title: Vec C-459/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Utrecht (Holandsko) 15. septembra 2020 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Utrecht (Holandsko) 15. septembra 2020 – X/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Vec C-459/20)
      (2020/C 443/11)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Den Haag, so sídlom v Utrechte

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: X

         Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 20 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát odmietol štátnemu príslušníkovi tretej krajiny s nezaopatreným maloletým dieťaťom, ktoré je občanom Únie, a od tohto štátneho príslušníka tretej krajiny je skutočne závislé, právo na pobyt v členskom štáte, ktorého štátnym príslušníkom je maloletý občan Únie, zatiaľ čo maloletý občan Únie sa nachádza nielen mimo tohto členského štátu, ale aj mimo Únie a/alebo sa ešte nikdy nezdržiaval na území Únie, takže maloletému občanovi Únie sa fakticky bráni vo vstupe na územie Únie?

                  2.

                              a)

                              Musia (maloletí) občania Únie tvrdiť alebo preukázať, že majú záujem na uplatnení práv, ktoré im patria na základe občianstva Únie?

                              b)

                              Môže byť v tejto súvislosti relevantné, že maloletí občania Únie spravidla nemôžu uplatňovať svoje práva samostatne a nemôžu sami rozhodovať o svojom mieste pobytu, ale sú pritom závislí od svojich rodičov alebo svojho rodiča, čo môže mať za následok, že v mene maloletého občana Únie sa uplatňujú jeho práva ako občana Únie, hoci to možno odporuje iným záujmom dieťaťa v zmysle napríklad rozsudku Chavez-Vilchez a i. (1)?

                              c)

                              Sú tieto práva absolútne v tom zmysle, že sa nesmú vytvoriť nijaké prekážky ich uplatnenia alebo že členský štát, ktorého štátnym príslušníkom je (maloletý) občan Únie, má dokonca pozitívnu povinnosť umožniť uplatnenie týchto práv?

                  3.

                              a)

                              Má pri posudzovaní existencie závislosti v zmysle prvej otázky rozhodujúci význam, či sa rodič, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, pred podaním žiadosti alebo pred vydaním rozhodnutia, ktorým sa odmietne jeho právo na pobyt, alebo pred okamihom, v ktorom (vnútroštátny) súd rozhodne v konaní týkajúcom sa tohto odmietnutia, v bežnom živote staral o maloletého občana Únie a či doteraz túto úlohu plnili a/alebo (naďalej) môžu plniť iné osoby?

                              b)

                              Možno v tejto súvislosti od maloletého občana Únie vyžadovať, aby sa na to, aby skutočne mohol uplatniť nároky, ktoré mu vyplývajú z práva Únie, usadil na území Únie u svojho druhého rodiča, ktorý je občanom Únie, ale do ktorého osobnej starostlivosti maloletý už možno nie je zverený?

                              c)

                              Ak by to bolo tak, je to pritom rozdiel, či tento rodič zabezpečuje, resp. zabezpečoval osobnú starostlivosť a/alebo právnu, finančnú alebo emocionálnu starostlivosť o maloletého a či je ochotný zabezpečovať túto starostlivosť a/alebo starať sa o maloletého?

                              d)

                              Ak by sa ukázalo, že maloletý občan Únie je zverený do výlučnej osobnej starostlivosti rodiča, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, znamená to, že otázke právnej, finančnej a/alebo emocionálnej starostlivosti sa má pripisovať menší význam?

         (1)  Rozsudok z 10. mája 2017, C-133/15, EU:C:2017:354.


title: Vec C-466/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 25. septembra 2020 – HEITEC AG/HEITECH Promotion GmbH und RW

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 25. septembra 2020 – HEITEC AG/HEITECH Promotion GmbH und RW
      (Vec C-466/20)
      (2020/C 443/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: HEITEC AG

         Žalovaná a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: HEITECH Promotion GmbH, RW

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno strpenie v zmysle článku 9 ods. 1 a 2 smernice 2008/95/ES (1), ako aj článku 54 ods. 1 a 2 a článku 111 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (2) vylúčiť nielen opravným prostriedkom podaným na orgáne alebo súde, ale aj postupom realizovaným bez zapojenia orgánu alebo súdu?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Predstavuje výzva, ktorou majiteľ skoršieho označenia pred začatím súdneho konania žiada od majiteľa neskoršieho označenia upustenie od používania označenia a uzavretie dohody o zaplatení zmluvnej pokuty pre prípad porušenia, postup, ktorý bráni strpeniu v zmysle článku 9 ods. 1 a 2 smernice 2008/95/ES, ako aj článku 54 ods. 1 a 2, článku 111 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009?

                  3.

                  Je na účely výpočtu päťročného obdobia strpenia v zmysle článku 9 ods. 1 a 2 smernice 2008/95/ES, ako aj článku 54 ods. 1 a 2 a článku 111 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 v prípade súdneho opravného prostriedku podstatný okamih podania opravného prostriedku na súd alebo okamih jeho doručenia odporcovi? Má v tejto súvislosti význam, že k doručeniu opravného prostriedku odporcovi došlo zavinením majiteľa skoršej ochrannej známky až po uplynutí päťročnej lehoty?

                  4.

                  Vzťahuje sa obmedzenie práv podľa článku 9 ods. 1 a 2 smernice 2008/95/ES, ako aj článku 54 ods. 1 a 2, článku 111 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 okrem práva na upustenie od používania aj na nadväzujúce práva v oblasti ochranných známok, napríklad na náhradu škody, informácie a výmaz?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, 2008, s. 25).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).


title: Vec C-498/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland (Holandsko) 29. septembra 2020 – ZK ako nástupca JM, správca konkurznej podstaty spoločnosti BMA Nederland BV/BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland (Holandsko) 29. septembra 2020 – ZK ako nástupca JM, správca konkurznej podstaty spoločnosti BMA Nederland BV/BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland
      (Vec C-498/20)
      (2020/C 443/14)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Midden-Nederland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ZK ako nástupca JM, správca konkurznej podstaty spoločnosti BMA Nederland BV

         Žalované: BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG, Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

         Tretie osoba, ktorá podala žalobu: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa slovné spojenie „miesta, kde došlo… ku skutočnosti, ktorá zakladá [nárok z mimozmluvnej zodpovednosti]“, uvedené v článku 7 bode 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (prepracované znenie) (ďalej len „nariadenie Brusel Ia“) (1), vykladať v tom zmysle, že „miestom, kde došlo k udalosti, ktorá viedla ku škode“ (miesto protiprávneho konania) je miesto sídla spoločnosti, ktorá nie je schopná uspokojiť pohľadávky svojich veriteľov, ak táto nevymožiteľnosť spočíva na tom, že zastrešujúca materská spoločnosť tejto spoločnosti porušila svoju povinnosť starostlivosti voči týmto veriteľom?

                              b)

                              Má sa slovné spojenie „miesta, kde došlo… ku skutočnosti, ktorá zakladá [nárok z mimozmluvnej zodpovednosti]“, uvedené v článku 7 bode 2 nariadenia Brusel Ia, vykladať v tom zmysle, že „miestom, kde vznikla škoda“ (miesto vzniku škody) je miesto sídla spoločnosti, ktorá nie je schopná uspokojiť pohľadávky svojich veriteľov, ak táto nevymožiteľnosť spočíva v tom, že zastrešujúca materská spoločnosť tejto spoločnosti porušila svoju povinnosť starostlivosti voči týmto veriteľom?

                              c)

                              Sú potrebné ďalšie okolnosti, ktoré odôvodňujú právomoc súdu podľa miesta sídla spoločnosti, ktorá nie je schopná splniť svoje záväzky, a ak áno, aké okolnosti to sú?

                              d)

                              Je okolnosť, že holandský správca konkurznej podstaty spoločnosti, ktorá nie je schopná uspokojiť pohľadávky svojich veriteľov, podal v rámci svojej zákonnej úlohy speňažiť konkurznú podstatu v prospech (avšak nie v mene) všetkých veriteľov žalobu o náhradu škody spôsobenej protiprávnym konaním, relevantná pre určenie súdu, ktorý má právomoc, podľa článku 7 bodu 2 nariadenia Brusel Ia? Taká žaloba má za následok, že sa neskúma individuálna situácia jednotlivých veriteľov a tretia osoba, voči ktorej sa uplatňuje nárok, nemá vo vzťahu ku správcovi konkurznej podstaty k dispozícii všetky prostriedky obrany, ktoré by prípadne mala k dispozícii vo vzťahu k jednotlivým veriteľom.

                              e)

                              Je okolnosť, že bydlisko časti veriteľov, v prospech ktorých správca konkurznej podstaty podá žalobu, sa nenachádza na území Európskej únie, relevantná pre určenie súdu, ktorý má právomoc, podľa článku 7 bodu 2 nariadenia Brusel Ia?

                  2.

                  Treba na prvú otázku odpovedať inak, ak ide o žalobu podanú nadáciou, ktorej cieľom je zastupovať kolektívne záujmy veriteľov, ktorým vznikla škoda v zmysle prvej otázky? Taká kolektívna žaloba má za následok, že v dotknutom konaní sa nezisťuje, a) kde sa nachádza bydlisko týchto veriteľov, b) za akých osobitných okolností vznikli pohľadávky dotknutých veriteľov proti spoločnosti a c) či voči jednotlivým veriteľom existuje povinnosť starostlivosti vo vyššie uvedenom zmysle a či táto povinnosť bola porušená.

                  3.

                  Má sa článok 8 bod 2 nariadenia Brusel Ia vykladať v tom zmysle, že ak súd, na ktorom sa vedie hlavné konanie, zruší svoje rozhodnutie, ktorým založil svoju právomoc v tomto konaní, tým automaticky stratí právomoc na prejednanie žaloby podanej treťou osobou?

                  4.

                              a)

                              Má sa článok 4 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (ďalej len „nariadenie Rím II“) (2) vykladať v tom zmysle, že „krajinou, na území ktorej vznikla škoda“, je krajina, v ktorej má sídlo spoločnosť, ktorá nie je schopná nahradiť škodu, ktorá vznikla veriteľom tejto spoločnosti v dôsledku vyššie uvedeného porušenia povinnosti starostlivosti?

                              b)

                              Je okolnosť, že žaloby podali správca konkurznej podstaty v rámci svojej zákonnej úlohy speňažiť konkurznú podstatu a zástupca kolektívnych záujmov v prospech (avšak nie v mene) všetkých veriteľov, relevantná pre určenie tejto krajiny?

                              c)

                              Je okolnosť, že bydlisko časti veriteľov sa nenachádza na území Európskej únie, relevantná pre určenie tejto krajiny?

                              d)

                              Má okolnosť, že medzi holandskou insolventnou spoločnosťou a jej zastrešujúcou materskou spoločnosťou existovali dojednania o financovaní, ktorých súčasťou bola dohoda o voľbe právomoci nemeckých súdov a v ktorých bol za rozhodný určený nemecký právny poriadok, za následok, že údajné protiprávne konanie spoločnosti BMA AG má podľa článku 4 ods. 3 nariadenia Rím II zjavne užšiu väzbu s inou krajinou, než je Holandsko?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 199, 2007, s. 40.


title: Vec C-512/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 13. októbra 2020 – P/Swiss International Air Lines AG

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 13. októbra 2020 – P/Swiss International Air Lines AG
      (Vec C-512/20)
      (2020/C 443/15)
      Jazyk202009527 konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Noord-Holland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: P

         Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

         Prejudiciálna otázka

      Uplatňuje sa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 pri zohľadnení článku 15 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave z 21. júna 1999 (2) a rozhodnutia výboru č. 1/2006 (3) a č. 1/2017 (4) v prípade priamo nadväzujúcich letov, pričom medzi odletom z letiska na území členského štátu a príletom na letisko na území tretieho štátu sa uskutoční plánované medzipristátie vo Švajčiarsku spojené so zmenou lietadla, aj na priamo nadväzujúci let zo Švajčiarska do tretieho štátu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.

         (2)  Ú. v. ES L 114, 2002, s. 73; Mim. vyd. 11/041, s. 94.

         (3)  2006/727/ES: Rozhodnutie výboru pre leteckú dopravu medzi Spoločenstvom a Švajčiarskom č. 1/2006 z 18. októbra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa príloha k Dohode o leteckej doprave medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou (Ú. v. EÚ L 298, 2006, s. 23).

         (4)  Rozhodnutie č. 1/2017 spoločného výboru Európskej únie a Švajčiarska pre leteckú dopravu zriadeného podľa dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave z 29. novembra 2017, ktorým sa nahrádza príloha k Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (Ú. v. EÚ L 348, 2017, s. 46).


title: Vec C-530/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa (Lotyšsko) 20. októbra 2020 – SIA EUROAPTIEKA/Ministru kabinets

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa (Lotyšsko) 20. októbra 2020 – SIA EUROAPTIEKA/Ministru kabinets
      (Vec C-530/20)
      (2020/C 443/17)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Satversmes tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: SIA EUROAPTIEKA

         Inštitúcia, ktorá prijala napadnutý akt: Ministru kabinets

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Mali by sa za reklamu liekov v zmysle hlavy VIII smernice 2001/83 (1) („Reklama“) považovať činnosti uvedené v spornom ustanovení?

                  2.

                  Má sa článok 90 smernice 2001/83 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátneho právnej úprave členského štátu, ktorá rozširuje zoznam zakázaných reklamných metód a ukladá prísnejšie obmedzenia ako sú obmedzenia, ktoré sú výslovne stanovené v článku 90 tejto smernice?

                  3.

                  Má sa právna úprava, o akú ide vo veci samej, považovať za právnu úpravu, ktorá obmedzuje reklamu liekov, aby podporila racionálne používanie týchto liekov v zmysle článku 87 ods. 3 smernice 2001/83?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec C-621/20 P: Odvolanie podané 20. novembra 2020: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/ Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/17

      Odvolanie podané 20. novembra 2020: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/ Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
      (Vec C-621/20 P)
      (2020/C 443/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (v zastúpení: K.-Ph. Wojcik, H. Ehlers, P.A. Messina a J. Kerlin, splnomocnení zástupcovia, a H.-G. Kamann, F. Louis, P. Gey, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Landesbank Baden-Württemberg, Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Jednotná rada pre riešenie krízových situácií navrhuje, aby Súdny dvor

                  1.

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 vo veci T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB);

                  2.

                  zamietol žalobu o neplatnosť;

                  3.

                  uložil odporkyni v odvolacom konaní povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod je založený na porušení článku 85 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, na skreslení dôkazov a na porušení práva SRB na spravodlivé súdne konanie.
      Ako prvý dôvod SRB uvádza, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 85 ods. 3 svojho rokovacieho poriadku tým, že rozhodol, že SRB svoje rozhodnutie o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2017/05) riadne neosvedčila, pretože dôkazy týkajúce sa riadneho osvedčenia tohto rozhodnutia, ktoré na pojednávaní predložila SRB, boli považované za neprípustné. SRB v tejto súvislosti po prvé uvádza, že bolo dôvodné predložiť dôkazy o riadnom osvedčení uvedeného rozhodnutia na pojednávaní, pretože otázka neexistencie osvedčenia nebola pred tým ani predmetom písomnej časti konania, ani sa ňou nezaoberali opatrenia na zabezpečenie priebehu konania či uznesenia Všeobecného súdu týkajúce sa dokazovania. SRB po druhé uvádza, že Všeobecný súd nezohľadnením týchto dôkazov, ako aj konštatovaním, že tieto dôkazy – pokiaľ by boli prípustné – sú nepodložené, skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené. Všeobecný súd okrem toho svojím konštatovaním, že dôkazy v každom prípade nedokazujú neoddeliteľný vzťah medzi sprievodným listom podpísaným predsedníčkou SRB a prílohou napadnutého rozhodnutia, nezohľadnil referenčné číslo uvedené na sprievodnom liste, ktorým je tento sprievodný list neoddeliteľne spojený s elektronickým spisom, ktorý zase obsahuje napadnuté rozhodnutie a jeho prílohu. SRB po tretie uvádza, že Všeobecný súd porušil jej právo na spravodlivé súdne konanie tým, že otázku týkajúcu sa neexistencie osvedčenia neuviedol pred pojednávaním, že neprijal ponuku SRB predložiť ďalšie dôkazy, a že SRB nikdy neupozornil, že dôkazy nepovažuje za dostatočné.
      Druhý odvolací dôvod je založený na porušení článku 296 ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv.
      Ako druhý dôvod SRB ďalej uvádza, že Všeobecný súd šiel nad rámec požiadaviek uvedených v článku 296 ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie, keď konštatoval, že metóda výpočtu podľa článkov 4 až 7 a článku 9, ako aj prílohy I delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 (1) je netransparentná, a že napadnuté rozhodnutie preto nevyhnutne nemôže byť riadne odôvodnené, pretože Landesbank Baden-Württemberg nemôže správnosť výpočtu v celom rozsahu overiť. Podľa názoru SRB sa Všeobecnému súdu nepodarilo uviesť tieto požiadavky do súladu s povinnosťou zachovávať dôvernosť podľa článku 339 ZFEÚ, ktorý okrem toho nie je v napadnutom rozsudku zmienený, ako aj s inými zásadami práva Únie. Delegované nariadenie vytvorilo relatívnu vyváženosť medzi zásadami transparentnosti, povinnosťou ochrániť obchodné tajomstvo a ďalšími cieľmi sledovanými týmto nariadením, ako je predovšetkým dosiahnutie určitej cieľovej úrovne príspevkov na financovanie Jednotného fondu na riešenie krízových situácií a zabezpečenie výberu príspevkov od všetkých relevantných inštitúcií spravodlivým a primeraným spôsobom. SRB, pokiaľ ide o odôvodnenie napadnutého rozhodnutia, tento právny rámec riadne dodržala.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).


title: Vec C-190/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg – Nemecko) – MG, NH/Germanwings GmbH

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/18

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hamburg – Nemecko) – MG, NH/Germanwings GmbH
      (Vec C-190/19) (1)

      (2020/C 443/19)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec C-413/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. októbra 2019 – Európska komisia/Slovinská republika

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/18

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. októbra 2019 – Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-413/19) (1)

      (2020/C 443/20)
      Jazyk konania: slovinčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec C-671/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgicko) – X/État belge

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/18

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgicko) – X/État belge
      (Vec C-671/19) (1)

      (2020/C 443/21)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec T-636/20: Žaloba podaná 21. októbra 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/26

      Žaloba podaná 21. októbra 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)
      (Vec T-636/20)
      (2020/C 443/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Company SARL (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VOLUMA – ochranná známka Európskej únie č. 6 547 301

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. augusta 2020 vo veci R 1016/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  navrhol, aby EUIPO považoval odvolanie za podané,

                  —

                  rozhodol, že EUIPO a ďalší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania žalobkyne v konaní na Všeobecnom súde.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 101 ods. 4, článkov 104, 106 a 107 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-637/20: Žaloba podaná 21. októbra 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/26

      Žaloba podaná 21. októbra 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)
      (Vec T-637/20)
      (2020/C 443/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Company SARL (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VOLITE – ochranná známka Európskej únie č. 13 413 406

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. augusta 2020 vo veci R 1015/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  navrhol, aby EUIPO považoval odvolanie za podané,

                  —

                  rozhodol, že EUIPO a ďalší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania žalobkyne v konaní na Všeobecnom súde.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 101 ods. 4, článkov 104, 106 a 107 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-648/20: Žaloba podaná 26. októbra 2020 – NB/Súdny dvor Európskej únie

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/27

      Žaloba podaná 26. októbra 2020 – NB/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-648/20)
      (2020/C 443/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: NB (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie o nepovýšení žalobkyne do platovej triedy AST10 s účinnosťou od 1. januára 2019,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie o „novom zaradení“/povýšení pani [X] do platovej triedy AST10 s účinnosťou od 1. januára 2019,

                  —

                  subsidiárne zrušil všetky rozhodnutia o „novom zaradení“/povýšení kolegov žalobkyne do platovej triedy AST10 s účinnosťou od 1. januára 2019,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu napadnutého rozhodnutia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti prístupu administratívy, pokiaľ ide o prechod z platovej triedy AST9 do platovej triedy AST10.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení rozsahu článku 31 ods. 3 prílohy XIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnej informovanosti zamestnancov, pokiaľ ide o pravidlá uplatniteľné na prechod z platovej triedy AST9 do platovej triedy AST10.


title: Vec T-651/20: Žaloba podaná 23. októbra 2020 – KL/EIB

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/28

      Žaloba podaná 23. októbra 2020 – KL/EIB
      (Vec T-651/20)
      (2020/C 443/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: KL (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, avocates)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho zrušil rozhodnutie EIB z 28. februára 2020, podľa ktorého sú neprítomnosti žalobcu na lekárskych prehliadkach 23. decembra 2019, 3. februára a 28. februára 2020 neospravedlnenými absenciami podľa článku 3.6 prílohy X Administratívnych ustanovení uplatniteľných na zamestnancov,

                  —

                  v prípade potreby zrušil zamietavé rozhodnutie z 15. júla týkajúce sa odvolania žalobcu proti pôvodnému rozhodnutiu z 28. februára 2020,

                  —

                  uložil EIB povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu žalobcu,

                  —

                  uložil EIB povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 2.3 a 3.6 prílohy X administratívnych ustanovení. Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že sa nemohol dostaviť na lekárske prehliadky z dôvodu situácie vyššej moci, a teda spadá pod výnimky stanovené v uvedených ustanoveniach.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti a zásady proporcionality. Žalobca najmä tvrdí, že systematickosť lekárskych prehliadok, o ktorých rozhoduje žalovaná v nadväznosti na každé lekárske potvrdenie o práceneschopnosti, je spôsobilá zhoršiť jeho zdravotný stav, keďže je nútený využívať čoraz viac opravných prostriedkov, a porušuje uvedené zásady.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na námietke nezákonnosti. Podľa žalobcu článok 3.4 prílohy X porušuje články 31 a 34 Charty základných práv Európskej únie z dôvodu, že uplatňovanie tohto článku v praxi vedie k tomu, že sa mu odníma jednak dovolenka za kalendárny rok a jednak akákoľvek odmena počnúc okamihom, keď vyčerpal svoju dovolenku za kalendárny rok.


title: Vec T-660/20: Žaloba podaná 4. novembra 2020 – Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology/Komisia

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/29

      Žaloba podaná 4. novembra 2020 – Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology/Komisia
      (Vec T-660/20)
      (2020/C 443/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology Co. Ltd (Huzhou, Čína) (v zastúpení: Y. Melin a B. Vigneron, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/1216 z 24. augusta 2020, ktorým sa zrušuje platnosť faktúr, ktoré vystavila spoločnosť Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd, čím porušila záväzok zrušený vykonávacím nariadením (EÚ) 2017/1570,

                  —

                  uložil Komisii, ako aj vedľajším účastníkov konania, ktorým by bolo umožnené počas tohto konania podporiť Komisiu, aby znášali trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností prejednávanej veci a porušila článok 8 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie, a článok 13 Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie, a najmä jeho odsek 9, keď sa domnievala, že žalobkyňa porušila podmienky záväzku dohodnutého medzi Komisiou a CCCME, okrem iného v mene žalobkyne. Žalobkyňa neporušila svoje záväzky vyplývajúce z tohto záväzku, keď vystavila obchodné faktúry s revidovanou cenou v súlade s variabilným clom na MDC pre dovozy prepustené do voľného obehu po nadobudnutí účinnosti nariadenia, ktorým sa ruší záväzok a ktorým sa zavádza variabilné clo na MDC, t. j. po 1. októbri 2017.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený subsidiárne na tom, že aj v prípade, že žalobkyňa porušila záväzok, quod non, Komisia konala protiprávne, keď vyhlásila príslušné faktúry za neplatné a uplatnila na ne clo, pretože platnosť ustanovení, z ktorých Komisia vyvodzuje svoju právomoci tak spraviť, buď uplynula a/alebo boli tieto ustanovenia zrušené. Dôvodom je skutočnosť, že platnosť vykonávacích nariadení (EÚ) č. 1238/2013 a 1239/2013 uplynula 7. decembra 2015 (podľa článkov 5 oboch nariadení). Podobne uplynula platnosť vykonávacích nariadení (EÚ) č. 2017/367 a 2017/366, a to 3. septembra 2018 (podľa článkov 6 oboch nariadení). V každom prípade články 2 a 3 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2017/367, ako aj články 2 a 3 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2017/366 už boli zrušené článkom 1 ods. 4 a 5, článkom 3 ods. 3 a článkom 3 ods. 4 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/1570.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, ktorý je tiež subsidiárny, je založený na tom, že aj v prípade, že žalobkyňa porušila záväzok a Všeobecný súd neuznal, že platnosť ustanovení, z ktorých Komisia vyvodzuje svoju právomoci tak spraviť, buď uplynula a/alebo boli tieto ustanovenia zrušené pri prijatí napadnutého nariadenia, Komisia porušila článok 8 ods. 1, 9 a 10 a článok 10 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie, a článok 13 ods. 1, 9 a 10 a článok 16 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie, keď zrušila platnosť faktúr podľa záväzku a potom vyzvala colné orgány, aby clo vybrali spätne.


title: Vec T-665/20: Žaloba podaná 6. novembra 2020 – Ryanair/Komisia

text:
               21.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 443/30

      Žaloba podaná 6. novembra 2020 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-665/20)
      (2020/C 443/35)
      Jazyk konania: Angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 26. apríla 2020 o štátnej pomoci SA.56867 COVID 19 – Nemecko Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH (1), a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

            Žalobkyňa tiež navrhla, aby bola jej žaloba prejednaná v skrátenom súdnom konaní upravenom v článku 23a Štatútu Súdneho dvora Európskej únie.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia porušila osobitné ustanovenia ZFEÚ, ako aj všeobecné zásady európskeho práva v oblasti zákazu diskriminácie, slobodného poskytovania služieb a slobody usadiť sa, na ktorých je založená liberalizácia trhu leteckej dopravy v Európskej únii. Liberalizácia leteckej dopravy umožnila rast skutočne paneurópskych nizkonákladových leteckých spoločností. Európska komisia tým, že umožnila Nemecku vyhradiť pomoc pre spoločnosť Condor, ignorovala ujmu spôsobenú takýmto paneurópskym spoločnostiam prostredníctvom cestovných obmedzení spôsobených krízou COVID-19.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia pri preskúmaní primeranosti pomoci k ujme spôsobenej cestovnými obmedzeniami spôsobenými krízou COVID-19, najmä keď považovala predĺžené obdobie konkurzu spoločnosti Condor za priamu ujmu, na ktorú sa má vzťahovať pomoc, a tým, že sa domnievala, že Condor sa predá do júna 2022 a bude môcť použiť tento zisk na vrátenie časti pomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania napriek závažným ťažkostiam a porušila procesné práva žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia.

         (1)  Rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 26. apríla 2020 o štátnej pomoci SA.56867 COVID 19 – Nemecko Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH (Ú. v. EÚ C 310, 2020, s. 5).


title: Vec C-59/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Súdna právomoc – Článok 7 bod 1 a 2 – Osobitná právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti – Žaloba o skončenie obchodných praktík považovaných za v rozpore s právom hospodárskej súťaže – Tvrdenie o zneužití dominantného postavenia, ktoré sa prejavilo obchodnými praktikami, na ktoré sa vzťahujú zmluvné ustanovenia – Platforma online rezervácie ubytovania booking.com)

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV
      (Vec C-59/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Súdna právomoc - Článok 7 bod 1 a 2 - Osobitná právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti - Žaloba o skončenie obchodných praktík považovaných za v rozpore s právom hospodárskej súťaže - Tvrdenie o zneužití dominantného postavenia, ktoré sa prejavilo obchodnými praktikami, na ktoré sa vzťahujú zmluvné ustanovenia - Platforma online rezervácie ubytovania booking.com)
      (2021/C 35/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Wikingerhof GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Booking.com BV

         Výrok rozsudku

      Článok 7 bod 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatní na žalobu o zdržanie sa určitých konaní, ku ktorým dochádza v rámci zmluvného vzťahu medzi žalobcom a žalovaným, ktorá je založená na údajnom zneužití dominantného postavenia žalovaným v rozpore s právom hospodárskej súťaže.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: Vec C-693/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris – Francúzsko) – trestné konanie proti X (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Nariadenie (ES) č. 715/2007 – Článok 3 bod 10 – Článok 5 ods. 2 – Rušiace zariadenie – Motorové vozidlá – Dieselové motory – Emisie znečisťujúcich látok – Program ovplyvňujúci riadiacu jednotku motora – Technológie a stratégie umožňujúce obmedziť produkciu emisií znečisťujúcich látok)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris – Francúzsko) – trestné konanie proti X
      (Vec C-693/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Nariadenie (ES) č. 715/2007 - Článok 3 bod 10 - Článok 5 ods. 2 - Rušiace zariadenie - Motorové vozidlá - Dieselové motory - Emisie znečisťujúcich látok - Program ovplyvňujúci riadiacu jednotku motora - Technológie a stratégie umožňujúce obmedziť produkciu emisií znečisťujúcich látok)
      (2021/C 53/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      X

         za účasti: CLCV a i., A a i., B, AGLP a i., C a i.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 bod 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel sa má vykladať v tom zmysle, že softvér začlenený do riadiacej jednotky motora alebo riadiaci motor predstavuje „konštrukčný prvok“ v zmysle tohto ustanovenia, keďže pôsobí na fungovanie systému regulácie emisií a znižuje jeho účinnosť.

                  2.

                  Článok 3 bod 10 nariadenia č. 715/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „systém regulácie emisií“ v zmysle tohto ustanovenia patria tak technológie a stratégia nazývaná „následná úprava výfukových plynov“, ktoré znižujú emisie na výstupe, teda po ich vytvorení, ako aj tie, ktoré podobne ako systém recirkulácie výfukových plynov znižujú emisie na vstupe, teda počas ich tvorby.

                  3.

                  Článok 3 bod 10 nariadenia č. 715/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že „rušiace zariadenie“ v zmysle tohto ustanovenia predstavuje zariadenie, ktoré sníma všetky parametre spojené s priebehom postupov typového schvaľovania stanovených týmto nariadením, s cieľom zlepšiť výkonnosť systému regulácie emisií pri týchto postupoch a tak dosiahnuť typové schválenie vozidla, aj keď takéto zlepšenie možno konštatovať aj v konkrétnych okamihoch za podmienok bežnej prevádzky vozidla.

                  4.

                  Článok 5 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 715/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že na také rušiace zariadenie, o aké ide vo veci samej, ktoré systematicky zlepšuje výkonnosť systému regulácie emisií vozidiel pri postupoch typového schvaľovania, aby sa dodržali emisné limity stanovené týmto nariadením a dosiahlo sa tak typové schválenie týchto vozidiel, sa nemôže vzťahovať výnimka zo zákazu takýchto zariadení uvedená v tomto ustanovení, týkajúca sa ochrany motora proti poškodeniu alebo havárii a bezpečnej prevádzky vozidla, aj keď toto zariadenie prispieva k prevencii starnutia alebo zanášania motora.

         (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.3.2019.


title: Vec C-808/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 – Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Politiky vzťahujúce sa na hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo – Smernice 2008/115/ES, 2013/32/EÚ a 2013/33/EÚ – Konanie o poskytnutí medzinárodnej ochrany – Účinný prístup – Konanie na hraniciach – Procesné záruky – Povinné umiestnenie v tranzitných priestoroch – Zaistenie – Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín – Opravné prostriedky podané proti správnym rozhodnutiam, ktorými sa zamieta žiadosť o medzinárodnú ochranu – Právo zdržiavať sa na území)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 – Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-808/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Politiky vzťahujúce sa na hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Smernice 2008/115/ES, 2013/32/EÚ a 2013/33/EÚ - Konanie o poskytnutí medzinárodnej ochrany - Účinný prístup - Konanie na hraniciach - Procesné záruky - Povinné umiestnenie v tranzitných priestoroch - Zaistenie - Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Opravné prostriedky podané proti správnym rozhodnutiam, ktorými sa zamieta žiadosť o medzinárodnú ochranu - Právo zdržiavať sa na území)
      (2021/C 53/03)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Condou-Durande, A. Tokár a J. Tomkin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko (v zastúpení: M.Z. Fehér a M. M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Maďarsko si tým, že:

                              —

                              stanovilo, že žiadosti o medzinárodnú ochranu štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osôb bez štátnej príslušnosti prichádzajúcich zo Srbska, ktorí chcú na jeho území získať prístup ku konaniu o medzinárodnej ochrane, môžu byť podané len v tranzitných priestoroch Röszke (Maďarsko) a Tompa (Maďarsko), pričom zaviedlo ustálenú a všeobecnú správnu prax, ktorou sa drasticky obmedzuje denný počet žiadateľov, ktorí môžu vstúpiť do týchto tranzitných priestorov,

                              —

                              zaviedlo systém všeobecného zaistenia žiadateľov o medzinárodnú ochranu v tranzitných priestoroch Röszke a Tompa bez toho, aby dodržalo záruky stanovené v článku 24 ods. 3 a článku 43 smernice 2013/32, ako aj v článkoch 8, 9 a 11 smernice 2013/33,

                              —

                              umožnilo odsun všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín neoprávnene sa zdržiavajúcich na jeho území, s výnimkou tých z nich, ktorí sú podozriví z toho, že sa dopustili protiprávneho konania, bez toho, aby boli dodržané postupy a záruky stanovené v článku 5, článku 6 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 13 ods. 1 smernice 2008/115,

                              —

                              pre výkon práva zostať na jeho území stanovilo pre žiadateľov o medzinárodnú ochranu, ktorí patria do pôsobnosti článku 46 ods. 5 smernice 2013/32, podmienky, ktoré sú v rozpore s právom Únie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5, článku 6 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, z článku 6, článku 24 ods. 3, článku 43 a článku 46 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany, a z článkov 8, 9 a 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť štyri pätiny trov konania Európskej komisie.

                  4.

                  Európska komisia znáša jednu pätinu svojich vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: Vec C-216/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – WQ/Land Berlin (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná poľnohospodárska politika – Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 – Pravidlá priamych platieb poskytovaných poľnohospodárom na základe režimov podpory – Režim základnej platby – Článok 24 ods. 2 prvá veta – Pojem „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu a ktorý má poľnohospodár k dispozícii“ – Protiprávne využívanie dotknutej plochy treťou osobou – Článok 32 ods. 2 písm. b) bod ii) – Žiadosť o aktiváciu platobných nárokov za zalesnenú plochu – Pojem „plocha, ktorá oprávňovala poľnohospodára na platby v roku 2008“ – Režim základnej platby alebo režim jednotnej platby na plochu)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/4

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – WQ/Land Berlin
      (Vec C-216/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 - Pravidlá priamych platieb poskytovaných poľnohospodárom na základe režimov podpory - Režim základnej platby - Článok 24 ods. 2 prvá veta - Pojem „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu a ktorý má poľnohospodár k dispozícii“ - Protiprávne využívanie dotknutej plochy treťou osobou - Článok 32 ods. 2 písm. b) bod ii) - Žiadosť o aktiváciu platobných nárokov za zalesnenú plochu - Pojem „plocha, ktorá oprávňovala poľnohospodára na platby v roku 2008“ - Režim základnej platby alebo režim jednotnej platby na plochu)
      (2021/C 53/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WQ

         Žalovaná: Land Berlin

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 24 ods. 2 prvá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. december 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že ak žiadosť o pomoc podá súčasne vlastník poľnohospodárskych plôch a tretia osoba, ktorá v skutočnosti využíva tieto plochy bez akéhokoľvek právneho základu, má k dispozícii hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu a ktoré zodpovedajú uvedeným plochám, v zmysle tohto ustanovenia, len vlastník týchto plôch.

                  2.

                  Článok 32 ods. 2 písm. b) bod ii) nariadenia č. 1307/2013, najmä výraz „akákoľvek plocha, ktorá oprávňovala poľnohospodára na platby v roku 2008 v rámci režimu jednotnej platby alebo režimu jednotnej platby na plochu ustanovených v hlave III a v hlave IVA nariadenia [Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, zmeneného nariadením Rady (ES) č. 479/2008 z 29. apríla 2008]“, sa má vykladať v tom zmysle, že pri žiadosti o aktiváciu nárokov pri vyňatí pôdy z produkcie na zalesnenú plochu na základe tohto ustanovenia mala byť v roku 2008 v prípade dotknutej plochy podaná žiadosť o podporu v súlade s článkom 22 nariadenia č. 1782/2003, zmeneného nariadením č. 479/2008, ktorá mala byť predmetom administratívnej kontroly podmienok na poskytnutie podpory v súlade s článkom 23 tohto nariadenia a prípadne kontroly na mieste na základe článku 25 uvedeného nariadenia. Okrem toho na poskytnutie priamej platby musia byť splnené všetky ostatné podmienky požadované v hlave III a v hlave IVA toho istého nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-218/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Adina Onofrei/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Prístup k povolaniu advokáta – Výnimka z absolvovania odbornej prípravy a získania diplomu – Udelenie výnimky – Podmienky – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca výnimku pre úradníkov a bývalých úradníkov kategórie A alebo pre osoby za také považované s odbornou praxou na vnútroštátnom území v oblasti vnútroštátneho práva vo vnútroštátnej štátnej službe dotknutého členského štátu alebo v medzinárodnej organizácii)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/5

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Adina Onofrei/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris
      (Vec C-218/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Sloboda usadiť sa - Prístup k povolaniu advokáta - Výnimka z absolvovania odbornej prípravy a získania diplomu - Udelenie výnimky - Podmienky - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca výnimku pre úradníkov a bývalých úradníkov kategórie A alebo pre osoby za také považované s odbornou praxou na vnútroštátnom území v oblasti vnútroštátneho práva vo vnútroštátnej štátnej službe dotknutého členského štátu alebo v medzinárodnej organizácii)
      (2021/C 53/05)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Adina Onofrei

         Žalovaní: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

         Výrok rozsudku

      Články 45 a 49 ZFEÚ sa majú vykladať v tomto zmysle:

                  —

                  že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vyhradzuje udelenie výnimky z požiadaviek absolvovania odbornej prípravy a vlastnenia osvedčenia o odbornej spôsobilosti na výkon povolania advokáta, ktoré sú v zásade stanovené na prístup k povolaniu advokáta, určitým zamestnancom v štátnej službe členského štátu, ktorí ako takí vykonávali v tomto členskom štáte prax na správnom orgáne alebo v štátnej službe alebo v medzinárodnej organizácii, a vylučuje udelenie tejto výnimky úradníkom, zamestnancom či bývalým zamestnancom verejnej služby Európskej únie, ktorí v tomto postavení vykonávali prax v európskej inštitúcii a mimo územia Francúzska,

                  —

                  že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá viaže udelenie takejto výnimky na splnenie tej podmienky, že dotknutá osoba vykonávala právne činnosti v oblasti vnútroštátneho práva, a vylučuje udelenie tejto výnimky úradníkom, zamestnancom či bývalým zamestnancom verejnej služby Európskej únie, ktorí v tomto postavení vykonávali právne činnosti v jednej alebo viacerých oblastiach patriacich do práva Únie, pokiaľ táto výnimka nevylučuje, aby boli zohľadnené právne činnosti pozostávajúce z vykonávania praxe v oblasti vnútroštátneho práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 27.5.2019.


title: Vec C-316/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 – Európska komisia/Slovinská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 343 ZFEÚ – Výsady a imunity Európskej únie – Štatút Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB) a Európskej centrálnej banky (ECB) – Článok 39 – Výsady a imunity ECB – Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie – Články 2, 18 a 22 – Zásada nedotknuteľnosti archívov ECB – Zaistenie dokumentov v priestoroch Centrálnej banky Slovinska – Dokumenty týkajúce sa plnenia úloh ESCB a Eurosystému – Článok 4 ods. 3 ZEÚ – Zásada lojálnej spolupráce)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 – Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-316/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 343 ZFEÚ - Výsady a imunity Európskej únie - Štatút Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB) a Európskej centrálnej banky (ECB) - Článok 39 - Výsady a imunity ECB - Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie - Články 2, 18 a 22 - Zásada nedotknuteľnosti archívov ECB - Zaistenie dokumentov v priestoroch Centrálnej banky Slovinska - Dokumenty týkajúce sa plnenia úloh ESCB a Eurosystému - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Zásada lojálnej spolupráce)
      (2021/C 53/06)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a B. Rous Demiri, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovinská republika (v zastúpení: V. Klemenc, A. Grum, N. Pintar Gosenca a K. Rejec Longar, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: K. Kaiser, C. Zilioli, F. Malfrère a A. Šega, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Slovinská republika si tým, že v priestoroch Banka Slovenije (Centrálna banka Slovinska) jednostranne zaistila dokumenty súvisiace s plnením úloh Európskeho systému centrálnych bánk a Eurosystému, a pokiaľ ide o obdobie po tomto zaistení, tým, že v danom prípade lojálne nespolupracovala s Európskou centrálnou bankou, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 343 ZFEÚ, článku 39 Protokolu (č. 4) o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, článkov 2, 18 a 22 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Európskej únie, ako aj z článku 4 ods. 3 ZEÚ.

                  2.

                  Slovinská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Európska centrálna banka znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-336/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i./Vlaamse Regering (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana zvierat počas ich usmrcovania – Nariadenie (ES) č. 1099/2009 – Článok 4 ods. 1 – Povinnosť omráčenia zvierat pred usmrcovaním – Článok 4 ods. 4 – Výnimka pre rituálne zabíjanie – Článok 26 ods. 2 – Možnosť členských štátov prijať vnútroštátne predpisy na zabezpečenie väčšej ochrany zvierat v prípade rituálneho zabíjania – Výklad – Vnútroštátna právna úprava, ktorá v prípade rituálneho zabíjania vyžaduje omráčenie, ktoré je zvratné a nespôsobuje smrť – Článok 13 ZFEÚ – Charta základných práv Európskej únie – Článok 10 – Sloboda náboženského vyznania – Sloboda prejavovať svoje náboženské vyznanie – Obmedzenie – Proporcionalita – Neexistencia konsenzu medzi členskými štátmi Európskej únie – Voľná úvaha priznaná členským štátom – Zásada subsidiarity – Platnosť – Diferencované zaobchádzanie s rituálnym zabíjaním a usmrcovaním zvierat počas poľovníckych alebo rybolovných činností, ako aj počas kultúrnych alebo športových podujatí – Neexistencia diskriminácie – Články 20, 21 a 22 Charty základných práv)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/7

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i./Vlaamse Regering
      (Vec C-336/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana zvierat počas ich usmrcovania - Nariadenie (ES) č. 1099/2009 - Článok 4 ods. 1 - Povinnosť omráčenia zvierat pred usmrcovaním - Článok 4 ods. 4 - Výnimka pre rituálne zabíjanie - Článok 26 ods. 2 - Možnosť členských štátov prijať vnútroštátne predpisy na zabezpečenie väčšej ochrany zvierat v prípade rituálneho zabíjania - Výklad - Vnútroštátna právna úprava, ktorá v prípade rituálneho zabíjania vyžaduje omráčenie, ktoré je zvratné a nespôsobuje smrť - Článok 13 ZFEÚ - Charta základných práv Európskej únie - Článok 10 - Sloboda náboženského vyznania - Sloboda prejavovať svoje náboženské vyznanie - Obmedzenie - Proporcionalita - Neexistencia konsenzu medzi členskými štátmi Európskej únie - Voľná úvaha priznaná členským štátom - Zásada subsidiarity - Platnosť - Diferencované zaobchádzanie s rituálnym zabíjaním a usmrcovaním zvierat počas poľovníckych alebo rybolovných činností, ako aj počas kultúrnych alebo športových podujatí - Neexistencia diskriminácie - Články 20, 21 a 22 Charty základných práv)
      (2021/C 53/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Grondwettelijk Hof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Centraal Israëlitisch Consistorie van België a i., Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België a i., Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial a Congrès juif européen VZW a i.

         Žalovaný: Vlaamse Regering

         za účasti: LI, Waalse Regering, Kosher Poultry BVBA a i., Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 26 ods. 2 prvý pododsek písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 1099/2009 z 24. septembra 2009 o ochrane zvierat počas usmrcovania v spojení s článkom 13 ZFEÚ a článkom 10 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá v rámci rituálneho zabíjania vyžaduje proces zvratného omráčenia, ktorý nespôsobuje smrť zvieraťa.

                  2.

                  Preskúmanie tretej prejudiciálnej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 26 ods. 2 prvého pododseku písm. c) nariadenia č. 1099/2009.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec C-342/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 – Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Európska centrálna banka (Odvolanie – Prístup k dokumentom Európskej centrálnej banky (ECB) – Rozhodnutie 2004/258/ES – Článok 4 ods. 3 – Výnimky – Dokument, ktorý prijala ECB – Stanovisko vyžadované od externého poskytovateľa – Vnútorná potreba v rámci rokovaní a predbežných porád – Zamietnutie prístupu)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 – Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Európska centrálna banka
      (Vec C-342/19 P) (1)

      (Odvolanie - Prístup k dokumentom Európskej centrálnej banky (ECB) - Rozhodnutie 2004/258/ES - Článok 4 ods. 3 - Výnimky - Dokument, ktorý prijala ECB - Stanovisko vyžadované od externého poskytovateľa - Vnútorná potreba v rámci rokovaní a predbežných porád - Zamietnutie prístupu)
      (2021/C 53/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Fabio De Masi, Yanis Varoufakis (v zastúpení: A. Fischer-Lescano, univerzitný profesor)

         Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. von Lindeiner a A. Korb, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Páni Fabio de Masi a Yanis Varoufakis sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019.


title: Vec C-346/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Bundeszentralamt für Steuern/Y-GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Vrátenie DPH – Smernica 2008/9/ES – Článok 8 ods. 2 písm. d) – Článok 15 – Uvedenie čísla faktúry – Žiadosť o vrátenie dane)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/8

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Bundeszentralamt für Steuern/Y-GmbH
      (Vec C-346/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Vrátenie DPH - Smernica 2008/9/ES - Článok 8 ods. 2 písm. d) - Článok 15 - Uvedenie čísla faktúry - Žiadosť o vrátenie dane)
      (2021/C 53/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Bundeszentralamt für Steuern

         Žalovaná: Y-GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 8 ods. 2 písm. d) a článok 15 ods. 1 smernice Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte, zmenenej smernicou Rady 2010/66/EÚ zo 14. októbra 2010, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď žiadosť o vrátenie dane z pridanej hodnoty neobsahuje poradové číslo faktúry, ale obsahuje iné číslo, ktoré umožňuje identifikáciu tejto faktúry, a teda dotknutého tovaru alebo služby, daňová správa členského štátu vrátenia dane je povinná považovať túto žiadosť za „podanú“ v zmysle článku 15 ods. 1 smernice 2008/9, zmenenej smernicou 2010/66, a posúdiť ju. V rámci tohto posúdenia – a s výnimkou prípadov, kedy daňová správa už disponuje originálom faktúry alebo jej kópiou – môže uvedená správa požiadať žiadateľa o oznámenie poradového čísla, ktoré jednoznačne identifikuje faktúru, a pokiaľ sa tejto žiadosti nevyhovie v lehote jedného mesiaca stanovenej v článku 20 ods. 2 smernice 2008/9, zmenenej smernicou 2010/66, má daňová správa právo zamietnuť žiadosť o vrátenie dane.

         (1)  Ú. v. EÚ C 263, 5.8.2019.


title: Vec C-398/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin – Nemecko) – Konanie týkajúce sa vydania BY (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Občianstvo Európskej únie – Články 18 a 21 ZFEÚ – Vydanie občana Únie do tretieho štátu – Osoba, ktorá získala občianstvo Únie po premiestnení centra svojich záujmov do dožiadaného členského štátu – Pôsobnosť práva Únie – Zákaz vydávania osôb vzťahujúci sa iba na vlastných štátnych príslušníkov – Obmedzenie voľného pohybu – Odôvodnenie založené na zabránení beztrestnosti – Proporcionalita – Informovanie členského štátu, ktorého je vyžiadaná osoba štátnym príslušníkom – Povinnosť dožiadaného členského štátu a členského štátu pôvodu požiadať dožadujúci tretí štát o odovzdanie trestného spisu – Neexistencia)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/9

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin – Nemecko) – Konanie týkajúce sa vydania BY
      (Vec C-398/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Európskej únie - Články 18 a 21 ZFEÚ - Vydanie občana Únie do tretieho štátu - Osoba, ktorá získala občianstvo Únie po premiestnení centra svojich záujmov do dožiadaného členského štátu - Pôsobnosť práva Únie - Zákaz vydávania osôb vzťahujúci sa iba na vlastných štátnych príslušníkov - Obmedzenie voľného pohybu - Odôvodnenie založené na zabránení beztrestnosti - Proporcionalita - Informovanie členského štátu, ktorého je vyžiadaná osoba štátnym príslušníkom - Povinnosť dožiadaného členského štátu a členského štátu pôvodu požiadať dožadujúci tretí štát o odovzdanie trestného spisu - Neexistencia)
      (2021/C 53/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kammergericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      BY

         za účasti: Generalstaatsanwaltschaft Berlin

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 18 a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že sa uplatňujú na situáciu občana Európskej únie, štátneho príslušníka členského štátu, ktorý sa zdržiava na území iného členského štátu a ktorého sa týka žiadosť o vydanie, ktorú tomuto inému členskému štátu adresuje tretí štát, a to aj v prípade, keď tento občan premiestnil centrum svojich záujmov do tohto iného členského štátu v čase, keď ešte nemal postavenie občana Únie.

                  2.

                  Články 18 a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že ak bol členský štát, ktorého štátnym príslušníkom je vyžiadaná osoba, ktorá je občanom Únie a ktorej sa týka žiadosť o vydanie adresovaná tretím štátom inému členskému štátu, informovaný týmto iným členským štátom o existencii tejto žiadosti, ani jeden ani druhý z týchto členských štátov nemá povinnosť požiadať dožadujúci tretí štát o poskytnutie kópie trestného spisu, aby členský štát, ktorého je táto osoba štátnym príslušníkom, mohol posúdiť možnosť viesť sám trestné stíhanie voči uvedenej osobe. Dožiadaný členský štát, pokiaľ riadne informoval členský štát, ktorého je tá istá osoba štátnym príslušníkom, o existencii žiadosti o vydanie, o všetkých právnych a skutkových okolnostiach oznámených dožadujúcim tretím štátom v rámci tejto žiadosti, ako aj o akejkoľvek zmene situácie vyžiadanej osoby, ktorá je relevantná na účely prípadného vydania európskeho zatykača voči nej, môže túto osobu vydať bez toho, aby bol povinný čakať na to, že členský štát, ktorého je uvedená osoba štátnym príslušníkom, sa na základe formálneho rozhodnutia vzdá vydania takéhoto zatykača, ktorý sa týka prinajmenšom tých istých skutkov, ako sú skutky uvedené v žiadosti o vydanie, a to v prípade, že tento posledný uvedený členský štát nepristúpi k takémuto vydaniu zatykača v primeranej lehote, ktorú mu na tento účel poskytol dožiadaný členský štát, pričom sa zohľadnia všetky okolnosti veci.

                  3.

                  Články 18 a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že členský štát, na ktorý sa tretí štát obrátil so žiadosťou o vydanie na účely trestného stíhania občana Únie, ktorý je štátnym príslušníkom iného členského štátu, nie je povinný odmietnuť vydanie a sám viesť trestné stíhanie, ak mu to umožňuje jeho vnútroštátne právo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec C-404/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. decembra 2020 – Francúzska republika/Európska komisia (Odvolanie – Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) – Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/2014 – Trovy vylúčené z financovania Európskou úniou – Výdavky vynaložené Francúzskou republikou – Paušálna oprava vo výške 100 % – Proporcionalita – Usmernenia Európskej komisie pre výpočet finančných opráv v rámci postupov overenia súladu a rozpočtového schválenia účtovných závierok)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/10

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. decembra 2020 – Francúzska republika/Európska komisia
      (Vec C-404/19 P) (1)

      (Odvolanie - Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) - Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/2014 - Trovy vylúčené z financovania Európskou úniou - Výdavky vynaložené Francúzskou republikou - Paušálna oprava vo výške 100 % - Proporcionalita - Usmernenia Európskej komisie pre výpočet finančných opráv v rámci postupov overenia súladu a rozpočtového schválenia účtovných závierok)
      (2021/C 53/11)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères, C. Mosser a D. Colas, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis, A. Sauka a J. Aquilina, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 12. marca 2019, Francúzsko/Komisia (T-26/18, neuverejnený, EU:T:2019:153), sa zrušuje v časti, v ktorej na jednej strane Všeobecný súd zamietol žalobu Francúzskej republiky proti vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie (EÚ) 2017/2014 z 8. novembra 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), v rozsahu, v akom v rámci dôvodu s názvom „Kontrolný systém s vážnymi nedostatkami, Korzika“ ukladá tomuto členskému štátu paušálne opravy vo výške 100 % uplatňujúce sa na priamu pomoc na plochu poskytnutú na Hornej Korzike za roky podávania žiadostí 2013 a 2014 z dôvodu nedostatkov v kontrolnom systéme pomoci na plochu na Hornej Korzike, a na druhej strane rozhodol o trovách konania.

                  2.

                  Vykonávacie rozhodnutie 2017/2014 sa zrušuje v rozsahu, v akom v rámci dôvodu s názvom „Kontrolný systém s vážnymi nedostatkami, Korzika“ ukladá Francúzskej republike paušálne opravy vo výške 100 %, uplatňujúce sa na priamu pomoc na plochu poskytnutú na Hornej Korzike za roky podávania žiadostí 2013 a 2014, z dôvodu nedostatkov v kontrolnom systéme pomoci na plochu na Hornej Korzike.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené v odvolacom konaní a jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania vynaložených v prvostupňovom konaní a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Francúzska republika v odvolacom konaní a jednu štvrtinu trov konania, ktoré tento členský štát vynaložil v prvostupňovom konaní.

                  4.

                  Francúzska republika znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania vynaložených v prvostupňovom konaní a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania vynaložených Komisiou v tom istom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 238, 15.7.2019.


title: Spojené veci C-431/19 P a C-432/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. decembra 2020 – Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (C-431/19 P), Inpost S.A (C-432/19 P)/Európska komisia, Poľská republika („Odvolanie – Štátna pomoc – Článok 106 ods. 2 ZFEÚ – Služby všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) – Rámec Európskej únie – Uplatnenie štátnej pomoci vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme – Odvetvie poštových služieb – Smernica 97/67/ES – Článok 7 – Kompenzácia čistých nákladov vyplývajúcich z povinností univerzálnej služby – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom“)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/11

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. decembra 2020 – Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (C-431/19 P), Inpost S.A (C-432/19 P)/Európska komisia, Poľská republika
      (Spojené veci C-431/19 P a C-432/19 P) (1)

      („Odvolanie - Štátna pomoc - Článok 106 ods. 2 ZFEÚ - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) - Rámec Európskej únie - Uplatnenie štátnej pomoci vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme - Odvetvie poštových služieb - Smernica 97/67/ES - Článok 7 - Kompenzácia čistých nákladov vyplývajúcich z povinností univerzálnej služby - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom“)
      (2021/C 53/12)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (v zastúpení: M. Doktór, radca prawny) (C-431/19 P), Inpost S.A. (v zastúpení: W. Knopkiewicz, radca prawny) (C-432/19 P)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia, K. Blanck a K. Herrmann, splnomocnené zástupkyne), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Inpost Paczkomaty sp. z o.o. a Inpost S.A. sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-449/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Oslobodenie nájmu nehnuteľností – Vnútroštátna právna úprava, ktorá oslobodzuje od DPH dodanie tepla spoločenstvom vlastníkov bytov vlastníkom, ktorí sú členmi tohto spoločenstva)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/11

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen
      (Vec C-449/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenie nájmu nehnuteľností - Vnútroštátna právna úprava, ktorá oslobodzuje od DPH dodanie tepla spoločenstvom vlastníkov bytov vlastníkom, ktorí sú členmi tohto spoločenstva)
      (2021/C 53/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: WEG Tevesstraße

         Žalovaný: Finanzamt Villingen-Schwenningen

         Výrok rozsudku

      Článok 135 ods. 1 písm. l) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2009/162/EÚ z 22. decembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá oslobodzuje od dane z pridanej hodnoty dodávku tepla spoločenstvom vlastníkov bytov poskytovanú vlastníkom, ktorí sú členmi tohto spoločenstva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Spojené veci C-475/19 P a C-688/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 – Spolková republika Nemecko/Európska komisia, Fínska republika (Odvolanie – Aproximácia právnych predpisov – Nariadenie (EÚ) č. 305/2011 – Harmonizované podmienky uvádzania stavebných výrobkov na trh – Harmonizované technické normy a predpisy – Harmonizované normy EN 14342:2013, EN 14904:2006, EN 13341:2005 + A1:2011 a EN 12285-2:2005 – Žaloba o neplatnosť)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/12

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 – Spolková republika Nemecko/Európska komisia, Fínska republika
      (Spojené veci C-475/19 P a C-688/19 P) (1)

      (Odvolanie - Aproximácia právnych predpisov - Nariadenie (EÚ) č. 305/2011 - Harmonizované podmienky uvádzania stavebných výrobkov na trh - Harmonizované technické normy a predpisy - Harmonizované normy EN 14342:2013, EN 14904:2006, EN 13341:2005 + A1:2011 a EN 12285-2:2005 - Žaloba o neplatnosť)
      (2021/C 53/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Kottmann, M. Winkelmüller a F. van Schewick, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, M. Huttunen a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen a A. Laine, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia v rámci týchto odvolaní a konaní na Všeobecnom súde Európskej únie.

                  3.

                  Fínska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.

         Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec C-490/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín – Nariadenie (ES) č. 510/2006 – Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 – Článok 13 ods. 1 písm. d) – Praktiky, ktoré by mohli spotrebiteľa uvádzať do omylu, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku – Reprodukcia charakteristického tvaru alebo vzhľadu výrobku, ktorého názov je chránený – Chránené označenie pôvodu (CHOP) „Morbier“)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/13

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS
      (Vec C-490/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Ochrana zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Nariadenie (ES) č. 510/2006 - Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 - Článok 13 ods. 1 písm. d) - Praktiky, ktoré by mohli spotrebiteľa uvádzať do omylu, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku - Reprodukcia charakteristického tvaru alebo vzhľadu výrobku, ktorého názov je chránený - Chránené označenie pôvodu (CHOP) „Morbier“)
      (2021/C 53/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Žalovaná: Société Fromagère du Livradois SAS

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín, ako aj ten istý článok a odsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, sa majú vykladať v tom zmysle, že tretej osobe nezakazujú len používanie názvu zapísaného v registri.

                  2.

                  Články 13 ods. 1 písm. d) nariadení č. 510/2006 a 1151/2012 sa majú vykladať v tom zmysle, že zakazujú reprodukciu charakteristického tvaru alebo vzhľadu výrobku, na ktorý sa vzťahuje názov zapísaný v registri, ak by táto reprodukcia mohla viesť spotrebiteľa k presvedčeniu, že dotknutý výrobok je výrobkom, na ktorý sa vzťahuje uvedený názov. Treba posúdiť, či uvedená reprodukcia môže európskeho spotrebiteľa, ktorý je obvykle informovaný a primerane pozorný a obozretný, uvádzať do omylu s prihliadnutím na všetky relevantné okolnosti v prejednávanej veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec C-735/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. decembra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko] – Euromin Holdings (Cyprus) Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Právo obchodných spoločností – Smernica 2004/25/ES – Ponuka na prevzatie – Článok 5 ods. 4 prvý a druhý pododsek – Ochrana menšinových akcionárov – Povinná ponuka na prevzatie – Metóda výpočtu hodnoty akcií na stanovenie primeranej ceny – Právomoc upraviť primeranú cenu – Výnimky zo štandardného spôsobu výpočtu za okolností a v súlade s kritériami, ktoré sú jasne určené – Zodpovednosť dotknutého členského štátu – Škoda, ktorá vznikla navrhovateľovi v dôsledku príliš vysokej cenovej ponuky)

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/13

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. decembra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko] – Euromin Holdings (Cyprus) Limited
      (Vec C-735/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo obchodných spoločností - Smernica 2004/25/ES - Ponuka na prevzatie - Článok 5 ods. 4 prvý a druhý pododsek - Ochrana menšinových akcionárov - Povinná ponuka na prevzatie - Metóda výpočtu hodnoty akcií na stanovenie primeranej ceny - Právomoc upraviť primeranú cenu - Výnimky zo štandardného spôsobu výpočtu za okolností a v súlade s kritériami, ktoré sú jasne určené - Zodpovednosť dotknutého členského štátu - Škoda, ktorá vznikla navrhovateľovi v dôsledku príliš vysokej cenovej ponuky)
      (2021/C 53/16)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         za účasti: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 5 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje tri metódy na určenie primeranej ceny, za ktorú musí navrhovateľ spätne nakúpiť akcie spoločnosti, vrátane metódy vyplývajúcej z vykonania článku 5 ods. 4 prvého pododseku tejto smernice, a ktorou sa ukladá povinnosť vždy použiť metódu, ktorá vedie k najvyššej cene, pod podmienkou, že metódy stanovenia primeranej ceny, ktoré sú odlišné od metódy vyplývajúcej z vykonania tohto článku 5 ods. 4 prvého pododseku, uplatňuje orgán dohľadu v súlade so všeobecnými zásadami stanovenými v článku 3 ods. 1 uvedenej smernice, ako aj za okolností a podľa kritérií stanovených jasným, presným a transparentným právnym rámcom.

                  2.

                  Článok 5 ods. 4 druhý pododsek smernice 2004/25 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že na účely ponuky na prevzatie sa hodnota akcie získa vydelením čistých aktív cieľovej spoločnosti vrátane podielu menšinového akcionára, ktorý je preto nekontrolný, počtom emitovaných akcií, pokiaľ nejde o metódu stanovenia ceny akcie, založenú na objektívnom kritériu hodnotenia vo všeobecnosti používanom vo finančnej analýze, ktoré možno považovať za „jasne určené“ v zmysle tohto ustanovenia, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  3.

                  Smernica 2004/25 sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci postupu ponuky na prevzatie priznáva navrhovateľovi práva, ktoré možno uplatniť v rámci žaloby o zodpovednosť štátu.

                  4.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že v prípade vyvodzovania zodpovednosti voči členskému štátu za škodu spôsobenú porušením pravidla práva Únie rozhodnutím správneho orgánu tohto štátu možno náhradu škody, ktorá z toho vyplýva, obmedziť na 50 % výšky tejto škody.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Stanovisko C-1/20: Žiadosť o stanovisko, ktorú podalo Belgické kráľovstvo podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/15

      Žiadosť o stanovisko, ktorú podalo Belgické kráľovstvo podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ
      (Stanovisko C-1/20)
      (2021/C 53/18)
      Jazyk konania: všetky úradné jazyky

         Žiadateľ

      Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, J.-C. Halleux, M. Van Regemorter, S. Baeyens, splnomocnení zástupcovia)

         Otázka položená Súdnemu dvoru

      Je modernizovaný návrh Zmluvy o energetickej charte zlučiteľný so Zmluvami, a najmä s článkom 19 ZEÚ a článkom 344 ZFEÚ:

                  —

                  pokiaľ ide o článok 26 uvedenej dohody, ak je možné tento článok vykladať tak, že umožňuje uplatňovanie mechanizmu urovnávania sporov v rámci Európskej únie?

                  —

                  v tom zmysle, že ak by sa mal článok 26 uvedenej dohody vykladať tak, že umožňuje uplatňovanie mechanizmu urovnávania sporov v rámci Európskej únie, táto dohoda nestanovuje výslovné osobitné pravidlo alebo výslovnú oddeľovaciu doložku, najmä v definíciách investície a investora v článku 1 zamýšľanej dohody, ktoré stanovujú neuplatniteľnosť všeobecného mechanizmu tohto článku 26 medzi členskými štátmi?


title: Vec C-387/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice (Poľsko) 12. augusta 2020 – OKR

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice (Poľsko) 12. augusta 2020 – OKR
      (Vec C-387/20)
      (2021/C 53/19)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: OKR

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 22 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve (1) vykladať v tom zmysle, že osobou oprávnenou zvoliť si právo štátu, ktorého je štátnym príslušníkom, ako právo, ktorým sa bude spravovať dedenie jej celého dedičstva, je aj osoba, ktorá nie je štátnym príslušníkom členského štátu Európskej únie?

                  2.

                  Má sa článok 75 v spojení s článkom 22 uvedeného nariadenia č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď bilaterálna zmluva uzatvorená medzi členským štátom a tretím štátom neupravuje voľbu práva v dedičskej veci, ale stanovuje rozhodné právo v dedičskej veci, štátny príslušník takéhoto tretieho štátu, ktorý býva v členskom štáte viazanom touto bilaterálnou zmluvou, si môže zvoliť právo?
                  Sporné je predovšetkým,

                              —

                              či bilaterálna zmluva s tretím štátom musí výslovne vylučovať uskutočnenie voľby určitého práva, a nie iba upravovať dedičský štatút pomocou objektívnych hraničných ukazovateľov, aby bolo možné konštatovať, že jej ustanovenia majú prednosť pred článkom 22 nariadenia č. 650/2012?

                              —

                              či sloboda voľby dedičského práva a jednotnosť rozhodného práva prostredníctvom voľby práva – prinajmenšom v rozsahu stanovenom normotvorcom Únie v článku 22 nariadenia č. 650/2012 – patrí k zásadám tvoriacim základ súdnej spolupráce v občianskych a obchodných veciach v rámci Európskej únie, ktoré nemôžu byť porušené ani v prípade uplatňovania bilaterálnych zmlúv s tretími štátmi, ktoré majú prednosť pred nariadením č. 650/2012?

         (1)  Ú. v. EÚ L 201, 2012, s. 107.


title: Vec C-532/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 20. októbra 2020 – Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 20. októbra 2020 – Alstom Transport SA/Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti
      (Vec C-532/20)
      (2021/C 53/21)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Alstom Transport SA

         Odporkyne: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 1 ods. 1 tretí pododsek, článok 1 ods. 3 a článok 2c smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (1) vykladať v tom zmysle, že lehota, v ktorej môže úspešný uchádzač v rámci verejného obstarávania podať žiadosť o preskúmanie rozhodnutia, ktorým obstarávateľ vyhlásil prípustnosť ponuky predloženej uchádzačom, ktorý sa v poradí ponúk umiestnil na nižšej pozícii, sa má počítať vo vzťahu ku dňu, keď vznikol záujem úspešného uchádzača na príslušnom konaní, a to v nadväznosti na podanie žiadosti o preskúmanie výsledku verejného obstarávania uchádzačom, ktorý nemal v obstarávaní úspech?

         (1)  Ú. v. ES L 76, 1992, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315.


title: Vec C-582/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunsko) 5. novembra 2020 – SC Cridar Cons SRL/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

text:
               15.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunsko) 5. novembra 2020 – SC Cridar Cons SRL/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca
      (Vec C-582/20)
      (2021/C 53/23)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: SC Cridar Cons SRL

         Odporcovia: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) a článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje daňovým orgánom po tom, ako vydali platobný výmer, ktorým sa odmieta priznať právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe, prerušiť preskúmanie správnej sťažnosti až do výsledku trestného konania, ktorý by mohol poskytnúť ďalšie objektívne skutočnosti týkajúce sa účasti zdaniteľnej osoby na daňovom podvode?

                  2.

                  Je odpoveď Súdneho dvora Európskej únie na predchádzajúcu otázku iná, ak má zdaniteľná osoba v priebehu prerušenia preskúmania správnej sťažnosti možnosť využiť predbežné opatrenia, ktoré pozastavujú účinky odmietnutia práva na odpočítanie DPH?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.