title: Vec T-886/16: Žaloba podaná 15. decembra 2016 – Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty (NAILS FACTORY)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/30

         Žaloba podaná 15. decembra 2016 – Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty (NAILS FACTORY)
   (Vec T-886/16)
   (2017/C 063/41)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Španielsko) (v zastúpení: L. Jáudenes Sánchez, abogado)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Kiel, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „NAILS FACTORY“ – prihláška č. 13 528 336.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 5. októbra 2016 vo veci R 202/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal žalobu na prejednanie,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-192/07: Žaloba podaná 3. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/20

         Žaloba podaná 3. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-192/07)
   (2007/C 117/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a W. Bogensberger, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (1) tým, že neprijala právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, alebo tým, že o ich prijatí neinformovala Komisiu,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/86/ES uplynula 3. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec C-156/12: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  13. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg — Rakúsko) — GREP GmbH/Freitstaat Bayern (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 a článok 51 ods. 1 — Vykonanie práva Únie — Odvolanie proti rozhodnutiu, ktorým sa konštatuje vykonateľnosť rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte a nariaďuje sa zaistenie — Účinná súdna ochrana — Právo na prístup k súdu — Právna pomoc — Vnútroštátna práva úprava nepriznávajúca právnu pomoc právnickým osobám)

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/9

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg — Rakúsko) — GREP GmbH/Freitstaat Bayern
   (Vec C-156/12) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 a článok 51 ods. 1 - Vykonanie práva Únie - Odvolanie proti rozhodnutiu, ktorým sa konštatuje vykonateľnosť rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte a nariaďuje sa zaistenie - Účinná súdna ochrana - Právo na prístup k súdu - Právna pomoc - Vnútroštátna práva úprava nepriznávajúca právnu pomoc právnickým osobám)
   2012/C 303/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci konania

      Žalobca: GREP GmbH

      Žalovaný: Freitstaat Bayern

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landesgericht Salzburg — Výklad článku 51 ods. 1 prvej vety a článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj subsidiárne článku 43 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) a článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Rozsah pôsobnosti Charty základných práv Európskej únie — Konanie o výkone rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte — Nárok na právnu pomoc — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá tento nárok nepriznáva právnickým osobám

      Výrok

   Odvolanie podané podľa článku 43 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach s cieľom napadnúť rozhodnutie konštatujúce vykonateľnosť uznesenia o zaistení podľa článkov 38 až 42 tohto nariadenia a nariaďujúce zaistenie predstavuje vykonanie práva Únie v zmysle článku 51 Charty základných práv Európskej únie.
   Zásada účinnej súdnej ochrany tak, ako je upravená v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, môže zahŕňať právo byť oslobodený od zaplatenia trov konania a/alebo odmeny za zastupovanie dlžných za získanie pomoci advokáta v rámci tohto odvolania.
   Je však úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či podmienky priznania takejto pomoci predstavujú obmedzenie práva na prístup k súdom, ktoré zasahuje do tohto práva v jeho samotnej podstate, či smerujú k legitímnemu cieľu a či existuje rozumný vzťah proporcionality medzi použitými prostriedkami a sledovaným cieľom.
   V rámci tohto posúdenia môže vnútroštátny súd zohľadniť predmet sporu, rozumné šance žiadateľa na úspech, vážnosť veci, o ktorú mu ide, zložitosť uplatniteľného práva a konania, ako aj schopnosť tohto žiadateľa účinne brániť svoju vec. Na posúdenie proporcionality môže vnútroštátny súd okrem toho prihliadnuť na výšku preddavkov na trovy konania a neprekonateľnosť prekážky, ktorú prípadne predstavujú pre úspech na súde.
   Pokiaľ ide konkrétnejšie o právnické osoby, vnútroštátny súd môže prihliadnuť na jej situáciu. Môže tak zohľadniť najmä formu a ziskovú alebo neziskovú povahu dotknutej právnickej osoby, ako aj finančnú schopnosť jej spoločníkov alebo akcionárov a ich možnosť získať prostriedky nevyhnutné na podanie žaloby na súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 30.6.2012.


               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/1

         (2008/C 8/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007

      Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007

      Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007

      Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007

      Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007

      Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-384/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) zo dňa 30. júla 2004 vo veci 1) Commissioners of Customs and Excise, 2) H.M. Attorney-General proti Federation of Technological Industries a 53 iní

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/18

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) zo dňa 30. júla 2004 vo veci 1) Commissioners of Customs and Excise, 2) H.M. Attorney-General proti Federation of Technological Industries a 53 iní
   (Vec C-384/04)
   (2004/C 273/31)
   Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) uznesením z 30. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci vo veci 1) Commissioners of Customs and Excise, 2) H.M. Attorney-General proti Federation of Technological Industries a 53 iní, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 4. septembra 2004.
   Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Dovoľuje členským štátom článok 21.3 smernice Rady 77/388/EHS (1) v znení smernice Rady 2000/65/ES ustanoviť, že akákoľvek osoba môže byť spoločne a nerozdielne zodpovedná za splatenie dane spolu s akoukoľvek takto povinnou osobou podľa článkov 21.1 alebo 21.2, vychádzajúc len so všeobecných zásad práva Spoločenstva, a síce, že takéto opatrenie musí byť objektívne opodstatnené, racionálne, primerané a v súlade s požiadavkou právnej istoty?

               2)

               Dovoľuje členským štátom článok 22 odsek 8 smernice ustanoviť, že akákoľvek osoba môže byť takto zodpovedná alebo ustanoviť, že jedna osoba môže byť povinná ručiť za splatnú daňovú pohľadávku druhého daňovníka podliehajúc len vyššie uvedeným všeobecným zásadám?

               3)

               Ak je odpoveď na otázku 1 záporná, aké ďalšie obmedzenia, iné ako tie, ktoré sú uložené vyššie uvedenými všeobecnými zásadami, sa vzťahujú na právomoc udelenú článkom 21.3?

               4)

               Ak je odpoveď na otázku 2 záporná, aké ďalšie obmedzenia, iné ako tie, ktoré sú uložené vyššie uvedenými všeobecnými zásadami, sa vzťahujú na právomoc udelenú článkom 22.8?

               5)

               Bráni smernica v znení zmien tomu, aby členské štáty ustanovili spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť daňovníkov alebo aby ustanovili, že jeden daňovník ručí za splatnú daňovú pohľadávku druhého daňovníka za účelom zabránenia zneužívania systému DPH a ochrany splatných príjmov tohto systému, ak sú takéto opatrenia v súlade s vyššie uvedenými všeobecnými zásadami?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o harmonizácii právnych systémov členských štátov týkajúcej sa dani z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ dane (Ú. v. ES L 145, 13.6.1997, s. 1).


title: Vec T-456/15: Žaloba podaná 10. augusta 2015 – Foodcare/ÚHVT – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/29

         Žaloba podaná 10. augusta 2015 – Foodcare/ÚHVT – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)
   (Vec T-456/15)
   (2015/C 328/26)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Foodcare sp. z o.o. (Zabierzów, Poľsko) (v zastúpení: A. Matusik, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dariusz Michalczewski (Gdansk, Poľsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „T.G.R. ENERGY DRINK“ – ochranná známka Spoločenstva č. 5 689 237.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. mája 2015 vo veci R 265/2014-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil napadnuté rozhodnutie za neplatné v celom jeho rozsahu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-3/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 3. januára 2014 – Polska Telefonia Cyfrowa S.A. (Varšava)/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 3. januára 2014 – Polska Telefonia Cyfrowa S.A. (Varšava)/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Vec C-3/14)
   2014/C 102/17
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Polska Telefonia Cyfrowa S.A.

      Žalovaný: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (1) v spojení s článkom 28 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (2) vykladať tak, že akékoľvek opatrenie, ktoré národný regulačný orgán prijme na účely splnenia povinnosti vyplývajúcej z článku 28 smernice 2002/22, má vplyv na obchod medzi členskými štátmi, pokiaľ len takéto opatrenie môže zabezpečiť možnosť prístupu k negeografickým číslam na území tohto členského štátu koncovým užívateľom z iných členských štátov?

               2.

               Má sa článok 7 ods. 3 v spojení s článkami 6 a 20 smernice 2002/21 vykladať tak, že národný regulačný orgán pri rozhodovaní o spore medzi podnikmi poskytujúcimi elektronické komunikačné siete alebo služby, ktorý sa týka plnenia povinnosti jedným z týchto podnikov vyplývajúcej z článku 28 smernice 2002/22, nesmie uskutočniť konsolidačné konanie, a to ani v prípade, ak by opatrenie malo vplyv na obchod medzi členským štátmi a vnútroštátne právo zaväzuje národný regulačný orgán uskutočniť konsolidačné konanie v prípade, že opatrenie má vplyv na takýto obchod?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Má sa článok 7 ods. 3 v spojení s článkami 6 a 20 smernice 2002/21, ako aj v spojení s článkom 288 ZFEÚ a článkom 4 ods. 3 ZEÚ vykladať tak, že vnútroštátny súd je povinný neuplatniť tie predpisy vnútroštátneho práva, ktoré národnému regulačnému orgánu ukladajú povinnosť vždy vykonať konsolidačné konanie v prípade, že ním prijaté opatrenie má vplyv na obchod medzi členskými štátmi?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349.

      (2)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


title: Vec C-354/06: Žaloba podaná 25. augusta 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/6

         Žaloba podaná 25. augusta 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-354/06)
   (2006/C 249/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Hottiaux, F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou 2003/35/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (1) a v každom prípade neoznámením týchto ustanovení Komisii, si Luxemburské veľkovojvodstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/35/ES uplynula 25. júna 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s.466.


title: Vec C-520/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 8. novembra 2010 — Lebara Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 8. novembra 2010 — Lebara Ltd/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-520/10)
   ()
   2011/C 30/29
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Lebara Ltd

      Odporcovia: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak platiteľ dane („obchodník A“) predáva telefónne karty predstavujúce právo prijať telekomunikačné služby od tejto osoby, má sa článok 2 ods. 1 šiestej smernice o DPH (1) vykladať v tom zmysle, že obchodník A uskutoční dve plnenia na účely DPH: jedno v okamihu prvého predaja telefónnej karty obchodníkom A inému platiteľovi dane („obchodník B“) a jedno v okamihu jej kúpy (t. j. jej použitia osobou — „konečným spotrebiteľom“ — na uskutočnenie telefonických hovorov)?

               2.

               Ak je to tak, ako sa má (v súlade s právnou úpravou EÚ v oblasti DPH) DPH uplatniť na dodávateľský reťazec, ak obchodník A predáva telefónnu kartu obchodníkovi B, obchodník B ju ďalej predáva v členskom štáte B, kde si ju napokon kúpi konečný spotrebiteľ, a konečný spotrebiteľ ju potom používa na uskutočňovanie telefonických hovorov?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia; Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 23. septembra 2004 v spojených veciach C-435/02 a 103/03 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Landgericht Essen a Landgericht Hagen): Axel Springer AG proti Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG a Hans-Jürgen Weske (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Právo obchodných spoločností — Smernica 90/605/EHS, ktorou sa mení rozsah pôsobnosti smernice 78/660/EHS a smernice 83/349/EHS — Článok 54 ods. 3 písm. g) Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 44 ods. 2 písm. g) ES) — Obchodná spoločnosť vo forme jednoduchej komanditnej spoločnosti, v ktorej všetkých spoločníkov s ručením neobmedzeným tvoria spoločnosti s ručením obmedzeným — GmbH & Co. KG — Uverejnenie ročných účtovných závierok — Možnosť tretích osôb nahliadnuť do týchto dokumentov — Pojem tretie osoby — Zahrnutie okrem iného konkurenčných subjektov — Platnosť — Právny základ — Princíp slobody výkonu povolania — Princíp slobody tlače a princíp rovnakého zaobchádzania)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/2

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 23. septembra 2004
   v spojených veciach C-435/02 a 103/03 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Landgericht Essen a Landgericht Hagen): Axel Springer AG proti Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG a Hans-Jürgen Weske (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Právo obchodných spoločností - Smernica 90/605/EHS, ktorou sa mení rozsah pôsobnosti smernice 78/660/EHS a smernice 83/349/EHS - Článok 54 ods. 3 písm. g) Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 44 ods. 2 písm. g) ES) - Obchodná spoločnosť vo forme jednoduchej komanditnej spoločnosti, v ktorej všetkých spoločníkov s ručením neobmedzeným tvoria spoločnosti s ručením obmedzeným - GmbH & Co. KG - Uverejnenie ročných účtovných závierok - Možnosť tretích osôb nahliadnuť do týchto dokumentov - Pojem tretie osoby - Zahrnutie okrem iného konkurenčných subjektov - Platnosť - Právny základ - Princíp slobody výkonu povolania - Princíp slobody tlače a princíp rovnakého zaobchádzania)
   (2004/C 314/03)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach C-435/02 a C-103/03, predmetom ktorých sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktoré podali Landgericht Essen (Nemecko) a Landgericht Hagen (Nemecko) uzneseniami z 25. novembra 2002 a 11. februára 2003, doručenými Súdnemu dvoru 2. decembra 2002 a 5. marca 2003, vo vzťahu ku konaniam Axel Springer AG proti Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG (C-435/02) a Axel Springer AG proti Hans-Jürgen Weske (C-103/03), Súdny dvor (druhá komora) v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vydal dňa 23. septembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               V rozsahu, v akom zo smernice Rady 90/605/EHS z 8. novembra 1990, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 78/660/EHS o ročnej účtovnej závierke a smernica 83/349/EHS o konsolidovaných účtovných závierkach, pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti týchto smerníc, vyplýva, že každý môže nahliadnuť do ročných účtovných závierok a výročných správ spoločností, ktoré smernica uvádza a to bez toho, aby musel preukázať právny nárok, alebo záujem, ktorý vyžaduje ochranu, mohla byť táto smernica platne prijatá na základe článku 54 ods. 3 písm. g) Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 44 ods. 2 písm. g) ES).

               2.

               Zo skúmania prvých dvoch otázok vo veci C-435/02 a druhej a tretej otázky vo veci C-103/03 vo vzťahu k všeobecným princípom práva Spoločenstva týkajúcim sa slobody výkonu povolania a slobody prejavu nevyplynulo nič, čo by mohlo ovplyvniť platnosť smernice 90/605.

               3.

               Zo skúmania tretej otázky vo veci C-435/02 a štvrtej otázky vo veci C-103/03 vo vzťahu k princípu rovnakého zaobchádzania nevyplynulo nič, čo by mohlo ovplyvniť platnosť smernice 90/605.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191 z 10.8.2002

      Ú. v. EÚ C 12 z 10.5.2003


title: Vec C-42/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Dunajská Streda (Slovensko) 2. februára 2015 – Home Credit Slovakia a. s./Klára Bíróová

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Dunajská Streda (Slovensko) 2. februára 2015 – Home Credit Slovakia a. s./Klára Bíróová
   (Vec C-42/15)
   (2015/C 155/10)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd Dunajská Streda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Home Credit Slovakia a. s.

      Žalovaná: Klára Bíróová

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa pojmy „písomne“ a „iný trvalý nosič“ v čl. 10 ods. 1 [v spojení s čl. 3 písm. m)] smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Úradný vestník EÚ z 22. 5. 2008, L 133, s. 66, ďalej len „smernica 2008/48/ES“) vykladať tak, že zahŕňajú

                           —

                           nielen text (fyzického, „hard copy“) dokumentu podpísaný zmluvnými stranami, ktorý bude obsahovať náležitosti (informácie) vyžadované v čl. 10 ods. 2 písm. a) až v) smernice, ale aj

                           —

                           akýkoľvek iný dokument, na ktorý tento text odkazuje a ktorý je podľa vnútroštátneho práva súčasťou zmluvného dojednania (napríklad o „všeobecné obchodné podmienky“, „úverové podmienky“, „sadzobník poplatkov“, „splátkový kalendár“ vyhotovený veriteľom), a to aj keď by takýto dokument sám osebe nespĺňal požiadavku „písomnej formy“ v zmysle daného vnútroštátneho práva (napríklad preto, že nie je podpísaný zmluvnými stranami)?

               2.

               V nadväznosti na odpoveď na otázku č. 1:
               Má sa čl. 10 ods. 1 a 2 smernice 2008/48/ES v spojení s jej čl. 1, podľa ktorého smernica sleduje úplnú harmonizáciu v danej oblasti, vykladať tak, že bráni vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi, ktoré

                           —

                           vyžadujú, aby všetky náležitosti zmluvy upravené v čl. 10 ods. 2 písm. a) až v) boli obsiahnuté v jednom dokumente, ktorý bude spĺňať požiadavku „písomnej formy“ podľa práva príslušného členského štátu (t. j. v princípe v dokumente podpísanom zmluvnými stranami), a

                           —

                           nepriznávajú plné právne účinky zmluve o spotrebiteľskom úvere len preto, že časť uvedených náležitostí nie je obsiahnutá v takomto podpísanom dokumente, aj keď sú tieto náležitosti (alebo ich časť) obsiahnuté v osobitnom dokumente (napríklad „všeobecné obchodné podmienky“, „úverové podmienky“, „sadzobník poplatkov“, „splátkový kalendár“ vyhotovený veriteľom), pričom: (i) samotná písomná zmluva na tento dokument odkazuje, (ii) podmienky inkorporácie tohto dokumentu ako súčasti zmluvy podľa vnútroštátneho práva sú splnené a (iii) takto dojednaná zmluva o spotrebiteľskom úvere by ako celok vyhovovala požiadavke dojednania na „inom trvalom nosiči“ uvedenej v čl. 10 ods. 1 smernice?

               3.

               Má sa čl. 10 ods. 2 písm. h) smernice 2008/48/ES vykladať tak, že údaje vyžadované týmto ustanovením (konkrétne „frekvencia splátok“)

                           —

                           musia byť v zmluve individualizované na podmienky danej konkrétnej zmluvy [v princípe uvedením presných dátumov (deň, mesiac, rok) splatnosti jednotlivých splátok], alebo

                           —

                           postačí, ak sú v zmluve obsiahnuté všeobecným odkazom na objektívne zistiteľné parametre, z ktorých je možné ich odvodiť (napríklad klauzulou „mesačné splátky sú splatné najneskôr do 15. dňa každého kalendárneho mesiaca“, „prvá splátka je splatná do jedného mesiaca od podpisu zmluvy a každá ďalšia splátka je splatná vždy po jednom mesiaci od splatnosti predošlej splátky“ alebo iným podobným spôsobom)?

               4.

               Ak je správny výklad uvedený v druhej zarážke otázky č. 3:
               Má sa čl. 10 ods. 2 písm. h) smernice 2008/48/ES vykladať tak, že údaj vyžadovaný týmto ustanovením (konkrétne „frekvencia splátok“) môže byť obsiahnutý aj v osobitnom dokumente, na ktorý odkazuje zmluva spĺňajúca požiadavku písomnej formy (v zmysle čl. 10 ods. 1 smernice), no ktorý sám osebe túto požiadavku nemusí spĺňať (t. j. v princípe nemusí byť podpísaný zmluvnými stranami; napríklad môže ísť o „všeobecné obchodné podmienky“, „úverové podmienky“, „sadzobník poplatkov“, „splátkový kalendár“ vyhotovený veriteľom)?

               5.

               Má sa čl. 10 ods. 2 písm. i) v spojení s písm. h) smernice 2008/48/ES vykladať tak, že

                           —

                           zmluva o úvere na dobu určitú, pri ktorej dochádza k splácaniu/amortizácii istiny úveru v rámci jednotlivých splátok, nemusí v čase uzavretia obsahovať presné určenie, aká časť každej jednotlivej splátky sa použije na splátku istiny a aká jej časť spláca bežné úroky a poplatky (t. j. súčasťou zmluvy nemusí byť presný splátkový kalendár/amortizačná tabuľka), ale že tieto údaje môžu byť obsiahnuté v splátkovom kalendári/amortizačnej tabuľke, ktorú veriteľ predloží dlžníkovi na jeho žiadosť, alebo

                           —

                           čl. 10 ods. 2 písm. h) zaručuje dlžníkovi dodatočné právo žiadať výpis z amortizačnej tabuľky k určitému konkrétnemu dňu počas trvania zmluvy o úvere, no toto právo nezbavuje zmluvné strany povinnosti, aby rozdelenie jednotlivých plánovaných splátok (splatných podľa zmluvy o úvere počas doby jej trvania) na úhradu istiny a úhradu bežných úrokov a poplatkov bolo obsiahnuté už v samotnej zmluve, a to spôsobom individualizovaným pre danú konkrétnu zmluvu?

               6.

               Ak je správny výklad uvedený v prvej zarážke otázky č. 5:
               Spadá táto otázka do oblasti úplnej harmonizácie sledovanej smernicou 2008/48/ES, takže členský štát v zmysle čl. 22 ods. 1 nemôže vyžadovať, aby zmluva o úvere obsahovala presné určenie, aká časť každej jednotlivej splátky sa použije na splátku istiny a aká jej časť spláca bežné úroky a poplatky (t. j. aby súčasťou zmluvy bol presný splátkový kalendár/amortizačná tabuľka)?

               7.

               Majú sa ustanovenia čl. 1 smernice 2008/48/ES, podľa ktorého smernica sleduje úplnú harmonizáciu v danej oblasti, alebo čl. 23 tejto smernice, podľa ktorého majú byť sankcie primerané, vykladať tak, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého absencia väčšiny náležitostí zmluvy o úvere vyžadovanej v čl. 10 ods. 2 smernice 2008/48/ES má za následok, že poskytnutý úver sa považuje za bezúročný a bez poplatkov, takže dlžník je povinný splatiť veriteľovi výlučne istinu, ktorú podľa zmluvy dostal?


title: Vec C-6/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 5. januára 2011 — Daiichi Sankyo Company/Comptroller-General of Patents

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 5. januára 2011 — Daiichi Sankyo Company/Comptroller-General of Patents
   (Vec C-6/11)
   2011/C 63/42
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Daiichi Sankyo Company

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Nariadenie 469/2009 (ďalej len „nariadenie“ (1)) uznáva okrem iných cieľov uvedených v odôvodneniach potrebu udelenia dodatkového ochranného osvedčenia zo strany každého z členských štátov Spoločenstva majiteľom vnútroštátnych alebo európskych patentov za rovnakých podmienok, ako sa uvádza v odôvodneniach č. 7 a 8. Ak patentové právo nie je harmonizované na úrovni Spoločenstva, čo znamená spojenie „je výrobok chránený platným základným patentom“ uvedené v článku 3 písm. a) nariadenia a aké sú kritériá na posúdenie splnenia tejto podmienky?

               2.

               Existujú v prípade, akým je prejednávaný prípad, ktorý sa týka liečiva obsahujúceho viacero aktívnych zložiek, ďalšie alebo odlišné kritériá na určenie, či „je výrobok chránený… základným patentom“ podľa článku 3 písm. a) nariadenia, a ak áno, aké sú tieto ďalšie alebo odlišné kritériá?

               3.

               Je v prípade, že výrobok porušuje základný patent podľa vnútroštátneho práva, splnená podmienka v zmysle článkov 1 a 3 nariadenia, na základe ktorej má byť výrobok „chránený… základným patentom“, ak má byť kombinácia aktívnych zložiek uvedená v oprávnení na uvedenie liečiva na trh predmetom dodatkového ochranného osvedčenia a so zreteľom na znenie článku 4 nariadenia?

               4.

               Ak má byť kombinácia aktívnych zložiek uvedená v oprávnení na uvedenie liečiva na trh predmetom dodatkového ochranného osvedčenia a so zreteľom na znenie článku 4 nariadenia, závisí splnenie podmienky v zmysle článkov 1 a 3 nariadenia, na základe ktorej má byť výrobok „chránený… základným patentom“, od toho, či základný patent obsahuje jeden alebo viac patentových nárokov, v ktorých je konkrétne uvedená kombinácia 1. triedy zlúčenín obsahujúcej jednu z aktívnych zložiek predmetného výrobku a 2. triedy ďalších aktívnych zložiek, ktorá nemusí byť špecifikovaná, ale musí obsahovať ďalšiu aktívnu zložku predmetného výrobku; alebo postačuje, ak základný patent obsahuje jeden (alebo viac) patentových nárokov, v ktorých je 1. uvedená trieda zlúčenín obsahujúca jednu z aktívnych zložiek predmetného výrobku a 2. použitý špecifický jazyk, ktorý v rámci vnútroštátneho práva rozširuje rozsah ochrany na prítomnosť ďalších nešpecifikovaných aktívnych zložiek, medzi ktoré patrí aj ďalšia aktívna zložka predmetného výrobku?

      (1)  Ú. v. EÚ L 152, s. 1


title: Vec C-106/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 29. februára 2012 — Holandské kráľovstvo/Eneco Holding NV

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 29. februára 2012 — Holandské kráľovstvo/Eneco Holding NV
   (Vec C-106/12)
   2012/C 151/27
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Holandské kráľovstvo

      Odporkyňa: Eneco Holding NV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 345 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že pod „úpravu vlastníckych vzťahov uplatňovanú v členských štátoch“ patrí aj režim absolútneho zákazu privatizácie v zmysle nariadenia o podieloch prevádzkovateľov sústavy, o ktorý ide v tejto veci, v spojení s článkom 93 Elektriciteitswet 1998 a článkom 85 Gaswet, podľa ktorého sa podiely prevádzkovateľa sústavy môžu prevádzať výlučne v rámci verejnej sféry?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, bude to mať za následok, že sa ustanovenia o voľnom pohybe kapitálu nebudú môcť uplatniť na zákaz skupiny, alebo prinajmenšom, že sa zákaz skupiny nebude môcť posudzovať z hľadiska predpisov o voľnom pohybe kapitálu?

               3.

               Sú ciele, ktoré sleduje zákon Won (Wet onafhankelijk netbeheer; zákon o nezávislej správe sústavy), a to vytvoriť pomocou zákazu krížového financovania v širokom zmysle (ku ktorému patrí aj výmena strategických informácií) transparentnosť na trhu s energiou a zabrániť narúšaniu hospodárskej súťaže, čisto hospodárskymi záujmami, ale je možné považovať ich aj za záujmy nehospodárskej povahy, ktoré môžu za istých okolností — ako naliehavé dôvody verejného záujmu — predstavovať odôvodnenie obmedzenia voľného pohybu kapitálu?


title: Vec T-511/17: Žaloba podaná 7. augusta 2017 – Corra González a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/19

         Žaloba podaná 7. augusta 2017 – Corra González a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-511/17)
   (2017/C 357/25)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: José María Francisco Corra González (Madrid, Španielsko) a ďalších 7 žalobcov (v zastúpení: C. de Santiago Álvarez a J. Redondo Martin, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že Jednotná rada pre riešenie krízových situácií porušila právo Európskej únie, keď prijala na svojom výkonnom zasadnutí konanom 7. júna 2017 rozhodnutie SRB/EES/2017/08 prijať opatrenie na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A. a

               —

               v dôsledku toho zrušil uvedené rozhodnutie, ako aj všetky následné vykonávacie akty, ktoré Jednotná rada pre riešenie krízových situácií mohla prijať, a to ex tunc.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-432/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 2 ods. 1 písm. c) — Pojem „poskytovanie služieb za protihodnotu“ — Poskytnutie koňa zdaniteľnou osobou usporiadateľovi dostihových závodov — Posúdenie protihodnoty — Právo na odpočítanie nákladov spojených s prípravou koní zdaniteľnou osobou na dostihy — Všeobecné výdavky súvisiace s celkovou ekonomickou činnosťou — Príloha III bod 14 — Znížená sadzba DPH uplatniteľná v prípade práva na používanie športových zariadení — Uplatniteľnosť na zaistenie prevádzky dostihovej stajne — Jediné plnenie alebo niekoľko samostatných plnení)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/14

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová
   (Vec C-432/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. c) - Pojem „poskytovanie služieb za protihodnotu“ - Poskytnutie koňa zdaniteľnou osobou usporiadateľovi dostihových závodov - Posúdenie protihodnoty - Právo na odpočítanie nákladov spojených s prípravou koní zdaniteľnou osobou na dostihy - Všeobecné výdavky súvisiace s celkovou ekonomickou činnosťou - Príloha III bod 14 - Znížená sadzba DPH uplatniteľná v prípade práva na používanie športových zariadení - Uplatniteľnosť na zaistenie prevádzky dostihovej stajne - Jediné plnenie alebo niekoľko samostatných plnení))
   (2017/C 014/18)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Odvolací finanční ředitelství

      Žalovaná: Pavlína Baštová

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že poskytnutie koňa jeho majiteľom, ktorý je zdaniteľnou osobou na účely DPH, usporiadateľovi dostihov na účely účasti tohto koňa na dostihoch nie je poskytnutím služby za protihodnotu v zmysle tohto ustanovenia v prípade, keď sa za toto jeho poskytnutie nevypláca odmena za účasť alebo iná priama odmena a keď cenu za umiestnenie získajú len majitelia tých koní, ktoré sa v dostihoch umiestnili na ocenenom mieste, aj keby táto cena za umiestnenie bola stanovená vopred. Takéto poskytnutie koňa je naopak poskytnutím služby za protihodnotu v prípade, že zaň usporiadateľ poskytne odmenu nezávisle od umiestnenia daného koňa v dostihoch

               2.

               Smernica 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe v rámci transakcií súvisiacich s prípravou a účasťou koní patriacich zdaniteľnej osobe, ktorá chová a trénuje svoje vlastné kone, ako aj cudzie kone, na konských dostihoch vzniká z toho dôvodu, že náklady súvisiace s týmito transakciami sú súčasťou všeobecných nákladov súvisiacich s jej ekonomickou činnosťou, pod podmienkou, že náklady vynaložené na každú z predmetných transakcií vykazujú priamu a bezprostrednú súvislosť s celou touto činnosťou. Môže to tak byť vtedy, ak takto vynaložené náklady súvisia s dostihovými koňmi, ktoré sú skutočne určené na predaj, alebo ak príprava uvedených dostihových koní slúži z objektívneho hľadiska na podporu ekonomickej činnosti, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
               Za predpokladu, že takýto nárok na odpočítanie existuje, cena za umiestnenie, ktorú prípadne získa niektorý z koní patriacich zdaniteľnej osobe na konských dostihoch, nemôže byť zahrnutá do základu DPH.

               3.

               Článok 98 smernice 2006/112 v spojení s bodom 14 jej prílohy III sa má vykladať v tom zmysle, že jediné komplexné poskytnutie služieb zložené z niekoľkých zložiek spočívajúcich najmä v tréningu koní, používaní športových zariadení, ustajnení koní, kŕmení a ďalšej starostlivosti o kone nemôže byť zdanené zníženou sadzbou DPH, pokiaľ používanie športových zariadení v zmysle bodu 14 prílohy III tejto smernice a tréning koní tvoria dve rovnocenné zložky tohto komplexného plnenia alebo pokiaľ tréning koní tvorí hlavnú zložku uvedeného komplexného plnenia, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec T-139/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. októbra 2011 — Francúzsko/Komisia ( „Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti členským štátom — Penále — Prijatie určitých opatrení členským štátom — Žiadosť o zaplatenie — Právomoc Komisie — Právomoc Všeobecného súdu“ )

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2011 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-139/06) (1)

   (Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti členským štátom - Penále - Prijatie určitých opatrení členským štátom - Žiadosť o zaplatenie - Právomoc Komisie - Právomoc Všeobecného súdu)
   2011/C 347/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne E. Belliard, G. de Bergues a S. Gasri, neskôr E. Belliard, G. de Bergues a B. Cabouat, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. van Rijn, K. Banks a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi-Spencer, T. Harris a C. Murrell, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 659 v konečnom znení z 1. marca 2006 týkajúceho sa návrhu na zaplatenie penále dlžného na základe vykonania rozsudku Súdneho dvora z 12. júla 2005, Komisia/Francúzsko (C-304/02, Zb. s. I-6263)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec C-268/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Labour Court – Írsko) – Impact/Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport (Smernica 1999/70/ES — Doložky 4 a 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Zamestnanie na dobu určitú vo verejnej správe — Pracovnoprávne podmienky — Odmeňovanie a dôchodkové zabezpečenie — Predĺženie platnosti pracovnej zmluvy na dobu určitú až na 8 rokov — Procesná autonómia — Priamy účinok)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Labour Court – Írsko) – Impact/Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport
   (Vec C-268/06) (1)

   (Smernica 1999/70/ES - Doložky 4 a 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Zamestnanie na dobu určitú vo verejnej správe - Pracovnoprávne podmienky - Odmeňovanie a dôchodkové zabezpečenie - Predĺženie platnosti pracovnej zmluvy na dobu určitú až na 8 rokov - Procesná autonómia - Priamy účinok)
   (2008/C 142/05)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Labour Court
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Impact

      Žalovaní: Minister Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Labour Court – Výklad doložiek 4 ods. 1 (zásada zákazu diskriminácie) a 5 ods. 1 (opatrenia, ktorých cieľom je zabrániť zneužívaniu na seba nadväzujúcich pracovných zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú) prílohy k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. EÚ L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) – Žaloba, ktorá sa dovoláva priameho účinku týchto ustanovení – Nedostatok právomoci súdu, na ktorý bola žaloba podaná, podľa vnútroštátneho práva – Právomoc podľa práva Spoločenstva, najmä na základe zásad ekvivalencie a efektivity
   Výrok rozsudku

               1.

               Právo Spoločenstva, osobitne zásada efektivity, požadujú, aby osobitný súd vyzvaný v rámci príslušnosti, ktorá mu bola zverená, hoci len fakultatívne, právnou úpravou zabezpečujúcou prebratie smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, rozhodnúť o žalobe založenej na porušení tejto právnej úpravy, sa vyhlásil za príslušného rozhodnúť aj o nárokoch žalobcu priamo založených na tejto samotnej smernici vzťahujúcich sa na obdobie medzi uplynutím lehoty na prebratie dotknutej smernice a dňom nadobudnutia účinnosti uvedenej právnej úpravy, ak sa potvrdí, že povinnosť tohto žalobcu paralelne podať na všeobecný súd odlišnú žalobu priamo založenú na uvedenej smernici by viedla k procesnému znevýhodneniu, ktoré by mohlo nadmerne sťažovať výkon práv, ktoré žalobcovi priznáva právny poriadok Spoločenstva. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby na tento účel vykonal potrebné overenia.

               2.

               Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá je pripojená v prílohe smernice 1999/70, je nepodmienená a dostatočne presná na to, aby sa na ňu mohol odvolávať jednotlivec pred vnútroštátnym súdom. To však nie je prípad doložky 5 bodu 1 uvedenej rámcovej dohody.

               3.

               Články 10 ES a 249 tretí odsek ES, ako aj smernica 1999/70 sa majú vykladať v tom zmysle, že orgán členského štátu, konajúci v postavení verejného zamestnávateľa, nie je oprávnený prijať opatrenia v rozpore s cieľom sledovaným uvedenou smernicou a rámcovou dohodou o práci na dobu určitú, pokiaľ ide o predchádzanie zneužití pracovných zmlúv na dobu určitú spočívajúcich v predlžovaní platnosti takýchto zmlúv na neobvykle dlhú dobu v období medzi uplynutím lehoty na prebratie tejto smernice a predtým, než zákon preberajúci túto smernicu nadobudol účinnosť.

               4.

               V prípade, ak uplatniteľné vnútroštátne právo obsahuje pravidlo vylučujúce retroaktívne uplatnenie zákona s výnimkou jasného a jednoznačného ustanovenia o opaku, je vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o žalobe založenej na porušení ustanovenia vnútroštátneho práva preberajúceho smernicu 1999/70, povinný na základe práva Spoločenstva priznať uvedenému ustanoveniu retroaktívny účinok ku dňu uplynutia lehoty na prebratie tejto smernice iba vtedy, ak existuje v jeho vnútroštátnom práve informácia takej povahy, ktorá môže takémuto ustanoveniu takýto retroaktívny účinok priznať.

               5.

               Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že pracovnoprávne podmienky v zmysle tohto ustanovenia zahŕňajú podmienky týkajúce sa odmeňovania, ako aj dôchodkového zabezpečenia, ktoré závisia na pracovnoprávnom vzťahu, s výnimkou podmienok týkajúcich sa dôchodkového zabezpečenia vyplývajúceho zo zákonného systému sociálneho zabezpečenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-671/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. apríla 2013 — IPK International/Komisia ( „Pomoc na financovanie ekoturistického projektu — Vrátenie vymožených súm — Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie predchádzajúceho rozhodnutia, ktoré smerovalo k odňatiu pomoci, Všeobecným súdom — Kompenzačné úroky — Úroky z omeškania — Výpočet“ )

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. apríla 2013 — IPK International/Komisia
   (Vec T-671/11) (1)

   (Pomoc na financovanie ekoturistického projektu - Vrátenie vymožených súm - Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie predchádzajúceho rozhodnutia, ktoré smerovalo k odňatiu pomoci, Všeobecným súdom - Kompenzačné úroky - Úroky z omeškania - Výpočet)
   2013/C 147/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Pitschas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac, G. Wilms a G. Zavvos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie zo 14. októbra 2011 [ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l(2011)1183091] zaplatiť žalobkyni celkovú sumu vo výške 720 579,90 eura vrátane sumy vo výške 158 618,27 eura z dôvodu kompenzačných úrokov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie zo 14. októbra 2011 [ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l(2011)1183091] sa zrušuje v rozsahu, v akom je výška úrokov, ktoré sa podľa tohto rozhodnutia majú zaplatiť spoločnosti IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH, obmedzená len na sumu 158 618,27 eura.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. marca 2005 vo veci T-112/03, L'Oréal SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietkach — Prihláška slovnej ochrannej známky FLEXI AIR — Skoršia ochranná známka FLEX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Žiadosť o predloženie dôkazu o skutočnom používaní — Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 8 ods. 2 písm. a) bod ii) a článok 43 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/25

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 16. marca 2005
   vo veci T-112/03, L'Oréal SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietkach - Prihláška slovnej ochrannej známky FLEXI AIR - Skoršia ochranná známka FLEX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Žiadosť o predloženie dôkazu o skutočnom používaní - Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 8 ods. 2 písm. a) bod ii) a článok 43 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 132/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-112/03, L'Oréal SA, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: X. Buffet Delmas d'Autane, advokát proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: B. Filtenborg, S. Laitinen a G. Schneider), ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu bol Revlon (Švajčiarsko) SA, so sídlom v Schlieren (Švajčiarsko), predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. januára 2003 (vec R 396/2001-4), týkajúceho sa konania o námietkach medzi L'Oréal SA a Revlon (Švajčiarsko) SA, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánová, tajomník: B. Pastor, vyhlásil dňa 16. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003


title: Vec T-151/11: Žaloba podaná 11. marca 2011 — Telefónica de España a Telefónica Móviles España/Komisia

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/32

         Žaloba podaná 11. marca 2011 — Telefónica de España a Telefónica Móviles España/Komisia
   (Vec T-151/11)
   2011/C 145/53
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Telefónica de España, SA (Madrid, Španielsko), Telefónica Móviles España, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: F. González Díaz, F. Salerno, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 20. júla 2010,

               —

               v každom prípade zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie z 20. júla 2010 o štátnej pomoci C 38/09 (ex NN 58/09), ktorú Španielsko zamýšľa poskytnúť v prospech podniku Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (Ú. v. EÚ L 1, s. 9), ktorým bol nový model financovania verejnoprávneho subjektu zabezpečujúceho rádiové a televízne vysielanie Corporación de Radio y Televisión Española, zavedený zákonom 8/2009 z 28. augusta 2009, vyhlásený na základe článku 106 ods. 2 ZFEÚ za zlučiteľný so spoločným trhom.
   Na podporu svojej žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 2 ZFEÚ, keďže Komisia nezačala, pokiaľ ide o oddelenie financovania celej štátnej pomoci, konanie upravené v tomto ustanovení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ZFEÚ, keďže Komisia stanovuje oddelenie financovania celej pomoci a nesprávne definuje ako novú pomoc iba dodatočné financovanie. Týmto Komisia postupuje v rozpore s judikatúrou a svojou rozhodovacou praxou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 256 ZFEÚ, keďže rozhodnutie neposkytuje žiadne vysvetlenie, ako možno dospieť k záveru, že tri daňové opatrenia, ktoré zavádzajú a menia články 4, 5 a 6 zákona 8/2009, sú oddeliteľné od súčasného režimu financovania RTVE.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že bolo rozhodnuté, že opatrenie nie je viazané na zdroj financovania, keďže nezlučiteľnosť zdrojov financovania s právom Spoločenstva musí nevyhnutne mať za následok nezlučiteľnosť opatrenia s pravidlami v oblasti štátnej pomoci. V tomto smere uvádza, že napadnuté rozhodnutie vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom pomoc, ktorá je viazaná na financovanie, ktoré Komisia v konaní prebiehajúcom v súčasnosti považovala za nezlučiteľnú s právom Únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ alebo článku 256 ZFEÚ z dôvodu chýbajúceho odôvodnenia týkajúceho sa neprimeranej náhrady a dopadu opatrení na hospodársku súťaž na spoločnom trhu. Konkrétne rozhodnutie nezohľadnilo, že skutočné budúce náklady Corporación RTVE budú nižšie, ako boli náklady vynaložené v minulosti, a vyhlásilo za zlučiteľné so spoločným trhom opatrenie, ktoré zabezpečuje ochranu „pred nestálosťou príjmov na reklamnom trhu“ napriek tomu, že neexistuje žiadne obchodné riziko.


title: Vec C-286/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Latvijas propāna gāze“ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Colné zatriedenie — Kombinovaná nomenklatúra — Položka 2711 — Ropné plyny a ostatné plynné uhľovodíky — Materiál, ktorý dáva podstatný charakter — Skvapalnený ropný plyn)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/11

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Latvijas propāna gāze“
   (Vec C-286/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Colné zatriedenie - Kombinovaná nomenklatúra - Položka 2711 - Ropné plyny a ostatné plynné uhľovodíky - Materiál, ktorý dáva podstatný charakter - Skvapalnený ropný plyn))
   (2016/C 260/14)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Valsts ieņēmumu dienests

      Žalovaná: SIA „Latvijas propāna gāze“

      Výrok rozsudku

               1.

               Pravidlo 2 písm. b) a pravidlo 3 písm. b) všeobecných pravidiel na interpretáciu KN uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení vyplývajúcom z nariadenia Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008 a nariadenia Komisie (ES) č. 948/2009 z 30. septembra 2009 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že všetky zložky tvoriace plynnú zmes, akou je skvapalnený ropný plyn dotknutý vo veci samej, jej ako celok dávajú podstatný charakter, a ak žiadnu zložku nemožno označiť za zložku, ktorá jej dáva podstatný charakter, a v každom prípade nie je možné určiť presné množstvo každej zo zložiek tvoriacich dotknutý skvapalnený ropný plyn, nemožno použiť domnienku, podľa ktorej látkou, ktorá tomuto tovaru dáva jeho podstatný charakter v zmysle pravidla 3 písm. b) týchto všeobecných pravidiel, je látka, ktorej percentuálny podiel v zmesi je najväčší.

               2.

               Táto kombinovaná nomenklatúra sa má vykladať v tom zmysle, že skvapalnený ropný plyn dotknutý vo veci samej, ktorý obsahuje 0,32 % metánu, etánu a etylénu, 58,32 % propánu a propylénu a maximálne 39,99 % butánu a butylénu, pri ktorom nemožno určiť látku, ktorá mu dáva jeho podstatný charakter, sa má zatriediť do podpoložky 2711 19 00 pod „Ropné plyny a ostatné plynné uhľovodíky, skvapalnené, ostatné“.

               3.

               Článok 218 ods. 1 písm. d) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že z neho nevyplýva povinnosť deklaranta skvapalneného ropného plynu dotknutého vo veci samej presne uviesť percentuálny podiel látky prevládajúcej v tomto skvapalnenom ropnom plyne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec F-103/07: Žaloba podaná 5. októbra 2007 – Duta/Súdny dvor

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/45

         Žaloba podaná 5. októbra 2007 – Duta/Súdny dvor
   (Vec F-103/07)
   (2007/C 315/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Radu Duta (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Krieg, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napádané rozhodnutia,

               —

               vrátiť vec príslušnému orgánu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca svojou žalobou namieta zamietnutie svojej kandidatúry na miesto súdneho referendára u sudcu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev. Zamietnutie bolo uvedené v poštovom obežníku z 24. januára 2007, pričom sudca predtým prejavil zjavný záujem o kandidatúru žalobcu.
   Žalobca sa dovoláva predovšetkým neplatnosti rozhodnutia o zamietnutí jeho sťažnosti. Sťažnosťou sa zaoberala Komisia Súdu prvého stupňa príslušná rozhodovať o sťažnostiach, ktorej zloženie, podľa žalobcu, nezodpovedá požiadavkám spravodlivého procesu, tak ako sú vymedzené v článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Členovia Súdu prvého stupňa zasadajúci v tejto komisii totiž nemôžu rozhodnúť vec týkajúcu sa ich kolegov s plnou nestrannosťou.
   Žalobca ďalej uvádza, že sa stal obeťou diskriminácie. Uvedený sudca, podľa žalobcu, neuplatnil svoju voľnú úvahu zodpovedajúcim spôsobom.
   Nakoniec, žalobca sa domnieva, že v prejednávanej veci napádané rozhodnutia porušujú všeobecné zásady transparentnosti, dobrej viery a ochrany legitímneho očakávania.


title: Vec T-46/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  28. augusta 2007 – Galileo Lebensmittel/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Implementácia domény najvyššej úrovne .eu — Registrácia názvu domény galileo.eu — Používanie vyhradené inštitúciám, orgánom a subjektom Spoločenstva — Aktívna legitimácia — Neprípustnosť )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. augusta 2007 – Galileo Lebensmittel/Komisia
   (Vec T-46/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Implementácia domény najvyššej úrovne ‚.eu‘ - Registrácia názvu domény ‚galileo.eu‘ - Používanie vyhradené inštitúciám, orgánom a subjektom Spoločenstva - Aktívna legitimácia - Neprípustnosť“)
   (2007/C 247/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG (Trierweiler, Nemecko) (v zastúpení: K. Bott, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne E. Montaguti a T. Jürgensen, neskôr G. Braun a E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o vyhradení, podľa článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 874/2004 z 28. apríla 2004, ktorým stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne .eu a zásady, ktorými sa riadi registrácia (Ú. v. EÚ L 162, s. 40; Mim. vyd. 13/234, s. 825), názvu domény „galileo.eu“ ako názvu domény vyhradenej na používanie orgánmi, inštitúciami a subjektom Spoločenstva
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec F-59/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  9. apríla 2014 – Rouffaud/ESVČ (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec pre pomocné úlohy — Prekvalifikovanie zmluvy — Konanie pred podaním žaloby — Pravidlo zhody — Zmena dôvodu namietania)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/39

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 9. apríla 2014 – Rouffaud/ESVČ
   (Vec F-59/13) (1)

   ((Verejná služba - Zmluvný zamestnanec pre pomocné úlohy - Prekvalifikovanie zmluvy - Konanie pred podaním žaloby - Pravidlo zhody - Zmena dôvodu namietania))
   2014/C 159/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Thierry Rouffaud (Ixelles, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi a D. Abreu Caldas, advokáti, neskôr S. Orlandi a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a M. Silva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu, aby jeho opakovane uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú boli prekvalifikované na zmluvu na dobu neurčitú a aby sa doba odpracovaná v postavení pomocného zmluvného zamestnanca uznala ako doba odpracovaná v postavení zmluvného zamestnanca

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Thierry Rouffaud znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej služby pre vonkajšiu činnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 10.8.2013, s. 14.


title: Vec C-596/15 P: Odvolanie podané 13. novembra 2015: Bionorica SE proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-619/14, Bionorica SE/Európska komisia

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/24

         Odvolanie podané 13. novembra 2015: Bionorica SE proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-619/14, Bionorica SE/Európska komisia
   (Vec C-596/15 P)
   (2016/C 016/30)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Bionorica SE (v zastúpení: M. Weidner, T. Guttau, N. Hußmann, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               uskutočnil pojednávanie,

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-619/14,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva dôvody:

               —

               procesné chyby: Všeobecný súd čiastočne vychádzal z nesprávneho skutkového stavu, a preto dospel k nesprávnemu rozhodnutiu, čo predstavuje bremeno pre odvolateľku. Všeobecný súd nesprávne predpokladal, že odvolateľka je výrobcom potravín, ktorého sa navyše týkajú len pozastavené zdravotné tvrdenia v zmysle nariadenia č. (ES) č. 1924/2006 (1). Okrem toho svoje rozhodnutie čiastočne nedostatočne odôvodnil. Nezaoberal sa podrobne obsahom spisu Komisie, ktorým sa údajne ukončila jej nečinnosť, a dospel tak k nesprávnemu rozhodnutiu.

               —

               porušenie práva Únie: Všeobecný súd nesprávne odmietol uznať podmienky článku 265 ZFEÚ, pretože nečinnosť Komisie sa neskončila. Okrem toho sa dopustil nesprávneho posúdenia nariadenia č. (ES) č. 1924/2006, najmä jeho článkov 17 a 28. Pozastavené a povolené zdravotné tvrdenia nemožno považovať za analogické. Právne dôsledky vyplývajúce z predchádzajúcich ustanovení nie sú dostatočne predvídateľné.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9).


title: Vec T-161/07: Žaloba podaná 9. mája 2007 – Group Lottuss/ÚHVT – Ugly (COYOTE UGLY)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/37

         Žaloba podaná 9. mája 2007 – Group Lottuss/ÚHVT – Ugly (COYOTE UGLY)
   (Vec T-161/07)
   (2007/C 155/67)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño a J. Arribas García, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: UGLY, INC.
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť (čiastočne) rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 2. marca 2007 v rozsahu, v akom ním bola zamietnutá prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2 428 795„COYOTE UGLY“, ktorú podal GROUP LOTTUSS CORP. SL,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „COYOTE UGLY“ (prihláška č. 2 428 795) pre výrobky a služby tried 9, 41 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Ugly, INC.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „COYOTE UGLY“ pre výrobky tried 14, 16, 21, 25, 32 a 34 a skoršie, nezapísané, všeobecne známe slovné a obrazové ochranné známky „COYOTE UGLY“ pre výrobky a služby tried 14, 16, 21, 25, 32, 33, 34, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné prijatie námietok a zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva, pokiaľ ide o služby triedy 42.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ním boli zamietnuté námietky proti „zábavným službám, diskotékam a podnikom poskytujúcim priestory pre zábavné podujatia“, o ktoré sa žiadalo v rámci triedy 41, a zamietnutie prihlášky pre uvedené služby.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec F-79/07: Žaloba podaná 31. júla 2007 – Braun-Neumann/Parlament

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/31

         Žaloba podaná 31. júla 2007 – Braun-Neumann/Parlament
   (Vec F-79/07)
   (2007/C 235/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Merzig, Nemecko) (v zastúpení: P. Ames, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať žalovaného, aby zaplatil žalobcovi so spätnou účinnosťou od 1. augusta 2004 druhú polovicu pozostalostného dôchodku po jeho manželke Gisela Mandt, rod. Neumann, ktorá zomrela 25. júla 2004, vo výške 1 670,84 eur mesačne, s úrokmi z omeškania vo výške zodpovedajúcej úrokovej miere pre maximálne refinančné facility Európskej centrálnej banky, zvýšenej o 3 percentné body,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európsky parlament priznal žalobcovi 50 % nárok na pozostalostný dôchodok ako vdovcovi po Gisela Mandt, rod. Neumann. Žalobca sa domáha nároku na pozostalostný dôchodok v plnej výške.
   Žaloba napáda rozhodnutie Parlamentu zohľadniť druhé manželstvo zosnulej, hoci rozsudok o rozvode Tribunal de première instance Namur (súd prvého stupňa Namur) zo 6. septembra 1995 nebol vo vzťahu k prvému manželstvu zo strany Bayerisches Oberstes Landesgericht (bavorský najvyšší krajinský súd) v jeho rozhodnutí z 11. októbra 1999 uznaný. Žalobca uvádza, že je tak jediným „pozostalým manželom“, pretože druhé manželstvo zosnulej s Wolfgang Mandt nebolo platné.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  13. decembra 2005  vo veci C-78/03 P: Komisia Európskych spoločenstiev proti Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (Odvolanie — Štátna pomoc poskytnutá nemeckými orgánmi na nadobúdanie pôdy — Program smerujúci k privatizácii pôdy a k reštrukturalizácii poľnohospodárstva v nových spolkových krajinách)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 13. decembra 2005
   vo veci C-78/03 P: Komisia Európskych spoločenstiev proti Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc poskytnutá nemeckými orgánmi na nadobúdanie pôdy - Program smerujúci k privatizácii pôdy a k reštrukturalizácii poľnohospodárstva v nových spolkových krajinách)
   (2006/C 36/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-78/03 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 19. februára 2003, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: J. Flett a V. Kreuschitz), ďalší účastníci konania: Spolková republika Nemecko (splnomocnený zástupca: M. Lumma), vedľajší účastník v prvostupňovom konaní: Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum eV, so sídlom v Borkene (Nemecko), (v zastúpení: M. Pechstein, profesor), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Schiemann a J. Makarczyk, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), A. La Pergola, J.-P. Puissochet, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits a A. Ó Caoimh, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil 13. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 5. decembra 2002, Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum/Komisia (T-114/00), sa ruší.

               2.

               Žaloba podaná Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum eV na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev o zrušenie rozhodnutia Komisie z 22. decembra 1999, ktoré povoľuje štátnu pomoc podľa ustanovení článkov 87 a 88 (predtým články 92 a 93) Zmluvy o ES, sa zamieta ako neprípustná.

               3.

               Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum eV je povinné nahradiť trovy konania na oboch stupňoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. marca 2005 vo veci T-277/03, Dionysia Vlachaki, manželka Petrosa Eleftheriadisa proti Komisii Európskych spoločenstiev (Bývalí dočasní zamestnanci — Vrátenie mzdy vyplatenej bez právneho dôvodu po skončení služobného pomeru — Úroky z omeškania — Žaloba o neplatnosť — Odôvodnenie — Vyššia moc)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/21

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 8. marca 2005
   vo veci T-277/03, Dionysia Vlachaki, manželka Petrosa Eleftheriadisa proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Bývalí dočasní zamestnanci - Vrátenie mzdy vyplatenej bez právneho dôvodu po skončení služobného pomeru - Úroky z omeškania - Žaloba o neplatnosť - Odôvodnenie - Vyššia moc)
   (2005/C 115/39)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci T-277/03, Dionysia Vlachaki, manželka Petrosa Eleftheriadisa, bydliskom v Polydroso Amarousiou (Grécko), v zastúpení: T. Sigalas, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: I. Dimitriou a G. Wilms, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie alebo čiastočnú zmenu rozhodnutia C(2003) 738 final z 25. marca 2003 o odňatí mzdy vyplatenej žalobkyni, ako bývalej dočasnej zamestnankyni, bez právneho dôvodu, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse a D. Šváby, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 8. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania hradí vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec T-315/07: Žaloba podaná 22. augusta 2007 – Grohe/ÚHVT – Compañía Roca Radiadores (ALIRA)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/26

         Žaloba podaná 22. augusta 2007 – Grohe/ÚHVT – Compañía Roca Radiadores (ALIRA)
   (Vec T-315/07)
   (2007/C 235/48)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grohe AG (Hemer, Nemecko) (v zastúpení: A. Lensing-Kramer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Compañía Roca Radiadores, S.A.
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. júna 2007 (vec R 850/2006-4),

               —

               subsidiárne zrušiť alebo zmeniť napadnuté rozhodnutie v tom rozsahu, v akom konštatuje podobnosť výrobkov „kuchynské armatúry“ a „kúpeľňové vane zo zliatiny“ a tým pravdepodobnosť zámeny,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo zmeniť napadnuté rozhodnutie v tom rozsahu, v akom konštatuje fonetickú podobnosť prihlasovanej ochrannej známky a ochrannej známky, ktorá je základom námietky v Španielsku a tým pravdepodobnosť zámeny,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo zmeniť napadnuté rozhodnutie v tom rozsahu, v akom konštatuje, že meno japonského komiksu AKIRA nie je v Španielsku známe a existuje teda pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich ochranných známok,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ALIRA“ pre výrobky zaradené do triedy 11 (prihláška č. 2 766 640).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Compañía Roca Radiadores, S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „AKIRA“ pre výrobky zaradené do triedy 11 (č. 2 045 604).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-84/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin — Nemecko) — Rahmanian Koushkaki/Bundesrepublik Deutschland [Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (ES) č. 810/2009 — Článok 21 ods. 1, článok 32 ods. 1 a článok 35 ods. 6 — Postupy a podmienky udeľovania jednotných víz — Povinnosť udeliť vízum — Posudzovanie rizika nezákonného prisťahovalectva — Úmysel žiadateľa opustiť územie členských štátov pred uplynutím platnosti víza, o ktoré žiada — Odôvodnené pochybnosti — Voľná úvaha príslušných orgánov]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin — Nemecko) — Rahmanian Koushkaki/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-84/12) (1)

   (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (ES) č. 810/2009 - Článok 21 ods. 1, článok 32 ods. 1 a článok 35 ods. 6 - Postupy a podmienky udeľovania jednotných víz - Povinnosť udeliť vízum - Posudzovanie rizika nezákonného prisťahovalectva - Úmysel žiadateľa opustiť územie členských štátov pred uplynutím platnosti víza, o ktoré žiada - Odôvodnené pochybnosti - Voľná úvaha príslušných orgánov)
   2014/C 52/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Rahmanian Koushkaki

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Berlin — Výklad nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 243, s. 1), a najmä jeho článku 21 ods. 1 a článku 32 ods. 1 — Konania a podmienky na udelenie víza — Nárok žiadateľa, ktorý spĺňa podmienky na vstup, na udelenie víza — Posúdenie rizika nelegálnej imigrácie — Miera voľnej úvahy dotknutých členských štátov

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 23 ods. 4, článok 32 ods. 1 a článok 35 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušné orgány členského štátu môžu pri skúmaní žiadosti o jednotné vízum zamietnuť udelenie takéhoto víza žiadateľovi len v prípade, ak na tohto žiadateľa možno uplatniť jeden z dôvodov zamietnutia uvedených v týchto ustanoveniach. Tieto orgány majú pri skúmaní tejto žiadosti širokú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o podmienky uplatňovania týchto ustanovení a hodnotenia relevantných okolností, aby sa určilo, či na žiadateľa možno uplatniť niektorý z týchto dôvodov zamietnutia.

               2.

               Článok 32 ods. 1 nariadenia č. 810/2009 v spojení s článkom 21 ods. 1 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť príslušných orgánov členského štátu udeliť jednotné vízum je podmienená okolnosťou, že neexistuje odôvodnená pochybnosť o úmysle žiadateľa opustiť územie členských štátov pred uplynutím platnosti víza, o ktoré žiada, vzhľadom na všeobecnú situáciu krajiny pobytu žiadateľa a charakteristické okolnosti, ktoré sú mu vlastné, zistené na základe informácií, ktoré poskytol.

               3.

               Nariadenie č. 810/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni ustanoveniu právnej úpravy členského štátu, ako je to, o ktoré ide vo veci samej, ktoré stanovuje, že ak sú splnené podmienky na udelenie stanovené týmto nariadením, príslušné orgány majú právomoc udeliť žiadateľovi jednotné vízum, pričom nie je spresnené, že sú povinné udeliť toto vízum, pokiaľ sa takéto ustanovenie môže vykladať v súlade s článkom 23 ods. 4, článkom 32 ods. 1 a článkom 35 ods. 6 uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012.


title: Vec T-689/13: Žaloba podaná 20. decembra 2013 — Bilbaina de Alquitranes a iní/Komisia

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/21

         Žaloba podaná 20. decembra 2013 — Bilbaina de Alquitranes a iní/Komisia
   (Vec T-689/13)
   2014/C 85/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Bilbaína de Alquitranes SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španielsko), Deza a.s. (Valašské Meziříčí Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španielsko), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené kráľovstvo), Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Holandsko), Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Nemecko) Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgicko), Rütgers Poland Sp. Z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Poľsko), Bawtry Carbon Interantional Ltd (Doncaster, Spojené kráľovstvo), Grupo Ferroatlántica, SA (La Coruña, Španielsko), SGL Carbon GmbH (Meitingen, nemecko) SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Rakúsko), SGL Carbon (Passy, Francúzsko), SGL Carbon, SA (La Coruña, Španielsko), SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Poľsko) a ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Európska Komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil napadnutý akt v rozsahu, v akom sa ním smola, uhoľnodechtová, vysokoteplotná (ďalej len „CTPHT“) klasifikuje ako H400 a H410, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa domáhajú čiastočného zrušenia nariadenia Komisie (EÚ) č. 944/2013 z 2. októbra 2013, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (ďalej len „nariadenie o klasifikácii, označovaní a balení látok“, Ú. v. EÚ L 261, s. 5), v rozsahu, v akom sa ním smola, uhoľnodechtová, vysokoteplotná (CAS 65996-93-2, ďalej len „CTPHT“) klasifikuje ako H400 (Aquatic Acute 1) a H410 (Aquatic Chronic 1) (ďalej len „napadnutý akt“).
   Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú tri žalobné dôvody:

               1.

               Prvým žalobným dôvodom tvrdia, že napadnutý akt je protiprávny, pretože tento akt porušuje ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a nariadenie o klasifikácii, označovaní a balení látok pokiaľ ide o klasifikáciu látok podľa ich toxickosti vo vodnom prostredí, ako aj štúdie, ktoré musia byť na tieto účely akceptované, a porušuje aj zásadu rovnosti zaobchádzania, pretože jeho autor nezohľadnil štúdie vykonané v súlade s usmerneniami o uplatňovaní nariadenia REACH a usmerneniami OECD, a vyžadoval vykonať skúšky, ktoré sa nezakladajú na žiadnej štandardizovanej a akceptovanej metóde.

               2.

               Druhým žalobným dôvodom tvrdia, že napadnutý akt je protiprávny, pretože sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení, keďže jeho autor nevzal do úvahy zásadité vlastnosti, ktoré sú charakteristické pre CTPHT a ktoré najmä majú veľký význam pri skúškach ultrafialovým žiarením a pri uplatnení metódy súčtu; ďalej boli týmto aktom stanovené M-koeficienty pre zložky polycyklických aromatických uhľovodíkov (PAU) bez primeraného preskúmania štúdii, na ktorých sa zakladal, a zamietnuté informácie predložené žalobkyňami bez primeraného odôvodnenia.

               3.

               Tretím žalobným dôvodom tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, pretože porušuje zásady práva Únie transparentnosti a práva na obhajobu.


title: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z  23. septembra 2005  vo veci C-357/04 P: Antonio Andolfi proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Program JOP — Plán založenia spoločnej taliansko-rumunskej spoločnosti — Zrušenie schválenej finančnej pomoci — Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/12

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 23. septembra 2005
   vo veci C-357/04 P: Antonio Andolfi proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Program JOP - Plán založenia spoločnej taliansko-rumunskej spoločnosti - Zrušenie schválenej finančnej pomoci - Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   (2006/C 60/25)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-357/04 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 17. augusta 2004, Antonio Andolfi, bydliskom v Ríme (Taliansko), (v zastúpení: S. Amato, advokát), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Montaguti, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát), Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predsedníčka tretej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann a P. Kūris (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vydal 23. septembra 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Andolfi je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/24

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 29. júla 2011 — Cementos Portland Valderrivas/Komisia
   (Vec T-296/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Žiadosť o informácie - Článok 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 282/50
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cementos Portland Valderrivas, SA (Pampelune, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes a C. Hödlmayr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Rivas, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2011) 2368 v konečnom znení z 30. marca 2011 týkajúceho sa konania podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (vec 39520 — Cement a výrobky súvisiace s cementom)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec C-249/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 12. mája 2017 – Ryanair Ltd/The Revenue Commissioners

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 12. mája 2017 – Ryanair Ltd/The Revenue Commissioners
   (Vec C-249/17)
   (2017/C 221/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ryanair Ltd

      Odporcovia: The Revenue Commissioners

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže byť budúci úmysel poskytnúť služby riadenia cieľu nadobudnutia v prípade úspešného prevzatia dostatočný na preukázanie, že potenciálny nadobúdateľ vykonáva hospodársku činnosť v zmysle článku 4 šiestej smernice o DPH (1), takže DPH na tovary alebo služby poskytnuté s cieľom dosiahnuť pokrok v príslušnom nadobúdaní, vyberanú od potenciálneho nadobúdateľa, možno potenciálne považovať za DPH na vstupe vo vzťahu k zamýšľanej hospodárskej činnosti spočívajúcej v poskytovaní takýchto služieb riadenia; a

               2.

               Môže existovať dostatočná „priama a bezprostredná súvislosť“, ktorú Súdny dvor identifikoval ako požiadavku v rozsudku Cibo Participations (2), medzi odbornými službami poskytnutými v kontexte takéhoto potenciálneho prevzatia a výstupom, ktorým je potenciálne poskytnutie riadenia cieľu nadobudnutia v prípade úspešného prevzatia, takže sa umožňuje odpočet DPH, ktorá sa má zaplatiť za tieto odborné služby?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Rozsudok z 27. septembra 2001, Cibo Participations SA/Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais, C-16/00, EU:C:2001:495.


title: Vec T-561/11: Žaloba podaná 31. októbra 2011 — Nycomed/ÚHVT — Bayer Consumer Care (ALEVIAN DUO)

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/22

         Žaloba podaná 31. októbra 2011 — Nycomed/ÚHVT — Bayer Consumer Care (ALEVIAN DUO)
   (Vec T-561/11)
   2012/C 6/40
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nycomed GmbH (Kostnica, Nemecko) (v zastúpení: A. Ferchland, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bayer Consumer Care AG (Bazilej, Švajčiarsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. júla 2011 vo veci R 1953/2010-1 a zamietol námietku,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu poplatkov a trov námietkového konania, ako aj konania pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ALEVIAN DUO“ pre výrobky triedy 5 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6303201.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zapísaná slovná ochranná známka Spoločenstva č. 786863 „ALEVE“ pre výrobky triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát sa nesprávne domnieval, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.


title: Vec T-460/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. januára 2010 — Nokia/ÚHVT — Medion (LIFE BLOG) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva LIFE BLOG — Skoršia národná slovná ochranná známka LIFE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Čiastočné zamietnutie zápisu ]

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. januára 2010 — Nokia/ÚHVT — Medion (LIFE BLOG)
   (Vec T-460/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva LIFE BLOG - Skoršia národná slovná ochranná známka LIFE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Čiastočné zamietnutie zápisu“)
   2010/C 51/59
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nokia Oyj (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: J. Tanhuanpää, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Medion AG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: P.-M. Weisse, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. októbra 2007 (vec R 141/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Medion AG a Nokia Oyj

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nokia Oyj je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec T-226/09: Žaloba podaná 9. júna 2009 — British Telecommunications/Komisia

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/24

         Žaloba podaná 9. júna 2009 — British Telecommunications/Komisia
   (Vec T-226/09)
   2009/C 193/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: British Telecommunications plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Robert a M. M. Newhouse, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť sporné rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie z 11. februára 2009, K(2009) 685 v konečnom znení, ktorým bola vyhlásená pomoc poskytnutá britskými orgánmi v prospech žalobcu formou štátnej záruky pre dôchodkový fond BT Pension Fund za nezlučiteľnú so spoločným trhom [štátna pomoc č. C 55/2007 (predtým NN 63/2007, CP 106/2006)].
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza sedem dôvodov:
   Po prvé žalobca tvrdí, že sa Komisia tým, že dospela k záveru, že žalobca získal selektívnu hospodársku výhodu, dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia pri uplatnení článku 87 ods. 1 ES a pojmu štátna pomoc. Žalobca uvádza, že Komisia nezohľadnila celý hospodársky a skutkový kontext, v ktorom sa žalobca nachádza.
   Po druhé žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že dospela k záveru, že žalobca využíva selektívnu hospodársku výhodu, lebo správcovia dôchodkového systému BT Pension Scheme (ďalej len „BTPS“) neprispievajú do Pension Protection Fund (ochranného dôchodkového fondu, ďalej len „PPF“), pokiaľ ide o dôchodky účastníkov BTPS, na ktorých sa vzťahuje verejná záruka, a porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že neporovnala porovnateľné situácie. Podľa žalobcu Komisia nezohľadnila rozdiely medzi dôchodkovými systémami súkromnej sféry, na ktoré sa vzťahuje PPF, a dôchodkovým systémom verejnej správy, ktorý žalobca zdedil v privatizácii.
   Po tretie žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia a porušila zásadu legitímnej dôvery tým, že prehodnotila opatrenie, ktoré nebolo v čase, keď bolo povolené zo „zásadných dôvodov“ pomocou, pričom o dvadsať rokov neskôr má byť považované za pomoc z dôvodu právnych predpisov, ktoré boli medzitým prijaté.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že Komisia tým, že žiada, aby správcovia BTPS prispievali do PPF, porušila zásady rovnosti zaobchádzania a proporcionality.
   Po piate žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a neposúdila, či selektívna hospodárska výhoda tvrdená Komisiou narušuje hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 87 ods. 1 ES.
   Po šieste žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho skutkového a právneho posúdenia tým, že sa domnievala, že existoval presun verejných prostriedkov.
   Po siedme žalobca tvrdí, že Komisia tým, že sporné rozhodnutie neodôvodnila, porušila článok 253 ES.


title: Vec T-223/16: Žaloba podaná 5. mája 2016 – Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/39

         Žaloba podaná 5. mája 2016 – Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud)
   (Vec T-223/16)
   (2016/C 251/45)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Massive Bionics, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Galindo Martens, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Apple, Inc. (Cupertino, Kalifornia, Spojené štáty americké)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „DriCloud“ – prihláška č. 11 723 509.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. marca 2016 vo veci R 339/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.