred súdom príslušným aj v trestných veciach a na uplatniteľnosť procesno-právnych ustanovení vnútroštátneho práva o opravných prostriedkoch v prípade obžaloby z dôvodu spáchania trestného činu?

               4.

               Ak je na druhú prejudiciálnu otázku potrebné odpovedať záporne, je potrebné zodpovedať nasledujúcu otázku:
               Dovoľujú článok 82 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, prípadne článok 91 ods. 1 písm. c) tejto Zmluvy, a opatrenia vydané na základe uvedených ustanovení, ako aj rámcové rozhodnutie Rady 2005/214/SVV z 24. februára 2005 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie, aby sa zásada vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí a rozsudkov alebo opatrení na zlepšenie dopravnej bezpečnosti neuplatnila podľa miery voľnej úvahy členského štátu, keď tento normatívnym aktom stanovil, že nie je potrebné dodržať požiadavky na napadnuteľnosť rozhodnutia pred súdom príslušným aj v trestných veciach a na uplatniteľnosť procesno-právnych ustanovení vnútroštátneho práva o opravných prostriedkoch v prípade obžaloby z dôvodu spáchania trestného činu, analogicky neuplatnila na rozhodnutie o uložení peňažnej sankcie z dôvodu spáchania dopravného priestupku, pričom pre rozhodnutie za okolností, aké sú vo veci samej, zároveň platí:

                           a)

                           skutok je dopravnou nehodou, na základe ktorej vznikla majetková škoda a ktorý je potrebné kvalifikovať ako zavinené konanie a je postihnuteľný ako správny priestupok;

                           b)

                           podľa výšky stanovených peňažných sankcií nie je možné proti rozhodnutiu o ich uložení podať opravný prostriedok na súd a dotknutá osoba nemá možnosť preukázať, že vytýkaný skutok nezavinila;

                           c)

                           počet kontrolných bodov uvedený v rozhodnutí sa odoberie ako automatický právny následok nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia;

                           d)

                           v rámci zavedeného systému vodičských preukazov, pri ktorých vystavení sa prideľuje určitý počet kontrolných bodov na zohľadnenie spáchaných priestupkov, sa aj odobratie kontrolných bodov na základe nenapadnuteľných rozhodnutí o uložení pokuty za priestupok uskutočňuje ako automatický právny následok;

                           e)

                           ak sa proti donucovaciemu opatreniu odobratia vodičského preukazu z dôvodu straty oprávnenia viesť motorové vozidlo, ku ktorému dôjde ako k automatickému právnemu následku odobratia na začiatku poskytnutého počtu kontrolných bodov, podá opravný prostriedok na súd, nedôjde k žiadnemu incidenčnému súdnemu preskúmaniu zákonnosti nenapadnuteľných rozhodnutí, ktorými boli odobraté kontrolné body.


title: Vec C-275/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 17. mája 2016 – Comune di Balzola a i./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 17. mája 2016 – Comune di Balzola a i./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Vec C-275/16)
   (2016/C 314/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Comune di Balzola, Comune di Borgo San Martino, Comune di Camino, Comune di Cereseto, Comune di Cerrina, Comune di Frassineto Po, Comune di Gabiano, Comune di Limone Piemonte, Comune di Mombello Monferrato, Comune di Morano Sul Po, Comune di Odalengo Piccolo, Comune di Pietraporzio, Comune di Piovà Massaia, Comune di Pontestura, Comune di Ponzano, Comune di Sala Monferrato, Comune di Serralunga di Crea, Comune di Solonghello, Comune di Villamiroglio, Comune di Montemagno, Comune di Scurzolengo, Comune di Alfiano Natta, Comune di Moncalvo, Comune di Cerro Tanaro, Comune di Tonco, Comune di Castagnole Monferrato, Comune di Casorzo, Comune di Calliano, Comune di Robella, Comune di Grana, Comune di Rocchetta Tanaro, Comune di Odalengo Grande, Comune di Coniolo, Comune di Ozzano Monferrato, Comune di Demonte, Comune di Entracque, Comune di Sambuco, Comune di Roccasparvera, Comune di Argentera, Comune di Gaiola, Comune di Valdieri, Anci Piemonte

      Odporca: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciálna otázka

   Bráni správny výklad smernice 1997/67/ES (1) ustanoveniam článku 3 ods. 7 legislatívneho dekrétu č. 261/99 a článku 1 ods. 276 zákona č. 194/2014, a to s ohľadom na skutočnosti, že:

               a)

               smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, v znení neskorších zmien a doplnení upravuje povinnosť členských štátov zabezpečiť poskytovanie univerzálnej poštovej služby, pričom v tejto súvislosti stanovuje, že vyberanie poštových zásielok a ich dodávanie do domu alebo priestorov adresáta sa majú zaručiť „najmenej počas piatich pracovných dní v týždni“,

               b)

               rovnaká smernica Spoločenstva pripúšťa, že národný regulačný orgán môže udeliť výnimku, a to iba v prípade existencie „okolností a [alebo – neoficiálny preklad] geografických podmienok, ktoré sa považujú za výnimočné“,

               c)

               talianska vnútroštátna legislatíva (článok 3 ods. 7 legislatívneho dekrétu č. 261/1999 a článok 1 ods. 276 zákona č. 190 z 23. decembra 2014 – tzv. „zákon o stabilite 2015“) naopak národnému regulačnému úradu ukladá povinnosť, aby predmetnú výnimku priznal v určitej lehote vždy, keď o ňu poskytovateľ služby požiada, pričom poukáže na „existenciu osobitných prípadov infraštrukturálneho alebo geografického charakteru na územiach s hustotou obyvateľstva nižšou ako 200 obyvateľov/km2“, a to aj vtedy, ak uvedené prípady nemajú výnimočnú povahu a týkajú sa veľkej časti obyvateľov Talianska (až štvrtiny populácie a z tohto dôvodu – keďže ide o oblasti s nižšou hustotou zaľudnenia – značne väčšej časti talianskeho územia)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, 1998, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71).


title: Spojené veci C-87/03 a C-100/03: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  30. marca 2006  – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie (Rybolov — Nariadenie o rozdelení kvót na rybolov medzi členské štáty — Akt o pristúpení Španielska — Skončenie prechodného obdobia — Požiadavka relatívnej stability — Zásada zákazu diskriminácie — Nové príležitosti na rybolov)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 30. marca 2006 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Spojené veci C-87/03 a C-100/03) (1)

   (Rybolov - Nariadenie o rozdelení kvót na rybolov medzi členské štáty - Akt o pristúpení Španielska - Skončenie prechodného obdobia - Požiadavka relatívnej stability - Zásada zákazu diskriminácie - Nové príležitosti na rybolov)
   (2006/C 143/06)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Ramos Ruano a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn, F. Jimeno Fernandez a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: D. Wyatt, QC, a K. Manji, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 2341/2002 z 20. decembra 2002, ktorým sa určujú na rok 2003 príležitosti na rybolov a jeho podmienky pre niektoré druhy rýb a skupiny druhov rýb, ktoré sa uplatnia vo vodách Spoločenstva, a pre lode Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa uplatňujú obmedzenia rybolovu [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 356, s. 12) v rozsahu, v ktorom nové príležitosti na rybolov stanovené v rokoch 1992 až 1998 pre Severné more a Baltické more neboli pridelené s ohľadom na záujmy Španielska, a to napriek skončeniu prechodného obdobia – Diskriminácia – Uplatnenie článku 20 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003.


title: Vec T-411/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2010 — Aer Lingus Group/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Pojem koncentrácia — Predaj všetkých získaných akcií na účely obnovenia stavu, ktorý predchádzal uskutočneniu koncentrácie — Odmietnutie nariadiť vhodné opatrenia — Nedostatok právomoci Komisie“ )

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2010 — Aer Lingus Group/Komisia
   (Vec T-411/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Pojem koncentrácia - Predaj všetkých získaných akcií na účely obnovenia stavu, ktorý predchádzal uskutočneniu koncentrácie - Odmietnutie nariadiť vhodné opatrenia - Nedostatok právomoci Komisie)
   2010/C 221/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aer Lingus Group plc (Dublin, Írsko) (v zastúpení: pôvodne A. Burnside, solicitor, B. van de Walle de Ghelcke a T. Snels, advokáti, neskôr A. Burnside a B. van de Walle de Ghelcke)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis, É. Gippini Fournier a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Ryanair Holdings plc (Dublin, Írsko) (v zastúpení: J. Swift, QC, V. Power, A. McCarthy, D. Hull, solicitors, a G. Berrisch, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4600 z 11. októbra 2007, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne začať konanie na základe článku 8 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40) a nariadiť predbežné opatrenia na základe článku 8 ods. 5 tohto nariadenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Aer Lingus Group plc znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii a spoločnosti Ryanair Holdings plc, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec T-168/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. mája 2016 – Grécko/Komisia („EPFRV — Zrušenie napadnutého aktu — Zastavenie konania“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. mája 2016 – Grécko/Komisia
   (Vec T-168/15) (1)

   ((„EPFRV - Zrušenie napadnutého aktu - Zastavenie konania“))
   (2016/C 251/36)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou a Α. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Aquilina a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorým sa navrhuje zrušenie vykonávacieho rozhodnutie Komisie C(2015) 252 final z 26. januára 2015 o znížení priebežných platieb týkajúcich sa programu rozvoja vidieka Helénskej republiky CCI 2007 GR 06 RPO 001na roky 2007 – 2013 a výdavkov za obdobia od 1. januára 2014 do 31. marca 2014 a od 1. apríla 2014 do 30. júna 2014

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec T-326/14: Žaloba podaná 8. mája 2014 – Novomatic/ÚHVT – Granini France (HOT JOKER)

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/23

         Žaloba podaná 8. mája 2014 – Novomatic/ÚHVT – Granini France (HOT JOKER)
   (Vec T-326/14)
   2014/C 245/31
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakúsko) (v zastúpení: W. M. Mosing, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Granini France (Macon, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 6. februára 2014 vo veci R 589/2013-2 a následkom toho zamietol námietku a zapísal ochrannú známku Spoločenstva č. 9 5 94  458 tak, ako sa navrhovalo,

               —

               nariadil, že žalovaný a – v prípade, že podá písomné stanovisko – ďalší účastník konania pred ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania a zaväzujú sa na náhradu trov, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred Všeobecným súdom a v odvolacom konaní pred ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „HOT JOKER“ pre tovary v triedach 9 a 28 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 594 458.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Granini France.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „joker +“ pre tovary v triedach 28 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009; porušenie článku 75 a nasl. nariadenia č. 207/2009; porušenie povinnosti ÚHVT vykonávať svoje právomoci v súlade so všeobecnými zásadami Európskej únie.


title: Vec C-396/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Klagenævnet for Udbud – Dánsko) – MT Højgaard A/S, Züblin A/S/Banedanmark (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 267 ZFEÚ — Právomoc Súdneho dvora — Postavenie orgánu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, ako súdneho orgánu — Verejné obstarávanie v odvetví železničnej infraštruktúry — Rokovacie konanie — Smernica 2004/17/ES — Článok 10 — Článok 51 ods. 3 — Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi — Skupina zložená z dvoch spoločností, ktorá bola prijatá za uchádzača — Ponuka predložená jednou z týchto dvoch spoločností vo vlastnom mene, lebo na druhú spoločnosť bol vyhlásený konkurz — Spoločnosť považovaná za spôsobilú byť samostatne prijatá za uchádzača — Uzavretie zmluvy s touto spoločnosťou)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Klagenævnet for Udbud – Dánsko) – MT Højgaard A/S, Züblin A/S/Banedanmark
   (Vec C-396/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 267 ZFEÚ - Právomoc Súdneho dvora - Postavenie orgánu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, ako súdneho orgánu - Verejné obstarávanie v odvetví železničnej infraštruktúry - Rokovacie konanie - Smernica 2004/17/ES - Článok 10 - Článok 51 ods. 3 - Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi - Skupina zložená z dvoch spoločností, ktorá bola prijatá za uchádzača - Ponuka predložená jednou z týchto dvoch spoločností vo vlastnom mene, lebo na druhú spoločnosť bol vyhlásený konkurz - Spoločnosť považovaná za spôsobilú byť samostatne prijatá za uchádzača - Uzavretie zmluvy s touto spoločnosťou))
   (2016/C 260/03)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Klagenævnet for Udbud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: MT Højgaard A/S, Züblin A/S

      Žalovaný: Banedanmark

      Výrok rozsudku

   Zásadu rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi upravenú v článku 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb v spojení s článkom 51 tejto smernice treba vykladať v tom zmysle, že obstarávateľ neporušuje túto zásadu, keď povolí jednému z dvoch hospodárskych subjektov, ktoré tvorili skupinu podnikov, ktorú verejný obstarávateľ vyzval na predloženie ponuky, aby nahradil túto skupinu po jej zániku a zúčastnil sa vo vlastnom mene rokovacieho konania o zadaní zákazky, ak bude preukázané, na jednej strane, že tento hospodársky subjekt samostatne spĺňa požiadavky definované uvedeným obstarávateľom, a na druhej strane, že pokračovanie jeho účasti v uvedenom konaní nevedie k zhoršeniu konkurenčného postavenia ostatných uchádzačov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec F-41/10 RENV: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 2. júna 2016 – Bermejo Garde/EHSV (Verejná služba — Postúpenie súdu po zrušení — Článok 12a služobného poriadku — Úradník, ktorý sa stal obeťou obťažovania — Článok 22a služobného poriadku — Úradník, ktorý konanie oznámil — Žiadosť o pomoc — Zamietnutie — Právo na ochranu — Podmienky — Zamietnutie — Následky — Žiadosť o náhradu škody)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/48

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 2. júna 2016 – Bermejo Garde/EHSV
   (Vec F-41/10 RENV) (1)

   ((Verejná služba - Postúpenie súdu po zrušení - Článok 12a služobného poriadku - Úradník, ktorý sa stal obeťou obťažovania - Článok 22a služobného poriadku - Úradník, ktorý konanie oznámil - Žiadosť o pomoc - Zamietnutie - Právo na ochranu - Podmienky - Zamietnutie - Následky - Žiadosť o náhradu škody))
   (2016/C 251/54)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Moises Bermejo Garde (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (v zastúpení: pôvodne U. Schwab a M. Lernhart, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát, neskôr K. Gambino, splnomocnený zástupca, B. Wägenbaur, advokát, napokon K. Gambino a X. Chamodraka, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Verejná služba – Návrh na zrušenie viacerých rozhodnutí týkajúcich sa zastavenia s okamžitým účinkom výkonu funkcií žalobcu ako vedúceho právneho oddelenia, jeho preradenia na Riaditeľstvo logistiky a zamietnutia jeho formálnej žiadosti o pomoc, ako aj žiadosti o náhradu škody a s tým spojené úroky

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia predsedu Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 24. marca 2010 o zastavení výkonu skorších funkcií pána Moises Bermejo Garda ako vedúceho právneho oddelenia a z 13. apríla 2010 o jeho preradení sa zrušujú.

               2.

               Európsky hospodársky a sociálny výbor je povinný zaplatiť pánovi Moises Bermejo Gardovi sumu 25 000 eur.

               3.

               Európsky hospodársky a sociálny výbor je povinný znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Moises Bermejo Gardovi vo veciach F-41/10, T-530/12 P a F-41/10 RENV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010, s. 55.


title: Vec T-479/14: Žaloba podaná 26. júna 2014 – Kendrion/Súdny dvor Európskej únie

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/65

         Žaloba podaná 26. júna 2014 – Kendrion/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec T-479/14)
   2014/C 253/89
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kendrion NV (Zeist, Holandsko) (v zastúpení: P. Glazener a T. Ottervanger, advocaten)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje zaviazať Súdny dvor Európskej únie, aby

               —

               jej nahradil škodu za materiálnu ujmu vo výške 2 3 08  463,98 eura alebo minimálne vo výške, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú,

               —

               jej nahradil škodu za nemateriálnu ujmu vo výške 1 1 0 50  000,000 eur, podporne, minimálne vo výške 1 7 00  000,00 eur, napokon podporne, minimálne vo výške, ktorú určia účastníci konania na základe spôsobov stanovených Všeobecným súdom alebo minimálne vo výške, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú,

               —

               v oboch prípadoch spolu s úrokmi z omeškania od 26. novembra 2013 vo výške, ktorú určí Všeobecný súd ako primeranú,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Súdny dvor rozsudkom z 26. novembra 2013, Kendrion/Komisia (C-50/12 P, EU:C:2013:771) rozhodol, že bolo porušené právo zaručené článkom 47 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie v konaní pred Všeobecným súdom vo veci T-54/06, Kendrion/Komisia, ktoré sa týkalo žaloby o vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia Komisie K(2005) 4634 v konečnom znení z 30. novembra 2005 v konaní podľa článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, ako aj v rozsahu, v akom sa týka zrušenia alebo, podporne, zníženia pokuty, ktorá bola žalobkyni uložená.
   Súdny dvor okrem toho rozhodol, že porušenie povinností vyplývajúcich z článku 47 Charty základných práv Európskej únie treba potrestať žalobou na náhradu škody na Všeobecnom súde, keďže taká žaloba predstavuje účinný prostriedok nápravy.
   Žalobkyňa uvádza, že Súdny dvor už v tomto rozsudku rozhodol, že sú splnené podmienky dostatočne kvalifikovaného porušenia právnej normy, ktorá má priznať práva jednotlivcovi.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že konanie trvalo päť rokov a deväť mesiacov, zatiaľ čo podľa jej názoru treba za primerané považovať dva roky a šesť mesiacov, takže primeraná dĺžka konania bola prekročená o tri roky a tri mesiace. Ak by sa vec rozhodla v primeranej lehote, bol by rozsudok vydaný 26. augusta 2010 a nie 26. novembra 2013.
   Materiálna ujma, ktorá žalobkyni vznikla na základe neprimerane dlhého konania, sa skladá z dodatočného finančného zaťaženia, ktoré musela v danom období znášať. Táto ujma pozostáva z úrokov vypočítaných Komisiou z pokuty vo výške 3 4 0 00  000 eur a z výdavkov, ktoré jej za toto obdobie vznikli v súvislosti s poskytnutou bankovou zárukou za zaplatenie pokuty s úrokmi. Táto suma by sa znížila o výdavky v spojení s financovaním zaplatenia pokuty s úrokmi pre Úniu, ktoré bola dlžná k 26. augustu 2010, ak by Všeobecný súd vydal rozsudok k tomuto dátumu.
   Ako náhradu za nemateriálnu ujmu, ktorá vznikla žalobkyni v dôsledku neprimeranej dĺžky konania, žiada za každý rok, o ktorý bola primeraná dĺžka konania na Všeobecnom súde prekročená, primerané odškodnenie vo výške 10 % pokuty a za neúplný rok zodpovedajúcu časť z 10 %. Takéto odškodnenie je primerané, keďže k dátumu prijatia rozhodnutia Komisia zvyčajne zvyšovala pokuty za každý rok porušenia o 10 %.
   Žalobkyňa podporne žiada primerané odškodnenie vo výške 5 % pokuty za nemateriálnu ujmu. Táto suma zodpovedá odškodneniu, ktoré považoval Súdny dvor za primerané v obdobných prípadoch za podstatné prekročenie lehôt pri posudzovaní pokút v konaniach o karteloch.


title: Vec T-592/10: Žaloba podaná 27. decembra 2010 — El Corte Inglés/ÚHVT — Technisynthese (BTS)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/19

         Žaloba podaná 27. decembra 2010 — El Corte Inglés/ÚHVT — Technisynthese (BTS)
   (Vec T-592/10)
   2011/C 80/37
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. E. López Camba a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Technisynthese SARL (Saint Pierre Montlimart, Francúzsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť v plnom rozsahu rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. septembra 2010 vo veci R 1380/2009-1, a

               —

               zaviazať žalovaného a prípadných vedľajších účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BTS“ pre tovary tried 14, 18, 25 a 28.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Technisynthese SARL.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné obrazové ochranné známky a obrazové ochranné známky Spoločenstva obsahujúce slovný prvok „TBS“ pre tovary tried 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a vyhovenie námietke.

      Dôvody žaloby: neexistencia dôkazu o dobrom mene a používaní skorších ochranných známok a porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-733/15: Žaloba podaná 16. decembra 2015 – Portugalská republika/Komisia

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/35

         Žaloba podaná 16. decembra 2015 – Portugalská republika/Komisia
   (Vec T-733/15)
   (2016/C 068/45)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a M. Figueiredo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci L. Silva Morais, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie oznámené generálnym sekretariátom Komisie listom SG-Greffe (2015) D1/11533 z 12. októbra 2015 (1),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Portugalská republika uvádza, že žiadosť o zaplatenie zaslaná generálnym sekretariátom Komisie listom SG-Greffe (2015) D1/11533 z 12. októbra 2015 obsahuje tieto vady a teda musí sa zrušiť:

               1.

               Odôvodnenie prijatia napadnutého aktu vychádza z toho, že Komisia si uzurpovala právomocí, ktoré patria do súdnej sféry Únie, čo zakladá vadu absencie právomoci.

               2.

               Akt vychádza z umelého rozdelenia účinkov rozsudku Súdneho dvora vyhláseného vo veci Komisia/Portugalsko (C-76/13, EU:C:2014:2029) a teda porušuje zmluvy alebo iné právne predpisy na ich vykonanie.

               3.

               Akt Komisie, ktorý je predmetom tejto žaloby o neplatnosť, porušuje zásadu res iudicata z dôvodu čoho tento akt tiež porušuje zmluvy alebo iné právne predpisy na ich vykonanie.

               4.

               Akt je rovnako protiprávny z dôvodu porušenia zásad právnej istoty, stability právnych vzťahov a ochrany legitímnej dôvery, zakotvených právom Únie.

               5.

               Akt porušuje zásadu zákazu dvojitého trestu, ktorá odporuje tomu, aby novým individuálnym právnym aktom bolo dosiahnuté to, čo sa nedosiahlo predtým súdnym rozhodnutím, čo predstavuje vadu porušenia zmlúv alebo iných právnych predpisov na ich vykonanie.

      (1)  Rozhodnutie generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva pre komunikačné siete, obsah a technológie (DG CONNECT) Európskej komisie, ktorým sa žiada, aby Portugalská republika zaplatila sumu 580 000 eur ako penále za obdobie od 25. júna do 21. augusta 2014 o ktorom rozhodol Súdny dvor v rozsudku Komisia/Portugalsko (C-76/13, EU:C:2014:2029).


title: Vec T-168/14: Žaloba podaná 13. marca 2014 – Pérez Gutiérrez/Komisia

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/60

         Žaloba podaná 13. marca 2014 – Pérez Gutiérrez/Komisia
   (Vec T-168/14)
   2014/C 135/79
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ana Pérez Gutiérrez (Mataró, Španielsko) (v zastúpení: J. Soler Puebla, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že došlo k nezákonnému zásahu do práva na ochranu cti, rodinného súkromia a vlastných obrazových prejavov z dôvodu použitia obrazovej snímky, na ktorej je Patrick Johannes Jacquemyn bez súhlasu, keď Európska komisia zaradila jeho fotografiu do súboru obrazových snímok zdravotných výstrah pre tabakové výrobky v Európskej únii,

               —

               zaviazal Komisiu na úhradu sumy 181 104 eur žalobkyni ako ušlého zisku,

               —

               zaviazal Komisiu na zaplatenie žalobkyni sumy 1 cent z balíčka alebo tabakového výrobku označeného obrazovou snímkou, na ktorej je Patrick Jacquemyn, ktorá celková suma bude určená pri vykonaní rozsudku a ktorá v súčasnosti predstavuje dvadsaťsedem miliónov päťstoosemdesiatosem tisíc päťsto dvadsaťštyri eur (27 588 524 eur),

               —

               zaviazal Komisiu na zaplatenie žalobkyni odškodnenia za zisk dosiahnutý nedovoleným použitím obrazovej snímky, na ktorej je Patrick Jacquemyn, ktorý v Španielsku, bydlisku žalobkyne a Patricka Jacquemyna dosahuje sumu 13 790 000 eur.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tohto konania je žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť podaná s cieľom získať náhradu škody spôsobenej nedovoleným použitím obrazovej snímky na ktorej je Patrick Johannes Jacquemyn, manžel žalobkyne, zo strany Európskej komisie v zdravotných výstrahách, ktoré musia byť povinne uvedené na všetkých tabakových výrobkoch v Európskej únii.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/37/ES z 5. júna 2001 a jej článok 5 ods. 3 boli vykonané rozhodnutím Komisie 2003/641/ES z 5. septembra 2003 o používaní farebných fotografií alebo iných obrázkov ako zdravotných výstrah na baleniach tabakových výrobkov. V nadväznosti na to Komisia prijala rozhodnutie C(2005) 1452 z 26. mája 2005 o súbore vybraných zdrojových dokumentov obsahujúcich farebné fotografie alebo iné obrázky pre každú dodatočnú výstrahu uvedenú v zozname v prílohe 1 k smernici 2001/37/ES neskôr zmenené a doplnené rozhodnutím C(2006) 1502 z 13. apríla 2006.
   Táto smernica a rozhodnutia s obrazovými snímkami, ktoré majú byť uvedené na obaloch tabaku boli prebraté do právneho poriadku každého členského štátu Únie. Konkrétne v Španielsku ich preberal Real decreto 639/2010 zo 14. mája. Španielsko zo 42 obrázkov ponúkaných Európskou komisiou vybralo 14, medzi ktorými sa nachádzal obrázok na ktorom je Patrick Jacquemyn.
   Žalobkyňa uvádza, že pán Jacquemyn bol hospitalizovaný v Hospital de Barcelona od 21. júna do 16. augusta 2002, kde bol 22 dní v kóme. Odvtedy sa na internete objavilo viacero obrázkov, na ktorých je pán Jacquemyn, keďže išlo o klinický prípad chronickej obštruktívnej broncho-pneumopatie a bola mu vykonaná obtiažna intubácia a tracheotómia, ktoré boli predmetom štúdia, bez toho, aby na toto šírenie obrazových snímok dal svoj súhlas.
   Týmto nedovoleným použitím jeho obrazového prejavu počas jeho kómy došlo k zaradeniu jednej z jeho fotografií do súboru obrazových snímok pre zdravotné výstrahy potom, čo táto fotografia bola spracovaná reklamnou agentúrou angažovanou pre kampaň.


title: Vec C-269/09: Žaloba podaná 15. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/28

         Žaloba podaná 15. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-269/09)
   2009/C 220/54
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že v článku 14 zákona č. 35/2006 z 28. novembra 2006 o dani z príjmov fyzických osôb, ktorým sa menia zákony o dani z príjmov obchodných spoločností, dani z príjmov nerezidentov a o dani z majetku, zaviedlo a zachovalo ustanovenie, podľa ktorého sú daňovníci, ktorí premiestnia svoje bydlisko do zahraničia, povinní zahrnúť všetok nezdanený príjem do základu dane za posledné zdaňovacie obdobie, v ktorom boli považovaní za daňovníkov rezidentov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 19, 38 a 43 ES a z článkov 28 a 31 Dohody EHP,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Podľa článku 14 zákona č. 35/2006 z 28. novembra 2006 o dani z príjmov fyzických osôb, ktorým sa menia zákony o dani z príjmov obchodných spoločností, dani z príjmov nerezidentov a o dani z majetku, sa príjmy zdaňujú v roku, v ktorom boli dosiahnuté. Odsek 2 uvedeného článku však obsahuje osobitné normy, ktoré umožňujú započítať niektoré druhy príjmov v rôznych zdaňovacích obdobiach. Avšak v prípade, že daňovník premiestni svoje bydlisko do zahraničia, odsek 3 toho istého článku stanovuje, že všetok príjem, ktorý ešte nebol zdanený, sa zahrnie do základu dane za posledné zdaňovacie obdobie, v ktorom bol daňovník považovaný za rezidenta.

               2.

               Komisia sa domnieva, že španielska legislatíva umožňuje diskriminačné zaobchádzanie v prípadoch, keď fyzická osoba premiestni svoje bydlisko mimo územia Španielska, a že španielska právna úprava by mala uplatňovať jednu a tú istú normu nezávisle od toho, či si fyzická osoba ponecháva bydlisko na území Španielska alebo nie.

               3.

               Uvedená právna úprava porušuje zásadu voľného pohybu osôb stanovenú v článkoch 18, 39 a 43 Zmluvy ES a v článkoch 28 a 31 Dohody EHP.


title: Vec T-361/06: Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Ballast Nedam/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/26

         Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Ballast Nedam/Komisia
   (Vec T-361/06)
   (2007/C 20/40)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ballast Nedam (v zastúpení: A. R. Bosman a J. M. M. van de Hel, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 4090, konečné znenie, z 13. septembra 2006, oznámené žalobcovi 25. septembra 2006, o konaní podľa článku 81 ES (Vec COMP/F/38.456 – Asfalt – NL), v rozsahu v akom je adresované žalobcovi,

               —

               subsidiárne, zrušiť čiastočne rozhodnutie, v rozsahu v akom je adresované žalobcovi vzhľadom na dĺžku trvania porušenia a zodpovedajúce zníženie pokuty uloženej žalobcovi,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 ES (Vec COMP/F/38.456 – Asfalt – NL), ktorým bola uložená pokuta žalobcovi za porušenie článku 81 ES.
   Podľa žalobcu Komisia nesprávne posúdila právne a skutkové okolnosti a vyvodila z toho, že žalobca mal rozhodujúci vplyv na obchodnú činnosť Ballast Nedam Infra B.V. a Ballast Nedam Grond en Wegen B.V.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza v prvom rade porušenie článku 81 ES. Po druhé uvádza, že došlo k porušeniu všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady prezumpcie neviny. Na záver žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu článku 27 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 a práva na obranu, pretože zodpovednosť žalobcu bola stanovená len v rozhodnutí. Žalobca tak nemal príležitosť vyvrátiť tento názor inými dôkazmi.


title: Vec T-479/17: Žaloba podaná 2. augusta 2017 – PO/ESVČ

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/35

         Žaloba podaná 2. augusta 2017 – PO/ESVČ
   (Vec T-479/17)
   (2017/C 347/44)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: PO (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Návrh

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil a rozhodol, že sa zrušujú:

                           —

                           prehľad výpočtu mzdy z 10. novembra 2016, ktorý mu poskytlo personálne oddelenie ESVČ, ako aj, pokiaľ je to potrebné, email z 24. októbra 2016, ktorým mu toto oddelenie oznámilo, že nemá právo na náhradu školného svojich dvoch detí nad rámec hornej hranice stanovenej v článku 15 Prílohy X služobného poriadku, pokiaľ je v rekvalifikácii,

                           —

                           pokiaľ je to potrebné, výslovná odpoveď o zamietnutí jeho sťažnosti zo 16. mája 2017,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov a nákladov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na námietke nezákonnosti, keďže prehľad výpočtu mzdy z 10. novembra 2016 (ďalej len „napadnuté individuálne rozhodnutie“), ako aj oznámenie z 15. apríla 2016 a oznámenie z 22. septembra 2016, na ktorých sa zakladá, a Guidelines porušujú služobný poriadok úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a jeho Prílohu X.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na námietke nezákonnosti, keďže uvedené oznámenia, na ktorých sa zakladá napadnuté individuálne rozhodnutie, porušujú Guidelines.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nezákonnosti napadnutého individuálneho rozhodnutia vzhľadom na tieto výhrady:

                           —

                           porušenie zásad predvídateľnosti, legitímnej dôvery a právnej istoty, a porušenie zásady riadnej správy vecí verejných, ako aj nadobudnutých práv,

                           —

                           porušenie práva na rodinu a práva na vzdelanie,

                           —

                           porušenie zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie,

                           —

                           nezváženie protichodných záujmov a nedodržanie zásady proporcionality prijatého opatrenia.


title: Vec C-465/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 27. augusta 2013 — Europäische Schule München/Barbara O’Leary

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 27. augusta 2013 — Europäische Schule München/Barbara O’Leary
   (Vec C-465/13)
   2013/C 336/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka opravného prostriedku „Revision“: Europäische Schule München

      Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Barbara O’Leary

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 27 ods. 2 prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl z 21. júna 1994 (1) vykladať tak, že učiteľka zamestnaná európskou školou na dobu určitú, ktorá nebola pridelená členským štátom, patrí medzi osoby vymenované v uvedenom dohovore a nie je vyňatá z uplatnenia uvedenej úpravy ako administratívni a pomocní zamestnanci?

               2.

               V prípade kladnej odpovede Súdneho dvora na prvú otázku:
               Má sa článok 27 ods. 2 prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl vykladať tak, že toto ustanovenie zahŕňa aj zákonnosť rozhodnutí prijatých riaditeľom školy pri vykonávaní jeho oprávnení podľa tohto dohovoru voči učiteľom na dobu určitú, ktoré na nich nepriaznivo pôsobia, pričom sa však zakladajú na uvedenom dohovore alebo na predpisoch vydaných na jeho základe?

               3.

               V prípade kladnej odpovede Súdneho dvora na druhú otázku:
               Má sa článok 27 ods. 2 prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl vykladať tak, že aj v prípade uzatvorenia zmluvnej dohody medzi riaditeľom európskej školy a učiteľom na dobu určitú týkajúcej sa obmedzenia pracovného pomeru učiteľa na dobu určitú ide o rozhodnutie riaditeľa voči učiteľovi na dobu určitú, ktoré na neho nepriaznivo pôsobí?

               4.

               V prípade zápornej odpovede Súdneho dvora na druhú alebo tretiu otázku:
               Má sa článok 27 ods. 2 prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl vykladať tak, že Rada pre sťažnosti, ktorá je v ňom uvedená, má po vyčerpaní všetkých správnych postupov výhradnú právomoc v prvej a poslednej inštancii pre spory týkajúce sa obmedzenia pracovnej zmluvy, ktorú uzatvoril riaditeľ školy s učiteľom na dobu určitú, keď sa táto zmluva v rozhodujúcej miere zakladá na normatíve Najvyššej rady uvedenej v bode 1.3 Pracovného poriadku učiteľov na dobu určitú prijatých po 31. auguste 1994 [neoficiálny preklad], ktorý stanovuje jednoročné pracovné zmluvy?

      (1)  Ú. v. ES L 212, s. 3.


title: Vec T-184/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2015 – Skype/ÚHVT – Sky a Sky IP International (SKYPE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SKYPE — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SKY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2015 – Skype/ÚHVT – Sky a Sky IP International (SKYPE)
   (Vec T-184/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SKYPE - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SKY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 205/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Skype Ultd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: pôvodne I. Fowler, solicitor; J. Schmitt, avocat; a J. Mellor, QC; neskôr A. Carboni a M. Browne, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: Sky plc, predtým British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené kráľovstvo), a Sky IP International Ltd (Isleworth) (v zastúpení: R. Guthrie, D. Rose, V. Baxter, solicitors, a T. Moody-Stuart, barrister, neskôr R. Guthrie, D. Rose, T. Moody-Stuart a J. Curry, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. januára 2013 (vec R 121/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi British Sky Broadcasting Group plc a Sky IP International Ltd na jednej strane a Skype Ultd na strane druhej

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Skype Ultd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Sky plc a Sky IP International Ltd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-161/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Ilink Kommunikationssysteme/ÚHVT (ilink) [ „Ochranná známky Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ilink — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Ilink Kommunikationssysteme/ÚHVT (ilink)
   (Vec T-161/09) (1)

   (Ochranná známky Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ilink - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 46/20
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ilink Kommunikationssysteme GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: B. Schütze, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. februára 2009 (vec R 1849/2007-4) týkajúcemu sa zápisu slovného označenia ilink ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ilink Kommunikationssysteme GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.