title: Vec F-150/12: Žaloba podaná 13. decembra 2012 — ZZ/Parlament

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/36

         Žaloba podaná 13. decembra 2012 — ZZ/Parlament
   (Vec F-150/12)
   2013/C 147/70
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Maximini, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovaného priznať žalobcovi časť príspevku na presídlenie a nepriznať mu náhradu niektorých cestovných výdavkov

      Žalobca navrhuje, aby Súd pre verejnú službu

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného z 29. marca 2012 v rozsahu, v akom žalobcovi nepriznáva druhú polovicu príspevku na presídlenie podľa článku 6 prílohy VII služobného poriadku úradníkov, ako aj náhradu cestovných výdavkov v plnej výške podľa článku 7 tejto prílohy,

               —

               zaviazal žalovaného na zaplatenie druhej polovice príspevku na presídlenie vo výške ďalšieho základného mesačného platu, ako aj na náhradu cestovných výdavkov do svojho miesta pôvodu z dôvodu definitívneho skončenia služobného pomeru pre seba, svoju manželku a pre ťažko postihnutého syna, ktorý s ním žije v spoločnej domácnosti,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania a všetkých potrebných výdavkov vynaložených žalobcom.


title: Vec C-180/05: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  27. apríla 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/100/EHS — Práva súvisiace s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva — Právo na verejné vypožičiavanie — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/20

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. apríla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-180/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/100/EHS - Práva súvisiace s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva - Právo na verejné vypožičiavanie - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 143/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: S. Schreiner, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 1 a 5 smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva týkajúcich sa verejného vypožičiavania (Ú. v. ES L 346, s. 61; Mim. vyd. 17/001, s. 120)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo tým, že neuplatnilo ustanovenia smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva týkajúcich sa verejného vypožičiavania vzťahujúcich sa na právo na verejné vypožičanie, si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 1 a 5 tejto smernice;

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec C-369/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 31. júla 2014 – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 31. júla 2014 – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG
   (Vec C-369/14)
   (2014/C 439/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH

      Žalovaná: Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 2 ods. 1, článok 3 písm. a), ako aj prílohy IA a IB smernice 2002/96/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2003 o odpade z elektrických a elektronických zariadení a/alebo článok 2 ods. 1 písm. a), článok 3 ods. 1 písm. a), ako aj prílohy I a II smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/19/EÚ (2) zo 4. júla 2012 o odpade z elektrických a elektronických zariadení, vykladať v tom zmysle, že pohony pre (garážové) brány poháňané elektrickým prúdom s napätím 220 V až 240 V, ktoré sú určené na zabudovanie do vybavenia budovy spolu s (garážovou) bránou, patria pod pojem elektrické a elektronické zariadenia, najmä pod pojem elektrické a elektronické náradie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Majú sa príloha IA bod 6 a príloha IB bod 6 smernice 2002/96/ES a/alebo článok 3 ods. 1 písm. b), príloha I bod 6, príloha II bod 6 smernice 2012/19/EÚ vykladať v tom zmysle, že pohony (garážových brán) podľa prvej otázky, sa majú považovať za súčasť veľkého stacionárneho priemyselného náradia v zmysle týchto predpisov?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a zápornej odpovede na druhú otázku:
               Majú sa článok 2 ods. 1 smernice 2002/96/ES a/alebo článok 2 ods. 3 písm. b) smernice 2012/19/EÚ vykladať v tom zmysle, že pohony (garážových brán) podľa prvej otázky, sa majú považovať za časť iného typu zariadenia, ktorý nepatrí do pôsobnosti tejto smernice?

      (1)  Smernica 2002/96/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2003 o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ), Ú. v. EÚ L 37, s. 24; Mim. vyd. 15/007 s. 359.

      (2)  Ú. v. EÚ L 197, s. 38.


title: Vec C-263/14: Žaloba podaná 28. mája 2014 – Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/11

         Žaloba podaná 28. mája 2014 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-263/14)
   2014/C 235/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos, A. Caiola, M. Allik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2014/198/SZBP z 10. marca 2014 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Tanzánijskou zjednotenou republikou o podmienkach odovzdávania osôb, ktoré sú podozrivé z pirátstva, a súvisiaceho zaisteného majetku zo strany námorných síl pod vedením Európskej únie Tanzánijskej zjednotenej republike (1),

               —

               nariadiť, aby boli zachované účinky rozhodnutia Rady 2014/198/SZBP z 10. marca 2014, až dovtedy kým nebude nahradené,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európsky parlament zastáva názor, že rozhodnutie Rady 2014/198/SZBP z 10. marca 2014 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Tanzánijskou zjednotenou republikou o podmienkach odovzdávania osôb, ktoré sú podozrivé z pirátstva, a súvisiaceho zaisteného majetku zo strany námorných síl pod vedením Európskej únie Tanzánijskej zjednotenej republike, je neplatné, pretože sa výlučne netýka spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky, ako je výslovne stanovené v článku 218 ods. 6 druhom pododseku ZFEÚ.
   Európsky parlament zastáva názor, že dohoda medzi Európskou úniou a Tanzánijskou republikou sa týka aj justičnej spolupráce v trestných veciach a policajnej spolupráce, a teda zahrňuje oblasti, na ktoré sa vzťahuje riadny legislatívny postup.
   Táto zmluva sa teda mala uzatvoriť na hmotnoprávnom základe článku 37 ZFEÚ a článkov 82 a 87 ZFEÚ, po udelení súhlasu Európskeho parlamentu podľa článku 218 ods. 6 písm. a) ZFEÚ.
   Z tohto dôvodu Rada tým, že nevybrala vhodný právny základ na uzatvorenie tejto dohody, porušila Zmluvy.
   Okrem toho sa Európsky parlament domnieva, že Rada porušila článok 218 ods. 10 ZFEÚ, lebo úplne a okamžite neinformovala Parlament vo všetkých fázach vyjednávania a uzatvárania dohody.
   Ak by Súdny dvor napadnuté rozhodnutie zrušil, Európsky parlament navrhuje, aby Súdny dvor vykonal svoju voľnú úvahu s cieľom zachovať účinky napadnutého rozhodnutia v súlade s článkom 264 druhým pododsekom ZFEÚ až dovtedy, kým nebude nahradené.

      (1)  Ú. v. EÚ L 108, s. 1.


title: Vec C-385/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandse Raad van State (Holandsko) 18. septembra 2006 – Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant/Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandse Raad van State (Holandsko) 18. septembra 2006 – Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant/Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   (Vec C-385/06)
   (2006/C 310/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Nederlandse Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant

      Žalovaný: Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Môže členský štát, prípadne orgán tohto členského štátu, vyvodiť právomoc priamo z nariadenia, teda bez právneho základu vo vnútroštátnom práve?

                           b)

                           Ak áno, priznáva článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88 (1) z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88, týkajúce sa koordinácie činností rozličných štrukturálnych fondov na jednej strane a koordinácie týchto činností s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími dostupnými finančnými nástrojmi na strane druhej [neoficiálny preklad] v znení nariadenia Rady (EHS) č. 2082/93 z 20. júla 1993 (Ú. v. ES L 193, s. 20, ďalej len „koordinačné nariadenie“), oprávnenie zrušiť rozhodnutie o poskytnutí príspevku a žiadať vrátenie vyplatenej sumy, keďže článok 23 koordinačného nariadenia ukladá členským štátom túto povinnosť, pokiaľ ide o nezrovnalosti alebo nedbanlivosť v zmysle tohto článku 23?

               2.

               Ak nie, má sa ustanovenie vnútroštátneho práva, akým je článok 4:49 ods. 1 Algemene wet bestuursrecht (Všeobecný správny zákon), na základe ktorého môže orgán zrušiť stanovenie príspevku alebo ho zmeniť v neprospech príjemcu, ak a) existujú skutočnosti alebo okolnosti, o ktorých pri stanovení príspevku nemohol rozumne vedieť, a pri existencii ktorých by bol stanovený nižší príspevok ako príspevok stanovený v rozhodnutí o poskytnutí príspevku, b) príspevok bol stanovený neoprávnene a príjemca to vedel alebo mal vedieť alebo c) príjemca po stanovení príspevku nesplnil podmienky s ním spojené, vykladať podľa článku 10 ES v spojení s článkom 249 ES v súlade s nariadením?

               3.

               Ak áno, je tento výklad obmedzený všeobecnými zásadami práva Spoločenstva, najmä zásadami právnej istoty a legitímnej dôvery?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku sa vo vzťahu k tomuto obmedzeniu nastoľuje nasledujúca otázka: Môžu vnútroštátne zásady právnej istoty a legitímnej dôvery, ktoré vychádzajú z článku 4:49 ods. 1 Algemene wet bestuursrecht (Všeobecný správny zákon), ísť nad rámec všeobecných zásad práva Spoločenstva, predovšetkým zásad právnej istoty a legitímnej dôvery, ktoré sa musia zohľadniť pri uplatňovaní koordinačného nariadenia?

               5.

               Má vzhľadom na článok 10 ES pri uplatňovaní zásad právnej istoty a legitímnej dôvery práva Spoločenstva význam skutočnosť, že príjemca je právnickou osobou verejného práva?

               6.

               Má sa podľa článku 23 ods. 1 koordinačného nariadenia zrušiť rozhodnutie o stanovení príspevku a žiadať vrátenie vyplatenej sumy, ak je nesporné, že členský štát už Európskemu sociálnemu fondu vrátil neoprávnene poskytnutý príspevok alebo v každom prípade prijal právnu úpravu v tomto smere, ak je buď na základe článku 23 ods. 1 koordinačného nariadenia alebo na základe článku 4:49 ods. 1 Algemene wet bestuursrecht vykladaného v súlade s nariadením potrebné stanovenie príspevku zrušiť a žiadať vrátenie vyplatených súm?

               7.

               Ak článok 23 ods. 1 koordinačného nariadenia nestanovuje povinnosť zrušenia alebo vymáhania, obsahuje právo Spoločenstva iné ustanovenia, ako napríklad článok 4 ods. 1 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (2) z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340), na základe ktorých je členský štát priamo alebo v dôsledku výkladu článku 4:49 ods. 1 Algemene wet bestuursrecht v súlade s nariadením, povinný zrušiť a žiadať vrátenie príspevkov, akými sú aj príspevky v tejto veci, ktoré boli poskytnuté v rozpore s právom Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 374, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.


title: Vec C-37/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 22. januára 2016 – Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP so sídlom vo Varšave (SAWP)

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 22. januára 2016 – Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP so sídlom vo Varšave (SAWP)
   (Vec C-37/16)
   (2016/C 145/22)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Minister Finansów

      Žalovaný: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP so sídlom vo Varšave (SAWP)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Poskytujú autori, výkonní umelci, ako aj iné oprávnené osoby služby v zmysle článku 24 ods. 1 a článku 25 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) výrobcom a dovozcom prístrojov na zaznamenávanie zvuku a iných podobných prístrojov, ako aj prázdnych nosičov, z ktorých organizácie kolektívnej správy vyberajú poplatky za predaj týchto prístrojov a nosičov, na účet prvých menovaných, ale vo vlastnom mene?

               2.

               Pokiaľ bude odpoveď na prvú otázku kladná, organizácie kolektívnej správy vyberajúce od výrobcov a dovozcov poplatky za predaj prístrojov a nosičov konajú ako zdaniteľné osoby v zmysle článku 28 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ktoré sú povinné tieto transakcie v zmysle článku 220 ods. 1 bodu 1 tejto smernice uviesť na faktúre vystavenej príslušnému výrobcovi alebo dovozcovi prístrojov na zaznamenávanie zvuku a iných podobných prístrojov, ako aj prázdnych nosičov, v ktorej je vykázaná DPH odvedená z týchto poplatkov, a v okamihu rozdelenia vybraných poplatkov autorom, výkonným umelcom a iným oprávneným osobám, sú posledné uvedené osoby povinné preukazovať príjem z poplatkov faktúrou uvádzajúcou DPH vystavenou pre organizáciu kolektívnej správy vyberajúcu poplatok?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-340/05: Žaloba podaná  13. septembra 2005  – Adler Modemärkte/ÚHVT

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/28

         Žaloba podaná 13. septembra 2005 – Adler Modemärkte/ÚHVT
   (Vec T-340/05)
   (2005/C 296/61)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Adler Modemärkte GmbH (Haibach, Nemecko) (v zastúpení: R. Kaase, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: BVM S.p.A. (Bologna, Taliansko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. mája 2005 vo veci R 434/2003-4 z dôvodu, že je v rozpore s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Žalobca

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „Eagle“ pre tovary tried 3, 18 a 25 – prihláška č. 1 595 909

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: BVM S.p.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: Národná a medzinárodná obrazová ochranná známka a slovná ochranná známka „Blue Eagle“ pre tovary tried 3, 18 a 25

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: Vyhovenie námietke pre všetky sporné tovary

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže medzi spornými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny. Celkový dojem týchto dvoch ochranných známok je podstatne odlišný a zložka „eagle“ nie je dominantným prvkom namietanej ochrannej známky.


title: Vec C-371/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. júla 2015 – Cepsa Quimica, S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. júla 2015 – Cepsa Quimica, S.A./Administración del Estado
   (Vec C-371/15)
   (2015/C 311/43)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Cepsa Quimica, S.A.

      Žalovaný: Administración del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie [2013/448/EÚ] (1) v rozpore s článkom 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a s článkom 41 Charty základných práv (2), v rozsahu, v akom bol korekčný faktor stanovený prostredníctvom mechanizmu, ktorý v rozpore s povinnosťou odôvodnenia nedovoľuje prevádzkovateľom dotknutých zariadení oboznámiť sa s údajmi, výpočtami a kritériami zohľadnenými pri jeho prijímaní?

               2.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ, ktoré daným spôsobom konkretizuje a určuje maximálny limit emisií priemyselného odvetvia a medziodvetvový korekčný faktor, ktoré sú stanovené v článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES (3) a v článku 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ (4), v rozpore s článkom 10a ods. 1 a článkom 23 ods. 3 uvedenej smernice z roku 2003, keďže nebolo vypracované v súlade s regulačným postupom s kontrolou, ktorý upravovalo rozhodnutie 1999/468/ES (5)?

               3.

               S prihliadnutím na to, že rozhodnutie 2013/448/EÚ a/alebo článok 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ vytvárajú asymetriu medzi:

                           —

                           základom na výpočet upraveným v článku 10a ods. 5 písm. a) a b) [smernice 2003/87/ES], keďže do týchto základov nezahŕňajú emisie z výroby elektrickej energie súvisiace so spaľovaním odpadových plynov a z kombinovanej výroby tepla, ktoré sa uskutočňujú v zariadeniach zaradených do prílohy I citovanej smernice,

                           —

                           a kritériami stanovenými v článku 10a ods. 1 a 4 uvedenej smernice pre bezodplatné prideľovanie emisných kvót, ktoré zahŕňa túto kategóriu emisií:

                                       a)

                                       Je rozhodnutie 2013/448/EÚ a/alebo článok 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ v rozpore s článkom 10a ods. 5 v spojení s článkom 3 písm. u) a tretím pododsekom in fine citovaného článku 10a ods. 1 smernice 2003/87/ES, pokiaľ sa v nich uvádza, že emisie vyprodukované spaľovaním odpadových plynov alebo výrobou tepla v zariadeniach, ktoré vyrábajú elektrickú energiu, zaradených do prílohy I uvedenej smernice, sú v každom prípade emisiami „výrobcov elektrickej energie“ na účely určenia maximálneho limitu emisií pre priemyselné odvetvie, a preto musia byť vylúčené z tohto výpočtu?

                                       b)

                                       Aj v prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, je rozhodnutie 2013/448/EÚ a/alebo článok 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES a/alebo s cieľmi tejto smernice, pokiaľ vylučujú zo základu na výpočet maximálneho limitu priemyselných emisií, ktorý upravuje uvedené ustanovenie, emisie z výroby elektrickej energie z odpadových plynov a z kombinovanej výroby tepla vyprodukované v zariadeniach zaradených do prílohy I citovanej smernice, ktorým však možno bezodplatne prideliť emisné kvóty v súlade s článkom 10a ods. 1 až 4 tej istej smernice?

               4.

               Je rozhodnutie Komisie [2013/448/EÚ] a prípadne rozhodnutie 2011/278/EÚ, ktoré sa vykonáva uvedeným rozhodnutím, v rozpore s článkom 10a [ods.] 12 smernice, pokiaľ rozširuje medziodvetvový korekčný faktor na odvetvia vymedzené v rozhodnutí Komisie 2010/2/EÚ (6) (teraz rozhodnutie 2014/746/EÚ (7)) ako odvetvia, ktoré čelia vysokému riziku úniku uhlíka, s následným znížením bezodplatne pridelených emisných kvót?

               5.

               Je rozhodnutie [2013/448/EÚ] v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom Európska komisia pri určovaní overených emisií vyprodukovaných v období rokov 2005 až 2007, ktoré sú uvedené v písmenách a) a b) uvedeného odseku:

                           a)

                           nezohľadnila emisie, ktoré neboli uvedené v nezávislom registri transakcií Spoločenstva, aj keď išlo o emisie, ktorých registrácia v posudzovanom období nebola povinná,

                           b)

                           v rámci možností extrapolovala relevantné údaje z overených emisií z rokov nasledujúcich po roku 2008 tak, že uplatnila faktor 1,74 % opačným smerom,

                           c)

                           vylúčila všetky emisie zo zariadení zatvorených pred 30. júnom 2011?

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      (2)  Ú. v. ES C 364, s. 1.

      (3)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

      (4)  Rozhodnutie Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, s. 1).

      (5)  Rozhodnutie Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124).

      (6)  Rozhodnutie Komisie 2010/2/EÚ z 24. decembra 2009, ktorým sa podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES určuje zoznam odvetví a pododvetví, ktoré sa považujú za odvetvia a pododvetvia, ktoré čelia vysokému riziku úniku uhlíka (Ú. v. EÚ L 1, s. 10).

      (7)  Ú. v. EÚ L 308, s. 114.


title: Vec C-494/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 6. novembra 2014 – Európska únia konajúca prostredníctvom Európskej komisie/Axa Belgium SA

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 6. novembra 2014 – Európska únia konajúca prostredníctvom Európskej komisie/Axa Belgium SA
   (Vec C-494/14)
   (2015/C 034/07)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Európska únia konajúca prostredníctvom Európskej komisie

      Žalovaná: Axa Belgium SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „tretia zodpovedná osoba“ prevzatý do článku 85a ods. 1 služobného poriadku európskych úradníkov vykladať autonómne v práve Únie alebo sa má použiť význam, ktorý má tento pojem vo vnútroštátnom práve?

               2.

               V prípade, že bude mať autonómny obsah, má sa vykladať v tom zmysle, že sa týka každej osoby, ktorá môže byť zodpovedná za smrť, nehodu alebo chorobu alebo sa má výlučne týkať osoby, ktorej zodpovednosť vznikla z dôvodu jej zavinenia?

               3.

               V prípade, ak pojem „tretia zodpovedná osoba“ odkazuje na vnútroštátne právo, ukladá právo Únie vnútroštátnemu súdu, aby vyhovel subrogačnej žalobe podanej Európskou úniou, ak jeden z jej zamestnancov bol obeťou dopravnej nehody, na ktorej malo účasť vozidlo, ktorého zodpovednosť nebola preukázaná, keďže článok 29a zákona z 21. novembra 1989 o povinnom poistení zodpovednosti v oblasti motorových vozidiel stanovuje automatické odškodnenie zraniteľných účastníkov cestnej premávky poistiteľmi, ktorí pokrývajú zodpovednosť vlastníka, vodiča alebo držiteľa motorových vozidiel, ktorí boli účastníkmi nehody bez toho, aby bola preukázaná zodpovednosť vlastníka, vodiča alebo držiteľa?

               4.

               Predpokladá obsah alebo systematika ustanovení služobného poriadku európskych úradníkov skutočnosť, že výdavky poskytnuté Európskou úniou na základe článku 73 a 78 tohto poriadku musí v konečnom dôsledku hradiť Európska únia?


title: Vec C-318/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 11. júla 2007 – Hein Persche/Finanzamt Lüdenscheid

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 11. júla 2007 – Hein Persche/Finanzamt Lüdenscheid
   (Vec C-318/07)
   (2007/C 247/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hein Persche

      Žalovaná: Finanzamt Lüdenscheid
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa oblasť pôsobnosti voľného pohybu kapitálu (článok 56 Zmluvy ES) vecné dary príslušníka členského štátu vo forme predmetov každodennej potreby zariadeniam, ktoré majú svoje sídlo v inom členskom štáte a ktoré sú podľa práva svojho členského štátu uznané za všeobecne prospešné?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Odporuje slobode voľného pohybu kapitálu (článok 56 Zmluvy ES), pri zohľadnení povinnosti daňového orgánu preskúmať daňové priznania daňovníka a zásady proporcionality (článok 5 tretia veta Zmluvy ES), keď podľa práva členského štátu sú dary poskytované všeobecne prospešným zariadeniam daňovo zvýhodnené len vtedy, keď majú uvedené zariadenia sídlo v tomto členskom štáte?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
               Zakladá smernica 77/799/EHS povinnosť daňového orgánu členského štátu, aby preskúmal skutkový stav, ktorý nastal v inom členskom štáte, požiadal o pomoc správne orgány iného členského štátu, alebo môže daňovníka odkázať na to, že podľa procesných právnych predpisov svojho členského štátu znáša pri skutkových okolnostiach, ktoré vznikli v zahraničí bremeno tvrdenia (objektívne dôkazné bremeno)?


title: Vec T-353/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  25. októbra 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia ( Predbežné opatrenie — Finančná pomoc — Rozhodnutie o vymáhaní vrátenia finančnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť )

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/43

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. októbra 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia
   (Vec T-353/10 R)
   (Predbežné opatrenie - Finančná pomoc - Rozhodnutie o vymáhaní vrátenia finančnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť)
   2010/C 346/86
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: E. Tzannini, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia o vymáhaní vydaného Komisiou 22. júla 2010 s cieľom vymôcť sumu 109 415,20 eura zaplatenú v rámci finančnej pomoci na podporu projektu lekárskeho výskumu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Spojené veci C-359/11 a C-400/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  23. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Alexandra Schultz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG a Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernice 2003/54/ES a 2003/55/ES — Ochrana spotrebiteľa — Vnútorný trh s elektrickou energiou a so zemným plynom — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca obsah spotrebiteľských zmlúv, na ktoré sa vzťahuje všeobecná zásobovacia povinnosť — Cena služby jednostranne zmenená predávajúcim alebo dodávateľom — Včasné oznámenie dôvodov, podmienok a rozsahu tejto zmeny pred nadobudnutím jej účinnosti)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Alexandra Schultz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG a Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH
   (Spojené veci C-359/11 a C-400/11) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernice 2003/54/ES a 2003/55/ES - Ochrana spotrebiteľa - Vnútorný trh s elektrickou energiou a so zemným plynom - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca obsah spotrebiteľských zmlúv, na ktoré sa vzťahuje všeobecná zásobovacia povinnosť - Cena služby jednostranne zmenená predávajúcim alebo dodávateľom - Včasné oznámenie dôvodov, podmienok a rozsahu tejto zmeny pred nadobudnutím jej účinnosti))
   (2014/C 439/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Alexandra Schultz a Josef Egbringhoff

      Žalovaný: Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG a Stadtwerke Ahaus GmbH

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES v spojení s prílohou A tejto smernice a článok 3 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES v spojení s prílohou A tejto smernice, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá určuje obsah zmlúv o dodávkach elektriny a plynu uzatvorených s odberateľmi, na ktorých sa vzťahuje všeobecná zásobovacia povinnosť, a ktorá stanovuje možnosť zmeniť tarifnú cenu týchto dodávok, ale odberateľom nezaručuje, že budú včas pred nadobudnutím účinnosti tejto zmeny informovaní o jej dôvodoch, podmienkach a rozsahu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: Spojené veci T-454/10 a T-482/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. mája 2013 — Anicav a i./Komisia ( „Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Podpora v sektore ovocia a zeleniny — Žaloba o neplatnosť — Priama dotknutosť — Prípustnosť — Spracované ovocie a zelenina — Operačné fondy a operačné programy — Financovanie ‚činností, ktoré nepredstavujú samotné spracovateľské činnosti‘  “ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/64

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. mája 2013 — Anicav a i./Komisia
   (Spojené veci T-454/10 a T-482/11) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Podpora v sektore ovocia a zeleniny - Žaloba o neplatnosť - Priama dotknutosť - Prípustnosť - Spracované ovocie a zelenina - Operačné fondy a operačné programy - Financovanie ‚činností, ktoré nepredstavujú samotné spracovateľské činnosti‘)
   2013/C 225/143
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), (Neapol, Taliansko) (vec T-454/10), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Madrid, Španielsko) a šestnásť ďalších žalobcov, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe I rozsudku (vec T-482/10) (v zastúpení: pôvodne J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins a S. Carvalho de Sousa, neskôr S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa a R. Oliveira, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: vo veci T-454/10 pôvodne B. Schima a M. Vollkommer, neskôr B. Schima a N. Donnelly a vo veci T-482/11 K. Banks a M. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcov vo veci T-454/10: Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Miláno, Taliansko) a desiati ďalší vedľajší účastníci konania, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe II rozsudku (v zastúpení: pôvodne J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins a S. Carvalho de Sousa, neskôr S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa a R. Oliveira, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Confederazione Cooperative Italiane (Rím, Taliansko) a ôsmi ďalší vedľajší účastníci konania, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe III rozsudku (v zastúpení: M. Merola, M. C. Santacroce a L. Cappelletti, advokáti)

      Predmet veci

   Vo veci T-454/10 návrh na zrušenie článku 52 ods. 2a a prílohy VIII nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 350, s. 1), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 687/2010 z 30. júla 2010 (Ú. v. EÚ L 199, s. 12), a vo veci T-482/11 návrh na zrušenie článku 50 ods. 3 a článku 60 ods. 7 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 157, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 52 ods. 2a druhý pododsek nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 687/2010 z 30. júla 2010, sa ruší v rozsahu, v akom upravuje, že hodnota „činností, ktoré nepredstavujú samotné spracovateľské činnosti“, je zarátaná do hodnoty predanej výroby ovocia a zeleniny určených na spracovanie.

               2.

               Článok 50 ods. 3 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny, sa ruší v rozsahu, v akom upravuje, že hodnota „činností, ktoré nepredstavujú samotné spracovateľské činnosti“, je zarátaná do hodnoty predanej výroby ovocia a zeleniny určených na spracovanie.

               3.

               Článok 60 ods. 7 vykonávacieho nariadenia č. 543/2011 sa ruší.

               4.

               O žalobe vo veci T-454/10 nie je potrebné rozhodnúť, keďže cieľom tejto žaloby je zrušenie prílohy VIII nariadenia č. 1580/2007.

               5.

               Účinky článku 52 ods. 2a druhého pododseku nariadenia č. 1580/2007 a článku 50 ods. 3 vykonávacieho nariadenia č. 543/2011 ostanú zachované v tom zmysle, že za konečné sa považujú jedine platby organizáciám výrobcov vykonané podľa týchto ustanovení do vyhlásenia tohto rozsudku.

               6.

               Komisia znáša vo veci T-454/10 vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) a vedľajším účastníkom konania, ktorí ju v konaní podporovali a ktorých mená sa nachádzajú v prílohe II.

               7.

               Účastníci konania, ktorí v konaní podporovali Komisiu a ktorých mená sa nachádzajú v prílohe III, znášajú vo veci T-454/10 vlastné trovy konania.

               8.

               Komisia znáša vo veci T-482/11 vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) a vedľajším účastníkom konania, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe I.

               9.

               Účastníci konania, ktorí v konaní podporovali Komisiu a ktorých mená sa nachádzajú v prílohe III, znášajú vo veci T-482/11 vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-27/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  1. októbra 2007 – US Steel Košice/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót pre Slovensko na obdobie rokov 2008 až 2012 — Rozhodnutie Komisie o zamietnutí — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/42

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. októbra 2007 – US Steel Košice/Komisia
   (Vec T-27/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót pre Slovensko na obdobie rokov 2008 až 2012 - Rozhodnutie Komisie o zamietnutí - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2007/C 297/85)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovensko) (v zastúpení: E. Vermulst, advokát, a C. Thomas, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Lawunmi a Ü. Wölker, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 29. novembra 2006 týkajúceho sa národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov oznámeného Slovenskou republikou na obdobie rokov 2008 až 2012 v súlade so smernicou 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               US Steel Košice je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec F-61/07: Žaloba podaná 18. júna 2007 – Bauch/Komisia

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/52

         Žaloba podaná 18. júna 2007 – Bauch/Komisia
   (Vec F-61/07)
   (2007/C 199/101)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Gerhard Bauch (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: W. Uhlmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať žalovanú, aby zmenila svoje potvrdenie z 12. marca 2003 tak, že žalobcovi vyplatená suma nepredstavuje odchodné ako finančnú náhradu práva na dôchodok, a tým nepredstavuje starobný dôchodok ani dôchodok jemu rovnocenný, subsidiárne, vystaviť žalobcovi ďalšie potvrdenie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca bol zamestnaný v Komisii Európskych spoločenstiev ako dočasný zamestnanec. Počas tohto obdobia bol ako úradník Spolkového ministerstva pre hospodárstvo na neplatenej dovolenke. Ministerstvo znížilo starobný dôchodok žalobcu z dôvodu súbehu dávok zo systému sociálneho zabezpečenia a dávok plynúcich z medzištátnych a nadštátnych predpisov, keďže Komisia Európskych spoločenstiev vystavila žalobcovi potvrdenie o vyplatení odchodného ako finančnej náhrady práva na dôchodok.
   Žalobca namieta nesprávnosť tohto potvrdenia Komisie do tej miery, v akej dočasný zamestnanec z dôvodu krátkej doby výkonu služby nemohol nadobudnúť nároky na dôchodok (články 77 až 84 Služobného poriadku), a preto boli žalobcovi nahradené iba príspevky, ktoré odviedol do dôchodkovej poisťovne.


title: Vec C-685/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège – Belgicko) – Belgacom SA/Commune de Fléron

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/23

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège – Belgicko) – Belgacom SA/Commune de Fléron
      (Vec C-685/13) (1)

      (2015/C 016/34)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec C-491/11 P: Odvolanie podané 26. septembra 2011 : Fuchshuber Agrarhandel GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z  21. júla 2011 vo veci T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel GmbH/Komisia

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/3

         Odvolanie podané 26. septembra 2011: Fuchshuber Agrarhandel GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 21. júla 2011 vo veci T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel GmbH/Komisia
   (Vec C-491/11 P)
   2012/C 13/07
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (v zastúpení: G. Lehner, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               uskutočniť pojednávanie,

               —

               nariadiť Európskej komisii, aby žalobkyni zaplatila v lehote 14 dní sumu 2 623 282,31 eura vrátane 6 % úroku ročne zo sumy 1 641 372,50 eura od 24. septembra 2007 a 6 % úroku ročne zo sumy 981 909,81 eura od 16. októbra 2007,

               —

               určiť, že Európska komisia je povinná nahradiť žalobkyni prípadné ďalšie škody vzniknuté v súvislosti s dodávkou KUK459 pridelenou 3. septembra 2007 a dodávkou KUK465 pridelenou 17. septembra 2007,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť žalobkyni trovy konania v lehote 14 dní do rúk zástupcu žalobkyne.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie bolo podané proti uzneseniu Všeobecného súdu, ktoré zamietlo z dôvodu nedostatku právneho základu žalobu o náhradu škody, ktorá žalobkyni a odvolateľke údajne vznikla v dôsledku toho, že Komisia nevykonala preskúmanie podmienok začatia stáleho verejného obstarávania na ďalší predaj obilnín na spoločnom trhu, v predmetnom prípade kukurice, ktorú má v držbe maďarská intervenčná agentúra.
   Právny názor Všeobecného súdu, podľa ktorého nemožno Komisii vytýkať nijaké protiprávne konanie, je nesprávny, pretože súdom citovanú judikatúru (1) na daný prípad nemožno použiť.
   Na rozdiel od názoru súdu z relevantných ustanovení (2) vyplýva, že stále verejné obstarávanie na ďalší predaj obilnín zo zásob intervenčných agentúr členských štátov sa vykonáva v pôsobnosti Komisie. Komisia má pri tom tak rozhodovaciu právomoc, ako aj kontrolnú povinnosť (3). Uvedené intervenčné agentúry nemajú rozhodovacie možnosti.
   Kontrolná povinnosť Komisie neslúži len ochrane finančných záujmov Únie, ale aj ochrane záujmov jednotlivých účastníkov trhu. Nariadenie 884/2006 (4) konkretizuje kontrolnú povinnosť tak, že platobné agentúry sa minimálne raz do roka uistia o kvalite úplnosti všetkých intervenčných zásob, pričom musia Komisii bezodkladne zaslať kópie protokolov z kontrol. V prípade, ktorý je predmetom sporu boli tieto predpisy hrubo porušené.
   Nevyužitie kontrolných právomocí pred sporným verejným obstarávaním zo strany Komisie teda predstavuje kvalifikované a hrubé porušenie povinnosti.
   Navyše sa Všeobecný súd dopustil chýb konania, keď opísanie skutkového stavu zo strany žalobkyne kvalifikoval bez dokazovania ako nesprávne a rozhodol bez pojednávania.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 1. januára 2001, Komisia/Grécko, C-247/98, Zb. s. I-00001, ako aj rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. novembra 2008, Taliansko/Komisia, T-224/04, Zb. s. II-00258.

      (2)  Najmä článok 6 a 24 nariadenia Rady (ES) č. 1784/2003 z 29. septembra 2003 o spoločnej organizácii trhu s obilninami (Ú. v. EÚ L 270, s. 78; Mim. vyd. 03/040, s. 346).

      (3)  Článok 37 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 884/2006 z 21. júna 2006 o pravidlách uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o financovanie intervenčných opatrení vo forme verejného skladovania Európskym poľnohospodárskym záručným fondom (EPZF) a zaúčtovanie operácií verejného skladovania platobnými agentúrami členských štátov (Ú. v. EÚ L 171, s. 35).


title: Vec C-229/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — Colin Wolf/Stadt Frankfurt am Main (Smernica 2000/78/ES — Článok 4 ods. 1 — Zákaz diskriminácie na základe veku — Vnútroštátne ustanovenie stanovujúce hornú vekovú hranicu 30 rokov na prijatie zamestnancov na pracovné miesta hasičov — Sledovaný cieľ — Pojem skutočná a rozhodujúca požiadavka na zamestnanie )

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — Colin Wolf/Stadt Frankfurt am Main
   (Vec C-229/08) (1)

   (Smernica 2000/78/ES - Článok 4 ods. 1 - Zákaz diskriminácie na základe veku - Vnútroštátne ustanovenie stanovujúce hornú vekovú hranicu 30 rokov na prijatie zamestnancov na pracovné miesta hasičov - Sledovaný cieľ - Pojem „skutočná a rozhodujúca požiadavka na zamestnanie“)
   2010/C 63/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Colin Wolf

      Žalovaný: Stadt Frankfurt am Main

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) — Výklad článku 6 ods. 1 a článku 17 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Zákaz diskriminácie z dôvodu veku — Pojem rozdielne zaobchádzanie z dôvodu veku „objektívne a primerane odôvodnené“, ako aj pojem „nutnosť primeranej doby zamestnania pred odchodom do dôchodku“ — Vnútroštátne ustanovenie stanovujúce hornú vekovú hranicu 30 rokov na prijatie zamestnancov na pracovné miesta hasičov

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je vnútroštátna právna úprava vo veci samej, ktorá na prijatie do strednej technickej služby hasičov stanovuje hornú vekovú hranicu 30 rokov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-47/09: Žaloba podaná 2. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/18

         Žaloba podaná 2. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-47/09)
   (2009/C 82/33)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika si tým, že stanovila možnosť doplniť prídavným menom „puro“ alebo údajom „cioccolato puro“ obchodné názvy, pod ktorými sa predávajú výrobky z čokolády, ktoré neobsahujú iné rastlinné tuky ako kakaové maslo, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 smernice 2000/36/ES (1) v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) smernice 2000/13/ES (2), ako aj článku 3 ods. 5 smernice 2000/36,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Označovanie a predovšetkým obchodné názvy výrobkov z čokolády boli v Spoločenstve úplne harmonizované aj s cieľom poskytnúť presnú informáciu spotrebiteľovi, prostredníctvom ustanovení smernice o označovaní (2000/13) a smernice o výrobkoch z kakaa a čokolády (2000/36). Smernica 2000/36 stanovuje, že výrobky, ktoré obsahujú menej ako 5 % niektorých rastlinných tukov si ponechajú svoj obchodný názov nezmenený, ale ich označenie musí obsahovať špecifický údaj tučným písmom, „obsahuje okrem kakaového masla aj rastlinné tuky“.
   Talianska právna úprava, ktorá je predmetom žaloby, vyhradzuje možnosť dodatku „puro“ k obchodnému názvu výrobkov, ktoré obsahujú ako tuk výlučne kakaové maslo, pričom táto právna úprava mení a dopĺňa tieto harmonizované definície prijaté na úrovni Spoločenstva a zasahuje do nich. Keďže v taliančine „puro“ znamená nezmenený, zdravý a teda pôvodný, spotrebitelia si budú o výrobkoch obsahujúcich aj iné rastlinné tuky ako kakaové maslo, síce sú v súlade so smernicou a podmienkami na obchodný názov, myslieť, že nie sú čisté, to znamená, že boli zmenené, sú pančované a nie sú pôvodné. To len z toho dôvodu, že obsahujú rastlinné tuky, ktoré právna úprava pripúšťa, čo do ich druhu a množstva, bez toho, aby to zmenilo ich obchodný názov.
   Okrem toho, pojem „puro“ predstavuje akostné prídavné meno, ktorého použitie v obchodnom názve podlieha splneniu určitých podmienok. Predovšetkým článok 3 ods. 5 smernice 2000/36 stanovuje, že použitie informácií alebo popisov týkajúcich sa akostných kritérií podlieha dodržaniu minimálnych obsahov kakaovej sušiny, ktoré sú vyššie ako obsahy stanovené pre použitie obchodného názvu, kde sa tieto popisy nenachádzajú. Talianska právna úprava týkajúca sa použitia údaju „puro“ ním podmieňuje výlučné použitie ako tuku kakaového masla, bez toho, aby bolo potrebné dodržať vyššie minimálne obsahy stanovené pre kakaovú sušinu. To predstavuje porušenie článku 3 ods. 5 smernice, ako aj prvok, ktorý mýli spotrebiteľa.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/36/ES z 23. júna 2000 o výrobkoch z kakaa a čokolády určených na ľudskú spotrebu (Ú. v. ES L 197, s. 19; Mim. vyd. 13/025, s. 431).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (Ú. v. ES L 109, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75).


               9.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/23

         Žaloba spoločnosti Konkurrenten.no AS podaná 11. januára 2017 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-1/17)
   (2017/C 73/13)
   Spoločnosť Konkurrenten.no AS, ktorú zastupuje advokát Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Nórsko, podala 11. januára 2017 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 179/15/COL zo 7. mája 2015 a

               2.

               nariadil odporcovi a ďalším účastníkom zaplatenie súdnych trov.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žalobca, spoločnosť Konkurrenten.no AS, je súkromným dopravcom na trhu expresnej autobusovej dopravy medzi stredným a južným Nórskom.

               —

               Dňa 23. marca 2011 podala spoločnosť Konkurrenten proti Nórsku spojenú sťažnosť vo veci štátnej pomoci a verejného obstarávania, čo viedlo k tomu, že Dozorný úrad EZVO začal dve osobitné vyšetrovania: jedno o otázkach verejného obstarávania (veci Dozorného úradu EZVO č. 69548 a 69656) a druhé o otázkach štátnej pomoci (veci Dozorného úradu EZVO č. 69694 a 73321).

               —

               Časť sťažnosti týkajúca sa verejného obstarávania viedla k tomu, že Dozorný úrad EZVO vydal 27. júna 2012 odôvodnené stanovisko proti Nórsku.

               —

               Časť sťažnosti týkajúca sa štátnej pomoci viedla k napadnutému rozhodnutiu č. 179/15/COL zo 7. mája 2015.

               —

               V súlade s článkom 5 napadnutého rozhodnutia nórske orgány listom zo 7. júla 2015 informovali Dozorný úrad EZVO, že celková suma neoprávnenej pomoci poskytnutej konkurentovi žalobcu, spoločnosti Nettbuss, bola 99 453 890 NOK.

               —

               Lehota uvedená v článku 4 napadnutého rozhodnutia, v rámci ktorej malo Nórsko vymôcť neoprávnenú pomoc, uplynula 7. septembra 2015 bez toho, aby k tomuto vymoženiu došlo.

               —

               Spoločnosť Nettbuss odmietla zaplatiť pohľadávku na vrátenie pomoci a tento spor viedol k tomu, že nórske orgány listom zo 6. októbra 2015 požiadali Dozorný úrad EZVO o objasnenie napadnutého rozhodnutia. Dozorný úrad EZVO vo svojej odpovedi z 26. októbra 2015 vysvetlil, že nesúhlasí s výkladom nórskych orgánov, a podporil spoločnosť Nettbuss.

               —

               Nórske orgány v ďalšom liste z 12. novembra 2015 adresovanom Dozornému úradu EZVO uviedli, že vzhľadom na výklad napadnutého rozhodnutia poskytnutý Dozorným orgánom EZVO sa pohľadávka na vrátenie pomoci bude musieť výrazne znížiť.

               —

               Dňa 8. septembra 2016 kraj Aust-Agder a spoločnosť Nettbuss uzatvorili dohodu o urovnaní, v rámci ktorej spoločnosť Nettbuss súhlasila, že vráti sumu 5 000 000 NOK.

               —

               Žiadateľ nesúhlasí s výkladom Dozorného úradu EZVO a tvrdí, že napadnuté rozhodnutie ponecháva nedotknutú všetku štátnu pomoc, ktorú spoločnosť Nettbuss získala od kraja Aust-Agder počas 10-ročného obdobia rokov 2004 – 2014.


title: Vec T-596/10: Žaloba podaná 28. decembra 2010 — Almunia Textil/ÚHVT — FIBA Europe (EuroBasket)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/20

         Žaloba podaná 28. decembra 2010 — Almunia Textil/ÚHVT — FIBA Europe (EuroBasket)
   (Vec T-596/10)
   2011/C 80/39
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Španielsko) (v zastúpení: J. E. Astiz Suárez, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: FIBA Europe eV (Mníchov, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. októbra 2010 vo veci R 280/2010-1.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: FIBA Europe eV.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EuroBasket“ pre tovary a služby, ktoré patria do tried 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 a 41.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva a národná ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Basket“ pre tovary, ktoré patria do tried 18, 25 a 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke a čiastočné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre tovary, ktoré patria do tried 9, 25, 28 a 41.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) z dôvodu existencie pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-86/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. júla 2012 — Grécko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania — Ovocie a zelenina — Rozvoj vidieka — Nedodržanie lehôt na zaplatenie — Vykonanie rozsudku Súdneho dvora — Právna sila rozhodnutej veci — Lehota 24 mesiacov — Zásada proporcionality“ )

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júla 2012 — Grécko/Komisia
   (Vec T-86/08) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania - Ovocie a zelenina - Rozvoj vidieka - Nedodržanie lehôt na zaplatenie - Vykonanie rozsudku Súdneho dvora - Právna sila rozhodnutej veci - Lehota 24 mesiacov - Zásada proporcionality)
   2012/C 243/23
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: pôvodne V. Kontolaimos, S. Charitaki a M. Tassopoulou, neskôr M. Tassopoulou, I. Chalkias a K. Tsagkaropoulos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Katsimani, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia 2008/68/ES z 20. decembra 2007, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 18, 2008, s. 12) v rozsahu, v akom sa týka niektorých výdavkov vynaložených Helénskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec T-559/13: Žaloba podaná 25. októbra 2013 — Giovanni Cosmetics/ÚHVT — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/23

         Žaloba podaná 25. októbra 2013 — Giovanni Cosmetics/ÚHVT — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
   (Vec T-559/13)
   2014/C 24/41
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Spojené štáty) (v zastúpení: J. van den Berg a M. Meddens-Bakker, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. augusta 2013 vo veci R 1189/2012-2,

               —

               určil, že prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9232471 sa má zrušiť,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „GIOVANNI GALLI“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 14 a 18 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9232471.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva č. 2404283 „GIOVANNI“ pre tovary zaradené do triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-584/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. decembra 2012 — Atlas Transport/ÚHVT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Späťvzatie návrhu na zrušenie — Zastavenie konania“ )

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. decembra 2012 — Atlas Transport/ÚHVT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Vec T-584/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Späťvzatie návrhu na zrušenie - Zastavenie konania)
   2013/C 38/42
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Alfred Hartmann (Leer, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. septembra 2011 (vec R 2262/2010-1) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia, ktorého účastníkmi sú Alfred Hartmann a Atlas Transport GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-354/99: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  31. mája 2006  – Kuwait Petroleum (Nederland)/Komisia ( Štátna pomoc — Oznámenie Komisie o pomoci  de minimis  — Zvýšenie spotrebných daní na pohonné hmoty — Pomoc čerpacím staniciam — Petrolejárske spoločnosti — Riziko kumulácie pomoci — Doložka o správe ceny — Zásada riadneho úradného postupu )

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 31. mája 2006 – Kuwait Petroleum (Nederland)/Komisia
   (Vec T-354/99) (1)

   („Štátna pomoc - Oznámenie Komisie o pomoci de minimis - Zvýšenie spotrebných daní na pohonné hmoty - Pomoc čerpacím staniciam - Petrolejárske spoločnosti - Riziko kumulácie pomoci - Doložka o správe ceny - Zásada riadneho úradného postupu“)
   (2006/C 178/56)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: P. Mathijsen, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne G. Rozet a H. Speyart, neskôr G. Rozet a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Holandské kráľovstvo, v zastúpení: pôvodne M. Fierstra, neskôr H. Sevenster, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 1999/705/ES z 20. júla 1999 týkajúceho sa štátnej pomoci Holandska v prospech 633 holandských čerpacích staníc umiestených v blízkosti nemeckej hranice (Ú. v. ES L 280, s. 87)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Komisie.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 102, 8.4.2000.


title: Vec F-19/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. augusta 2016 – Boyd/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. augusta 2016 – Boyd/Komisia
   (Vec F-19/13) (1)

   (2016/C 371/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013, s. 30.


title: Vec F-14/12 RENV: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 30. septembra 2015 – Schönberger/Dvor audítorov (Verejná služba — Úradníci — Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu po zrušení — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2011 — Zamietnutie povýšenia — Čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/46

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 30. septembra 2015 – Schönberger/Dvor audítorov
   (Vec F-14/12 RENV)
   ((Verejná služba - Úradníci - Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu po zrušení - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2011 - Zamietnutie povýšenia - Čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná žaloba))
   (2015/C 371/47)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: O. Mader, advokát)

      Žalovaný: Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: B. Schäfer a Í. Ní Riagáin Düro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovaného nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania v roku 2011

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná.

               2.

               Vo veciach F-14/12 a F-14/12 RENV pán Schönberger znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Dvor audítorov Európskej únie.

               3.

               Vo veci T-26/14 P Dvor audítorov Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán Schönberger.


title: Vec T-414/10: Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Companhia Previdente/Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/35

         Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Companhia Previdente/Komisia
   (Vec T-414/10)
   ()
   2010/C 317/63
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, S.A. (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: D. Proença de Carvalho a J. Caimoto Duarte, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               čiastočne zrušiť články 1 a 2 rozhodnutia Komisie z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/38.344 — Predpínacia oceľ) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               určiť, že akékoľvek zníženie pokuty uloženej spoločnosti Socitrel v rámci iných konaní týkajúcich sa porušení, za ktoré Companhia Previdente solidárne zodpovedá, má za následok automatické ekvivalentné zníženie solidárnej pokuty Companhia Previdente.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté žalobkyňou je rovnaké ako sporné rozhodnutie vo veci T-385/10, ArcelorMittal Wire France a i./Komisia.
   Žalobkyňa vo svojej žalobe uvádza:

               i)

               Porušenie článku 101 ZFEÚ a zásady individuálnej zodpovednosti za porušenia v spojení s článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a článkom 23 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (1). Napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavne nesprávne posúdenie spočívajúce v určení solidárnej zodpovednosti Companhia Previdente za porušenia, ktorých sa dopustila spoločnosť Socitrel, a tiež v určení výšky pokuty prekračujúcej maximálnu výšku pokuty stanovenej článkom 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003.

               ii)

               Porušenie článku 296 ZFEÚ v rozsahu, v akom rozhodnutie nevyvracia argumenty žalobkyne a v podstate neodmieta predpoklad výkonu rozhodujúceho vplyvu Companhia Previdente nad spoločnosťou Socitrel v období rokov 1998 až 2002 na účely pripísania solidárnej zodpovednosti a výpočtu pokuty, a ani náležite neobjasňuje z čoho sa vychádzalo pri vyvodení záveru o existencii určujúceho vplyvu počas skoršieho obdobia medzi rokmi 1994 až 1998, v súvislosti s ktorým sa tento predpoklad v zásade neuplatňuje.

         Subsidiárne:

               iii)

               Porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ, článku 53 Dohody EHP, článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 a zásady proporcionality v súvislosti s prekročením maximálnej výšky pokuty, ktorá mohla byť uložená Companhia Previdente.

               iv)

               Porušenie zásad proporcionality a zákazu diskriminácie nezohľadnením hospodárskeho kontextu súčasnej krízy a neschopnosti Companhia Previdente pokutu zaplatiť.

      (1)  Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec C-559/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 30. októbra 2013 — Finanzamt Dortmund-Unna/Josef Grünewald

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 30. októbra 2013 — Finanzamt Dortmund-Unna/Josef Grünewald
   (Vec C-559/13)
   2014/C 45/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Dortmund-Unna
   Žalovaný: Josef Grünewald

      Prejudiciálna otázka

   Odporuje článku 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie taká právna úprava členského štátu, podľa ktorej nie sú odpočítateľné súkromné vyživovacie plnenia daňovníkov nerezidentov, ktoré súvisia s prevodom tuzemského majetku prinášajúceho príjmy na základe takzvaného predčasného dedenia, pričom takéto platby sú v prípade neobmedzenej daňovej povinnosti odpočítateľné, avšak toto odpočítanie má za následok zodpovedajúcu daňovú povinnosť príjemcu plnenia (s neobmedzenou daňovou povinnosťou)?


title: Vec F-91/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) 1. októbra 2014 – DF/Komisia (Verejná služba — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Cestovné náklady — Preloženie žalobcu do krajiny, ktorej je štátnym príslušníkom — Podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/63

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) 1. októbra 2014 – DF/Komisia
      (Vec F-91/13) (1)

      ((Verejná služba - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Cestovné náklady - Preloženie žalobcu do krajiny, ktorej je štátnym príslušníkom - Podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku))
      (2014/C 395/76)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: DF (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Currall, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa od žalobcu žiada vrátenie príspevku na expatriáciu a cestovných nákladov, ktoré žalobca poberal počas svojho preloženia v Nemecku od 1. septembra 2009 do 31. augusta 2012 a návrh na vrátenie súm už vymožených, ako aj na priznanie náhrady škody a úrokov

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Európska komisia je povinná uhradiť DF sumu vo výške 1 500 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy.

                  2.

                  Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť štvrtinu trov konania, ktoré vznikli DF.

                  4.

                  DF znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013, s. 40.


title: Vec C-412/04: Žaloba podaná dňa 24. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/27

         Žaloba podaná dňa 24. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-412/04)
   (2004/C 300/54)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Klaus Wiedner a Giuseppe Bambara, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 24. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil, že Talianska republika prijatím článku 2 ods. 1, článku 17 ods. 12, článku 27 ods. 2, článku 30 ods. 6a, článku 37b a 37c ods. 1 zákona č. 109 z 11. februára 1994 v znení článku 7 zákona č. 166 z 1. augusta 2002, článkom 2 ods. 5 zákona č. 109/94 v znení zákona č. 166/2002 v spojení so zákonmi č. 1150/1942 a č. 10/1977 v znení neskorších zmien a doplnení ustanoveniami článku 28 ods. 4 zákona č. 109/94 v spojení s článkom 188 DPR č. 554 z 21. decembra 1999 ako aj článkom 7 zákona č. 166/2002 a článkom 3 ods. 3 Decreto legislativo č. 157 zo 17. marca 1995 nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce zo smerníc 93/37/EHS (1), 93/36/EHS (2), 92/50/EHS (3) a 93/38/EHS (4), ako aj z článkov 43 ES a 49 ES, ako aj zo zásad transparentnosti a rovnakého zaobchádzania.

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že článok 2 ods. 1 zákona č. 109/94 a článok 3 ods. 3 Decreto legislativo č. 157 zo 17. marca 1995, podľa ktorých sa systém verejného obstarávania prác uplatní aj na zmluvy, v ktorých z ekonomického hľadiska prevažuje prvok stavebných prác, hoci vo vzťahu k iným službám má jednoznačne podporný charakter, spôsobuje, že mnohé verejné obstarávania služieb a dodávok tovaru boli vyňaté z použitia príslušných ustanovení práva Spoločenstva, a to smerníc 92/50/EHS alebo 93/36/EHS.
   Vzhľadom na skutočnosť, že hodnoty prahov týchto smerníc sú výrazne nižšie ako hodnoty týchto prahov v prípade použitia smernice 93/37/EHS, sporné predpisy v dôsledku toho umožňujú, aby zmiešané verejné obstarávanie služieb a stavebných prác, dodávok tovaru a stavebných prác alebo dodávok tovaru, stavebných prác a služieb prekračovalo hodnoty prahov smerníc 92/50/EHS a 93/36/EHS, alebo ležali nižšie pod prahmi stanovenými pre obstarávanie stavebných prác v smernici 93/37, bez dodržania postupov ustanovených v smerniciach 92/50/EHS a 93/36/EHS, len preto, že stavebné práce z ekonomického hľadiska prevažujú, avšak majú podporný charakter. Z tohto hľadiska sú sporné predpisy v rozpore s uvedenými smernicami 92/50/EHS a 93/36/EHS.

      Právna úprava týkajúca sa opatrení vykonaných súkromnými osobami pri odpočítaní ceny urbanizačných prác

   Podľa názoru Komisie je článok 2 ods. 5 zákona č. 109/94 v rozpore so smernicou 93/37/EHS, ak v prípade zmluvy medzi súkromnou osobou a verejnou správou, ktorá obsahuje viacero zámerov alebo prác, ktoré ak sa berú do úvahy oddelene ležia pod hodnotou prahu stanoveného v tejto smernici, ale ktorých celková hodnota však prekračuje túto hodnotu prahu, oslobodzuje od povinnosti dodržiavať postupy ustanovené v tejto smernici, v spojení so zákonmi č. 1051/42 a č. 10/77 v znení neskorších zmien a doplnkov, ktoré umožňujú priame obstarávanie urbanizačných prác stavebníkmi oprávnenými na základe stavebného povolenia alebo schváleného plánu výstavby.

      Právna úprava týkajúca sa obstarávania projektovania a riadenia stavebných projektov, ktoré ležia pod prahmi hodnôt Spoločenstva

   Komisia uvádza, že články 17 a 30 zákona č. 109/94, podľa ktorých obstarávatelia môžu obstarávať príslušné objednávky na zmluvnej báze, bez predpísania akejkoľvek formy zverejnenia, porušujú zjavne zásadu transparentnosti vyplývajúcu z článku 49 ES. Okrem toho, porušovanie postupov overovania praxe a kvalifikácie poskytovateľa služieb ako také neumožňuje zabezpečiť dodržiavanie zásady transparentnosti, ak nepredpokladá minimálne formy oznámenia, ktoré by umožnili porovnávanie s konkurenciou za rovnakých podmienok pre všetkých potenciálnych záujemcov o poskytovanie služby.

      Právna úprava týkajúca sa obstarávania služieb vedenia stavebných prác

   Komisia potvrdzuje, že článok 27 ods. 2 zákona č. 109/94 v rozsahu v akom umožňuje priame verejné obstarávanie týkajúce sa vedenia stavby osobou, ktorá je poverená stavebným projektom, bez akéhokoľvek porovnávania s konkurenciou, je v rozpore podľa rozsahu obstarávaných služieb a použitej právnej úpravy so smernicami 92/50/EHS a 93/38/EHS alebo článkami 43 ES a 49 ES.

      Právna úprava týkajúca sa kolaudačných služieb

   Podľa názoru Komisie systém uvedený v článku 28 zákona č. 109/94, ktorý verejnému obstarávateľovi dovoľuje priamy výber osôb poverených kolaudáciou mimo vlastných štruktúr a nepredpokladá oznámenie verejnej súťaže alebo iné formy zverejnenia, ktoré by umožnili všetkým potenciálnym záujemcom o poskytovanie služby, aby sa uchádzali o obstarávanie predmetných kolaudačných služieb, je podľa rozsahu týchto služieb a použitej právnej úpravy v rozpore so smernicami 92/50/EHS a 93/38/EHS, ako aj so zásadou transparentnosti, ktorá vyplýva z článkov 43 ES a 49 ES.

      Právna úprava týkajúca sa financovania projektu

   Články 37a a nasledujúce zákona č. 109/94 upravujú inštitút „financovania projektu“. Tento inštitút má za cieľ realizáciu verejných stavebných projektov prostredníctvom stavebnej koncesie udelenej na základe ponúk, ktoré zaslali osoby pôsobiace mimo verejnej správy, takzvaní „promotéri“
   Komisia uvádza, že táto právna úprava spôsobom udeľovania koncesie zvýhodňuje promotéra voči iným potenciálnym súťažiteľom z dvoch hľadísk. Po prvé, z procesného hľadiska je promotér automaticky vyzvaný k účasti na rokovacom konaní ohľadom udelenia koncesie bez toho, aby sa uskutočnilo akékoľvek porovnávanie jeho ponuky a ponúk osôb zúčastnených na predchádzajúcich častiach verejnej súťaže. Teda ak aj budú v súvislosti s touto verejnou súťažou zaslané viac ako dve ponuky výhodnejšie ako pôvodná ponuka promotéra, napriek tomu sa zohľadnia len dve najlepšie ponuky a ponuka samotného promotéra. Po druhé, v materiálnom zmysle, je daná promotérovi možnosť zmeny jeho ponuky počas rokovacieho konania, uznaná verejnou správou, za účelom priznania prioritného postavenia v procese udeľovania koncesie.
   Podľa názoru Komisie sú vyššie uvedené výhody priznané promotérovi nad potenciálnymi koncesionármi v rozpore so zásadou rovnakého zaobchádzania.

      (1)  Ú. v. ES L 199 z 9.8.1993, s. 54

      (2)  Ú. v. ES L 199 z 9.8.1993, s. 1

      (3)  Ú. v. ES L 209 z 24.7.1992, s. 1

      (4)  Ú. v. ES L 199 z 9.8.1993, s. 84


title: Vec C-180/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarsko) 18. apríla 2011 — Bericap Záródástechnikai Bt./Plastinnova 2000

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarsko) 18. apríla 2011 — Bericap Záródástechnikai Bt./Plastinnova 2000
   (Vec C-180/11)
   2011/C 232/20
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bericap Záródástechnikai Bt.

      Žalovaná: Plastinnova 2000 Kft.

      Ďalší účastník konania: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (predtým Magyar Szabadalmi Hivatal)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú v súlade s právom Európskej únie opatrenia, konania a opravné prostriedky v rámci konania o zmene týkajúceho sa návrhu na zrušenie úžitkového vzoru, ktoré sa uplatňujú takým spôsobom, že vnútroštátny súd nie je viazaný návrhmi a ďalšími vyhláseniami účastníkov konania s právnymi účinkami a môže z úradnej moci nariadiť predloženie dôkazov, ktoré považuje za potrebné?

               2.

               Sú v súlade s právom Európskej únie opatrenia, konania a opravné prostriedky v rámci konania o zmene týkajúceho sa návrhu na zrušenie úžitkového vzoru, ktoré sa uplatňujú takým spôsobom, že vnútroštátny súd nie je pri prijímaní rozhodnutí viazaný správnym rozhodnutím vydaným na základe návrhu na zrušenie ani v ňom uvedenými skutkovými zisteniami, najmä dôvodmi na zrušenie uvedenými v priebehu správneho konania alebo tiež vyhláseniami alebo tvrdeniami a dôkazmi predloženými v priebehu tohto konania?

               3.

               Sú v súlade s právom Európskej únie opatrenia, konania a opravné prostriedky v rámci konania o zmene týkajúceho sa nového návrhu na zrušenie úžitkového vzoru, ktoré sa uplatňujú takým spôsobom, že vnútroštátny súd vylúči z dôkazov predložených v rámci nového návrhu — vrátane dôkazov o stave techniky — tie, ktoré už boli predložené v súvislosti s predchádzajúcim návrhom na zrušenie úžitkového vzoru?


title: Vec F-57/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. októbra 2015 – AQ/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Nariadenie č. 45/2001 — Systém spracovania osobných údajov získaných na súkromné účely — Administratívne vyšetrovanie — Disciplinárne konanie — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Disciplinárny postih — Proporcionality)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/78

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. októbra 2015 – AQ/Komisia
   (Vec F-57/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Nariadenie č. 45/2001 - Systém spracovania osobných údajov získaných na súkromné účely - Administratívne vyšetrovanie - Disciplinárne konanie - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Disciplinárny postih - Proporcionality))
   (2015/C 398/92)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AQ (v zastúpení: pôvodne L. Massaux, avocat, neskôr H. Mignard, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ukladajúceho disciplinárny postih, ktorý pozostáva z pokarhania v rámci disciplinárneho konania, a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AQ znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014, s. 60.


title: Vec C-174/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 12. apríla 2012 — Alfred Hirmann/Immofinanz AG

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 12. apríla 2012 — Alfred Hirmann/Immofinanz AG
   (Vec C-174/12)
   2012/C 209/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alfred Hirmann

      Žalovaný: Immofinanz AG

      Vedľajší účastník konania: Aviso Zeta AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátna úprava zodpovednosti akciovej spoločnosti ako emitenta voči nadobúdateľovi akcií v prípade nedodržania informačnej povinnosti stanovenej v právnych normách kapitálového trhu na základe týchto pravidiel, ktoré sú obsahom

                           —

                           článkov 6 a 25 smernice 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 v znení smernice 2008/11/ES z 11. marca 2008 (1),

                           —

                           článkov 7, 17 a 28 smernice 2004/109/ES (2) Európskeho parlamentu a Rady z 15. decembra 2004,

                           —

                           článku 14 smernice 2003/6/ES (3) Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2003,

                     zlučiteľná s článkami 12, 15, 16, 19 a 42 smernice 77/91/EHS (4) Rady z 31. januára 1977 v platnom znení?

               2.

               Majú sa ustanovenia článkov 12, 15, 16, najmä článkov 18 a 19, ako aj článku 42 smernice 77/91/EHS Rady z 31. januára 1977 v platnom znení vykladať v tom zmysle, že predstavujú prekážku takej vnútroštátnej úpravy, podľa ktorej musí akciová spoločnosť v rámci zodpovednosti uvedenej v bode 1 uhradiť nadobúdateľovi emisnú cenu a odkúpiť nadobudnuté akcie?

               3.

               Majú sa ustanovenia článkov 12, 15, 16, 18, 19 a 42 smernice 77/91/EHS Rady z 31. januára 1977 v platnom znení vykladať v tom zmysle, že taká zodpovednosť akciovej spoločnosti, aká je uvedená v bode 1,

                           —

                           môže zahŕňať aj viazaný kapitál akciovej spoločnosti (upísané základné imanie a rezervný fond v zmysle článku 15 ods. 1 písm. a) uvedenej smernice), resp.

                           —

                           existovať aj v prípade, ak by mohlo vyvolať platobnú neschopnosť akciovej spoločnosti?

               4.

               Majú sa ustanovenia článkov 12 a 13 smernice 2009/101/ES (5) Európskeho parlamentu a Rady zo 16. septembra 2009 vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje retroaktívne zrušenie nadobudnutia akcie, takže v prípade zrušenia kúpnej zmluvy na akcie treba vychádzať z účinku ex nunc (pozri rozsudok Súdneho dvora z 15. apríla 2010, C-215/08 „E. Friz GmbH“)?

               5.

               Majú sa ustanovenia článkov 12, 15, 16, 18, 19 a 42 smernice 77/91/EHS Rady z 31. januára 1977 v platnom znení a články 12 a 13 smernice 2009/101/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. septembra 2009 vykladať v tom zmysle, že zodpovednosť je obmedzená na hodnotu akcií — v prípade spoločnosti kótovanej na burze teda na burzový kurz akcií — ktorý majú tieto akcie v okamihu uplatnenia nároku, to znamená, že akcionár môže za istých okolností dostať nižšiu cenu, ako pôvodne zaplatil za svoje akcie?

      (1)  Smernica 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES (Ú. v. EÚ L 345, s. 64; Mim. vyd. 06/006 s. 356).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES (Ú. v. EÚ L 390, s. 38).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (Ú. v. EÚ L 96, s. 16; Mim. vyd. 06/004 s. 367).

      (4)  Druhá smernica Rady z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 Zmluvy pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení (Ú. v. ES L 26, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 8).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 48 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk (Ú. v. EÚ L 258, s. 11).


title: Vec T-258/04 RENV: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. decembra 2012 — Poľsko/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/26

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. decembra 2012 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-258/04 RENV) (1)

   2013/C 32/42
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Všeobecného súdu nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec T-216/17: Žaloba podaná 7. apríla 2017 – Mabrouk/Rada

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/34

         Žaloba podaná 7. apríla 2017 – Mabrouk/Rada
   (Vec T-216/17)
   (2017/C 195/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunisko) (v zastúpení: J-R. Farthouat, N. Boulay, lawyers, a S. Crosby, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/153 z 27. januára 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 23, 2017, s. 19) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že zmrazenie aktív žalobcu porušuje zásadu primeranej lehoty zakotvenú v článku 6 EDĽP a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že zmrazenie nemá dostatočný základ:

                           —

                           v rozpore s dôkazmi predloženými žalobcom sa Rada domnieva, že žalobcove aktíva sú nelegitímne, ale neuvádza dôvody,

                           —

                           Rada sa tým, že považuje aktíva žalobcu za nelegitímne, dopúšťa nesprávneho posúdenia skutkového stavu, za predpokladu, že nejaké posúdenie vôbec uskutočnila,

                           —

                           zmrazenie je bezpredmetné, pretože má pomôcť Tunisku získať späť zneužité aktíva. Žiadne zo žalobcových aktív však nebolo zneužité.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že zmrazenie tým, že k nemu došlo po páde prezidenta Ben Aliho, porušuje žalobcove právo na prácu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že zmrazenie je v každom prípade neprimerané a porušuje žalobcove právo vlastniť majetok.


title: Vec F-5/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 25. marca 2015 – Necci/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod dôchodkových práv nadobudnutých vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme — Návrh na započítanie práv z odpracovaných rokov — Oneskorená sťažnosť — Nedodržanie postupu pred podaním žaloby — Zjavná neprípustnosť)

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/36

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 25. marca 2015 – Necci/Komisia
   (Vec F-5/15) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod dôchodkových práv nadobudnutých vo vnútroštátnom dôchodkovom systéme - Návrh na započítanie práv z odpracovaných rokov - Oneskorená sťažnosť - Nedodržanie postupu pred podaním žaloby - Zjavná neprípustnosť))
   (2015/C 171/44)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Claudio Necci (Auderghem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na vyhlásenie nezákonnosti článku 9 a všeobecných vykonávacích ustanovení (VVU) článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku a zrušenie rozhodnutia týkajúceho sa prevodu žalobcových práv na dôchodok v rámci dôchodkového systému Únie, rozhodnutie, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Claudio Necci znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015, s. 26.


title: Vec C-275/08: Žaloba podaná 24. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/28

         Žaloba podaná 24. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-275/08)
   (2008/C 223/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 v spojení s článkom 9 smernice Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 (1) tým, že Datenzentrale Baden-Württemberg uzatvorila zmluvu o prenechaní a údržbe softwarovej aplikácie bez toho, aby uskutočnila celoeurópske verejné obstarávanie,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom tejto žaloby je uzatvorenie zmluvy o zaobstaraní softwarovej aplikácie, používanej pri registrácii motorových vozidiel medzi Datenzentrale Baden-Württemberg a Anstalt für Kommunale Datenverarbeitung in Bayern (AKDB). Sporné rozhodnutie o uzatvorení zmluvy bolo prijaté v rámci jednaní výlučne s AKDB, bez vyhlásenia verejného obstarávania.
   Podľa názoru Komisie skutočnosť, že zmluva bola v Nemecku už predmetom preskúmavania v zmysle smernice 89/665/EHS, nie je relevantná pre konštatovanie porušenia Zmluvy, keďže medzi postupmi preskúmavania pred vnútroštátnymi súdmi a konaním o nesplnení povinnosti podľa článku 226 ES existujú zásadné rozdiely, a to tak vo vzťahu k cieľom ako aj účastníkom a priebehu konania.
   Sporná zmluva je verejnou zmluvou na dodanie tovaru v zmysle článku 1 písm. a) smernice 93/36/EHS. Zmluva má podľa Komisie hodnotu približne jeden milión eur a výrazne teda prekračuje prahovú hodnotu stanovenú v smernici. Datenzentrale je právnickou osobou verejného práva, založenou na osobitný účel vo verejnom záujme, ktorým je koordinácia a podpora elektronického spracovávania údajov vo verejnej správe. Okrem toho podlieha väčšinovej kontrole spolkovej krajiny Bádensko-Würtembersko, ktorá ustanovuje viac ako polovicu členov správnej rady. Táto spolková krajina je teda verejným obstarávateľom v zmysle článku 1 písm. b) smernice 93/36/EHS, ktorý je povinný pri uzatváraní verejných zmlúv podliehajúcich pôsobnosti tejto smernice dodržiavať postupy upravené v tejto smernici. Skutočnosť, že Datenzentrale, ako aj AKDB sú právnickými osobami verejného práva, je pre uplatniteľnosť smernice 93/36/EHS irelevantná.
   Podľa vedomosti Komisie nie sú známe žiadne skutočnosti, ktoré by odôvodňovali voľné uzatvorenie zmluvy, napríklad formou jednaní bez predchádzajúceho vyhlásenia verejného obstarávania. Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že jednania majú výnimočnú povahu a je možné k nim prikročiť iba „v určitých, presne stanovených“ prípadoch. Dôkazné bremeno preukázania výnimočných skutočností nesie členský štát, ktorý sa na ne odvoláva. Keďže však žalovaná v predmetnej veci tieto skutočnosti nepreukázala, Komisia musela dôjsť k záveru, že Spolková republika Nemecko v dôsledku uzatvorenia spornej zmluvy bez uskutočnenia celoeurópskeho verejného obstarávania, porušila článok 6 v spojení s článkom 9 smernice 93/36/EHS o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru.

      (1)  Smernica Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199, s. 1).


title: Vec T-160/10: Žaloba podaná 19. apríla 2011 — J/Parlament

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/18

         Žaloba podaná 19. apríla 2011 — J/Parlament
   (Vec T-160/10)
   2011/C 238/31
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: J (Marchtrenk, Rakúsko) (v zastúpení: A. Auer, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Výboru pre petície Európskeho parlamentu z 2. marca 2010, ktorým bola zamietnutá petícia č. 1673/2009 z 19. marca 2009, ktorú podal žalobca,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia Výboru pre petície Európskeho parlamentu z 2. marca 2010, ktorým bola ako neprípustná zamietnutá jeho petícia týkajúca sa údajného zabavenia rôznych dokumentov a prác rakúskymi orgánmi.
   Na podporu žaloby sa žalobca odvoláva na porušenie petičného práva. Zabavenie prác zo strany rakúskych orgánov predstavuje s ohľadom na článok 6 ods. 1 ZFEÚ, článok 17 ods. 1 a článok 51 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie porušenie vlastníckeho práva.