title: Vec C-649/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Amazon EU Sàrl (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2011/83/EÚ — Článok 6 ods. 1 písm. c) — Požiadavky na informácie v prípade zmlúv uzavretých na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov — Povinnosť obchodníka poskytnúť svoje telefónne číslo a číslo faxu, „ak je k dispozícii“ — Rozsah)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Amazon EU Sàrl
      (Vec C-649/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 6 ods. 1 písm. c) - Požiadavky na informácie v prípade zmlúv uzavretých na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov - Povinnosť obchodníka poskytnúť svoje telefónne číslo a číslo faxu, „ak je k dispozícii“ - Rozsah)
      (2019/C 305/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaný: Amazon EU Sàrl

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že na jednej strane bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá pred uzavretím zmluvy uzavretej na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov so spotrebiteľom, ktorá je uvedená v článku 2 bodoch 7 a 8 tejto smernice, ukladá obchodníkovi povinnosť za každých okolností poskytnúť svoje telefónne číslo. Na druhej strane z uvedeného ustanovenia nevyplýva povinnosť obchodníka zriadiť telefónnu či faxovú prípojku alebo vytvoriť novú e-mailovú adresu na to, aby sa umožnilo spotrebiteľom nadviazať s ním kontakt, a povinnosť oznámiť telefónne číslo či číslo faxu alebo e-mailovú adresu sa stanovuje len v prípadoch, keď tento obchodník už má zavedené takéto komunikačné prostriedky so spotrebiteľmi.
      Článok 6 ods. 1 písm. c) smernice 2011/83 sa má vykladať v tom zmysle, že hoci toto ustanovenie ukladá obchodníkovi povinnosť sprístupniť spotrebiteľovi komunikačný prostriedok, ktorý dokáže splniť kritériá priamej a účinnej komunikácie, nebráni tomu, aby na účely splnenia týchto kritérií obchodník poskytol iné komunikačné prostriedky než tie, ktoré sú vymenované v uvedenom ustanovení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-668/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. júla 2019 — Viridis Pharmaceutical Ltd./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Boswelan — Riadne používanie — Neexistencia — Používanie ochrannej známky v rámci klinických skúšok pred podaním žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh — Náležitý dôvod na nepoužívanie — Pojem)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/8

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. júla 2019 — Viridis Pharmaceutical Ltd./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH
      (Vec C-668/17 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Boswelan - Riadne používanie - Neexistencia - Používanie ochrannej známky v rámci klinických skúšok pred podaním žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh - Náležitý dôvod na nepoužívanie - Pojem)
      (2019/C 305/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Viridis Pharmaceutical Ltd. (v zastúpení: C. Spintig, S. Pietzcker a M. Prasse, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca), Hecht-Pharma GmbH (v zastúpení: J. Sachs a C. Sachs, Rechtsanwälte)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Viridis Pharmaceutical Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili EUIPO a Hecht-Pharma GmbH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5.3.2018.


title: Vec C-697/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. júla 2019. (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Postupy verejného obstarávania tovarov a prác — Smernica 2014/24/EÚ — Článok 28 ods. 2 — Užšia súťaž — Hospodárske subjekty prijaté na predloženie ponuky — Potreba zachovať právnu a vecnú zhodu medzi predbežne vybratým uchádzačom a uchádzačom, ktorý predloží ponuku — Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. júla 2019. (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)
      (Vec C-697/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Postupy verejného obstarávania tovarov a prác - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 28 ods. 2 - Užšia súťaž - Hospodárske subjekty prijaté na predloženie ponuky - Potreba zachovať právnu a vecnú zhodu medzi predbežne vybratým uchádzačom a uchádzačom, ktorý predloží ponuku - Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi)
      (2019/C 305/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Telecom Italia SpA

         Žalovaný: Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

         za účasti: OpEn Fiber SpA

         Výrok rozsudku

      Článok 28 ods. 2 prvá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby s ohľadom na požiadavku právnej a vecnej zhody medzi predbežne vybratými hospodárskymi subjektmi a subjektmi predkladajúcimi ponuku v rámci užšej súťaže verejného obstarávania mohol predložiť ponuku predbežne vybraný záujemca, ktorý sa zaviazal zlúčiť sa s iným vopred vybraným záujemcom na základe zmluvy o zlúčení uzatvorenej medzi fázou predbežného výberu a fázou predkladania ponúk a vykonanej po tejto fáze predkladania ponúk.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-716/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — konanie začaté na návrh A (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb pracovníkov — Obmedzenia — Začatie konania o odpustení dlhov — Podmienka bydliska — Prípustnosť — Článok 45 ZFEÚ — Priamy účinok)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — konanie začaté na návrh A
      (Vec C-716/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb pracovníkov - Obmedzenia - Začatie konania o odpustení dlhov - Podmienka bydliska - Prípustnosť - Článok 45 ZFEÚ - Priamy účinok)
      (2019/C 305/11)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Østre Landsret

         Účastník konania vo veci samej

      A

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje pravidlo o súdnej právomoci stanovené vnútroštátnou právnou úpravou členského štátu, ako je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktoré podmieňuje priznanie odpustenia dlhov tým, že dlžník má bydlisko alebo pobyt v tomto členskom štáte.

                  2.

                  Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby vnútroštátny súd neuplatnil podmienku bydliska stanovenú vnútroštátnym pravidlom o súdnej právomoci, o aké ide vo veci samej, nezávisle od toho, či konanie o odpustení dlhov upravené touto istou právnou úpravou má prípadne vplyv na pohľadávky, ktoré majú jednotlivci podľa uvedenej právnej úpravy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5.3.2018.


title: Vec C-722/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Villach — Rakúsko) — Norbert Reitbauer a i./Enrico Casamassima (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Výlučné právomoci — Článok 24 body 1 a 5 — Spory v oblastiach vecných práv k nehnuteľnostiam a výkonu rozhodnutí — Postup súdnej dražby nehnuteľnosti — Námietková žaloba proti rozvrhu výťažku tejto dražby)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/10

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Villach — Rakúsko) — Norbert Reitbauer a i./Enrico Casamassima
      (Vec C-722/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Výlučné právomoci - Článok 24 body 1 a 5 - Spory v oblastiach vecných práv k nehnuteľnostiam a výkonu rozhodnutí - Postup súdnej dražby nehnuteľnosti - Námietková žaloba proti rozvrhu výťažku tejto dražby)
      (2019/C 305/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bezirksgericht Villach

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Norbert Reitbauer, Dolinschek GmbH, B.T.S. Trendfloor Raumausstattungs-GmbH, Elektrounternehmen K. Maschke GmbH, Klaus Egger, Architekt DI Klaus Egger Ziviltechniker GmbH

         Žalovaný: Enrico Casamassima

         Výrok rozsudku

      Článok 24 body 1 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa majú vykladať v tom zmysle, že námietková žaloba veriteľa proti rozvrhu výťažku súdnej dražby nehnuteľnosti smerujúca jednak ku konštatovaniu, že konkurujúca pohľadávka zanikla v dôsledku započítania, a jednak k neúčinnosti záložného práva k nehnuteľnosti, ktorým je zabezpečený výkon poslednej uvedenej pohľadávky, nepatrí do výlučnej právomoci súdov členského štátu, v ktorom sa nachádza nehnuteľnosť, ani súdov členského štátu miesta výkonu rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec C-19/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 — VG, právny nástupca MS/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o náhradu škody proti Európskej komisii — Rozhodnutie Komisie o skončení spolupráce v rámci siete Team Europe — Náhrada škody — Námietka neprípustnosti vznesená Komisiou — Zmluvná alebo mimozmluvná povaha sporu)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 — VG, právny nástupca MS/Európska komisia
      (Vec C-19/18 P) (1)

      (Odvolanie - Žaloba o náhradu škody proti Európskej komisii - Rozhodnutie Komisie o skončení spolupráce v rámci siete Team Europe - Náhrada škody - Námietka neprípustnosti vznesená Komisiou - Zmluvná alebo mimozmluvná povaha sporu)
      (2019/C 305/13)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: VG, právny nástupca MS (v zastúpení: L. Levi, avocate)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: I. Martinez des Peral, C. Ehrbar a B. Monguin, splnomocnení zástupcvoia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  VG je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5.3.2018.


title: Vec C-26/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht — Nemecko) — Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Články 202 a 203 — Clá na dovoz — Vznik colného dlhu z dôvodu nedodržania colných predpisov — Dane — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 2 ods. 1 písm. d) a článok 30 — DPH pri dovoze — Zdaniteľná udalosť — Pojem „dovoz“ tovaru — Podmienka vstupu tovaru do hospodárskeho obehu Európskej únie — Preprava tohto tovaru do iného členského štátu než toho, v ktorom vznikol colný dlh)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/12

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht — Nemecko) — Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main
      (Vec C-26/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Články 202 a 203 - Clá na dovoz - Vznik colného dlhu z dôvodu nedodržania colných predpisov - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. d) a článok 30 - DPH pri dovoze - Zdaniteľná udalosť - Pojem „dovoz“ tovaru - Podmienka vstupu tovaru do hospodárskeho obehu Európskej únie - Preprava tohto tovaru do iného členského štátu než toho, v ktorom vznikol colný dlh)
      (2019/C 305/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hessisches Finanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung

         Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt am Main

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 1 písm. d) a článok 30 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že pri vstupe tovaru na územie Európskej únie nestačí na to, aby bolo možné usúdiť, že tovar vstúpil do hospodárskeho obehu Únie v určitom členskom štáte, že tento tovar bol predmetom porušenia colných predpisov v danom členskom štáte, čo viedlo k vzniku colného dlhu pri dovoze v tomto členskom štáte, ak sa preukázalo, že ten istý tovar bol prepravený do iného členského štátu, jeho konečného miesta určenia, kde došlo k jeho spotrebovaniu a k vzniku daňovej povinnosti týkajúcej sa dane z pridanej hodnoty pri dovoze vzťahujúcej sa na tento tovar teda došlo až v tomto inom členskom štáte.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: Vec C-39/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. júla 2019 — Európska komisia/NEX International Limited, predtým Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd („Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie úrokových derivátov denominovaných v japonských jenoch — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Zodpovednosť podniku za jeho úlohu subjektu, ktorý uľahčil kartel — Výpočet pokuty — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. júla 2019 — Európska komisia/NEX International Limited, predtým Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd
      (Vec C-39/18 P) (1)

      („Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie úrokových derivátov denominovaných v japonských jenoch - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Zodpovednosť podniku za jeho úlohu subjektu, ktorý uľahčil kartel - Výpočet pokuty - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2019/C 305/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin, M. Farley, T. Christoforou a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: NEX International Limited, predtým Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (v zastúpení: C. Riis-Madsen, advokat a S. Frank, avocat)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-89/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — A/Udlændinge- og Integrationsministeriet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Rozhodnutie č. 1/80 — Článok 13 — Klauzula „standstill“ — Zlúčenie rodiny s manželom — Nové obmedzenie — Naliehavý dôvod všeobecného záujmu — Úspešná integrácia — Účinné riadenie migračných tokov — Proporcionalita)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — A/Udlændinge- og Integrationsministeriet
      (Vec C-89/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 1/80 - Článok 13 - Klauzula „standstill“ - Zlúčenie rodiny s manželom - Nové obmedzenie - Naliehavý dôvod všeobecného záujmu - Úspešná integrácia - Účinné riadenie migračných tokov - Proporcionalita)
      (2019/C 305/16)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Østre Landsret

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: A

         Žalovaný: Udlændinge- og Integrationsministeriet

         Výrok rozsudku

      Článok 13 rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatého asociačnou radou zriadenou Dohodou o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na strane druhej, a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne opatrenie, ktoré podmieňuje zlúčenie rodiny medzi tureckým pracovníkom, ktorý má legálny pobyt v dotknutom členskom štáte, a jeho manželským partnerom tým, že ich väzby s týmto členským štátom sú silnejšie ako väzby, ktoré majú s tretím štátom, predstavuje v zmysle tohto ustanovenia „nové obmedzenie“. Takéto obmedzenie nie je dôvodné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-99/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 4. júla 2019 — FTI Touristik GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Harald Prantner, Daniel Giersch (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Námietkové konanie — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Prihláška obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „Fl“ — Námietka majiteľa obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „fly.de“ — Zamietnutie — Podobnosť označení — Štandardné písomné vyjadrenie vo Vestníku ochranných známok Európskej únie — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/15

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 4. júla 2019 — FTI Touristik GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Harald Prantner, Daniel Giersch
      (Vec C-99/18 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Námietkové konanie - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Prihláška obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „Fl“ - Námietka majiteľa obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „fly.de“ - Zamietnutie - Podobnosť označení - Štandardné písomné vyjadrenie vo Vestníku ochranných známok Európskej únie - Pravdepodobnosť zámeny)
      (2019/C 305/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: FTI Touristik GmbH (v zastúpení: A. Parr, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka a D. Botis, splnomocnení zástupcovia), Harald Prantner, Daniel Giersch (v zastúpení: S. Eble, Rechtsanwalt)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  FTI Touristik GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

                  3.

                  Páni Harald Prantner a Daniel Giersch znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.5.2018.


title: Vec C-163/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland — Holandsko) — HQ, IP, zastúpený zákonným zástupcom HQ, JO/Aegean Airlines SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov — Zrušenie letu — Pomoc — Právo na náhradu nákladov na letenku leteckým dopravcom — Článok 8 ods. 2 — Balík cestovných služieb — Smernica 90/314/EHS — Konkurz cestovnej kancelárie)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/15

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland — Holandsko) — HQ, IP, zastúpený zákonným zástupcom HQ, JO/Aegean Airlines SA
      (Vec C-163/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov - Zrušenie letu - Pomoc - Právo na náhradu nákladov na letenku leteckým dopravcom - Článok 8 ods. 2 - Balík cestovných služieb - Smernica 90/314/EHS - Konkurz cestovnej kancelárie)
      (2019/C 305/19)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Noord-Nederland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: HQ, IP, zastúpený zákonným zástupcom HQ, JO

         Žalovaná: Aegean Airlines SA

         Výrok rozsudku

      Článok 8 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorý má podľa smernice Rady 90/314/EHS z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb právo obrátiť sa na svoju cestovnú kanceláriu, aby získal náhradu nákladov na letenku, už nemôže požadovať náhradu za túto letenku od leteckého dopravcu na základe uvedeného nariadenia, a to aj vtedy, keď je cestovná kancelária platobne neschopná nahradiť letenku a neprijala nijaké opatrenia na zabezpečenie tejto náhrady.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.5.2018.


title: spojené veci C-180/18, C-286/18 a C-287/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Agrenergy Srl (C-180/18 a C-286/18), Fusignano Due Srl (C-287/18)/Ministero dello Sviluppo Economico (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2009/28/ES — Článok 3 ods. 3 písm. a) — Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov — Výroba elektrickej energie fotovoltaickými solárnymi zariadeniami — Zmena režimu podpory — Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/16

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Agrenergy Srl (C-180/18 a C-286/18), Fusignano Due Srl (C-287/18)/Ministero dello Sviluppo Economico
      (spojené veci C-180/18, C-286/18 a C-287/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2009/28/ES - Článok 3 ods. 3 písm. a) - Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov - Výroba elektrickej energie fotovoltaickými solárnymi zariadeniami - Zmena režimu podpory - Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery)
      (2019/C 305/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Agrenergy Srl (C-180/18 a C-286/18), Fusignano Due Srl (C-287/18)

         Žalovaný: Ministero dello Sviluppo Economico

         Výrok rozsudku

      S výhradou overení, ktoré prináleží vykonať vnútroštátnemu súdu tak, že zohľadní všetky relevantné prvky, článok 3 ods. 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES v spojení so zásadami právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá umožňuje členskému štátu rozhodnúť o znížení, ba dokonca zrušení skôr schválených stimulujúcich sadzieb na energiu vyrábanú fotovoltaickými solárnymi zariadeniami.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.5.2018.

         Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-210/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Schienen-Control Kommission — Rakúsko) — WESTbahn Management GmbH/ÖBB-Infrastruktur AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Doprava — Jednotný európsky železničný priestor — Smernica 2012/34/EÚ — Článok 3 — Pojem „Železničná infraštruktúra“ — Príloha II — Minimálny prístupový balík — Zahrnutie používania osobných nástupíšť)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/17

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Schienen-Control Kommission — Rakúsko) — WESTbahn Management GmbH/ÖBB-Infrastruktur AG
      (Vec C-210/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Doprava - Jednotný európsky železničný priestor - Smernica 2012/34/EÚ - Článok 3 - Pojem „Železničná infraštruktúra“ - Príloha II - Minimálny prístupový balík - Zahrnutie používania osobných nástupíšť)
      (2019/C 305/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Schienen-Control Kommission

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: WESTbahn Management GmbH

         Žalovaná: ÖBB-Infrastruktur AG

         Výrok rozsudku

      Príloha II smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor, sa má vykladať v tom zmysle, že „osobné nástupištia“, uvedené v prílohe I tejto smernice, sú súčasťou železničnej infraštruktúry, ktorej používanie patrí do minimálneho prístupového balíka v súlade s bodom 1 písm. c) uvedenej prílohy II.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec C-242/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd — Bulharsko) — „UniCredit Leasing“ EAD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ — Sofija pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (NAP) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Zdaniteľný základ — Zníženie — Zásada daňovej neutrality — Lízingová zmluva vypovedaná z dôvodu nezaplatenia lízingových splátok — Opravný daňový výmer — Pôsobnosť — Zdaniteľné plnenia — Dodanie tovaru za protihodnotu — Platenie „náhrady“ pre prípad vypovedania zmluvy až do uplynutia platnosti zmluvy — Právomoc Súdneho dvora)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/18

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd — Bulharsko) — „UniCredit Leasing“ EAD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ — Sofija pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (NAP)
      (Vec C-242/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Zdaniteľný základ - Zníženie - Zásada daňovej neutrality - Lízingová zmluva vypovedaná z dôvodu nezaplatenia lízingových splátok - Opravný daňový výmer - Pôsobnosť - Zdaniteľné plnenia - Dodanie tovaru za protihodnotu - Platenie „náhrady“ pre prípad vypovedania zmluvy až do uplynutia platnosti zmluvy - Právomoc Súdneho dvora)
      (2019/C 305/22)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven administrativen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: „UniCredit Leasing“ EAD

         Odporca: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ — Sofija pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (NAP)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 90 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade vypovedania lízingovej zmluvy umožňuje zníženie zdaniteľného základu na účely dane z pridanej hodnoty vypočítaného paušálne v opravnom daňovom výmere zo všetkých lízingových splátok, ktoré sú splatné počas celej doby trvania zmluvy, pokiaľ tento opravný daňový výmer nadobudol právoplatnosť, a teda predstavuje „stabilný správny akt“, v ktorom sa podľa vnútroštátneho práva konštatuje daňový dlh.

                  2.

                  Článok 90 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii, o akú ide vo veci samej, neuhradenie časti lízingových splátok dlžných podľa lízingovej zmluvy za obdobie od ukončenia platieb do vypovedania zmluvy bez spätného účinku na jednej strane a neuhradenie náhrady splatnej v prípade predčasného ukončenia zmluvy, ktorá zodpovedá súčtu všetkých lízingových splátok, ktoré neboli vyplatené do konca tejto zmluvy, na druhej strane, predstavujú prípad nezaplatenia, ktorý môže spadať pod výnimku z povinnosti znížiť zdaniteľný základ na účely dane z pridanej hodnoty stanovenú v odseku 2 tohto článku, okrem prípadu, že zdaniteľná osoba dostatočne jasne preukáže, že dlh nebude pravdepodobne zaplatený, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 18.6.2018.


title: Vec C-249/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/CEVA Freight Holland BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colný kódex — Colné vyhlásenie — Uvedenie nesprávnej podpoložky kombinovanej nomenklatúry — Dodatočný colný výmer — Článok 78 tohto kódexu — Preskúmanie colného vyhlásenia — Úprava prevodnej hodnoty — Článok 221 uvedeného kódexu — Lehota, po uplynutí ktorej sa premlčuje právo na vymáhanie colného dlhu — Prerušenie)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/19

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/CEVA Freight Holland BV
      (Vec C-249/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colný kódex - Colné vyhlásenie - Uvedenie nesprávnej podpoložky kombinovanej nomenklatúry - Dodatočný colný výmer - Článok 78 tohto kódexu - Preskúmanie colného vyhlásenia - Úprava prevodnej hodnoty - Článok 221 uvedeného kódexu - Lehota, po uplynutí ktorej sa premlčuje právo na vymáhanie colného dlhu - Prerušenie)
      (2019/C 305/23)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

         Žalovaná: CEVA Freight Holland BV

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 78 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000, sa má vykladať v tom zmysle, že ak má deklarant možnosť zvoliť si cenu tovaru predávaného na vývoz na územie Európskej únie, ktorá môže byť použitá ako základ na určenie colnej hodnoty tohto tovaru, a z kontroly vykonanej po prepustení tohto tovaru vyplýva, že toto colné vyhlásenie obsahuje chybu v colnom zaradení príslušného tovaru, čo má za následok vyššie clo, deklarant môže na základe uvedeného článku 78 požiadať o preskúmanie tohto colného vyhlásenia s cieľom nahradiť pôvodne uvedenú cenu nižšou prevodovou cenou a tým znížiť výšku svojho colného dlhu.

                  2.

                  Článok 221 ods. 1 a 3 nariadenia č. 2913/92, zmeneného nariadením č. 2700/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že je úlohou členských štátov, aby v súlade so zásadami efektivity a ekvivalencie určili dátum, ku ktorému má byť dlžníkovi oznámená suma cla na účely prerušenia trojročnej premlčacej lehoty, po uplynutí ktorej colný dlh zaniká.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-304/18: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júla 2019 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vlastné zdroje — Clá — Určenie colného dlhu — Zápis na oddelené účty — Povinnosť sprístupniť Európskej únii — Konanie o oneskorenom vymáhaní — Úroky z omeškania)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/20

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júla 2019 — Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-304/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vlastné zdroje - Clá - Určenie colného dlhu - Zápis na oddelené účty - Povinnosť sprístupniť Európskej únii - Konanie o oneskorenom vymáhaní - Úroky z omeškania)
      (2019/C 305/25)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne Z. Malůšková, M. Owsiany-Hornung a F. Tomat, neskôr Z. Malůšková a F. Tomat, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci G. Albenzio, avvocato dello Stato)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Talianska republika tým, že odmietla sprístupniť tradičné vlastné zdroje vo výške 2 120 309,50 eur uvedené v oznámení o nevymožiteľnosti IT (07)08-917, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 rozhodnutia Rady 94/728/ES, Euratom z 31. októbra 1994 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev, článku 8 rozhodnutia Rady 2000/597/ES, Euratom z 29. septembra 2000 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev, článku 8 rozhodnutia Rady 2007/436/ES, Euratom zo 7. júna 2007 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev, a článku 8 rozhodnutia Rady 2014/335/EÚ, Euratom z 26. mája 2014 o systéme vlastných zdrojov Európskej únie, ako aj článkov 10, 11 a 17 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev, článkov 10, 11 a 17 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, a článkov 10, 12 a 13 nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 609/2014 z 26. mája 2014 o metódach a postupe sprístupňovania tradičných vlastných zdrojov a vlastného zdroja založeného na DPH a HND a o opatreniach na zabezpečenie požiadaviek na pokladničnú hotovosť.

                  2.

                  Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Talianska republika je znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť štyri pätiny trov konania vynaložených Európskou komisiou.

                  4.

                  Európska komisia znáša jednu pätinu svojich vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 25.6.2018.


title: Vec C-316/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Výdavky na správu finančného fondu, ktorý realizuje investície na účely pokrytia nákladov na všetky transakcie uskutočnené zdaniteľnou osobou na výstupe — Všeobecné výdavky)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/21

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
      (Vec C-316/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Výdavky na správu finančného fondu, ktorý realizuje investície na účely pokrytia nákladov na všetky transakcie uskutočnené zdaniteľnou osobou na výstupe - Všeobecné výdavky)
      (2019/C 305/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Žalovaný: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

         Výrok rozsudku

      Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že zdaniteľná osoba vykonávajúca tak činnosť podliehajúcu dani z pridanej hodnoty, ako aj činnosť oslobodenú od tejto dane, ktorá investuje prijaté dary a granty tak, že ich vloží do fondu a využíva príjem vytvorený týmto fondom na pokrytie nákladov na všetky tieto činnosti, nie je oprávnená odpočítať si z titulu všeobecných výdavkov daň z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe v súvislosti s výdavkami na túto investíciu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-345/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 — Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA/Európska komisia (Odvolanie — Obchodná politika — Dumping — Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2016/176 — Dovoz kyseliny vínnej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrábanej spoločnosťou Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd — nariadenie (ES) č. 1225/2009 — Článok 3 ods. 2, 3 a 5 — Neexistencia značnej ujmy — Zjavne nesprávne posúdenie — Určenie ujmy — Posúdenie všetkých relevantných ekonomických skutočností a dôkazov, ktoré majú vplyv na situáciu priemyslu Európskej únie — Podiel na trhu)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/22

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 — Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA/Európska komisia
      (Vec C-345/18 P) (1)

      (Odvolanie - Obchodná politika - Dumping - Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2016/176 - Dovoz kyseliny vínnej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrábanej spoločnosťou Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd - nariadenie (ES) č. 1225/2009 - Článok 3 ods. 2, 3 a 5 - Neexistencia značnej ujmy - Zjavne nesprávne posúdenie - Určenie ujmy - Posúdenie všetkých relevantných ekonomických skutočností a dôkazov, ktoré majú vplyv na situáciu priemyslu Európskej únie - Podiel na trhu)
      (2019/C 305/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (v zastúpení: R. McLean, Solicitor)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a A. Demeneix, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA a Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec C-387/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Poľsko) — Delfarma Sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 34 a 36 ZFEÚ — Voľný pohyb tovaru — Opatrenie s rovnocenným účinkom ako množstevné obmedzenie — Ochrana zdravia a života ľudí — Súbežný dovoz liekov — Referenčné lieky a generické lieky — Podmienka, podľa ktorej dovážaný liek a liek, pre ktorý bolo vydané povolenie na uvedenie na trh v členskom štáte dovozu, musia byť obidva buď referenčnými liekmi, alebo generickými liekmi)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/23

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Poľsko) — Delfarma Sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
      (Vec C-387/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 34 a 36 ZFEÚ - Voľný pohyb tovaru - Opatrenie s rovnocenným účinkom ako množstevné obmedzenie - Ochrana zdravia a života ľudí - Súbežný dovoz liekov - Referenčné lieky a generické lieky - Podmienka, podľa ktorej dovážaný liek a liek, pre ktorý bolo vydané povolenie na uvedenie na trh v členskom štáte dovozu, musia byť obidva buď referenčnými liekmi, alebo generickými liekmi)
      (2019/C 305/28)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Delfarma Sp. z o.o.

         Žalovaný: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

         Výrok rozsudku

      Články 34 a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, akou je dotknutá právna úprava vo veci samej, ktorá na účely vydania povolenia na súbežný dovoz lieku vyžaduje, aby tento liek, ako aj liek, na ktorý bolo vydané povolenie na uvedenie na trh v tomto členskom štáte, boli obidva buď referenčnými liekmi, alebo generickými liekmi, a ktorá v dôsledku toho zakazuje vydávanie akýchkoľvek povolení na súbežný dovoz generického lieku, pokiaľ liek, ktorý už bol povolený v uvedenom členskom štáte, je referenčným liekom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec C-410/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif — Luxembursko) — Nicolas Aubriet/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb osôb — Rovnosť zaobchádzania — Sociálne výhody — Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 — Článok 7 ods. 2 — Finančná podpora na vyššie odborné štúdium — Študenti bez bydliska v dotknutom štáte — Podmienky týkajúce sa doby, ktorú rodičia odpracovali na území štátu — Minimálna doba piatich rokov — Referenčné obdobie siedmich rokov — Spôsob výpočtu referenčného obdobia — Deň podania žiadosti o finančnú podporu — Nepriama diskriminácia — Odôvodnenie — Proporcionalita)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/23

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif — Luxembursko) — Nicolas Aubriet/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche
      (Vec C-410/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Rovnosť zaobchádzania - Sociálne výhody - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 ods. 2 - Finančná podpora na vyššie odborné štúdium - Študenti bez bydliska v dotknutom štáte - Podmienky týkajúce sa doby, ktorú rodičia odpracovali na území štátu - Minimálna doba piatich rokov - Referenčné obdobie siedmich rokov - Spôsob výpočtu referenčného obdobia - Deň podania žiadosti o finančnú podporu - Nepriama diskriminácia - Odôvodnenie - Proporcionalita)
      (2019/C 305/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal administratif

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Nicolas Aubriet

         Žalovaný: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche

         Výrok rozsudku

      Článok 45 ZFEU a článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2001 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnym predpisom členského štátu, o aké ide vo veci samej, ktoré podmieňujú poskytnutie finančnej podpory na vyššie odborné štúdium študentom, ktorí nemajú bydlisko v dotknutom štáte, splnením podmienky, že v čase podania žiadosti o finančnú podporu bol jeden z rodičov študenta zamestnaný alebo vykonával pracovnú činnosť v tomto členskom štáte počas doby najmenej piatich rokov v rámci referenčného obdobia siedmich rokov, ktoré sa ráta spätne odo dňa podania uvedenej žiadosti o finančnú podporu, keďže neumožňujú dostatočne zvážiť existenciu prípadnej dostatočnej väzby na pracovný trh tohto členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-416/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júla 2019 — Mykola Janovyč Azarov/Rada Európskej únie (Odvolanie — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Zoznam osôb, subjektov a organizácií, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Ponechanie mena žalobcu — Rozhodnutie orgánu tretieho štátu — Povinnosť Rady overiť, že toto rozhodnutie bolo prijaté v súlade s právom na obhajobu a právom účinnú súdnu ochranu)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/24

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júla 2019 — Mykola Janovyč Azarov/Rada Európskej únie
      (Vec C-416/18 P) (1)

      (Odvolanie - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zoznam osôb, subjektov a organizácií, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Ponechanie mena žalobcu - Rozhodnutie orgánu tretieho štátu - Povinnosť Rady overiť, že toto rozhodnutie bolo prijaté v súlade s právom na obhajobu a právom účinnú súdnu ochranu)
      (2019/C 305/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Mykola Janovyč Azarov (v zastúpení: A. Egger a G. Lansky, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a J. Bauerschmidt, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 26. apríla 2018, Azarov/Rada (T-190/16, neuverejnený, EU:T:2018:232) sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú pána Mykolu Janovyča Azarova.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania tak prvostupňového konania, ako aj konania o tomto odvolaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-434/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z11. júla 2019 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2011/70/Euratom — Zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom — Vnútroštátny program — Povinnosť postúpenia Európskej komisii)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/25

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z11. júla 2019 — Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-434/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2011/70/Euratom - Zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom - Vnútroštátny program - Povinnosť postúpenia Európskej komisii)
      (2019/C 305/31)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne G. Gattinara a M. Patakia, neskôr G. Gattinara a R. Tricot, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci G. Palatiello, avvocato dello Stato)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Talianska republika tým, že neoznámila Európskej komisii svoj vnútroštátny program o vykonaní politiky v oblasti zodpovedného a bezpečného nakladania s vyhoreným palivom a rádioaktívnym odpadom porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú podľa ustanovení článku 15 ods. 4 v spojení s ustanoveniami článku 13 ods. 1 smernice Rady 2011/70/Euratom z 19. júla 2011, ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom

                  2.

                  Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec C-502/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze — Česká republika) — CS a i./České aerolinie a.s. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Doprava — Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Článok 5 ods. 1 písm. c) — Článok 7 ods. 1 — Právo na náhradu — Let s priamymi prípojmi — Let pozostávajúci z dvoch letov prevádzkovaných rôznymi leteckými dopravcami — Veľké meškanie pri druhom lete s miestami odletu a príletu mimo Európskej únie prevádzkovanom dopravcom so sídlom v tretej krajine)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/26

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze — Česká republika) — CS a i./České aerolinie a.s.
      (Vec C-502/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Doprava - Spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 5 ods. 1 písm. c) - Článok 7 ods. 1 - Právo na náhradu - Let s priamymi prípojmi - Let pozostávajúci z dvoch letov prevádzkovaných rôznymi leteckými dopravcami - Veľké meškanie pri druhom lete s miestami odletu a príletu mimo Európskej únie prevádzkovanom dopravcom so sídlom v tretej krajine)
      (2019/C 305/32)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Městský soud v Prahe

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: CS, DR, EQ, FP, GO, HN, IM, JL, KK, LJ, MI

         Žalovaná: České aerolinie a.s.

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 1 písm. c) a článok 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, v spojení s článkom 3 ods. 5 nariadenia č. 261/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade letu s priamym prípojom pozostávajúceho z dvoch letov objednanými v rámci jedinej rezervácie a smerujúceho z letiska umiestneného na území členského štátu na letisko umiestnené v tretej krajine cez letisko v inej tretej krajine, môže cestujúci, ktorý na konečné cieľové miesto dorazil s meškaním v rozsahu troch hodín alebo viac vzniknutým počas druhého letu zabezpečovaného v rámci dohody o spoločnom využívaní kódu dopravcom so sídlom v tretej krajine, uplatniť svoj nárok na náhradu podľa tohto nariadenia voči leteckému dopravcovi Spoločenstva, ktorý uskutočnil prvý let.

         (1)  Ú. v. EÚ C 341, 24.9.2018.


title: Vec C-485/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 25. júna 2019 — LH v. PROFI CREDIT Slovakia, s.r.o.

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 25. júna 2019 — LH v. PROFI CREDIT Slovakia, s.r.o.
      (Vec C-485/19)
      (2019/C 305/33)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Krajský súd v Prešove

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: LH

         Žalovaná: PROFI CREDIT Slovakia, s.r.o.

         Prejudiciálne otázky

                  A

                              1.

                              Má sa čl. 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej aj „čl. 47 Charty“) a implicitne právo spotrebiteľa na účinný prostriedok súdnej ochrany vykladať tak, že mu odporuje právna úprava v § 107 ods. 2 Občianskeho zákonníka o premlčaní práva spotrebiteľa v trojročnej objektívnej premlčacej dobe, podľa ktorej sa právo spotrebiteľa na vrátenie plnenia z neprijateľnej zmluvnej podmienky premlčí aj v prípade, že spotrebiteľ sám nedokáže vyhodnotiť neprijateľnú zmluvnú podmienku a toto premlčanie uplynie aj za stavu, že spotrebiteľ o povahe neprijateľnej zmluvnej podmienky nevedel?

                              2.

                              Ak je právna úprava premlčania práva spotrebiteľa v trojročnej objektívnej dobe aj napriek jeho nevedomosti v súlade s čl. 47 Charty a princípom efektivity, potom sa pre tento prípad predkladajúci súd pýta, či:
                              Odporuje čl. 47 Charty a princípu efektivity taká vnútroštátna prax, podľa ktorej je na spotrebiteľovi dôkazné bremeno preukázať na súde vedomosť osôb konajúcich za veriteľa, že veriteľ porušuje práva spotrebiteľa, v danej veci vedomosť o tom, že neuvedením správnej ročnej percentuálnej miery nákladov veriteľ poruší zákonné pravidlo a tiež vedomosť, že v takomto prípade je úver bezúročný, a že prijatím úrokov sa veriteľ bezdôvodne obohatí?

                              3.

                              Ak je odpoveď na otázku v bode A. 2. negatívna, potom u koho na strane veriteľa z osôb, akými sú konatelia, spoločníci a obchodní zástupcovia veriteľa má spotrebiteľ povinnosť preukázať vedomosť podľa otázky uvedenej v bode A 2.?

                              4.

                              Ak je odpoveď na otázku v bode A 2. negatívna, aká intenzita vedomosti je postačujúca na dosiahnutie cieľa, ktorým je dokázanie úmyslu dodávateľa porušiť predmetné pravidlá na finančnom trhu?

                  B

                              1.

                              Bránia účinky smerníc a k ním príslušná judikatúra Súdneho dvora Európskej únie ako Rasmussen, C-441/14, ECLI:EU:C:2016:278, Pfeiffer, C-397/01 až C-403/01, ECLI:EU:C:2004:584, body 113 a 114, Kücükdeveci, C-555/07, ECLI:EU:C:2010:21, bod 48, Impact, C- 268/06, ECLI:EU:C:2008:223, bod 100; Dominguez, C-282/10, ECLI:EU:C:2012:33, body 25 a 27, a Association de médiation sociale, C-176/12, ECLI:EU:C:2014:2, bod 38, takej vnútroštátnej praxi, podľa ktorej k záveru o eurokonformnom výklade dospel vnútroštátny súd bez použitia výkladových metód a bez náležitého zdôvodnenia?

                              2.

                              Ak po použití výkladových metód, akými sú najmä teleologický výklad, autentický výklad, historický výklad, systematický výklad, logický výklad (metóda a contrario, metóda reductione ad absurdum) a po použití vnútroštátneho poriadku ako celku s cieľom dosiahnuť cieľ v článku 10 ods. 2 písm. h) a i) Smernice 2008/48 (1) (ďalej aj „Smernica“) dospeje súd k záveru, že eurokonformný výklad smeruje k stavu contra legem, je v takom prípade, porovnávajúc napríklad vzťahy pri diskriminácii alebo ochrane zamestnancov, možné priznať uvedenému ustanoveniu Smernice na účely ochrany podnikateľov voči spotrebiteľom pri úverových vzťahoch priamy účinok a ponechať ako neuplatnené euronekonformné ustanovenie zákona?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS, Ú. v. EÚ 2008, L 133, s. 66


title: Vec C-573/19: Žaloba podaná 26. júla 2019 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/29

      Žaloba podaná 26. júla 2019 — Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-573/19)
      (2019/C 305/36)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara, E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol, že:

                  1)

                  Talianska republika tým, že sústavne a nepretržite nedodržiavala a stále nedodržuje ročné limitné hodnoty koncentrácie NO2

                              —

                              od roku 2010 nepretržite v zónach IT0118 (Turínska aglomerácia), IT0306 (Milánska aglomerácia), IT0307 (Bergamská aglomerácia), IT0308 (Brescianská aglomerácia), IT0309 (zóna A — nížina s vysokou mierou urbanizácie), IT0906 (Florentská aglomerácia), IT0711 (obec Janov), IT1215 (Rímska aglomerácia),

                              —

                              od roku 2010 do roku 2012 a neskôr opäť od roku 2014 nepretržite v zónach IT1912 (Katalánska aglomerácia) a IT1914 (priemyselné oblasti),

                        nesplnila povinnosť zakotvenú v článku 13 v spojení s prílohou XI smernice 2008/50/ES o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (1),

                  2)

                  Talianska republika tým, že od 11. júna 2010 neprijala vhodné opatrenia na to, aby zabezpečila dodržiavanie limitných hodnôt NO2 v zónach uvedených v bode 1, sústavne a nepretržite nesplnila a stále neplní ani povinnosti uložené v článku 23 ods. 1 smernice 2008/50 v spojení s prílohou XV bodom A tejto smernice;

                  3)

                  sa v dôsledku toho Talianskej republike ukladá povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Vo svojom prvom žalobnom dôvode sa Komisia domnieva, že získané údaje o koncentráciách NO2 vo vzduchu preukazujú, sústavné a nepretržité porušovanie článku 13 v spojení s prílohou XI smernice 2008/50. Podľa týchto ustanovení nemôžu koncentrácie týchto látok prekročiť určité ročné limitné hodnoty. V niektorých zónach boli tieto limitné hodnoty nepretržite prekračované viac ako desať rokov.

         Vo svojom druhom žalobnom dôvode sa Komisia domnieva, že Talianska republika nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 23 ods. 1 smernice 2008/50 v spojení s prílohou XV bodom A tejto smernice. Po prvé plány kvality ovzdušia prijaté po prekročení limitných hodnôt koncentrácie NO2 totiž neumožňujú dodržiavať tieto limitné hodnoty ani obmedziť obdobia prekročenia tak, aby boli čo najkratšie. Po druhé veľká časť týchto plánov neobsahuje informácie požadované v bode A prílohy XV smernice, ktoré musia byť podľa článku 23 ods. 1 tretieho pododseku tejto smernice povinne uvedené.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1).


title: Vec T-94/15 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Binca Seafoods/Komisia („Výroba a označovanie ekologických výrobkov — Nariadenie (ES) č. 834/2007 — Zmeny a doplnenia nariadenia (ES) č. 889/2008 — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1358/2014 — Zákaz hormónov — Nepredĺženie prechodného obdobia pre akvakultúrne živočíchy podľa článku 95 ods. 11 nariadenia č. 889/2008 — Metódy rozmnožovania — Výnimočné povolenie zberu voľne žijúcich juvenilných jedincov na chovné účely — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Binca Seafoods/Komisia
      (Vec T-94/15 RENV) (1)

      („Výroba a označovanie ekologických výrobkov - Nariadenie (ES) č. 834/2007 - Zmeny a doplnenia nariadenia (ES) č. 889/2008 - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1358/2014 - Zákaz hormónov - Nepredĺženie prechodného obdobia pre akvakultúrne živočíchy podľa článku 95 ods. 11 nariadenia č. 889/2008 - Metódy rozmnožovania - Výnimočné povolenie zberu voľne žijúcich juvenilných jedincov na chovné účely - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2019/C 305/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Binca Seafoods GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis, G. von Rintelen a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1358/2014 z 18. decembra 2014, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 889/2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007, pokiaľ ide o pôvod živočíchov z ekologickej akvakultúry, chovné postupy v akvakultúre, krmivo pre živočíchy z ekologickej akvakultúry a produkty a látky povolené na používanie v ekologickej akvakultúre (Ú. v. EÚ L 365, 2014, s. 97)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Binca Seafoods GmbH je povinná nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec T-582/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Silver Plastics a Johannes Reifenhäuser/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Dôkaz o účasti na karteli — Jediné a pokračujúce porušenie — Zásada rovnosti zbraní — Právo ‚na konfrontáciu‘ — Oznámenie o spolupráci z roku 2006 — Značná pridaná hodnota — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Rovnosť zaobchádzania — Horná hranica pokuty“)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Silver Plastics a Johannes Reifenhäuser/Komisia
      (Vec T-582/15) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Dôkaz o účasti na karteli - Jediné a pokračujúce porušenie - Zásada rovnosti zbraní - Právo ‚na konfrontáciu‘ - Oznámenie o spolupráci z roku 2006 - Značná pridaná hodnota - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Rovnosť zaobchádzania - Horná hranica pokuty“)
      (2019/C 305/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Silver Plastics GmbH & Co. KG (Troisdorf, Nemecko) a Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (Troisdorf) (v zastúpení: pôvodne M. Wirtz, S. Möller a W. Carstensen, neskôr M. Wirtz, S. Möller a C. Karbaum, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, G. Meessen, I. Zaloguin a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ v prvom rade na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 4336 final z 24. júna 2015 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39563 — Potravinové obaly pre maloobchodný predaj) a subsidiárne na zníženie výšky pokút uložených žalobkyniam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Silver Plastics GmbH & Co. KG a Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Vec C-150/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Koszalinie (Poľsko) 21. februára 2019 — V. C. Sp. z o.o./P. K.

text:
               23.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Koszalinie (Poľsko) 21. februára 2019 — V. C. Sp. z o.o./P. K.
      (Vec C-150/19)
      (2019/C 319/25)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy w Koszalinie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: V. C. Sp. z o.o.

         Žalovaný: P. K.
      Uznesením Súdneho dvora Európskej únie zo 4. júna 2019 sa vec C-150/19 vymazáva z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-519/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 9. júla 2019 – Passenger Rights spółka akcyjna so sídlom vo Varšave/Ryanair DAC so sídlom v Dubline (Írsko)

text:
               7.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 9. júla 2019 – Passenger Rights spółka akcyjna so sídlom vo Varšave/Ryanair DAC so sídlom v Dubline (Írsko)
      (Vec C-519/19)
      (2019/C 337/08)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Passenger Rights SA

         Žalovaná: Ryanair DAC so sídlom v Dubline (Írsko)

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 2 písm. b), článok 3 ods. 1 a 2, ako aj článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), ako aj článok 25 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 (2) z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach – pokiaľ ide o skúmanie platnosti dohody o voľbe právomoci – vykladať v tom zmysle, že aj konečný nadobúdateľ pohľadávky, ktorý ju nadobudol na základe postúpenia od spotrebiteľa, ale sám nie je spotrebiteľom, sa môže odvolávať na to, že zmluvné podmienky neboli individuálne dohodnuté a že v dohode o voľbe právomoci sú použité nekalé zmluvné podmienky?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

         (2)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-638/19 P: Odvolanie podané 27. augusta 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 18. júna 2019 vo veci T-624/15, European Food a i./Komisia

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/14

      Odvolanie podané 27. augusta 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 18. júna 2019 vo veci T-624/15, European Food a i./Komisia
      (Vec C-638/19 P)
      (2019/C 348/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: European Food SA, Starmill SRL, Multipack SRL, Scandic Distilleries SA, Ioan Micula, Viorel Micula, European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Transilvania General Import-Export SRL, West Leasing International SRL, Španielske kráľovstvo a Maďarsko

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 18. júna 2019 v spojených veciach T-624/15, T-694/15 a T-704/15, European Food a i./Komisia (1),

                  —

                  zamietol prvú časť prvého žalobného dôvodu a prvú časť druhého žalobného dôvodu, ktoré boli uvedené vo veci T-704/15,

                  —

                  zamietol prvú a druhú časť druhého žalobného dôvodu, ktoré boli uvedené vo veciach T-624/15 a T-694/15,

                  —

                  vrátil spojené veci T-624/15, T-694/15 a T-704/15 Všeobecnému súdu na prejednanie žalobných dôvodov, ktoré ešte neboli posúdené, a

                  —

                  rozhodol, že o trovách prvostupňového aj odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      V rámci prvého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v nesprávnom výklade a uplatnení článku 108 ZFEÚ a/alebo kapitoly 2 prílohy V Aktu o pristúpení Rumunska (2), ako aj nesprávneho posúdenia skutkového stavu tým, že dospel k záveru, že Komisia nemala právomoc prijať sporné rozhodnutie (3).

                  —

                  Komisia predovšetkým tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že opatrenie, ktorým Rumunsko poskytlo pomoc Ionovi a Viorelovi Miculovcom, investorom so švédskou štátnou príslušnosťou, a trom rumunským spoločnostiam, ktoré kontrolujú (ďalej spoločne len „Miculovci“), predstavuje zrušenie systému stimulov 22. februára 2005. Rumunsko totiž práve tým, že vyplatilo náhradu škody priznanú z dôvodu zrušenia tohto systému, ku ktorému došlo po jeho pristúpení k Únii, poskytlo pomoc Miculovcom.

                  —

                  Komisia subsidiárne tvrdí, že aj za predpokladu, že by Všeobecný súd správne rozhodol, že opatrenie poskytnutia pomoci predstavovalo zrušenie systému stimulov zo strany Rumunska (quod non), Komisia mala naďalej právomoc prijať sporné rozhodnutie podľa kapitoly 2 prílohy V Aktu o pristúpení Rumunska.

            V rámci druhého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v nesprávnom výklade a uplatnení článku 2 Aktu o pristúpení Rumunska a pravidiel o uplatňovaní práva Únie ratione temporis a/alebo v nesprávnom výklade a uplatnení Európskej dohody z roku 1995 (4), ako aj nesprávneho posúdenia skutkového stavu tým, že dospel k záveru, že právo Únie nebolo uplatniteľné na priznanú náhradu škody.

                  —

                  Komisia predovšetkým tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že právo Únie nebolo uplatniteľné na priznanú náhradu škody z dôvodu, že všetky skutkové okolnosti zakladajúce nárok na náhradu škody nastali v období pred pristúpením. Priznanie náhrady škody totiž predstavuje následný dôsledok situácie, ktorá nastala pred pristúpením, v zmysle pravidiel o uplatňovaní práva Únie ratione temporis.

                  —

                  Komisia subsidiárne tvrdí, že aj za predpokladu, že by Všeobecný súd správne rozhodol, že priznanie náhrady škody predstavuje následný dôsledok situácie, ktorá nastala pred pristúpením (quod non), právo Únie by bolo napriek všetkému na priznanú náhradu škody uplatniteľné, pretože Európska dohoda z roku 1995, ktorá je súčasťou práva Únie, bola uplatniteľná na všetky skutkové okolnosti, ktoré viedli k náhrade škody a nastali pred pristúpením.

            V rámci tretieho odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia spočívajúceho v nesprávnom výklade článku 107 ods. 1 ZFEÚ a neuplatnení článku 64 ods. 1 bodu iii) Európskej dohody z roku 1995 tým, že dospel k záveru, že v spornom rozhodnutí bolo priznanie náhrady škody rozhodcovským súdom nesprávne posúdené ako výhoda.

                  —

                  Po prvé Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že Komisia nemala právomoc prijať sporné rozhodnutie a že právo Únie nebolo uplatniteľné na priznanú náhradu škody.

                  —

                  Po druhé Všeobecný súd nepreskúmal všetky tvrdenia uvedené v spornom rozhodnutí, ktoré preukazovali, že Rumunsko poskytlo Miculovcom výhodu. Nepreskúmané tvrdenia sú samy osebe dostatočné na odôvodnenie existencie výhody.

         (1)  EU:T:2019:423.

         (2)  Akt o podmienkach pristúpenia Bulharskej republiky a Rumunska a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 157, 2005, s. 203).

         (3)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1470 z 30. marca 2015 o štátnej pomoci SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), ktorú poskytlo Rumunsko – Rozhodcovský rozsudok z 11. decembra 2013 Micula/Rumunsko (Ú. v. EÚ L 232, 2015, s. 43).

         (4)  Európska dohoda, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskymi hospodárskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Rumunskom na strane druhej (Ú. v. ES L 357, 1994, s. 2).


title: Vec T-627/11: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2018 – ATMvision/Komisia („Štátna pomoc — Nemecká právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov (Sanierungsklausel) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Zrušenie napadnutého aktu Súdnym dvorom — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)

text:
               4.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/53

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2018 – ATMvision/Komisia
      (Vec T-627/11) (1)

      ((„Štátna pomoc - Nemecká právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov (Sanierungsklausel) - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Zrušenie napadnutého aktu Súdnym dvorom - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“))
      (2019/C 44/68)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ATMvision AG (Salem, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Cordewener, F. Kutt a C. Jehke, neskôr F Kutt a C. Jehke, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Lyal, T. Maxian Rusche, M. Adam a M. Noll-Ehlers, neskôr R. Lyal, T. Maxian Rusche a M. Noll-Ehlers a napokon R. Lyal, T. Maxian Rusche a K. Blanck, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: pôvodne T. Henze, K. Petersen a R. Kanitz, neskôr T. Henze, R. Kanitz a K. Stranz a napokon T. Henze, R. Kanitz a S. Eisenberg, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 Zmluvy o FEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/527/EÚ z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) Zákon o dani z príjmu právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel) (Ú. v. ES L 235, 2011, s. 26)

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli ATMvision AG.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec C-375/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 49 a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Koncesia na prevádzkovanie služby automatizovanej hry loto a iných číselných hier s pevnými kurzami na základe modelu jediného koncesionára — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/9

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Vec C-375/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 49 a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Koncesia na prevádzkovanie služby automatizovanej hry loto a iných číselných hier s pevnými kurzami na základe modelu jediného koncesionára - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
      (2019/C 65/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

         Žalovaní: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         za účasti: Lottomatica SpA, Lottoitalia Srl

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 49 a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá v súvislosti s koncesiou na prevádzkovanie služby automatizovanej hry loto a iných číselných hier s pevnými kurzami stanovuje model jediného koncesionára, na rozdiel od iných hier, tipovacích súťaží a stávok, na ktoré sa uplatňuje model viacerých koncesionárov, pokiaľ vnútroštátny súd konštatuje, že dotknutá vnútroštátna právna úprava skutočne koherentne a systematicky sleduje legitímne ciele uvedené dotknutým členským štátom.

                  2.

                  Články 49 a 56 ZFEÚ, ako aj zásady zákazu diskriminácie, transparentnosti a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave a aktom prijatým na jej vykonanie, o aké ide vo veci samej, ktoré v súvislosti s koncesiou na prevádzkovanie služby automatizovanej hry loto a iných číselných hier s pevnými kurzami stanovujú vysokú základnú trhovú hodnotu, avšak pod podmienkou, že táto hodnota je stanovená jasne, presne a jednoznačne a že je objektívne odôvodnená, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  3.

                  Články 49 a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takému ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, obsiahnuté vo vzore koncesnej zmluvy pripojenej k výzve na predkladanie ponúk, ktoré upravuje zánik koncesie na poskytovanie služby automatizovanej hry loto a iných číselných hier s pevnými kurzami:

                              —

                              v prípade akéhokoľvek trestného činu, vo veci ktorého bola podaná obžaloba na súd a v súvislosti s ktorým verejný obstarávateľ vzhľadom na povahu tohto trestného činu, jeho závažnosť, spôsob spáchania a spojenie s predmetom činnosti, ktorej sa koncesia týka, usúdi, že vylučuje spoľahlivosť, profesionalitu a etickosť dotknutého koncesionára,

                              —

                              v prípade, keď koncesionár poruší pravidlá v oblasti potláčania zákonom neupravených, nepovolených a ilegálnych stávok a hier, najmä v prípade, ak vlastným konaním alebo prostredníctvom vlastnených spoločností alebo prepojených spoločností bez ohľadu na to, kde sa nachádza ich sídlo, uvádza na trh iné hry podobné automatizovanej hre loto a iným číselným hrám s pevnými kurzami bez toho, aby na to mal príslušné oprávnenie,

                        pod podmienkou, že tieto ustanovenia sú odôvodnené, ukážu sa byť primerané sledovanému cieľu a sú v súlade zo zásadou transparentnosti, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu s prihliadnutím na usmernenia, ktoré obsahuje tento rozsudok.

         (1)  Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017.


title: Vec C-102/18: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Köln – Nemecko) – Konanie, ktoré začal Klaus Manuel Maria Brisch (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (EÚ) č. 650/2012 — Článok 65 ods. 2 — Európske osvedčenie o dedičstve — Žiadosť o osvedčenie — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1329/2014 — Povinná alebo nepovinná povaha tlačiva stanoveného podľa článku 1 ods. 4 vykonávacieho nariadenia č. 1329/2014)

text:
               11.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/18

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Köln – Nemecko) – Konanie, ktoré začal Klaus Manuel Maria Brisch
      (Vec C-102/18) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 650/2012 - Článok 65 ods. 2 - Európske osvedčenie o dedičstve - Žiadosť o osvedčenie - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1329/2014 - Povinná alebo nepovinná povaha tlačiva stanoveného podľa článku 1 ods. 4 vykonávacieho nariadenia č. 1329/2014))
      (2019/C 93/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Klaus Manuel Maria Brisch

         Výrok rozsudku

      Článok 65 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve a článok 1 ods. 4 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1329/2014 z 9. decembra 2014, ktorým sa stanovujú tlačivá uvedené v nariadení č. 650/2012, sa majú vykladať v tom zmysle, že na účely podania žiadosti o európske osvedčenie o dedičstve v zmysle článku 65 ods. 2 nariadenia č. 650/2012 je použitie tlačiva IV nachádzajúceho sa v prílohe 4 vykonávacieho nariadenia č. 1329/2014 nepovinné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-8/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) 7. januára 2019 – Trestné konanie proti RH

text:
               11.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/35

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) 7. januára 2019 – Trestné konanie proti RH
      (Vec C-8/19)
      (2019/C 93/46)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen sad

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      RH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v súlade s článkom 267 ZFEÚ a článkom 47 druhým odsekom Charty základných práv výklad vnútroštátnej právnej úpravy, ako je článok 489 ods. 2 NPK (Nakazatelno-procesualen kodeks, Trestný poriadok), ktorá ukladá povinnosť vnútroštátnemu súdu priamo rozhodnúť o zákonnosti vyšetrovacej väzby, hoci tento súd podal v rámci trestného konania návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa zákonnosti tejto väzby, namiesto toho, aby vyčkal na odpoveď Súdneho dvora?

            Ak je odpoveď na prvú otázku záporná:

                  2.1.

                  Vzhľadom na poslednú vetu odôvodnenia 16 smernice 2016/343 (1) má vnútroštátny súd vykladať svoje vnútroštátne právo v tom zmysle, že pred prijatím rozhodnutia o predĺžení vyšetrovacej väzby je povinný „overiť, či existujú dostatočné usvedčujúce dôkazné prvky… na odôvodnenie príslušného rozhodnutia“?

                  2.2.

                  Pokiaľ obhajca obvinenej osoby odôvodnene a vážne spochybňuje, že existujú „dostatočné usvedčujúce dôkazné prvky“, má vnútroštátny súd v rámci súdneho preskúmania predĺženia väzby povinnosť túto otázku posúdiť v súlade s požiadavkou stanovenou v článku 47 prvým odsekom Charty na účinný prostriedok nápravy?

                  2.3.

                  Ide o porušenie článku 4 v spojení s článkom 3 smernice, ako sú vykladané v rozsudku Milev (C-310/18), keď vnútroštátny súd založí rozhodnutie o predĺžení vyšetrovacej väzby v súlade s judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva, po prvé na článku 5 ods. 1 písm. c) EDĽP tým, že konštatuje existenciu usvedčujúcich dôkazov, ktoré svojou povahou „môžu neutrálneho a objektívneho pozorovateľa presvedčiť o tom, že dotknutá osoba trestný čin spáchala, a po druhé na článku 5 ods. 4 EDĽP tým, že sa účinne a skutočne vyjadrí k námietkam obhajoby v súvislosti so zákonnosťou vyšetrovacej väzby?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 65, 2016, s. 1).


title: Vec C-560/18 P: Odvolanie podané 3. septembra 2018: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 10. júla 2018 vo veci T-514/15, Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia

text:
               25.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/10

      Odvolanie podané 3. septembra 2018: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 10. júla 2018 vo veci T-514/15, Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia
      (Vec C-560/18 P)
      (2019/C 112/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (v zastúpení: P. Hoffman, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Švédske kráľovstvo, Poľská republika

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka žiada, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 10. júla 2018 vo veci T-514/15, Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Komisia,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 12. júna 2015, GESTDEM 2015/1291, ktorým sa odvolateľke zamietol prístup k podrobnému stanovisku, ktoré vydala Európska komisia v rámci oznamovacieho konania 2014/537/PL, a rozhodnutie Európskej komisie zo 17. júla 2015, GESTDEM 2015/1291, ktorým sa odvolateľke zamietol prístup k podrobnému stanovisku, ktoré vydala Maltská republika v rámci oznamovacieho konania 2014/537/PL, a uložil Európskej komisii povinnosť znášať jej vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania odvolateľky, alebo

                  —

                  alternatívne, ak Súdny dvor dospeje k záveru, že stav konania mu nedovoľuje vydať konečný rozsudok, vrátil vec Všeobecnému súdu Európskej únie a rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie sa zakladá na týchto dôvodoch:

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, po prvé, keď rozhodol v bodoch 30 a 32 napadnutého uznesenia, že je nepravdepodobné, aby sa protiprávnosť, ktorú odvolateľka vytýkala v žalobe, opakovala v budúcnosti a že odvolateľka nemá žiadny právny záujem na podaní žaloby, a po druhé, keď rozhodol v tých istých bodoch, že je v tejto súvislosti relevantné, či v budúcnosti pravdepodobne nastane situácia, v ktorej sa návrh právneho predpisu predloží Komisii, ktorá vyjadrila svoje obavy v súvislosti s existujúcou právnou úpravou oznamujúceho členského štátu, voči ktorému sa vedie konanie pre porušenie povinnosti, a v ktorom Komisia zamietla prístup k podrobnému stanovisku vydanému na základe smernice 98/34 (1), ktoré sa vzťahuje na taký návrh právneho predpisu, s odôvodnením, ktoré sa zakladá na všeobecnej domnienke zákazu zverejnenia z dôvodu ochrany účelu konania o porušení povinnosti, zatiaľ čo z právneho hľadiska nie je relevantné, či takáto situácia pravdepodobne nastane, ale to, či Komisia v budúcnosti pravdepodobne použije výklad na riadenia 1049/2001 (2) alebo smernice 98/34, na ktorý sa odvoláva a na ktorý sa odvolateľka sťažovala vo svojej žalobe.

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 33 napadnutého uznesenia rozhodol, že potreba rozhodnúť vo veci týkajúcej sa zamietnutia zverejniť dokumenty zo strany Komisie z dôvodu údajného „neoddeliteľného prepojenia“ medzi nimi a prebiehajúcim konaním o porušení povinnosti, v ktorom sa ukončilo ústne konanie, nemôže vyplývať z potreby poskytnúť odvolateľke účinnú súdnu ochranu a zo skutočnosti, že v prípade neexistencie rozhodnutia by sa Komisia mohla vyhnúť súdnemu preskúmaniu jej rozhodnutia, pretože inak by sa každý žiadateľ, ktorého žiadosť o prístup k dokumentom bola zamietnutá, mohol domáhať rozhodnutia voči Komisii, aj v prípade, že by sa jeho žiadosti vyhovelo po podaní žaloby na Všeobecný súd.

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 34 napadnutého uznesenia rozhodol, že aj napriek tomu, že konanie o žalobe podanej odvolateľkou proti sporným rozhodnutiam trvalo takmer tri roky a zahŕňalo viaceré podania a pojednávanie, skutočnosť, že sa ukončilo konanie a odvolateľke alebo jej členom sa znovu nariadilo – tento krát v rámci žaloby o náhradu škody voči Komisii – aby namietali voči protiprávnosti sporných rozhodnutí, nepredstavovala pre nich neodôvodnené bremeno.

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 34 napadnutého uznesenia rozhodol, že neexistencia potreby rozhodnúť sa zakladá na nárokoch odvolateľky alebo jej členov na náhradu škody spôsobenej spornými rozhodnutiami, len z toho dôvodu, po prvé, že odvolateľky nespresnila, či ona samotná alebo jej členovia majú skutočne v úmysle uplatniť si také nároky, po druhé, nepredložila presné, konkrétne a overiteľné dôkazy, pokiaľ ide o účinky sporných rozhodnutí, a po tretie, neuviedla podrobnosti dôsledkov, ktoré vyplývali zo zamietnutia prístupu k dokumentom, a hoci, po štvrté, Všeobecný súd zároveň uložil odvolateľke povinnosť znášať jej vlastné trovy konania, ktoré trovy tak spôsobili konkrétnu škodu odvolateľke v sporných rozhodnutiach.

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 34 napadnutého uznesenia rozhodol, že odvolateľka nemá právny záujem na podaní žaloby, hoci na odstránenie nemajetkovej ujmy spôsobenej odvolateľke ako profesijnej organizácii je nevyhnutné zrušenie sporných rozhodnutí a neexistujú žiadne iné prostriedky nápravy.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).