title: Vec C-401/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur (Belgicko) 22. augusta 2014 – Bernard Leloup/État belge

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur (Belgicko) 22. augusta 2014 – Bernard Leloup/État belge
      (Vec C-401/14)
      (2015/C 016/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Namur

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Bernard Leloup

         Žalovaný: État belge
      Uznesením z 11. novembra 2014 Súdny dvor nariadil výmaz veci.


title: Vec C-282/08: Žaloba podaná 27. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/36

         Žaloba podaná 27. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-282/08)
   (2008/C 209/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Roels a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/29/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 12. júna 2007. Ku dňu podania tejto žaloby žalovaný neprijal opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou alebo v každom prípade o nich neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.


title: Vec T-846/14: Žaloba podaná 29. decembra 2014 – Spokey/ÚHVT – Leder Jaeger (SPOKEY)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/52

         Žaloba podaná 29. decembra 2014 – Spokey/ÚHVT – Leder Jaeger (SPOKEY)
   (Vec T-846/14)
   (2015/C 065/70)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spokey sp. z o.o. (Katovice, Poľsko) (v zastúpení: B. Matusiewicz-Kulig, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Leder Jaeger GmbH (Siegen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „SPOKEY“ – ochranná známka Spoločenstva č. 6 7 77  312.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. októbra 2014 vo veci R 525/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               prípadne zmenil napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o určité tovary triedy 18,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b), článku 75 a článku 76 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 50 nariadenia Komisie č. 2868/95.


title: Vec T-584/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. októbra 2012 — Yilmaz/ÚHVT — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO — Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka MATADOR — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti tovarov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. októbra 2012 — Yilmaz/ÚHVT — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)
   (Vec T-584/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO - Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia medzinárodná slovná ochranná známka MATADOR - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti tovarov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 355/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mustafa Yilmaz (Štutgart, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne F. Kuschmirek, neskôr F. Stangl, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Jalisco, Mexiko) (v zastúpení: S. Salvetti, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. októbra 2010 (vec R 1162/2009-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Mustafom Yilmazom a Tequila Cuervo, SA de CV

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje v rozsahu, v akom sa navrhuje zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 13. októbra 2010 (vec R 1162/2009-2), ktorým sa povolil zápis prihlasovanej ochrannej známky pre tovar „alkoholické nápoje“.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Mustafa Yilmaz znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili ÚHVT a Tequila Cuervo, SA de CV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec T-341/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Sison/Rada [ Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu — Spoločná pozícia 2001/931/SZBP a nariadenie (ES) č. 2580/2001 — Žaloba o neplatnosť — Prispôsobenie návrhov — Súdne preskúmanie — Odôvodnenie — Podmienky vykonania opatrenia Spoločenstva vedúceho k zmrazeniu finančných prostriedkov ]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/42

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Sison/Rada
   (Vec T-341/07) (1)

   („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu - Spoločná pozícia 2001/931/SZBP a nariadenie (ES) č. 2580/2001 - Žaloba o neplatnosť - Prispôsobenie návrhov - Súdne preskúmanie - Odôvodnenie - Podmienky vykonania opatrenia Spoločenstva vedúceho k zmrazeniu finančných prostriedkov“)
   2009/C 282/78
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jose Maria Sison (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses a W. Kaleck, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi Spencer a I. Rao, splnomocnené zástupkyne), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, M. de Mol, M. Noort a Y. de Vries, splnomocnení zástupcovia) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Aalto a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2007/445/ES z 28. júna 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/379/ES a 2006/1008/ES (Ú. v. EÚ L 169, s. 58), a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2007/445/ES z 28. júna 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/379/ES a 2006/1008/ES, rozhodnutie Rady 2007/868/ES z 20. decembra 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2007/445/ES, rozhodnutie Rady 2008/343/ES z 29. apríla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2007/868, rozhodnutie 2008/583/ES z 15. júla 2008, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2007/868, rozhodnutie Rady 2009/62/ES z 26. januára 2009, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2008/583, a nariadenie Rady (ES) č. 501/2009 z 15. júna 2009, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/62/ES, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú Joseho Mariu Sisona.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-287/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. februára 2015 – Husky CZ/ÚHVT – Husky of Tostock (HUSKY) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Spoločenstva HUSKY — Riadne používanie ochrannej známky — Čiastočné zrušenie — Predĺženie lehoty — Pravidlo 71 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95 — Preklad do jazyka konania“)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. februára 2015 – Husky CZ/ÚHVT – Husky of Tostock (HUSKY)
      (Vec T-287/13) (1)

      ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Spoločenstva HUSKY - Riadne používanie ochrannej známky - Čiastočné zrušenie - Predĺženie lehoty - Pravidlo 71 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95 - Preklad do jazyka konania“))
      (2015/C 107/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Husky CZ s.r.o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: L. Lorenc, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos a I. Harrington, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Spojené kráľovstvo)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. marca 2013 (vec R 748/2012-1) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Husky CZ s.r.o. a Husky of Tostock Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Husky CZ s.r.o. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-500/10: Žaloba podaná 19. októbra 2010 — Dorma/ÚHVT — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/52

         Žaloba podaná 19. októbra 2010 — Dorma/ÚHVT — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)
   (Vec T-500/10)
   ()
   2010/C 346/103
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dorma GmbH & Co. KG (Ennepetal, Nemecko) (v zastúpení: P. Koch Moreno, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Puertas Doorsa, SL (Petrel, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. augusta 2010 vo veci R 542/2009-4, a

               —

               zaviazať žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS“ pre tovary zaradené do tried 6, 9 a 19 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 884 359.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis obrazovej ochrannej známky „DORMA“ č. 39 525 884 v Nemecku pre tovary a služby zaradené do tried 6, 9, 16, 19 a 37; zápis slovnej ochrannej známky „DORMA“ č. 2 201 691 v Spojenom kráľovstve pre tovary zaradené do tried 6, 7, 9, 16 a 19; zápis medzinárodnej ochrannej známy „DORMA“ č. 722 009 pre tovary zaradené do tried 6, 7, 9, 16 a 19.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa sa domnieva, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne uplatnil ustanovenia tohto článku na spornú ochrannú známku.


title: Vec T-666/14: Žaloba podaná 16. septembra 2014 – Monster Energy/ÚHVT (GREEN BEANS)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/29

         Žaloba podaná 16. septembra 2014 – Monster Energy/ÚHVT (GREEN BEANS)
   (Vec T-666/14)
   (2015/C 127/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „GREEN BEANS“ – prihláška č. 11 410 801.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. decembra 2013 vo veci R 1530/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-345/10 P: Odvolanie podané 8. júla 2010 : Freixenet, SA, proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  27. apríla 2010 vo veci T-110/08, Freixenet/ÚHVT

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/9

         Odvolanie podané 8. júla 2010: Freixenet, SA, proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 27. apríla 2010 vo veci T-110/08, Freixenet/ÚHVT
   (Vec C-345/10 P)
   ()
   2010/C 274/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Freixenet, SA (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2010 a rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. novembra 2007 a rozhodnúť, že prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 32 540 spĺňa podmienky podľa článku 40 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 39 nariadenia č. 207/2009] na zverejnenie,

               —

               subsidiárne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2010,

               —

               v každom prípade zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na odôvodnenie svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľka predovšetkým tvrdí, že došlo k porušeniu jej práva na obranu a spravodlivý proces zaručeného článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, k porušeniu článkov 73 (druhá veta) a 38 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (1) [teraz článok 39 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (2)].
   Prvá časť tohto dôvodu sa týka nedodržania pravidla kontradiktórnosti. Podľa odvolateľky na rozdiel od toho čo uviedol Všeobecný súd v napadnutom rozsudku mal odvolací senát v rozhodnutí, ktoré bolo predložené Všeobecnému súdu vykonať nové posúdenie rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky odvolateľky bez toho, aby jej umožnil sa k nemu vyjadriť. V tejto súvislosti Všeobecný súd vzhľadom na zásadu procesnej lojálnosti a povinného rešpektovania práva na obranu nesprávne a nedostatočne rozhodol, že rozhodnutie prvého odvolacieho senátu je opodstatnené. Napadnutý rozsudok tiež porušuje zásadu práva na obranu a procesnú lojálnosti v tom, že uznal, že ÚHVT je oprávnený oznámiť odvolateľke skutkové okolnosti s uvedením, že na ich základe prijme zamietavé rozhodnutie a následne potom ako mu odvolateľka zaslala písomné pripomienky k týmto skutočnostiam sa rozhodol ich minimálne z časti vynechať a oprieť svoje rozhodnutie o odlišné skutkové a koncepčné posúdenie bez toho, aby dal odvolateľke možnosť uviesť akúkoľvek pripomienku.
   V druhej časti svojho prvého odvolacieho dôvodu odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil požiadavku odôvodnenia, pretože napadnutý rozsudok nemôže považovať rozhodnutie prvého odvolacieho senátu za dostatočne odôvodnené pokiaľ ide o uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b), v ktorom neupresňuje nijaké dôkazy, z ktorých vychádzal a týmto rozsudkom sa tiež nemohlo rozhodnúť, že odkaz na dôkazy bol povrchný, pretože prvý odvolací senát sa mal údajne oprieť o „dedukcie vyplývajúce z praktických skúseností“. Okrem toho neistota, ktorá vyplýva z toho, že nie je jasné z akých skutkových okolností a dôkazov vychádzal ÚHVT a Všeobecný súd narušuje právo na obranu a požiadavku na odôvodnenie stanovené v článku 73 nariadenia č. 40/97 citovaného vyššie.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 7 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia č. 40/94. Napriek tomu, že na základe podporných dôkazov preukázala, že požadovaná ochranná známka sa skladá z kombinácie veľmi osobitných prvkov, ktoré ju podstatným spôsobom odlišujú od iných zobrazení existujúcich na trhu, Všeobecný súd len prebral neurčité a všeobecné konštatovania ÚHVT, ktoré požadovanej ochrannej známke nepriznávajú nijakú rozlišovaciu spôsobilosť. Všeobecný súd postupoval pri posudzovaní rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky oveľa prísnejšie ako v prípade iných tradičnejších ochranných známok. Napadnutým rozsudkom došlo k porušeniu pravidla konkrétneho posúdenia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky. Všeobecný súd rozhodnutím, že väčšina spotrebiteľov nebude vnímať originálny aspekt ochrannej známky ako užitočnú pomôcku na určenie pôvodu šumivých vín, ale že sa zameria na označenie, vylúčil z ochrany tvar obalu výrobku, pričom túto možnosť priamo stanovuje článok 4 citovaného nariadenia.
   Svojím tretím odvolacím dôvodom odvolateľka namieta, že Všeobecný súd sa dopustil porušenia článku 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94, pretože napadnutý rozsudok ukladá požiadavku, aby požadovaná ochranná známka nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť používaním v každom z členských štátov Európskej únie. Všeobecný súd tým, že odmietol uznať, že rozlišovacia spôsobilosť vznikla používaním významnej časti znalcov vín, pričom zároveň uznáva, že ochranná známka odvolateľky túto spôsobilosť nadobudla minimálne v Španielsku, sformuloval vzhľadom na vyššie citované nariadenie neprimerané a nesprávne pravidlo.

      (1)  Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

      (2)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec T-362/05: Žaloba podaná  21. septembra 2005  – Nuova Agricast/Komisia

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/33

         Žaloba podaná 21. septembra 2005 – Nuova Agricast/Komisia
   (Vec T-362/05)
   (2005/C 296/69)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Nuova Agricast s.r.l. (Cerignola, Taliansko) (v zastúpení: Michele Arcangelo Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu
   Žalobca žiada pokiaľ to proces umožňuje, aby Súd prvého stupňa rozhodol a vyhlásil, že Komisia protiprávnym konaním uvedeným v žalobe závažne a zjavne porušila právo Spoločenstva a spôsobila žalobcovi majetkovú ujmu a preto je potrebné žalovanú zaviazať, aby uhradila nasledujúce sumy:

               a)

               701 692,77 eur ako náhradu škody, lebo žalobca nedostal prvú kvótu pomoci;

               b)

               701 692,77 eur ako náhradu škody, lebo žalobca nedostal druhú kvótu pomoci;

               c)

               701 692,77 eur ako náhradu škody, lebo žalobca nedostal tretiu kvótu pomoci;

               d)

               úroky za tieto sumy po revalvácii;

               e)

               1 453 387,03 eur alebo inú vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorá, prípadne na základe dohody s Komisiou, bude určená v priebehu tohto konania ako náhrada škody, lebo žalobca dosiahol nižší hospodársky výsledok v účtovnom roku uzavretom 30. júna 2002 voči tomu, aký by sa mohol dosiahnuť, ak by sa uskutočnil celý investičný program;

               f)

               úroky za sumu podľa predchádzajúceho bodu e) po revalvácii;

               g)

               trovy konania vrátane trov účastníka konania za technické posudky.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tejto veci, ktorý je žalobcom aj vo veciach T-139/03 (1), T-151/03 (2) a T-98/04 (3), vytýka Komisii protiprávne konanie v priebehu predbežného skúmania štátnej pomoci č. N 715/99, ktoré bolo ukončené súhlasným rozhodnutím bez akýchkoľvek námietok. Tento súhlas predĺžil o sedemročné obdobie od 2000 do 2006 systém štátnej pomoci podľa zákona č. 488/92, ktorý bol v roku 1997 povolený až do 31. decembra 1999.
   V tejto súvislosti treba poukázať na skutočnosť, že osobitné správne konanie na poskytnutie pomoci stanovovalo, že talianska vláda musí polročne vypísať verejné súťaže, ktorých by sa mohli zúčastniť podniky majúce záujem. Ekonomické prostriedky určené na financovanie súťaže sa prideľovali podnikom zaradeným do poradovníka až do úplného vyčerpania prostriedkov. Žalobca, ktorý sa zúčastnil tretej súťaže, nemohol dostať žiadnu pomoc, pretože finančné prostriedky určené na financovanie pre podniky podľa tohto poradovníka boli vyčerpané.
   Talianska vláda žiadala Komisiu, keď jej predložila pomoc č. N 715/99 na preskúmanie, o súhlas s tým, aby návrhy z tretej a štvrtej súťaže mohli byť predložené ešte raz v rámci prvej súťaže podľa nového systému. Komisia ale udelila súhlas len ohľadne štvrtej súťaže.
   Na odôvodnenie svojich návrhov žalobca Komisii vyčíta:

               —

               že nezačala konať vo veci formálneho zisťovania, keď na žiadosť talianskej vlády o súhlas s tým, aby návrhy z tretej súťaže podľa predchádzajúceho systému mohli byť nanovo predložené, to považovala za nezlučiteľné so spoločným trhom. Žalovaná tým porušila článok 88 ods. 2 Zmluvy a zásadu ochrany práva na obhajobu,

               —

               porušenie zásady právnej istoty a zachovania právneho stavu,

               —

               nesprávne posúdenie.

         Komisia novým skúmaním, či žiadosť o súhlas s tým, či podniky tretej súťaže môžu svoje návrhy opätovne predložiť je zlučiteľná so spoločným trhom, a rozhodnutím o jej nezlučiteľnosti bez toho, aby zúčastneným poskytla najmenšiu možnosť podať pripomienky, zmenila svoje rozhodnutie o povolení systému z roku 1997, ktoré už obsahovalo skúmanie podľa článku 87 Zmluvy.
   Okrem toho žalovaná zasiahla do už existujúceho právneho stavu a odstránila ho, tým skutočne odvolala súhlasné rozhodnutie z roku 1997 bez toho, aby zohľadnila procesné záruky, ktoré stanovuje nariadenie č. 659/99/ES pre prípad odvolania pomoci.

      (1)  Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. júna 2005, zatiaľ neuverejnené.

      (2)  Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. júna 2005, zatiaľ neuverejnené v Zbierke.

      (3)  Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. júna 2005, zatiaľ neuverejnené.


title: Vec C-496/09: Žaloba podaná 2. decembra 2009 (faxom 30. novembra 2009 ) — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/44

         Žaloba podaná 2. decembra 2009 (faxom 30. novembra 2009) — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-496/09)
   2010/C 24/77
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Pignataro a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 1. apríla 2004 vo veci C-99/02 týkajúcej sa vrátenia príjemcovi pomoci, ktorá bola v zmysle rozhodnutia Komisie 2000/128/ES (1) z 11. mája 1999 o režime pomoci poskytnutej Talianskom na zásahy v prospech zamestnanosti vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného rozhodnutia a z článku 228 ods. 1 ES,

               —

               nariadiť Talianskej republike, aby zaplatila Komisii denné penále vo výške 285 696 eur z dôvodu oneskoreného výkonu rozsudku vo veci C-99/02 týkajúceho sa rozhodnutia 2000/128/ES odo dňa, keď bude vyhlásený rozsudok v predmetnej veci do dňa, keď bude vykonaný rozsudok vo veci C-99/02,

               —

               nariadiť Talianskej republike, aby zaplatila Komisii paušálnu sumu vo výške rovnajúcej sa násobku dennej sumy vo výške 31 744 eur počtom dní, v ktorých pretrváva porušenie rozhodnutia 2000/128/ES, od vyhlásenia rozsudku v predmetnej veci,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Talianska republika neprijala všetky opatrenia potrebné na vrátenie pomoci, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú rozhodnutím, pretože v júni 2009 sa vrátilo iba 52 088 600,60 eur vzhľadom na celkovú sumu, ktorá má byť vrátená, vo výške 281 525 686,79 eur. Talianska republika uznáva, že suma, ktorá má byť ešte vrátená, sa rovná sume 229 437 086,19 eur. Talianska republika teda neprijala všetky opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozhodnutím, ako sa požaduje rozsudkom vo veci C-99/02.

      (1)  Ú. v. ES L 42, s. 1.


title: Vec C-39/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. júna 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — trestné konanie proti Vu Thang Dang, za účasti: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. júna 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — trestné konanie proti Vu Thang Dang, za účasti: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof
   (Vec C-39/12) (1)

   2012/C 303/42
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec T-79/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Olympus Medical Systems/ÚHVT (3D) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva 3D — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Olympus Medical Systems/ÚHVT (3D)
   (Vec T-79/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva 3D - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 059/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Olympus Medical Systems Corp. (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: A. Ebert-Weidenfeller a C. Opatz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Doherty a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. decembra 2014 (vec R 1708/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia 3D ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Olympus Medical Systems Corp. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec C-520/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. mája 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Spojené kráľovstvo] — Lebara Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Dane — Šiesta smernica o DPH — Článok 2 — Poskytovanie služieb za protihodnotu — Telekomunikačné služby — Predplatené telefónne karty obsahujúce informácie, ktoré umožňujú uskutočňovať medzinárodné telefonické hovory — Uvádzanie na trh prostredníctvom siete distribútorov)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. mája 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Spojené kráľovstvo] — Lebara Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-520/10) (1)

   (Dane - Šiesta smernica o DPH - Článok 2 - Poskytovanie služieb za protihodnotu - Telekomunikačné služby - Predplatené telefónne karty obsahujúce informácie, ktoré umožňujú uskutočňovať medzinárodné telefonické hovory - Uvádzanie na trh prostredníctvom siete distribútorov)
   2012/C 174/11
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Lebara Ltd

      Odporcovia: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Výklad článku 2 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Telefónne karty, ktoré platiteľ dane so sídlom v jednom členskom štáte predáva distribútorovi so sídlom v inom členskom štáte, a tento distribútor ďalej predáva osobám, ktoré ich používajú na uskutočňovanie telefonických hovorov — Transakcia, ktorá sa skladá z viacerých prvkov — Podmienky zdanenia daňou z pridanej hodnoty

      Výrok rozsudku

   Článok 2 bod 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2003/92/ES zo 7. októbra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že telefónny operátor, ktorý ponúka telekomunikačné služby spočívajúce v tom, že distribútorovi predáva telefónne karty obsahujúce všetky informácie potrebné na uskutočňovanie medzinárodných telefonických hovorov prostredníctvom infraštruktúry, ktorú tento operátor poskytuje, a ktoré distribútor vo svojom mene a na svoj vlastný účet ďalej predáva koncovým užívateľom buď priamo, alebo prostredníctvom iných zdaniteľných osôb, akými sú veľkoobchodní a maloobchodní predajcovia, poskytuje distribútorovi telekomunikačné služby za protihodnotu. Uvedený operátor však nevykonáva druhé poskytovanie služieb za protihodnotu koncovému užívateľovi, ktorý po tom, ako nadobudne telefónnu kartu, vykonáva svoje právo uskutočňovať telefonické hovory tým, že využíva informácie uvedené na tejto karte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-673/15: Žaloba podaná 19. novembra 2015 – Guardian Europe/Európska únia

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/23

         Žaloba podaná 19. novembra 2015 – Guardian Europe/Európska únia
   (Vec T-673/15)
   (2016/C 059/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Louis, advokát a C. O’Daly, solicitor)

      Žalovaní: Európska únia zastúpená Európskou komisiou a Súdnym dvorom Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               1) priznal žalobkyni náhradu nasledujúcich škôd spôsobených tým, že Všeobecný súd nerozhodol v primeranej lehote: a) náklady na záruku vo výške 936 000 EUR, b) náklady obetovanej príležitosti/ušlý zisk vo výške 1 671 000 EUR a c) nemajetková ujma vo výške 14,8 milióna EUR,

               —

               2) stanovil v rozsahu, v akom to bude potrebné, úrok zo súm požadovaných v bode 1) vyššie na úrovni priemernej sadzby Európskej centrálnej banky platnej v príslušnom čase pre hlavné refinančné operácie navýšenej o dva percentuálne body,

               —

               3) priznal žalobkyni náhradu škôd spôsobených tým, že Komisia a Všeobecný súd porušili zásadu rovnosti zaobchádzania, a to v nesledujúcich výškach: a) náklady na záruku vo výške 1 547 000 EUR, b) náklady obetovanej príležitosti/ušlý zisk vo výške 9 292 000 EUR a c) nemajetková ujma vo výške 14,8 miliónov EUR,

               —

               4) stanovil v rozsahu, v akom to bude potrebné, úrok zo súm požadovaných v bode 3) vyššie na úrovni priemernej sadzby Európskej centrálnej banky platnej v príslušnom čase pre hlavné refinančné operácie navýšenej o dva percentuálne body, a

               —

               5) uložil žalovaným náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalobkyňa je oprávnená žiadať od Európskej únie nárok na náhradu škody podľa článku 268 ZFEÚ a článku 340 druhého odseku ZFEÚ v dôsledku toho, že Všeobecný súd porušil jej práva na rozhodnutie veci v primeranej lehote podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie a článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Skutočnosť, že nebolo rozhodnuté v primeranej lehote spôsobila žalobkyni tri druhy straty v období od 12. februára 2010 od 27. septembra 2012: 1) zvýšené náklady v súvislosti s bankovou zárukou na sumu pokuty, ktorú žalobkyňa nezaplatila Komisii okamžite po prijatí rozhodnutia K(2007)5791 v konečnom znení z 28. novembra 2007 vo veci COMP/39165 – Ploché sklo, 2) náklady obetovanej príležitosti, lebo nízka úroková sadzba zo sumy pokuty, ktorá bola žalobkyni vrátená oneskorene v nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora z roku 2014, bola nižšia než potenciálna miera návratnosti, ktorú by žalobkyňa dosiahla, keby miesto zaplatenia pokuty Komisii v roku 2008 túto sumu investovala do svojho podnikania, a 3) nemajetková ujma vyplývajúca z rozhodnutia, ktorým bola žalobkyni protiprávne uložená v novembri 2007 najvyššia pokuta, a z toho, že Všeobecný súd nerozhodol v primeranej lehote, čo Súdny dvor napravil až oneskorene v novembri 2014.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, žalobkyňa je oprávnená žiadať od Európskej únie nárok na náhradu škody podľa článku 268 ZFEÚ a článku 340 druhého odseku ZFEÚ, lebo Európska komisia a Všeobecný súd zjavne porušili zásadu rovnosti zaobchádzania a žalobkyňu diskriminovali. Rozhodnutím K(2007)5791 v konečnom znení z 28. novembra 2007 vo veci COMP/39165 – Ploché sklo, boli z výpočtu pokút uložených ďalším adresátom rozhodnutia protiprávne vylúčené viazané predaje a nebola ním napravená z toho vyplývajúca diskriminácia žalobkyne, ktorá ako neintegrovaný výrobca žiadne viazané predaje nemá. Všeobecný súd chybu Komisie ešte zhoršil, keď vylúčenie týchto viazaných predajov, ako bolo uskutočnené v uvedenom rozhodnutí, potvrdil. Táto chyba bola napravená až Súdnym dvorom v novembri 2014, avšak zníženie pokuty žalobkyni nenahradilo škodu za obdobie od novembra 2007 do novembra 2014 spôsobenú tým, že jej bola neoprávnene uložená neprimeraná pokuta, čo vyvolávalo dojem, že mala osobitnú zodpovednosť za kartel výrobkov plochého skla, a tiež to viedlo k dodatočným finančným nákladom. Protiprávne konanie Komisie a Všeobecného súdu spôsobilo žalobkyni rovnaké tri druhy strát, ktoré sú uvedené v rámci prvého žalobného dôvodu, avšak počas dlhšieho obdobia, teda od novembra 2007 do novembra 2014.


title: Vec C-92/05: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z  26. januára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/13

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 26. januára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-92/05) (1)

   (2006/C 154/32)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-174/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 28. apríla 2008 – NCC Construction Danmark A/S/Skatteministeriet

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 28. apríla 2008 – NCC Construction Danmark A/S/Skatteministeriet
   (Vec C-174/08)
   (2008/C 171/37)
   Jazyk konania: dánčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Østre Landsret
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: NCC Construction Danmark A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „náhodilé plnenia s nehnuteľnosťami“ uvedený v druhej vete článku 19 ods. 2 Šiestej smernice o DPH vykladať tak, že zahŕňa činnosti stavebného podniku, ktorý podlieha plateniu DPH, týkajúce sa následného predaja nehnuteľnosti, ktorú stavebný podnik postavil na svoj vlastný účet v rámci činnosti plne podliehajúcej DPH s cieľom jej opätovného predaja?

               2.

               Je na účely odpovede na otázku č. 1 relevantný rozsah, v akom činnosť predaja, chápaná samostatne, zahŕňa použitie tovarov a služieb, v prípade ktorých sa platí DPH?

               3.

               Je v súlade so zásadou neutrality, typickou pre právnu úpravu DPH, keď stavebný podnik, ktorý podľa právnej úpravy predmetného členského štátu – na základe článku 5 ods. 7 a článku 6 ods. 3 Šiestej smernice – je povinný platiť DPH za svoje interné plnenia v súvislosti s výstavbou budov na svoj vlastný účet s cieľom následného predaja, má len čiastočné právo na odpočítanie DPH za všeobecné náklady stavebnej činnosti, pričom následný predaj nehnuteľnosti je podľa právnej úpravy členského štátu, týkajúcej sa DPH, oslobodený od DPH na základe článku 28 ods. 3 písm. b) Šiestej smernice o DPH v spojení s bodom 16 prílohy F?


title: Vec F-33/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  9. marca 2010 — Tzvetanova/Komisia (Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Odmena —Príspevok na expatriáciu — Podmienky stanovené v článku 4 prílohy VII služobného poriadku — Obvyklé bydlisko pred nástupom do zamestnania — Pobyt študenta na mieste pridelenia počas referenčného obdobia — Stáže mimo miesta pridelenia počas referenčného obdobia — Zohľadnenie skutočného bydliska)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/52

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 9. marca 2010 — Tzvetanova/Komisia
   (Vec F-33/09) (1)

   (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Podmienky stanovené v článku 4 prílohy VII služobného poriadku - Obvyklé bydlisko pred nástupom do zamestnania - Pobyt študenta na mieste pridelenia počas referenčného obdobia - Stáže mimo miesta pridelenia počas referenčného obdobia - Zohľadnenie skutočného bydliska)
   2010/C 134/86
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aglika Tzvetanova (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.–N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení pôvodne: D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zamietnuť žalobkyni udelenie príspevku na expatriáciu upraveného v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 10. júla 2008 zamietajúce pani Tzvetanovej udelenie príspevku na expatriáciu upraveného v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009, s. 22.


title: Vec C-218/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The High Court of Ireland (Írsko) 5. mája 2014 – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The High Court of Ireland (Írsko) 5. mája 2014 – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality
   (Vec C-218/14)
   2014/C 223/10
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   The High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly

      Žalovaný: Minister for Justice and Equality

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zachované právo na pobyt štátneho príslušníka tretej krajiny v hostiteľskom členskom štáte po tom, ako sa po odchode občana Únie z hostiteľského členského štátu, v ktorom tento občan Únie vykonával práva Únie, skončilo manželstvo medzi občanom Únie a štátnym príslušníkom tretej krajiny rozvodom, ak sa uplatnia článok 7 a článok 13 ods. 2 písm. a) smernice Rady 2004/38/ES (1)? V prípade zápornej odpovede, má štátny príslušník tretej krajiny právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte v období od odchodu občana Únie z hostiteľského členského štátu do rozvodu?

               2.

               Sú splnené požiadavky článku 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38/ES v prípade, že manželský partner, občan Únie, tvrdí, že má dostatočné prostriedky v zmysle článku 8 ods. 4 smernice, najmä na základe prostriedkov manželského partnera, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, sú osobám, ako sú navrhovatelia, priznané práva podľa právnych predpisov Únie (odhliadnuc od smernice) pracovať v hostiteľskom členskom štáte, aby si mohli zaistiť „dostatočné prostriedky“ na účely článku 7 smernice alebo k týmto prostriedkom prispievať?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-64/06: Žaloba podaná  23. februára 2006  – FLS Plast/Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/24

         Žaloba podaná 23. februára 2006 – FLS Plast/Komisia
   (Vec T-64/06)
   (2006/C 96/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: FLS Plast A/S (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, a M. Thill-Tayara, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1 písm. h) a článok 2 písm. f) napadnutého rozhodnutia Komisie č. K(2005) 4634 z 30. novembra 2005 v prípade COMP/F/38.354 – Priemyselné vrecia, v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobcu,

               —

               subsidiárne zmeniť článok 2 písm. f) napadnutého rozhodnutia a podstatne znížiť pokutu uloženú spoločne a nerozdielne FLP Plast v rámci výkonu neobmedzenej právomoci Súdneho dvora, zrušiť čiastočne článok 1 ods. 1, pokiaľ sa vzťahuje na žalobcov, a čiastočne zrušiť alebo alternatívne znížiť, tak ako je to vhodné, pokutu, ktorá pre žalobcov vyplýva z článku 2,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa napadnutého rozhodnutia Komisia zistila, že žalobca porušil článok 81 ES tým, že sa zúčastnil na viacerých dohodách a zosúladených postupoch v odvetví priemyselných plastikových vriec v Belgicku, Francúzsku, Nemecku, Luxembursku, Holandsku a Španielsku, ktoré pozostávali z určovania ceny, stanovenia spoločných modelov určovania ceny, rozdelenia trhu a prideľovania predajných kvót, rozdelenia odberateľov, dohôd a objednávok, zosúladených ponúk ako odpovedí na verejné obstarávanie a výmeny individualizovaných informácií. Porušenie zo strany žalobcu sa týkalo konania inej spoločnosti, Troplast Wittenheim SA („TW“), o ktorej sa zistilo, že sa zúčastnila na dotknutom karteli. Žalobca bol vlastníkom akcií TW a počas väčšej časti obdobia, za ktoré mu bola pripísaná zodpovednosť, bola TW jeho 100 % dcérskou spoločnosťou. Spoločnosti TW bola uložená pokuta a žalobca bol povinný zaplatiť spoločne a nerozdielne časť tejto pokuty.
   Bez toho, aby bola spochybňovaná existencia kartelu alebo účasť jeho bývalej dcérskej spoločnosti, žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila právnej chyby pri stanovení pokuty, ktorú mu uložila. Žalobca poukazuje na to, že časť pokuty uloženej TW, ktorú je žalobca povinný zaplatiť, je zjavne neprimeraná vo vzťahu k obdobiu, počas ktorého vlastnil akcie v TW.
   Žalobca ďalej uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásady zákazu diskriminácie a proporcionality v rozsahu, v akom pripisuje zodpovednosť za konanie TW aj žalobcovi, aj jeho vlastnej materskej spoločnosti, hoci sa Komisia rozhodla neadresovať napadnuté rozhodnutie sprostredkujúcim holdingovým spoločnostiam a ani ho týmto spoločnostiam s výnimkou žalobcu neadresovala.
   Žalobca tiež tvrdí, že si nebol vedomý nezákonného konania TW, neovplyvňoval jeho manažment a nebol súčasťou podniku (TW) zúčastneného na porušení uvedenom v napadnutom rozhodnutí, a preto je napadnuté rozhodnutie nezákonné a malo by byť zrušené.
   Alternatívne žalobca žiada, aby Súdny dvor znížil v rámci výkonu svojej neobmedzenej právomoci pokutu. V tejto súvislosti uvádza, že pokuta uložená TW bola príliš vysoká, keďže prax ani závažnosť porušenia neodôvodňujú úroveň základnej sumy pokuty; Komisia sa dopustila omylu, keď stanovila trvanie porušenia pre TW; a Komisia neposúdila, či sú pokuty uložené TW a žalobcovi v súlade s pravidlom 10 % maximálnej hranice.
   V súvislosti s pokutou, ktorá mu bola uložená, žalobca tiež tvrdí, že je neprimerane vysoká berúc do úvahy absenciu odstrašujúceho účinku, trvanie a intenzitu porušenia. Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila chyby tým, že neznížila jeho zodpovednosť v súlade s oznámením o zhovievavosti a predovšetkým tým, že na žalobcu neuplatnila 30 % zníženie, ktoré priznala TW, a odmietla mu priznať zníženie. Nakoniec sa žalobca dovoláva porušenia zásady ne bis in idem a zásady, podľa ktorej by pokuty mali odrážať konkrétne okolnosti žalobcu; v tejto súvislosti poukazuje na to, že hoci bol materskou spoločnosťou TW len 35 % obdobia, v ktorom bola TW súčasťou kartelu, je v zmysle rozhodnutia povinný zaplatiť 85,7 % pokuty uloženej TW.


title: Vec T-593/15: Žaloba podaná 14. októbra 2015 – The Art Company B & S/ÚHVT – G-Star Raw (THE ART OF RAW)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/36

         Žaloba podaná 14. októbra 2015 – The Art Company B & S/ÚHVT – G-Star Raw (THE ART OF RAW)
   (Vec T-593/15)
   (2015/C 414/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Art Company B & S, SA (Quel, Španielsko) (v zastúpení: J. Villamor Muguerza a L. Sánchez Calderón, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: G-Star Raw CV (Amsterdam, Holandsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „THE ART OF RAW“ – prihláška č. 11 093 036.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. júla 2015 vo veci R 1980/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom (v prípade, ak vstúpi do konania) povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-348/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  22. mája 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Nemecko) — P. I./Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid (Voľný pohyb osôb — Smernica 2004/38/ES — Článok 28 ods. 3 písm. a) — Rozhodnutie o vyhostení — Odsúdenie v trestnom konaní — Naliehavé dôvody verejnej bezpečnosti)

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. mája 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Nemecko) — P. I./Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
   (Vec C-348/09) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Smernica 2004/38/ES - Článok 28 ods. 3 písm. a) - Rozhodnutie o vyhostení - Odsúdenie v trestnom konaní - Naliehavé dôvody verejnej bezpečnosti)
   2012/C 200/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: P. I.

      Žalovaná: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster — Výklad článku 28 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005) — Rozhodnutie o vyhostení občana Únie, ktorý mal v posledných desiatich rokoch pobyt v hostiteľskom členskom štáte a ktorý bol odsúdený na trest odňatia slobody, z naliehavých dôvodov verejnej bezpečnosti — Pojem „naliehavé dôvody verejnej bezpečnosti“

      Výrok rozsudku

   Článok 28 ods. 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu také trestné činy, aké sú uvedené v článku 83 ods. 1 druhom pododseku ZFEÚ, považovať za mimoriadne závažný zásah do základného záujmu spoločnosti, ktorý môže priamo ohrozovať pokoj a fyzickú bezpečnosť obyvateľstva, a teda môže patriť pod pojem „naliehavé dôvody verejnej bezpečnosti“ umožňujúci odôvodniť rozhodnutie o vyhostení na základe uvedeného článku 28 ods. 3, pod podmienkou, že spôsob, akým boli také trestné činy spáchané, má obzvlášť závažnú povahu, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží overiť túto skutočnosť na základe individuálneho posúdenia prípadu, o ktorom rozhoduje.
   Akékoľvek rozhodnutie o vyhostení je podmienené tým, že správanie dotknutej osoby predstavuje skutočnú a existujúcu hrozbu pre základný záujem spoločnosti alebo hostiteľského členského štátu, čo v prípade dotknutého jednotlivca vo všeobecnosti predpokladá existenciu sklonu pokračovať v tomto správaní aj v budúcnosti. Pred prijatím rozhodnutia o vyhostení musí hostiteľský členský štát zohľadniť najmä také aspekty, akými sú dĺžka pobytu dotknutej osoby na jeho území, jej vek, zdravotný stav, rodinná a ekonomická situácia, sociálna a kultúrna integrácia v tomto štáte a rozsah väzieb s jej krajinou pôvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Vec T-256/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. novembra 2008 – Neoperl Servisys/ÚHVT (HONEYCOMB) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva HONEYCOMB — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. novembra 2008 – Neoperl Servisys/ÚHVT (HONEYCOMB)
   (Vec T-256/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva HONEYCOMB - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 327/39)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Neoperl Servisys AG (Reinach, Švajčiarsko) (v zastúpení: H. Börjes-Pestalozza, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. júla 2006 (vec R 1388/2005-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia HONEYCOMB ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Neoperl Servisys AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec C-119/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Josef Probst/mr.nexnet GmbH (Elektronické komunikácie — Smernica 2002/58/ES — Článok 6 ods. 2 a 5 — Spracovávanie osobných údajov — Údaje o prenose dát potrebné na vystavenie a vymáhanie faktúr — Vymáhanie pohľadávok treťou spoločnosťou — Osoby konajúce na pokyn poskytovateľov verejných komunikačných sietí a verejne dostupných elektronických komunikačných služieb)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/15

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Josef Probst/mr.nexnet GmbH
   (Vec C-119/12) (1)

   (Elektronické komunikácie - Smernica 2002/58/ES - Článok 6 ods. 2 a 5 - Spracovávanie osobných údajov - Údaje o prenose dát potrebné na vystavenie a vymáhanie faktúr - Vymáhanie pohľadávok treťou spoločnosťou - Osoby konajúce na pokyn poskytovateľov verejných komunikačných sietí a verejne dostupných elektronických komunikačných služieb)
   2013/C 26/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Josef Probst

      Žalovaná: mr.nexnet GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 6 ods. 2 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514) — Prenos údajov o prenose dát týkajúcich sa účastníkov a užívateľov, ktoré spracováva a ukladá poskytovateľ verejnej komunikačnej siete — Vnútroštátna právna úprava, ktorá umožňuje takýto prenos na postupníka, na ktorého bola postúpená peňažná pohľadávka vyplývajúca z odplaty za poskytovanie telekomunikačných služieb, pokiaľ existujú zmluvné ustanovenia, ktoré zabezpečujú dôverné zaobchádzanie s prenesenými údajmi a umožňujú druhej zmluvnej strane kontrolovať dodržiavanie ochrany týchto dát

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 2 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje poskytovateľovi verejných komunikačných sietí a verejne dostupných elektronických komunikačných služieb preniesť údaje o prenose dát na postupníka, na ktorého postúpil svoje pohľadávky vyplývajúce z poskytovania telekomunikačných služieb na ich vymáhanie, pričom tento postupník môže spracovávať dané údaje pod podmienkou, že jednak uvedené údaje spracováva na pokyn poskytovateľa služieb a jednak uvedený postupník spracováva len údaje o prenose dát, ktoré sú nevyhnutné na vymáhanie postúpených pohľadávok.
   Bez ohľadu na kvalifikáciu zmluvy o postúpení pohľadávok sa má postupník považovať za osobu konajúcu na pokyn poskytovateľa služieb v zmysle článku 6 ods. 5 smernice 2002/58, ak pri spracovaní údajov o prenose dát koná len na základe pokynov a pod dohľadom daného poskytovateľa. Zmluva uzavretá medzi nimi musí najmä obsahovať ustanovenia, ktoré zabezpečujú, že údaje o prenose dát budú spracovávané v súlade so zákonom, a umožňujú poskytovateľovi služieb kedykoľvek sa ubezpečiť, či postupník dodržiava tieto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. septembra 2005 vo veci C-57/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/46/ES — Aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/11

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 8. septembra 2005
   vo veci C-57/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/46/ES - Aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 271/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-57/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J.-P. Keppenne) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues, E. Belliard a R. Loosli-Surrans), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 9. februára 2005, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet, sudcovia S. von Bahr a A. Ó Caoimh (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 8. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


               29.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/48

         Žaloba podaná 15. novembra 2006 Dozorným orgánom EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu
   (Vec E-5/06)
   (2007/C 72/23)
   Žaloba proti Lichtenštajnskému kniežatstvu bola podaná na Súdny dvor EZVO 15. novembra 2006 Dozorným orgánom EZVO, v zastúpení Niels Fenger a Arne Torsten Andersen, splnomocnení zástupcovia Dozorného orgánu EZVO, 35, Rue Belliard, B-1040 Brusel.
   Navrhovateľ žiada, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že Lichtenštajnské kniežatstvo uplatnením podmienky bydliska v Lichtenštajnsku na účely nároku na príspevok za bezvládnosť a imobilitu si nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 19 ods. 1 a 2, článku 25 ods. 1 a článku 28 ods. 1 aktu uvedeného v bode 1 prílohy VI k Dohode o EHP (nariadenie Rady EHS č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva), prispôsobeného Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode; a

               2.

               nariadil Lichtenštajnskému kniežactvu zaplatiť súdne trovy.

         Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Táto vec sa týka Hilflosenentschädigung (príspevok za bezvládnosť a imobilitu) v Lichtenštajnsku pre osoby, ktoré trvale potrebujú značnú úroveň pomoci tretích osôb alebo osobnú asistenciu s cieľom vykonávať každodenné úkony. Tento príspevok nenahrádza žiadnu inú dávku sociálneho zabezpečenia a poskytuje sa bez ohľadu na príjem. Príspevok nie je viazaný na odvody do štátneho rozpočtu v minulosti a príjemca nemusí trpieť na žiadne ochorenie.

               —

               Podľa lichtenštajnských právnych predpisov sa od príjemcu príspevku vyžaduje, aby mal bydlisko v Lichtenštajnsku.

               —

               Lichtenštajnský príspevok za bezvládnosť a imobilitu je uvedený v prílohe IIa k nariadeniu č. 1408/71 (pozri článok 4 ods. 2a písm. c) a článok 10a nariadenia) ako nepríspevková osobitná peňažná dávka, ktorá ako taká podľa nariadenia nie je exportovateľná.

               —

               Dozorný orgán EZVO však žiada, aby bol príspevok za bezvládnosť a imobilitu správne klasifikovaný ako peňažná nemocenská dávka (pozri článok 4 ods. 1 uvedeného nariadenia) exportovateľná podľa článku 19 ods. 1 a 2, článku 25 ods. 1 a článku 28 ods. 1 uvedeného nariadenia.

               —

               Správna klasifikácia príspevku je rozhodujúca, pokiaľ ide o povinnosť Lichtenštajnského kniežatstva poskytovať uvedenú dávku žiadateľom, ktorých bydlisko sa nenachádza v Lichtenštajnsku, avšak inak spĺňajú príslušné kritériá stanovené v uvedenom nariadení.


title: Vec T-208/17: Žaloba podaná 5. apríla 2017 – Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp)

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/31

         Žaloba podaná 5. apríla 2017 – Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp)
   (Vec T-208/17)
   (2017/C 168/41)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Senetic S.A. (Katowice, Poľsko) (v zastúpení: M. Krekora, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Texas, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka EÚ obsahujúca písmená „HP“ – ochranná známka EÚ č. 52 449.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. februára 2017 vo veci R 1002/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a pred EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-673/13: Žaloba podaná 9. decembra 2013 – European coalition to End Animal Experiments/ECHA

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/36

         Žaloba podaná 9. decembra 2013 – European coalition to End Animal Experiments/ECHA
   (Vec T-673/13)
   2014/C 112/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European coalition to End Animal Experiments (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Thomas, solicitor)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu Európskej chemickej agentúry z 10. októbra 2013 vo veci A-004-2012 týkajúcej sa bodu 8.7.2 prílohy X nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) (štúdia vývojovej toxicity na inom druhu) v rozsahu, v akom súvisí so štúdiou prenatálneho vývoja iného druhu,

               —

               vrátil vec ECHA spolu s pokynmi, aby preskúmala, či je na základe výsledkov prvej štúdie a všetkých údajov, ktoré sú k dispozícii, potrebné vykonať štúdiu prenatálneho vývoja pre látku oznamovateľa.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že kumulatívna zásada v prílohách nariadenia REACH týkajúca sa testov znamená, že iný druh je štandardnou požiadavkou prílohy X nariadenia (ES) č. 1907/2006 (množstvo). Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           Úvahy odvolacieho senátu sú non sequitur. Požiadavky týkajúce sa testov sa nevyhnutne nezvyšujú s prechodom na väčšie množstvo: kumulatívna zásada často nie je relevantná pre osobitné parametre a neuplatní sa na vývojovú toxicitu,

                           —

                           Stĺpec 1 bodu 8.7.2 prílohy X výslovne vyžaduje vykonanie štúdie „na inom druhu“, nie na dvoch – t.j. to isté ako stĺpec 1 bodu 8.7.2 prílohy IX,

                           —

                           Úvahy odvolacieho senátu opomínajú jasné znenie stĺpca 2 bodu 8.7.2 prílohy IX, ktorý stanovuje, že skutočnosť, či sa podľa prílohy IX alebo prílohy X (množstvo) vyžaduje test na inom druhu, závisí od výsledku prvého testu a všetkých ďalších relevantných dostupných údajov: nie je to teda automatické.

                           —

                           Záver odvolacieho senátu nedáva zmysel z politického hľadiska. Senát pripisuje autorom nariadenia REACH zámer, podľa ktorého v prílohe nižšej úrovne (príloha IX) závisí potreba štúdie na inom druhu od vedeckého posúdenia, zatiaľ čo v prílohe vyššej úrovne (príloha X) je vedecké posúdenie irelevantné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že normotvorca uplatnil požiadavku prílohy X – štúdia vývojovej toxicity na inom druhu ako štandardnú požiadavku – na prílohu IX. Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           Úvahy vychádzajú z chybného predpokladu: stĺpec 1 bodu 8.7.2 prílohy X neukladá ako štandardnú požiadavku štúdiu vývojovej toxicity na inom druhu (pozri prvý žalobný dôvod) a z toho vyplýva, že neexistuje požiadavka jej uplatnenia na prílohu IX (a to ja za predpokladu, že by bol takýto prístup správny).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že požiadavka uvedená v stĺpci 2 bodu 8.7.2 prílohy IX (rozhodnutie o potrebe urobiť štúdiu na inom druhu) sa neuplatní na prílohu X. Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           Stĺpec 2 bodu 8.7.2 prílohy IX svojím znením „alebo ďalšom“ výslovne hovorí o opaku. Prístup je teda v obidvoch prílohách rovnaký.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že len odchýlka uvedená v stĺpci 2 bodu 8.7 prílohy X alebo prílohy IX môže odstrániť potrebu urobiť štúdiu na inom druhu v prílohe X. Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           Odchýlka v stĺpci 2 alebo v prílohe XI je relevantná len vtedy, ak existuje najprv požiadavka test v stĺpci 1. Stĺpec 1 bodu 8.7.2 prílohy X nestanovuje nijakú požiadavku na test vývojovej toxicity na inom druhu, ibaže by posúdenie štúdie na prvom druhu a všetky ostatné relevantné dostupné dôkazy naznačovali potrebu štúdie na inom druhu (pozri vyššie).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).


title: Vec C-486/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 31. októbra 2012 — X, odporca v odvolacom konaní: Heffingsambtenaar van de gemeente Z

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 31. októbra 2012 — X, odporca v odvolacom konaní: Heffingsambtenaar van de gemeente Z
   (Vec C-486/12)
   2013/C 26/45
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: X

      Odporca v odvolacom konaní: Heffingsambtenaar van de gemeente Z

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyhovie sa požiadavke oznámenia údajov, ktoré sú predmetom spracovania, uvedené v článku 12 písm. a) druhej zarážke smernice [95/46/ES (1)] poskytnutím informácie (podľa článku 79 ods. 2 zákona o registri)?

               2.

               Bráni článok 12 písm. a) smernice výberu poplatkov za oznámenie osobných údajov, ktoré sú predmetom spracovania, prostredníctvom odpisu z registra?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: je výber uvedených poplatkov neprimeraný v zmysle článku 12 písm. a) smernice?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 35; Mim. vyd. 13/015, s. 355).


title: Vec T-644/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo  4. júla 2014 – Kimman/Komisia ( „Odvolanie — Vzájomné odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Hodnotiaca správa — Hodnotenie za rok 2009 — Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou — Článok 91 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov — Stanovisko ad hoc skupiny — Skreslenie — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2014 – Kimman/Komisia
   (Vec T-644/11 P) (1)

   ((„Odvolanie - Vzájomné odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Hodnotiaca správa - Hodnotenie za rok 2009 - Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou - Článok 91 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov - Stanovisko ad hoc skupiny - Skreslenie - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   2014/C 282/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Eugène Emile Marie Kimman (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 29. septembra 2011, Kimman/Komisia (F-74/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 29. septembra 2011, Kimman/Komisia (F-74/10) sa zrušuje jednak v rozsahu, v akom vyhlasuje druhý žalobný dôvod, prvých šesť častí tretieho žalobného dôvodu a štvrtý žalobný s výnimkou výhrady, podľa ktorej práca vykonávaná odvolateľom v záujme inštitúcie nebola zohľadnená, ktoré odvolateľ uviedol v rámci konania na prvom stupni, za prípustné, a jednak v rozsahu, v akom ukladá Európskej komisii povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť štvrtinu trov konania vynaložených odvolateľom v rámci uvedeného konania.

               2.

               Hlavné odvolanie sa zamieta.

               3.

               Žaloba, ktorú podal Eugène Emile Marie Kimman na Súd pre verejnú službu, sa zamieta.

               4.

               Pán Kimman znáša všetky trovy konania, ktoré boli vynaložené v konaní na prvom stupni, ako aj v konaní o hlavnom odvolaní.

               5.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené v rámci vzájomného odvolania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec C-84/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten (Švédsko) 26. februára 2009 – X/Skatteverket

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten (Švédsko) 26. februára 2009 – X/Skatteverket
   (Vec C-84/09)
   2009/C 90/30
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Regeringsrätten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X

      Žalovaná: Skatteverket

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 138 a 20 smernice Rady [2006/112/ES] (1) o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať tak, že na to, aby bol predaj oslobodený od dane a teda aby došlo k nadobudnutiu v rámci Spoločenstva, sa musí preprava z územia členského štátu pôvodu začať v určitej lehote?

               2.

               Majú sa uvedené články analogicky vykladať tak, že na to, aby bol predaj oslobodený od dane a teda aby došlo k nadobudnutiu v rámci Spoločenstva, sa musí preprava ukončiť na území členského štátu určenia v určitej lehote?

               3.

               Bola by odpoveď na otázky 1 a 2 ovplyvnená tým, že nadobudnutým tovarom je nový dopravný prostriedok a že nadobúdateľom je jednotlivec, ktorý má v úmysle používať dopravný prostriedok v určitom členskom štáte ako v konečnom mieste určenia?

               4.

               Do akého časového okamihu treba v súvislosti s nadobudnutím v rámci Spoločenstva situovať posúdenie, či je dopravný prostriedok nový v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice Rady [2006/112/ES] o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-197/09: Žaloba podaná 20. mája 2009 — Slovinsko/Komisia

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/54

         Žaloba podaná 20. mája 2009 — Slovinsko/Komisia
   (Vec T-197/09)
   2009/C 180/101
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: Ž. Cilenšek Bončina, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 1945 z 19. marca 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) (1), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Slovinskou republikou,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia v napadnutom rozhodnutí vyňala z financovania Spoločenstvom niektoré výdavky vynaložené Slovinskou republikou počas finančných období 2005 a 2006 z dôvodu nedostatkov pri hlavných kontrolách, nesprávneho kontrolného postupu a kontrolných nástrojov. Z tohto dôvodu pristúpila k paušálnej finančnej oprave vo výške 5 % priamych platieb, pričom sa zakladala na preskúmaní vnútroštátnej kontroly vykonanej príslušnými orgánmi dotknutého členského štátu v marci 2005.
   Vo svojich návrhoch sa žalobkyňa najmä nazdáva, že Komisia:

               —

               vzhľadom na nesprávne posúdenie skutkových okolností nesprávne uplatnila článok 15 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 (2) v súvislosti s článkom 23 nariadenia Komisie (ES) č. 796/2004 (3), pretože preskúmanie bolo vykonané príliš neskoro; vybrala si atypický región, v ktorom boli predmetom kontroly polia zjavne malej rozlohy; pri vykonaní preskúmania nezohľadnila medzinárodné kritérium 530 a neodôvodnene kritizovala použitie meracieho kolesa zo strany žalobkyne,

               —

               porušila zásadu zákazu nerovnakého zaobchádzania medzi členskými štátmi, keďže v iných členských štátoch vykonala preskúmanie na širšom základe, a teda s reprezentatívnejšou vzorkou,

               —

               uplatnila rozhodnutie — finančnú opravu vo výške 5 % —, ktoré je vzhľadom na obmedzené riziko pre fond a vzhľadom na pridelené prostriedky zjavne neproporčné vo vzťahu k závažnosti a povahe uvedeného porušenia,

               —

               konala v rozpore so zásadou dobrej viery a spravodlivosti, keďže jej orgány nenapadli vhodnosť pokynov, ktoré stanovovali použitie meracieho kolesa, a takisto žalobkyňu na tento problém neupozornila až do leta roku 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 75, 21.3.2009, s. 15.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. ES L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec F-94/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  24. septembra 2009 — Rebizant, Vlandas a Vocino/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Rok 2006 — Multiplikačné sadzby — Článok 6 ods. 2 služobného poriadku — Článok 9 prílohy XIII služobného poriadku — Strop na povýšenie)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/71

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 24. septembra 2009 — Rebizant, Vlandas a Vocino/Komisia
   (Vec F-94/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Rok 2006 - Multiplikačné sadzby - Článok 6 ods. 2 služobného poriadku - Článok 9 prílohy XIII služobného poriadku - Strop na povýšenie)
   2010/C 24/129
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jean Rebizant (Karlsruhe, Nemecko), Georges Vlandas (Brusel, Belgicko) a Vinceno Vocino (Varese, Taliansko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia nepovýšiť žalobcov do platovej triedy AD 13 na základe povyšovania za rok 2006 a na druhej strane určenie nezákonnosti rozhodnutia stanovujúceho stropy na povýšenie uplatniteľné na úradníkov patriacich do rozpočtu „Výskum“ a rozpočtu „Spoločné centrum výskumu“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007, s. 45.


title: Vec T-457/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2012 — Evropaïki Dynamiki/EFSA ( „Verejné obstarávanie — Zadávacie konanie — Poskytovanie asistentsko-poradenských služieb v oblasti informačných technológií — Zamietnutie ponuky a rozhodnutie o zadaní zákazky inému uchádzačovi — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Kritériá výberu účastníkov — Kritériá hodnotenia ponúk — Dodržanie kritérií hodnotenia ponúk stanovených v súťažných podkladoch — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2012 — Evropaïki Dynamiki/EFSA
   (Vec T-457/07) (1)

   (Verejné obstarávanie - Zadávacie konanie - Poskytovanie asistentsko-poradenských služieb v oblasti informačných technológií - Zamietnutie ponuky a rozhodnutie o zadaní zákazky inému uchádzačovi - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Kritériá výberu účastníkov - Kritériá hodnotenia ponúk - Dodržanie kritérií hodnotenia ponúk stanovených v súťažných podkladoch - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 32/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: pôvodne A. Cuvillier, neskôr S. Gabbi a D. Detken, a napokon M. Detken, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck a A.-M. Vandrome, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia EFSA z 1. októbra 2007, ktorým sa zamietla ponuka predložená žalobcom v rámci zadávacieho konania EFSA/IT/2007/14 týkajúceho sa asistentsko-poradenských služieb v oblasti informačných technológií (Ú. v. EÚ 2007/S 97-118626), a zákazka sa zadala inému uchádzačovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA), ktorým sa zamietla ponuka predložená žalobcom v rámci zadávacieho konania EFSA/IT/2007/14 týkajúceho sa asistentsko-poradenských služieb v oblasti informačných technológií, a zákazka sa zadala inému uchádzačovi, sa ruší.

               2.

               EFSA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec T-488/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. mája 2006 – Falcon Sporting Goods/ÚHVT (BIN LADIN) ( Ochranná známka Spoločenstva — Zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania )

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/21

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. mája 2006 – Falcon Sporting Goods/ÚHVT (BIN LADIN)
   (Vec T-488/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“)
   (2006/C 190/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Falcon Sporting Goods AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Weigell, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. septembra 2004 (vec R 177/2004-2), ktoré sa týka zamietnutia zápisu slovnej ochrannej známky Spoločenstva „BIN LADIN“
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec C-267/14 P: Odvolanie podané 30. mája 2014 : Buzzi Unicem SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo  14. marca 2014 vo veci T-297/11, Buzzi Unicem SpA/Európska komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/20

         Odvolanie podané 30. mája 2014: Buzzi Unicem SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-297/11, Buzzi Unicem SpA/Európska komisia
   (Vec C-267/14 P)
   2014/C 282/26
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Buzzi Unicem SpA (v zastúpení: C. Osti, A. Prastaro a A. Sodano, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Zrušiť v plnom rozsahu alebo čiastočne napadnutý rozsudok a v dôsledku toho:

               —

               v plnom rozsahu zrušiť napadnuté rozhodnutie z dôvodu neexistencie alebo nedostatku odôvodnenia a následného porušenia práva spoločnosti na obhajobu, ako aj zásady riadnej správy vecí verejných,

               —

               v plnom rozsahu zrušiť napadnuté rozhodnutie z dôvodu prekročenia a zneužitia právomoci, čo viedlo k preneseniu dôkazného bremena,

               —

               zrušiť v plnom rozsahu alebo čiastočne napadnuté rozhodnutie z dôvodu, že Komisia prekročila právomoci priznané článkom 18, z dôvodu porušenia zásad proporcionality a riadnej správy vecí verejných, a z dôvodu neexistencie predchádzajúceho kontradiktórneho konania v rozpore s Best Practices Komisie,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie vo vzťahu k povinnosti Buzzi Unicem nahradiť trovy prvostupňového konania,

               —

               zaviazať Komisiu, aby znášala trovy tohto konania, ako aj konania vo veci T-297/11.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               A.

               Prvý odvolací dôvod – Nesprávne právne posúdenie, neexistencia alebo nedostatok odôvodnenia v súvislosti tvrdeniami o porušení práva na obhajobu a zásady riadnej správy vecí verejných
               Vo svojom prvom odvolacom dôvode Buzzi Unicem namieta, že v napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdenia a je neodôvodnený alebo nedostatočne odôvodnený v časti, v ktorej sa dospelo k záveru, že všeobecný odkaz na údajné porušenia uvedený v rozhodnutí o začatí konania predstavuje dostatočné odôvodnenie žiadosti o informácie podľa článku 18 ods. 3, ktoré zahŕňa „minimálny stupeň objasnenia“ požadovaný týmto ustanovením, pokiaľ ide o predmet alebo rozsah žiadosti.

               B.

               Druhý odvolací dôvod – zjavne nesprávne posúdenie a zjavne nesprávne právne posúdenie v súvislosti s prekročením a zneužitím právomoci a následným prenesením dôkazného bremena
               Vo svojom druhom odvolacom dôvode Buzzi Unicem tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia a zjavne nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol výhradu týkajúcu sa zneužitia právomoci Komisiou v súvislosti s použitím žiadosti o informácie podľa článku 18 nariadenia č. 1/2003 (1), a to aj napriek dôkazom o porušení, čo sa týka jednak konštatácie Všeobecného súdu, že Buzzi Unicem nepodala výslovnú a odôvodnenú žiadosť, ktorá by umožnila overenie existencie dostatočných dôkazov, a jednak prenesenia dôkazného bremena bez akéhokoľvek odôvodnenia.

               C.

               Tretí odvolací dôvod – Nesprávne posúdenie skutkových okolností a nesprávne právne posúdenie, nelogickosť odôvodnenia v súvislosti s tvrdením o prekročení právomoci, pokiaľ ide o článok 18 nariadenia č. 1/2003
               Vo svojom treťom odvolacom dôvode Buzzi Unicem namieta proti neprávnemu uplatneniu zásad týkajúcich sa povinnosti spolupráce podnikov, keď Všeobecný súd rozhodol, že Komisia oprávnene uložila podnikom povinnosť odpovedať na otázky, ktoré sa netýkali výlučne skutkového stavu, v súvislosti s informáciami, o ktorých Komisia vedela, že nimi podnik nedisponuje, a s ďalšími informáciami, ktoré Komisia mohla sama získať.

               D.

               Štvrtý odvolací dôvod – Nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia v súvislosti s tvrdeniami o porušení zásady proporcionality a prekročení právomoci s ohľadom na článok 18
               Vo svojom štvrtom odvolacom dôvode odvolateľka namieta, že napadnutý rozsudok je neodôvodnený alebo nesprávne odôvodnený a tiež tvrdí, že došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu v súvislosti porušením zásady proporcionality a následným neprimeraným zaťažením účastníkov konania, ktorým boli určené žiadosti o informácie, ich opätovným podaním a preformulovaním, návrhmi nových faktorov a otázok, zamietnutím obmedzenia informácií, ktoré sa mali poskytnúť, možnosťou žiadať prostredníctvom rozhodnutia aj informácie, ktoré už boli predtým poskytnuté.

               E.

               Piaty odvolací dôvod – Nesprávne právne posúdenie a neexistencia odôvodnenia v súvislosti s porušením Best practices Komisie a porušením zásady riadnej správy vecí verejných
               Vo svojom piatom odvolacom dôvode Buzzi Unicem namieta proti nesprávnemu právnemu posúdeniu v súvislosti s konštatáciou Všeobecného súdu, že Best Practices Komisie nie sú záväzné, keďže sa rozhodla požiadať podniky, aby sa vyjadrili k návrhu rozhodnutia podľa článku 18 ods. 3, neskôr nezohľadnila prijaté pripomienky a podstatne zmenila konečné znenie rozhodnutia. Odvolateľka tiež namieta proti neexistencii odôvodnenia vo veci porušenia zásady riadnej správy vecí verejných zo strany Komisie z dôvodu spôsobov, ktorými uplatnila právomoc žiadať o informácie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-79/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 14. februára 2012 — SC Mora IPR SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu a Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 14. februára 2012 — SC Mora IPR SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu a Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu
   (Vec C-79/12)
   2012/C 126/11
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SC Mora IPR SRL

      Odporcovia: Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu a Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 211 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni zavedeniu ďalšej podmienky (získať v rámci určitej lehoty povolenie odkladu platby dane za podmienok stanovených vo vyhláške Ministerstva hospodárstva a financií) popri podmienke týkajúcej sa uvedenia údajov v daňovom priznaní k DPH zdaniteľnými osobami, ktoré nemajú povinnosť zaplatiť DPH z dovozu colným orgánom?

               2.

               Majú sa článok 26 ods. 2, články 28, 30 a článok 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie vykladať v tom zmysle, že bránia opakovaným legislatívnym zásahom, ako sú zásahy urobené v bodoch 1 a 2 zákonného dekrétu č. 22 z 28. marca 2007, alebo v bode 69 zákonného dekrétu č. 106 zo 4. októbra 2007, ktorými boli ustanovenia článku 157 ods. 4 Daňového zákonníka zmenené takým spôsobom, že iba niektoré osoby zdaniteľné DPH (ktoré uskutočnili, alebo o ktorých sa domnieva, že uskutočnili dovoz po 15. apríli 2007 a získali povolenie odkladu platby) spomedzi tých, ktoré sa nachádzali v rovnakých situáciách (keďže boli držiteľmi tovaru v dočasnom dovoze, v období pred pristúpením), nemuseli zaplatiť DPH colným orgánom?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec F-81/14: Žaloba podaná 14. augusta 2014 – ZZ/Výbor regiónov

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/32

         Žaloba podaná 14. augusta 2014 – ZZ/Výbor regiónov
   (Vec F-81/14)
   2014/C 388/41
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis, D. de Abreu Caldas a R. Metz, advokáti)

      Žalovaný: Výbor regiónov

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Výboru regiónov o nepovýšení žalobkyne do nasledujúcej platovej triedy (AD 13) pri povyšovaní za rok 2013

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Výboru regiónov o nepovýšení žalobkyne do platovej triedy AD 13 pri povyšovaní za rok 2013,

               —

               uložiť Výboru regiónov povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-321/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mannheim (Nemecko) 12. júla 2007 – Trestné konanie proti Karl Schwarz

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mannheim (Nemecko) 12. júla 2007 – Trestné konanie proti Karl Schwarz
   (Vec C-321/07)
   (2007/C 283/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Mannheim
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Karl Schwarz
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je, v rozpore s článkom 7 ods. 5 smernice 91/439/EHS (1), z hľadiska práva Spoločenstva možné, aby bol občan EÚ držiteľom platného vnútroštátneho vodičského oprávnenia, ako aj vodičského oprávnenia vydaného iným členským štátom, pričom obidva nadobudol pred vstupom zahraničného členského štátu do EÚ a pokiaľ áno,

               2.

               má odobratie druhého neskôr vydaného vnútroštátneho vodičského oprávnenia uskutočnené ešte pred nadobudnutím účinnosti Fahrerlaubnisverordnung (nariadenie o vodičskom oprávnení) (ďalej len „FeV“) z 1. januára 1999, z dôvodu spáchania trestného činu vedenia vozidla pod vplyvom alkoholu, za právny následok, že nie je potrebné uznať platnosť predtým udeleného prvého vodičského oprávnenia v tuzemsku po vstupe zahraničného štátu do Únie, aj keď vnútroštátna doba zákazu už uplynula?

      (1)  Smernica Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317).


title: Vec C-111/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. decembra 2013 – Európska komisia/Fínska republika, za účasti: Švédske kráľovstvo, Česká republika, Spolková republika Nemecko, Poľská republika, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Estónska republika

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2013 – Európska komisia/Fínska republika, za účasti: Švédske kráľovstvo, Česká republika, Spolková republika Nemecko, Poľská republika, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Estónska republika
   (Vec C-111/13) (1)

   2014/C 102/42
   Jazyk konania: fínčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.