title: Vec C-91/18: Žaloba podaná 8. februára 2018 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/34

         Žaloba podaná 8. februára 2018 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-91/18)
   (2018/C 142/45)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Kyratsou a F. Tomat)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               Určiť, že Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti právnu úpravu, ktorá stanovuje, že:

                           i.

                           výrobok tsipouro/tsikoudià [grécka pálenka] vyrobený „stálymi liehovarmi“ podlieha spotrebnej dani nižšej ako 50 % oproti bežnej vnútroštátnej spotrebnej dani, zatiaľ čo alkoholické nápoje dovezené z iných členských štátov podliehajú bežnej spotrebnej dani, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 19 a 21 v spojení s článkom 23 ods. 2 smernice 92/83/EHS (1) ako aj z článku 110 ZFEÚ, a

                           ii.

                           výrobok tsipouro/tsikoudià [grécka pálenka] vyrobený „príležitostnými liehovarmi“ podlieha ešte nižšej spotrebnej dani, zatiaľ čo alkoholické nápoje dovezené z iných členských štátov podliehajú bežnej spotrebnej dani, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 19 a 21 v spojení s článkom 22 ods. 1 smernice 92/83/EHS a článkom 3 ods. 1 smernice 92/84/EHS (2) ako aj z článku 110 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Dňa 24. septembra 2015 Komisia adresovala Helénskej republike odôvodnené stanovisko, v ktorom uviedla, že Helénska republika si po prvé tým, že výrobok tsipouro/tsikoudià vyrobený „stálymi liehovarmi“ podlieha spotrebnej dani nižšej ako 50 % oproti bežnej vnútroštátnej spotrebnej dani, zatiaľ čo alkoholické nápoje dovezené z iných členských štátov podliehajú bežnej spotrebnej dani, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 19 a 21 v spojení s článkom 23 ods. 2 smernice 92/83/EHS ako aj z článku 110 ZFEÚ, a po druhé tým, že výrobok tsipouro/tsikoudià vyrobený „malými liehovarmi“ podlieha ešte nižšej spotrebnej dani, zatiaľ čo alkoholické nápoje dovezené z iných členských štátov podliehajú bežnej spotrebnej dani, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 19 a 21 v spojení s článkom 22 ods. 1 smernice 92/83/EHS a článkom 3 ods. 1 smernice 92/84/EHS ako aj z článku 110 ZFEÚ.
   Ustanovenia práva Únie týkajúce sa zosúladenia štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje nestanovujú uplatnenie zníženej sadzby spotrebnej dane na výrobok tsipouro/tsikoudià. Naviac uplatnenie ešte nižšej spotrebnej dane na výrobok tsipouro/tsikoudià vyrobený malými „príležitostnými“ liehovarmi nie je v súlade s uplatniteľnými ustanoveniami smernice 92/83/EHS v spojení s ustanoveniami smernice 92/84/EHS v danej oblasti. Platná helénska právna úprava tak v tejto oblasti tieto smernice porušuje. Zároveň porušuje článok 110 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom ukladá vyššiu sadzbu na dovezené alkoholické výrobky podobné tsipouro/tsikoudià, ako aj článok 110 ods. 2 ZFEÚ v rozsahu, v akom nepriamo chráni tsipouro/tsikoudià oproti iným alkoholickým nápojom prevažne dovážaným z iných členských štátov, ktoré sú konkurentmi tohto miestneho výrobku.

      (1)  Smernica Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, 1992, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206).

      (2)  Smernica Rady 92/84/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebnej dane na alkohol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, 1992, s. 29; Mim. vyd. 09/001, s. 213).


title: Vec C-336/17 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. februára 2018 – HB a i./Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Inštitucionálne právo — Európska iniciatíva občanov „Ethics for Animals and Kids“ — Ochrana túlavých zvierat — Psychologický efekt na dospelých a deti — Zamietnutie registrácie iniciatívy z dôvodu zjavného nedostatku právomocí Európskej komisie v danej oblasti — Nariadenie (EÚ) č. 211/2011 — Článok 4 ods. 2 písm. b) — Článok 4 ods. 3)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/19

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. februára 2018 – HB a i./Európska komisia
   (Vec C-336/17 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Inštitucionálne právo - Európska iniciatíva občanov „Ethics for Animals and Kids“ - Ochrana túlavých zvierat - Psychologický efekt na dospelých a deti - Zamietnutie registrácie iniciatívy z dôvodu zjavného nedostatku právomocí Európskej komisie v danej oblasti - Nariadenie (EÚ) č. 211/2011 - Článok 4 ods. 2 písm. b) - Článok 4 ods. 3))
   (2018/C 142/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge (v zastúpení: P. Brockmann, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer, splnomocnený zástupca)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis a Nathalie Louise Klinge na jednej strane a Európska komisia na druhej strane znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017.


title: Vec T-120/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/61

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)
   (Vec T-120/18)
   (2018/C 142/79)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poľsko) (v zastúpení: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „500 PANORAMICZNYCH“ – prihláška č. 15 299 712.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 vo veci R 2201/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu v súlade s odvolaním žalobkyne a nariadil zápis ochrannej známky „500 PANORAMICZNYCH“ na základe záveru, že slovné označenie „500 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001, a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky,

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „500 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, najmä sa neuplatní žiadny s predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d)

         podporne

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu a uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), aby znovu posúdil prihlášku č. 015299712 na zápis ochrannej známky EÚ na účely zápisu slovnej ochrannej známky „500 PANORAMICZNYCH“, najmä s cieľom odstrániť existujúce nezrovnalosti, na základe záveru, že slovné označenie „500 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a preto neexistujú absolútne dôvody pre zamietnutie zápisu

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „500 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, a najmä sa neuplatní žiadny z predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-159/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. marca 2018 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Claro Sol Facility Services desde 1972 — Skoršia národná obrazová ochranná známka SOL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/50

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. marca 2018 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Vec T-159/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Claro Sol Facility Services desde 1972 - Skoršia národná obrazová ochranná známka SOL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 142/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Solemo Oy (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení M. Müller a A. Fottner, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 9. januára 2017 (vec R 478/2016-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Solemo a Claro Sol Cleaning

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 9. januára 2017 (vec R 478/2016-1) sa zrušuje.

               2.

               Solemo Oy znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť Claro Sol Cleaning, SLU.

               3.

               EUIPO znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 19.6.2017.


title: Vec C-102/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Köln (Nemecko) 13. februára 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Köln (Nemecko) 13. februára 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch
   (Vec C-102/18)
   (2018/C 142/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Klaus Manuel Maria Brisch

      Prejudiciálna otázka

   Je na účely žiadosti o európske osvedčenie o dedičstve podľa článku 65 ods. 2 nariadenia č. 650/2012 (1) povinné alebo len fakultatívne použitie tlačiva IV (príloha 4) podľa článku 1 ods. 4 vykonávacieho nariadenia k nariadeniu č. 650/2012 (2), stanoveného v súlade s konzultačným postupom podľa článku 81 ods. 2 nariadenia č. 650/2012?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve, Ú. v. EÚ L 201, 2012, s. 107.

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1329/2014 z 9. decembra 2014 , ktorým sa stanovujú tlačivá uvedené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve, Ú. v. EÚ L 359, 2014, s. 30.


title: Vec C-529/17 P: Odvolanie podané 5. septembra 2017: Isabel Martín Osete proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 29. júna 2017 vo veci T-427/16, Martín Osete/EUIPO

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/19

         Odvolanie podané 5. septembra 2017: Isabel Martín Osete proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 29. júna 2017 vo veci T-427/16, Martín Osete/EUIPO
   (Vec C-529/17 P)
   (2018/C 142/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Isabel Martín Osete (v zastúpení: V. Wellens, avocat)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením z 22. februára 2018 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-230/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka RSTUDIO — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ER/STUDIO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia 2017/1001)“

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/50

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Vec T-230/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka RSTUDIO - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ER/STUDIO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia 2017/1001)“)
   (2018/C 142/67)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC, a G. Smith, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2017 (vec R 493/2016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Embarcadero Technologies a Rstudio

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rstudio, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec C-693/17: Odvolanie podané 10. decembra 2017: BMB sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 3. októbra 2017 vo veci T-695/15, BMB sp. z o.o./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/20

         Odvolanie podané 10. decembra 2017: BMB sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 3. októbra 2017 vo veci T-695/15, BMB sp. z o.o./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-693/17)
   (2018/C 142/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: BMB sp. z o.o. (v zastúpení: K. Czubkowski, radca prawny)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Ferrero SpA

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 3. septembra 2017 vo veci T-695/15, ktorý jej bol doručený 11. októbra 2017 a

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 8. septembra 2018 vo veci R 1150/2012-3,

         Alternatívne navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozsudok a vrátil vec Všeobecnému súdu, pokiaľ stav konania nedovoľuje, aby sám rozhodol vo veci.
   Podľa článku 138 ods. 1 rokovacieho poriadku má Súdny dvor ďalej:

               —

               uložiť spoločnosti Ferrero Spa a EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto odvolacieho konania a

               —

               uložiť spoločnosti Ferrero Spa a EUIPO povinnosť nahradiť trovy, ktoré vznikli odvolateľke v konaní pred Všeobecným súdom a

               —

               uložiť spoločnosti Ferrero Spa povinnosť nahradiť trovy konania pred EUIPO v súlade s rozhodnutím

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.
   V prvom odvolacom dôvode uvádza porušenie článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch Spoločenstva (1), pretože došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu a zjavne nesprávnemu posúdeniu v súvislosti s tým:

               1.

               že geografické vyobrazenie skoršej ochrannej známky je zahrnuté do sporného dizajnu,

               2.

               že skoršia ochranná známka a napadnutý dizajn sú značne podobné a

               3.

               že odvolací senát nepochybil, keď rozhodol, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi skoršou ochrannou známkou a napadnutým dizajnom.

         V druhom odvolacom dôvode uvádza porušenie článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch Spoločenstva v spojení so všeobecnými zásadami riadnej správy vecí verejných a ochrany legitímnych očakávaní z toho dôvodu, že došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu a zjavne nesprávnemu posúdeniu toho, že zmienka odvolacieho senátu v bode 33 rozhodnutia týkajúca sa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (2) bola len formálnym pochybením, ktoré nemalo rozhodujúci vplyv na riešenie sporu a nebolo potrebné zohľadniť vnútroštátnu judikatúru týkajúcu sa medzinárodného zápisu pri posúdení pravdepodobnosti zámeny.

      (1)  Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1)


title: Vec C-672/16: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty — Smernica o DPH — Oslobodenie nájmu nehnuteľnosti od dane — Právo voľby v prospech zdaniteľných osôb — Vykonanie členskými štátmi — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Použitie na účely zdaniteľných plnení zdaniteľnej osoby — Úprava pôvodne uplatneného odpočtu — Neprípustnosť)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-672/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Smernica o DPH - Oslobodenie nájmu nehnuteľnosti od dane - Právo voľby v prospech zdaniteľných osôb - Vykonanie členskými štátmi - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Použitie na účely zdaniteľných plnení zdaniteľnej osoby - Úprava pôvodne uplatneného odpočtu - Neprípustnosť))
   (2018/C 142/14)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok rozsudku

   Články 167, 168, 184, 185 a 187 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá ukladá povinnosť urobiť úpravu pôvodne odpočítanej dane z pridanej hodnoty z dôvodu, že nehnuteľnosť, pri ktorej bolo uplatnené právo voľby zdanenia, sa považuje za nehnuteľnosť, ktorú zdaniteľná osoba už nevyužíva pre potreby svojich zdaniteľných plnení, ak táto nehnuteľnosť zostala nevyužitá viac ako dva roky, i keď sa preukáže, že sa ju zdaniteľná osoba snažila počas tohto obdobia prenajať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec T-35/18: Žaloba podaná 19. januára 2018 – La Marchesiana/EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/51

         Žaloba podaná 19. januára 2018 – La Marchesiana/EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)
   (Vec T-35/18)
   (2018/C 142/68)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La Marchesiana Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Franzosi, F. Santonocito, A. Sobol, avvocati)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Marchesi Angelo Srl (Miláno, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie MARCHESI pozostávajúca zo siedmych ťahov štetcom vo farbách oranžová, modrá, žltá, červená, zelená, čierna a fialová – ochranná známka Európskej únie č. 4 187 159.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. novembra 2017 v spojených veciach R 1753/2016-4 a R 1802/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie a zamietol v celom rozsahu žiadosť Angela Marchesiho o zrušenie ochrannej známky EU’159 z dôvodu nepoužívania,

               —

               zmenou napadnutého rozhodnutia určil a vyhlásil, že ochranná známka EU’159 bola v referenčnom období v Európskej únii riadne používaná podľa článku 58 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Európskej únie pre výrobky v triedach 8 (Ručné nástroje a pomôcky na ručný pohon, prevažne kuchynské nástroje), 16 (Papier, kartón, tlačivá, knihy, časopisy, výtvarnícke potreby, papiernicky tovar, školské potreby), 21 (Ručné nástroje a nádoby využívané v kuchyni alebo domácnosti, kuchynské hrnce, taniere, sklenené poháre, sklo, porcelán a majolika), 29 (Potraviny živočíšneho pôvodu, konzervované a sušené ovocie a zelenina; rôsoly, džemy, ovocné omáčky; vajcia, mlieko a mliečne výrobky; jedlé oleje a tuky), 30 (Káva a kávové produkty, čaj, kakao, cukor, ryža, múka, chlieb, cestoviny, jemné pečivo, zmrzlina, potravinové dochucovadlá na zlepšenie chuti mäsových výrobkov), 33 (Alkoholické nápoje), ako aj pre výrobky/služby v triedach 30 (Káva), 41 (Vzdelávanie formou kurzov a školení), 43 (Reštauračné služby zahŕňajúce podávanie jedál a nápojov pripravených na podávanie v bare, reštaurácii, samoobslužných stravovacích zariadeniach, jedálňach),

               —

               subsidiárne čiastočnou zmenou napadnutého rozhodnutia zamietol žiadosť protistrany o výmaz ochrannej známky EU’159 z dôvodu nepoužívania vo vzťahu k výrobkom a službám v triedach 30 (Káva), 41 (Vzdelávanie formou kurzov a školení), 43 (Reštauračné služby zahŕňajúce podávanie jedál a nápojov pripravených na podávanie v bare, reštaurácii, samoobslužných stravovacích zariadeniach, jedálňach),

               —

               uložil účastníkovi konania, ktorý nebude mať vo veci úspech, povinnosť nahradiť trovy toto konania a konania na predchádzajúcich stupňoch.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               nesprávne posúdenie dôkazov o používaní v zmysle článku 58 ods. 1 písm. a) a článku 18 ods. 1 nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-122/18: Žaloba podaná 27. februára 2018 – Lidl Stiftung/EUIPO – Shimano Europe (PRO)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/63

         Žaloba podaná 27. februára 2018 – Lidl Stiftung/EUIPO – Shimano Europe (PRO)
   (Vec T-122/18)
   (2018/C 142/81)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: A. Berger a A. Marx, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Shimano Europe BV (Nunspeet, Holandsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie PRO – prihláška č. 14 468 904.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2017 vo veci R 1332/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol námietku č. 002654773 podanú proti prihláške ochrannej známky Európskej únie č. 14 468 904,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil Shimano Europe BV povinnosť nahradiť trovy konania pred EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 2017/1001,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-7/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 3. januára 2018 – Modesto Jardón Lama/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 3. januára 2018 – Modesto Jardón Lama/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
   (Vec C-7/18)
   (2018/C 142/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Modesto Jardón Lama

      Odporcovia v odvolacom konaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social a Tesorería General de la Seguridad Social

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 48 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá ako požiadavku pre priznanie predčasného starobného dôchodku stanovuje, že suma dôchodku, ktorý sa má poberať, musí byť vyššia ako minimálny dôchodok, ktorý by prislúchal danej osobe na základe tej istej vnútroštátnej úpravy, pričom za takýto „dôchodok, ktorý sa má poberať“ sa považuje skutočný dôchodok, ktorý vypláca iba príslušný členský štát (v tomto prípade Španielsko), bez započítania tiež skutočného dôchodku, ktorý by bolo možné poberať z dôvodu inej dávky tej istej povahy vyplácanej iným členským štátom alebo inými členskými štátmi?


title: Vec C-116/18: Žaloba podaná 14. februára 2018 – Európska komisia/Rumunsko

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/36

         Žaloba podaná 14. februára 2018 – Európska komisia/Rumunsko
   (Vec C-116/18)
   (2018/C 142/47)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Samnadda, L. Nicolae a G. von Rintelen, splnomocnení zástucovia)

      Žalovaný: Rumunsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rumunsko tým, že neprijalo do 10. apríla 2016 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/26/EÚ z 26. februára 2014 o kolektívnej správe autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom a o poskytovaní multiteritoriálnych licencií na práva na hudobné diela na on-line využívanie na vnútornom trhu (1), alebo v každom prípade tým, že o týchto opatreniach neinformovalo Komisiu, si nesplnilo povinnosti podľa článku 43 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Rumunsku v súlade s ustanoveniami článku 260 ods. 3 ZFEÚ zaplatenie penále vo výške 42 377,60 eura za každý deň omeškania od dátumu vyhlásenia rozsudku v tejto veci do splnenia povinnosti oznámiť opatrenia na vykonanie smernice 2014/26/EÚ,

               —

               uložiť Rumunsku povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V súlade s článkom 43 ods. 1 smernice 2014/26/EÚ sú členské štáty povinné prijať a uplatňovať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 10. apríla 2016, ako aj oznámiť tieto opatrenia Komisii. Preto členským štátom prislúcha, aby prijali potrebné opatrenia na prebratie smernice do vnútroštátneho práva v lehotách, ktoré stanovila, a oznámili tieto opatrenia Komisii.
   Komisia tiež navrhuje, aby sa Rumunsku uložilo penále vo výške 42 377,60 eura za každý deň omeškania od dátumu vyhlásenia rozsudku v tejto veci, za nesplnenie povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice 2014/26/EÚ. Výška tohto penále bola stanovená s prihliadnutím na závažnosť porušenia, jeho trvanie a potrebu zabezpečiť odstrašujúci účinok sankcie, na základe platobnej schopnosti členského štátu.
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 10. apríla 2016.

      (1)  Ú. v. EÚ L 84,2014, s. 72.


title: Vec C-10/18 P: Odvolanie podané 5. januára 2018: Marine Harvest ASA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 26. októbra 2017 vo veci T-704/14, Marine Harvest ASA/Európska komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/22

         Odvolanie podané 5. januára 2018: Marine Harvest ASA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 26. októbra 2017 vo veci T-704/14, Marine Harvest ASA/Európska komisia
   (Vec C-10/18 P)
   (2018/C 142/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Marine Harvest ASA (v zastúpení: R. Subiotto QC)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               v celom rozsahu alebo sčasti zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 23. júla 2014 alebo subsidiárne, zrušil pokuty uložené odvolateľke týmto rozhodnutím, alebo ďalej subsidiárne, podstatne znížil pokuty uložené odvolateľke týmto rozhodnutím,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli odvolateľke v tomto konaní, ako aj v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               v prípade potreby vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               prijal akékoľvek iné opatrenia, ktoré považuje za potrebné.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               V rámci prvého odvolacieho dôvodu odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v tejto veci neuplatnil článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 139/2004 (1).

                           a)

                           V prvom rade sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade pojmu „jediná koncentrácia“, keď neuplatnil odôvodnenie 20 nariadenia č. 139/2004 ako základ pre výklad úmyslu normotvorcu EÚ považovať za „jedinú koncentráciu“ všetky transakcie, ktoré „sú uskutočnené za rovnakých podmienok“.

                           b)

                           V druhom rade sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade odôvodnenia článku 7 ods. 2 nariadenia č. 139/2004.

               2.

               V rámci druhého odvolacieho dôvodu odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď za jedno konanie uložil dve pokuty.

                           a)

                           Rozsudok porušuje zásadu ne bis in idem, keďže ukladá spoločnosti Marine Harvest pokutu dvakrát za nadobudnutie vlastníctva k 48,5 % podielu pána Maleka: 10 miliónov eur na základe článku 14 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 139/2004 za údajné uskutočnenie koncentrácie pred jej oznámením (údajné porušenie článku 4 ods. 1 nariadenia č. 139/2004) a tiež 10 miliónov eur podľa článku 14 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 139/2004 za údajné uskutočnenie koncentrácie pred jej schválením (údajné porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia č. 139/2004).

                           b)

                           Subsidiárne, rozsudok porušuje zásadu započítania, keďže pri ukladaní druhej sankcie nezohľadnil prvú sankciu.

                           c)

                           Ďalej subsidiárne, Všeobecný súd sa v rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď neuplatnil zásadu súbežnosti protiprávneho konania: údajné porušenie oznamovacej povinnosti podľa článku 4 ods. 1 je osobitným druhom protiprávneho konania splývajúcim s údajným porušením povinnosti zdržať sa konania podľa článku 7 ods. 1 nariadenia č. 139/2004, ktoré je všeobecnejším protiprávnym konaním.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Vec T-123/18: Žaloba podaná 27. februára 2018 – Bayer Intellectual Property/EUIPO (Vyobrazenie srdca)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/64

         Žaloba podaná 27. februára 2018 – Bayer Intellectual Property/EUIPO (Vyobrazenie srdca)
   (Vec T-123/18)
   (2018/C 142/82)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Vyobrazenie srdca) – prihláška č. 15 701 568.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2017 vo veci R 145/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel odvolaniu podanému žalobkyňou odvolaciemu senátu EUIPO,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-9/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh, ktorý podala Maria Tirkkonen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky — Smernica 2004/18/ES — Postup zadávania verejných zákaziek na služby poľnohospodárskeho poradenstva — Existencia verejnej zákazky — Systém obstarávania služieb spočívajúci v tom, že každý hospodársky subjekt, ktorý spĺňa vopred stanovené podmienky, je pripustený ako poskytovateľ — Systém, ktorý následne nie je otvorený iným hospodárskym subjektom)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh, ktorý podala Maria Tirkkonen
   (Vec C-9/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Smernica 2004/18/ES - Postup zadávania verejných zákaziek na služby poľnohospodárskeho poradenstva - Existencia verejnej zákazky - Systém obstarávania služieb spočívajúci v tom, že každý hospodársky subjekt, ktorý spĺňa vopred stanovené podmienky, je pripustený ako poskytovateľ - Systém, ktorý následne nie je otvorený iným hospodárskym subjektom))
   (2018/C 142/16)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Maria Tirkkonen

      za účasti: Maaseutuvirasto

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že taký poľnohospodársky poradenský systém, o aký ide vo veci samej, prostredníctvom ktorého verejný subjekt vyberá všetky hospodárske subjekty, ktoré spĺňajú požiadavky na spôsobilosť stanovené výzvou na predkladanie ponúk a ktoré úspešne zložili skúšku uvedenú v predmetnej výzve na predkladanie ponúk, hoci počas obmedzenej doby platnosti tohto systému nemožno prijať žiadny nový subjekt, nepredstavuje verejnú zákazku v zmysle tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec C-144/18 P: Odvolanie podané 23. februára 2018: River Kwai International Food Industry Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 14. decembra 2017 vo veci T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD)/Rada Európskej únie

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/37

         Odvolanie podané 23. februára 2018: River Kwai International Food Industry Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 14. decembra 2017 vo veci T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD)/Rada Európskej únie
   (Vec C-144/18 P)
   (2018/C 142/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: River Kwai International Food Industry Co. Ltd (v zastúpení: F. Graafsma a J. Cornelis, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 vo veci T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD)/Rada Európskej únie; a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy tohto odvolacieho konania, ako aj trovy konania pred Všeobecným súdom vo veci T-460/14, ktoré vznikli odvolateľke.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že závery Všeobecného súdu sú poznačené viacerými nesprávnymi právnymi posúdeniami a skreslením skutočností a dôkazov, ktoré mu boli predložené. Preto sa domnieva, že napadnutý rozsudok treba zrušiť.
   Odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.
   Po prvé, napadnutý rozsudok sa nijako nezaoberá námietkami odvolateľky voči prípustnosti pôvodnej žaloby – vrátane štvrtého žalobného dôvodu -, a preto porušuje právo odvolateľky na obranu pred Všeobecným súdom. V napadnutom rozsudku sa nijako neprihliada na tvrdenia odvolateľky o neprípustnosti a ani sa v ňom neuvádzajú dôvody, pre ktoré nebolo potrebné sa týmito námietkami zaoberať.
   Po druhé, v napadnutom rozsudku sa problém rozdelenia nákladov klasifikuje ako problém určenia normálnej hodnoty, a teda výpočtu dumpingového rozpätia, a nie ako problém existencie trvalej zmeny okolností, a tým dochádza ku skresleniu dôkazov. Žiadne tvrdenie predložené odvolateľkou počas správneho konania nespája problém rozdelenia nákladov s výpočtom dumpingového rozpätia.
   A napokon, napadnutý rozsudok porušuje článok 10 základného nariadenia (1) a všeobecnú zásadu zákazu retroaktivity, pretože antidumpingové clo odvolateľky bolo retroaktívne zvýšené z 3,6 % na 12,8 %.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho společenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51)


title: Vec C-13/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 8. januára 2018 – Sole-Mizo/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 8. januára 2018 – Sole-Mizo/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (Vec C-13/18)
   (2018/C 142/31)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sole-Mizo

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva, ustanoveniami smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) (najmä s ohľadom na jej článok 183) a so zásadami efektivity, priameho účinku a ekvivalencie, taká vnútroštátna prax členského štátu, podľa ktorej sa pri preskúmaní relevantných ustanovení v oblasti úrokov z omeškania vychádza z predpokladu, že sa vnútroštátny daňový orgán nedopustil porušenia právnych predpisov, t. j. že nebol v omeškaní, pokiaľ ide o neodpočítateľnú časť dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“)… zodpovedajúcu nadobudnutiam tovarov, za ktoré zdaniteľné osoby nezaplatili, keďže v čase rozhodnutia vnútroštátneho daňového orgánu, bola v účinnosti vnútroštátna právna úprava, ktorá bola v rozpore s právom Spoločenstva a nezlučiteľnosť požiadavky stanovenej v tejto vnútroštátnej úprave s právom Spoločenstva konštatoval Súdny dvor až neskôr?

               2.

               Je v súlade s právom Spoločenstva, najmä s ustanoveniami smernice o DPH (najmä s ohľadom na jej článok 183) a so zásadami ekvivalencie, efektivity a proporcionality, taká vnútroštátna prax členského štátu, podľa ktorej sa pri preskúmaní relevantných ustanovení v oblasti úrokov z omeškania rozlišuje v závislosti od toho, či k nevráteniu dane daňovým orgánom došlo v súlade s vtedy platnými ustanoveniami vnútroštátneho práva, ktoré sú v rozpore s právom Spoločenstva, alebo či k nevráteniu dane došlo v rozpore s týmito ustanoveniami, a ktorá, pokiaľ ide o úroky z DPH, ktoré nemohli byť vrátené v primeranej lehote z dôvodu požiadavky vnútroštátneho práva, ktorá bola vyhlásená Súdnym dvorom za nezlučiteľnú s právom Únie, stanovuje dve odlišné obdobia, pre ktoré je charakteristické, že

                           —

                           v prvom období majú zdaniteľné osoby nárok len na úroky z omeškania, ktoré zodpovedajú základnej sadzbe centrálnej banky pri zohľadnení skutočnosti, že vzhľadom na to, že maďarská právna úprava, ktorá je v rozpore s právom Spoločenstva, bola ešte v tom čase platná, maďarské orgány nekonali protiprávne, keď nepovolili v primeranej lehote vyplatenie DPH uvedenej na faktúrach, kým

                           —

                           v druhom období je potrebné vyplatiť úrok zodpovedajúci dvojnásobku základnej sadzby centrálnej banky, ktorý je v maďarskom právnom poriadku uplatniteľný okrem iného v prípade omeškania, len pri oneskorenom zaplatení úrokov z omeškania za prvé obdobie?

               3.

               Má sa článok 183 smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že zásada ekvivalencie bráni vnútroštátnej praxi, podľa ktorej z nevrátenej DPH zaplatí daňový orgán v prípade porušenia práva Únie len úroky, ktoré zodpovedajú (jednoduchej) základnej sadzbe centrálnej banky, kým v prípade porušenia vnútroštátneho práva zaplatí dvojnásobok základnej sadzbe centrálnej banky sadzby?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Veci T-45/13 RENV a T-587/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. marca 2018 – Rose Vision/Komisia („Arbitrážna doložka — Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) — Dohody o grante týkajúce sa projektov FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM a SFERA — Lehota na oznámenie konečnej správy o finančnom audite — Finančné audity konštatujúce nezrovnalosti pri vykonávaní projektov — Pozastavenie platieb — Dôverné zaobchádzanie s finančnými auditmi — Oprávnenosť vykázaných nákladov — Mimozmluvná zodpovednosť — Vrátenie vyplatených súm — Škoda spôsobená zapísaním do systému včasného varovania“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. marca 2018 – Rose Vision/Komisia
   (Veci T-45/13 RENV a T-587/15) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) - Dohody o grante týkajúce sa projektov FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM a SFERA - Lehota na oznámenie konečnej správy o finančnom audite - Finančné audity konštatujúce nezrovnalosti pri vykonávaní projektov - Pozastavenie platieb - Dôverné zaobchádzanie s finančnými auditmi - Oprávnenosť vykázaných nákladov - Mimozmluvná zodpovednosť - Vrátenie vyplatených súm - Škoda spôsobená zapísaním do systému včasného varovania“))
   (2018/C 142/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rose Vision, SL (Pozuelo de Alarcón, Španielsko) (v zastúpení: J.J. Marín López, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: vo veci T-45/13 RENV R. Lyal a M. Siekierzyńska, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Rivas Andrés, advokát, a vo veci T-587/15 J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Rivas Andrés, advokát)

      Predmet veci

   Vo veci T-45/13 RENV po prvé návrh založený na článku 272 ZFEÚ na rozhodnutie o porušení zmluvných ustanovení uplatňujúcich sa na projekt FutureNEM, po druhé návrh založený na článku 272 ZFEÚ na náhradu za škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni v dôsledku porušenia týchto zmluvných ustanovení zo strany Komisie, po tretie návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu za škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni v dôsledku zapísania jej názvu do systému včasného varovania (EWS) a po štvrté návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia o zápise názvu žalobkyne do EWS, a vo veci T-587/15, po prvé v podstate návrh založený na článku 272 ZFEÚ na rozhodnutie o porušení zmluvných ustanovení uplatňujúcich sa na projekty FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM a SFERA, po druhé návrh založený na článku 272 ZFEÚ na rozhodnutie, že žalobkyňa nie je povinná vrátiť Komisii požadovanú sumu, na náhrady za škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni v dôsledku porušenia týchto zmluvných ustanovení zo strany Komisie, ako aj na uloženie Komisii povinnosti zaplatiť sumu, ktorú mala zaplatiť z dôvodu účasti žalobkyne na týchto projektoch, po tretie návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu za škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni v dôsledku zapísania jej názvu do EWS, a po štvrté návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia C (2015) 5449 final z 28. júla 2015 na vymáhanie sumy v celkovej výške 535 613,20 eura, spolu s úrokmi, ktoré má žalobkyňa vrátiť

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-45/14 RENV a T-587/15 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Rose Vision, SL, znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, vrátane trov konania, vo veci T-45/13 RENV, ktoré vznikli v pôvodnom konaní pred Všeobecným súdom vo veci T-45/13, v odvolacom konaní vo veci C-224/15 P a v konaní po vrátení veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec C-29/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 17. januára 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./FOGASA, José David Sánchez Iglesias a Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 17. januára 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./FOGASA, José David Sánchez Iglesias a Incatema, S.L.
   (Vec C-29/18)
   (2018/C 142/32)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Cobra Servicios Auxiliares, S.A.

      Odporcovia v odvolacom konaní: FOGASA, José David Sánchez Iglesias a Incatema, S.L.

      Prejudiciálne otázky

   Má sa doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá je prílohou smernice 1999/70 (1), vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na základe rovnakej skutkovej okolnosti (ukončenie platnosti zmluvy medzi zamestnávateľom a treťou spoločnosťou z vôle tretej spoločnosti) stanovuje nižšie odstupné pri skončení pracovnej zmluvy na dobu určitú uzavretej na účely vykonania určitej činnosti resp. poskytnutia služby, ako v prípade skončenia pracovného pomeru na dobu neurčitú pri porovnateľných pracovníkoch, prostredníctvom hromadného prepúšťania, ktoré je odôvodnené výrobnými dôvodmi na strane zamestnávateľa vyplývajúcimi z ukončenia uvedenej zmluvy medzi dotknutými spoločnosťami?
   V prípade kladnej odpovede, má sa vychádzať z výkladu, podľa ktorého rozdielne zaobchádzanie vo vyplatení odstupného pri skončení pracovného pomeru, ktoré je odôvodnené rovnakými skutkovými okolnosťami, hoci aj na základe iného právneho dôvodu, s pracovníkmi so zmluvou na dobu určitú a porovnateľnými pracovníkmi na dobu neurčitú, predstavuje diskrimináciu zakázanú článkom 21 Charty a je v rozpore so zásadami rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie uvedenými v článkoch 20 a 21 Charty, ktoré sú všeobecnými zásadami práva Únie?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec C-46/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Bremen – Nemecko) – Hubertus John/Freie Hansestadt Bremen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Po sebe nasledujúce pracovné zmluvy na dobu určitú — Doložka 5 bod 1 — Opatrenia, ktoré majú predchádzať zneužívajúcemu používaniu zmlúv na dobu určitú — Smernica 2000/78/ES — Článok 6 ods. 1 — Zákaz diskriminácií založených na veku — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca odklad skončenia pracovnej zmluvy, viazaného na obvyklý vek odchodu do dôchodku, len preto, lebo pracovníkovi vzniklo právo na starobný dôchodok)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Bremen – Nemecko) – Hubertus John/Freie Hansestadt Bremen
   (Vec C-46/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Po sebe nasledujúce pracovné zmluvy na dobu určitú - Doložka 5 bod 1 - Opatrenia, ktoré majú predchádzať zneužívajúcemu používaniu zmlúv na dobu určitú - Smernica 2000/78/ES - Článok 6 ods. 1 - Zákaz diskriminácií založených na veku - Vnútroštátna právna úprava umožňujúca odklad skončenia pracovnej zmluvy, viazaného na obvyklý vek odchodu do dôchodku, len preto, lebo pracovníkovi vzniklo právo na starobný dôchodok))
   (2018/C 142/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Bremen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hubertus John

      Žalovaný: Freie Hansestadt Bremen

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 2 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je to vo veci samej, v rozsahu, v akom toto ustanovenie podriaďuje súhlasu zamestnávateľa odklad dátumu skončenia činnosti pracovníkov, ktorí dosiahli zákonom stanovený vek na vznik nároku na starobný dôchodok, danému na dobu určitú.

               2.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá je prílohou smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, v rozsahu, v akom umožňuje stranám pracovnej zmluvy odložiť po spoločnej dohode v priebehu pracovného vzťahu, bez obmedzenia v čase, bez ďalších podmienok a prípadne viackrát, dohodnutý dátum skončenia pracovnej zmluvy súvisiaci s dosiahnutím obvyklého veku odchodu do dôchodku, a to len z toho dôvodu, že pracovníkovi dosiahnutím obvyklého veku odchodu do dôchodku vzniklo právo na starobný dôchodok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec C-30/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 17. januára 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./José Ramón Fiuza Asorey a Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 17. januára 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A./José Ramón Fiuza Asorey a Incatema, S.L.
   (Vec C-30/18)
   (2018/C 142/33)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Cobra Servicios Auxiliares, S.A.

      Odporcovia v odvolacom konaní: José Ramón Fiuza Asorey a Incatema, S.L.

      Prejudiciálne otázky

   Má sa doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá je prílohou smernice 1999/70 (1), vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na základe rovnakej skutkovej okolnosti (ukončenie platnosti zmluvy medzi zamestnávateľom a treťou spoločnosťou z vôle tretej spoločnosti) stanovuje nižšie odstupné pri skončení pracovnej zmluvy na dobu určitú uzavretej na účely vykonania určitej činnosti resp. poskytnutia služby, ako v prípade skončenia pracovného pomeru na dobu neurčitú pri porovnateľných pracovníkoch, prostredníctvom hromadného prepúšťania, ktoré je odôvodnené výrobnými dôvodmi na strane zamestnávateľa vyplývajúcimi z ukončenia uvedenej zmluvy medzi dotknutými spoločnosťami?
   V prípade kladnej odpovede, má sa vychádzať z výkladu, podľa ktorého rozdielne zaobchádzanie vo vyplatení odstupného pri skončení pracovného pomeru, ktoré je odôvodnené rovnakými skutkovými okolnosťami, hoci aj na základe iného právneho dôvodu, s pracovníkmi so zmluvou na dobu určitú a porovnateľnými pracovníkmi na dobu neurčitú, predstavuje diskrimináciu zakázanú článkom 21 Charty a je v rozpore so zásadami rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie uvedenými v článkoch 20 a 21 Charty, ktoré sú všeobecnými zásadami práva Únie?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec T-292/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2018 – Vakakis kai Synergates/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť — Verejné zákazky na služby — Postup verejného obstarávania — Prípustnosť — Zneužitie konania — Konflikt záujmov — Povinnosť náležitej starostlivosti — Strata príležitosti“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2018 – Vakakis kai Synergates/Komisia
   (Vec T-292/15) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Verejné zákazky na služby - Postup verejného obstarávania - Prípustnosť - Zneužitie konania - Konflikt záujmov - Povinnosť náležitej starostlivosti - Strata príležitosti“))
   (2018/C 142/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vakakis kai Synergates – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE Meleton, predtým Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor, S. Gubel a E. Bertolotto, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Erlbacher a E. Georgieva, neskôr E. Georgieva L. Baumgart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 268 ZFEÚ na priznanie náhrady škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela v dôsledku nezrovnalostí, ktorých sa Komisia mala dopustiť v rámci verejného obstarávania „Posilnenie systému potravinovej bezpečnosti v Albánsku“ (EuropeAid/129820/C/SER/AL)

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska únia je povinná nahradiť škodu, ktorá vznikla spoločnosti Vakakis kai Synergates – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE Meleton z dôvodu straty príležitosti získať zákazku „Posilnenie systému potravinovej bezpečnosti v Albánsku“ (EuropeAid/129820/C/SER/AL), ako aj z dôvodu výdavkov a trov spojených s účasťou na tomto postupe verejného obstarávania.

               2.

               Náhrada škody podľa bodu 1 sa zvýši o úroky z omeškania za obdobie od vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia so sadzbou stanovenou Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné operácie refinancovania, zvýšenou o dva percentuálne body.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Účastníci konania predložia Všeobecnému súdu v lehote troch mesiacov od vyhlásenia tohto rozsudku vyčíslené sumy náhrady škody, na ktorých sa spoločne dohodnú.

               5.

               Ak k takejto dohode nedôjde, účastníci konania predložia v tej istej lehote Všeobecnému súdu svoje číselne vyjadrené návrhy.

               6.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec C-38/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 19. januára 2018 – trestné konanie proti Massimo Gambino a Shpetim Hyka

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 19. januára 2018 – trestné konanie proti Massimo Gambino a Shpetim Hyka
   (Vec C-38/18)
   (2018/C 142/34)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Massimo Gambino, Shpetim Hyka

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 16, 18 a 20 písm. b) smernice 2012/29/EÚ (1) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa poškodený v trestnom konaní opätovne podrobil výsluchu pred novým sudcom, v prípade, že jedna z procesných strán v zmysle článku 511 ods. 2 a článku 525 ods. 2 talianskeho trestného poriadku (v súlade s ich ustáleným výkladom v rámci judikatúry Najvyššieho kasačného súdu) odoprie súhlas s prečítaním zápisníc obsahujúcich výpovede, ktoré dotknutý poškodený už urobil v rámci rovnakého konania a v súlade so zásadou kontradiktórnosti pred iným sudcom?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (Ú. v. EÚ L 315, s. 57).


title: Vec T-127/18: Žaloba podaná 28. februára 2018 – Cortina und FLA Europe/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/66

         Žaloba podaná 28. februára 2018 – Cortina und FLA Europe/Komisia
   (Vec T-127/18)
   (2018/C 142/84)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Cortina (Oudenaarde, Belgicko) a FLA Europe (Oudenaarde) (v zastúpení: S. De Knop, B. Natens a A. Willems, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú;

               —

               vyhlásil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 za neplatné a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 5 ods. 1 a 2 ZEÚ, pretože pre napadnuté nariadenie neexistuje právny základ. Žalobkyne tvrdia, že došlo k porušeniu zásady inštitucionálnej rovnováhy v zmysle článku 13 ods. 2 ZEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 266 ZFEÚ, pretože nedošlo k prijatiu nevyhnutných opatrení na vykonanie rozsudku zo 4. februára 2016, C & J Clark International (C-659/13 a C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 5 ods. 1 ZEÚ, pretože sa prijal právny akt, ktorý ide nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie jeho cieľa.


title: Vec T-133/18: Žaloba podaná 22. februára 2018 – IQ Group Holdings Berhad/EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/66

         Žaloba podaná 22. februára 2018 – IQ Group Holdings Berhad/EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs)
   (Vec T-133/18)
   (2018/C 142/85)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: IQ Group Holdings Berhad (Heckmondwike, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Carter, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Krinner Innovation GmbH (Straßkirchen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu Lumiqs – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 220 053.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2017 vo veci R 983/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel prihláške o zápis pre sporné tovary v zmenenom znení,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne vynaložené v súvislosti s týmto konaním.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-134/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – Monster Energy/EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/67

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – Monster Energy/EUIPO – Nordbrand Nordhausen (BALLER’S PUNCH)
   (Vec T-134/18)
   (2018/C 142/86)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie BALLER’S PUNCH – prihláška č. 14 823 306.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2017 vo veci R 998/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia z 13. marca 2017 vydané v konaní o námietke B002643172,

               —

               zapísal spornú ochrannú známku pre všetky tovary uvedené v prihláške,

               —

               uložil EUIPO povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-157/18: Žaloba podaná 28. februára 2018 – Caprice Schuhproduktion/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/69

         Žaloba podaná 28. februára 2018 – Caprice Schuhproduktion/Komisia
   (Vec T-157/18)
   (2018/C 142/88)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Caprice Schuhproduktion GmbH & Co. KG (Pirmasens, Nemecko) (v zastúpení: S. De Knop, B. Natens a A. Willems, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody. Uvádzané žalobné dôvody sa zhodujú s tými, ktoré boli predložené vo veci Cortina a FLA Europe/Komisia (T-127/18).


title: Vec C-560/17 P: Odvolanie podané 22. septembra 2017: Mediaexpert sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 20. júla 2017 vo veci T-780/16, Mediaexpert/EUIPO

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/2

         Odvolanie podané 22. septembra 2017: Mediaexpert sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 20. júla 2017 vo veci T-780/16, Mediaexpert/EUIPO
   (Vec C-560/17 P)
   (2018/C 152/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mediaexpert sp. z o.o. (v zastúpení: J. Aftyka, radca prawny)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením z 13. marca 2018 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-130/18: Žaloba podaná 27. februára 2018 – adidas International Trading a iní/Komisia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/47

         Žaloba podaná 27. februára 2018 – adidas International Trading a iní/Komisia
   (Vec T-130/18)
   (2018/C 152/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: adidas International Trading BV (Amsterdam, Holandsko) a 27 ďalších žalobcov (v zastúpení: E. Vermulst a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30) a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia nemala právnu spôsobilosť na prijatie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2232 (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že opätovné otvorenie ukončeného konania v súvislosti s obuvou a retroaktívne uloženie antidumpingového cla, ktorého platnosť uplynula, Komisiou vo vykonávacom nariadení (EÚ) 2017/2232:

                           —

                           nemá právny základ, zakladá sa na zjavnom pochybení v súvislosti s uplatnením článku 266 ZFEÚ a nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 (2) a porušuje článok 9 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036,

                           —

                           nie je v súlade so zásadami ochrany legitímnych očakávaní, právnej istoty a zákazu retroaktivity v rozsahu, v akom sa to týka žalobcov, a

                           —

                           zakladá sa na nesprávnom uplatnení článku 266 ZFEÚ a zneužití právomoci Komisiou, a porušuje článok 5 ods. 4 ZEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že retroaktívne uloženie antidumpingového cla na dodávateľov žalobcov, ktoré zabránilo vráteniu platieb žalobcom, porušuje zásadu zákazu diskriminácie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia zneužila svoje právomoci pri posudzovaní trhového hospodárstva a individuálnom posudzovaní tvrdení dodávateľov žalobcov, aby mohla retroaktívne uložiť antidumpingové clo, a porušila zásadu zákazu diskriminácie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa svojím posúdením spoločností uvedených v Prílohách III a VI vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2232 a zamietnutím žiadostí o vrátenie antidumpingového cla v súvislosti s dovozom do týchto spoločností dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, nesprávne uplatnila článok 266 ZFEÚ a porušila povinnosť náležitej starostlivosti a riadnej správy.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-131/18: Žaloba podaná 28. februára 2018 – Deichmann/Komisia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/48

         Žaloba podaná 28. februára 2018 – Deichmann/Komisia
   (Vec T-131/18)
   (2018/C 152/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deichmann SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: S. De Knop, B. Natens, A. Willems a C. Zimmermann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30), a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               —

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že konaním bez platného právneho základu vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 (1) porušuje zásadu prenesenia právomoci podľa článku 5 ods. 1 a 2 ZEÚ a v každom prípade zásadu inštitucionálnej rovnováhy podľa článku 13 ods. 2 ZEÚ.

               —

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že neprijatie opatrení potrebných na vykonanie rozsudku v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, C&J Clark International, vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 266 ZFEÚ.

               —

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že uložením antidumpingového cla na dovoz obuvi „ku ktorému došlo počas obdobia uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 (2) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1294/2009 (3)“, vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 1 ods. 1 a článok 10 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 (4) a zásadu právnej istoty (zákaz retroaktivity).

               —

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že uložením antidumpingového cla bez vykonania nového posúdenia záujmov Únie vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 21 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036; v každom prípade je zjavne nesprávne konštatovanie, podľa ktorého uloženie antidumpingového cla bolo v záujme Únie.

               —

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím aktu, ktorý presahuje to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa, vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 5 ods. 1 a 4 ZEÚ.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, 2006, s. 1).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009 , ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má, alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 352, 2009, s. 1).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-132/18: Žaloba podaná 28. februára 2018 – Roland/Komisia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/49

         Žaloba podaná 28. februára 2018 – Roland/Komisia
   (Vec T-132/18)
   (2018/C 152/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Roland SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: S. De Knop, A. Willems a C. Zimmermann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30), a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 (1) porušuje zásadu prenesenia právomocí podľa článku 5 ods. 1 a 2 ZEÚ a v každom prípade zásadu inštitucionálnej rovnováhy podľa článku 13 ods. 2 ZEÚ, a to vzhľadom na skutočnosť, že sa uplatňuje bez platného právneho základu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 266 ZFEÚ, a to vzhľadom na skutočnosť, že ním neboli prijaté opatrenia nevyhnutné na to, aby sa vyhovelo rozsudku v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, C&J Clark International.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 je v rozpore s článkom 1 ods. 1 a článkom 10 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 (2), ako aj so zásadou právnej istoty (zákazom retroaktivity), a to vzhľadom na skutočnosť, že ním bolo uložené antidumpingové clo na dovoz obuvi, „ktorý sa uskutočnil počas obdobia uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 (3) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1294/2009 (4)“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 je v rozpore s článkom 21 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036, a to vzhľadom na skutočnosť, že ním bolo uložené antidumpingové clo bez nového vyhodnotenia záujmu Únie; konštatovanie, že uloženie antidumpingového cla bolo v záujme Únie, by bolo v každom prípade zjavne nesprávnym posúdením.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 5 ods. 1 a 4 ZEÚ, a to vzhľadom na skutočnosť, že bol prijatý akt, ktorý prekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľa.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, 2006, s. 1).

      (4)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má, alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 352, 2009, s. 1).


title: Vec T-263/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2018 – SD/EIGE („Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmluva na dobu určitú — Rozhodnutie o neobnovení — Žiadosť o obnovenie, ktorá má ten istý predmet ako sťažnosť v zmysle článku 90 ods. 2 služobného poriadku úradníkov — Neprípustnosť“)

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2018 – SD/EIGE
   (Vec T-263/17) (1)

   ((„Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie o neobnovení - Žiadosť o obnovenie, ktorá má ten istý predmet ako sťažnosť v zmysle článku 90 ods. 2 služobného poriadku úradníkov - Neprípustnosť“))
   (2018/C 152/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: SD (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, avocats)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (v zastúpení: V. Langbakk, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

      Predmet

   Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie implicitného rozhodnutia EIGE z 26. augusta 2016, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu z 26. apríla 2016 o druhé obnovenie jeho pracovnej zmluvy a jednak v prípade potreby na zrušenie rozhodnutia EIGE z 20. januára 2017, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná 3. októbra 2016 proti implicitnému rozhodnutiu z 26. augusta 2016, a jednak na náhradu škody, ktorá údajne žalobcovi vznikla z dôvodu prijatia týchto rozhodnutí

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               SD znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (EIGE).

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec C-85/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Oradea (Rumunsko) 8. februára 2018 – CV/DU

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Oradea (Rumunsko) 8. februára 2018 – CV/DU
   (Vec C-85/18)
   (2018/C 152/15)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Oradea

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: CV

      Odporkyňa: DU

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem obvyklý pobyt dieťaťa v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003 (1) vykladať v tom zmysle, že tento obvyklý pobyt zodpovedá miestu, v ktorom má dieťa určitý stupeň začlenenia do sociálneho a rodinného prostredia, bez ohľadu na skutočnosť, že existuje súdne rozhodnutie, ktoré bolo vydané v inom členskom štáte po tom, čo sa dieťa so svojím otcom presťahovalo na územie štátu, v ktorom sa maloletá osoba začlenila do tohto sociálneho a rodinného prostredia? Alebo sa v tomto prípade naopak uplatnia ustanovenia článku 13 nariadenia č. 2201/2003, ktoré stanovujú právomoc založenú na prítomnosti dieťaťa?

               2.

               Je skutočnosť, že maloletá osoba má štátnu príslušnosť členského štátu, v ktorom sa usadila so svojím otcom, v prípade, že jej rodičia majú iba rumunskú štátnu príslušnosť, relevantná na účely určenia jej obvyklého pobytu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec T-507/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. marca 2018 – Poľsko/Komisia [„EPZF — Výdavky vylúčené z financovania — Nariadenie (ES) č. 2200/96, smernica 2002/55/ES, nariadenie (ES) č. 1432/2003, nariadenie (ES) č. 1433/2003, nariadenie (ES) č. 1290/2005, nariadenie (ES) č. 885/2006, nariadenie (ES) č. 1182/2007, nariadenie (ES) č. 1234/2007, nariadenie (ES) č. 1580/2007 a nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 — Výdavky vynaložené Poľskom — Riziko pre EPZF — Kontroly na mieste — Podmienky uznania organizácií výrobcov — Rozdielnosti medzi jazykovými verziami — Finančná úprava“]

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. marca 2018 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-507/15) (1)

   ([„EPZF - Výdavky vylúčené z financovania - Nariadenie (ES) č. 2200/96, smernica 2002/55/ES, nariadenie (ES) č. 1432/2003, nariadenie (ES) č. 1433/2003, nariadenie (ES) č. 1290/2005, nariadenie (ES) č. 885/2006, nariadenie (ES) č. 1182/2007, nariadenie (ES) č. 1234/2007, nariadenie (ES) č. 1580/2007 a nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 - Výdavky vynaložené Poľskom - Riziko pre EPZF - Kontroly na mieste - Podmienky uznania organizácií výrobcov - Rozdielnosti medzi jazykovými verziami - Finančná úprava“])
   (2018/C 152/29)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, K. Straś, M. Pawlicka a B. Paziewska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 182, 2015, s. 39)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-84/18: Žaloba podaná 15. februára 2018 – VG/Komisia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/37

         Žaloba podaná 15. februára 2018 – VG/Komisia
   (Vec T-84/18)
   (2018/C 152/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VG (v zastúpení: G. Pandey s V. Villante, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               hneď na úvod, ak je to vhodné, vyhlásil článok 90 služobného poriadku za neplatný a neuplatniteľný v tomto konaní vzhľadom na článok 270 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               po prvé zrušil rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) z 30. októbra 2017, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobkyne z 31. júla 2017,

               —

               po druhé zrušil rozhodnutie EPSO z 19. apríla 2017, ktorým sa zamieta jeho žiadosť o preskúmanie rozhodnutia EPSO/výberovej komisie o nepripustení žalobkyne do ďalšej fázy výberového konania,

               —

               po tretie zrušil rozhodnutie EPSO zo 6. februára 2017 zverejnené na internetovom účte EPSO o nezaradení žalobkyne do návrhu zoznamu uchádzačov na účely výberového konania EPSO/AD/323/16,

               —

               po štvrté zrušil oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/323/16 uverejnené 26. mája 2016 (1),

               —

               napokon zrušil v celom rozsahu návrh zoznamu uchádzačov vybraných na účasť na vyššie uvedenom výberovom konaní,

               —

               priznal žalobkyni náhradu ujmy vo výške 50 000 eur a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení EPSO/výberovej komisie, pokiaľ ide o odbornú prax žalobkyne, a porušenie prílohy III k danému oznámeniu o výberovom konaní, v ktorej sa uvádzajú požadované pracovné skúsenosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie a práva žalobkyne byť vypočutá, ako aj na porušení povinnosti odôvodnenia a článku 296 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod jezaložený na porušení článkov 1, 2, 3 a 4 nariadenia č. 1/58 (2), článku 1d a článku 28 služobného poriadku, ako aj článku 1 ods. 1 písm. f) prílohy III k tomuto poriadku a napokon zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 187, 2016, s. A/1.

      (2)  Nariadenie č. 1 z 15. apríla 1958 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve Ú. v. ES 17, 1958, s. 385; Mim. vyd. 01/001, s. 3.


title: Vec T-141/18: Žaloba podaná 28. februára 2018 – Deichmann-Shoes UK/Komisia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/50

         Žaloba podaná 28. februára 2018 – Deichmann-Shoes UK/Komisia
   (Vec T-141/18)
   (2018/C 152/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deichmann-Shoes UK Ltd (Leicestershire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. De Knop, B. Natens, A. Willems a C. Zimmermann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30), a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 (1) porušuje zásadu prenesenia právomocí podľa článku 5 ods. 1 a 2 ZEÚ a v každom prípade zásadu inštitucionálnej rovnováhy podľa článku 13 ods. 2 ZEÚ, a to vzhľadom na skutočnosť, že sa uplatňuje bez platného právneho základu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 266 ZFEÚ, a to vzhľadom na skutočnosť, že ním neboli prijaté opatrenia nevyhnutné na to, aby sa vyhovelo rozsudku v spojených veciach C-659/13 a C-34/14, C&J Clark International.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 je v rozpore s článkom 1 ods. 1 a článkom 10 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036 (2), ako aj so zásadou právnej istoty (zákazom retroaktivity), a to vzhľadom na skutočnosť, že ním bolo uložené antidumpingové clo na dovoz obuvi, „ktorý sa uskutočnil počas obdobia uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 (3) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1294/2009 (4)“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 je v rozpore s článkom 21 nariadenia (EÚ) č. 2016/1036, a to vzhľadom na skutočnosť, že ním bolo uložené antidumpingové clo bez nového vyhodnotenia záujmu Únie; konštatovanie, že uloženie antidumpingového cla bolo v záujme Únie, by bolo v každom prípade zjavne nesprávnym posúdením.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 porušuje článok 5 ods. 1 a 4 ZEÚ, a to vzhľadom na skutočnosť, že bol prijatý akt, ktorý prekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľa.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 319, 2017, s. 30).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, 2006, s. 1).

      (4)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má, alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 352, 2009, s. 1).