title: Vec T-200/06: Žaloba podaná 26. júla 2006 – IBERDROLA/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/49

         Žaloba podaná 26. júla 2006 – IBERDROLA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-200/06)
   (2006/C 224/103)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: IBERDROLA S.A. (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Alfaro Aguilar a P. Liñán Hernández, abogados)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Európskej komisie z 25. apríla 2006 (prípad č. COMP/M.4110 – E.ON/ENDESA), v ktorom bola koncentrácia, ktorou chce E.ON AG získať kontrolu nad všetkými akciami spoločnosti ENDESA S.A., vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom.
   Žalobca v tejto súvislosti upresňuje, že napadnuté rozhodnutie prehliada existujúce vysoké riziko vzniku koordinovaných účinkov v súťažných vzťahoch medzi hlavnými subjektmi s celoeurópskym pôsobením, ktoré nemožno opomenúť pri transakcii takéhoto rozsahu a vlastností, ktorá ovplyvňuje podniky s dominantným postavením, na dvoch spomedzi hlavných vnútroštátnych energetických trhov.
   Na podporu svojich návrhov žalobca tvrdí, že žalovaná:

               —

               nedodržala zásadu správneho úradného postupu, keď vykonala len obmedzené a nedostatočné vyšetrovanie fungovania dotknutých trhov a vplyvu transakcie na ne,

               —

               prípad nesprávne právne posúdila, keď pri preskúmavaní transakcie v rozpore s nariadením o fúziách a s judikatúrou Spoločenstva vychádzala zo statického pohľadu na trh,

               —

               nedodržala svoju povinnosť zabezpečiť koherentnú aplikáciu noriem o kontrole koncentrácií a o zneužívaní dominantného postavenia pri skúmaní oznámenej transakcie a povolila ju bez toho, aby preskúmala pôvod zdrojov, ktoré chcel E.ON použiť na nadobudnutie spoločnosti ENDESA, a mohla tak určiť, či takáto koncentrácia nemôže byť výsledkom zneužitia dominantného postavenia,

               —

               prípad zjavne nesprávne posúdila a nezohľadnila relevantné skutočnosti, keď dospela k záveru, že daná transakcia nevzbudzuje vážne pochybnosti ohľadne jej zlučiteľnosti so spoločným trhom, a rozhodla o jej povolení hneď v prvej fáze. V tejto súvislosti žalobca zdôrazňuje, že aj keď bolo napadnuté rozhodnutie prijaté na základe nového nariadenia o fúziách, ktoré ukladá povinnosť zložitejšej a náročnejšej analýzy:

                           —

                           vôbec nezohľadňuje negatívne účinky transakcie na proces integrácie vnútroštátnych veľkoobchodných trhov, ktorá vyvrcholí vytvorením jednotného európskeho trhu s plynom a elektrickou energiou,

                           —

                           nedostatočne posúdila vplyv plánovanej transakcie na vznikajúci paneurópsky trh s dodávaním elektrickej energie nadnárodným spoločnostiam,

                           —

                           posudzuje prípad tak, že napriek svojmu paneurópskemu zameraniu a ekonomickej sile nebol E.ON potenciálne významným konkurentom spoločnosti ENDESA na španielskych trhoch s výrobou elektrickej energie a s dodávaním plynu,

                           —

                           jeho záver je taký, že transakciou nedôjde k posilneniu dominantného postavenia na nemeckom trhu a že zmiznutím spoločnosti ENDESA, ktorá len nedávno vstúpila na trh, sa nezmení súťažný kontext.

         Napokon žalobca tvrdí, že bola porušená povinnosť odôvodniť akty.


title: Vec T-35/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. novembra 2010 — Codorniu Napa/ÚHVT — Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ARTESA NAPA VALLEY — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ARTESO a skoršia národná slovná ochranná známka LA ARTESA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. novembra 2010 — Codorniu Napa/ÚHVT — Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
   (Vec T-35/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ARTESA NAPA VALLEY - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ARTESO a skoršia národná slovná ochranná známka LA ARTESA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 13/42
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Codorniu Napa, Inc. (Napa, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, neskôr M. Curell Aguilà a J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bodegas Ontañón, SA (Quel, La Rioja, Španielsko) (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. novembra 2007 (vec R 747/2006-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bodegas Ontañón, SA, a Codorniu Napa, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Codorniu Napa, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec F-12/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z  11. júla 2006 – Tas/Komisia (Prijímanie do zamestnania — Verejné výberové konanie — Podmienky účasti — Nepripustenie ku skúškam — Diplomy — Odborná kvalifikácia — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 11. júla 2006 – Tas/Komisia
   (Vec F-12/05) (1)

   (Prijímanie do zamestnania - Verejné výberové konanie - Podmienky účasti - Nepripustenie ku skúškam - Diplomy - Odborná kvalifikácia - Rovnosť zaobchádzania)
   (2006/C 212/82)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: David Tas (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Hermann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie o nepripustení žalobcu ku skúškam v rámci výberového konania EPSO/A/4/03 vyhláseného na účely vytvorenia zoznamu úspešných uchádzačov na miesta pomocných referentov v platovej triede A 8 v oblastiach „Európska verejná správa“, „Právo“, „Ekonómia“ a „Audit“
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-124/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-67/13 P: Odvolanie podané 8. februára 2013 : Groupement des cartes bancaires (CB) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  29. novembra 2012 vo veci T-491/07, CB/Komisia

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/24

         Odvolanie podané 8. februára 2013: Groupement des cartes bancaires (CB) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 29. novembra 2012 vo veci T-491/07, CB/Komisia
   (Vec C-67/13 P)
   2013/C 114/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Groupement des cartes bancaires (CB) (v zastúpení: F. Pradelles, avocat, J. Ruiz Calzado, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, BNP Paribas, BPCE, predtým Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP), Société générale

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2012 vydaného vo veci T-491/07, CB/Komisia,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie, okrem prípadu, že by sa Súdny dvor domnieval, že disponuje dostatočnými informáciami na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 5060 v konečnom znení zo 17. októbra 2007, ktorým sa upravuje konanie podľa článku 81 ES (COMP/D1/38606 — Groupement des cartes bancaires „CB“),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania vrátane výdavkov, ktoré odvolateľ vynaložil v konaní na Súdnom dvore a na Všeobecnom súde.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ na podporu svojho odvolania uvádza tri dôvody.
   Odvolateľ po prvé tvrdí, že Všeobecný súd sa pri uplatňovaní pojmu obmedzenie hospodárskej súťaže na základe účelu dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
   Všeobecný súd sa pri uplatňovaní článku 101 ods. 1 ZFEÚ dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s obsahom opatrení, ktoré prijal Groupement des cartes bancaires „CB“ (ďalej len „Groupement“). Presnejšie Všeobecný súd predovšetkým nesprávne vyložil judikatúru týkajúcu sa pojmu prax obmedzujúca hospodársku súťaž na základe účelu tým, že sa domnieval, že vyššie uvedené opatrenia predstavujú obmedzenie na základe účelu napriek tomu, že samotné tieto opatrenia nevykazujú dostatočný stupeň škodlivosti vo vzťahu k hospodárskej súťaži. Všeobecný súd sa okrem toho dopustil ďalšieho nesprávneho právneho posúdenia, keď zohľadnil „genézu“ prijímania opatrení. Uvedený súd totiž nesprávne vyložil judikatúru týkajúcu sa pojmu rozhodnutie združenia podnikov, pokiaľ ide o prejav vôle Groupement a skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené, aby mohol Groupement pri prijímaní sporných opatrení pripísať úmysel, ktorý je v rozpore s hospodárskou súťažou.
   Všeobecný súd sa pri uplatňovaní článku 101 ods. 1 ZFEÚ dopustil nesprávneho právneho posúdenia aj v súvislosti s cieľmi opatrení, ktoré prijal Groupement. Presnejšie Všeobecný súd nesprávne vyložil judikatúru tým, že sa domnieval, že boj proti parazitovaniu, čo je legitímny cieľ sledovaný opatreniami, ktoré prijal Groupement, a uznaný Všeobecným súdom, sa mohol vziať do úvahy až podľa článku 101 ods. 3 ZFEÚ a nie už podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
   Všeobecný súd sa okrem toho pri uplatňovaní článku 101 ods. 1 ZFEÚ dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o primeraný kontext opatrení, ktoré prijal Groupement. Konkrétnejšie Všeobecný súd nesprávne vyložil judikatúru týkajúcu sa zohľadňovania právneho kontextu tým, že nesprávne posúdil svoju povinnosť zohľadniť ustálenú prax. Nesprávne najmä vyložil rozsudok Súdneho dvora z 20. novembra 2008, C-209/07, Beef Industry Development a Barry Brothers, tým, že tento rozsudok chcel uplatniť na prejednávanú vec napriek tomu, že sa obe situácie líšia zásadným spôsobom. Všeobecný súd sa vo viacerých prípadoch dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri zohľadňovaní ekonomického kontextu a obojsmerného fungovania trhu v prejednávanom spore. Všeobecný súd napokon opomenul judikatúru týkajúcu sa povahy a rozsahu jeho preskúmania v prípade komplexného ekonomického posúdenia tým, že nevykonal preskúmanie a minima, ktoré mu prináleží.
   Odvolateľ sa po druhé domnieva, že Všeobecný súd sa pri uplatňovaní pojmu obmedzenie hospodárskej súťaže na základe účinku dopustil nesprávneho právneho posúdenia. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri preskúmaní účinkov opatrení, ktoré prijal Groupement. Všeobecný súd totiž tým, že sa nezaoberal žalobnými dôvodmi predloženými odvolateľom v súvislosti s účinkami údajných protisúťažných opatrení, porušil svoju povinnosť odôvodnenia.
   Po tretie Všeobecný súd porušil zásady proporcionality a právnej istoty tým, že nezrušil povinnosť uloženú v článku 2 druhom pododseku rozhodnutia Komisie K(2007) 5060 v konečnom znení. Porušenie zásady proporcionality sa prejavuje zachovaním povinnosti uloženej Komisiou napriek tomu, že táto povinnosť nielen že je nepotrebná na skončenie konštatovaného údajného protiprávneho konania, ale je aj neprimeraná k sledovanému cieľu. Všeobecný súd okrem toho porušil zásadu právnej istoty tým, že nezrušil vyššie uvedenú povinnosť napriek tomu, že jej všeobecné a nejednoznačné znenie necháva Groupement v neistote, pokiaľ ide o to, aké opatrenia môže prijať na boj proti parazitovaniu a na zabezpečenie ochrany systému „CB“.


title: Vec C-220/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 20. apríla 2016 – Iberenova Promociones S.A.U./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 20. apríla 2016 – Iberenova Promociones S.A.U./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Vec C-220/16)
   (2016/C 243/20)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Iberenova Promociones S.A.U.

      Žalovaná: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak sú „systémy podpory“, ktoré sú vymedzené v článku 2 písm. k) smernice 2009/28/ES a ku ktorým patria daňové stimuly spočívajúce v znížení dane, oslobodení od dane a vrátení dane, vytvorené ako nástroje určené na dosiahnutie cieľov týkajúcich sa spotreby energie z obnoviteľných zdrojov energie stanovených v uvedenej smernici 2009/28/ES, má sa vychádzať z toho, že spomenuté stimuly alebo opatrenia majú povinný charakter, sú záväzné pre členské štáty a majú priamy účinok, pričom dotknutí jednotlivci sa na ne môžu odvolávať a uplatňovať ich v konaní na akomkoľvek orgáne verejnom moci, v súdnom alebo správnom konaní?

               2.

               Ak sú medzi „systémami podpory“ spomenutými v predchádzajúcej otázke vymenované daňové stimulačné opatrenia spočívajúce v znížení dane, oslobodení od dane a vrátení dane, pričom je použité slovné spojenie „okrem iného“, má sa vychádzať z toho, že medzi tieto stimuly patrí práve neuplatnenie dane, teda zákaz akéhokoľvek špecifického a osobitného odvodu popri všeobecných daniach, ktoré sa vyberajú z ekonomickej činnosti a výroby elektrickej energie, vzťahujúceho sa na energiu z obnoviteľných zdrojov energie? V rámci tohto bodu sa tiež kladie nasledujúca otázka: Má sa [tiež] vychádzať z toho, že vyššie uvedený všeobecný zákaz zahŕňa aj zákaz týkajúci sa súbehu, dvojitého zdanenia alebo prekrývania sa viacerých všeobecných alebo osobitných daní, ktoré sa vzťahujú na rôzne fázy výroby energie z obnoviteľných zdrojov energie a vyberajú sa na základe tej istej okolnosti zakladajúcej daňovú povinnosť ako predmetný poplatok za veternú energiu?

               3.

               V prípade, ak bude odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná a ak sa konštatuje, že energia z obnoviteľných zdrojov energie môže byť predmetom dane, má sa pojem „osobitný účel“ na účely článku 1 ods. 2 smernice 2008/118/ES vykladať v tom zmysle, že cieľ dane musí byť výlučný a že navyše daň, ktorá sa vyberá z energie z obnoviteľných zdrojov energie, má z hľadiska svojej štruktúry skutočnú nedaňovú povahu, a nie len rozpočtovú povahu alebo povahu plnenia, ktoré slúži k získaniu daňového príjmu?

               4.

               Má sa podľa článku 4 smernice 2003/96/ES, ktorý v súvislosti s úrovňami zdaňovania, ktoré členské štáty majú uplatňovať na energetické výrobky a elektrinu, vychádza z minimálnych úrovní zdaňovania predpísaných touto smernicou, ktoré sa chápu ako súčet všetkých priamych a nepriamych daní vyberaných z týchto výrobkov v čase ich uvoľnenia na spotrebu, vychádzať z tohto, že uvedený súčet musí viesť k vylúčeniu z úrovne zdaňovania vyžadovanej smernicou tých vnútroštátnych daní, ktoré nemajú skutočnú nedaňovú povahu, a to tak z hľadiska ich štruktúry, ako aj z hľadiska ich osobitného účelu, vykladaného podľa odpovede na predchádzajúcu otázku?

               5.

               Je pojem poplatok použitý v článku 13 ods. 1 písm. e) smernice 2009/28/ES autonómnym pojmom európskeho práva, ktorý sa má vykladať v širšom zmysle, a to tak, že zahŕňa pojem daň vo všeobecnosti a je tiež jeho synonymom?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku vnútroštátny súd kladie túto otázku: Môžu poplatky, ktoré majú zaplatiť spotrebitelia, uvedené v spomenutom článku 13 ods. 1 písm. e), zahŕňať len tie odvody alebo dane, ktorých cieľom je prípadne kompenzovať škody spôsobené ich vplyvom na životné prostredie a napraviť vybratou sumou škody súvisiace s takým nepriaznivým vplyvom alebo dôsledkami, ale nie tie dane alebo plnenia, ktoré sa vyberajú z energie, ktorá nespôsobuje znečistenie, a plnia predovšetkým rozpočtový účel alebo účel spočívajúci v zabezpečení daňového príjmu?


title: Vec T-74/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2010 — Now Pharm/Komisia [ „Humánne lieky — Postup zaraďovania liekov medzi lieky na ojedinelé ochorenia — Žiadosť o zaradenie lieku ‚špeciálny tekutý výťažok z koreňa lastovičníka väčšieho‘ ( ‚Ukrain‘ ) medzi lieky na ojedinelé ochorenia — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta zaradenie medzi lieky na ojedinelé ochorenia“ ]

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 — Now Pharm/Komisia
      (Vec T-74/08) (1)

      (Humánne lieky - Postup zaraďovania liekov medzi lieky na ojedinelé ochorenia - Žiadosť o zaradenie lieku ‚špeciálny tekutý výťažok z koreňa lastovičníka väčšieho‘ (‚Ukrain‘) medzi lieky na ojedinelé ochorenia - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta zaradenie medzi lieky na ojedinelé ochorenia)
      (2010/C 288/63)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalokyňa: Now Pharm AG (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne C. Kaletta a I.-J. Tegebauer, neskôr C. Kaletta, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Schima a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 6132 zo 4. decembra 2007 zamietajúceho žiadosť o zaradenie lieku „špeciálny tekutý výťažok z koreňa lastovičníka väčšieho“ medzi lieky na ojedinelé ochorenia na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé ochorenia (Ú. v. ES L 18, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 21)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Now Pharm AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec T-182/04: Žaloba podaná dňa 17. mája 2004 Daniel Van der Spree proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/18

         Žaloba podaná dňa 17. mája 2004 Daniel Van der Spree proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-182/04)
   (2004/C 179/35)
   Jazyk konania: francúzsky
   Daniel Van der Spree, bytom Overijse (Belgicko), zastúpený Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 17. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie o konečnom hodnotení služobného postupu žalobcu v období od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002;

               —

               zaviazal odporcu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza na prvom mieste porušenie článkov 26 a 43 Služobného poriadku, ako aj osobitných opatrení použiteľných pre prechodné hodnotenie v rokoch 2001-2002. Žalobca takisto uvádza porušenie povinnosti odôvodniť rozhodnutie, nesúlad medzi pripomienkami a udelenými známkami, ako aj zjavné pochybenie pri hodnotení. Žalobca sa okrem iného odvoláva na porušenie práva obhajoby, keďže rozhodnutie sa zakladá na správe o vnútornom audite, ktorú žalobca vôbec nepoznal, a na údajných kritériách hodnotenia, ktoré podľa tvrdenia žalobcu mu nikdy neboli oznámené.


title: Vec C-555/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  28. februára 2013 — Európska komisia/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Doprava — Rozvoj železníc Spoločenstva — Smernica 91/440/EHS — Článok 6 ods. 3 a príloha II — Smernica 2001/14/EHS — Článok 4 ods. 2 a článok 14 ods. 2 — Manažér infraštruktúry — Organizačná a rozhodovacia nezávislosť — Štruktúra holdingu — Neúplné prebratie)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2013 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-555/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Doprava - Rozvoj železníc Spoločenstva - Smernica 91/440/EHS - Článok 6 ods. 3 a príloha II - Smernica 2001/14/EHS - Článok 4 ods. 2 a článok 14 ods. 2 - Manažér infraštruktúry - Organizačná a rozhodovacia nezávislosť - Štruktúra holdingu - Neúplné prebratie)
   2013/C 114/06
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun, B. Simon, R. Vidal Puig a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer a U. Zechner, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie, v stanovenej lehote, všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 6 ods. 3 a s prílohou II smernice Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341), ako aj s článkom 4 ods. 2 a článkom 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-236/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. apríla 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. apríla 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Diputación General de Aragón
   (Vec C-236/16)
   (2016/C 260/30)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Diputación General de Aragón

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a 54 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia existencii regionálnej dane, ktorá sa vyberá z environmentálnej škody spôsobenej používaním zariadení a vecí určených na činnosť a premávku v obchodných prevádzkach, ktoré majú veľkú predajnú a parkovaciu plochu pre svojich zákazníkov, pokiaľ je verejná predajná plocha väčšia ako 500 m2, ktorá je ale splatná bez ohľadu na to, či sa tieto obchodné prevádzky skutočne nachádzajú mimo konsolidovanej urbanistickej oblasti alebo v rámci nej, a väčšinou sa týka podnikov z iných členských štátov, s prihliadnutím na to, že: i) povinnosť platiť túto daň nemajú obchodníci, ktorí vlastnia viaceré obchodné prevádzky, bez ohľadu na ich celkovú verejnú predajnú plochu, ak žiadna z nich nemá verejnú predajnú plochu väčšiu ako 500 m2, alebo aj ak niektorá alebo niektoré z týchto prevádzok prekročia tento limit, ale základ dane nie je väčší ako 2 000 m2, zatiaľ čo povinnosť platiť túto daň majú obchodníci, ktorí majú len jednu obchodnú prevádzku, ktorej verejná predajná plocha prekračuje tieto limity, a ii) navyše sa neuplatňuje na obchodné prevádzky, v ktorých sa vykonáva výhradný predaj strojov, vozidiel, náradia a priemyselných súčiastok; stavebných materiálov, sanity, dvier a okien, ktoré sú určené výhradne na predaj podnikateľom; nábytku v individuálnych, tradičných a špecializovaných prevádzkach; automobilov vo výstavných priestoroch predajcov a servisných dielňach, záhradkárskych potrieb a rastlín a palív a pohonných látok pre motory, a to bez ohľadu na ich verejnú predajnú plochu?

               2.

               Má sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že neexistencia povinnosti platiť IDMGAV v prípade obchodných prevádzok s verejnou predajnou plochou, ktorá nepresahuje 500 m2 alebo ktorá tento limit presahuje v prípade prevádzok, ktorých základ dane neprevyšuje 2 000 m2, a obchodných prevádzok, v ktorých sa vykonáva výhradný predaj strojov, vozidiel, náradia a priemyselných súčiastok; stavebných materiálov, sanity, dvier a okien, ktoré sú určené výhradne na predaj podnikateľom; nábytku v individuálnych, tradičných a špecializovaných prevádzkach; automobilov vo výstavných priestoroch predajcov a servisných dielňach; záhradkárskych potrieb a rastlín a palív a pohonných látok pre motory, predstavuje zakázanú štátnu pomoc podľa tohto ustanovenia?


title: Vec T-92/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  8. decembra 2005  – Moren Abat/Komisia ( Úradníci — Všeobecné výberové konanie — Testy s možnosťou výberu z viacerých odpovedí — Správnosť odpovedí na formulári, podľa ktorého sa opravuje — Žaloba, ktorá zjavne nemá právny základ )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. decembra 2005 – Moren Abat/Komisia
   (Vec T-92/04) (1)

   („Úradníci - Všeobecné výberové konanie - Testy s možnosťou výberu z viacerých odpovedí - Správnosť odpovedí na formulári, podľa ktorého sa opravuje - Žaloba, ktorá zjavne nemá právny základ“)
   (2006/C 48/62)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marta Cristina Moren Abat (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Lebitsch, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Krämer, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia komisie výberového konania COM/A/1/02, ktorým bol žalobkyni v preselekčnom konaní udelený nedostatočný počet bodov preto, aby mohla postúpiť do ďalšieho kola výberového konania
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Vec T-42/11: Žaloba podaná 19. januára 2011 — Universal/Komisia

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/28

         Žaloba podaná 19. januára 2011 — Universal/Komisia
   (Vec T-42/11)
   2011/C 80/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Universal Corp. (Richmond, Spojené štáty) (v zastúpení: C. R. A. Swaak, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie obsiahnuté v listoch z 12. a 13. novembra 2010, a/alebo

               —

               rozhodnúť, že žalobkyňa nemá povinnosť zaplatiť celú alebo časť pokuty uloženej v tejto veci až do vydania konečného rozsudku vo veci T-12/06, Deltafina/Komisia, alebo v akomkoľvek ďalšom konaní, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste Komisie z 12. novembra 2010 adresovanom spoločnosti Universal Corporation a potvrdeného listom z 30. novembra 2010, v ktorom požaduje, aby žalobkyňa zaplatila pokutu uloženú spoločne a nerozdielne spoločnostiam Universal Corporation a Deltafina SpA vo veci COMP/C.38.281/B.2 — Surový tabak — Taliansko z 20. októbra 2005 po späťvzatí žaloby vo veci T-34/06, Universal Corp./Komisia, ale pred rozhodnutím vo veci T-12/06, Deltafin SpA/Komisia a akýmikoľvek ďalšími konaniami.
   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Podľa prvého žalobného dôvodu má napadnuté rozhodnutie nedostatky:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie obsahuje vadu, keďže pokuta je v celom rozsahu krytá zárukou poskytnutou zo strany dcérskej spoločnosti žalobkyne, spoločnosti Deltafina. Žalobkyňa ručí ako materská spoločnosť so 100 % podielom spoločne a nerozdielne len za zaplatenie pokuty, ktorú uložila Komisia spoločnosti Deltafina z dôvodu jej priamej účasti na porušení. Späťvzatie žaloby o neplatnosť podané žalobkyňou je preto, pokiaľ ide o otázku, kedy musí byť pokuta zaplatená, irelevantné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou ochrany legitímnej dôvery týkajúcej sa platnosti bankovej záruky do ukončenia konania vo veci Deltafina. Komisia tým, že prijala bankovú záruku v súvislosti so žalobou o neplatnosť podanou spoločnosťou Deltafina, vzbudila legitímnu dôveru, že do vydania konečného rozhodnutia vo veci T-12/06 nebude požadovať zaplatenie pokuty. Navyše Komisia porušila legitímnu dôveru žalobkyne spočívajúcu v tom, že Komisia bude na účely zodpovednosti a výkonu rozhodnutia so žalobkyňou a spoločnosťou Deltafina zaobchádzať rovnako akoby išlo o jeden podnik.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady riadnej správy vecí verejných vyplývajúcej z článku 266 ZFEÚ:

                           —

                           Komisia tým, že požaduje predčasné zaplatenie pokuty uloženej spoločne a nerozdielne pred vydaním rozhodnutia vo veci Deltafina, ktorému sa musí Komisia podriadiť, porušila povinnosť riadnej správy vecí verejných vyplývajúcu z článku 266 ZFEÚ. V prípade, že spoločnosť Deltafina bude mať vo veci úplný alebo čiastočný úspech, bude Komisia povinná znížiť alebo zrušiť pokutu, za ktorej zaplatenie ručí spoločnosť Universal spoločne a nerozdielne.


title: Vec C-480/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 5. septembra 2016 – Fidelity Funds/Skatteministeriet

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 5. septembra 2016 – Fidelity Funds/Skatteministeriet
   (Vec C-480/16)
   (2016/C 419/42)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Fidelity Funds

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Vedľajší účastník konania: NN (L) SICAV

      Prejudiciálna otázka

   Je daňový systém, akým je systém vo veci samej, v rámci ktorého sa podniky kolektívneho investovania upravené smernicou Rady 85/611/EHS (1) (smernica o PKIPCP), ktoré nie sú dánske, zdaňujú zrážkovou daňou z dividend vyplácaných dánskymi spoločnosťami, v rozpore s článkom 56 ZES (článok 63 ZFEÚ) o voľnom pohybe kapitálu alebo s článkom 49 ZES (článok 56 ZFEÚ) o slobode poskytovať služby v prípade, keď rovnocenné dánske podniky kolektívneho investovania môžu získať oslobodenie od zrážkovej dane, a to buď preto, že svojim členom v skutočnosti vyplácajú minimálne dividendy, v dôsledku čoho sa zrazí daň, alebo sa formálne vypočítajú minimálne dividendy na vyplatenie, z ktorých sa vo vzťahu k členom týchto podnikov vykoná zrážka dane?

      (1)  Smernica Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (Ú. v. ES L 375, 1985, s. 3; Mim. vyd. 06/001, s. 139).


title: Vec T-509/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. februára 2014 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Nanso Group (TEEN VOGUE) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TEEN VOGUE — Skoršia národná slovná ochranná známka VOGUE — Prípustnosť — Posúdenie návrhov — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Zhodnosť alebo podobnosť tovarov — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Čiastočné zamietnutie zápisu“ )

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2014 – Advance Magazine Publishers/ÚHVT – Nanso Group (TEEN VOGUE)
   (Vec T-509/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TEEN VOGUE - Skoršia národná slovná ochranná známka VOGUE - Prípustnosť - Posúdenie návrhov - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Zhodnosť alebo podobnosť tovarov - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Čiastočné zamietnutie zápisu“))
   2014/C 102/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Advance Magazine Publishers, Inc. (New Yorku, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Aikens, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Nanso Group Oy (Nokia, Fínsko) (v zastúpení: M. Tuominen, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. septembra 2012 (vec R 147/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Nanso Group Oy a Advance Magazine Publishers, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Advance Magazine Publishers, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-259/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Plovdiv (Bulharsko) 24. mája 2012 — Teritorialna direkcia na Nacionalnata Agencia za Prihodite — Plovdiv/ „RODOPI-М 91“ OOD

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Plovdiv (Bulharsko) 24. mája 2012 — Teritorialna direkcia na Nacionalnata Agencia za Prihodite — Plovdiv/„RODOPI-М 91“ OOD
   (Vec C-259/12)
   2012/C 243/13
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Plovdiv

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Teritorialna direkcia na Nacionalnata Agencia za Prihodite — Plovdiv

      Žalovaná:„RODOPI-М 91“ OOD

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňuje zásada daňovej neutrality členskému štátu, aby z dôvodu oneskoreného vykázania zrušenia faktúry uložil trest, hoci zrušenie bolo neskôr zapísané do účtovnej evidencie a dotknutá osoba zaplatila dane, ktoré zo zrušenia vyplynuli, vrátane príslušných úrokov?
               Sú v súvislosti s prvou otázkou relevantné tieto okolnosti:

                           —

                           lehota, v ktorej sa malo zrušenie faktúry údajne vykázať, je 14 dní po uplynutí kalendárneho mesiaca, v ktorom k zrušeniu došlo,

                           —

                           zrušenie faktúry sa vykázalo skutočne jeden mesiac po uplynutí lehoty, počas ktorej malo údajne k zrušeniu dôjsť,

                           —

                           dlhovaná daň z pridanej hodnoty vrátane úrokov bola odvedená do štátneho rozpočtu?

               2.

               Umožňujú články 242 a 273 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty členskému štátu, aby zdaniteľnej osobe, ktorá údajne včas nesplnila svoju povinnosť účtovne preukázať transakcie, ktoré majú význam pre výpočet dane z pridanej hodnoty, uložil peňažný trest vo výške dane z pridanej hodnoty, ktorá nebola zaplatená v stanovenej lehote, ak sa následne pochybenie odstránilo a splatná daň sa zaplatila v plnej výške vrátane príslušných úrokov?

               3.

               Je relevantná okolnosť, že štátny rozpočet nebol poškodený, pretože príslušná osoba zrušenie faktúry neskôr vykázala a zaplatila celú daň vrátane úrokov?

               4.

               Je uloženie peňažného trestu v plnej výške dane, ktorá už bola zaplatená spolu s úrokmi, v rozpore so zásadou proporcionality?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-215/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 18. apríla 2016 – Elecdey Carcelén S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 18. apríla 2016 – Elecdey Carcelén S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Vec C-215/16)
   (2016/C 243/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elecdey Carcelén S.A.

      Žalovaná: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak sú „systémy podpory“, ktoré sú vymedzené v článku 2 písm. k) smernice 2009/28/ES a ku ktorým patria daňové stimuly spočívajúce v znížení dane, oslobodení od dane a vrátení dane, vytvorené ako nástroje určené na dosiahnutie cieľov týkajúcich sa spotreby energie z obnoviteľných zdrojov energie stanovených v uvedenej smernici 2009/28/ES, má sa vychádzať z toho, že spomenuté stimuly alebo opatrenia majú povinný charakter, sú záväzné pre členské štáty a majú priamy účinok, pričom dotknutí jednotlivci sa na ne môžu odvolávať a uplatňovať ich v konaní na akomkoľvek orgáne verejnom moci, v súdnom alebo správnom konaní?

               2.

               Ak sú medzi „systémami podpory“ spomenutými v predchádzajúcej otázke vymenované daňové stimulačné opatrenia spočívajúce v znížení dane, oslobodení od dane a vrátení dane, pričom je použité slovné spojenie „okrem iného“, má sa vychádzať z toho, že medzi tieto stimuly patrí práve neuplatnenie dane, teda zákaz akéhokoľvek špecifického a osobitného odvodu popri všeobecných daniach, ktoré sa vyberajú z ekonomickej činnosti a výroby elektrickej energie, vzťahujúceho sa na energiu z obnoviteľných zdrojov energie? V rámci tohto bodu sa tiež kladie nasledujúca otázka: Má sa [tiež] vychádzať z toho, že vyššie uvedený všeobecný zákaz zahŕňa aj zákaz týkajúci sa súbehu, dvojitého zdanenia alebo prekrývania sa viacerých všeobecných alebo osobitných daní, ktoré sa vzťahujú na rôzne fázy výroby energie z obnoviteľných zdrojov energie a vyberajú sa na základe tej istej okolnosti zakladajúcej daňovú povinnosť ako predmetný poplatok za veternú energiu?

               3.

               V prípade, ak bude odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná a ak sa konštatuje, že energia z obnoviteľných zdrojov energie môže byť predmetom dane, má sa pojem „osobitný účel“ na účely článku 1 ods. 2 smernice 2008/118/ES vykladať v tom zmysle, že cieľ dane musí byť výlučný a že navyše daň, ktorá sa vyberá z energie z obnoviteľných zdrojov energie, má z hľadiska svojej štruktúry skutočnú nedaňovú povahu, a nie len rozpočtovú povahu alebo povahu plnenia, ktoré slúži k získaniu daňového príjmu?

               4.

               Má sa podľa článku 4 smernice 2003/96/ES, ktorý v súvislosti s úrovňami zdaňovania, ktoré členské štáty majú uplatňovať na energetické výrobky a elektrinu, vychádza z minimálnych úrovní zdaňovania predpísaných touto smernicou, ktoré sa chápu ako súčet všetkých priamych a nepriamych daní vyberaných z týchto výrobkov v čase ich uvoľnenia na spotrebu, vychádzať z tohto, že uvedený súčet musí viesť k vylúčeniu z úrovne zdaňovania vyžadovanej smernicou tých vnútroštátnych daní, ktoré nemajú skutočnú nedaňovú povahu, a to tak z hľadiska ich štruktúry, ako aj z hľadiska ich osobitného účelu, vykladaného podľa odpovede na predchádzajúcu otázku?

               5.

               Je pojem poplatok použitý v článku 13 ods. 1 písm. e) smernice 2009/28/ES autonómnym pojmom európskeho práva, ktorý sa má vykladať v širšom zmysle, a to tak, že zahŕňa pojem daň vo všeobecnosti a je tiež jeho synonymom?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku vnútroštátny súd kladie túto otázku: Môžu poplatky, ktoré majú zaplatiť spotrebitelia, uvedené v spomenutom článku 13 ods. 1 písm. e), zahŕňať len tie odvody alebo dane, ktorých cieľom je prípadne kompenzovať škody spôsobené ich vplyvom na životné prostredie a napraviť vybratou sumou škody súvisiace s takým nepriaznivým vplyvom alebo dôsledkami, ale nie tie dane alebo plnenia, ktoré sa vyberajú z energie, ktorá nespôsobuje znečistenie, a plnia predovšetkým rozpočtový účel alebo účel spočívajúci v zabezpečení daňového príjmu?


title: Vec C-382/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unbhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 29. júla 2010 — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unbhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 29. júla 2010 — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth
   (Vec C-382/10)
   ()
   2010/C 274/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unbhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

      Žalovaný: Landeshauptmann von Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Na základe akých kritérií je možné určiť nevhodnosť potravín na ľudskú spotrebu podľa prílohy II kapitoly IX bodu 3 nariadenia (ES) č. 852/2004 (1)? Ide o takú nevhodnosť už v prípade, keď sa potenciálny kupujúci môže potravín ponúkaných na predaj dotknúť alebo môže na ne kýchnuť?

               2.

               Na základe akých kritérií je možné určiť škodlivosť potravín pre zdravie podľa prílohy II kapitoly IX bodu 3 nariadenia (ES) č. 852/2004? Ide o takú škodlivosť už v prípade, keď sa potenciálny kupujúci môže potravín ponúkaných na predaj dotknúť alebo môže na ne kýchnuť?

               3.

               Na základe akých kritérií je možné určiť kontamináciu potravín takým spôsobom, že by bolo bezdôvodné očakávať, že by sa mohli v takom stave konzumovať podľa prílohy II kapitoly IX bodu 3 nariadenia (ES) č. 852/2004? Ide o takú kontamináciu už v prípade, keď sa potenciálny kupujúci môže potravín ponúkaných na predaj dotknúť alebo môže na ne kýchnuť?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 z 29. apríla 2004 o hygiene potravín (Ú. v. EÚ L 139, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 319).


title: Vec C-285/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 11. júna 2014 – Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d’Auvergne/Brasserie Bouquet SA

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 11. júna 2014 – Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d’Auvergne/Brasserie Bouquet SA
   (Vec C-285/14)
   2014/C 261/23
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d’Auvergne

      Odporca: Brasserie Bouquet SA

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 4 ods. 2 smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (1) vykladať v tom zmysle, že pracovať na základe licencie znamená len vyrábať na základe licencie na využívanie patentu alebo ochrannej známky alebo toto ustanovenie možno vykladať v tom zmysle, že pracovať na základe licencie znamená vyrábať podľa výrobného postupu, ktorý patrí tretej osobe a ktorá jeho používanie povolila?

      (1)  Ú. v. ES L 316, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206.


title: Vec T-305/13: Žaloba podaná 3. júna 2013 — SACE a SACE BT/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/53

         Žaloba podaná 3. júna 2013 — SACE a SACE BT/Komisia
   (Vec T-305/13)
   2013/C 207/89
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: SACE SpA (Rím, Taliansko), SACE BT SpA (Rím) (v zastúpení: M. Siragusa a G. Rizza, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v plnom rozsahu zrušil dotknuté rozhodnutie alebo subsidiárne ho zrušil čiastočne,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               nariadil akékoľvek ďalšie opatrenie, ktoré považuje za vhodné, vrátane akéhokoľvek opatrenia na zabezpečenie priebehu konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie C(2013) 1501 final z 20. marca 2013, ktoré nariaďuje čiastočné vymáhanie pomocí, ktoré boli poskytnuté spoločnosti SACE BT poskytujúcej krátkodobé poistenie vývozných úverov. Ide osobitne o kapitálové vklady uskutočnené v roku 2009 materskou spoločnosťou vo vlastníctve štátu (SACE SpA) a poskytnutie zaistného krytia v prospech SACE BT. Podľa Komisie v oboch prípadoch SACE nezohľadnila rizikový profil investícií a teda sa nesprávala ako investor v trhovom hospodárstve.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že sporné opatrenia nemožno pripísať talianskemu štátu

                           —

                           Žalobkyne v tomto ohľade tvrdia, že sporné opatrenia správna rada SACE SpA neprijala na základe príkazu verejných orgánov alebo na účely splnenia požiadaviek verejných orgánov, ale v rámci výkonu svojej úplnej obchodnej a strategickej autonómie, v úplnom súlade s trhovou logikou, rovnako ako všetky rozhodnutia prijaté týmto podnikom, a to mimo akéhokoľvek rámca kontroly, dohľadu, povolenia alebo riadenia zo strany jediného akcionára v danej dobe, ktorým bolo ministerstvo hospodárstva a financií.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že druhé opatrenie poskytlo SACE BT výhodu

                           —

                           Žalobkyne v tomto ohľade tvrdia, že rozhodnutie SACE SpA ponúknuť zaistné krytie a súčasne využiť možnosti ponúknuté fázou hospodárskeho cyklu, počas ktorej bolo poistné vysoké, bolo prijaté bez akéhokoľvek záujmu poskytnúť SACE BT pomoc alebo podporu. Navyše výlučne materská spoločnosť získala hospodársku výhodu zo zaisťovacieho vzťahu. Navyše pripomienky Komisie k priamej úmernosti medzi objemom podstúpeného rizika a požadovanou sadzbou nepotvrdzuje ani relevantná literatúra, ani prax na trhu, dokonca ani čo sa týka konkrétne SACE BT. Nakoniec snaha Komisie bez podrobného zdôvodnenia „exportovať“ na rôzne kontexty a opatrenia údajné empirické pravidlo uplatnené v prípade portugalského režimu krátkodobého poistenia vývozných úverov s cieľom preukázať, že výška provízie vyplatenej SACE SpA mala byť vyššia o najmenej 10 % v porovnaní s províziou uplatňovanou súkromnými zaisťovateľmi za zaistenie a časťou rizika, ktoré na seba preberajú, nie je presvedčivá.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že tretie a štvrté opatrenie neposkytli SACE BT nijakú výhodu

                           —

                           SACE SpA tým, že v roku 2009 uskutočnila dve rekapitalizácie, aj keď bez prognóz týkajúcich sa budúcich peňažných tokov SACE BT, ktoré by podopreli perspektívu primeranej rentability aspoň z dlhodobého hľadiska, ochránila hodnotu významnej investície, ktorú vykonala v čase založenia tejto spoločnosti len pred piatimi rokmi. Navyše SACE SpA sa domnievala, že likvidácia jej dcérskej spoločnosti by vystavila celú skupinu SACE potenciálnemu riziku škody v zmysle pádu hodnoty alebo narušenia jej platobnej schopnosti v podstatne vyššom rozsahu, než je hodnota nesplateného kapitálu odhadovaná ku koncu roku 2009. Komisia nezohľadnila významnú mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje verejný investor, keď svojím vlastným posúdením nahradila posúdenie SACE SpA, a to výlučne na základe nesprávnej teoretickej rekonštrukcie výberu, ktorý by uskutočnil za rovnakých okolností hypotetický opatrný a obozretný investor.


title: Vec T-92/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. júla 2012 — Gas/ÚHVT — Grotto (GAS)

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2012 — Gas/ÚHVT — Grotto (GAS)
   (Vec T-92/12) (1)

   2012/C 273/43
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka štvrtej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec T-68/10: Žaloba podaná 15. februára 2010 — Sphere Time/ÚHVT — Punch (Hodinky)

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/60

         Žaloba podaná 15. februára 2010 — Sphere Time/ÚHVT — Punch (Hodinky)
   (Vec T-68/10)
   2010/C 100/89
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sphere Time société anonyme (Windhof, Luxembursko) (v zastúpení: C. Jäger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Punch, société par actions simplifiée (Nice, Francúzsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. decembra 2009 vo veci R 1130/2008-3 a nariadiť žalovanému, aby potvrdil platnosť napadnutého zapísaného dizajnu Spoločenstva a

               —

               nariadiť žalovanému náhradu trov tohto konania a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom uložiť náhradu trov žalobkyne v konaní o neplatnosť a v odvolacom konaní.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn zapísaný pre „hodinky“.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti napadnutého dizajnu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 4, 5, a 6 nariadenia Rady č. 6/2002, keďže odvolací senát sa nesprávne domnieval, že napadnutý dizajn nemá individuálny charakter a nie je nový; porušenie článku 61 ods. 2 nariadenia Rady č. 6/2002, keďže odvolací senát nesprávne posúdil tvrdenia žalobkyne a dôkazy predložené v priebehu konania, nesprávne vyložil voľnosť pôvodcu dizajnu a vo svojom rozhodnutí vychádzal z nesprávneho posúdenia, čím zneužil svoju právomoc.


title: Vec C-242/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 29. mája 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie a T. Sahin proti rozsudku Rechtbank 's-Gravenhage vo veci č. AWB 04/45792

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 29. mája 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie a T. Sahin proti rozsudku Rechtbank 's-Gravenhage vo veci č. AWB 04/45792
   (Vec C-242/06)
   (2006/C 212/17)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
   Odvolatelia: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie, T. Sahin
   Prejudiciálne otázky

               1. a)

               Má sa článok 13 rozhodnutia č. 1/80 o rozvoji asociácie v zmysle bodu 81 a 84 rozsudku z 21. októbra 2003 v spojených veciach C-317/01 a C-369/01, Abatay a i., Zb. s. I-12301 vykladať tak, že sa cudzinec – turecký štátny príslušník, ktorý dodržal predpisy pre prvé povolenie a pobyt v tuzemsku a od 14. decembra 2000 do 2. októbra 2002 bol legálne zamestnaný u rôznych zamestnávateľov, avšak nepožiadal včas o predĺženie platnosti povolenia na pobyt, takže sa po uplynutí platnosti tohto povolenia a v okamihu podania žiadosti na jeho predĺženie nezdržiaval podľa vnútroštátneho práva v tuzemsku legálne a nemal povolenie tam vykonávať zamestnanie, môže odvolávať na toto ustanovenie?

               1. b)

               Je odpoveď na otázku položenú v bode 1a) iná, ak sa v žiadosti o predĺženie, ktorú cudzinec nepodal včas, ale až v priebehu 6 mesiacov po uplynutí platnosti tohto povolenia na pobyt, skúmajú požiadavky platné na ďalší pobyt a cudzinec môže počkať na rozhodnutie o žiadosti v tuzemsku, hoci je táto žiadosť podľa vnútroštátnej úpravy postavená na roveň žiadosti o udelenie prvého povolenia na pobyt?

               2. a)

               Má sa pojem „obmedzenie“ v článku 13 rozhodnutia č. 1/80 vykladať tak, že pod neho spadá povinnosť zaplatiť poplatok za vybavenie žiadosti na predĺženie platnosti povolenia na pobyt, ktorý cudzinec – turecký štátny príslušník spadajúci do pôsobnosti rozhodnutia č. 1/80 – dlhuje, a pri nezaplatení ktorého nebude jeho žiadosť podľa článku 24 ods. 2 VW 2000 prejednaná?

               2. b)

               Je odpoveď na otázku položenú v bode 2a) iná, ak výška poplatkov nepresiahne náklady za vybavenie žiadosti?

               3.

               Má sa článok 13 rozhodnutia č. 1/80, ktorý slúži tiež na vykonanie Dodatkového protokolu ku Asociačnej dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom (1) v spojení s článkom 59 tohto protokolu vykladať tak, že výška poplatkov (pre cudzinca to bolo k rozhodnému okamihu 169 eur) pre tureckých štátnych príslušníkov, ktorí spadajú do pôsobnosti rozhodnutia č. 1/80, na vybavenie žiadosti o udelenie povolenia na pobyt alebo jeho predĺženie nesmie prekročiť čiastku (30 eur), ktorá sa vyberá od štátnych príslušníkov Spoločenstva za vybavenie žiadosti na preskúmanie podľa práva Spoločenstva a vydanie s tým spojeného dokumentu o pobyte (pozri článok 9 ods. 1 smernice 68/360/EHS (2) a článok 25 ods. 2 smernice 2004/38/ES (3))?

      (1)  Ú. v. ES L 293, s.1; Mim. vyd. 11/011, s. 43.

      (2)  Smernica Rady 68/360/EHS o odstránení prekážok pohybu a pobytu pracovníkov členských štátov a ich rodín v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 13; Mim. vyd. 05/001, s. 27).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec F-48/16: Žaloba podaná 26. augusta 2016 – ZZ/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/33

         Žaloba podaná 26. augusta 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-48/16)
   (2016/C 371/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J. Abiks, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa na žiadosť o prevod dôchodkových práv stanovuje počet započítateľných odpracovaných rokov, ktoré sa majú zohľadniť v systéme dôchodkového zabezpečenia Únie a náhrada škody, ktorá žalobkyni údajne vznikla tým, že žalovaná nedodržala pri spracovaní tejto žiadosti primeranú lehotu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 6. novembra 2015, ktorým menovací orgán stanovil definitívne sumu, ktorá má byť prevedená do systému dôchodkového zabezpečenia Únie vo výške 135 955,38 eura namiesto 155 237,25 eura,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť stratu spôsobenú nesprávnym úradným postupom útvarov Komisie v výške 10 739,28 eura,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť nemajetkovú škodu, ktorá údajne vznikla žalobkyni z dôvodu napadnutého konečného rozhodnutia vo výške najmenej 1 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-257/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ES — Slobodné poskytovanie služieb — Povinnosť zriadenia sídla na štátnom území, pre možnosť vykonávania činnosti služieb kontroly kotlov a tlakových zariadení ( Kesselprüfstelle ))

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-257/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Porušenie článku 49 ES - Slobodné poskytovanie služieb - Povinnosť zriadenia sídla na štátnom území, pre možnosť vykonávania činnosti služieb kontroly kotlov a tlakových zariadení („Kesselprüfstelle“))
   (2006/C 331/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a W. Bogensberger, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 49 ES – Slobodné poskytovanie služieb – Povinnosť uvádzaná vnútroštátnou právnou úpravou, mať sídlo spoločnosti alebo podnik na vnútroštátnom území, pre možnosť vykonávania činnosti služieb kontroly kotlov a tlakových zariadení („Kesselprüfstelle“)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika, si tým, že v § 21 ods. 4 spolkového zákona o bezpečnostných opatreniach týkajúcich sa parných kotlov, tlakových zásobníkov, kontajnerov a rúrových vedení [Bundesgesetz über Sicherheitsmaßnahmen für Dampfkessel, Druckbehälter, Versandbehälter und Rohrleitungen (Kesselgesetz)] ustanovila, že iba žiadatelia so sídlom v Rakúsku môžu byť schválení ako orgány pre inšpekciu kotlov, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ES.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec T-263/09: Žaloba podaná 7. júla 2009 — Mannatech/ÚHVT (BOUNCEBACK)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/46

         Žaloba podaná 7. júla 2009 — Mannatech/ÚHVT (BOUNCEBACK)
   (Vec T-263/09)
   2009/C 205/84
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mannatech, Inc. (Coppell, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Niebel a C. Steuer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. marca 2009 vo veci R 100/2009-1 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BOUNCEBACK“ pre tovary v triede 5.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 2 nariadenia Rady 207/2009, pretože odvolací senát nesprávne uplatnil právne normy stanovené v uvedených ustanoveniach.


title: Vec C-491/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Mohamed Ali Ben Alaya/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Smernica 2004/114/ES — Články 6, 7 a 12 — Podmienky prijatia štátnych príslušníkov tretích krajín na účely štúdia — Zamietnutie prijať osobu spĺňajúcu podmienky stanovené v uvedenej smernici — Miera voľnej úvahy príslušných orgánov)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/18

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Mohamed Ali Ben Alaya/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-491/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Smernica 2004/114/ES - Články 6, 7 a 12 - Podmienky prijatia štátnych príslušníkov tretích krajín na účely štúdia - Zamietnutie prijať osobu spĺňajúcu podmienky stanovené v uvedenej smernici - Miera voľnej úvahy príslušných orgánov))
   2014/C 409/25
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Mohamed Ali Ben Alaya

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Výrok rozsudku

   Článok 12 smernice Rady 2004/114/ES z 13. decembra 2004 o podmienkach prijatia štátnych príslušníkov tretích krajín na účely štúdia, výmen žiakov, neplateného odborného vzdelávania alebo dobrovoľnej služby sa má vykladať v tom zmysle, že dotknutý členský štát je povinný prijať na svoje územie štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa chce na jeho území zdržiavať dlhšie ako tri mesiace na účely štúdia, pokiaľ tento štátny príslušník spĺňa podmienky prijatia taxatívne stanovené v článkoch 6 a 7 tejto smernice a pokiaľ tento členský štát voči nemu neuplatňuje niektorý z dôvodov výslovne uvedených v danej smernici odôvodňujúcich odmietnutie udeliť povolenie na pobyt.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec T-246/06: Žaloba podaná 8. septembra 2006 – Redcats/ÚHVT – Revert & Cía (REVERIE)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/26

         Žaloba podaná 8. septembra 2006 – Redcats/ÚHVT – Revert & Cía (REVERIE)
   (Vec T-246/06)
   (2006/C 261/50)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Redcats SA (Roubaix, Francúzsko) (v zastúpení: A. Bertrand, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Manuel Revert y Cia SA (Onteniente, Španielsko)
   Návrh žalobcu

               —

               … napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu ÚHVT je teda potrebné zrušiť.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „REVERIE“ pre tovary zaradené v triedach 16, 20 a 24 – prihláška č. 2 146 447.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Manuel Revert y Cia SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „REVERT“ pre tovary a služby zaradené v triedach 24, 25 a 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke vo vzťahu k tovarom zaradeným v triede 24.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: kolidujúce ochranné známky nevykazujú žiadnu podobnosť z vizuálneho, fonetického ani koncepčného hľadiska pre španielsky, francúzsky alebo anglicky hovoriacich spotrebiteľov. Skutočnosť, že skoršia ochranná známka a prihlasovaná ochranná známka sa vzťahujú na rovnaké výrobky preto nevyvoláva u verejnosti pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-94/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – EE/ÚHVT (Représentation de points blancs sur fond bleu) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej biele body na modrom podklade — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – EE/ÚHVT (Représentation de points blancs sur fond bleu)
   (Vec T-94/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej biele body na modrom podklade - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 354/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: EE Ltd (Hatfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚVHT z 20. novembra 2013 (vec R 495/2013-1), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho biele body na modrom podklade ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               EE Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec T-93/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. júla 2007 – Konidaris/Komisia ( Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Pracovné miesto riaditeľa v platovej triede A2 — Zamietnutie kandidatúry — Žaloba o neplatnosť — Povinnosť odôvodnenia — Dodržanie pravidiel porovnávacieho hodnotenia kandidatúr — Posúdenie kvalifikácie vymenovaného uchádzača )

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007 – Konidaris/Komisia
   (Vec T-93/03) (1)

   („Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Pracovné miesto riaditeľa v platovej triede A2 - Zamietnutie kandidatúry - Žaloba o neplatnosť - Povinnosť odôvodnenia - Dodržanie pravidiel porovnávacieho hodnotenia kandidatúr - Posúdenie kvalifikácie vymenovaného uchádzača“)
   (2007/C 199/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Spyros Konidaris (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisia o zamietnutí kandidatúry žalobcu na miesto riaditeľa na generálnom riaditeľstve INFSO/A: „Komunikačná služba: politika a právny rámec“
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia je znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené žalobcom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003.


title: Vec T-369/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. marca 2011 — Lotyšsko/Komisia ( „Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót Lotyšska na roky 2008 až 2012 — Lehota troch mesiacov — Článok 9 ods. 3 smernice 2003/87“ )

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2011 — Lotyšsko/Komisia
   (Vec T-369/07) (1)

   (Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót Lotyšska na roky 2008 až 2012 - Lehota troch mesiacov - Článok 9 ods. 3 smernice 2003/87)
   2011/C 139/29
   Jazyk konania: lotyština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lotyšská republika (v zastúpení: pôvodne E. Balode-Buraka a K. Bārdiņa, neskôr L. Ostrovska a napokon L. Ostrovska a K. Drēviņa, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: U. Wölker, E. Kalnins a I. Rubene, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, splnomocnený zástupca) a Slovenská republika (v zastúpení: pôvodne J. Čorba, neskôr B. Ricziová, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne Z. Bryanston-Cross, neskôr S. Behzadi-Spencer, I. Rao a F. Penlington, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci J. Maurici, barrister)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 13. júla 2007 o zmene národného alokačného plánu pre kvóty emisií skleníkových plynov, ktorý Lotyšsko oznámilo na roky 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2007) 3409 z 13. júla 2007 o zmene národného alokačného plánu pre kvóty emisií skleníkových plynov, ktorý Lotyšsko oznámilo na roky 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Lotyšskej republiky.

               3.

               Litovská republika, Slovenská republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-61/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. decembra 2011 — Meica/ÚHVT — Bösinger Fleischwaren (Schinken King) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Schinken King — Skoršia národná slovná ochranná známka King — Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Curry King — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 73 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009)“ ]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2011 — Meica/ÚHVT — Bösinger Fleischwaren (Schinken King)
   (Vec T-61/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Schinken King - Skoršia národná slovná ochranná známka King - Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Curry King - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Povinnosť odôvodnenia - Článok 73 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009))
   2012/C 32/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemecko) (v zastúpení: S. Russlies, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Führer a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Bösinger Fleischwaren GmbH (Bösingen, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. decembra 2008 (vec R 1049/2007-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG a Bösinger Fleischwaren GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 11. decembra 2008 (vec R 1049/2007-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný uhradiť trovy konania, ktoré vznikli Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec T-400/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2014 ﾀﾓ Hamas/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté voči niektorým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu — Zmrazenie finančných prostriedkov — Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančných prostriedkov — Odkaz na teroristické činy — Potreba rozhodnutia príslušného orgánu v zmysle spoločnej pozície 2001/931 — Povinnosť odôvodnenia — Úprava časových účinkov zrušenia“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/13

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2014 – Hamas/Rada
   (Vec T-400/10) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči niektorým osobám a subjektom v rámci boja proti terorizmu - Zmrazenie finančných prostriedkov - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančných prostriedkov - Odkaz na teroristické činy - Potreba rozhodnutia príslušného orgánu v zmysle spoločnej pozície 2001/931 - Povinnosť odôvodnenia - Úprava časových účinkov zrušenia“))
   (2015/C 056/17)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Hamas (Doha, Katar) (v zastúpení: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne B. Driessen a R. Szostak, neskôr B. Driessen a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Konstantinidis a É. Cujo, neskôr M. Konstantinidis a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Pôvodne návrh na zrušenie stanoviska Rady určeného osobám, skupinám a subjektom zaradeným do zoznamu uvedeného v článku 2 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. EÚ C 188, 2010, s. 13; Mim. vyd. 18/001, s. 207), rozhodnutia Rady 2010/386/SZBP z 12. júla 2010, ktorým sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. EÚ L 178, s. 28), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 610/2010 z 12. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001 a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1285/2009 (Ú. v. EÚ L 178, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Rady 2010/386/SZBP z 12. júla 2010, 2011/70/SZBP z 31. januára 2011, 2011/430/SZBP z 18. júla 2011, ktorými sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, rozhodnutia Rady 2011/872/SZBP z 22. decembra 2011, 2012/333/SZBP z 25. júna 2012, 2012/765/SZBP z 10. decembra 2012, 2013/395/SZBP z 25. júla 2013, 2014/72/SZBP z 10. februára 2014 a 2014/483/SZBP z 22. júla 2014, ktorými sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom a ktorými sa zrušujú rozhodnutia 2011/430, 2011/872, 2012/333, 2012/765, 2013/395 a 2014/72, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Hamas (vrátane Hamas-Izz al-Din al-Qassem).

               2.

               Vykonávacie nariadenia Rady (EÚ) č. 610/2010 z 12. júla 2010, č. 83/2011 z 31. januára 2011, č. 687/2011 z 18. júla 2011, č. 1375/2011 z 22. decembra 2011, č. 542/2012 z 25. júna 2012, č. 1169/2012 z 10. decembra 2012, č. 714/2013 z 25. júla 2013, č. 125/2014 z 10. februára 2014 a č. 790/2014 z 22. júla 2014, ktorými sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorými sa zrušujú vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 1285/2009, č. 610/2010, č. 83/2011, č. 687/2011, č. 1375/2011, č. 542/2012, č. 1169/2012, č. 714/2013 a č. 125/2014, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Hamas (vrátane Hamas-Izz al-Din al-Qassem)

               3.

               Účinky rozhodnutia 2014/483 a vykonávacieho nariadenia č. 790/2014 zostávajú zachované tri mesiace odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku, alebo – pokiaľ bude v lehote stanovenej v článku 56 prvom odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie podané odvolanie–, až do doby než Súdny dvor rozhodne o tomto odvolaní.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Hamasu.

               6.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: vec C-21/08 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. marca 2009 — Sunplus Technology Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Sun Microsystems Inc. [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Slovná a obrazová ochranná známka SUNPLUS — Námietka majiteľa národných slovných ochranných známok SUN — Zamietnutie zápisu]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. marca 2009 — Sunplus Technology Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Sun Microsystems Inc.
   (vec C-21/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Slovná a obrazová ochranná známka SUNPLUS - Námietka majiteľa národných slovných ochranných známok SUN - Zamietnutie zápisu)
   2009/C 113/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Sunplus Technology Co. Ltd (v zastúpení: K. Lochner a H. Gauß, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Sun Microsystems Inc. (v zastúpení: M. Graf, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 15. novembra 2007 vo veci T-38/04, Sunplus Technology Co. Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú prihlasovateľom obrazovej ochrannej známky „SUNPLUS“ pre tovary zaradené do triedy 9 proti rozhodnutiu r 642/2000-4 štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. októbra 2003, ktorým sa zamieta odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré zamietlo zápis uvedenej ochrannej známky v rámci námietkového konania, ktoré sa začalo na základe námietky majiteľa národných obrazových a slovných ochranných známok „SUN“ pre tovary zaradené do triedy 9 — Podobnosť medzi ochrannými známkami — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Sunplus Technology Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec C-151/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Španielsko) — Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)/Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe, Ministerio Fiscal (Prevody podnikov — Smernica 2001/23/ES — Zachovanie práv zamestnancov — Zástupcovia zamestnancov — Autonómnosť prevedeného subjektu)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Španielsko) — Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)/Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe, Ministerio Fiscal
   (Vec C-151/09) (1)

   (Prevody podnikov - Smernica 2001/23/ES - Zachovanie práv zamestnancov - Zástupcovia zamestnancov - Autonómnosť prevedeného subjektu)
   2010/C 246/10
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social Único de Algeciras

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)

      Žalovaní: Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe, Ministerio Fiscal

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Výklad článku 6 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov — Povinnosť zachovať postavenie a funkciu zástupcov zamestnancov v prípade, že si hospodársky subjekt zachoval autonómnosť po prevode — Pojem autonómnosť

      Výrok rozsudku

   Hospodársky subjekt si zachová autonómnosť v zmysle článku 6 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov, ak sa právomoci priznané jeho vedúcim pracovníkom v rámci organizačných štruktúr prevodcu, teda právomoc relatívne slobodne a nezávisle organizovať prácu v rámci tohto subjektu pri výkone hospodárskej činnosti, ktorá je mu vlastná, konkrétne právomoc vydávať príkazy a pokyny, prideľovať úlohy podriadeným zamestnancom v rámci dotknutého subjektu, ako aj rozhodovať o využití materiálnych prostriedkov, ktoré má k dispozícii, bez priameho zásahu iných organizačných štruktúr zamestnávateľa, v rámci organizačných štruktúr nadobúdateľa v podstate nezmenili.
   Samotná zmena najvyšších nadriadených pracovníkov nemôže narušiť autonómnosť prevedeného subjektu, okrem prípadu, keď majú noví najvyšší nadriadení právomoc, ktorá im umožňuje priamo organizovať činnosť zamestnancov tohto subjektu a v rámci neho tak nahrádzať priamych nadriadených týchto zamestnancov pri prijímaní rozhodnutí v rámci tohto subjektu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec T-49/08 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2009 — Michail/Komisia ( Odvolanie — Vzájomné odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Správa o služobnom postupe — Hodnotené obdobie 2003 — Pridelenie hodnotiacej známky v prípade neexistencie zverených úloh — Nemajetková ujma — Povinnosť odôvodnenia Súdu pre verejnú službu )

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 — Michail/Komisia
   (Vec T-49/08 P) (1)

   („Odvolanie - Vzájomné odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Správa o služobnom postupe - Hodnotené obdobie 2003 - Pridelenie hodnotiacej známky v prípade neexistencie zverených úloh - Nemajetková ujma - Povinnosť odôvodnenia Súdu pre verejnú službu“)
   2010/C 11/48
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Christos Michail (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Meïdanis, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Bourtzalas, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 22. novembra 2007, Michail/Komisia (F-67/05, zatiaľ neuverejnenému v Zbierke) a navrhujúce zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 22. novembra 2007, Michail/Komisia (F-67/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-483/13: Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora z 3. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena – Španielsko) – Unicaja Banco, SA/Steluta Grigore

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/23

      Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora z 3. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena – Španielsko) – Unicaja Banco, SA/Steluta Grigore
      (Vec C-483/13) (1)

      (2015/C 016/33)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec T-456/14: Žaloba podaná 16. júna 2014 – TAO/AFI a SFIE/Parlament a Rada

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/43

         Žaloba podaná 16. júna 2014 – TAO/AFI a SFIE/Parlament a Rada
   (Vec T-456/14)
   2014/C 261/69
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Association des Fonctionnaires Indépendants pour la Défense de la Fonction Publique Européenne (TAO/AFI) (Brusel, Belgicko) a Syndicat des Fonctionnaires Internationaux et Européens (SFIE) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaní: Rada Európskej únie a Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu o neplatnosť za prípustnú v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               zrušil napadnuté nariadenia vrátane všetkých právnych účinkov,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú jeden žalobný dôvod založený na porušení práv, ktoré im patria ako odborovým a profesijným organizáciám, konkrétne práva na konzultácie a práva na vyjednávanie.
   Žalobcovia nemali možnosť sa vyjadriť ani vo fáze prípravy návrhov, ani vo fáze prerokovania napadnutých nariadení.


title: Vec C-134/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-134/06) (1)

   (2007/C 96/51)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-579/12 RX: Rozhodnutie Súdneho dvora (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) z  11. decembra 2012 o preskúmaní rozsudku Všeobecného súdu (odvolacia komora) vyhláseného 8. novembra 2012 vo veci T-268/11 P, Komisia/Strack

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/6

         Rozhodnutie Súdneho dvora (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) z 11. decembra 2012 o preskúmaní rozsudku Všeobecného súdu (odvolacia komora) vyhláseného 8. novembra 2012 vo veci T-268/11 P, Komisia/Strack
   (Vec C-579/12 RX)
   (2013/C 71/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania pred Všeobecným súdom

      Odvolateľka: Európska komisia

      Ďalší účastník konania: Guido Strack

      Otázky, ktoré sú predmetom preskúmania

   Je potrebné preskúmať rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (odvolacia komora) z 8. novembra 2012, Komisia/Strack (T-268/11 P).
   Preskúmanie sa bude týkať otázok, či so zreteľom na judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa práva na platenú dovolenku za kalendárny rok ako zásady sociálneho práva Únie, ktorá je výslovne zakotvená aj v článku 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie a najmä stanovená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, (1) rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 8. novembra 2012, Komisia/Strack (T-268/11 P), má dopad na jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie v rozsahu, v akom Všeobecný súd ako odvolací súd podal výklad:

               —

               článku 1e ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie v tom zmysle, že sa tento článok nevzťahuje na ustanovenia týkajúce sa organizácie pracovného času stanovené smernicou 2003/88, a najmä na platenú dovolenku za kalendárny rok, a

               —

               následne článku 4 prílohy V uvedeného poriadku v tom zmysle, že tento článok stanovuje, že právo na prenesenie dovolenky za kalendárny rok prekračujúcej hranicu, ktorú stanovuje uvedené ustanovenie, možno udeliť len v prípade zaneprázdnenia súvisiaceho s činnosťou úradníka z dôvodu výkonu jeho funkcií.

         Oprávnené subjekty uvedené v článku 23 Štatútu Súdneho dvora a účastníci konania na Všeobecnom súde Európskej únie môžu v lehote jedného mesiaca od doručenia tohto rozhodnutia predložiť Súdnemu dvoru Európskej únie písomné pripomienky k týmto otázkam.

      (1)  Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec C-501/13 P: Odvolanie podané 18. septembra 2013 : Page Protective Services Ltd proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z  9. júla 2013 vo veci T-221/13, Page Protective Services Ltd/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/17

         Odvolanie podané 18. septembra 2013: Page Protective Services Ltd proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 9. júla 2013 vo veci T-221/13, Page Protective Services Ltd/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)
   (Vec C-501/13 P)
   2014/C 421/24
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Page Protective Services Ltd (v zastúpení: J.-P. Hordies, avocat, za právnej pomoci E. Lock, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)
   Uznesením z 2. októbra 2014 Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Page Protective Services Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-331/14: Žaloba podaná 12. mája 2014 – Azarov/Rada

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/62

         Žaloba podaná 12. mája 2014 – Azarov/Rada
   (Vec T-331/14)
   2014/C 223/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, s. 26), ako aj nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, s. 1), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

               —

               v súlade s článkom 64 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu prijal opatrenia na zabezpečenie priebehu konania,

               —

               v súlade s článkom 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: Porušenie povinnosti odôvodnenia
               Žalobca tu okrem iného uvádza, že odôvodnenie napadnutých právnych aktov neumožňuje žalobcovi napadnúť ich pred súdom, a ani súdu preskúmať ich zákonnosť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: Porušenie základných práv
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca poukazuje na porušenie práva vlastniť majetok a porušenie práva vykonávať hospodársku činnosť. Ďalej vytýka neprimeranosť uložených reštriktívnych opatrení. Napokon tvrdí, že jeho právo na obhajobu nebolo rešpektované.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: Zneužitie právomoci
               Žalobca tu okrem iného uvádza, že Rada zneužila svoju právomoc, keďže uložením reštriktívnych opatrení voči žalobcovi sledovala prevažne iné ciele, ako je skutočné upevnenie a podpora právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv na Ukrajine.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: Porušenie zásady riadnej správy vecí verejných
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca vytýka predovšetkým porušenie práva nestranné zaobchádzanie, porušenie práva na spravodlivé, resp. férové zaobchádzanie a porušenie práva na riadne zistenie skutkového stavu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod: Zjavne nesprávne posúdenie


title: Vec F-5/07: Žaloba podaná 21. januára 2007 – Nijs/Dvor audítorov

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/44

         Žaloba podaná 21. januára 2007 – Nijs/Dvor audítorov
   (Vec F-5/07)
   (2007/C 56/84)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Európsky dvor audítorov
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o vymenovaní nadriadeného žalobcu na jeho súčasné miesto,

               —

               zrušiť výsledok, pokiaľ ide o žalobcu, konkurzu CC/LA/1/99 a súvisiace a/alebo nasledujúce rozhodnutia,

               —

               zrušiť rozhodnutie volebnej komisie Dvora audítorov o zamietnutí námietky žalobcu voči hlasovaniu 2., 3. a 4. mája 2006,

               —

               zrušiť výsledky volieb do Výboru zamestnancov Dvora audítorov z 2., 3. a 4. mája 2006 a súvisiace a nasledujúce rozhodnutia,

               —

               zrušiť rozhodnutia o nepovýšení žalobcu a povýšení pána X v roku 2006,

               —

               nariadiť náhradu škody a nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca utrpel,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva najmä skutočností, že: i) rozhodnutia menovacieho orgánu sú vadné z dôvodu neexistencie relevantného odôvodnenia; ii) Generálny sekretár Dvora audítorov konal protiprávne ako menovací orgán pri zamietnutí reklamácií žalobcu, keďže mal osobný záujem spôsobilý spochybniť vlastnú nezávislosť; iii) menovací orgán vykonával svoju funkciu protiprávne od roku 1984; iv) nadriadený žalobcu vykonával svoju funkciu protiprávne v rozpore najmä s článkami 7a a 11a (predtým článok 14) služobného poriadku; v) výberové konanie CC/LA/1/99 bolo postihnuté viacerými protiprávnosťami, ktoré bolo možné zistiť z určitých nových skutočností; vi) voľby do Výboru zamestnancov v roku 2006 boli z viacerých dôvodov protiprávne; vii) povýšenie pána X vyplývalo zo záujmu hierarchického nadriadeného žalobcu brániť jeho služobnému postupu.