title: Vec C-261/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Stuttgart — Nemecko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného proti Gaetanovi Mantellovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 3 bod 2 — Ne bis in idem — Pojem rovnaké trestné činy — Možnosť vykonávajúceho súdneho orgánu odmietnuť vykonanie európskeho zatykača — Konečný rozsudok v členskom štáte vydávajúcom zatykač — Držba omamných látok — Obchodovanie s omamnými látkami — Zločinecká skupina)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/13

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Stuttgart — Nemecko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného proti Gaetanovi Mantellovi
   (Vec C-261/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 3 bod 2 - Ne bis in idem - Pojem „rovnaké trestné činy“ - Možnosť vykonávajúceho súdneho orgánu odmietnuť vykonanie európskeho zatykača - Konečný rozsudok v členskom štáte vydávajúcom zatykač - Držba omamných látok - Obchodovanie s omamnými látkami - Zločinecká skupina)
   2011/C 13/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Gaetano Mantello

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Stuttgart — Výklad článku 3 bodu 2 rámcového rozhodnutia Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34) — Zásada „ne bis in idem“ na vnútroštátnej úrovni — Možnosť súdneho orgánu vykonávajúceho členského štátu odmietnuť vykonať európsky zatykač vydaný s cieľom uskutočnenia trestného stíhania súvisiaceho so skutkami, z ktorých časť už bola predmetom právoplatného rozsudku vo vydávajúcom členskom štáte — Pojem „rovnaké trestné činy“ — Situácia, v ktorej boli všetky skutkové okolnosti, na základe ktorých bol vydaný európsky zatykač, známe vyšetrovacím orgánom vydávajúceho členského štátu pri prvom trestnom konaní, avšak neboli použité z dôvodov vyšetrovacej taktiky

      Výrok rozsudku

   Na účely vydania a vykonania európskeho zatykača pojem „rovnaké trestné činy“ uvedený v článku 3 bode 2 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi predstavuje samostatný pojem práva Únie.
   Za okolností, ktoré existujú vo veci samej, keď v odpovedi na žiadosť o informácie v zmysle článku 15 ods. 2 tohto rámcového rozhodnutia predloženú vykonávajúcim súdnym orgánom súdny orgán vydávajúci zatykač, uplatňujúc svoje vnútroštátne právo a dodržiavajúc požiadavky vyplývajúce z pojmu „rovnaké trestné činy“ uvedeného v tom istom článku 3 bode 2 rámcového rozhodnutia, výslovne konštatoval, že jeho predchádzajúci rozsudok vyhlásený v jeho právnom poriadku nie je konečným rozsudkom týkajúcim sa skutkov uvedených v jeho zatykači, a teda nebráni trestným stíhaniam uvedeným v tomto zatykači, vykonávajúci súdny orgán nemá dôvod na to, aby v spojení s týmto rozsudkom uplatnil dôvod povinného nevykonania stanovený v uvedenom článku 3 bode 2.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec C-259/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  31. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/51/ES — Verejné zmluvy — Postupy verejného obstarávania — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 31. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-259/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/51/ES - Verejné zmluvy - Postupy verejného obstarávania - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 79/15)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Kukovec a K. Nyberg, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/51/ES zo 7. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa príloha XX k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES a príloha VIII k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES o verejnom obstarávaní (Ú. v. EÚ L 257, s. 127), v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Švédske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/51/ES zo 7. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa príloha XX k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES a príloha VIII k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES o verejnom obstarávaní, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec F-31/09: Žaloba podaná 26. marca 2009 — Noël/Rada

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/22

         Žaloba podaná 26. marca 2009 — Noël/Rada
   (vec F-31/09)
   2009/C 129/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isabelle Noël (Rosières-Saint-André, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bola žalobkyňa menovaná za úradníčku v skúšobnej dobe, v rozsahu, v akom je týmto rozhodnutím zaradená do skupiny služobného postupu AST 1-7

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 13. novembra 2006, ktorým bola žalobkyňa menovaná za úradníčku, v rozsahu, v akom je týmto rozhodnutím zaradená do skupiny služobného postupu AST 1-7,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. októbra 2004 vo veci C-460/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/53/ES — Vozidlá po dobe životnosti — Neprebratie smernice)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/16

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 28. októbra 2004
   vo veci C-460/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/53/ES - Vozidlá po dobe životnosti - Neprebratie smernice)
   (2005/C 6/29)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-460/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: X. Lewis a M. Konstantinidis) proti Írsku (splnomocnený zástupca: D. O'Hagan), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 31. októbra 2003, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: J. N. Cunha Rodrigues vykonávajúci funkciu predsedu komory, sudcovia E. Juhász a E. Levits (spravodajca), generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 28. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Írsko tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice a najmä z jej článku 10 ods.1.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 304 zo dňa 13.12.2003


title: Vec C-251/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  8. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Rennes — Francúzsko) — Martial Huet/Université de Bretagne Occidentale (Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 5 bod 1 — Opakovane uzatvorené pracovné zmluvy na dobu určitú — Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužívaniu takýchto zmlúv — Zmena poslednej uzatvorenej pracovnej zmluvy na dobu určitú na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú — Povinnosť identicky prebrať hlavné ustanovenia poslednej uzatvorenej zmluvy na dobu určitú)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/3

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Rennes — Francúzsko) — Martial Huet/Université de Bretagne Occidentale
   (Vec C-251/11) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 5 bod 1 - Opakovane uzatvorené pracovné zmluvy na dobu určitú - Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužívaniu takýchto zmlúv - Zmena poslednej uzatvorenej pracovnej zmluvy na dobu určitú na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú - Povinnosť identicky prebrať hlavné ustanovenia poslednej uzatvorenej zmluvy na dobu určitú)
   2012/C 126/04
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Rennes

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Martial Huet

      Žalovaná: Université de Bretagne Occidentale

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal administratif de Rennes — Výklad smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Po sebe nasledujúce zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Povinnosť v plnom rozsahu prebrať hlavné ustanovenia predchádzajúcej zmluvy na dobu určitú v prípade zmeny na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú — Zásady ekvivalencie a nezníženia predchádzajúcej úrovne ochrany

      Výrok rozsudku

   Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý vo svojej vnútroštátnej právnej úprave stanoví zmenu pracovných zmlúv na dobu určitú na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú, ak zmluvy na dobu určitú dosiahli určitú dĺžku trvania, nemusí stanoviť povinnosť týkajúcu sa identického prebratia hlavných ustanovení predchádzajúcej zmluvy do pracovnej zmluvy na dobu neurčitú. Aby však neboli ohrozené ciele, ktoré sleduje smernica 1999/70, a jej potrebný účinok, členský štát musí dohliadnuť na to, aby pri zmene pracovných zmlúv na dobu určitú na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú nedochádzalo k podstatným zmenám ustanovení predchádzajúcej zmluvy spôsobom, ktorý je pre dotknutú osobu vo všeobecnosti nepriaznivý v prípade, že sa cieľ jej práce a povaha jej úloh nezmenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-39/05 P: Odvolanie podané dňa 2. februára 2005: Švédske kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 23. novembra 2004 vo veci T-84/03, Maurizio Turco, ktorého v konaní podporuje Fínska republika, Dánske kráľovstvo a Švédske kráľovstvo, proti Rade Európskej únie, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Íska a Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/13

         Odvolanie podané dňa 2. februára 2005: Švédske kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 23. novembra 2004 vo veci T-84/03, Maurizio Turco, ktorého v konaní podporuje Fínska republika, Dánske kráľovstvo a Švédske kráľovstvo, proti Rade Európskej únie, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Íska a Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-39/05 P)
   (2005/C 106/27)
   Jazyk konania: angličtina
   Švédske kráľovstvo podalo dňa 2. februára 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 23. novembra 2004 vo veci T-84/03 (1) Maurizio Turco, ktorého v konaní podporuje Fínska republika, Dánske kráľovstvo a Švédske kráľovstvo, proti Rade Európskej únie, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Íska a Komisia Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje K. Wistrand, splnomocnený zástupca.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil prvú časť výroku rozsudku Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2004 vo veci T-84/03, Maurizio Turco/Rada Európskej únie,

               2.

               zrušil rozhodnutie Rady z 19. decembra 2002, pokiaľ sa týka prístupu k právnemu stanovisku právneho servisu Rady a

               3.

               zaviazal Radu na náhradu trov Švédskeho kráľovstva v konaní pred Súdnym dvorom.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Švédska vláda má zato, že v napadnutom rozsudku Súd prvého stupňa porušil právo Spoločenstva.
   Súd prvého stupňa na jednej strane poukázal na to, že je na každom z orgánov, aby posúdili pre každý jednotlivý prípad, či dokumenty, o ktorých zverejnenie bolo požiadané, patria medzi výnimky vymedzené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001 (2) z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie („nariadenie o zverejnení“).
   Na druhej strane Súd prvého stupňa podporil tvrdenie Rady, že utajenie právnych stanovísk v legislatívnych záležitostiach je všeobecnou potrebou. Je tomu tak jednak preto, že zverejnenie dokumentov uvedeného typu by mohlo vyvolať pochybnosti o zákonnosti predmetného legislatívneho aktu a jednak preto, že zachovanie nezávislosti stanovísk právneho servisu Rady je záujmom hodným ochrany. Na tomto základe Súd prvého stupňa rozhodol, že sa Rada vo svojom rozhodnutí nedopustila nesprávneho posúdenia tým, že zamietla prístup k právnemu stanovisku na základe výnimky v druhej zarážke článku 4 ods. 2 nariadenia o zverejnení.
   Podľa názoru švédskej vlády je takýto záver nezlučiteľný s povinnosťou posúdiť otázku zverejnenia s prihliadnutím na obsah konkrétneho dokumentu. Preto Súd prvého stupňa svojím rozhodnutím porušil právo Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 122, 10.5.2003, s. 38.

      (2)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: Vec T-293/08: Žaloba podaná 24. júla 2008 – BASF Plant Science a i./Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/28

         Žaloba podaná 24. júla 2008 – BASF Plant Science a i./Komisia
   (Vec T-293/08)
   (2008/C 272/55)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: BASF Plant Science GmbH (Ludwigshafen, Nemecko), Plant Science Sweden AB (Svalöv, Švédsko), Amylogene HB (Svalöv, Švédsko) a BASF Plant Science Holding GmbH (Ludwigshafen, Nemecko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, U. Zinsmeister, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               vyhlásiť žalobu v predmetnej veci za prípustnú a dôvodnú,

               —

               určiť, že Komisia si tým, že neprijala potrebné opatrenia podľa článku 18 smernice 2001/18/ES z 12. marca 2001 a podľa článku 5 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999 a neprijala rozhodnutie Amflora, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto článkov, subsidiárne

               —

               nariadiť zrušenie rozhodnutia Komisie o udelení mandátu pre EFSA „na vydávanie spoločného stanoviska v súvislosti s používaním markerových génov odolných voči antibiotikám (ARM) používaných ako markerové gény v geneticky modifikovaných rastlinách“ zo 14. mája 2008 a pozastavenie konania o prijatí rozhodnutia Amflora, ktoré bolo žalobkyniam oznámené listom z 19. mája 2008,

               —

               schváliť navrhované opatrenia na zabezpečenie priebehu konania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne tvrdia, že Komisia si tým, že neprijala rozhodnutie o žiadosti o súhlas s umiestnením geneticky modifikovaného zemiaku („Amflora potato“) na trh na priemyselné použitie podľa smernice 2001/18/ES (1), nesplnila svoje povinnosti podľa článku 18 ods. 1 uvedenej smernice a podľa článku 5 ods. 6 rozhodnutia Rady 1999/468/ES („rozhodnutie o komitológii“) (2) a preto bola nečinná v zmysle článku 232 ES.
   Žalobkyne tvrdia, že povinnosť Komisie prijať také rozhodnutie v lehote stanovenej v smernici 2001/18/ES ďalej potvrdzuje viacero faktorov, konkrétne a) potreba udržiavať inštitucionálnu rovnováhu; b) ďalšie posúdenie právneho základu žiadosti Komisie a c) všeobecné zásady práva ES.
   Žalobkyne však uvádzajú, že ak Súd prvého stupňa skonštatuje, že list Komisie z 19. mája 2008 obsahuje formuláciu stanoviska Komisia a že ich žaloba na nečinnosť bude preto neprípustná, subsidiárne navrhujú, aby Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie zo 14. mája 2008 o udelení mandátu pre EFSA na vydanie spoločného stanoviska a pozastavil konanie o prijatí napadnutého rozhodnutia až do doby ukončenia piateho vedeckého posúdenia.
   Žalobkyne tvrdia, že prijatím napadnutého rozhodnutia, a teda ďalším omeškaním v súvislosti s prijatím rozhodnutia Amflora, Komisia porušila článok 18 ods. 1 smernice 2001/18 a článok 5 ods. 6 tretieho pododseku rozhodnutia o komitológii, podľa ktorého sa rozhodnutie Amflora malo prijať do 120 dní od začatia postupu Spoločenstva, ako aj základné zásady práva ES, akými sú zásady proporcionality, riadnej správy vecí verejných, legitímnej dôvery, právnej istoty a zákazu diskriminácie.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).

      (2)  Rozhodnutie Rady z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES C 184, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124).


title: Vec T-177/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  30. augusta 2011 — PASP a i./Rada

text:
               15.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/10

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. augusta 2011 — PASP a i./Rada
   (Vec T-177/11) (1)

   2011/C 305/12
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-439/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 13. septembra 2010 — SC DRA SPEED SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 13. septembra 2010 — SC DRA SPEED SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Vec C-439/10)
   ()
   2010/C 328/24
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC DRA SPEED SRL

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 110 prvý odsek ZFEÚ (pôvodný článok 90 ES), v zmysle ktorého žiaden členský štát nezdaní výrobky z iných členských štátov nijakou priamou alebo nepriamou vnútroštátnou daňou prevyšujúcou dane ukladané priamo, či nepriamo na podobné domáce výrobky, zavedeniu takej dane zo znečistenia, ktorá sa ukladá pri prvom zápise do evidencie na území členského štátu pre motorové vozidlá, ktoré majú vlastnosti stanovené Naliehavým dekrétom č. 50/2008, pričom táto daň môže predstavovať vnútroštátnu daň na tovary pochádzajúce z iných členských štátov, s prihliadnutím na to, že táto daň sa nevyberá pri opätovnom zápise takého motorového vozidla do evidencie v Rumunsku, ktoré má rovnaké vlastnosti ako dovezené ojazdené motorové vozidlo?

               2.

               Bráni článok 110 druhý odsek ZFEÚ (pôvodný článok 90 ES), v zmysle ktorého žiaden členský štát nezdaní výrobky iných členských štátov nijakou vnútroštátnou daňou, ktorá nepriamo ochraňuje iné výrobky, zavedeniu takej dane zo znečistenia, ktorá sa ukladá pri prvom zápise do evidencie na území členského štátu pre motorové vozidlá, ktoré majú vlastnosti stanovené Naliehavým dekrétom vlády č. 50/2008, s prihliadnutím na to, že na základe Naliehavého dekrétu vlády č. 218/2008 je od platenia dane zo znečistenia oslobodená kategória motorových vozidiel, ktorá zodpovedá technickým vlastnostiam motorových vozidiel vyrobených v Rumunsku?


title: Vec T-500/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  9. februára 2012 — Nemecko/Komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. februára 2012 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-500/11) (1)

   2012/C 89/50
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 3.12.2011.


title: Vec C-224/14 P: Odvolanie podané 7. mája 2014 : Lidl Stiftung & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z  27. februára 2014 vo veci T-226/12, Lidl Stiftung & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/17

         Odvolanie podané 7. mája 2014: Lidl Stiftung & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 27. februára 2014 vo veci T-226/12, Lidl Stiftung & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-224/14 P)
   2014/C 282/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lidl Stiftung & Co. KG (v zastúpení: M. Wolter, M. Kefferpütz, A. K. Marx, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2014 (vec T-226/12),

               —

               v prípade, ak odvolanie vyhlási za odôvodnené, zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 21. marca 2012 (R 2380/2010-1) v súlade s návrhmi v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               uložil ÚHVT ako odporcovi v konaní pred Všeobecným súdom povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom, ako aj trovy odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Lidl Stiftung & Co. KG uvádza tri odvolacie dôvody proti napadnutému rozsudku:

               1.

               Porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 (1) a pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95 (2) v spojení s článkom 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, pretože Všeobecný súd nesprávne posúdil požiadavky na preukázanie skutočného používania namietanej ochrannej známky v zmysle týchto ustanovení.

               2.

               Porušenie článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009, pretože Všeobecný súd nesprávne posúdil požiadavky na posúdenie používania namietanej ochrannej známky v inej podobe, ako je zapísaná, ako riadneho používania v zmysle článku 15 ods. 1 nariadenia č. 207/2009.

               3.

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože Všeobecný súd nesprávne posúdil požiadavky na posúdenie pravdepodobnosti zámeny.

         Hlavné argumenty možno zhrnúť nasledovne:
   Pokiaľ ide o prvý odvolací dôvod, Všeobecný súd vec nesprávne právne posúdil, keď rozhodol, že odvolací senát správne posúdil tri fotografie bez uvedeného dátumu spolu s niekoľkými faktúrami ako riadne a objektívne dôkazy, ktorými možno preukázať riadne používanie namietanej ochrannej známky, najmä pokiaľ ide o spôsob používania.
   Čo sa týka druhého odvolacieho dôvodu, Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 je ustanovením o výnimke, ktoré si z dôvodov právnej istoty a predvídateľnosti vyžaduje prísny a reštriktívny výklad pri posúdení všetkých prvkov ochrannej známky v jej zapísanej podobe. Všeobecný súd teda vec nesprávne právne posúdil, keď potvrdil konštatovanie odvolacieho senátu, že používaná podoba ochrannej známky predstavovala riadne používanie a nezmenila rozlišovaciu spôsobilosť namietanej ochrannej známky v jej zapísanej podobe, pretože odvolací senát nezohľadnil všetky prvky namietanej ochrannej známky.
   Pokiaľ ide o tretí odvolací dôvod, Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože v rámci svojho posúdenia záverov odvolacieho senátu týkajúcich sa podobnosti označení a pravdepodobnosti zámeny, dostatočne nezohľadnil, po prvé, že v prejednávanej veci je stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti pomerne vysoký, po druhé, že priemerný spotrebiteľ obvykle vníma ochrannú známku ako celok a nezvykne analyzovať jej jednotlivé detaily a po tretie, iba v prípade, ak sú všetky ostatné prvky ochrannej známky zanedbateľné, možno vykonať posúdenie podobnosti označení len na základe dominantného prvku. Ak by Všeobecný súd riadne zohľadnil tieto skutočnosti, nebolo by možné konštatovať pravdepodobnosť zámeny.
   Keďže napadnutý rozsudok nie je v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 207/2009, Lidl Stiftung & Co. KG žiada o jeho zrušenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-188/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. novembra 2011 — Galileo International Technology/ÚHVT — Residencias Universitarias (GALILEO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/51

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. novembra 2011 — Galileo International Technology/ÚHVT — Residencias Universitarias (GALILEO)
      (Vec T-188/09) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
      (2012/C 25/100)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (v zastúpení: M. Blair a K. Gilbert, solicitors)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Residencias Universitarias, SA (Valencia, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. februára 2009 (vec R 471/2005-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Residencias Universitarias, SA a Galileo International Technology LLC

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené žalovaným.

         (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec C-207/09: Žaloba podaná dňa 9. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/20

         Žaloba podaná dňa 9. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika
   (Vec C-207/09)
   2009/C 205/35
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson, A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhy

               —

               určiť, že využitím služieb spoločností, ktoré nie sú uznané v zmysle článkov 2 a 4 smernice 94/57/ES (1), na účely vykonania inšpekcií alebo prehliadok stanovených v článku 3 tejto smernice, si Slovenská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto článku;

               —

               zaviazať Slovenskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Slovenská republika využívala služby spoločností, ktoré nie sú uznané klasifikačné spoločnosti v zmysle smernice 94/57/ES, a podľa informácií Komisie neukončila poverenie dané takýmto spoločnostiam. Navyše, keďže Slovenská republika nevytvorila vhodný legislatívny rámec pre to, aby sa zamedzilo prípadným povereniam neuznaných klasifikačných spoločností v budúcnosti, existuje riziko, že podobné prípady nesprávneho uplatňovania smernice 94/57/ES, aké sú predmetom žaloby, sa budú opakovať.

      (1)  Smernica Rady 94/57/ES z 22. novembra 1994 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky a pre príslušné činnosti námorných úradov; Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 20, mimoriadne vydanie v slovenskom jazyku Kapitola 07 Zväzok 002 S. 230


title: Vec C-382/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Rakúsko) 25. augusta 2008 – Michael Neukirchinger/Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Rakúsko) 25. augusta 2008 – Michael Neukirchinger/Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen
   (Vec C-382/08)
   (2008/C 285/42)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Michael Neukirchinger

      Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a nasl. Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá od osoby usadenej v inom členskom štáte, ktorá je držiteľom licencie udelenej v súlade s právnym poriadkom tohto členského štátu na vykonávanie komerčných letov balónom [v Nemecku], vyžaduje na vykonávanie letov balónom v Rakúsku sídlo alebo bydlisko v tuzemsku? [§ 106 Luftfahrtgesetz (zákon o leteckej doprave) (StF: BGBl. č. 253/1957, naposledy zmeneného prostredníctvom BGBl. I č. 83/2008)]

               2.

               Majú sa články 49 a nasl. Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, podľa ktorej držiteľ licencie usadený v inom členskom štáte, ktorý je podľa právneho poriadku tohto štátu oprávnený na vykonávanie komerčných letov balónov, musí získať na vykonávanie letov balónov v inom členskom štáte ďalšiu licenciu, ktorej požiadavky na udelenie sú v konečnom dôsledku obsahovo totožné s licenciou už udelenou v krajine pôvodu, avšak s dodatočnou požiadavkou, že žiadateľ o udelenie licencie musí mať sídlo alebo bydlisko v tuzemsku (v tomto prípade v Rakúsku)?

               3.

               Sú ustanovenia § 102 v spojení s § 104 a § 106 Luftfahrtgesetz (zákona o leteckej doprave) v rozpore s článkom 49 ES, ak v Nemecku usadený držiteľ licencie je za uplatnenie svojej licencie v Rakúsku obžalovaný zo spáchania správneho priestupku, a je mu tým zabránený prístup na trh, a to z dôvodu, že podľa § 106 ods. 1 Luftfahrtgesetz takáto licencia a prevádzková licencia nemôžu byť získané bez zriadenia špeciálnej pobočky a/alebo bydliska a bez rakúskeho zaregistrovania teplovzdušného balóna, ktorý už je zaregistrovaný v Nemecku?


title: Vec T-335/06: Žaloba podaná 22. novembra 2006 – Taliansko/Komisia

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/79

         Žaloba podaná 22. novembra 2006 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-335/06)
   (2006/C 326/160)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, avvocato dello stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Komisia bola nečinná, keď protiprávne, v dôsledku formálneho omeškania podľa článku 232 ES, neprijala mimoriadne opatrenia na podporu talianskeho trhu v odvetví hydiny, podľa článku 14 nariadenia č. 2777/75, pokiaľ ide o kurčatá zlikvidované v dôsledku nemožnosti predaja na chov v oblastiach postihnutých vtáčou chrípkou a ktoré boli predmetom veterinárnych opatrení zameraných na obmedzenie pohybu zvierat v období od decembra 1999 do septembra 2003,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vláda Talianskej republiky podala na Súd prvého stupňa žalobu o nečinnosť z toho dôvodu, že Európska komisia neprijala mimoriadne opatrenia na podporu trhu v odvetví vajec v Taliansku, pokiaľ ide o podporu trhu s kurčatami.
   Na podporu svojho návrhu talianska vláda uviedla:

               1.

               porušenie zásady zákazu diskriminácie medzi výrobcami Spoločenstva zakotvenej v článku 34 ods. 2 pododsek 2 ES, keďže prijala voči Taliansku mimoriadne opatrenia na podporu trhu iba v odvetví vajec, avšak analogické opatrenia vzhľadom k odvetviu s kurčatami neboli prijaté, následkom čoho talianski chovatelia hydiny boli diskriminovaní oproti holandským, a teda v rozpore s článkom 34 ods. 2 podosek 2 Zmluvy ES;

               2.

               zneužitie právomoci a zjavný právny omyl Komisie, ktorá tým, že odmietla prijať mimoriadne opatrenia na podporu trhu tiež vo vzťahu ku denným kurčatám zlikvidovaným v dôsledku nemožnosti predaja na chov, prekročila právomoci, ktoré jej vyplývajú zo základného nariadenia upravujúceho spoločnú organizáciu trhu v odvetví hydiny a dopustenie sa omylu pri posudzovaní situácie na talianskom trhu s hydinou, ako aj údajov týkajúcich sa štruktúry výroby, ktoré mala k dispozícii;

               3.

               porušenie a nesprávny výklad článku 14 nariadenia 2777/75, keď Komisia protiprávne odmietla prijať mimoriadne opatrenia na podporu trhu vo vzťahu ku denným kurčatám zlikvidovaným v dôsledku nemožnosti predaja na chov, je výsledkom nesprávneho výkladu článku 14 nariadenia č. 2777/75;

               4.

               porušenie zásad riadneho riadenia, nestrannosti, spravodlivosti a transparentnosti.


title: Vec T-36/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtiene zelenej) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Ochranná známka Európskej únie pozostávajúcej z odtieňov zelenej — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtiene zelenej)
   (Vec T-36/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Ochranná známka Európskej únie pozostávajúcej z odtieňov zelenej - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 195/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: S. Overhage, R. Böhm a A. Silverleaf, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španielsko) (v zastúpení: A. Sanz Cerralbo, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2015 (vec R 597/2015-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Gamesa Eólica a Enercon

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enercon GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016.


title: Vec T-239/17: Žaloba podaná 25. apríla 2017 – Nemecko/Komisia

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/40

         Žaloba podaná 25. apríla 2017 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-239/17)
   (2017/C 195/54)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: D. Klebs a T. Henze)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 a prílohu vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/264 zo 14. februára 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Európskou úniou platbu uskutočnenú platobnou agentúrou Hauptzollamt Hamburg-Jonas Spolkovej republiky Nemecko na ťarchu EPZF v celkovej výške 1 964 861,71 eura, ako aj

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom výpočte a uvedení úrokov
               Porušenie článku 31 ods. 1 v spojení s článkom 32 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1290/2005 (1), v spojení s článkom 6 písm. h) nariadenia (ES) č. 885/2006 (2) [eventuálne článok 52 ods. 1 v spojení s článkom 54 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (3), v spojení s článkom 29 písm. f) vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 908/2014 (4)] tým, že výdavky boli vylúčené z financovania napriek tomu, že nemecké orgány dodržali všetky predpisy platné v rozhodujúcom období, predovšetkým vypočítali a uviedli úroky podľa platných predpisov v tabuľke III podľa nariadenia (ES) č. 885/2006 [v znení nariadenia (ES) č. 1233/2007 (5)].

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení rozhodnutia
               Porušenie článku 296 ods. 2 ZFEÚ, lebo Komisia nedostatočne a rozporuplne odôvodnila, prečo by z článku 31 ods. 1 v spojení s článkom 32 ods. 5 nariadenia č. 1290/2005 v spojení s článkom 6 písm. h) nariadenia (ES) č. 885/2006 v znení nariadenia (ES) č. 1233/2007 mala vyplývať povinnosť členských štátov, aby už v rokoch 2006 až 2008 bolo potrebné v rámci nezrovnalostí pri vývoznej náhrade v tabuľke III podľa nariadenia (ES) č. 885/2006 v znení nariadenia č. 1233/2007 uviesť sumy, ktoré treba vrátiť, a s nimi spojené úroky v spoločnom riadku, a to už pred oznámením výšky úrokov (pričom sa nepopiera existencia nároku na úroky ako takého). Okrem toho Komisia nedostatočne a rozporuplne odôvodnila, v čom konkrétne malo spočívať porušenie povinnosti hlavných kontrol.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na uplynutí lehoty podľa článku 31 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1290/2005
               Porušenie článku 31 ods. 4 písm. a) nariadenia (ES) č. 1290/2005 a článku 52 ods. 4 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, pretože Komisia neupovedomila písomne o námietkach (výpočet a uvedenie úrokov, ako aj nevykonanie hlavných kontrol), na ktorých sa zakladalo vylúčenie výdavkov, v lehote 24 mesiacov od okamihu vynaloženia týchto výdavkov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na neprimeranej dĺžke konania
               Porušenie článku 31 nariadenia (ES) č. 1290/2005, článku 11 nariadenia (ES) č. 885/2006, článku 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj článku 34 vykonávacieho nariadenia č. 908/2014 v spojení so všeobecnou zásadou uskutočnenia administratívneho konania v primeranej lehote a porušenie práv na obhajobu, pretože konanie pred Komisiou trvalo neprimerane dlho.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality
               Porušenie článku 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1290/2005 a článku 52 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013, ako aj zásady proporcionality, pretože Komisia paušálnu opravu vo výške 5 % nepovažovala za primeranú druhu a rozsahu daného porušenia. Predovšetkým Komisia nezohľadnila skutočnosť, že Únii nevznikla ani skutočná finančná škoda, ani nikdy nehrozilo skutočné riziko vzniku škody a žalobkyňa (ak vôbec) sa dopustila minimálneho zavinenia. Okrem toho Komisia porušila zásadu proporcionality, pretože bez zjavnej súvislosti s finančnými rokmi 2006 až 2008 vykonala opravu ročného salda za rok 2010.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 201, 2005, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 885/2006 z 21. júna 2006 ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o akreditáciu platobných agentúr a iných orgánov a zúčtovania EPZF a EPFRV (Ú. v. EÚ L 171, 2006, s. 90).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).

      (4)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 908/2014 zo 6. augusta 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na platobné agentúry a ostatné orgány, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, pravidlá kontroly, zábezpeky a transparentnosť (Ú. v. EÚ L 255, 2014, s. 59).

      (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1233/2007 z 22. októbra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 885/2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o akreditáciu platobných agentúr a iných orgánov a zúčtovania EPZF a EPFRV (Ú. v. EÚ L 279, 2007, s. 10).


title: Vec C-447/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 11. augusta 2016 – Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 11. augusta 2016 – Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd
   (Vec C-447/16)
   (2016/C 428/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Roland Becker

      Žalovaná: Hainan Airlines Co. Ltd

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pri preprave osôb dvoma letmi bez podstatného zdržania sa na prestupnom letisku považovať miesto odletu prvej časti trasy za miesto zmluvného plnenia v zmysle článku 5 bodu 1 písm. b) druhej zarážky nariadenia (ES) č. 44/2001 (1), ak je nárok na poskytnutie náhrady podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 (2), uplatňovaný žalobou, založený na porušení na druhom úseku trasy a žaloba smeruje proti zmluvnému partnerovi zo zmluvy o preprave, ktorý síce je prevádzkujúcim leteckým dopravcom druhého letu, avšak nie prvého letu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-300/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. januára 2012 — Otto/ÚHVT — Nalsani (TOTTO)

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. januára 2012 — Otto/ÚHVT — Nalsani (TOTTO)
   (Vec T-300/11) (1)

   2012/C 80/46
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-358/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords (Spojené kráľovstvo) 5. augusta 2008 – Aventis Pasteur SA/OB (zastúpený v konaní svojou matkou) (FC)

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords (Spojené kráľovstvo) 5. augusta 2008 – Aventis Pasteur SA/OB (zastúpený v konaní svojou matkou) (FC)
   (Vec C-358/08)
   (2008/C 260/19)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   House of Lords
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Aventis Pasteur SA

      Odporca: OB
   Prejudiciálna otázka
   Je v súlade s európskou smernicou o zodpovednosti za chybné výrobky (1), aby právne predpisy členského štátu umožnili zámenu novým odporcom v konaní o žalobe podanej na základe tejto smernice po uplynutí lehoty desiatich rokov stanovenej na vymáhanie práv podľa článku 11 tejto smernice za okolností, keď bol jedinou osobou označenou za odporcu v konaní začatom počas tejto desaťročnej lehoty niekto, na koho sa nevzťahuje článok 3 smernice?

      (1)  Smernica Rady z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (85/374/EHS) (Ú. v. ES L 210, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257).


               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/19

         Pridelenie do komôr pána Wahl a pána Prek
   (2006/C 261/36)
   V nadväznosti na začatie výkonu funkcie sudcov pána Wahla a pána Preka Súd prvého stupňa na plenárnom zasadnutí 9. októbra 2006 rozhodol zmeniť rozhodnutie plenárneho zasadnutia z 5. júla 2006 o pridelení sudcov do komôr:
   Na obdobie od 9. októbra 2006 do 31. augusta 2007 sú pridelení:

                  do prvej rozšírenej komory, zasadajúcej v zložení piatich sudcov:

                           pán Vesterdorf, predseda komory, pán Cooke, M. García-Valdecasas, pani Labucka a pán Prek, sudcovia,

                  do prvej komory, zasadajúcej v zložení troch sudcov:

                           pán Cooke, predseda komory, pán García-Valdecasas, pani Labucka a pán Prek, sudcovia,

                  do štvrtej rozšírenej komory, zasadajúcej v zložení piatich sudcov:

                           pán Legal, predseda komory, pani Wiszniewska-Białecka, pán Vadapalas, pán Moavero Milanesi a pán Wahl, sudcovia,

                  do štvrtej komory, zasadajúcej v zložení troch sudcov:

                           pán Legal, predseda komory

                                       a)

                                       pán Vadapalas a pán Wahl, sudcovia

                                       b)

                                       pani Wiszniewska-Białecka a pán Moavero Milanesi, sudcovia


               19.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/20

         Žaloba Medzinárodnej federácie futbalových zväzov (FIFA) podaná 4. októbra 2013 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-21/13)
   (2013/C 372/09)
   Medzinárodná federácia futbalových zväzov (ďalej „federácia FIFA“), ktorú zastupuje Ami Barav, barrister komory Anglicka a Walesu a člen parížskej advokátskej komory, Peter Dyrberg, advokát, člen dánskej komory a Damien Reymond, advokát, člen parížskej komory, adresa pre doručovanie Olswang, 326 Avenue Louise, schránka 26, 1050 Brusel, Belgicko, podala 4. októbra 2013 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO (ďalej „dozorný úrad“).
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               i)

               zrušil napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej schvaľuje zahrnutie „menej sledovaných“ zápasov majstrovstiev sveta vo futbale (FIFA World CupTM) v nórskom zozname podujatí;

               ii)

               nariadil dozornému úradu zaplatenie vlastných trov a trov, ktoré vznikli federácii FIFA v súvislosti s týmto konaním.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca, Medzinárodná federácia futbalových zväzov (FIFA), požaduje zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO (dozorný úrad) č. 309/13/COL zo 16. júla 2013 vydaného podľa článku 14 ods. 2 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej „smernica AVMS“) (ďalej „napadnuté rozhodnutie“) v rozsahu, ktorým sa schvaľuje zaradenie všetkých zápasov záverečného šampionátu majstrovstiev sveta vo futbale FIFA World CupTM, a to najmä tzv. menej sledovaných zápasov, t. j. zápasov iných, ako sú finále, semifinálové zápasy a zápasy s účasťou nórskeho tímu, na zoznam vypracovaný podľa článku 14 ods. 1 tejto smernice.

               —

               12. júla a 5. augusta 2013 federácia FIFA požiadala dozorný úrad, aby jej oznámil napadnuté rozhodnutie. V reakcii na túto požiadavku jej dozorný úrad poskytol odkaz na online databázu, v ktorej bolo rozhodnutie uverejnené.

               —

               Federácia FIFA je organizátorom a jediným držiteľom pôvodných práv k majstrovstvám sveta vo futbale FIFA World CupTM, ktoré sa uvádzajú v nórskom zozname schválenom dozorným úradom. Domnieva sa, že pri schvaľovaní zaradenia všetkých zápasov majstrovstiev sveta vo futbale FIFA World CupTM, a to najmä tzv. menej sledovaných zápasov hraných v rámci tohto šampionátu, sa dozorný úrad dopustil zjavnej chyby a nezohľadnil právo EHP a Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu (Dohoda o dozore a súde).

         Žalobca okrem iného tvrdí, že Dozorný úrad EZVO:

               —

               porušil článok 16 Dohody o dozore a súde, a

               —

               porušil článok 14 ods. 2 smernice AVMS a článok 5 ods. 2 písm. d) Dohody o dozore a súde, pretože primerane nepreveril zlučiteľnosť nórskych opatrení s právom EHP.


title: Vec C-602/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Călărași (Rumunsko) 21. decembra 2010 — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Călărași (Rumunsko) 21. decembra 2010 — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)
   (Vec C-602/10)
   2011/C 89/13
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Călărași

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC Volksbank România SA

      Žalovaný: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 30 ods. 1 smernice 2008/48 (1) vykladať v tom zmysle, že zakazuje členským štátom uplatňovať vnútroštátny právny predpis, ktorým sa prebrala smernica, aj na zmluvy uzatvorené pred nadobudnutím účinnosti tohto vnútroštátneho právneho predpisu?

               2.

               Do akej miery ustanovenia článku 85 ods. 2 OUG (mimoriadne nariadenie vlády) č. 50/2010 primerane preberajú právnu úpravu Spoločenstva podľa článku 24 [prvého] odseku smernice 2008/48, ktorým sa stanovuje povinnosť členských štátov zabezpečiť vhodné a účinné prostriedky mimosúdneho riešenia sporov spotrebiteľov týkajúcich sa spotrebiteľských úverov?

               3.

               Má sa článok 22 ods. 1 smernice 2008/48 vykladať v tom zmysle, že zakladá úplnú harmonizáciu v oblasti zmlúv o spotrebiteľskom úvere, harmonizáciu, ktorá neumožňuje, aby členské štáty:

                           3.1.

                           rozširovali rozsah pôsobnosti ustanovení smernice 2008/48 na zmluvy smernicou výslovne vylúčené z rozsahu jej pôsobnosti (ako napr. zmluvy o poskytnutí hypotekárneho úveru alebo zmluvy týkajúce sa vlastníckeho práva k nehnuteľnostiam) alebo

                           3.2.

                           ukladali úverovým inštitúciám ďalšie povinnosti týkajúce sa druhov poplatkov, ktoré si môžu vyúčtovať, alebo kategórií referenčných hodnôt pre pohyblivú úrokovú sadzbu v zmluvách o spotrebiteľskom úvere, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti preberajúcich vnútroštátnych ustanovení?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku: Majú sa zásady slobody pohybu tovaru a slobody pohybu kapitálu vo všeobecnosti a predovšetkým články 56, 58 a 63 prvej časti Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) vykladať v tom zmysle, že neumožňujú členskému štátu prijímať opatrenia voči úverovým inštitúciám zakazujúce uplatňovať v rámci zmlúv o spotrebiteľskom úvere bankové poplatky, ktoré nie sú uvedené v zozname prípustných poplatkov aj v prípade, ak vnútroštátna právna úprava tohto členského štátu neurčuje prípustné poplatky?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66).


title: Vec C-455/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  25. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Heemskerk BV, Firma Schaap/Productschap Vee en Vlees (Nariadenia (ES) č. 615/98, č. 1254/1999 a č. 800/1999 — Smernica 91/628/EHS — Vývozné náhrady — Ochrana hovädzieho dobytka počas prepravy — Právomoc správneho orgánu rozhodnúť odchylne od osvedčenia úradného veterinárneho lekára o tom, že dopravný prostriedok na prepravu zvierat nie je v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva — Právomoc súdnych orgánov členských štátov — Preskúmanie žalobného dôvodu založenom na práve Spoločenstva z úradnej moci — Vnútroštátne pravidlo zákazu reformatio in peius)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Heemskerk BV, Firma Schaap/Productschap Vee en Vlees
   (Vec C-455/06) (1)

   (Nariadenia (ES) č. 615/98, č. 1254/1999 a č. 800/1999 - Smernica 91/628/EHS - Vývozné náhrady - Ochrana hovädzieho dobytka počas prepravy - Právomoc správneho orgánu rozhodnúť odchylne od osvedčenia úradného veterinárneho lekára o tom, že dopravný prostriedok na prepravu zvierat nie je v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva - Právomoc súdnych orgánov členských štátov - Preskúmanie žalobného dôvodu založenom na práve Spoločenstva z úradnej moci - Vnútroštátne pravidlo zákazu reformatio in peius)
   (2009/C 69/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Heemskerk BV, Firma Schaap

      Žalovaný: Productschap Vee en Vlees
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad článku 2 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa ustanovujú osobitné podrobné pravidlá uplatňovania opatrení formou vývozných náhrad vzhľadom na pohodu živého hovädzieho dobytka počas prepravy (Ú. v. ES L 82, s. 19), článku 33 ods. 9 nariadenia Rady (ES) č. 1254/99 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339), smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS (Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133) a nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 11; Mim. vyd. 03/025, s. 129) – Oprávnenie správneho orgánu členského štátu rozhodnúť odlišne od osvedčenia úradného veterinárneho lekára, že preprava zvierat nie je v súlade s ustanoveniami Spoločenstva – Posúdenie na základe požiadaviek dotknutého členského štátu alebo na základe požiadaviek štátu vlajky, pod ktorou sa plaví loď prepravujúca zvieratá – Právomoci súdov členských štátov
   Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá uplatňovania režimu vývozných náhrad vzhľadom na pohodu živého hovädzieho dobytka počas prepravy, a konkrétne jeho články 1 a 5 ods. 3 a 7 sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušný vnútroštátny orgán vo veci vývozných náhrad je oprávnený rozhodnúť, že preprava zvierat nebola uskutočnená v súlade s ustanoveniami smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS, zmenenou a doplnenou smernicou Rady 95/29/ES z 29. júna 1995, zatiaľ čo podľa článku 2 ods. 3 toho istého nariadenia úradný veterinárny lekár osvedčil, že táto preprava bola v súlade s ustanoveniami tejto smernice. Aby príslušný orgán dospel k takémuto záveru, musí vychádzať z objektívnych skutočností majúcich vplyv na pohodu zvierat, na základe ktorých možno spochybniť dokumenty, ktoré vývozca predložil, okrem prípadu, ak vývozca prípadne preukáže, že skutočnosti uvedené príslušným orgánom, na základe, ktorých dospel k záveru o nedodržaní smernice 91/628, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, nie sú relevantné.

               2.

               Ak bola loď členským štátom, pod ktorého vlajkou sa plaví, schválená na prepravu zvierat na určitej ploche, príslušný orgán členského štátu vývozu musí pri posúdení, či boli ustanovenia práva Spoločenstva týkajúce sa pohody zvierat počas prepravy dodržané, vychádzať z uvedeného schválenia.

               3.

               Výraz „splnenie ustanovení, ktoré sa v právnej úprave Spoločenstva vzťahujú na primerané zaobchádzanie so zvieratami“ v článku 33 ods. 9 nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade zistenia, že požiadavky práva Spoločenstva týkajúce sa hustoty naloženia stanovené v kapitole VI bodu 47 B prílohy smernice 91/628, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, neboli počas prepravy zvierat dodržané, je potrebné v zásade konštatovať, že tieto ustanovenia neboli dodržané vo vzťahu k celkovému počtu prepravovaných živých zvierat.

               4.

               Právo Spoločenstva neukladá vnútroštátnemu súdu povinnosť uplatniť z úradnej moci ustanovenie práva Spoločenstva, pokiaľ by toto uplatnenie malo za následok porušenie zásady zákazu reformatio in peius obsiahnutej v príslušnom vnútroštátnom práve.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-485/15: Žaloba podaná 24. augusta 2015 – Alsharghawi/Rada

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/41

         Žaloba podaná 24. augusta 2015 – Alsharghawi/Rada
   (Vec T-485/15)
   (2015/C 337/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Juhoafrická republika) (v zastúpení: É. Moutet, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady Európskej únie 2015/1333/ZSBP z 31. júla 2015, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/137/SZBP, a vykonávacie nariadenie EÚ 2015/1323 z 31. júla 2015, ktorým sa vykonáva článok 16 ods. 2 nariadenia EÚ č. 204/2011 o reštriktívnych opatreniach v Lýbii,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii právomoci Rady zapísať žalobcu do zoznamu osôb, ktoré podliehajú reštriktívnym opatreniam, keďže jeho meno nebolo uvedené ani v rezolúciách Rady bezpečnosti Spojených národov 1970/2011 a 1973/2011, ani v jej pozmeňujúcich rezolúciách 2213/2015 a 2214/2015.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, ktorý je založený na porušení formálnych náležitostí, sa rozdeľuje na dve časti:

                           —

                           porušenie povinnosti odôvodnenia,

                           —

                           porušenie práva žalobcu na obhajobu z dôvodu neexistencie kontradiktórneho konania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení právnych predpisov pri uplatnení zmlúv Európskej Únie a rozdeľuje sa na dve časti:

                           —

                           porušenie prezumpcie neviny,

                           —

                           porušenie základných práv, keďže Rada pri ukladaní reštriktívnych opatrení voči žalobcovi zasiahla do jeho slobody vstúpiť na územie štátu a opustiť ho, ako aj jeho právo vlastniť majetok.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedôvodnosti napadnutých právnych aktov, keďže neexistuje nijaký pevný vecný základ, ktorý by mohol podoprieť ich relevantnosť.


title: Vec T-377/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 – Spa Monopole/ÚHVT – Olivar Del Desierto (OLEOSPA) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva OLEOSPA — Skoršie slovné ochranné známky Beneluxu SPA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 – Spa Monopole/ÚHVT – Olivar Del Desierto (OLEOSPA)
   (Vec T-377/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva OLEOSPA - Skoršie slovné ochranné známky Beneluxu SPA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 127/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. De Brouwer, E. Cornu a E. De Gryse, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne V. Melgar, neskôr V. Melgar a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Olivar Del Desierto, SL (Almería, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. júna 2012 (vec R 135/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV a Olivar Del Desierto, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 22. júna 2012 (vec R 135/2011-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním zamietla námietka v súvislosti s kozmetickými výrobkami, ktoré patria do triedy 3 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 27.10.2012.


title: Vec C-367/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 13. júna 2017 – S/EA a i.

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 13. júna 2017 – S/EA a i.
   (Vec C-367/17)
   (2017/C 293/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: S

      Žalovaní: EA, EB, EC

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa o žiadosti o zmenu špecifikácie výrobku, podanej 15. februára 2007 na národnom úrade (v prejednávanej veci: Deutsches Patent- und Markenamt, Nemecký úrad pre patenty a ochranné známky), v zmysle ktorej sa má krájanie a balenie výrobku (v prejednávanej veci: Schwarzwälder Schinken) vykonávať len v oblasti výroby, rozhodnúť podľa nariadenia č. 510/2006 (1) účinného v čase podania žiadosti, alebo na základe nariadenia č. 1151/2012 (2) účinného v čase rozhodovania?

               2.

               Ak sa má rozhodnúť na základe aktuálne účinného nariadenia č. 1151/2012:

                           2.1

                                       a)

                                       Predstavuje skutočnosť, že nesprávny spôsob dopravy výrobku na ďalšie spracovanie (krájanie a balenie) do inej oblasti môže mať nepriaznivý vplyv na jeho autentickú chuť, z hľadiska zabezpečenia kvality výrobku kvalitu a trvanlivosť dostatočné odôvodnenie špecifické pre výrobok v zmysle článku 7 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 1151/2012 na to, aby krájanie a balenie mohlo byť vykonávané len v oblasti výroby?

                                       b)

                                       Predstavujú v špecifikácii uvedené požiadavky na krájanie a balenie, ktoré nepresahujú platné hygienické požiadavky pre potraviny, z hľadiska zabezpečenie kvality výrobku dostatočné odôvodnenie špecifické pre výrobok v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1151/2012 na to, aby rezanie a balenie mohlo byť vykonávané len v oblasti výroby?

                           2.2.

                                       a)

                                       Môže byť dostatočným odôvodnením špecifickým pre výrobok v zmysle článku 7 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 1151/2012 uvedeným v špecifikácii výrobku s chráneným zemepisným označením, v zmysle ktorej môže byť krájanie a balenie vykonávané len v oblasti výroby, v zásade skutočnosť že kontrola (výrobcov) v oblasti výroby (článok 7 ods. 1 písm. g) v spojení s článkom 36 ods. 3 písm. a) a článkom 37 nariadenia č. 1151/2012) predstavuje vyššiu mieru kontroly a vo všeobecnosti lepšie zabezpečenie ako kontrola (zneužívania) v zmysle článku 36 ods. 3 písm. b) v spojení s článkom 38 nariadenia č. 1151/2012?

                                       b)

                                       V prípade zápornej odpovede na otázku 2.2 písm. a):
                                       Je odôvodnené iné posúdenie, ak ide o prevažne výrobok, po ktorom je veľký dopyt i mimo regiónu, ktorý je vo veľkej miere krájaný a balený mimo oblasti výroby, aj keď neboli konkrétne prípady zneužitia chráneného zemepisného označenia v zmysle článku 13 nariadenia č. 1151/2012 doteraz zistené?

                           2.3

                           Môže byť dostatočným odôvodnením špecifickým pre výrobok v zmysle článku 7 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 1151/2012 uvedeným v špecifikácii výrobku s chráneným zemepisným označením, v zmysle ktorej môže byť krájanie a balenie vykonávané len v oblasti výroby, skutočnosť, že inak by nebola zabezpečená vysledovateľnosť ďalej spracovaného výrobku?
                           Má sa v tejto súvislosti význam skutočnosť, že

                                       a)

                                       vysledovateľnosť potravín, predovšetkým potravín živočíšneho pôvodu, musí byť zabezpečená podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (ES) č. 178/2002 Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (3) v spojení s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 931/2011 o požiadavkách na sledovateľnosť stanovených nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 v súvislosti s potravinami živočíšneho pôvodu (4)?

                                       b)

                                       vysledovateľnosť výrobku musí byť zabezpečená účasťou ďalšieho spracovateľa výrobku z právneho hľadiska dobrovoľnom, ale fakticky povinnom súkromnom systéme zabezpečenia?

                           2.4

                           V prípade kladnej odpovede na otázky 1 až 3 vyššie:
                           Môže alebo musí byť v špecifikácii výrobku s chráneným zemepisným označením uvedená povinnosť, – ako opatrenie, ktoré je miernejšie v porovnaní s požiadavkou, aby sa krájanie a balenie vykonávalo len v oblasti výroby – že ďalší spracovatelia výrobku mimo oblasti výroby sa musia podrobiť kontrole úradu príslušného na kontrolu v zmysle špecifikácií výrobku v oblasti výroby (článok 7 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1151/2012)?

               3.

               Ak sa má rozhodnúť na základe nariadenia č. 510/2006 (pozri prvú prejudiciálnu otázku), vnútroštátny súd žiada o odpoveď na druhú prejudiciálnu otázku na základe nariadenia č. 510/2006, predovšetkým článku 4 ods. 2 písm. e) tohto nariadenia v spojení s článkom 8 a odôvodnením 8 nariadenia Komisie (ES) č. 1898/2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (5).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. EÚ L 93, 2006, s. 12).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 1).

      (3)  Ú. v. ES L 31, 2002, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463.

      (4)  Ú. v. EÚ L 242, 2011, s. 2.

      (5)  Ú. v. EÚ L 369, 2006, s. 1.


title: Vec F-141/14: Žaloba podaná 24. decembra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/46

         Žaloba podaná 24. decembra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-141/14)
   (2015/C 089/56)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia zamietajúceho návrh na náhradu škody podaný žalobcom, ktorý bol poškodeným pri vážnom úraze z dôvodu nesprávneho služobného postupu Komisie poverenej správou jeho lekárskeho spisu a návrh na náhradu škody za majetkovú a nemajetkovú ujmu, ktorá mu bola údajne spôsobená

      Návrhy žalobcu

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť jeho majetkovú a nemajetkovú ujmu,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutie z 24. februára 2014, ktoré zamieta jeho žiadosť o náhradu škody z 15. novembra 2013,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutie z 23. septembra 2014, ktoré zamieta jeho sťažnosť z 23. mája 2014, doplnenú jeho oznámením zo 17. júna 2014,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-598/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2016 – Stichting Accolade/Komisia („Štátna pomoc — Predaj niektorých pozemkov údajne za ceny nižšie, než sú trhové ceny — Sťažnosť tretej osoby na Komisii — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje, že sporné opatrenie nie je pomocou — Konanie vo fáze predbežného preskúmania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, článku 10 ods. 1, článku 13 ods. 1 a článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999 týkajúce sa údajnej nezákonnej individuálnej pomoci — Žaloba o neplatnosť podaná treťou osobou — Prípustnosť — Aktívna legitimácia — žaloba na účely ochrany procesných práv — Žaloba, ktorou sa spochybňuje dôvodnosť sporného opatrenia — Neexistencia zásadnej dotknutosti konkurenčného postavenia — Neprípustnosť“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/34

         Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2016 – Stichting Accolade/Komisia
   (Vec T-598/15) (1)

   ((„Štátna pomoc - Predaj niektorých pozemkov údajne za ceny nižšie, než sú trhové ceny - Sťažnosť tretej osoby na Komisii - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje, že sporné opatrenie nie je pomocou - Konanie vo fáze predbežného preskúmania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, článku 10 ods. 1, článku 13 ods. 1 a článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999 týkajúce sa údajnej nezákonnej individuálnej pomoci - Žaloba o neplatnosť podaná treťou osobou - Prípustnosť - Aktívna legitimácia - žaloba na účely ochrany procesných práv - Žaloba, ktorou sa spochybňuje dôvodnosť sporného opatrenia - Neexistencia zásadnej dotknutosti konkurenčného postavenia - Neprípustnosť“))
   (2017/C 022/46)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stichting Accolade (Drachten, Holandsko) (v zastúpení: H. de Boer a J. Abma, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ, ktorým sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2015) 4411 final z 30. júna 2015, ktoré sa týka štátnej pomoci SA.34676 (2015/NN) – Holandsko (predaj nehnuteľností obcou Harlingen údajne pod trhovú cenu), ktorým Komisia rozhodla, že predaj uvedených pozemkov spoločnosti Ludinga Vastgoed BV nie je štátnou pomocou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Stichting Accolade je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-230/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Deutsche Edelstahlwerke/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Deutsche Edelstahlwerke/Komisia
   (Vec T-230/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/69)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a H. Janssen, advokáti)

      Žalovaný: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Luke a C. Maurer, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu, ktorý podal Dozorný úrad EZVO na vstup do konania ako vedľajší účastník, sa zastavuje.

               3.

               Deutsche Edelstahlwerke GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-299/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 23. mája 2017 – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google Inc.

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 23. mája 2017 – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google Inc.
   (Vec C-299/17)
   (2017/C 309/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

      Žalovaná: Google Inc.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje verejne sprístupňovať tlačoviny alebo ich časti (s výnimkou jednotlivých slov a veľmi malých úryvkov textu) výlučne komerčným prevádzkovateľom vyhľadávačov a komerčným poskytovateľom služieb, ktorí spracovávajú príslušný obsah, nie však iným – tiež komerčným – užívateľom, pravidlo podľa článku 1 bodov 2 a 5 smernice 98/34/ES, zmenenej smernicou 98/48/ES (1), ktoré sa netýka špecificky služieb definovaných v tomto bode,
               a ak nejde o takýto prípad,

               2.

               predstavuje vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje verejne sprístupňovať tlačoviny alebo ich časti (s výnimkou jednotlivých slov a veľmi malých úryvkov textu) výlučne komerčným prevádzkovateľom vyhľadávačov a komerčným poskytovateľom služieb, ktorí spracovávajú príslušný obsah, nie však iným – tiež komerčným – užívateľom, technický predpis v zmysle článku 1 bodu 11 smernice 98/34/ES, zmenenej smernicou 98/48/ES, konkrétne záväzné pravidlo vzťahujúce sa na poskytovanie služby?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/34 ES o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 217, 1998, s. 18; Mim. vyd. 13/021, s. 8).


title: Vec C-334/05 P: Odvolanie podané  15. septembra 2005  (faxom z  9. septembra 2005 ): Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z  15. júna 2005  vo veci T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. sas proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, ďalší účastník konania: Limiñana y Botella, SL.

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/13

         Odvolanie podané 15. septembra 2005 (faxom z 9. septembra 2005): Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 15. júna 2005 vo veci T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. sas proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, ďalší účastník konania: Limiñana y Botella, SL.
   (Vec C-334/05 P)
   (2005/C 296/25)
   Jazyk konania: taliančina
   Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu podal 15. septembra 2005 (faxom z 9. septembra 2005) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 15. júna 2005 vo veci T-7/04, Shaker di L. Laudato & C. sas proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, ďalší účastník konania: Limiñana y Botella, SL. Odvolateľa zastupujú O. Montalto a M. Capostagno, splnomocnení zástupcovia.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil napadnutý rozsudok,

               2.

               zaviazal spoločnosť Shaker nahradiť trovy konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ sa domnieva, že napadnutý rozsudok Súdu prvého stupňa obsahuje vadu výkladu a aplikácie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva.
   Podľa zaužívanej zásady existencia pravdepodobnosti zámeny dvoch známok v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia č. 40/94 sa posudzuje v dvoch rovinách: najprv analytickým porovnaním označení s predmetnými výrobkami a následne všeobecným skúmaním získaných výsledkov s cieľom určiť, či priemerný spotrebiteľ predmetných výrobkov sa môže domnievať, že výrobky pochádzajú z rovnakého podniku alebo hospodársky prepojených podnikov. Osobitne pokiaľ ide o porovnanie označení, analýza, ktorá je zmeraná na určenie vzťahu podobnosti medzi označeniami sa musí vykonať ako po vizuálnej stránke tak aj zvukovej a koncepčnej na dosiahnutie celkového hodnotenia založeného na všeobecnom dojme vytvoreného samotnou známkou s prihliadnutím na ich odlišujúce a prevažujúce znaky.
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa neuplatnil konkrétne vyššie uvedenú zásadu a osobitne vylúčil akúkoľvek pravdepodobnosť zámeny založenej na výlučne vizuálnom hodnotení napadnutej ochrannej známky, bez zohľadnenia iných neoddeliteľných faktorov, ktoré existujú pri všeobecnom posudzovaní pravdepodobnosti zámeny.
   Odvolateľ tiež tvrdí, že napadnutý rozsudok nie je logicky správny a je zjavne vnútorne rozporuplný.


title: Vec T-393/10: Žaloba podaná 14. septembra 2010 — Westfälische Drahtindustrie a i./Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/49

         Žaloba podaná 14. septembra 2010 — Westfälische Drahtindustrie a i./Komisia
   (Vec T-393/10)
   ()
   2010/C 301/78
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Nemecko), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemecko) (v zastúpení: C. Stadler, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť článok 1 ods. 8 písm. a) a b) rozhodnutia, v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje zodpovednosť prvej a druhej žalobkyne za porušenie článku 101 ZFEÚ respektíve článku 53 Dohody o EHP z 12. mája 1997,

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia, v rozsahu, v akom ukladá prvej až tretej žalobkyni solidárne pokutu vo výške 15 485 000 eur, prvej a druhej žalobkyni solidárne pokutu vo výške 30 115 000 eur a prvej žalobkyni pokutu vo výške 10 450 000 eur,

               —

               subsidiárne, primerane znížiť pokuty uložené žalobkyniam v článku 2 rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne napadajú rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ. Napadnuté rozhodnutie uložilo žalobkyniam a ďalším podnikom pokuty za porušenie článku 101 ZFEÚ, ako aj článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyne sa podľa názoru Komisie zúčastnili na trvalej dohode a/alebo zosúladených postupoch v odvetví predpínacej ocele na vnútornom trhu a na trhu EHP.
   Na odôvodnenie svojej žaloby uvádzajú žalobkyne osem žalobných dôvodov.
   Ako prvý žalobný dôvod vytýkajú žalobkyne porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1/2003 (1), pretože domnienka o účasti žalobkýň na jedinom a neprerušenom porušení je nesprávna.
   V rámci druhého žalobného dôvodu subsidiárne uvádzajú porušenie článku 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, pretože došlo k porušeniu podstatných zásad výpočtu pokút vzhľadom na žalovanou konštatované trvanie porušovania započítaním krízového obdobia kartelu.
   Ako tretí žalobný dôvod žalobkyne uvádzajú, že žalovaná porušila článok 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, pretože použitím údajov uvedených v žiadosti o zníženie pokuty uloženej žalobkyniam porušila zásady ochrany legitímnej dôvery a viazanosti správnou praxou.
   Žalobkyne v rámci štvrtého žalobného dôvody uvádzajú porušenie článku 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, pretože žalovaná sa dopustila početných chýb pri posudzovaní závažnosti porušovania.
   Ako piaty žalobný dôvod žalobkyne vytýkajú porušenie článku 23 nariadenia č. 1/2003 a nesplnenie povinnosti uviesť odôvodnenie podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. V tomto ohľade uvádzajú, že žalovaná sa pri výpočte pokút svojvoľne odchýlila od metódy uvedenej v napadnutom rozhodnutí.
   Ako šiesty žalobný dôvod žalobkyne uvádzajú, že žalovaná pri stanovovaní pokút porušila článok 23 nariadenia č. 1/2003 prekročením diskrečnej právomoci a porušením zásady proporcionality.
   V rámci siedmeho žalobného dôvodu žalobkyne vytýkajú porušenie článku 296 ods. 2 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie, pretože žalovaná neodôvodnila podstatné body napadnutého rozhodnutia.
   Nakoniec žalobkyne vytýkajú ako ôsmy žalobný dôvod, že žalovaná porušila ich právo byť vypočuté podľa článku 27 nariadenia č. 1/2003 a článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, pretože žalobkyne k podstatným bodom nevypočula.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-430/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  1. februára 2008 – Nomura Principal Investment a Nomura International/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/45

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. februára 2008 – Nomura Principal Investment a Nomura International/Komisia
   (Vec T-430/04) (1)

   (2008/C 92/89)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-23/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 17. januára 2011 — Fleischkontor Moksel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 17. januára 2011 — Fleischkontor Moksel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-23/11)
   2011/C 113/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fleischkontor Moksel GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má držiteľ vývozného povolenia nárok na vývoznú náhradu len vtedy, keď je vo vývoznom colnom vyhlásení predloženom príslušnému colnému úradu (článok 5 ods. 7 nariadenia č. 800/1999) (1) uvedený v kolónke 2 ako vývozca?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Je Hauptzollamt, ktorý je príslušný na poskytnutie vývoznej náhrady, viazaný dodatočnou opravou údaja v kolónke 2 vývozného colného vyhlásenia, ktorú vykonal vývozný colný úrad?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:
               Smie orgán poskytujúci vývoznú náhradu v prípade, o aký ide v konaní vo veci samej, brať údaj v kolónke 2 vývozného colného vyhlásenia striktne a žiadosť o vývoznú náhradu zamietnuť s odkazom, že žiadateľ vývoznej náhrady nie je vývozcom tovaru, za ktorý sa žiada vývozná náhrada, alebo je orgán poskytujúci vývoznú náhradu povinný v prípade, keď je medzi údajom vývozcu v kolónke 2 vývozného colného vyhlásenia a údajom v kolónke 40 príslušného predbežného colného vyhlásenia a/alebo držiteľom uvedeným v kolónke 44 vývozného povolenia nezrovnalosť, dopytovať sa u žiadateľa o vývoznú náhradu a v danom prípade údaj v kolónke 2 vývozného colného vyhlásenia opraviť z vlastného podnetu?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 11; Mim. vyd. 03/025, s. 129).


title: Vec C-280/16 P: Odvolanie podané 17. mája 2016: Società cooperativa Amrita arl a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 11. marca 2016 vo veci T-439/15, Amrita a i./Komisia

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/33

         Odvolanie podané 17. mája 2016: Società cooperativa Amrita arl a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 11. marca 2016 vo veci T-439/15, Amrita a i./Komisia
   (Vec C-280/16 P)
   (2016/C 260/41)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Soc. coop. Amrita arl, Cesi Marta, Comune Agricola Lunella – Soc. mutua coop. Arl, Rollo Olga, Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi; Marzo Luigi, Stasi Anna Maria, Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi, Castriota Maria Grazia; Azienda Agricola di Cagnoni Fiorella, Azienda Agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stefania Stamerra, Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco; Simone Cosimo Antonio, Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (v zastúpení: L. Paccione, V. Stamerra, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť a vrátiť napadnuté uznesenie s tým, že odvolateľky majú záujem na konaní,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádzajú odvolateľky tieto odvolacie dôvody:

               1.

                  Prvý odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie. Nesprávne hodnotenie relevantných skutkových okolností. Nesprávne a nedostatočné odôvodnenie v súvislosti s bodmi 12 až 22 napadnutého uznesenia

               Napadnuté uznesenie sa zakladá na nesprávnom predpoklade, že odvolateľky požadovali zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/789 z 18. mája 2015 týkajúce sa opatrení proti zavlečeniu organizmu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Únie a jeho rozšíreniu na jej území (Ú. v. EÚ L 125, 2015, s. 36) v celosti, zatiaľ čo, ako aj v skutočnosti, odvolateľky žiadali zrušenie v častiach presne vymedzených v žalobe a vo vyjadrení k žalobe týkajúcom sa námietky neprípustnosti predloženej Komisiou.

               2.

                  Druhý odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie. Nepresné hodnotenie relevantných skutkových okolností. Nedostatočné, protichodné a nesprávne odôvodnenie

               Napadnuté uznesenie nesprávne uvádza, že rozhodnutie Komisia ukladá vykonávacie opatrenia prijaté Talianskou republikou týkajúce sa ohraničenia zóny zamorenej Xylella fastidiosa. Toto tvrdenie popiera ustálená okolnosť, podľa ktorej rozhodnutie záväzne kvalifikuje ako zamorenú zónu celé územie provincie Lecce, ktorej územné hranice sú už vyznačené na mapách.

               3.

                  Tretí odvolací dôvod: protiprávnosť bodu 25 v spojení najmä s bodom 21 napadnutého uznesenia: protichodné, nesprávne a zjavne nedôvodné odôvodnenie

               Odôvodnenie Všeobecného súdu v bode 21 napadnutého uznesenia uvádza, že na hodnotenie, či právny akt obsahuje vykonávacie opatrenia treba odkázať na stanovisko osoby, ktorá sa odvoláva na právo podať žalobu. Tento súd z tohto výkladového kritéria v bode 25 uznesenia odvodil zápornú odpoveď na otázku týkajúcu sa záujmu odvolateliek na konaní.

               4.

                  Štvrtý odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie. Nepresné hodnotenie relevantných skutkových okolností. Nedostatočné, protichodné a nesprávne odôvodnenie

               Všeobecný súd tvrdí jednak, že talianske Ministero delle Politiche Agricole (ministerstvo pre poľnohospodársku politiku) malo prijať dekrétom vykonávacie opatrenia článkov 4, 6 a 7 rozhodnutia Komisie, a jednak si protirečí, keď konštatuje, že niektoré opatrenia rozhodnutia Komisie sa v uvedenom dekréte nenachádzajú.

               5.

                  Piaty odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie. Nepresné hodnotenie relevantných skutkových okolností. Nedostatočné, protichodné a nesprávne odôvodnenie

               Bod 24 napadnutého uznesenia nezohľadňuje skutočný obsah návrhu na začatie konania, v ktorom odvolateľky napadli článok 6 ods. 4 a článok 7 ods. 4 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka povinnosti rastlinolekárskeho ošetrenia zakázaného v biologickom poľnohospodárstve, čo je povinnosť, ktorá tvorí súčasť priameho výkonného opatrenia, ktoré priamo škodí odvolateľkám, ktoré z dôvodu ich uplatnenia strácajú certifikáty biokvality.

               6.

                  Šiesty odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie. Nepresné hodnotenie relevantných skutkových okolností. Nedostatočné, protichodné a nesprávne odôvodnenie

               Body 33 a 34 napadnutého uznesenia nezohľadňujú písomné dôkazy predložené počas konania týkajúceho sa individuálnej škody, ktorú odvolateľky utrpeli na základe napadnutých opatrení.

               7.

                  Siedmy odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie. Neexistencia rozhodnutia o otázke priamej škody, ktorá vyplýva z napadnutých opatrení

               Všeobecný súd nerozhodol o objektívnej náhrade priamej škody, ktorú utrpeli odvolateľky na základe uplatnenia priamo vykonateľných opatrení, o ktorých rozhodla Komisia a ktoré sú v tomto konaní napadnuté.


title: Vec F-45/06 REV: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  20. septembra 2011 — De Buggenoms a i./Komisia (Verejná služba — Konanie — Návrh na obnovu konania — Článok 119 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu — Rozhodnutie Súdu pre verejnú službu — Návrh na obnovu konania týkajúci sa uznesenia o výmaze prijatého v dôsledku späťvzatia návrhu — Právna sila rozhodnutej veci — Neexistencia — Neprípustnosť uplatnená ex offo)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/34

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 20. septembra 2011 — De Buggenoms a i./Komisia
   (Vec F-45/06 REV)
   (Verejná služba - Konanie - Návrh na obnovu konania - Článok 119 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu - Rozhodnutie Súdu pre verejnú službu - Návrh na obnovu konania týkajúci sa uznesenia o výmaze prijatého v dôsledku späťvzatia návrhu - Právna sila rozhodnutej veci - Neexistencia - Neprípustnosť uplatnená ex offo)
   2011/C 340/68
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Sandrine De Buggenoms a iní (Hoeilaart, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na obnovu konania podaný žalobcami proti uzneseniu prvej komory Súdu pre verejnú službu zo 16. septembra 2010 vo veci F-45/06

      Výrok rozsudku

               1.

               Návrh na obnovu konania sa zamieta ako neprípustný.

               2.

               Žalobcovia v konaní o obnove sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Rada Európskej únie, ktorá je vedľajším účastníkom v konaní o obnove, znáša svoje vlastné trovy konania.