title: Vec T-264/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 – UTi Wordwide a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Medzinárodné letecké prepravné služby — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Určenie cien — Poplatky a spôsoby určovania cien, ktoré majú vplyv na konečnú cenu — Nesprávne posúdenie — Dôkaz — Narušenie obchodu medzi členskými štátmi — Citeľný účinok na hospodársku súťaž — Výška pokuty — Závažnosť porušenia — Proporcionalita — Solidárna zodpovednosť — Neobmedzená právomoc“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 – UTi Wordwide a i./Komisia
   (Vec T-264/12) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Medzinárodné letecké prepravné služby - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Určenie cien - Poplatky a spôsoby určovania cien, ktoré majú vplyv na konečnú cenu - Nesprávne posúdenie - Dôkaz - Narušenie obchodu medzi členskými štátmi - Citeľný účinok na hospodársku súťaž - Výška pokuty - Závažnosť porušenia - Proporcionalita - Solidárna zodpovednosť - Neobmedzená právomoc“))
   (2016/C 136/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: UTi Wordwide, Inc. (Tortola, Spojené kráľovstvo), UTi Nederland BV (Schiphol, Holandsko) a UTI Worldwide (UK) Ltd (Reading, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, V. Bottka a G. Meessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C (2012) 1959 final z 28. marca 2012 týkajúceho sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39462 – Prepravné služby) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a subsidiárne návrh na úpravu pokút, ktoré im boli uložené v rámci tohto rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie C (2012) 1959 final z 28. marca 2012 týkajúceho sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39462 – Prepravné služby) sa zrušuje v rozsahu, v akom výška pokuty uloženej UTi Wordwide, Inc. presahuje výšku pokút uložených UTi Nederland BV a UTI Worldwide (UK) Ltd.

               2.

               Celková výška pokuty uložená UTi Wordwide v článku 2 ods. 2 rozhodnutia C (2012) 1959 final sa stanovuje na 2 965 000 eur, pričom výška pokuty, ktorá sa jej ukladá podľa prvého riadku článku 2 ods. 2 písm. j) uvedeného rozhodnutia, sa stanovuje na 1 692 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               UTi Wordwide, UTi Nederland a UTI Worldwide (UK) znášajú svoje deväť desatín trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii a svojich vlastných trov konania.

               5.

               Komisia znáša desatinu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť desatinu trov konania, ktoré vznikli UTi Wordwide, UTi Nederland a UTI Worldwide (UK).

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 4.8.2012.


title: Vec C-476/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podalo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Chorvátsko) 30. augusta 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo/Air Serbia A.D. Beograd, a Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podalo Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Chorvátsko) 30. augusta 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo/Air Serbia A.D. Beograd, a Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd
   (Vec C-476/16)
   (2016/C 419/41)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

      Žalovaní: Air Serbia A.D. Beograd, a Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

      Prejudiciálna otázka

   Je prax leteckej spoločnosti z pridruženej strany [Mnohostrannej dohody o vytvorení Spoločného európskeho vzdušného priestoru (SEVP)] spočívajúca v zaisťovaní komerčnej leteckej dopravy cestujúcich z jedného členského štátu Európskej únie cez krajinu pôvodu tejto spoločnosti ako prestupného miesta, kde sú cestujúci a ich batožina presunutí do iného lietadla tej istej spoločnosti, do iného členského štátu Európskej únie alebo do tretej krajiny, a to na základe samostatnej letenky, na ktorej sú uvedené dve odlišné čísla letov, v súlade s výkladom práva Európskej únie vo všeobecnosti a konkrétnejšie s výkladom článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) protokolu VI zaradeného do prílohy V Mnohostrannej dohody o vytvorení Spoločného európskeho vzdušného priestoru?


title: Vec T-379/08: Žaloba podaná 11. septembra 2008 – Mustang/ÚHVT – Decathlon (Znázornenie vlnovky)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/35

         Žaloba podaná 11. septembra 2008 – Mustang/ÚHVT – Decathlon (Znázornenie vlnovky)
   (Vec T-379/08)
   (2008/C 313/64)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mustang – Bekleidungswerke GmbH + Co. KG (Künzelsau, Nemecko) (v zastúpení: A. Klett a K. Weimer, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Decathlon SA (Villeneuve d'Ascq, Francúzsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. júla 2008 vo veci R 859/2007-4 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov tohto konania a konania pred odvolacím senátom, vrátane nevyhnutných nákladov žalobkyne v oboch konaniach.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: znázornenie vlnovky pre tovary a služby zaradené v triedach 3, 18 a 25 – prihláška č. 4 081 352.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Decathlon SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná a medzinárodná obrazová ochranná známka znázorňujúca bielu vlnovku na čiernom podklade pre tovary zaradené v triedach 3, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže kolidujúce ochranné známky nevykazujú vizuálnu, fonetickú ani koncepčnú podobnosť, ktorá by viedla k pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec T-295/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – SymbioPharm/EMA („Žaloba o neplatnosť — Humánne lieky — Začatie posudzovacieho postupu pred EMA — Články 31 až 34 smernice 2001/83/ES — Liek Symbioflor 2 a podobne označené lieky — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Prípravný akt — Neprípustnosť“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/45

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – SymbioPharm/EMA
   (Vec T-295/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Humánne lieky - Začatie posudzovacieho postupu pred EMA - Články 31 až 34 smernice 2001/83/ES - Liek Symbioflor 2 a podobne označené lieky - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Prípravný akt - Neprípustnosť“))
   (2017/C 144/61)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SymbioPharm GmbH (Herborn, Nemecko) (v zastúpení: A. Sander, avocat)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, I. Ratescu, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie listu EMA z 1. apríla 2016 o začatí posudzovacieho postupu upraveného v článkoch 32 až 34 smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69), týkajúceho sa lieku Symbioflor 2 a podobne označených liekov v dôsledku oznámenia Spolkovej republiky Nemecko na základe článku 31 uvedenej smernice

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               SymbioPharm GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec T-378/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — IMI a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pokuty — Relevantný obrat — Oznámenie o spolupráci — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Rovnosť zaobchádzania“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — IMI a i./Komisia
   (Vec T-378/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuty - Relevantný obrat - Oznámenie o spolupráci - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Rovnosť zaobchádzania)
   2011/C 145/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: IMI plc (Birmingham, Spojené kráľovstvo), IMI Kynoch Ltd (Birmingham), Yorkshire Fittings Ltd (Leeds, Spojené kráľovstvo), VSH Italia Srl (Bregnano, Taliansko), Comap SA, predtým Aquatis France SAS (La Chapelle-St-Mesmin, Francúzsko), a Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Argenbühl — Eisenharz, Nemecko) (v zastúpení: M. Struys a D. Arts, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Kinsella, solicitor, a K. Nordlander, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosti IMI plc, IMI Kynoch Ltd, Yorkshire Fittings Ltd, VSH Italia Srl, Comap SA a Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora z  10. decembra 2010 vo veci E-8/10 – Dozorný orgán EZVO proti Islandskej republike (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií)

text:
               19.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/3

         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA
   z 10. decembra 2010
   vo veci E-8/10
   Dozorný orgán EZVO proti Islandskej republike
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií)
   (2011/C 148/03)
   Vo veci E-8/10 Dozorný orgán EZVO proti Islandskej republike – ŽIADOSTI o vyhlásenie, že neprijatím resp. neoznámením Dozornému orgánu EZVO v predpísanej lehote všetkých opatrení potrebných na úplné vykonanie právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy VII k dohode o EHP do vnútroštátneho právneho poriadku, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnila Islandská republika svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 63 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP, súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson a Henrik Bull (sudca-spravodajca), sudcovia, vyniesol 10. decembra 2010 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že neprijatím všetkých opatrení v predpísanej lehote, potrebných na úplné vykonanie právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy VII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnila Islandská republika svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 63 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Islandskej republike uhradiť súdne trovy.


title: Vec T-67/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  17. januára 2006  – Henkel/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2006 – Henkel/ÚHVT
   (Vec T-67/03) (1)

   (2006/C 74/59)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 124, 24.5.2003.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2004 vo veci T-389/02, Sergio Sandini proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (Úradníci — Žaloba o náhradu škody — Prípustnosť — Vystavenie azbestu — Choroba z povolania — Škoda)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/18

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. októbra 2004
   vo veci T-389/02, Sergio Sandini proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Prípustnosť - Vystavenie azbestu - Choroba z povolania - Škoda)
   (2004/C 314/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-389/02, Sergio Sandini, úradník Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, bytom v Ehlange (Luxembursko), v zastúpení: J. Iturriagagoitia Bassas a K. Delvolvé, advokáti, proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Schauss, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o náhradu škody na zdraví, morálnej ujmy, profesionálnej a finančnej škody údajne utrpenej žalobcom, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda H. Legal, sudcovia V. Tiili a M. Vilaras, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44 z 22.2.2003


title: Vec C-471/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 7. septembra 2015 – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 7. septembra 2015 – Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet
   (Vec C-471/15)
   (2015/C 363/32)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Sjelle Autogenbrug I/S

      Odporca: Skatteministeriet

      Prejudiciálna otázka

   Dajú sa za takých okolností ako v prejednávanej veci súčasti vozidiel po dobe životnosti, ktoré podnik zaoberajúci sa opätovným využitím vozidiel, ktorý je platiteľom DPH, odmontuje z vozidiel za účelom ich opätovného predaja ako náhradných dielov, považovať za použitý tovar v zmysle článku 311 ods. 1 bodu 1 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (smernica o DPH)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-588/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. decembra 2012 — Grécko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania — Plodiny pestované na ornej pôde — Sušené hrozno — Surový tabak — Osobitné opatrenia pre určité poľnohospodárske výrobky v prospech malých ostrovov Egejského mora — Ovčie a kozie mäso — Podmienenosť — Proporcionalita“ )

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2012 — Grécko/Komisia
   (Vec T-588/10) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania - Plodiny pestované na ornej pôde - Sušené hrozno - Surový tabak - Osobitné opatrenia pre určité poľnohospodárske výrobky v prospech malých ostrovov Egejského mora - Ovčie a kozie mäso - Podmienenosť - Proporcionalita)
   2013/C 38/30
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias, E. Leftheriotou a X. Basakou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe a A. Markoulli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2010/668/EÚ zo 4. novembra 2010, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 288, s. 24) v rozsahu, v akom vylučuje z financovania niektoré výdavky vynaložené Helénskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 19.3.2011.


title: Vec T-86/07: Žaloba podaná 21. marca 2007 – Deichmann-Schuhe/ÚHVT – Design for Woman (DEITECH)

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/27

         Žaloba podaná 21. marca 2007 – Deichmann-Schuhe/ÚHVT – Design for Woman (DEITECH)
   (Vec T-86/07)
   (2007/C 117/42)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: O. Rauscher, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Design for Woman SA
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. januára 2007 (vec R 791/2006-2),

               —

               zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 3378643 pre výrobky zaradené do triedy 25 (odevy, obuv, klobúky),

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Design for Woman SA.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „DEITECH “pre výrobky zaradené do tried 18 a 25 (prihláška č. 3 378 643).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká obrazová ochranná známka „DEI-tex “pre výrobky zaradené do triedy 25 a medzinárodná obrazová ochranná známka „DEI-tex “pre výrobky zaradené do triedy 25, pričom námietka je podaná proti prihláške do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože dôkazy, ktoré žalobkyňa predložila na preukázanie skutočného používania nemožno považovať za dostatočné, ako aj porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 146).


title: Vec C-599/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 22. novembra 2013 — Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (SOMVAO)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 22. novembra 2013 — Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (SOMVAO)/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-599/13)
   2014/C 24/22
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (SOMVAO)

      Odporca: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Poskytuje článok 4 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (1) alebo článok 53b ods. 2 písm. c) nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (2), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1995/2006 (3) z 13. decembra 2006, vnútroštátnym orgánom právny základ na to, aby finančnú pomoc z Európskeho fondu pre utečencov, ktorá už bola stanovená, zmenili v neprospech príjemcu tejto pomoci alebo požadovali jej vrátenie?

               2.

               Predstavuje článok 25 ods. 2 rozhodnutia Rady 2004/904/ES z 2. decembra 2004 o zriadení Európskeho fondu pre utečencov na obdobie 2005 — 2010 (4) vnútroštátnym orgánom právny základ na to, aby finančnú pomoc z Európskeho fondu pre utečencov, ktorá už bola stanovená, zmenili v neprospech príjemcu tejto pomoci alebo požadovali jej vrátenie bez toho, aby na to bolo potrebné oprávnenie podľa vnútroštátneho práva?

      (1)  Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.

      (2)  Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74.

      (3)  Ú. v. EÚ L 390, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 381, s. 52.


title: Vec F-55/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  25. januára 2007 – de Albuquerque/Komisia (Úradníci — Preloženie — Článok 7 ods. 1 služobného poriadku — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada rovnosti zaobchádzania — Zneužitie právomoci — Služobný záujem)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 25. januára 2007 – de Albuquerque/Komisia
   (Vec F-55/06) (1)

   (Úradníci - Preloženie - Článok 7 ods. 1 služobného poriadku - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zneužitie právomoci - Služobný záujem)
   (2007/C 56/77)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Augusto de Albuquerque (Woluwé-St-Étienne, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 2. februára 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobcom proti rozhodnutiu generálneho riaditeľa GR INFSO z 23. septembra 2005 o preložení žalobcu ako vedúceho útvaru INFSO.G.2 „Mikro a nanosystémy“ v záujme služby
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006, s. 28.


title: Vec C-21/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  27. apríla 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. apríla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-21/06) (1)

   (2006/C 178/55)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec C-507/13: Žaloba podaná 20. septembra 2013 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Európsky parlament, Rada Európskej únie

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/4

         Žaloba podaná 20. septembra 2013 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-507/13)
   2013/C 359/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, splnomocnení zástupcovia, a K. Beal, QC)

      Žalovaní: Európsky parlament, Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 94 ods. 1 písm. g), článok 94 ods. 2 a/alebo článok 162 ods. 1 a 3 smernice CRD IV (1),

               —

               zrušiť článok 450 ods. 1 písm. d), i) a/alebo j) a/alebo článok 521 ods. 2 nariadenia CR (2),

               —

               zaviazať Európsky parlament a Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Spojené kráľovstvo (UK) sa domáha zrušenia určitého počtu ustanovení niektorých legislatívnych aktov Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie podľa článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Žaloba o zrušenie sa týka „balíka CRD IV“, ktorý nadobudol účinnosť 17. júla 2013. Tento balík sa skladá z novej smernice o dohľade nad úverovými inštitúciami, teda smernice 2013/36/EÚ, a nového nariadenia o požiadavkách na úverové inštitúcie. UK spochybňuje niektoré ustanovenia v týchto právnych aktoch, konkrétne:

               a)

               článok 94 ods. 1 písm. g), článok 94 ods. 2 a článok 162 ods. 1 a 3 smernice 2013/36/EÚ (smernica CRD IV), ktorá bola uverejnená v Úradnom vestníku 27. júna 2013. Podľa článku 164 smernica nadobudla účinnosť 17. júla 2013.

               b)

               článok 450 ods. 1 písm. d), článok 450 ods. 1 písm. i), článok 450 ods. 1 písm. j) a článok 521 ods. 2 nariadenia o požiadavkách na úverové inštitúcie, teda nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (nariadenia CR). Nariadenie CR bolo uverejnené v Úradnom vestníku 27. júna 2013, ale nadobudlo účinnosť 28. júna 2013 podľa článku 521 ods. 1. Podľa článku 521 ods. 2 sa má uplatňovať od 1. januára 2014.

         V napadnutých právnych aktoch Parlament a Rada zaviedli niekoľko opatrení týkajúcich sa pohyblivých prvkov odmeňovania, ktoré sa môžu vyplácať niektorým zamestnancom inštitúcií (teda úverových inštitúcií a investičných firiem, ako sú definované v článku 4 nariadenia CR). Konkrétne článok 94 ods. 1 písm. g) smernice CRD IV stanovuje obmedzenie týkajúce sa pohyblivej odmeny, ktorú možno vyplatiť niektorým „zamestnancom zodpovedným za podstupovanie značného rizika“. Toto obmedzenie je vo všeobecnosti známe ako „obmedzenie výšky odmien bankárov“ (cap on bankers’ bonuses). Ďalej podľa článku 94 ods. 2 smernice CRD IV normotvorca EÚ uložil Európskemu orgánu pre bankovníctvo (EBA), agentúre zriadenej podľa článku 114 ZFEÚ, úlohu určovania kritérií, na základe ktorých sú „zamestnanci zodpovední za podstupovanie značného rizika“ identifikovaní v každej inštitúcii a vypracovania regulačných predpisov pre diskontné sadzby, ktoré možno uplatniť na dlhodobé variabilné odmeňovanie. Článok 450 nariadenia CR vyžaduje, aby inštitúcie po tomto vymedzení verejne sprístupnili niektoré podrobnosti týkajúce sa platov týchto jednotlivcov.
   UK tvrdí, že napadnuté ustanovenia treba zrušiť, pretože:

               a)

               napadnuté ustanovenia nemajú primeraný právny základ v Zmluve;

               b)

               napadnuté ustanovenia sú neprimerané a/alebo sa pri nich neprihliada na zásadu subsidiarity;

               c)

               napadnuté ustanovenia nadobudli účinnosť spôsobom, ktorý porušuje zásadu právnej istoty;

               d)

               pridelenie niektorých úloh EBA a zverenie niektorých právomocí Komisii je ultra vires;

               e)

               požiadavky o zverejňovaní v nariadení CR porušujú zásadu ochrany údajov a súkromia podľa práva EÚ;

               f)

               v rozsahu, v akom sa vyžaduje, aby sa článok 94 ods. 1 písm. g) uplatňoval aj na zamestnancov inštitúcií mimo EHP, táto požiadavka porušuje článok 3 ods. 5 ZEÚ a zásadu teritoriality stanovenú medzinárodným obyčajovým právom.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 338).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, s. 1).


title: Vec T-277/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. novembra 2009 — Bayer Healthcare/ÚHVT — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky CITRACAL — Národná skoršia slovná ochranná známka CICATRAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť výrobkov — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b, nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/29

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. novembra 2009 — Bayer Healthcare/ÚHVT — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL)
   (Vec T-277/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky CITRACAL - Národná skoršia slovná ochranná známka CICATRAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť výrobkov - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b, nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 312/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bayer Healthcare LLC (Morristown, New Jersey, Spojené štáty americké) (v zastúpení: M. Edenborough, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Uriach-Aquilea OTC, SL (Palau-Solita i Plegamans, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. mája 2008 (Vec R 459/2007-4), ktoré sa týka námietkového konania medzi Uriach-Aquilea OTC, SL a Bayer Healthcare LLC

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bayer Healthcare LLC je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008.


title: Vec C-535/06 P: Odvolanie podané 28. decembra 2006 : Moser Baer India Ltd proti rozsudku štvrtej komory Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 vo veci T-300/03, Moser Baer India Ltd/Rada Európskej únie

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/3

         Odvolanie podané 28. decembra 2006: Moser Baer India Ltd proti rozsudku štvrtej komory Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 vo veci T-300/03, Moser Baer India Ltd/Rada Európskej únie
   (Vec C-535/06 P)
   (2007/C 69/06)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Moser Baer India Ltd (v zastúpení: K. Adamantopoulos, dikigoros, R. MacLean a J. Branton, Solicitors)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev, Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 vo veci T-300/03, Moser Baer India/Rada, T-300/03,

               —

               vyhovieť rovnakým návrhom, ako sú návrhy uvedené v rámci konania vedeného pred Súdom prvého stupňa vo veci T-300/03, Moser Baer India/Rada, a to zrušiť nariadenie Rady (ES) 960/2003 (1) v rozsahu v akom sa uplatňuje na odvolateľku,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania vzniknutých odvolateľke v rámci tohto odvolacieho konania, ako aj trov konania vo veci T-300/03, Moser Baer India/Rada.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka uvádza proti rozsudku Súdu prvého stupňa tri odvolacie dôvody.
   Prvý odvolací dôvod sa týka porušenia zásad koherencie a starostlivého vyšetrovania Súdom prvého stupňa pri určovaní sumy vyrovnávacieho cla vyrubeného na dovozy CD-R do Európskeho spoločenstva podľa napadnutého nariadenia. Týmto odvolacím dôvodom odvolateľka uvádza, že Súd prvého stupňa nerešpektoval vyššie uvedené zásady, keď potvrdil, že inštitúcie Spoločenstva konali legálne, zaradiac všetky aktíva odvolateľky do kategórie aktív požívajúcich prospech zo subvencií podliehajúcich vyrovnávacím opatreniam.
   Druhý odvolací dôvod má dve časti: i) Súd prvého stupňa nesprávne vyhodnotil odporujúce si dôkazy uvádzané v spise a v napadnutom nariadení, pokiaľ ide o kľúčový prvok pri určení ujmy, a to ceny indických dovozov CD-R, počas obdobia vyšetrovania a ii) schválenie záverov obsiahnutých v napadnutom nariadení, pokiaľ ide o skladové zásoby priemyselného odvetvia CD-R zo strany Súdu prvého stupňa predstavovalo faktor podporujúci existenciu ujmy uvedenej v napadnutom nariadení.
   Tretí odvolací dôvod sa týka okolnosti, podľa ktorej Súd prvého stupňa pri skúmaní príčinnej súvislosti medzi indickými dovozmi a uvádzanou ujmou priemyselnému odvetviu CD-R Spoločenstva opomenul zobrať riadne do úvahy znenie článku 8 ods. 7 základného antisubvenčného nariadenia Spoločenstva a nebral do úvahy dopad faktorov nemajúcich spojitosť s dovozmi CD-R z Indie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 960/2003 z 2. júna 2003, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz nahrávateľných kompaktných diskov s pôvodom v Indii (Ú. v. EÚ L 138, s. 1; Mim. vyd. 11/046, s. 250).


title: Vec C-668/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet konajúca v mene Ismar Huskic (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rovnosť zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod — Smernica 2000/43/ES — Článok 2 ods. 2 písm. a) a b) — Úverová inštitúcia, ktorá od osôb žiadajúcich o poskytnutie úveru na kúpu motorového vozidla a preukazujúcich sa svojím vodičským preukazom uvádzajúcim iné miesto narodenia, než je členský štát Európskej únie alebo členský štát Európskeho združenia voľného obchodu, požaduje, aby dodatočne preukázali svoju totožnosť v podobe kópie cestovného pasu alebo povolenia na pobyt)

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – Jyske Finans A/S/Ligebehandlingsnævnet konajúca v mene Ismar Huskic
   (Vec C-668/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod - Smernica 2000/43/ES - Článok 2 ods. 2 písm. a) a b) - Úverová inštitúcia, ktorá od osôb žiadajúcich o poskytnutie úveru na kúpu motorového vozidla a preukazujúcich sa svojím vodičským preukazom uvádzajúcim iné miesto narodenia, než je členský štát Európskej únie alebo členský štát Európskeho združenia voľného obchodu, požaduje, aby dodatočne preukázali svoju totožnosť v podobe kópie cestovného pasu alebo povolenia na pobyt))
   (2017/C 168/17)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Jyske Finans A/S

      Žalovaná: Ligebehandlingsnævnet, konajúca v mene Ismar Huskic

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 2 písm. a) a b) smernice Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni praxi úverovej inštitúcie, ktorá od klienta, ktorého vodičský preukaz uvádza iné miesto narodenia, než je členský štát Európskej únie alebo Európskeho združenia voľného obchodu, požaduje dodatočné preukázanie totožnosti predložením kópie jeho cestovného pasu alebo povolenia na pobyt.

      (1)  Ú. v. EÚ C 68, 22.2.2016.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. júla 2005 vo veci T-294/04, Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisii Európskych spoločenstiev (Mimozmluvná zodpovednosť — Náhrada nákladov vzniknutých v procese pred Európskym ombudsmanom — Zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/23

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 11. júla 2005
   vo veci T-294/04, Internationaler Hilfsfonds eV proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Náhrada nákladov vzniknutých v procese pred Európskym ombudsmanom - Zjavne nedôvodná žaloba)
   (2005/C 229/51)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-294/04, Internationaler Hilfsfonds eV, so sídlom v Rosbach (Nemecko), v zastúpení: H. Kaltenecker, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M.-J. Jonczy a S. Fries, splnomocnené zástupkyne, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na náhradu škody, ktorá údajne vznikla nákladmi na advokáta v priebehu troch konaní pred Európskym ombudsmanom, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia J. Azizi a E. Cremona, tajomník: H. Jung, vydal 11. júla 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako právne zjavne nedôvodná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-273/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. apríla 2007 – Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/Celltech R&D Ldt (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 — Prihláška slovnej ochrannej známky CELLTECH — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. apríla 2007 – Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/Celltech R&D Ldt
   (Vec C-273/05 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 - Prihláška slovnej ochrannej známky CELLTECH - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter)
   (2007/C 96/13)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Celltech R&D Ldt (v zastúpení: D. Alexander, Barrister, G. Hobbs QC a N. Jenkins, Solicitor)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) zo 14. apríla 2005 vo veci T-260/03, Celltech R&D Ltd/ÚHVT, ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) R 659/2002-2 z 19. mája 2003 o zamietnutí odvolania proti rozhodnutiu prieskumovej pracovníčky, ktorá zamietla zápis slovnej ochrannej známky „CELLTECH “pre tovary a služby patriace do tried 5, 10 a 42
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 1.10.2005.


title: Vec C-39/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 25. januára 2017 – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 25. januára 2017 – Lubrizol France SAS/Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
   (Vec C-39/17)
   (2017/C 112/31)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Lubrizol France SAS

      Odporkyňa: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 28 a 30 Zmluvy o fungovaní Európskej únie tomu, aby sa hodnota tovaru premiestneného z Francúzska do iného členského štátu Európskej únie zdaniteľnou osobou, ktorá podlieha solidárnemu sociálnemu príspevku odvádzanému spoločnosťami a doplnkovému príspevku k uvedenému príspevku, alebo na účet tejto zdaniteľnej osoby, na podnikateľské účely, zohľadnila pri výpočte celkového obratu, ktorý je vymeriavacím základom na platenie týchto príspevkov?


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. januára 2006  vo veci C-94/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Rady 2003/106/ES o schválení Rotterdamského dohovoru — Postup udeľovania predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení — Nebezpečné chemikálie a prípravky na ochranu rastlín v medzinárodnom obchode — Voľba právneho základu — Články 133 ES a 175 ES)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 10. januára 2006
   vo veci C-94/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Rady 2003/106/ES o schválení Rotterdamského dohovoru - Postup udeľovania predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení - Nebezpečné chemikálie a prípravky na ochranu rastlín v medzinárodnom obchode - Voľba právneho základu - Články 133 ES a 175 ES)
   (2006/C 48/03)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-94/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnené zástupkyne: G. zur Hausen, ako aj L. Ström van Lier a E. Righini) proti Rade Európskej únie, (splnomocnení zástupcovia: pôvodne B. Hoff-Nielsen a M. Sims-Robertson, neskôr M. Sims-Robertson a K. Michoel), ktorú v konaní podporuje: Francúzska republika, (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues, F. Alabrune a E. Puisais), Holandské kráľovstvo, (splnomocnení zástupcovia: H. G. Sevenster a S. Terstal, ako aj N. A. J. Bel), Rakúska republika, (splnomocnený zástupca: E. Riedl), Fínska republika, (splnomocnená zástupkyňa: T. Pynnä), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (splnomocnená zástupkyňa: R. Caudwell, za právnej pomoci A. Dashwood, barrister), Európsky parlament, (splnomocnení zástupcovia: pôvodne C. Pennera a M. Moore, neskôr M. Moore a K. Bradley), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 28. februára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia J. Makarczyk, C. Gulmann, P. Kūris a J. Klučka, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 10. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Rady 2003/106/ES z 19. decembra 2002 o schválení, v mene Európskeho spoločenstva, Rotterdamského dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom oznámení pre určité nebezpečné chemikálie a prípravky na ochranu rastlín v medzinárodnom obchode sa zrušuje.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Rada Európskej únie znášajú každá svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Francúzska republika, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Európsky parlament znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec T-909/16: Žaloba podaná 29. decembra 2016 – Laboratories Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/43

         Žaloba podaná 29. decembra 2016 – Laboratories Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)
   (Vec T-909/16)
   (2017/C 053/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: S. Correa Rodríguez, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Anil K. Sharma (Hillingdon, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „NRIM life Sciences“ – prihláška č. 13 031 455.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. septembra 2016 vo veci R 2376/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol ochrannú známku EÚ č. 13 031 455 NRIM LIFE SCIENCES pre všetky tovary v triede 5,

               —

               uložil EUIPO, a v prípade, že Anil K. Sharma vstúpi do konania ako vedľajší účastník, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-593/13: Žaloba podaná 14. novembra 2013 — Siemag Tecberg Group/ÚHVT (Winder Controls)

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/12

         Žaloba podaná 14. novembra 2013 — Siemag Tecberg Group/ÚHVT (Winder Controls)
   (Vec T-593/13)
   2014/C 31/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Nemecko) (v zastúpení: T. Sommer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. septembra 2013 vo veci R 1261/2013-4,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania,

               —

               určil dátum pojednávania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Winder Controls“ pre tovary a služby tried 7, 9, 35, 37, 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 542 412.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009.


               8.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/16

         Žiadosť o poradné stanovisko súdneho dvora EZVO predložená Oslo tingrett vo veci Therese Slinning proti nórsky štát, zastúpený Radou pre oslobodenia a odvolania v otázkach lekárskeho ošetrenia v zahraničí
   (Vec E-1/08)
   (2008/C 113/13)
   Listom zo 16. januára 2008, ktorý bol doručený na podateľňu súdneho dvora 21. januára 2008, Oslo tingrett (okresný súd v Oslo) požiadal Súdny dvor EZVO vo veci Therese Slinning proti nórsky štát, zastúpený Radou pre oslobodenia a odvolania v otázkach lekárskeho ošetrenia v zahraničí, o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Je zlučiteľné s článkami 36 a 37 Dohody o EHP a článkom 22 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 odmietnuť krytie nákladov na lekárske ošetrenie v zahraničí, ktoré sa podľa medzinárodného lekárstva musí považovať za experimentálne alebo pokusné, ak v domovskom štáte neexistuje nárok na poskytnutie takéhoto lekárskeho ošetrenia?

               2.

               Má pre odpoveď na otázku č. 1 význam skutočnosť, že sa daná liečebná metóda považuje za metódu, ktorá sa má v domovskom štáte zaviesť alebo domovský štát uvažuje o jej zavedení v budúcnosti?

               3.

               Je zlučiteľné s článkami 36 a 37 Dohody o EHP odmietnuť krytie nákladov na nemocničné ošetrenie v zahraničí, ak môže byť pacientovi v domovskom štáte ponúknuté primerané lekárske ošetrenie podľa medzinárodne uznávaných metód v rámci časového limitu, ktorý je z lekárskeho hľadiska prijateľný?
               Má význam pre odpovede na túto otázku skutočnosť, že:

                           a)

                           krytie týchto nákladov môže byť odmietnuté napriek tomu, že lekárske ošetrenie v zahraničí je považované za pravdepodobne rozvinutejšie než lekárske ošetrenie v domovskom štáte?

                           b)

                           pacientovi, ktorý sa rozhodol prijať lekárske ošetrenie radšej v zahraničí než primerané lekárske ošetrenie v domovskom štáte, sa nebudú kryť náklady na lekárske ošetrenie v zahraničí vo výške, ktorá by zodpovedala nákladom na ošetrenie poskytnuté v domovskom štáte?

               4.

               Má význam pre odpovede na uvedené otázky skutočnosť, že:

                           a)

                           pacientovi v podstate nebolo ponúknuté v domovskom štáte dané ošetrenie, ktoré možno považovať za primerané?

                           b)

                           ošetrenie poskytnuté v zahraničí skutočne viedlo k zlepšeniu zdravotného stavu pacienta?


title: Vec C-9/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Verviers — Belgicko) — Corman-Collins SA/La Maison du Whisky SA [Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 2 — Článok 5 bod 1 písm. a) a b) — Osobitná právomoc v zmluvných veciach — Pojmy „predaj tovaru“ a  „poskytovanie služieb“ — Zmluva o výhradnom predaji tovaru]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Verviers — Belgicko) — Corman-Collins SA/La Maison du Whisky SA
   (Vec C-9/12) (1)

   (Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 2 - Článok 5 bod 1 písm. a) a b) - Osobitná právomoc v zmluvných veciach - Pojmy „predaj tovaru“ a „poskytovanie služieb“ - Zmluva o výhradnom predaji tovaru)
   2014/C 52/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de commerce de Verviers

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Corman-Collins SA

      Žalovaná: La Maison du Whisky SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de commerce de Verviers — Výklad článku 2 a článku 5 bod 1 písm. a) a b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Zmluva o výhradnom predaji tovaru uzavretá medzi poskytovateľom oprávnenia na predaj so sídlom vo Francúzsku a výhradným predajcom so sídlom v Belgicku — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy stanovujúcej príslušnosť súdu výhradného predajcu nezávisle na mieste sídla poskytovateľa oprávnenia na predaj

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu takej vnútroštátnej normy právomoci, aká je uvedená v článku 4 zákona z 27. júla 1961 o jednostrannom ukončení zmlúv o výhradnom predaji na dobu neurčitú, zmeneného a doplneného zákonom z 13. apríla 1971 o jednostrannom ukončení zmlúv o výhradnom predaji, ak je žalovaný usadený v inom členskom štáte, než je členský štát sídla súdu konajúceho vo veci.

               2.

               Článok 5 bod 1 písm. b) nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že norma právomoci uvedená v druhej zarážke tohto ustanovenia pre spory týkajúce sa zmlúv o poskytnutí služieb sa má uplatniť v prípade žaloby, ktorou žalobca usadený v jednom členskom štáte uplatňuje voči žalovanému usadenému v inom členskom štáte práva zo zmluvy o výhradnom predaji, čo si vyžaduje, aby zmluva zaväzujúca účastníkov obsahovala osobitné zmluvné podmienky týkajúce sa distribúcie tovaru, ktorý predáva poskytovateľ oprávnenia na predaj, zo strany výhradného predajcu. Bude úlohou vnútroštátneho súdu overiť, či v spore, ktorý prejednáva, ide o tento prípad

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Vec T-250/15: Žaloba podaná 21. mája 2015 – Speciality Drinks/ÚHVT – Wiliam Grant (CLAN)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/33

         Žaloba podaná 21. mája 2015 – Speciality Drinks/ÚHVT – Wiliam Grant (CLAN)
   (Vec T-250/15)
   (2015/C 245/39)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Speciality Drinks Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Pritchard, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wiliam Grant & Sons Ltd (Dufftown, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „CLAN“ – prihláška č. 10 025 815.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. marca 2015 vo veci R 220/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol námietku,

               —

               rozhodol o trovách konania v prospech žalobkyne a/alebo zrušil povinnosť nahradiť trovy konania uloženú prvým odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               Odvolací senát nesprávne definoval úroveň pozornosti „príslušnej skupiny spotrebiteľov“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               odvolací senát nerozhodol, či je pojem „CLAN“ používaný s pojmom „MACGREGOR“ pre príslušnú skupinu spotrebiteľov fantazijným slovom (teda takým, ktoré nemá význam), alebo naopak je slovom, ktorého významu rozumela,

               —

               odvolací senát neposúdil podobnosť ochranných známok na správnom právnom a/alebo skutkovom základe,

               —

               odvolací senát neposúdil pravdepodobnosť zámeny na správnom právnom a/alebo skutkovom základe.


title: Vec T-103/16: Žaloba podaná 11. marca 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/53

         Žaloba podaná 11. marca 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)
   (Vec T-103/16)
   (2016/C 156/72)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Weetabix Ltd (Kettering, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Alpenschmaus“ – prihláška č. 10 198 992.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. januára 2016 vo veci R 2725/2014-4

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 18 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-180/13: Žaloba podaná 21. marca 2013 — Pesquerias Riveirenses a i./Rada

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/29

         Žaloba podaná 21. marca 2013 — Pesquerias Riveirenses a i./Rada
   (Vec T-180/13)
   2013/C 147/52
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Španielsko), Pesquerias Campo de Marte, SL (Ribeira), Pesquera Anpajo, SL (Ribeira), Arrastreros del Barbanza, SA (Ribeira), Martínez Pardavila e Hijos, SL (Ribeira), Lijo Pesca, SL (Ribeira), Frigoríficos Hermanos Vidal, SA (Ribeira), Pesquera Boteira, SL (Ribeira), Francisco Mariño Mos y Otros, CB (Ribeira), Juan Antonio Pérez Vidal y Hermano, CB (Ribeira), Marina Nalda, SL (Ribeira), Portillo y Otros, SL (Ribeira), Vidiña Pesca, SL (Ribeira), Pesca Hermo, SL (Ribeira), Pescados Oubiña Perez, SL (Ribeira), Manuel Pena Graña (Ribeira), Campo Eder, SL (Ribeira), Pesquera Laga, SL (Ribeira), Pesquera Jalisco, SL (Ribeira), Pesquera Jopitos, SL (Ribeira) a Pesca-Julimar, SL (Ribeira) (v zastúpení: J. Tojeiro Sierto, abogado)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 40/2013 z 21. januára 2013 v rozsahu, v akom zlučuje severnú a južnú skupinu populácie tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku na účel stanovenia TAC (celkový povolený výlov) pre tresku belasú v prílohách IA a IB (strany 84 a 103 v uvedenom poradí, Ú. v. EÚ L 23, s. 54).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 39 ZFEÚ

                           —

                           Článok 39 ZFEÚ uvádza ako jeden z cieľov spoločnej politiky rybného hospodárstva racionálne riadenie zdrojov a napadnuté nariadenie uvedené ustanovenie porušuje, keďže nerozlišuje medzi severnou a južnou skupinou populácie tresky belasej v severnom Atlantiku, a teda nevykonáva racionálne riadenie zdrojov. Žalobcovia nespochybňujú, že situácia v severnej skupine si vyžaduje opatrenia obmedzujúce rybolov, ale takým nie je prípad južnej skupiny, kde nedochádza k nadmernému rybolovu. Tým dochádza tiež k porušeniu zásady zákazu diskriminácie, ktorá podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora Európskej únie vyžaduje, aby sa s porovnateľnými situáciami nezaobchádzalo odlišne a s odlišnými situáciami nezaobchádzalo rovnako, pokiaľ to nie je objektívne odôvodnené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2371/2002 a článku 6 Dohody z New Yorku z roku 1995

                           —

                           Článok 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu, stanovuje kritérium obozretnosti ako hlavné kritérium, ktoré musí usmerňovať prijímanie opatrení na ochranu a trvalo udržateľné využívanie zdrojov rybolovu a rovnakú zásadu upravuje článok 6 „Dohody o vykonávaní ustanovení Dohovoru Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982 týkajúceho sa zachovania a riadenia násad rýb žijúcich na oboch stranách mora a násad veľmi sťahovavých rýb“ (New York, 1995; Ú. v. ES L 189, s. 14; Mim. vyd. 04/004, s. 3), ku ktorej EÚ a jej členské štáty pristúpili 19.12.2003 a ktorá vstúpila do platnosti 18.1.2004. Žalobcovia uvádzajú, že riadenie zdrojov tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku podľa napadnutého nariadenia v rozsahu, v akom predmetné nariadenie nerozlišuje medzi severnou a južnou skupinou populácie, ukladá natoľko prísne a diskriminačné opatrenia obmedzujúce výlov v južnej skupine, že vzniká „nebezpečenstvo“, ktoré by si vyžadovalo uplatnenie kritéria obozretnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality

                           —

                           Žalobcovia uvádzajú, že riadenie populácie tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku na rok 2013 (napadnuté nariadenie Rady) v rozsahu, v akom uvedené nariadenie nerozlišuje medzi severnou a južnou skupinou populácie, ukladá pre výlov v južnej skupine škodlivé opatrenia (obmedzenie TAC), ktoré idú nad rámec toho, čo je potrebné pre dosiahnutie stanoveného cieľa (obnova populácie tresky belasej v severovýchodnom Atlantiku), a preto porušuje zásadu proporcionality.


title: Vec C-12/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Genova (Taliansko) 7. januára 2016 – Ignazio Messina & C. SpA/Autorità portuale di Genova

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Genova (Taliansko) 7. januára 2016 – Ignazio Messina & C. SpA/Autorità portuale di Genova
   (Vec C-12/16)
   (2016/C 111/12)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ignazio Messina & C. SpA

      Žalovaný: Autorità portuale di Genova

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni nariadenie EHS č. 4055/1986 (1), tak ako ho vykladá Súdny dvor, uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov, akým je dekrét Prezidenta republiky č. 107/2009, ktorý ukladá povinnosť platiť jeden poplatok v rôznych výškach v závislosti od toho, či ide o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu nečlenského štátu EÚ alebo o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu v Taliansku?

               2.

               Bráni nariadenie EHS č. 4055/1986, tak ako ho vykladá Súdny dvor, uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov, akým je dekrét Prezidenta republiky č. 107/2009, ktorý ukladá povinnosť platiť jeden poplatok v rôznych výškach v závislosti od toho, či ide o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu nečlenského štátu EÚ alebo o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu v Únii, ak sa tento rozdiel odôvodňuje vykonávaním funkcií verejných orgánov a/alebo úloh a/alebo činností, za ktoré sa tento poplatok výslovne neplatí?

               3.

               Bráni nariadenie EHS č. 4055/1986, tak ako ho vykladá Súdny dvor, uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov, akým je dekrét Prezidenta republiky č. 107/2009, ktorý ukladá povinnosť platiť jeden poplatok v rôznych výškach v závislosti od toho, či ide o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu nečlenského štátu EÚ alebo o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu v Únii, ak sa tento rozdiel odôvodňuje vykonávaním funkcií verejných orgánov, ktoré zabezpečujú iné subjekty ako orgán, do rozpočtu ktorého sa daný poplatok odvádza?

               4.

               Bráni nariadenie EHS č. 4055/1986, tak ako ho vykladá Súdny dvor, uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov, akým je dekrét Prezidenta republiky č. 107/2009, ktorý ukladá povinnosť platiť jeden poplatok v rôznych výškach v závislosti od toho, či ide o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu nečlenského štátu EÚ alebo o plavidlá prichádzajúce z alebo smerujúce do prístavu v Únii, ak sa tento rozdiel odôvodňuje vykonávaním funkcií verejných orgánov, pričom sa však neurčili jednotlivé náklady, ktoré sa majú zaplatiť, a preto nie je možné ani a priori, ani a posteriori zistiť, náklady za ktoré služby sa skutočne uhradili a akým spôsobom a v akej výške daný poplatok tieto služby skutočne pokryl?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4055/86 z 22. decembra 1986, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovať služby na námornú dopravu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami (Ú. v. ES L 378, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 174).


title: Vec C-295/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 16. júna 2014 – DOW Benelux a i./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 16. júna 2014 – DOW Benelux a i./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Vec C-295/14)
   2014/C 303/28
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: DOW Benelux BV, Esso Nederland BV en ExxonMobil Chemical Holland BV, Kuwait Petroleum Europoort BV, Rütgers Resins BV en Koppers Netherlands BV, Yara Sluiskil BV, BP Raffinaderij Rotterdam BV, Zeeland Refinery NV, ESD-SIC BV, DSM Delft Permit BV, SABIC Innovative Plastics BV, Shell Nederland Raffinaderij BV en Shell Nederland Chemie BV, Akzo Nobel Chemicals BV en Akzo Nobel Industrial Chemicals BV, Emerald Kalama Chemical BV, Nedmag Industries Mining & Manufacturing Holding BV, Rosier Nederland BV, Nederlandse Aardolie Maatschappij BV, Tata Steel IJmuiden BV, Chemelot Site Permit BV, Eska Graphic Board BV, Koch HC Partnership BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 236 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že prevádzkovatelia zariadení, na ktoré sa od roku 2013 vzťahovali predpisy smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275; Mim. vyd. 15/007, s. 631), o obchodovaní s emisiami, s výnimkou prevádzkovateľov zariadení v zmysle článku 10a ods. 3 tejto smernice a nových účastníkov, by nepochybne mohli podať na Všeobecný súd žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27) s ohľadom na v ňom určený jednotný medziodvetvový korekčný faktor?

               2.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ v časti stanovujúcej jednotný medziodvetvový korekčný faktor neplatné, pretože tento faktor nebol stanovený v rámci regulačného postupu s kontrolou podľa článku 10a ods. 1 smernice 2003/87/ES?

               3.

               Odporuje článok 15 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 130, s. 1), článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, pretože prvý menovaný článok zakazuje, aby pri stanovení jednotného medziodvetvového korekčného faktoru boli zahrnuté emisie výrobcov elektrickej energie? Ak áno, aké dôsledky má toto porušenie na rozhodnutie 2013/448/EÚ?

               4.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ v časti stanovujúcej jednotný medziodvetvový korekčný faktor neplatné, pretože sa opiera aj o informácie, ktoré boli poskytnuté na účely vykonania článku 9a ods. 2 smernice 2003/87/ES bez toho, aby boli stanovené predpisy uvedené v tomto odseku 2 prijaté podľa článku 14 ods. 1 tejto smernice?

               5.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ v časti stanovujúcej jednotný medziodvetvový korekčný faktor v rozpore predovšetkým s článkom 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo s článkom 41 Charty základných práv Európskej únie (1), pretože množstvá emisií a emisných kvót, rozhodujúce pre výpočet korekčného faktora, sú v rozhodnutí uvedené len čiastočne?

               6.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ v časti stanovujúcej jednotný medziodvetvový korekčný faktor v rozpore predovšetkým s článkom 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie alebo s článkom 41 Charty základných práv Európskej únie, pretože tento korekčný faktor bol stanovený na základe údajov, ktoré nemohli byť prevádzkovateľom zariadení, na ktoré sa vzťahuje obchodovanie s emisiami, známe?

      (1)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.


title: Vec T-72/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2014 – Pilkington Group a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s autosklom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dohody o rozdelení trhov a výmene citlivých obchodných informácií — Pokuty — Právo na obhajobu — Retroaktívne uplatnenie usmernení na výpočet výšky pokút z roku 2006 — Hodnota predajov — Pasívna alebo okrajová úloha — Odstrašujúci účinok pokuty — Zohľadnenie skôr uložených pokút — Maximálna výška pokuty — Výmenný kurz na výpočet maximálnej výšky pokuty“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/12

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2014 – Pilkington Group a i./Komisia
   (Vec T-72/09) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s autosklom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dohody o rozdelení trhov a výmene citlivých obchodných informácií - Pokuty - Právo na obhajobu - Retroaktívne uplatnenie usmernení na výpočet výšky pokút z roku 2006 - Hodnota predajov - Pasívna alebo okrajová úloha - Odstrašujúci účinok pokuty - Zohľadnenie skôr uložených pokút - Maximálna výška pokuty - Výmenný kurz na výpočet maximálnej výšky pokuty“))
   (2015/C 056/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Pilkington Group Ltd (St Helens, Spojené kráľovstvo), Automotive Ltd (Lathom, Spojené kráľovstvo), Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Witten, Nemecko), Pilkington Holding GmbH (Gelsenkirchen, Nemecko) a Pilkington Italia SpA (San Salvo, Taliansko) (v zastúpení: J. Scott, S. Wisking, K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors, J. Turner, QC, A. Bates, barrister, C. Puech Baron a D. Katrana, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre, A. Biolan a M. Kellerbauer, neskôr A. Biolan, M. Kellerbauer a N. von Lingen a napokon A. Biolan, M. Kellerbauer a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 6815 v konečnom znení z 12. novembra 2008, týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.125 – Autosklo), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie C (2009) 863 v konečnom znení z 11. februára 2009 a rozhodnutím Komisie C (2013) 1119 final z 28. februára 2013, a to v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, ako aj subsidiárne návrh na zrušenie článku 2 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladá žalobkyniam pokutu, či ďalej subsidiárne návrh na zníženie výšky tejto pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH a Pilkington Italia SpA znášajú 90 % svojich vlastných trov konania, ako aj všetky trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, pričom Európska komisia znáša 10 % trov konania vynaložených žalobkyňami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec F-44/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. mája 2015 – Pohjanmäki/Rada (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Príslušné role menovacieho orgánu a poradného výboru pre povýšenie — Neexistencia hodnotiacej správy — Chýbajúce nahliadnutie do hodnotiacich správ členmi poradného výboru pre povýšenie — Zlučiteľnosť funkcií spravodajcu poradného výboru pre povýšenie a skoršieho hodnotiteľa — Zjavne nesprávne posúdenie — Odpracované roky v rámci platovej triedy — Úroveň vykonávaných povinností — Povinnosť starostlivosti)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/44

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. mája 2015 – Pohjanmäki/Rada
   (Vec F-44/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Príslušné role menovacieho orgánu a poradného výboru pre povýšenie - Neexistencia hodnotiacej správy - Chýbajúce nahliadnutie do hodnotiacich správ členmi poradného výboru pre povýšenie - Zlučiteľnosť funkcií spravodajcu poradného výboru pre povýšenie a skoršieho hodnotiteľa - Zjavne nesprávne posúdenie - Odpracované roky v rámci platovej triedy - Úroveň vykonávaných povinností - Povinnosť starostlivosti))
   (2015/C 213/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jaana Pohjanmäki (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, E. Rebasti a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh jednak zrušiť rozhodnutie Rady o nepovýšení žalobkyne do platovej triedy AD 13 a jednak návrh na náhradu škody za údajne spôsobenú nemajetkovú ujmu.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Pohjanmäki znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov, ktoré vynaložila pani Pohjanmäkiová.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014, s. 46.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. júna 2004 vo veci T-190/02, Anita Jannice Osterholm proti Komisii Európskych spoločenstiev (Zamestnanecká žaloba — Skrátenie ročnej dovolenky z dôvodu neprítomnosti na pracovisku — Lehoty — Absencia záujmu na výsledku konania — Neprípustnosť)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/38

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 24. júna 2004
   vo veci T-190/02, Anita Jannice Osterholm proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Skrátenie ročnej dovolenky z dôvodu neprítomnosti na pracovisku - Lehoty - Absencia záujmu na výsledku konania - Neprípustnosť)
   (2004/C 228/84)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-190/02, Anita Jannice Osterholm, bytom v Štokholme (Švédsko), v zastúpení: J. R. Iturriagagoitia Bassas, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a V. Joris, substitút, A. Dal Ferro, ktorí si zvolili adresu pre doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia Komisie o skrátení ročnej dovolenky žalobkyne z dôvodu neprítomnosti na pracovisku medzi 8. a 31. júlom 2000, Súd prvého stupňa v zložení: predseda J. Azizi, sudcovia M. Jaeger a F. Dehousse, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 24. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba je neprípustná.

               2.

               Žiadny z účastníkov nemá právo na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 202 z 24.8.2002


title: Vec T-388/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. decembra 2008 – Kronoply a Kronotex/Komisia ( Štátna pomoc — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Uverejnenie súhrnného oznámenia — Neexistencia podstatného zásahu do konkurenčného postavenia — Neprípustnosť — Postavenie dotknutej osoby — Prípustnosť — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Neexistencia vážnych ťažkostí )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. decembra 2008 – Kronoply a Kronotex/Komisia
   (Vec T-388/02) (1)

   („Štátna pomoc - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Uverejnenie súhrnného oznámenia - Neexistencia podstatného zásahu do konkurenčného postavenia - Neprípustnosť - Postavenie dotknutej osoby - Prípustnosť - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Neexistencia vážnych ťažkostí“)
   (2009/C 32/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Nemecko) a Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe) (v zastúpení: pôvodne R. Nierer, neskôr R. Nierer a L. Gordalla, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz a M. Niejahr, neskôr V. Kreuschitz, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Zellstoff Stendal GmbH (Arneburg, Nemecko) (v zastúpení: T. Müller-Ibold a K.U. Karl, neskôr T. Müller-Ibold, advokáti), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W.-D. Plessing a M. Lumma, splnomocnení zástupcovia), a Spolková krajina Sasko-Anhaltsko (Nemecko) (v zastúpení: C. von Donat a G. Quardt, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 19. júna 2002 o nevznesení námietok vo vzťahu k pomoci poskytnutej nemeckými orgánmi v prospech Zellstoff Stendal na účely výstavby továrne na výrobu papieroviny
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kronoply GmbH & Co. KG a Kronotex GmbH & Co. KG znášajú okrem vlastných trov aj trovy vynaložené Komisiou Európskych spoločenstiev, ako aj Zellstoff Stendal GmbH a Spolková krajina Sasko-Anhaltsko.

               3.

               Spolková republika Nemecko znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 22.2.2003.


title: Vec C-317/14: Žaloba podaná 2. júla 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/28

         Žaloba podaná 2. júla 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-317/14)
   2014/C 303/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren, D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že požadovalo od uchádzačov o pozície v miestnej správe zriadené vo francúzsky a nemecky hovoriacich oblastiach, z diplomov ktorých nevyplýva skončenie ich štúdií v dotknutom jazyku, získať certifikát vydaný SELOR, po absolvovaní skúšky organizovanej týmto subjektom, ako jediný dôkazný prostriedok o jazykových znalostiach potrebných pre takéto pozície, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 45 ZFEÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (1),

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Požiadavka jediného dôkazného prostriedku stanovená v belgickom zákonodarstve, ktorým musia uchádzači o pozície v miestnej verejnej správe vo francúzsky alebo v nemecky hovoriacich oblastiach, z diplomov ktorých nevyplýva, že ukončili svoje štúdie v dotknutom jazyku pred tým, než nastúpia na také pozície, preukázať svoje jazykové znalosti, predstavuje diskrimináciu, ktorá je zakázaná článkom 45 ZFEÚ, ako aj nariadením (EÚ) č. 492/2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 141, s. 1.


title: Vec C-42/09: Žaloba podaná 30. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/28

         Žaloba podaná 30. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-42/09)
   (2009/C 69/52)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Lozano Palacios a E. Vesco, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/15/ES (1) zo 7. septembra 2005 o vzájomnom uznávaní osvedčení námorníkov vydávaných v členských štátoch a o zmene a doplnení smernice 2001/25/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/45/ES uplynula 20. októbra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 160.


title: Vec F-130/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. decembra 2013 — Verile a Gjergji/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodok — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom režime dôchodkového zabezpečenia — Nariadenia upravujúce sadzby príspevku do systému dôchodkového zabezpečenia Únie — Úprava poistno-matematických hodnôt — Potreba upraviť všeobecné vykonávacie ustanovenia — Späťvzatie návrhu na výpočet započítania odpracovaných rokov — Zákonnosť — Podmienky)

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/19

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. decembra 2013 — Verile a Gjergji/Komisia
   (Vec F-130/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodok - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom režime dôchodkového zabezpečenia - Nariadenia upravujúce sadzby príspevku do systému dôchodkového zabezpečenia Únie - Úprava poistno-matematických hodnôt - Potreba upraviť všeobecné vykonávacie ustanovenia - Späťvzatie návrhu na výpočet započítania odpracovaných rokov - Zákonnosť - Podmienky)
   2014/C 31/32
   Jazyk konania: francúzština.

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Marco Verile (Cadrezzate, Taliansko) a Anduela Gjergji (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti)
   Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí o prevode práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služobného pomeru na Komisii na základe prepočítaného návrhu, ktorý predložil Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Európskej komisie z 20. mája 2011 a 19. mája 2011, ktorých adresátmi boli M. Verile a A. Gjergji, sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Verile a pani Gjergji.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 22.


title: Vec T-114/07: Žaloba podaná 13. apríla 2007 – Last Minute Network/ÚHVT – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/22

         Žaloba podaná 13. apríla 2007 – Last Minute Network/ÚHVT – Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)
   (Vec T-114/07)
   (2007/C 129/39)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Last Minute Network Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Last Minute Tour SpA (Miláno, Taliansko)
   Návrhy

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. februára 2007,

               —

               vyhlásiť ochrannú známku Spoločenstva č. 1 552 231 za neplatnú v súvislosti s triedami 39 a 42,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „LAST MINUTE TOUR “pre výrobky a služby patriace do tried 16, 39 a 42 – ochranná známka Spoločenstva č. 1 552 231.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Last Minute Tour SpA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: nezapísaná národná slovná ochranná známka „LASTMINUTE.COM “pre služby patriace do tried 39 a 42.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva pre služby patriace do tried 39 a 42 a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti pre výrobky patriace do triedy 16.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 4 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že žalobcova nezapísaná ochranná známka mu nepriznávala právo zakázať používanie v Spojenom kráľovstve prihlasovanej ochrannej známky, a keďže odvolací senát nesprávne uplatnil test, ktorého účelom bolo preukázať pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-48/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  25. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Nürnberg-Fürth – Nemecko) – Adam Opel AG/Autec AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranná známka — Článok 5 ods. 1 písm. a) a ods. 2 a článok 6 ods. 1 písm. b) prvej smernice 89/104/EHS — Právo majiteľa ochrannej známky namietať používanie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke treťou osobou — Ochranná známka zapísaná pre motorové vozidlá a pre hračky — Reprodukcia ochrannej známky na zmenšených modeloch vozidiel tejto ochrannej známky treťou osobou)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Nürnberg-Fürth – Nemecko) – Adam Opel AG/Autec AG
   (Vec C-48/05) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranná známka - Článok 5 ods. 1 písm. a) a ods. 2 a článok 6 ods. 1 písm. b) prvej smernice 89/104/EHS - Právo majiteľa ochrannej známky namietať používanie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke treťou osobou - Ochranná známka zapísaná pre motorové vozidlá a pre hračky - Reprodukcia ochrannej známky na zmenšených modeloch vozidiel tejto ochrannej známky treťou osobou)
   (2007/C 56/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Nürnberg-Fürth
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Adam Opel AG

      Žalovaná: Autec AG

      Vedľajší účastník konania: Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie eV
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landgericht Nürnberg-Fürth – Výklad článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 6 ods. 1 písm. b) smernice Rady 89/104/ES z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) – Právo majiteľa ochrannej známky namietať jej používanie treťou osobou – Reprodukcia loga výrobcu motorových vozidiel na zmenšených modeloch týchto vozidiel
   Výrok rozsudku

               1.

               Keď je ochranná známka zapísaná pre motorové vozidlá – s ktorou sa spája dobré meno – a zároveň pre hračky, umiestnenie označenia zhodného s touto ochrannou známkou na zmenšené modely vozidiel uvedenej ochrannej známky treťou osobou bez súhlasu majiteľa ochrannej známky za účelom presnej reprodukcie týchto vozidiel a uvádzanie uvedených zmenšených modelov na trh:

                           —

                           predstavuje v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok používanie, ktorému má majiteľ ochrannej známky právo zabrániť, ak takéto používanie zasahuje alebo je spôsobilé zasahovať do funkcií ochrannej známky ako ochrannej známky zapísanej pre hračky,

                           —

                           predstavuje v zmysle článku 5 ods. 2 uvedenej smernice používanie, ktorému má majiteľ ochrannej známky právo zabrániť – ak ochrana stanovená v tomto ustanovení bola zavedená do vnútroštátneho práva – ak toto používanie bez náležitého dôvodu nečestne ťaží z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky ako ochrannej známky zapísanej pre motorové vozidlá alebo dobrému menu, alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky škodí.

               2.

               Keď je ochranná známka zapísaná najmä pre motorové vozidlá, umiestnenie označenia zhodného s touto ochrannou známkou na zmenšené modely vozidiel uvedenej ochrannej známky treťou osobou bez súhlasu majiteľa ochrannej známky za účelom presnej reprodukcie týchto vozidiel a uvádzanie uvedených zmenšených modelov na trh nepredstavuje používanie údaja týkajúceho sa vlastnosti týchto zmenšených modelov v zmysle článku 6 ods. 1 písm. b) smernice 89/104.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-331/15 P: Odvolanie podané 3. júla 2015: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. apríla 2015 vo veci T-402/12, Carl Schlyter/Európska komisia

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/27

         Odvolanie podané 3. júla 2015: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. apríla 2015 vo veci T-402/12, Carl Schlyter/Európska komisia
   (Vec C-331/15 P)
   (2015/C 311/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Carl Schlyter, Európska komisia, Fínska republika, Švédske kráľovstvo

      Návrhy odvolateľky

   Francúzska vláda navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok štvrtej komory Všeobecného súdu zo 16. apríla 2015 vo veci T-402/12, Carl Schlyter/Komisia, v rozsahu, v akom zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 27. júna 2012, ktorým bol po dobu zastavenia konania odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Komisie k návrhu nariadenia týkajúceho sa obsahu a podmienok predloženia výročného vyhlásenia o látkach v stave nanočastíc (2011/673/F), ktoré jej oznámili francúzske orgány podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES (1) z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojím odvolaním podaným 3. júla 2015 francúzska vláda navrhuje, aby Súdny dvor Európskej únie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora zrušil rozsudok štvrtej komory Všeobecného súdu zo 16. apríla 2015 vo veci T-402/12, Carl Schlyter/Komisia (ďalej len „napadnutý rozsudok“).
   Na podporu svojho odvolania francúzska vláda predkladá jediný dôvod.
   Na podporu tohto odvolacieho dôvodu sa totiž francúzska vláda domnieva, že Všeobecný súd sa na viacerých miestach dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o kvalifikáciu postupu stanoveného smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (ďalej len „smernica 98/34“), a pokiaľ ide o uplatňovanie výnimky týkajúcej sa ochrany účelu vyšetrovania stanovenej v článku 4 ods. 2 tretej zarážke nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (2) z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (ďalej len „nariadenie 1049/2001“).
   V prvom rade francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že odmietol kvalifikovať postup stanovený smernicou 98/34 ako vyšetrovanie v zmysle článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia 1049/2001.
   V tejto súvislosti francúzska vláda po prvé uvádza, že definícia, akú Všeobecný súd v napadnutom rozsudku prisúdil pojmu vyšetrovanie, nevychádza zo žiadnej definície stanovenej nariadením 1049/2001, smernicou 98/34 alebo judikatúrou.
   Po druhé táto definícia navyše nie je koherentná s riešením prijatým ôsmou komorou Všeobecného súdu v jeho rozsudku z 25. septembra 2014, Spirlea/Komisia, vo veci T-306/12. V tomto rozsudku totiž Všeobecný súd uznal, že postup nazvaný „EU Pilot“ možno kvalifikovať ako vyšetrovanie v zmysle článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia 1049/2001. Podľa francúzskej vlády majú pritom ciele a priebeh postupu nazvaného „EU Pilot“ značné podobnosti s cieľmi a priebehom postupu stanoveného smernicou 98/34.
   Po tretie v prípade, že by Súdny dvor prevzal definíciu pojmu vyšetrovanie podľa napadnutého rozsudku, francúzska vláda sa domnieva, že postup stanovený smernicou 98/34 v každom prípade zodpovedá tejto definícii s prihliadnutím na jeho ciele a priebeh.
   V druhom rade sa francúzska vláda po prvé domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že sa subsidiárne domnieval, že aj v prípade, že podrobné stanovisko vydané Komisiou je súčasťou vyšetrovania v zmysle článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia 1049/2001, zverejnenie tohto dokumentu nevyhnutne neohrozuje cieľ postupu stanoveného smernicou 98/34.
   V tejto súvislosti francúzska vláda tvrdí, že žalobca vôbec nepredložil, a to ani v jeho pôvodnej žalobe, replike alebo pripomienkach k vyjadreniam vedľajších účastníkov konania tvrdenie, že ak by postup stanovený smernicou 98/34 predstavoval vyšetrovanie, zverejnenie napadnutého dokumentu by neohrozilo cieľ tohto vyšetrovania.
   V dôsledku toho keďže dôvod uvádzaný subsidiárne Všeobecným súdom žalobca neuviedol a tento dôvod sa týka materiálnej zákonnosti napadnutého rozhodnutia, francúzska vláda sa domnieva, že Všeobecný súd sa v bodoch 84 až 88 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že tento dôvod uviedol ex offo.

   Po druhé Všeobecný súd sa v napadnutom rozsudku domnieval, že cieľom postupu stanoveného smernicou 98/34 je zabrániť tomu, aby vnútroštátny zákonodarca prijal vnútroštátnu technickú normu, ktorá tvorí prekážku voľnému pohybu tovaru, voľnému pohybu služieb alebo slobode poskytovateľov služieb usadiť sa v rámci vnútorného trhu (bod 85 napadnutého rozsudku).
   Francúzska vláda sa domnieva, že Všeobecný súd tak poskytol reštriktívny výklad cieľu postupu stanoveného smernicou 98/34.
   Francúzska vláda sa totiž domnieva, že postup stanovený smernicou 98/34 sleduje okrem cieľu súladnosti vnútroštátnych predpisov aj cieľ týkajúci sa kvality dialógu medzi Komisiou a dotknutým členským štátom.

      (1)  Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337.

      (2)  Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec F-48/10: Žaloba podaná 22. júna 2010 — Z/Súdny dvor

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/42

         Žaloba podaná 22. júna 2010 — Z/Súdny dvor
   (Vec F-48/10)
   ()
   2010/C 246/73
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Z (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušiť rozhodnutie ukladajúce žalobcovi disciplinárne opatrenie vo forme písomného napomenutia a zaviazať žalovaného poskytnúť žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy v peniazoch

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 10. júla 2009 ukladajúce žalobcovi disciplinárne opatrenie vo forme písomného napomenutia,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 10. marca 2010, ktoré bolo doručené 15. marca 2010,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie sumy 50 000 eur ako náhrady nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Súdny dvor Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec C-199/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 22. apríla 2014 – János Kárász/Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 22. apríla 2014 – János Kárász/Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
   (Vec C-199/14)
   2014/C 245/05
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: János Kárász

      Žalovaný: Nyugdíjfolyósító Igazgatóság

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 17 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že odobratie a pozastavenie alebo prerušenie vyplácania starobného dôchodku, na ktorý existuje právo po dovŕšení určitého veku predstavujú porušenie vlastníckeho práva zakotveného v tomto ustanovení?