title: Vec C-296/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven kasacionen săd (Bulharsko) 22. mája 2017 – Wiemer & Trachte GmbH (v úpadku)/Žan Oved Tadžer

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven kasacionen săd (Bulharsko) 22. mája 2017 – Wiemer & Trachte GmbH (v úpadku)/Žan Oved Tadžer
   (Vec C-296/17)
   (2017/C 256/11)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven kasacionen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Wiemer & Trachte GmbH (v úpadku)

      Žalovaný a odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Žan Oved Tadžer

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (1) vykladať v tom zmysle, že právomoc súdov členského štátu, na území ktorého začalo konkurzné konanie, je pre odporovaciu žalobu podanú v tejto súvislosti voči žalovanému, ktorý má svoje sídlo alebo bydlisko v inom členskom štáte, výlučnou právomocou, alebo je likvidátor v prípade podľa článku 18 ods. 2 nariadenia oprávnený podať odporovaciu žalobu na súde v tom členskom štáte, na území ktorého má žalovaný svoje sídlo alebo bydlisko, keď sa odporovacia žaloba likvidátora opiera o opatrenie týkajúce sa hnuteľných vecí, ktoré sa uskutočnilo v druhom členskom štáte?

               2.

               Uplatní sa vyrovnanie záväzku stanovené v článku 24 ods. 2 v spojení s ods. 1 nariadenia č. 1346/2000 v prípade plnenia v prospech dlžníka v členskom štáte, ktoré sa uskutočnilo prostredníctvom konateľa podniku dlhujúcej spoločnosti, ktorá je usadená v tomto členskom štáte, keď v čase plnenia bol v inom členskom štáte podaný návrh na začatie konkurzného konania týkajúci sa majetku dlžníčky a bol vymenovaný predbežný správca, ale ešte nebolo vydané žiadne rozhodnutie o začatí konkurzného konania?

               3.

               Uplatní sa článok 24 ods. 1 nariadenia č. 1346/2000 o splnení záväzku na zaplatenie peňažnej sumy dlžníčke, keď pôvodný prevod tejto sumy od dlžníčky na osobu plniacu záväzok sa podľa vnútroštátneho práva konkurzného súdu považuje za neúčinný a neúčinnosť vyplýva zo začatia konkurzného konania?

               4.

               Použije sa domnienka absencie vedomosti podľa článku 24 ods. 2 nariadenia č. 1346/2000, keď orgány uvedené v článku 21 ods. 2 druhej vete tohto nariadenia neprijali opatrenia potrebné na to, aby sa zabezpečilo, že rozhodnutia konkurzného súdu, ktorými bol menovaný predbežný správca, a ktorými sa nariadilo, že opatrenia spoločnosti sú platné iba so súhlasom menovaného predbežného správcu, sa uverejnia v registri členského štátu, na území ktorého má dlžníčka podnik, keď členský štát, v ktorom sa nachádza sídlo podniku, stanovuje povinnosť uverejniť tieto rozhodnutia, hoci ich uznáva podľa článku 25 v spojení s článkom 16 nariadenia?

      (1)  Ú. v. ES L 160, 2000, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191.


title: Vec C-180/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Genova – Taliansko) – Andrea Vassallo/Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate (Smernica 1999/70/ES — Doložka 1 písm. b) a doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Vznik pracovného vzťahu na dobu neurčitú v prípade porušenia ustanovení o opakovane uzatváraných zmluvách na dobu určitú — Možnosť výnimky pre pracovné zmluvy uzavreté s verejnou správou)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/1

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Genova – Taliansko) – Andrea Vassallo/Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate
   (Vec C-180/04) (1)

   (Smernica 1999/70/ES - Doložka 1 písm. b) a doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Vznik pracovného vzťahu na dobu neurčitú v prípade porušenia ustanovení o opakovane uzatváraných zmluvách na dobu určitú - Možnosť výnimky pre pracovné zmluvy uzavreté s verejnou správou)
   (2006/C 261/02)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Genova
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andrea Vassallo

      Žalovaný: Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Genova – Výklad smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP(Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) – Vznik pracovného vzťahu na dobu neurčitú v prípade porušenia noriem upravujúcich zmluvy uzatvorené na dobu určitú v bezprostrednom slede – Možnosť výnimky v prípade pracovných zmlúv uzatvorených vo verejnej správe
   Výrok rozsudku
   Rámcová dohoda o práci na dobu určitú uzavretá 18. marca 1999, ktorá je uvedená ako príloha smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že jej v zásade neodporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje, aby v prípade zneužívania opakovaného uplatňovania po sebe nasledujúcich pracovných zmlúv alebo vzťahov na dobu určitú zo strany zamestnávateľa vo verejnej správe sa tieto zmluvy a vzťahy zmenili na pracovné zmluvy alebo vzťahy na dobu neurčitú, zatiaľ čo takáto zmena pracovných zmlúv alebo vzťahov na dobu určitú je stanovená pre pracovné zmluvy alebo vzťahy so zamestnávateľom v súkromnom sektore, pokiaľ právny poriadok dotknutého členského štátu obsahuje iné účinné opatrenie, ktoré má zabrániť, prípadne sankcionovať zneužitie opakovaného uplatňovania po sebe nasledujúcich pracovných zmlúv na dobu určitú zo strany zamestnávateľa vo verejnom sektore.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 12.6.2004.


title: Spojené veci C-283/06 a C-312/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podali Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság – Maďarská republika) – KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06)/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője, OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06) (Šiesta smernica o DPH — Článok 33 ods. 1 — Pojem dane z obratu — Miestna daň z podnikania)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podali Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság – Maďarská republika) – KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06)/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője, OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   (Spojené veci C-283/06 a C-312/06) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 33 ods. 1 - Pojem „dane z obratu“ - Miestna daň z podnikania)
   (2007/C 297/19)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06), OTP Garancia Biztosító rt (C-312/06)

      Žalovaní: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője (C-283/06), Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   Predmet veci
   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania – Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság – Výklad prílohy X (Zoznam uvedený v článku 24 aktu o pristúpení: Maďarsko) kapitoly 4 (Politika hospodárskej súťaže) bodu 3 písm. a) Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, s. 846) a článku 33 smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Zákaz daní, ktoré majú charakter dane z obratu – Vnútroštátna právna úprava, ktorá umožňuje vnútroštátnym orgánom zaviesť daň z príjmu z hospodárskej činnosti – Možnosť členského štátu stanovená v akte o pristúpení uplatniť zníženie tejto dane počas prechodného obdobia
   Výrok rozsudku
   Článok 33 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, ktorou sa dopĺňa spoločný systém dane z pridanej hodnoty, mení a dopĺňa smernica 77/388 s cieľom zrušiť daňové hranice, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni zachovaniu platby daňového charakteru, ktorá má také charakteristické znaky ako daň, o ktorú ide vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.

      Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. júna 2005 vo veci T-186/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SPAFORM — Skoršie slovné ochranné známky SPA a SPA THERMES — Čiastočné zamietnutie námietky — Pravidlo 18 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/21

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 15. júna 2005
   vo veci T-186/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SPAFORM - Skoršie slovné ochranné známky SPA a SPA THERMES - Čiastočné zamietnutie námietky - Pravidlo 18 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   (2005/C 205/38)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-186/04, Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, so sídlom v Spa (Belgicko), v zastúpení: L. de Brouwer, E. Cornu, É. De Gryse a D. Moreau, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnený zástupca: M. G. Schneider), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník konania pred Súdom prvého stupňa: Spaform Ltd, so sídlom v Southampton (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: J. Gardner a A. Howard, barristers, ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. februára 2004 (vec R 827/2002-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, a Spaform Ltd, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka, vyhlásil 15. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 25. februára 2004 (vec R 827/2002-4) sa čiastočne zrušuje v časti týkajúcej sa vyhlásenia neprípustnosti námietky podľa článku 8 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva založenej na ochrannej známke SPA zapísanej v Beneluxe pod č. 389 230.

               2)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               ÚHVT znáša vlastné trovy a je povinný nahradiť trovy žalobcu.

               4)

               Vedľajší účastník znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-355/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. decembra 2016 – STC/Komisia („Verejné zmluvy na práce — Verejné obstarávanie — Výstavba trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou a súvisiaca údržba — Zamietnutie ponuky uchádzača — Späťvzatie napadnutého aktu — Zastavenie konania“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. decembra 2016 – STC/Komisia
   (Vec T-355/14) (1)

   ((„Verejné zmluvy na práce - Verejné obstarávanie - Výstavba trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou a súvisiaca údržba - Zamietnutie ponuky uchádzača - Späťvzatie napadnutého aktu - Zastavenie konania“))
   (2017/C 022/44)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: STC SpA (Forlì, Taliansko) (v zastúpení: A. Marelli a G. Delucca. advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Di Paolo, F. Moro a L. Cappelletti, neskôr L. Di Paolo a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Taliansko) (v zastúpení: A. Penta, advokát)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci po prvé k zrušeniu rozhodnutia Komisie z 3. apríla 2014 o zamietnutí ponuky predloženej žalobkyňou v rámci postupu verejného obstarávania JRC IPR 2013 C04 0031 OC, týkajúceho sa výstavby trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou a súvisiacej údržby (2013/S 137-237146) v Spoločnom výskumnom centre (Joint Research Centre – JRC) v Ispre (Taliansko), po druhé rozhodnutia, ktorým Komisia udelila zákazku CPL Concordia, ako aj akéhokoľvek súvisiaceho aktu predchádzajúceho alebo nasledujúceho po tomto rozhodnutí, vrátane prípadného rozhodnutia, ktorým sa schvaľuje zmluva a, prípadne, samotnej zmluvy, po tretie listu Komisie z 15. apríla 2014, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o prístup k dokumentom verejného obstarávania a, na druhej strane, žaloba smerujúca k tomu, aby sa Komisii uložilo odvolať udelenie zákazky a prideliť uvedenú zákazku žalobkyni a, subsidiárne, pokiaľ by ujma nemohla byť odstránená uvedením do pôvodného stavu, zaviazať Komisiu na náhradu škody, ktorú utrpela žalobkyňa

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Návrhy CPL Concordia Soc. Coop sa zamietajú ako zjavne neprípustné.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s týmto konaním, ako aj s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-415/07: Žaloba podaná 21. novembra 2007 – RedEnvelope/ÚHVT – Red Letter Days (redENVELOPE)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/25

         Žaloba podaná 21. novembra 2007 – RedEnvelope/ÚHVT – Red Letter Days (redENVELOPE)
   (Vec T-415/07)
   (2008/C 8/45)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: RedEnvelope Inc. (San Francisco, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Poulter, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Red Letter Days Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu č. R 1117/2005-1 zo 14. septembra 2007 v rozsahu, v akom pripustil predloženie nových dôkazov na podporu dôvodov námietok,

               —

               uložiť žalovanému náhradu trov konania vynaložených žalobcom v tomto konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „redENVELOPE“ pre služby uvedené v triedach 35 a 42 – prihláška č. 1 601 327.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Red Letter Days Ltd.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zapísané a nezapísané národné slovné a obrazové ochranné známky „RED LETTER“, „RED LETTER DAYS“ a „RED LETTER DAYS PLC“ pre výrobky a služby uvedené v triedach 9, 14, 16, 18, 21, 22, 25, 26, 33, 36, 39, 41, 42, 43 a 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke čiastočne vyhovené.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a vrátenie veci námietkovému oddeleniu k ďalšiemu konaniu v rozsahu stanovenom článkom 8 ods. 4 nariadenia Rady č. 40/94.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 74 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94 tým, že odvolací senát pripustil predloženie nových dôkazov, ktoré umožnia námietkovému oddeleniu rozhodnúť na základe dôkazov, ktoré neboli v konaní dostupné skôr, a vo vzťahu ku ktorým žalobca nemal možnosť vyjadriť sa pred námietkovým oddelením.


title: Vec C-390/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. apríla 2011 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2007/36/ES — Výkon určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/6

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. apríla 2011 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-390/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2007/36/ES - Výkon určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   2011/C 179/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a L. de Schietere de Lophem, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schilzt, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie v stanovenej lehote opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/36/ES z 11. júla 2007 o výkone určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu (Ú. v. EÚ L 184, s. 17)

      Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/36/ES z 11. júla 2007 o výkone určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-420/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. septembra 2012 — Anitrav/Roma Capitale

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. septembra 2012 — Anitrav/Roma Capitale
   (Vec C-420/12)
   2012/C 366/46
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (Anitrav)

      Žalovaný: Roma Capitale

      Prejudiciálna otázka

   Bránia článok 49 ZFEÚ, článok 3 ZEÚ, články 3 ZFEÚ, 4 ZFEÚ, 5 ZFEÚ, 6 ZFEÚ, 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ uplatneniu článku 3 ods. 3, článku 8 ods. 3 a článku 11 zákona č. 21 z roku 1992 v časti, v ktorej stanovujú, že „sídlo dopravcu a technická základňa sa musia nachádzať výlučne na území obce, ktorá vydala oprávnenie“; že „na získanie a ďalšie uplatňovanie oprávnenia na poskytovanie služby prenájmu dopravného prostriedku s vodičom sa vyžaduje, aby jeho držiteľ mal na základe platného právneho titulu sídlo, technickú základňu alebo prístavné mólo na území obce, ktorá vydala oprávnenie“ a že „objednávky dopravy v rámci služby prenájmu dopravného prostriedku s vodičom sa uskutočňujú v technickej základni? Začatie a ukončenie každej jednotlivej služby prenájmu dopravného prostriedku s vodičom sa musí uskutočniť v technickej základni nachádzajúcej sa v obci, ktorá vydala oprávnenie, s návratom do tejto technickej základne, zatiaľ čo vyzdvihnutie zákazníka a príchod do cieľového miesta môžu byť uskutočnené aj na území iných obcí“.


title: Vec C-524/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. novembra 2013 — TeamBank AG Nürnbeg/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Fercredit Servizi Finanziari SpA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka f@ir Credit — Námietka majiteľa ochrannej známky Spoločenstva FERCREDIT — Zamietnutie zápisu)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/22

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. novembra 2013 — TeamBank AG Nürnbeg/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Fercredit Servizi Finanziari SpA
   (Vec C-524/12 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka f@ir Credit - Námietka majiteľa ochrannej známky Spoločenstva FERCREDIT - Zamietnutie zápisu)
   2014/C 52/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TeamBank AG Nürnbeg (v zastúpení: D. Terheggen, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Fercredit Servizi Finanziari SpA (v zastúpení: G. Petrocchi, A. Masetti Zannini de Concina a R. Cartella, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. septembra 2012, TeamBank/ÚHVT — Fercredit Servizi Finanziari (T-220/11), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. februára 2011 (vec R 719/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Fercredit Servizi Finanziari SpA a TeamBank AG Nürnberg — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1) — Pravdepodobnosť zámeny medzi obrazovým označením obsahujúcim slovný prvok „f@ir Credit“ a skoršou medzinárodnou obrazovou ochrannou známkou obsahujúcou slovný prvok „FERCREDIT“

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               TeamBank AG Nürnberg je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Vec T-263/17: Žaloba podaná 3. mája 2017 – SD/EIGE

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/48

         Žaloba podaná 3. mája 2017 – SD/EIGE
   (Vec T-263/17)
   (2017/C 239/61)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: SD (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, lawyers)

      Žalovaný: European Institute for Gender Equality (EIGE)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil implicitné rozhodnutie EIGE z 26. augusta 2016, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu z 26. apríla 2016 o druhé obnovenie jeho pracovnej zmluvy,

               —

               v prípade potreby zrušil aj rozhodnutie EIGE z 20. januára 2017, doručené žalobcovi 23. januára 2017, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná 3. októbra 2016 proti implicitnému rozhodnutiu EIGE,

               —

               nahradil žalobcovi vzniknutú majetkovú a nemajetkovú ujmu,

               —

               rozhodol o náhrade všetkých trov vynaložených v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie, a tým aj na porušení zásady riadnej správy vecí verejných.

                           —

                           Žalovaný nepredložil žalobcovi odôvodnené meritórne rozhodnutie o žiadosti a následnej sťažnosti. Úplný nedostatok odôvodnenia je v rozpore s povinnosťou uviesť odôvodnenie a zásadou riadnej správy vecí verejných.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 8 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov EÚ a rozhodnutia EIGE č. 82 z 28. júla 2014 o postupe obnovovania/neobnovovania zmlúv vzťahujúcich sa na dočasných a zmluvných zamestnancov (ďalej len „rozhodnutie 82“).

                           —

                           Žalovaný riadne nevykonal diskrečnú právomoc, ktorú mu udeľujú vyššie uvedené ustanovenia, a nevykonal úplné alebo podrobné preskúmanie všetkých relevantných skutkových okolností daného prípadu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na procesných pochybeniach vrátane porušenia interných procesných pravidiel stanovených v rozhodnutí 82, na porušení práva na obranu, práva byť vypočutý, zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti starostlivosti.

                           —

                           Žalovaný nielen že nepostupoval v súlade s rozhodnutím 82, ale stanovisko žalobcu nevypočul ani iným spôsobom. Pred prijatím rozhodnutia z 26. augusta 2016 tak od žalobcu nezískal relevantné informácie ohľadne jeho záujmov a neumožnil žalobcovi, aby si riadne pripravil svoju obranu.


title: Vec T-3/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  29. septembra 2014 – Ronja/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty vymenené v rámci sťažnosti týkajúcej sa prebratia smernice 2001/37/ES — Dokumenty pochádzajúce z členského štátu — Námietka členského štátu — Čiastočné zamietnutie prístupu — Rozhodnutie o poskytnutí úplného prístupu v nadväznosti na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania — Zastavenie konania — Dokumenty pochádzajúce od Komisie — Rozhodnutie o poskytnutí úplného prístupu — Nesplnenie povinnosti Komisie začať konanie o nesplnenie povinnosti proti Rakúskej republike — Neprípustnosť“ )

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/40

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. septembra 2014 – Ronja/Komisia
   (Vec T-3/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty vymenené v rámci sťažnosti týkajúcej sa prebratia smernice 2001/37/ES - Dokumenty pochádzajúce z členského štátu - Námietka členského štátu - Čiastočné zamietnutie prístupu - Rozhodnutie o poskytnutí úplného prístupu v nadväznosti na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania - Zastavenie konania - Dokumenty pochádzajúce od Komisie - Rozhodnutie o poskytnutí úplného prístupu - Nesplnenie povinnosti Komisie začať konanie o nesplnenie povinnosti proti Rakúskej republike - Neprípustnosť“))
   2014/C 409/57
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ronja s.r.o. (Znojmo, Česká republika) (v zastúpení: E. Engin-Deniz, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Noll-Ehlers a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 6. septembra a z 8. novembra 2012, ktorým bol zamietnutý úplný prístup k listom, ktoré si vymenili Komisia a Rakúska republika v súvislosti so sťažnosťou č. 2008/4340 podanou žalobkyňou, ktorá sa týkala prebratia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/37/ES z 5. júna 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkov (Ú. v. ES L 194, s. 26; Mim. vyd. 15/006, s. 147), a po druhé, návrh na určenie, že Komisia konala protiprávne, keďže nezačala konanie o nesplnenie povinnosti proti Rakúskej republike z dôvodu porušenia článku 13 smernice 2001/37 a článku 34 ZFEÚ

      Výrok

               1.

               Konanie o druhom hlavnom návrhu spoločnosti Ronja s.r.o. sa zastavuje v rozsahu, v akom sa týka zrušenia rozhodnutia Európskej komisie z 8. novembra 2012, ktorým bol zamietnutý úplný prístup k listom Rakúskej republiky z 19. februára a 8. mája 2009 adresovaných Komisii, ktoré si vymenili v súvislosti so sťažnosťou č. 2008/4340 podanou spoločnosťou Ronja vo veci prebratia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/37/ES z 5. júna 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkov (Ú. v. ES L 194, s. 26; Mim. vyd. 15/006, s. 147).

               2.

               V zostávajúce časti sa žaloba zamieta ako neprípustná.

               3.

               Spoločnosť Ronja znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii v súvislosti s návrhmi na zrušenie v časti, v ktorej smerujú proti rozhodnutiu Komisie zo 6. septembra 2012, prostredníctvom ktorého Komisia udelila súhlas na prístup k listom z 23. decembra 2008 a 18. marca 2009 adresovaným Rakúskej republike, ktoré si medzi sebou vymenili v súvislosti so sťažnosťou č. 2008/4340, ďalej v súvislosti s návrhmi, ktorými sa domáha poskytnutia úplného prístupu k žiadaným dokumentom, ako aj návrhmi na určenie, že Komisia konala protiprávne, keďže nezačala konanie o nesplnenie povinnosti proti Rakúskej republike.

               4.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Ronja v súvislosti s návrhmi na zrušenie v časti, v ktorej smerujú proti rozhodnutiu z 8. novembra 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec T-452/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. septembra 2012 — Western Digital a Western Digital Ireland/Komisia

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/37

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. septembra 2012 — Western Digital a Western Digital Ireland/Komisia
   (Vec T-452/11) (1)

   2012/C 355/79
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 305, 15.10.2011.


title: Vec T-532/13: Žaloba podaná 26. septembra 2013 — Kicks Kosmetikkedjan/ÚHVT — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/17

         Žaloba podaná 26. septembra 2013 — Kicks Kosmetikkedjan/ÚHVT — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)
   (Vec T-532/13)
   2013/C 359/33
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kicks Kosmetikkedjan AB (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: K. Strömholm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie,

               —

               zaviazal na náhradu trov konania ÚHVT alebo subisidiárne vedľajšieho účastníka konania,

               —

               nariadil vykonať zápis spornej prihlášky č. 9245473 v celom rozsahu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Kicks Kosmetikkedjan AB.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „KICKS“ pre výrobky a služby tried 3, 8, 14, 21 a 35 — prihláška č. 9245473.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Kik Textilien und Non-Food GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nemecká a medzinárodná slovná ochranná známka „kik“ pre služby triedy 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre namietané tovary a služby.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-121/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 1. augusta 2016 – Poniskaitis/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých v iných dôchodkových systémoch do systému Únie — Rozhodnutie o uznaní odpracovaných rokov, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku — Článok 81 rokovacieho poriadku — Zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/48

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 1. augusta 2016 – Poniskaitis/Komisia
      (Vec F-121/13) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých v iných dôchodkových systémoch do systému Únie - Rozhodnutie o uznaní odpracovaných rokov, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku - Článok 81 rokovacieho poriadku - Zjavne nedôvodná žaloba))
      (2016/C 364/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jonas Poniskaitis (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, neskôr J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, neskôr G. Gattinara, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutí týkajúcich sa prevodu práv žalobcu na dôchodok do dôchodkového systému Únie, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014, s. 53.


title: Vec C-29/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel (Luxemburg) 18. januára 2010 — Heiko Koelzsch/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel (Luxemburg) 18. januára 2010 — Heiko Koelzsch/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-29/10)
   2010/C 80/30
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Heiko Koelzsch

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Prejudiciálna otázka

   Má byť kolízna norma definovaná v článku 6 ods. 2 písm. a) Rímskeho dohovoru z 19. júna 1980 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (1), uvádzajúca, že pracovná zmluva sa spravuje právom štátu, v ktorom zamestnanec pri plnení zmluvy obvykle vykonáva svoju prácu, vykladaná v tom zmysle, že za predpokladu, že zamestnanec by vykonával prácu vo viacerých štátoch, ale systematicky by sa vracal do jedného z nich, tento štát by mal byť považovaný za štát, v ktorom zamestnanec obvykle vykonáva svoju prácu?

      (1)  Rímsky dohovor z roku 1980 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, otvorený na podpis v Ríme 19. júna 1980 (Ú. v. EÚ C 169, 8.7.2005, s. 10).


title: Vec T-270/04: Žaloba podaná dňa 1. júla 2004: Bic Deutschland GmbH & Co OHG proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/30

         Žaloba podaná dňa 1. júla 2004: Bic Deutschland GmbH & Co OHG proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-270/04)
   (2004/C 262/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Bic Deutschland GmbH & Co OHG, so sídlom v Eschborn (Nemecko), v zastúpení: Dominique Voillemot, advokát, podal 1. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 3. mája 2004, podľa ktorého je žalobca povinný vyplatiť pokutu, ktorú Komisia uložila spoločnosti Tipp-Ex rozhodnutím z 10. júla 1987, spolu s úrokmi, definitívne vypočítanými k 28. máju 2004 a ktoré nariaďovalo výkon bankovej záruky poskytnutej zo strany Deutschland Bank AG Frankfurt nad Mohannom;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je právnym nástupcom spoločnosti Tipp-Ex z dôvodu spätnej kúpy uskutočnenej 1. januára 1997 a následnej vnútornej reštrukturalizácie skupiny BIC. Spoločnosť Tipp-Ex bola adresátom rozhodnutia č. 87/406/EHS z 10. júla 1987, ktorým jej Komisia uložila pokutu vo výške 400 000 ECU za porušenie pravidiel spoločenstva o hospodárskej súťaži.
   Tipp-Ex podala proti tomuto rozhodnutiu žalobu a poskytla Komisii bankovú záruku na prvú výzvu. Táto záruka zabezpečovala vyplatenie pokuty spolu s úrokmi vo výške 8 %. V súlade so zvyčajnou praxou v tejto oblasti mala byť táto záruka vyplatená až na základe písomnej žiadosti Komisie, predloženej spolu s potvrdenou kópiou rozsudku Súdneho dvora. Tento 8. januára 1990 (1) zamietol žalobu Tipp-Ex a potvrdil rozhodnutie z 10. júla 1987.
   Až listom z 12. februára 2004 požiadala Komisia BIC o vyplatenie sumy 923 747,94 eur, ktorá zahŕňala pokutu vo výške 400 000 eur a úroky vo výške 523 747,94 eur.
   Po výmene korešpondencie medzi žalobcom a Komisiou odmietla Komisia napadnutým rozhodnutím odôvodnenie BIC, ktoré sa zakladalo predovšetkým na pravidle premlčania podľa článku 4 ods. 1 nariadenia 2988/74 (2) a požadovala vyplatenie definitívnej sumy pokuty vo výške 931 726,02 eur.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca tvrdí, že:

               —

               bol porušený článok 4 ods. 1 už uvedeného nariadenia č. 2988/74, ktoré nedovoľuje výkon rozhodnutia, ktorým sa ukladá pokuta, po uplynutí 5 rokov. Žalobca tvrdí, že v tomto ohľade nebola premlčacia doba prerušená ani zastavená.

               —

               došlo k zjavnému omylu v posúdení ohľadne fungovania bankovej záruky na prvú výzvu. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že poskytnutie takejto záruky nie je zaplatením pokuty a že jej poskytnutie nezahŕňa samo o sebe povinnosť platby. Okrem toho uplatnenie bankovej záruky vyžaduje vykonávacie opatrenie v zmysle nariadenia č. 2988/74. V súlade s textom predmetnej záruky by mala byť takýmto vykonávacím opatrením výslovná požiadavka zo strany Komisie adresovaná doporučeným listom Deutsche bank, ktorej súčasťou by bola potvrdená kópia rozsudku Súdneho dvora.

         Žalobca tiež tvrdí, že bol porušený princíp ochrany legitímnej dôvery a podporne všeobecný princíp primeranej lehoty.

      (1)  Vec C-279/87, Tipp-Ex/Komisia (Zb. s. I-261).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2988/74 z 26. novembra 1974 o premlčacej lehote v stíhaní a pri výkone rozhodnutia v oblasti právnej úpravy dopravy a hospodárskej súťaže Európskeho hospodárskeho spoločenstva


title: Vec C-494/13 P: Odvolanie podané 16. septembra 2013 spoločnosťou GRE Grand River Entreprises Deutschland GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  3. júla 2013 vo veci T-205/12, GRE Grand River Entreprises Deutschland GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/16

         Odvolanie podané 16. septembra 2013 spoločnosťou GRE Grand River Entreprises Deutschland GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. júla 2013 vo veci T-205/12, GRE Grand River Entreprises Deutschland GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-494/13 P)
   2013/C 325/28
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: GRE Grand River Entreprises Deutschland GmbH (v zastúpení: I. Memmler a S. Schulz, Reschtsanwältinnen)

      Ďalší účastník odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Villiger Söhne GmbH

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozhodnutie Všeobecného súdu z 3. júla 2013 vo veci T-205/12, ako aj rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 1. marca 2012, č. k. R-387/2011-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod, a to nesprávny výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) 207/2009 (1).
   Na odôvodnenie odvolateľka uvádza:

               Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem „totožnosť výrobkov“, keďže výrobky „cigary“ stotožňoval s nadradeným pojmom „tabakové výrobky“. Tým Všeobecný súd neprimerane rozšíril rozsah ochrany namietanej ochrannej známky.

               Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem „podobnosť výrobkov“, keďže ani pri posudzovaní podobnosti výrobkov nemožno jednotlivé výrobky „cigary“ paušálne považovať za podobné s nadradeným pojmom „fajčiarske výrobky“.

               Pri porovnaní označení Všeobecný súd nesprávne uplatnil pravidlo celkového posúdenia, keďže paušálne porovnal časti „LIBERTAD“ a „LIBERTE“, a pritom oslabil všetky ostatné časti ochranných známok.

               Predovšetkým však práve niektoré iné časti kolidujúcich ochranných známok majú dominantný význam, o. i. farebná kombinácia napadnutých ochranný známok a namietanej obrazovej ochrannej známke a označenia „LA“.

               Všeobecný súd navyše nesprávne uplatnil zásady stanovené Súdnym dvorom EÚ k pojmovej podobnosti pojmov, keďže nedostatočne zohľadnil rozličné jazyky ochrannej známky.

               Celkovo napokon Všeobecný súd došiel k nesprávnemu záveru.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-324/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — L’Oréal SA a i./eBay International AG a i. [Ochranné známky — Internet — Ponuka na predaj značkových výrobkov v internetovom obchode určenom spotrebiteľom v Únii, ktoré sú držiteľom práv určené na predaj v tretích krajinách — Odstránenie obalu z uvedených výrobkov — Smernica 89/104/EHS — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Zodpovednosť prevádzkovateľa internetového obchodu — Smernica 2000/31/ES ( „smernica o elektronickom obchode“ ) — Súdne príkazy proti uvedenému prevádzkovateľovi — Smernica 2004/48/ES ( „smernica o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva“ ]

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — L’Oréal SA a i./eBay International AG a i.
   (Vec C-324/09) (1)

   (Ochranné známky - Internet - Ponuka na predaj značkových výrobkov v internetovom obchode určenom spotrebiteľom v Únii, ktoré sú držiteľom práv určené na predaj v tretích krajinách - Odstránenie obalu z uvedených výrobkov - Smernica 89/104/EHS - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Zodpovednosť prevádzkovateľa internetového obchodu - Smernica 2000/31/ES („smernica o elektronickom obchode“) - Súdne príkazy proti uvedenému prevádzkovateľovi - Smernica 2004/48/ES („smernica o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva“)
   2011/C 269/05
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie, Laboratoire Garnier et Cie, L’Oréal (UK) Limited

      Žalovaní: eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Výklad článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 7 ods. 1 a 2 smernice 89/104/EHS: Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92), článku 9 ods. 1 písm. a) a článku 13 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), článku 14 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode („smernica o elektronickom obchode“) (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399) a článku 11 smernice Rady 2004/48 z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32) — Pojem „uvedenie na trh“ — Vzorky parfumov a kozmetických výrobkov ponúkané spotrebiteľom zdarma — Pojem „používanie“ ochrannej známky — Prihlásenie označenia zhodného s ochrannou známkou predajcom u poskytovateľa služieb, ktorý prevádzkuje vyhľadávanie na internete s cieľom uskutočniť na obrazovke, po zadaní tohto označenia ako výrazu, ktorý sa má vyhľadať, automatické zobrazenie URL jeho internetovej stránky, ktorá ponúka výrobky a služby zhodné s tými, ktoré sú označené ochrannou známkou

      Výrok rozsudku

               1.

               Pokiaľ výrobky nachádzajúce sa v tretej krajine a označené ochrannou známkou zapísanou v členskom štáte Únie alebo ochrannou známkou Spoločenstva, ktoré neboli predtým uvedené na trh v EHP, alebo v prípade ochrannej známky Spoločenstva, ktoré neboli predtým uvedené na trh v Únii, sú predávané hospodárskym subjektom prostredníctvom internetového obchodu a bez súhlasu majiteľa tejto ochrannej známky spotrebiteľovi nachádzajúcemu sa na území, na ktoré sa vzťahuje uvedená ochranná známka, alebo sú predmetom ponuky na predaj alebo reklamy v takomto internetovom obchode určenom spotrebiteľom nachádzajúcim sa na tomto území, uvedený majiteľ môže zakročiť proti takému predaju, takej ponuke na predaj alebo takej reklame na základe pravidiel uvedených v článku 5 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, alebo v článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva. Je na vnútroštátnych súdoch, aby v každom jednotlivom prípade posúdili, či existujú relevantné indície na vyvodenie záveru, že ponuka na predaj alebo reklama zobrazená v internetovom obchode dostupnom na uvedenom území je určená spotrebiteľom, ktorí sa na tomto území nachádzajú.

               2.

               Dodanie predmetov označených ochrannou známkou, ktoré sú určené na prezentáciu výrobkov spotrebiteľom v autorizovaných predajných miestach, ako aj flakónov rovnako označených touto ochrannou známkou, z ktorých možno v malých množstvách spotrebiteľom poskytnúť vzorky zdarma, a to majiteľom danej ochrannej známky jeho autorizovaným distribútorom, nie je, pokiaľ neexistujú dôkazy o opaku, uvádzaním na trh v zmysle smernice 89/104 ani nariadenia č. 40/94.

               3.

               Článok 5 smernice 89/104 a článok 9 nariadenia č. 40/94 sa majú vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky môže na základe výlučného práva vyplývajúceho z tejto ochrannej známky zakročiť proti ďalšiemu predaju takých výrobkov, o aké ide vo veci samej, z dôvodu, že predajca odstránil obal z týchto výrobkov, pokiaľ toto odstránenie obalu má za následok, že také podstatné informácie, ako sú informácie týkajúce sa totožnosti výrobcu alebo osoby zodpovednej za uvedenie kozmetických výrobkov na trh, chýbajú. Pokiaľ odstránenie obalu neviedlo k nedostatku takýchto informácií, majiteľ ochrannej známky aj v takom prípade môže zakročiť proti tomu, aby sa parfum alebo kozmetický výrobok označený ochrannou známkou, ktorej je majiteľom, ďalej predával bez obalu, pokiaľ sa preukáže, že odstránenie obalu poškodilo imidž uvedeného výrobku a tým dobré meno ochrannej známky.

               4.

               Článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 89/104 a článok 9 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 sa majú vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky je oprávnený zakázať prevádzkovateľovi internetového obchodu prostredníctvom kľúčového slova totožného s uvedenou ochrannou známkou, ktoré si tento prevádzkovateľ vybral v rámci odkazovej služby na internete, robiť reklamu na výrobky označené touto ochrannou známkou, predávané na uvedenom internetovom obchodne, ak táto reklama riadne informovanému a primerane pozornému používateľovi internetu neumožňuje alebo len ťažko umožňuje zistiť, či uvedené výrobky pochádzajú od majiteľa ochrannej známky, alebo z podniku, ktorý je s ním hospodársky prepojený, alebo naopak, od tretej osoby.

               5.

               Prevádzkovateľ internetového obchodu neuskutočňuje „používanie“ označení, ktoré sú zhodné alebo podobné s ochrannými známkami a ktoré sa objavujú v ponukách na predaj zobrazovaných na jeho internetovej stránke, v zmysle článku 5 smernice 89/104 a článku 9 nariadenia č. 40/94.

               6.

               Článok 14 ods. 1 smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na prevádzkovateľa, ak tento prevádzkovateľ nemal aktívnu úlohu takej povahy, že by bolo možné konštatovať, že uložené údaje pozná alebo má nad nimi kontrolu.
               Uvedený prevádzkovateľ má takúto úlohu, keď poskytuje pomoc, ktorá spočíva najmä v optimalizácii prezentácie predmetných ponúk na predaj alebo v ich podpore.
               Pokiaľ prevádzkovateľ internetového obchodu nemal aktívnu úlohu v zmysle uvedenom v predchádzajúcom bode a pokiaľ jeho poskytovanie služieb z tohto dôvodu patrí do pôsobnosti článku 14 ods. 1 smernice 2000/31, nemôže sa vo veci, ktorá môže viesť k uloženiu náhrady škody, dovolávať výnimky zo zodpovednosti stanovenej v tomto ustanovení, ak vedel o skutočnostiach alebo okolnostiach, na základe ktorých by obozretný hospodársky subjekt musel konštatovať protiprávnosť predmetných ponúk na predaj, a v prípade takejto vedomosti nekonal promptne v súlade s uvedeným článkom 14 ods. 1 písm. b).

               7.

               Článok 11 tretia veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby členské štáty zabezpečili, že vnútroštátne súdy, ktoré majú právomoc v oblasti práv duševného vlastníctva, môžu prevádzkovateľovi internetového obchodu nariadiť, aby prijal opatrenia, ktoré nielen prispievajú k ukončeniu porušovania týchto práv používateľmi tohto internetového obchodu, ale tiež zabraňujú novým porušeniam. Tieto súdne príkazy musia byť účinné, primerané, odstrašujúce a nesmú vytvárať prekážky právom povolenému obchodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. januára 2005 vo veci C-145/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesverwaltungsgericht): Land Nordrhein-Westfalen proti Denkavit Futtermittel GmbH (Voľný pohyb tovarov — Smernica 70/524/EHS — Články 28 ES a 30 ES — Prídavné látky — Harmonizácia vnútroštátnych predpisov ohľadne obsahu vitamínu D v krmivách — Právna úprava členského štátu zakazujúca dovoz krmiva riadne vyrábaného v inom členskom štáte, ktorého obsah vitamínu D3 prekračuje obsah povolený v prvom členskom štáte)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 13. januára 2005
   vo veci C-145/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesverwaltungsgericht): Land Nordrhein-Westfalen proti Denkavit Futtermittel GmbH (1)

   (Voľný pohyb tovarov - Smernica 70/524/EHS - Články 28 ES a 30 ES - Prídavné látky - Harmonizácia vnútroštátnych predpisov ohľadne obsahu vitamínu D v krmivách - Právna úprava členského štátu zakazujúca dovoz krmiva riadne vyrábaného v inom členskom štáte, ktorého obsah vitamínu D3 prekračuje obsah povolený v prvom členskom štáte)
   (2005/C 57/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-145/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) z 31. januára 2002 a doručený Súdnemu dvoru 18. apríla 2002, ktorý súvisí s konaním: Land Nordrhein-Westfalen proti Denkavit Futtermittel GmbH, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas (spravodajca) a S. von Bahr, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 13. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 12 v spojení s článkom 19 smernice 70/524/EHS z 23. novembra 1970 o prídavných látkach do krmív v znení zmenenom a doplnenom smernicou Rady 84/587/EHS z 29. novembra 1984 treba vykladať tak, že im odporuje opatrenie, ktorým členský štát zakazuje na svojom území uvádzať na trh prídavné krmivo riadne vyrábané v inom členskom štáte z dôvodu obsahu vitamínu D.

      (1)  Ú. v. ES C 144, 15.06.2002


title: Vec C-470/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Konstantinos Xydias kai Sia OE/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Konstantinos Xydias kai Sia OE/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-470/06)
   (2007/C 20/05)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Konstantinos Xydias kai Sia OE

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ – má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Vec C-472/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo  17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l./Agenzia delle Dogane di Milano (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 2658/87 — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Položky 8471 a 8528 — Plazmové obrazovky — Funkcionalita obrazovky počítača — Možná funkcionalita po vložení videokarty ako obrazovka televízora)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/5

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l./Agenzia delle Dogane di Milano
   (Vec C-472/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 2658/87 - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Položky 8471 a 8528 - Plazmové obrazovky - Funkcionalita obrazovky počítača - Možná funkcionalita po vložení videokarty ako obrazovka televízora))
   2014/C 315/07
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l.

      Žalovaná: Agenzia delle Dogane di Milano

      Výrok rozsudku

               1.

               Na účely colného zaradenia v rámci kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení, ktoré vyplýva z nariadenia (ES) č. 2388/2000 z 13. októbra 2000, nariadenia (ES) č. 2031/2001 zo 6. augusta 2001, nariadenia (ES) č. 1832/2002 z 1. augusta 2002 a nariadenia (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003, obrazoviek s objektívnymi vlastnosťami ako vo veci samej, treba zohľadniť ich vlastné určenie, ktoré spočíva v reprodukovaní jednak signálov pochádzajúcich zo stroja na automatické spracovanie údajov a jednak zložených videosignálov. Také obrazovky sa majú zaradiť do podpoložky 8471 60 90 kombinovanej nomenklatúry, ak ich základné alebo hlavné použitie je v systéme automatického spracovania údajov v zmysle poznámky 5 B písm. a) ku kapitole 84 kombinovanej nomenklatúry, alebo v opačnom prípade do podpoložky 8528 21 90 tejto nomenklatúry, čo prináleží určiť vnútroštátnemu súdu na základe objektívnych vlastností obrazoviek, ako sú tie vo veci samej a konkrétne tých, ktoré sú uvedené vo vysvetlivkách k položke 8471 harmonizovaného systému zavedeného Medzinárodným dohovorom o harmonizovanom systéme opisu a číselného označovania tovaru, uzavretým 14. júna 1983 v Bruseli a prijatým spolu s protokolom o jeho zmene a doplneniach z 24. júna 1986, najmä v bodoch 1 až 5 časti kapitoly I D HS, ktorá sa zaoberá zobrazovacími jednotkami automatických zariadení na spracovávanie údajov.

               2.

               Nariadenie Komisie (ES) č. 754/2004 z 21. apríla 2004 o zatrieďovaní určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry sa nemôže uplatniť retroaktívne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec C-443/05 P: Odvolanie podané  14. decembra 2005 : Common Market Fertilizers SA (CMF) proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá rozšírená komora) z  27. septembra 2005  v spojených veciach T-134/03 a T-135/03, Common Market Fertilizers SA proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/26

         Odvolanie podané 14. decembra 2005: Common Market Fertilizers SA (CMF) proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá rozšírená komora) z 27. septembra 2005 v spojených veciach T-134/03 a T-135/03, Common Market Fertilizers SA proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-443/05 P)
   (2006/C 36/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Common Market Fertilizers SA (CMF) podal 14. decembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá rozšírená komora) z 27. septembra 2005 v spojených veciach T-134/03 a T-135/03, Common Market Fertilizers SA proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje A. Sutton a N. Flandin, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu,

               —

               vyhovel v celom rozsahu návrhom, ktoré predložil žalobca v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazal žalovaného a odporcu v konaní o odvolaní nahradiť trovy tak odvolacieho konania ako aj konania pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie uvádza žalobca štyri právne pochybenia, ktorých sa dopustil Súd prvého stupňa a ktoré spočívajú v:

               —

               neúplnom prezentovaní právneho rámca, ktoré malo za následok nesprávny výklad nariadenia č. 3319/94 (1) v súvislosti s podmienkami vyžadovanými na uloženie osobitného cla a nesprávny právny výklad povahy výboru, ktorý bol konzultovaný,

               —

               neúplnom prezentovaní skutkového stavu, ktoré malo za následok prekrútenie skutkových okolností a nesprávne uplatnenie nariadenia č. 3319/94 v súvislosti s existenciou nepriamej fakturácie,

               —

               nesprávnom právnom výklade podmienok uplatnenia článku 239 Colného kódexu Spoločenstva (2) a osobitne pokiaľ ide o uplatnenie podmienky neexistencie hrubej nedbanlivosti.

      (1)  Nariadenie Rady ES č. 3319/94 z 22. decembra 1994, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy roztoku močoviny a dusičnanu amónneho pochádzajúce z Bulharska a Poľska a vyvážané spoločnosťami, ktoré nie sú oslobodené od cla, a ktorým sa s konečnou platnosťou vyberá dočasne uložené clo [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 350, s. 20).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec C-321/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 2. júla 2012 — F. van der Helder a D. Farrington/College voor zorgverzekeringen (Cvz)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 2. júla 2012 — F. van der Helder a D. Farrington/College voor zorgverzekeringen (Cvz)
   (Vec C-321/12)
   2012/C 287/39
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: F. van der Helder, D. Farrington

      Odporca: College voor zorgverzekeringen (Cvz)

      Prejudiciálna otázka

   Rozumejú sa pod pojmom „ktorého právnym predpisom [poberateľ dôchodku] najdlhšie podliehal“ v článku 28 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1408/71 (1) právne predpisy upravujúce dávky v chorobe a materstve, právne predpisy upravujúce dávky v starobe alebo všetky právne predpisy upravujúce oblasti sociálneho zabezpečenia vymenované v článku 4 tohto nariadenia, ktoré sa uplatnili na základe jeho hlavy II?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec C-363/15 P: Odvolanie podané 13. júla 2015: Louis Vuitton Malletier proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 21. apríla 2015 vo veci T-359/12, Louis Vuitton Malletier/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/13

         Odvolanie podané 13. júla 2015: Louis Vuitton Malletier proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 21. apríla 2015 vo veci T-359/12, Louis Vuitton Malletier/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
   (Vec C-363/15 P)
   (2015/C 414/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Louis Vuitton Malletier (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (druhá komora) z 21. apríla 2015 vo veci T-359/12, doručený odvolateľke 29. apríla 2015,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli odvolateľke v týchto konaniach,

               —

               uložil spoločnosti Nanu-Nana povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli odvolateľke v týchto konaniach.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Týmto odvolaním Louis Vuitton Malletier (ďalej len „Louis Vuitton“ alebo „odvolateľka“) navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (druhá komora) z 21. apríla 2015 vo veci T-359/12 (ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu Louis Vuitton proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. mája 2012 vo veci R 1855/2011-1, ktorý vyhlásil prihlášku obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 370445 za neplatnú v plnom rozsahu z dôvodu nedostatku rozlišovacej spôsobilosti.

               2.

               Cieľom tohto odvolania je poukázať na to, že Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď dospel jednak k záveru, že článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) je uplatniteľný na spornú ochrannú známku, ako aj k záveru, že článok 7 ods. 3 a článok 52 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva sa nevzťahujú na prejednávanú vec.

               3.

               Po prvé Všeobecný súd tým, že potvrdil rozhodnutie odvolacieho senátu, ktorým bola sporná ochranná známka vyhlásená za neplatnú, lebo nemala podstatnú rozlišovaciu spôsobilosť, porušil pravidlá týkajúce sa dôkazného bremena v konaní o vyhlásenie neplatnosti.

               4.

               Odvolateľka zastáva najmä názor, že na účely dodržania zásady prezumpcie platnosti, ktorá sa vzťahuje na zapísané ochranné známky Spoločenstva, a zásady rozdelenia dôkazného bremena v konaniach o vyhlásenie neplatnosti, mal Všeobecný súd zmeniť napadnuté rozhodnutie z dôvodu, že spoločnosť Nanu-Nana neuniesla dôkazné bremeno, keďže nebola schopná preukázať, aké normy a zvyklosti existovali v príslušnom odvetví ku dňu podania prihlášky spornej ochrannej známky, a že sporná ochranná známka sa preto od nich výrazne neodchyľovala.

               5.

               Po druhé Všeobecný súd tým, že požadoval, aby bol dôkaz o rozlišovacej spôsobilosti získanej používaním predložený v prípade každého členského štátu Európskej únie, zjavne nepostupoval v súlade s rozsudkom vo veci Lindt, podľa ktorého, „aj keď je … pravda, že to, či ochranná známka získala rozlišovaciu spôsobilosť používaním, sa musí preukázať v tej časti Únie, v ktorej táto ochranná známka nemala takúto povahu ab initio, bolo by nadmerné vyžadovať, aby dôkaz o takomto získaní rozlišovacej spôsobilosti bol predložený pre každý členský štát jednotlivo“ (pozri rozsudok z 24. mája 2012, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v OHIM, C-98/11 P, EU:C:2012:307, bod 62).

               6.

               Odvolateľka poukazuje najmä na to, že ak by Všeobecný súd správne uplatnil rozsudok Súdneho dvora vo veci Lindt, dospel by k záveru, že sporná ochranná známka nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť jej používaním, v dôsledku čoho by zmenil rozhodnutie odvolacieho senátu, pokiaľ ide o tento bod.

               7.

               Vo svetle vyššie uvedeného odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor zrušil napadnutý rozsudok a uložil ÚHVT a spoločnosti Nanu-Nana povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli odvolateľke v týchto konaniach.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-431/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof uznesením zo dňa 29. júna 2004 v odvolacom konaní Massachusetts Institute of Technology.

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof uznesením zo dňa 29. júna 2004 v odvolacom konaní Massachusetts Institute of Technology.
   (Vec C-431/04)
   (2004/C 300/63)
   Bundesgerichtshof podal uznesením z 29. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu k odvolaciemu konaniu Massachusetts Institute of Technology, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 7. októbra 2004.
   Bundesgerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Predpokladá pojem „zlúčenina aktívnych zložiek liečiva“ v zmysle článku 1 písmena b) nariadenia Rady (EHS) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá (1), že zložky, z ktorých sa zlúčenina skladá, musia byť každá sama o sebe aktívnou zložkou s liečivým účinkom?

               2.

               Ide o „zlúčeninu aktívnych zložiek liečiva“ aj vtedy, keď jedna zložka zlúčeniny vytvorenej z dvoch zložiek je uznanou látkou s liečivými účinkami na určitú indikáciu a druhá zložka umožňuje takú formu podávania liečivého prípravku, ktorá spôsobuje zmenu účinnosti liečivého prípravku pre túto indikáciu (implantát in vivo s kontrolovaným uvoľňovaním účinnej látky kvôli zabráneniu toxickým účinkom)?

      (1)  Ú. v. ES L 182, s. 1


title: Vec T-484/14: Žaloba podaná 26. júna 2014 – Monthisa Residencial/Komisia

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/52

         Žaloba podaná 26. júna 2014 – Monthisa Residencial/Komisia
   (Vec T-484/14)
   2014/C 261/82
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monthisa Residencial, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: F. de Artíñano Rodríguez de Torres a J. Martínez Muro, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami Európskej únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam, ktoré boli uvedené vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.
   Uvádza sa najmä nedodržanie článku 107 ods. 1 ZFEÚ a základnej zásady práva Európskej únie, ktorá sa týka legitímnej dôvery.


title: Vec C-57/08 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  11. decembra 2008 – Gateway, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Fujitsu Siemens Computers GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 — Skoršie ochranné známky obsahujúce slovné označenie GATEWAY — Slovné označenie ACTIVY Media Gateway — Neexistencia podobnosti označení — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Zohľadnenie všeobecnej známosti skorších ochranných známok pri celkovom posudzovaní kolidujúcich označení)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/10

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. decembra 2008 – Gateway, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Fujitsu Siemens Computers GmbH
   (Vec C-57/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 - Skoršie ochranné známky obsahujúce slovné označenie „GATEWAY“ - Slovné označenie „ACTIVY Media Gateway“ - Neexistencia podobnosti označení - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Zohľadnenie všeobecnej známosti skorších ochranných známok pri celkovom posudzovaní kolidujúcich označení)
   (2009/C 32/16)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Gateway, Inc. (v zastúpení: C. R. Jones, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Fujitsu Siemens Computers GmbH
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 27. novembra 2007 vo veci T-434/05, Gateway/ÚHVT, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom národných slovných a obrazových ochranných známok a slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva obsahujúcich slovný prvok „GATEWAY“ pre tovary zaradené v triedach 9, 16, 35, 36, 37 a 38 proti rozhodnutiu R 1068/2004-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 14. septembra 2005, ktorým sa zamieta odvolanie podané žalobkyňou proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktorým sa zamieta námietka podaná žalobkyňou proti prihláške slovnej ochrannej známky „ACTIVY Media Gateway“ pre tovary zaradené v triedach 9, 35, 38 a 42
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Gateway, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec C-660/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Taliansko) 27. decembra 2011 — Daniele Biasci a i./Ministero dell’Interno a Questura di Livorno

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Taliansko) 27. decembra 2011 — Daniele Biasci a i./Ministero dell’Interno a Questura di Livorno
   (Vec C-660/11)
   2012/C 73/32
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Daniele Biasci, Alessandro Pasquini, Andrea Milianti, Gabriele Maggini, Elena Secenti, Gabriele Livi

      Žalovaní: Ministero dell’Interno, Questura di Livorno

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 43 ES a 49 ES vykladať v tom zmysle, že im v zásade odporuje taká právna úprava členského štátu, akou je talianska právna úprava uvedená v článku 88 T.U.L.P.S., podľa ktorej „povolenie na prevádzkovanie stávok môže byť udelené výlučne držiteľom koncesie alebo povolenia ministerstiev alebo iných subjektov, ktorým zákon vyhradzuje možnosť organizovať alebo prevádzkovať stávky, ako aj subjektom, ktoré poverí koncesionár alebo držiteľ povolenia na základe tejto koncesie alebo povolenia“ a článku 2 ods. 2b zákonného dekrétu č. 40 z 25. marca 2010, ktorý sa zmenil na zákon č. 73/2010, na základe ktorého „článok 88 Testo unico delle leggi di pubblica sicurezza (Úplného znenia zákonov o verejnej bezpečnosti), uvedený v kráľovskom dekréte č. 773 z 18. júna 1931 v znení neskorších zmien a doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sa tam upravené povolenie vydáva pre obchodné prevádzky, v ktorých sa vykonáva prevádzkovanie a zber verejných hier s peňažnými cenami, má sa považovať za účinné až po tom, ako bude držiteľom týchto povolení vydaná príslušná koncesia na prevádzkovanie a zber týchto hier zo strany Ministero dell’economia e delle finanze — Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato (ministerstva hospodárstva a financií — nezávislá správa štátnych monopolov)“?

               2.

               Majú sa uvedené články 43 ES a 49 ES vykladať v tom zmysle, že im v zásade tiež odporuje taká právna úprava členského štátu, aká je uvedená v článku 38 ods. 2 zákonného dekrétu č. 223 zo 4. júla 2006, ktorý sa zmenil na zákon č. 248/2006 … (1)

               Predmetom otázky týkajúcej sa zlučiteľnosti vyššie uvedených zásad Spoločenstva a článku 38 ods. 2 citovaného predpisu sú výlučne tie časti uvedeného ustanovenia, v ktorých: a) sa ustanovuje všeobecná tendencia na ochranu držiteľov koncesií vydaných pred zmenou právneho rámca; b) sa zavádzajú povinnosti otvorenia nových predajných miest v určitej vzdialenosti od už pridelených predajných miest, ktoré de facto garantujú udržanie nadobudnutých obchodných pozícií. Okrem toho je predmetom otázky všeobecný výklad, ktorý vo vzťahu k článku 38 ods. 2 citovaného predpisu poskytla Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato (nezávislá správa štátnych monopolov), pričom do dohôd o udelení koncesie (článok 23 ods. 3) vložila doložku o uplynutí platnosti koncesie, ktorá bola predtým ustanovená pre prípad priameho alebo nepriameho prevádzkovania cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie.

               3.

               V prípade kladnej odpovede, čiže takej, ktorá považuje vnútroštátne predpisy uvedené v predchádzajúcich bodoch za zlučiteľné s právnou úpravou Spoločenstva, má sa článok 49 ES ďalej vykladať v tom zmysle, že v prípade obmedzenia slobodného poskytovania služieb z dôvodov všeobecného záujmu je potrebné prihliadať na to, či tento všeobecný záujem nebol už dostatočne zohľadnený v právnych predpisoch, kontrolách a previerkach, ktorým poskytovateľ služieb podlieha v štáte, v ktorom je usadený?

               4.

               V prípade kladnej odpovede v zmysle špecifikovanom v predchádzajúcom bode, musí vnútroštátny súd v rámci skúmania proporcionality takéhoto obmedzenia zohľadniť skutočnosť, že dotknuté predpisy sa v štáte, v ktorom je poskytovateľ služieb usadený, vyznačujú rovnakou alebo dokonca prísnejšou kontrolou ako predpisy štátu, v ktorom sa služby poskytujú?

      (1)  Vynecháva sa časť otázky, ktorá preberá úplné znenie tohto článku uverejneného v GU č. 153 zo 4. júla 2006.


title: Vec C-470/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  21. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Arnhem — Holandsko) — K. van Dijk/obec Kampen [Spoločná poľnohospodárska politika — Integrovaný administratívny a kontrolný systém niektorých režimov podpory — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Režim jednotnej platby — Prevod platobných nárokov — Skončenie nájomnej zmluvy — Povinnosti nájomcu a prenajímateľa]

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/13

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Arnhem — Holandsko) — K. van Dijk/obec Kampen
   (Vec C-470/08) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Integrovaný administratívny a kontrolný systém niektorých režimov podpory - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Režim jednotnej platby - Prevod platobných nárokov - Skončenie nájomnej zmluvy - Povinnosti nájomcu a prenajímateľa)
   2010/C 63/20
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te Arnhem

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: K. van Dijk

      Žalovaná: obec Kampen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Gerechtshof te Arnhem — Výklad nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269) a nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 1; Mim. vyd. 03/044, s. 226) — Integrovaný systém riadenia a kontroly týkajúci sa niektorých schém podpory — Schéma jednotnej platby — Prevod platobných nárokov — Povinnosti nájomcu a prenajímateľa

      Výrok rozsudku

   Právo Únie neukladá nájomcovi povinnosť po skončení nájmu vrátiť prenajímateľovi prenajatú pôdu, vrátane s ňou spojených alebo s ňou súvisiacich platobných nárokov, ani zaplatiť mu náhradu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec T-402/06: Žaloba podaná 27. decembra 2006 – Španielsko/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/35

         Žaloba podaná 27. decembra 2006 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-402/06)
   (2007/C 42/62)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 5105 z 20. októbra 2006, ktorým bola znížená pomoc z Kohézneho fondu pre osem projektov vykonávaných na území Comunidad Autónoma de Cataluña,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie K(2006) 5105 z 20. októbra 2006, ktorým bola znížená pomoc z kohézneho fondu pre osem projektov vykonávaných na území Comunidad Autónoma de Cataluña, ktoré sú označené takto:

               —

               č. 2001.ES.16.C.PE.058 (projekt rozšírenia biologického spracovania na čistiacej stanici Besos),

               —

               č. 2003.ES.16.C.PE.005 (projekt infraštruktúry pre čističky pre malé mestské aglomerácie Katalánska),

               —

               č. 2001.ES.16.C.PE.054 (projekt čistenia a úpravy blata a opätovného využitia komunálnej odpadovej vody v Katalánsku),

               —

               č. 2000.ES.16.C.PE.112 (projekt vysušenia a čistenia koryta rieky Ebro: Monzón, Caspe a vnútorné korytá Katalánska),

               —

               č. 2002.ES.16.C.PE.006 (projekt stanice pre odsoľovanie morskej vody v delte Tordera),

               —

               č. 2001.ES.16.C.PE.055 (projekt výstavby a úpravy infraštruktúry pre spracovanie komunálneho odpadu v Katalánsku),

               —

               č. 2001.ES.16.C.PE.057 (projekt zariadenia na spracovanie komunálneho odpadu v okresoch Urgell, Pallars Jussà a Conca de Barberà),

               —

               č. 2002.ES.16.C.PE.041 (projekt vytvorenia a zlepšenia infraštruktúrnej siete na spracovanie komunálneho odpadu v Katalánsku).

         Žalovaná v napadnutom rozhodnutí vykonala úpravu pomoci Spoločenstva (85 %) poskytnutej na projekt 2002.ES.16.C.PE.058 o 2 % z dôvodu, že riadiaca spoločnosť účtovala neuplatniteľné náklady.
   V prípade ostatných projektov sa Komisia so zreteľom na použitie systému „priemerných cien“ a kritéria „skúsenosti s predchádzajúcimi prácami“ rozhodla uplatniť finančnú opravu vo výške 100 % rozdielu Spoločenstva, v zmysle pomoci Spoločenstva na vybraté ponuky a prepočítané ponuky pre každú zmluvu osobitne.
   Na podporu svojich návrhov žalujúci štát hlavne tvrdí, že výklad článku 30 ods. 1 smernice 93/37/EHS (1) a článku 36 ods. 1 a 2 smernice 92/50/EHS (2) je nesprávny v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie obsahuje záver, že použitie systému priemerných cien pri hodnotení „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“ pre predmetné projekty porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že diskriminuje príliš nízke ponuky v porovnaní s drahšími ponukami.
   Subsidiárne uvádza aj porušenie ustanovenia článku H ods. 2 prílohy II nariadenia (ES) č. 1164/94 (3) z dôvodu porušenia zásady proporcionality a správneho úradného postupu.
   Pokiaľ ide osobitne o projekt čističky v Besos, uvádza sa aj porušenie článku 17 nariadenia č. 1386/2002 (4) z dôvodu, že neexistujú skutočné nezrovnalosti, a subsidiárne zásady subsidiarity zakotvenej v tomto akte.

      (1)  Smernica Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163).

      (2)  Smernica Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1386/2002 z 29. júla 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1164/94, pokiaľ ide o riadiace a kontrolné systémy v súvislosti s pomocou poskytovanou z Kohézneho fondu a postupy pri vykonávaní úprav financovania (Ú. v. ES L 201, s. 5; Mim. vyd. 14/001, s. 162).


title: Vec C-330/09: Žaloba podaná 17. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/13

         Žaloba podaná 17. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-330/09)
   2009/C 233/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a M. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si nesplnila povinnosti vyplývajúce zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS (1) tým, že neprijala všetky právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, alebo že o nich úplne neinformovala Komisiu,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 29. júna 2008. V čase podania tejto žaloby žalovaná ešte neprijala potrebné opatrenia na prebratie smernice alebo o nich v každom prípade neinformovala Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 87.


title: Vec T-615/13: Žaloba podaná 20. novembra 2013 — AIC/ÚHVT — ACV Manufacturing (Heat exchangers)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/34

         Žaloba podaná 20. novembra 2013 — AIC/ÚHVT — ACV Manufacturing (Heat exchangers)
   (Vec T-615/13)
   2014/C 24/64
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AIC S.A. (Gdynia, Poľsko) (v zastúpení: J. Radłowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgicko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. septembra 2013 vo veci R 291/2012-3,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov tohto konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na výmaz: dizajn pre výrobok „výmenník tepla“ — zapísaný dizajn Spoločenstva č. 1618703-0001.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti dizajnu Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn údajne nespĺňa požiadavky stanovené v článku 4 ods. 1 a 2, v spojení s článkami 5 a 6 a osobitne článkom 8 ods. 1 a 2 nariadenia o dizajne Spoločenstva.

      Rozhodnutie výmazového odboru: výmaz sporného dizajnu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 4 ods. 2 nariadenia o dizajne Spoločenstva.


title: Vec C-204/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 23. apríla 2014 – István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 23. apríla 2014 – István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-204/14)
   2014/C 245/06
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: István Tivadar Szabó

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátny súd v konaní o žalobe proti rozhodnutiu správneho orgánu, ktorého cieľom je súdna kontrola rozhodnutia prijatého správnym orgánom členského štátu na základe žaloby podanej dotknutou fyzickou osobou, povinný preskúmať, či vnútroštátna právna úprava, na ktorej sa zakladá správne rozhodnutie, je v rozpore s niektorým ustanovením práva Únie, ktoré by bolo priamo uplatniteľné a dôležité pre danú vec?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku: Je tak vnútroštátny súd povinný konať z úradnej moci alebo iba v prípade, že niektorý z účastníkov konania výslovne namieta porušenie práva Únie?

               3.

               Môžu sa článok 26 ods. 2 ZFEÚ, články ZFEÚ 35 a 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že sú v rozpore s právnou úpravou členského štátu, ktorú obsahujú články 24/C a 24/D zákona o všeobecnom daňovom konaní, ak v zmysle tejto právnej úpravy maďarská obchodná spoločnosť, ktorá vykonáva svoju obchodnú činnosť sčasti v iných členských štátoch Európskej únie, nemôže prijať do zamestnania ako štatutára maďarského občana, ktorý bol predtým štatutárom v inej obchodnej spoločnosti, ktorá vykonáva činnosť na vnútornom trhu iba na základe toho, že tejto inej obchodnej spoločnosti vznikol určitý daňový dlh, ak sa vznik takéhoto dlhu nepripisuje uvedenému maďarskému občanovi v jeho postavení bývalého štatutára?


title: Vec C-187/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Treviso — Taliansko) — Procura della Repubblica/Elena Vermisheva

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/39

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Treviso — Taliansko) — Procura della Repubblica/Elena Vermisheva
   (Vec C-187/11) (1)

   2011/C 269/85
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec C-394/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  24. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/53/ES — Vozidlá po dobe životnosti — Článok 3 ods. 5, článok 5 ods. 1, článok 7 ods. 2, ako aj článok 8 ods. 3 a 4 — Nesprávne prebratie smernice)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-394/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/53/ES - Vozidlá po dobe životnosti - Článok 3 ods. 5, článok 5 ods. 1, článok 7 ods. 2, ako aj článok 8 ods. 3 a 4 - Nesprávne prebratie smernice)
   (2007/C 155/05)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia a P. Gentili, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 a 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti (Ú. v. ES L 269, s. 34; Mim. vyd. 15/005, s. 224)
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že prijala legislatívny dekrét č. 209 z 24. júna 2003, ktorý preberá do vnútroštátneho právneho poriadku ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti spôsobom, ktorý nie je v súlade s touto smernicou, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 5, článku 5 ods. 1, článku 7 ods. 2 písm. a) druhého pododseku, ako aj z článku 8 ods. 3 a 4 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.


title: Vec F-17/14: Žaloba podaná 4. marca 2014 – ZZ/Parlament

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/41

         Žaloba podaná 4. marca 2014 – ZZ/Parlament
   (Vec F-17/14)
   2014/C 184/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nepridelení troch bodov za zásluhy žalobcovi pri povyšovaní za rok 2012

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 3. júla 2013, ktorým sa rozhodlo o bodoch za zásluhy za rok 2012,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 6. decembra 2013 o zamietnutí sťažnosti v rozsahu, v akom je to potrebné,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania.