title: Vec T-99/22: Žaloba podaná 18. februára 2022 – Sberbank Europe/ECB

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/28

      Žaloba podaná 18. februára 2022 – Sberbank Europe/ECB
      (Vec T-99/22)
      (2022/C 191/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sberbank Europe AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: M. Fellner, advokát)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECB z 21. decembra 2021 prijaté proti Sberbank (č. ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051) bez toho, aby bolo nahradené podľa článkov 263 a 264 ZFEÚ, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania o neplatnosť.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štrnásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že uloženie absorbčného úroku zo strany ECB predstavuje neprípustný dvojitý trest podľa článku 50 Charty základných práv (ďalej len „charta“) Európskej únie a článku 4 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv (ďalej len „EDĽP“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie ECB z 21. decembra 2021 porušuje článok 49 charty a článok 7 EDĽP tým, že predstavuje uloženie sankcie, ktorá presahuje hranice stanovené v článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 (1).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie ECB uložiť absorbčný úrok Sberbank porušuje článok 17 charty a článok 1 Prvého dodatkového protokolu EDĽP.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení základných práv a základných slobôd podľa článku 6 Zmluvy o Európskej únii. Zásada res iudicata bráni ECB uložiť Sberbank absorbčný úrok za to, že prekročila limity veľkej majetkovej angažovanosti podľa článku 395 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (2).

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady dobrej viery, pretože ECB porušila usmernenia o metodike stanovovania administratívnych peňažných sankcií podľa článku 18 ods. 1 a 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila článok 6 EDĽP.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila hranice pre výšku sankcií podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady proporcionality podľa časti 99 písm. e) rakúskeho zákona o bankách (ďalej len „BWG“).

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že článok 97 BWG sa neuplatní v prípade, že sa nedosiahne výhoda alebo sa nedalo vyhnúť strate.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že možnosť ECB uložiť absorbčný úrok podlieha premlčacej lehote podľa článku 30 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 (3) a časti 22 rakúskeho zákona o dohľade nad finančným trhom.

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že článok 395 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 stanovuje len jeden limit veľkej majetkovej angažovanosti, a časť 97 ods. 1 č. 2 BWG preto ukladá len jednu sankciu za prekročenie tohto limitu.

                  12.

                  Dvanásty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Sberbank neprekročila limit veľkej majetkovej angažovanosti úmyselne.

                  13.

                  Trinásty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Sberbank nezískala žiadnu výhodu, ani sa nevyhla žiadnej strate, ktorú by mohla absorbovať.

                  14.

                  Štrnásty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že ECB zneužila svoju právomoc voľnej úvahy, keď neposkytla výnimku podľa článku 396 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).

         (3)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1).


title: Vec C-826/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 22. decembra 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 22. decembra 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA
      (Vec C-826/21)
      (2022/C 191/11)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v prvom stupni a odvolateľka: Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

         Žalovaná v prvom stupni a odporkyňa: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Uskutočňuje železničný dopravca používajúci železničné vozne vybavené vlakovým rozhlasom, ktorý je určený na oznamovanie informácií cestujúcim, týmto spôsobom verejný prenos podľa článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1)?

                  2.

                  Bráni článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti vnútroštátnej právnej úprave stanovujúcej vyvrátiteľnú domnienku, podľa ktorej existencia zvukových systémov v dopravných prostriedkoch v prípade, že vyplýva z požiadaviek iných zákonných ustanovení regulujúcich činnosť dopravcu, predstavuje verejný prenos?

         (1)  Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230


title: Vec C-545/19: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 63 ZFEÚ – Voľný pohyb kapitálu – Zdanenie dividend vyplácaných v prospech podnikov kolektívneho investovania (PKI) – PKI rezidenti a nerezidenti – Rozdielne zaobchádzanie – Zrážková daň týkajúca sa len dividend vyplácaných PKI nerezidentom – Porovnateľnosť situácií – Posúdenie – Zohľadnenie daňového režimu držiteľov podielov v PKI a podliehanie subjektov rezidentov iným daniam – Neexistencia)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-545/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 63 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Zdanenie dividend vyplácaných v prospech podnikov kolektívneho investovania (PKI) - PKI rezidenti a nerezidenti - Rozdielne zaobchádzanie - Zrážková daň týkajúca sa len dividend vyplácaných PKI nerezidentom - Porovnateľnosť situácií - Posúdenie - Zohľadnenie daňového režimu držiteľov podielov v PKI a podliehanie subjektov rezidentov iným daniam - Neexistencia)
      (2022/C 191/02)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: AllianzGI-Fonds AEVN

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok rozsudku

      Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej dividendy vyplácané spoločnosťami rezidentmi v prospech podniku kolektívneho investovania (PKI) nerezidenta podliehajú zrážkovej dani, zatiaľ čo dividendy vyplácané v prospech PKI rezidenta sú oslobodené od tejto zrážkovej dane.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-103/22: Žaloba podaná 22. februára 2022 – ON/Komisia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/29

      Žaloba podaná 22. februára 2022 – ON/Komisia
      (Vec T-103/22)
      (2022/C 191/38)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobca: ON (v zastúpení: D. Mimrová, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2021/2288 z 21. decembra 2021, ktorým sa mení príloha k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/953, pokiaľ ide o obdobie uznávania potvrdení o očkovaní vydaných vo formáte digitálneho COVID preukazu EÚ, v ktorých sa uvádza dokončenie primárnej vakcinačnej série (1), a to z dôvodu porušenia zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ako aj pre porušenie zásady proporcionality,

                  —

                  zrušil nariadenie 2021/2288 z dôvodu chýbajúceho právneho základu podľa článku 168 ZFEÚ, pokiaľ ide o ochranu verejného zdravia, resp. odpoveď Únie na cezhraničnú zdravotnú hrozbu pandémie covid-19,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila všeobecné zásady práva Spoločenstva a prijatím nariadenia 2021/2288 porušila:

                              —

                              zásadu rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie obmedzením platnosti digitálneho certifikátu na 270 dní od dátumu ukončenia základnej série očkovaní, aby sa uľahčil voľný pohyb držiteľov platných digitálnych certifikátov (t. j. osôb s posilňovacou dávkou, ktoré majú mať väčšiu imunitu voči variantu vírusu Omicron), pričom zároveň z pôsobnosti napadnutého aktu vylúčila neurčitú skupinu osôb vymedzenú vekom, povolaním, životným štýlom alebo inými kritériami (bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú vôbec očkované), čím sa zároveň dopustila diskriminácie veľkej skupiny osôb, ktoré dokončili základnú sériu očkovania a prekonali ochorenie Covid, hoci z vedeckých dôkazov vyplýva, že tieto osoby s tzv. hybridnou imunitou predstavujú porovnateľné alebo menšie riziko pre spoločnosť z hľadiska prenosu infekcie a zaťaženia systému zdravotníctva ako osoby, ktorých digitálny certifikát zostáva neobmedzene v platnosti alebo ktoré sú inak vyňaté z pôsobnosti napadnutého aktu a sú de iure neinfekčné,

                              —

                              zásadu proporcionality tým, že neuviedla dôvody založené na kvalitatívnych a, ak je to možné, kvantitatívnych údajoch, t. j. riadne nevyhodnotila dostupné vedecké údaje o skupinách osôb, ktoré môžu predstavovať riziko nákazy chorobou Covid pre ostatných, pričom riadne nezdôvodnila, prečo práve zvoleným opatrením, ktorým sa obmedzuje platnosť digitálnych certifikátov EÚ COVID na maximálne 270 dní od dátumu prijatia poslednej dávky základnej série vakcín, možno najlepším spôsobom dosiahnuť ciele Únie v súvislosti s reakciou na pandémiu Covid-19 a mutáciu SARS-CoV-2, keďže takéto opatrenie podporuje zvýšenie zaočkovanosti populácie tzv. posilňovacou dávkou, a to bez toho, aby zvážila (riadne odôvodnila) iné dostupné alternatívy.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia pri prijímaní nariadenia 2021/2288 prekročila právomoci, ktoré jej boli zverené článkom 5 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2021/953 (2), keď namiesto „statickej“ zmeny dátového poľa v reakcii na vývoj vírusu SARS-CoV-2 a aktuálnu epidemiologickú situáciu tým, že obmedzila platnosť digitálneho certifikátu a v tejto súvislosti de facto stanovila limity reakcie Únie na pandémiu Covid-19 ako cezhraničnú zdravotnú hrozbu bez toho, aby napadnutý akt vychádzal z primeraného právneho základu podľa článku 168 ZFEÚ na ochranu verejného zdravia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 458, 2021, s. 459.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/953 zo 14. júna 2021 o rámci pre vydávanie, overovanie a uznávanie interoperabilných potvrdení o očkovaní proti ochoreniu COVID-19, o vykonaní testu a prekonaní tohto ochorenia (digitálny COVID preukaz EÚ) s cieľom uľahčiť voľný pohyb počas pandémie ochorenia COVID-19 (Ú. v. EÚ L 211, 2021, s. 1).


title: Vec C-167/22: Žaloba podaná 4. marca 2022 – Európska komisia/Dánske kráľovstvo

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/23

      Žaloba podaná 4. marca 2022 – Európska komisia/Dánske kráľovstvo
      (Vec C-167/22)
      (2022/C 191/29)
      Jazyk konania: dánčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Grønfeldt a P. Messina, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Dánske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Dánske kráľovstvo si tým, že obmedzilo maximálnu dobu parkovania na odpočívadlách vo vlastníctve štátu pozdĺž diaľničnej siete v Dánsku na 25 hodín, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z ustanovení o slobodnom poskytovaní dopravných služieb, ako sú stanovené v článkoch 1, 8 a 9 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009, (1)

                  —

                  zaviazal Dánske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia tvrdí, že pravidlo 25 hodín, hoci nepredstavuje priamu diskrimináciu, napriek tomu predstavuje prekážku slobodného poskytovania služieb, keďže toto pravidlo nemá rovnaký vplyv na dánskych dopravcov ako na nedánskych dopravcov. Vodiči pracujúci pre iných dopravcov ako dánskych, budú mať väčšie problémy s dodržiavaním povinností týkajúcich sa času jazdy a odpočinku, ktoré im vyplývajú z právnych predpisov EÚ, najmä z nariadenia (ES) č. 561/2006, (2) ako vodiči pracujúci pre dánskych dopravcov, ktorí majú v Dánsku prevádzkové strediská, do ktorých sa vodiči môžu vrátiť a parkovať počas doby odpočinku.
      Podľa Komisie toto pravidlo nemožno odôvodniť cieľmi, na ktoré sa odvoláva Dánsko, a to i) poskytnúť vodičom väčšiu kapacitu na prestávky a krátke doby odpočinku, ii) odstrániť nezákonné a nebezpečné parkovanie na odpočívadlách na diaľniciach, iii) zabezpečiť riadne podmienky na odpočívadlách tým, že sa zabráni negatívnym účinkom spôsobeným dlhodobým parkovaním a iv) zlepšiť environmentálne a pracovné podmienky vodičov, keďže toto pravidlo nie je vhodné na dosiahnutie týchto cieľov a navyše ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na ich dosiahnutie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 z 21. októbra 2009 o spoločných pravidlách prístupu nákladnej cestnej dopravy na medzinárodný trh (Ú. v. EÚ L 300, 2009, s. 72).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, 2006, s. 1).


title: Vec C-93/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica a i.

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica a i.
      (Vec C-93/22)
      (2022/C 191/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Žalovaní: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže rozhodnutie prijaté Vnútroštátnym výborom pre riadenie smernice 2003/87/ES (1) a podporu pri riadení projektových aktivít v rámci Kjótskeho protokolu berúc do úvahy postup jeho prijatia a najmä mechanizmus dialógu s Európskou komisiou stanovený v delegovanom nariadení (EÚ) 2019/331 (2), o zaradení zariadenia do zoznamu na prideľovanie kvót CO2, byť predmetom samostatného opravného prostriedku na Všeobecnom súde Európskej únie podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ, ak napadnutý akt má záväzné právne účinky a priamo sa týka žalujúceho hospodárskeho subjektu?

                  2.

                  Ak nie, môže súkromný hospodársky subjekt, ktorého sa priamo týka vylúčenie z prideľovania kvót CO2 na základe výsledkov prešetrovania, ktoré spoločne vykonali Európska komisia a Vnútroštátny výbor pre riadenie smernice 2003/87/ES a podporu pri riadení projektových aktivít v rámci Kjótskeho protokolu, napadnúť rozhodnutie Európskej komisie o odmietnutí zaradenia zariadenia do zoznamu podľa článku 14 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2019/331 na Všeobecnom súde Európskej únie podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ?

                  3.

                  Vzťahuje sa pojem „výrobca elektrickej energie“ v zmysle článku 3 písm. u) smernice 2003/87/ES, ako vyplýva z rozsudku Súdneho dvora (piata komora) z 20. júna 2019, vec C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Spolková republika Nemecko, ktorého predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Správny súd Berlín, Nemecko) na Súdny dvor rozhodnutím z 28. novembra 2017, aj na situácie, keď zariadenie vyrába v malej miere elektrickú energiu vyrobenú kogeneráciou, ktorá nie je vysoko účinná, pričom využíva viaceré zdroje tepelnej energie iné ako kogenerácia, ktoré majú vlastnosti na priznanie nároku na bezodplatné emisné kvóty?

                  4.

                  Je takýto výklad pojmu „výrobca elektrickej energie“ zlučiteľný so všeobecnými zásadami práva Únie týkajúcimi sa dodržiavania podmienok hospodárskej súťaže medzi hospodárskymi subjektmi pri poskytovaní stimulov a proporcionality opatrenia, ak úplne vylučuje zariadenie charakterizované viacerými zdrojmi energie bez oddelenia hodnôt emisií vzťahujúcich sa na tepelné zdroje iné ako kogenerácia, ktoré majú plný nárok na získanie očakávaných výhod?

         (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2019/331 z 19. decembra 2018, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 59, 2019, s. 8).


title: Vec C-13/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Piteşti (Rumunsko) 5. januára 2022 – EF, GH, IJ/KL

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Piteşti (Rumunsko) 5. januára 2022 – EF, GH, IJ/KL
      (Vec C-13/22)
      (2022/C 191/12)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Piteşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: EF, GH, IJ

         Žalovaný: KL

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni zásada nezávislosti súdov zakotvená v článku 19 ods. 1 druhom pododseku ZEÚ v spojení s ustanoveniami článku 2 ZEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je ustanovenie článku 148 ods. 2 Ústavy Rumunska, tak, ako ho vykladá Curtea Constituțională (Ústavný súd, Rumunsko) vo svojom rozhodnutí č. 390/2021, podľa ktorého vnútroštátne súdy nie sú oprávnené skúmať súlad vnútroštátnych ustanovení s ustanoveniami práva Únie, pokiaľ o súlade predmetných vnútroštátnych ustanovení s ústavou rozhodol Curtea Constituțională (Ústavný súd)?

                  2.

                  Bráni zásada nezávislosti súdov zakotvená v článku 19 ods. 1 druhom pododseku ZEÚ v spojení s ustanoveniami článku 2 ZEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je ustanovenie článku 99 písm. ș) rumunského Legea nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor (zákon č. 303/2004 o sudcoch a prokurátoroch), ktoré umožňuje začať voči sudcom disciplinárne konanie a uložiť im disciplinárne sankcie za nerešpektovanie nálezu Curtea Constituțională (Ústavný súd) v prípade, že sudca je povinný priznať prednostné uplatnenie práva Európskej únie pred odôvodnením rozhodnutia Curtea Constituțională (Ústavný súd), t. j. vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré dotknutého sudcu pripravuje o právomoc uplatniť rozsudok SDEÚ, ktorý považuje za prednostný?


title: Vec C-94/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto
      (Vec C-94/22)
      (2022/C 191/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Gruppo Mauro Saviola Srl

         Žalovaní: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže rozhodnutie prijaté Vnútroštátnym výborom pre riadenie smernice 2003/87/ES (1) a podporu pri riadení projektových aktivít v rámci Kjótskeho protokolu berúc do úvahy postup jeho prijatia a najmä mechanizmus dialógu s Európskou komisiou stanovený v delegovanom nariadení (EÚ) 2019/331 (2), o zaradení zariadenia do zoznamu na prideľovanie kvót CO2, byť predmetom samostatného opravného prostriedku na Všeobecnom súde Európskej únie podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ, ak napadnutý akt má záväzné právne účinky a sa priamo týka žalujúceho hospodárskeho subjektu?

                  2.

                  Ak nie, môže súkromný hospodársky subjekt, ktorého sa priamo týka vylúčenie z prideľovania kvót CO2 na základe výsledkov prešetrovania, ktoré spoločne vykonali Európska komisia a Vnútroštátny výbor pre riadenie smernice 2003/87/ES a podporu pri riadení projektových aktivít v rámci Kjótskeho protokolu, napadnúť rozhodnutie Európskej komisie o odmietnutí zaradenia zariadenia do zoznamu podľa článku 14 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2019/331 na Všeobecnom súde Európskej únie podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ?

                  3.

                  Vzťahuje sa pojem „výrobca elektrickej energie“ v zmysle článku 3 písm. u) smernice 2003/87/ES, ako vyplýva z rozsudku Súdneho dvora (piata komora) z 20. júna 2019, vec C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Spolková republika Nemecko, ktorého predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Správny súd Berlín, Nemecko) na Súdny dvor rozhodnutím z 28. novembra 2017, aj na situácie, v ktorých zariadenie vyrába energiu určenú v plnom rozsahu na vlastnú spotrebu, pričom nepretržite dodáva energiu do verejnej siete, iba keď sú stroje, ktoré majú dostať energiu, odpojené na zabezpečenie fungovania zariadenia?

                  4.

                  Je takýto výklad pojmu „výrobca elektrickej energie“ zlučiteľný so všeobecnými zásadami práva Únie týkajúcimi sa dodržiavania podmienok hospodárskej súťaže medzi hospodárskymi subjektmi pri poskytovaní stimulov a proporcionality opatrenia, ak nepodporuje elektrickú energiu vyrobenú pre vlastnú potrebu priznaním bezodplatných emisných kvót CO2 pre tie zariadenia, ktoré takúto energiu používajú?

         (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2019/331 z 19. decembra 2018, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 59, 2019, s. 8).


title: Vec C-232/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 2008/104/ES – Dočasná agentúrna práca – Článok 1 ods. 1 – „Dočasné“ pridelenie – Pojem – Obsadenie pracovného miesta, ktoré existuje trvale – Článok 5 ods. 5 – Nadväzujúce pridelenia – Článok 10 – Sankcie – Článok 11 – Odchýlenie sa sociálnych partnerov od maximálnej doby stanovenej vnútroštátnym zákonodarcom)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/3

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin
      (Vec C-232/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2008/104/ES - Dočasná agentúrna práca - Článok 1 ods. 1 - „Dočasné“ pridelenie - Pojem - Obsadenie pracovného miesta, ktoré existuje trvale - Článok 5 ods. 5 - Nadväzujúce pridelenia - Článok 10 - Sankcie - Článok 11 - Odchýlenie sa sociálnych partnerov od maximálnej doby stanovenej vnútroštátnym zákonodarcom)
      (2022/C 191/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NP

         Žalovaná: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/104/ES z 19. novembra 2008 o dočasnej agentúrnej práci sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „dočasný“ uvedený v tomto ustanovení nebráni tomu, aby bol pracovník, ktorý má pracovnú zmluvu alebo pracovný pomer s agentúrou dočasného zamestnávania, pridelený do užívateľského podniku na účely obsadenia pracovného miesta, ktoré existuje trvale a ktoré sa neobsadzuje z dôvodu zastupovania.

                  2.

                  Článok 1 ods. 1 a článok 5 ods. 5 smernice 2008/104 sa majú vykladať v tom zmysle, že obnovenie nadväzujúcich pridelení dočasného agentúrneho pracovníka na to isté miesto do užívateľského podniku na dobu 55 mesiacov predstavuje zneužívanie takýchto pridelení v prípade, že nadväzujúce pridelenia toho istého dočasného agentúrneho pracovníka do toho istého užívateľského podniku vedú k dobe činnosti v tomto podniku dlhšej, než je to, čo možno odôvodnene kvalifikovať ako „dočasné“, s prihliadnutím na všetky relevantné okolnosti, medzi ktoré patria najmä osobitosti odvetvia, a v kontexte vnútroštátnej právnej úpravy, pokiaľ v konkrétnom prípade nie je poskytnuté nijaké objektívne vysvetlenie skutočnosti, že dotknutý užívateľský podnik využíva série nadväzujúcich zmlúv o dočasnej agentúrnej práci, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  3.

                  Smernica 2008/104 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje maximálnu dobu pridelenia toho istého dočasného agentúrneho pracovníka do toho istého užívateľského podniku v prípade, že táto právna úprava na účely výpočtu tejto doby vylučuje na základe prechodného ustanovenia zohľadnenie období predchádzajúcich nadobudnutiu účinnosti takejto právnej úpravy, pričom zbavuje vnútroštátny súd možnosti zohľadniť skutočnú dobu pridelenia dočasného agentúrneho pracovníka na účely určenia, či má toto pridelenie „dočasnú“ povahu v zmysle tejto smernice, čo prináleží určiť tomuto súdu. Vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o spore prebiehajúcom výlučne medzi jednotlivcami, nie je povinný len na základe práva Únie neuplatniť takéto prechodné ustanovenie, ktoré je v rozpore s právom Únie.

                  4.

                  Článok 10 ods. 1 smernice 2008/104 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade neexistencie ustanovenia vnútroštátneho práva, ktorého účelom je sankcionovať nedodržiavanie tejto smernice agentúrami dočasného zamestnávania alebo užívateľskými podnikmi, nemôže dočasný agentúrny pracovník z práva Únie vyvodiť subjektívne právo na vznik pracovného pomeru s užívateľským podnikom.

                  5.

                  Smernica 2008/104 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá oprávňuje sociálnych partnerov odchýliť sa na úrovni odvetvia užívateľských podnikov od maximálnej doby pridelenia dočasného agentúrneho pracovníka stanovenej takouto právnou úpravou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec T-108/22: Žaloba podaná 1. marca 2022 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium/Komisia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/30

      Žaloba podaná 1. marca 2022 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium/Komisia
      (Vec T-108/22)
      (2022/C 191/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgicko), Unisys Belgium (Machelen, Belgicko) (v zastúpení: L. Masson a G. Tilman, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie, ktoré prijala Komisia v rámci verejného obstarávania vyhláseného pod referenčným číslom TAXUD/2019/OP/0006 s názvom „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform“, ktoré bolo oznámené 20. decembra 2021, ktorým Komisia potvrdzuje, že zamieta ponuku konzorcia zloženého zo žalobkýň a zadáva zákazku konkurenčnému konzorciu,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na neplatnosti rozhodnutia z 20. decembra 2021. Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté rozhodnutie sa musí považovať za rozhodnutie, ktoré iba potvrdzuje skoršie rozhodnutie, ktoré Všeobecný súd predtým zrušil.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, porušení súťažných podkladov, porušení zásady riadnej správy vecí verených, a najmä zásady patere legem quam ipse fecisti, a porušení povinnosti náležitej starostlivosti. Podľa žalobkýň Komisia porušila svoje vlastné súťažné podklady, keď odôvodnila obvyklosť ceny úspešného uchádzača tým, že 60 % služieb bolo zadaných subdodávateľom v Rumunsku a v Grécku. Komisia okrem toho nezohľadnila začiatok plnenia zákazky úspešným uchádzačom, čo je v rozpore s odôvodnením prijatým v potvrdzujúcom rozhodnutí.


title: Vec C-45/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgicko) 20. januára 2022 – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgicko) 20. januára 2022 – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)
      (Vec C-45/22)
      (2022/C 191/13)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: HK

         Žalovaný: Service fédéral des Pensions (SFP)

         Prejudiciálne otázky

                  —

                  Má sa pravidlo stanovené v článku 55 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 883/2004 (1), podľa ktorého príslušné inštitúcie vydelia výšku dávok alebo iného príjmu tak, ako boli zohľadnené, počtom dávok podliehajúcich daným pravidlám, vykladať v tom zmysle, že požaduje vydeliť príjmy zohľadnené ako také na účely uplatnenia pravidla na zamedzenie súbehu, počtom pozostalostných dôchodkov, na ktoré sa vzťahujú pravidlá na zamedzenie súbehu?

                  —

                  Má sa pravidlo článku 55 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 883/2004, podľa ktorého príslušné inštitúcie vydelia výšku dávok alebo iného príjmu tak, ako boli zohľadnené, počtom dávok podliehajúcich daným pravidlám, vykladať naopak v tom zmysle, že požaduje, aby sa na uplatnenie pravidla na zamedzenie súbehu nevydelil počtom pozostalostných dôchodkov, na ktoré sa vzťahujú pravidlá na zamedzenie súbehu, príjem zohľadnený ako taký, ale skôr podiel príjmov presahujúcich strop súbehu, ako je stanovený napríklad v predmetnom vnútroštátnom pravidle?

         (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 166, 2004, s. 1; Mim vyd. 05/005, s. 72)


title: Vec C-302/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Paris – Francúzsko) – M. A/Autorité des marchés financiers (AMF) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Jednotný trh pre finančné služby – Zneužívanie trhu – Smernice 2003/6/ES a 2003/124/ES – „Dôverná informácia“ – Pojem – „Presná“ informácia – Informácia týkajúca sa pripravovaného uverejnenia novinového článku sprostredkovávajúceho nepotvrdenú informáciu týkajúcu sa emitenta finančných nástrojov – Neoprávnenosť zverejnenia dôvernej informácie – Výnimky – Nariadenie (EÚ) č. 596/2014 – Článok 10 – Zverejnenie dôvernej informácie v rámci normálneho výkonu povolania – Článok 21 – Zverejnenie dôvernej informácie na účely žurnalistiky – Sloboda tlače a sloboda prejavu – Poskytnutie informácie o pripravovanom uverejnení novinového článku novinárom obvyklému zdroju)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Paris – Francúzsko) – M. A/Autorité des marchés financiers (AMF)
      (Vec C-302/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Jednotný trh pre finančné služby - Zneužívanie trhu - Smernice 2003/6/ES a 2003/124/ES - „Dôverná informácia“ - Pojem - „Presná“ informácia - Informácia týkajúca sa pripravovaného uverejnenia novinového článku sprostredkovávajúceho nepotvrdenú informáciu týkajúcu sa emitenta finančných nástrojov - Neoprávnenosť zverejnenia dôvernej informácie - Výnimky - Nariadenie (EÚ) č. 596/2014 - Článok 10 - Zverejnenie dôvernej informácie v rámci normálneho výkonu povolania - Článok 21 - Zverejnenie dôvernej informácie na účely žurnalistiky - Sloboda tlače a sloboda prejavu - Poskytnutie informácie o pripravovanom uverejnení novinového článku novinárom obvyklému zdroju)
      (2022/C 191/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d'appel de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: M. A.

         Žalovaný: Autorité des marchés financiers (AMF)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) sa má vykladať v tom zmysle, že na účely kvalifikácie dôvernej informácie môže predstavovať „presnú“ informáciu v zmysle tohto ustanovenia a článku 1 ods. 1 smernice Komisie 2003/124/ES z 22. decembra 2003, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokiaľ ide o vymedzenie a zverejňovanie dôverných informácií a vymedzenie manipulácie s trhom, informácia týkajúca sa pripravovaného uverejnenia novinového článku sprostredkovávajúceho nepotvrdenú trhovú informáciu o emitentovi finančných nástrojov a na účely posúdenia tejto „presnosti“ informácie sú relevantné, za predpokladu, že budú poskytnuté pred týmto uverejnením, skutočnosť, že tento novinový článok bude uvádzať cenu, za ktorú sa cenné papiere tohto emitenta budú dať kúpiť v rámci možnej ponuky na prevzatie, ako aj totožnosť novinára, ktorý tento článok podpísal, a tlačového orgánu zodpovedného za jeho uverejnenie. Pokiaľ ide o skutočný vplyv tohto uverejnenia na cenu cenných papierov, ktorých sa týka, hoci môže predstavovať ex post dôkaz o presnosti uvedenej informácie, bez preskúmania iných skutočností známych alebo zverejnených pred uvedeným uverejnením nemôže stačiť sám osebe na preukázanie takejto presnosti.

                  2.

                  Článok 21 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (nariadenie o zneužívaní trhu) a o zrušení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES a smerníc Komisie 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES sa má vykladať v tom zmysle, že poskytnutie informácie novinárom jednému z jeho obvyklých informačných zdrojov o pripravovanom uverejnení článku, pod ktorým je podpísaný a ktorý sprostredkováva nepotvrdenú informáciu z trhu, sa uskutočňuje „na účely žurnalistiky“ v zmysle tohto článku, ak je toto poskytnutie potrebné na umožnenie realizácie novinárskej činnosti, ktorá zahŕňa prípravné investigatívne práce súvisiace s uverejnením.

                  3.

                  Články 10 a 21 nariadenia č. 596/2014 sa majú vykladať v tom zmysle, že zverejnenie dôverných informácií novinárom je oprávnené, ak sa považuje za nevyhnutné pre výkon jeho povolania a v súlade so zásadou proporcionality.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.


title: Vec C-174/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varchoven kasacionen săd (Bulharsko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti EV

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varchoven kasacionen săd (Bulharsko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti EV
      (Vec C-174/22)
      (2022/C 191/30)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Varchoven kasacionen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      EV

         Prejudiciálna otázka

      Umožňujú ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 (1) z 11. februára 2004, ktoré napĺňajú všeobecné ustanovenie § 354a Nakazatelen kodex (Trestný zákon) v spojení s § 3 ods. 4 Zakon za kontrol vărchu narkotičnite veštestva i prekursorite (zákon o kontrole omamných látok a drogových prekurzorov), aby sa osoba uznala za vinnú z prechovávania látky patriacej do kategórie 3 prílohy I, konkrétne toluénu v objeme dva litre?

         (1)  Nariadenie (ES) č. 273/2004 Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o prekurzoroch drog (Ú. v. EÚ L 47, 2004, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 46).


title: Vec C-99/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 14. februára 2022 – Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 14. februára 2022 – Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
      (Vec C-99/22)
      (2022/C 191/22)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Symvoulio tis Epikrateias

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Dovolateľka: Kapniki A. Michailidis A.E.

         Odporcovia: Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Prejudiciálna otázka

      Je článok 3 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2062/92 z 30. júna 1992 (1), v ktorom sa stanovuje, že ak množstvo listového tabaku nižšej kvality kúpené spracovateľom prekračuje, v porovnaní s celkovým nákupom predmetnej odrody, maximálne percento uvedené v prílohe IV, prémia vzťahujúca sa na množstvo prekračujúce dané percento sa zníži o 30 %, v rozpore so zásadou zákazu retroaktivity právnych noriem a so zásadou ochrany legitímnej dôvery?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2062/92 z 30. júna 1992, ktorým sa pre zber úrody v roku 1992 stanovujú normované ceny, intervenčné ceny a prémie poskytované odberateľom listového tabaku, odvodené intervenčné ceny baleného tabaku, referenčné kvality a výrobné oblasti [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 215, 1992, s. 22).


title: Vec T-112/22: Žaloba podaná 2. marca 2022 – Svenska Bankföreningen a Länsförsäkringar Bank/Komisia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/31

      Žaloba podaná 2. marca 2022 – Svenska Bankföreningen a Länsförsäkringar Bank/Komisia
      (Vec T-112/22)
      (2022/C 191/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Ideella föreningen Svenska Bankföreningen med firma Svenska Bankföreningen, Näringsverksamhet (Štokholm, Švédsko), Länsförsäkringar Bank AB (Štokholm) (v zastúpení: P. Hansson, M. Eriksson a M. Persson, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 24. novembra 2021 vo veci SA.56348 (2021/N) – Švédsko: Švédska daň z úverových inštitúcií, (1)

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jediný žalobný dôvod založený na tom, že Európska komisia porušila ich procesné práva tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania.
      Tvrdia, že Komisia počas predbežného preskúmania oznámeného opatrenia objektívne čelila vážnym ťažkostiam a mala začať konanie vo veci formálneho zisťovania. Napríklad:

                  —

                  Žalobkyne tvrdia, že Komisia nezohľadnila skutočnosť, že parametre referenčného systému, ktoré určila Komisia, zjavne neboli v súlade s cieľom dane z rizika.

                  —

                  Žalobkyne ďalej tvrdia, že Komisia nezohľadnila skutočnosť, že úverové inštitúcie, ktoré spadajú do pôsobnosti dane z rizika alebo mimo nej, sa nachádzajú v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii vzhľadom na cieľ daňového systému.

                  —

                  Okrem toho tvrdia, že Komisia pri posudzovaní prahovej hodnoty zdanenia nesprávne uplatnila judikatúru Súdneho dvora.

                  —

                  Žalobkyne tiež tvrdia, že Komisia nezohľadnila skutočnosť, že rozdielne zaobchádzanie nebolo odôvodnené a že za žiadnych okolností nebolo primerané.

                  —

                  Napokon žalobkyne tvrdia, že preskúmanie uskutočnené Komisiou v rámci predbežného preskúmania bolo nedostatočné a neúplné.

         (1)  COM(2021) 8637 final a pozri uverejnenie v Ú. v. EÚ C 511, 2021, s. 2.


title: Vec C-118/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 17. februára 2022 – NG/Direktor na Glavna direkcija „Nacijonalna policija“ pri MVR – Sofia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 17. februára 2022 – NG/Direktor na Glavna direkcija „Nacijonalna policija“ pri MVR – Sofia
      (Vec C-118/22)
      (2022/C 191/23)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven administrativen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: NG

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Direktor na Glavna direkcija „Nacijonalna policija“ pri MVR – Sofia

         Prejudiciálna otázka

      Pripúšťa výklad článku 5 v spojení s článkom 13 ods. 2 písm. b) a ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/680 (1) z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV, vnútroštátne legislatívne opatrenia, ktoré vedú k prakticky neobmedzenému právu na spracovanie osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo výkonu trestných sankcií a/alebo k odstráneniu práva dotknutej osoby na obmedzenie spracovania, vymazanie alebo likvidáciu jej údajov?

         (1)  Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 89.


title: Vec C-394/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 28. júna 2021 – Bursa Română de Mărfuri SA/Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 28. júna 2021 – Bursa Română de Mărfuri SA/Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)
      (Vec C-394/21)
      (2022/C 191/05)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bursa Română de Mărfuri SA

         Žalovaný: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Ďalší účastník konania: Federația Europeană a Comercianților de Energie

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zakazuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (1), najmä článok 1 písm. b) a článok 3 tohto nariadenia, so zreteľom na ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ (2), aby členský štát od nadobudnutia účinnosti uvedeného nariadenia ďalej prideľoval jedinú licenciu na organizáciu a riadenie centralizovaných energetických trhov? Existuje od 1. januára 2020 povinnosť členského štátu potlačiť existujúci monopol týkajúci sa riadenia trhu s elektrinou?

                  2.

                  Zahŕňa rozsah osobnej pôsobnosti zásad voľnej hospodárskej súťaže podľa nariadenia (EÚ) 2019/943, najmä článku 1 písm. b) a c), resp. článku 3, organizátora trhu s elektrinou, akým je napríklad komoditná burza? Je na účely zodpovedania tejto otázky relevantná skutočnosť, že na účely vymedzenia pojmu trh s elektrinou sa v článku 2 bode 40 nariadenia (EÚ) 2019/943 odkazuje na pojem trh s elektrinou uvedený v článku 2 bode 9 smernice 2019/944?

                  3.

                  Má sa udelenie jedinej licencie členským štátom na riadenie trhu s elektrinou považovať za obmedzenie hospodárskej súťaže podľa článkov 101 a 102 ZFEÚ v spojení s ustanoveniami článku 4 ods. 3 ZEÚ a článku 106 ods. 1 ZFEÚ?

         (1)  Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54.

         (2)  Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 125.


title: Vec C-175/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti BK

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti BK
      (Vec C-175/22)
      (2022/C 191/31)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      BK

         Prejudiciálne otázky

      Bráni článok 6 ods. 3 a 4 smernice 2012/13 (1) takému výkladu vnútroštátnych právnych predpisov, konkrétne § 301 ods. 1 bodu 2 v spojení s § 287 ods. 1 Nakazatelno procesualen kodex (Trestný poriadok) uvádzanému v judikatúre, v zmysle ktorého sa súd vo svojom rozsudku môže odchýliť od právnej kvalifikácie skutku uvedenej v obžalobe, ak sa takýto skutok nekvalifikuje ako závažnejší trestný čin vzhľadom na to, že sa obžalovaný pred vyhlásením rozsudku riadne neupovedomil o novej zmenenej právnej kvalifikácii a nemohol sa voči nej obhajovať?
      V prípade kladnej odpovede na túto otázku: zakazuje článok 47 ods. 2 Charty súdu, aby obžalovaného upovedomil o tej skutočnosti, že môže vo veci samej rozhodnúť na základe inej právnej kvalifikácie skutku a aby mu umožnil pripraviť si svoju obhajobu, pretože podnet na takúto zmenu právnej kvalifikácie nevychádzal od prokuratúry?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, 2012, s. 1).


title: Vec C-127/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 22. februára 2022 – Bălgarska telekomunikacionna kompania EAD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno osiguritelna praktika“ Sofia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 22. februára 2022 – Bălgarska telekomunikacionna kompania EAD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno osiguritelna praktika“ Sofia
      (Vec C-127/22)
      (2022/C 191/24)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven administrativen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Bălgarska telekomunikacionna kompania EAD

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno osiguritelna praktika“ Sofia

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 185 ods. 1 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že vyradenie tovaru v zmysle účtovného vyňatia hmotného majetku alebo skladových zásob z účtovnej závierky zdaniteľnej osoby na základe skutočnosti, že od tohto tovaru už nemožno očakávať hospodársky úžitok, pretože je napríklad opotrebovaný, chybný alebo nevhodný alebo ho nemožno účelne použiť, predstavuje zmenu vo faktoroch, ktoré boli použité pri určení výšky odpočítanej dane v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty zaplatenou už pri nákupe tohto tovaru, ktorá nastala po podaní daňového priznania k DPH v súlade so Zakon za danăk varchu dobavenata stojnost (zákon o dani z pridanej hodnoty, ďalej len „ZDDS“) a ktorá preto vyvoláva povinnosť upraviť odpočítanie dane, keď bol vyradený tovar následne predaný ako tovar uvedený v prílohe 2, čo predstavuje zdaniteľné dodanie tovaru?

                  2.

                  Má sa článok 185 ods. 1 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že vyradenie tovaru v zmysle účtovného vyňatia hmotného majetku alebo skladových zásob z účtovnej závierky zdaniteľnej osoby na základe skutočnosti, že od tohto tovaru už nemožno očakávať hospodársky úžitok, pretože je napríklad opotrebovaný, chybný alebo nevhodný alebo ho nemožno účelne použiť, predstavuje zmenu vo faktoroch, ktoré boli použité pri určení výšky odpočítanej dane v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty zaplatenou už pri nákupe tohto tovaru, ktorá nastala po podaní daňového priznania k DPH v súlade so ZDDS a ktorá preto vyvoláva povinnosť upraviť odpočítanie dane, keď bol oddelený tovar následne zničený alebo zlikvidovaný a táto skutočnosť bola riadne preukázaná alebo potvrdená?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú, druhú alebo obidve otázky, má sa článok 185 ods. 2 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že vyradenie tovaru za vyššie uvedených okolností predstavuje prípad riadne preukázaného alebo potvrdeného poškodenia alebo straty majetku, pri ktorom nevzniká povinnosť upraviť odpočítanie dane zaplatenej v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty zaplatenou pri nadobudnutí tovaru?

                  4.

                  Má sa článok 185 ods. 2 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že v prípadoch riadne preukázaného alebo potvrdeného zničenia alebo straty tovaru sa úprava odpočítanej dane nemôže vykonať len vtedy, keď boli zničenie alebo strata zapríčinené udalosťami, ktoré sú mimo kontroly zdaniteľnej osoby a ktoré táto osoba nemohla predvídať a zabrániť im?

                  5.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú, druhú alebo obe otázky, bráni článok 185 ods. 1 smernice 2006/112/ES vnútroštátnej právnej úprave ako je právna úprava článku 79 ods. 3 ZDDS v znení účinnom do 31. decembra 2016, resp. článku 79 ods. 1 ZDDS v znení účinnom od 1. januára 2017, ktorá pre prípad vyradenia tovaru stanovuje povinnosť upraviť odpočítanie dane, aj keď bol tovar následne predaný ako zdaniteľné dodanie tovaru v zmysle prílohy 2 alebo ak bol zničený alebo zlikvidovaný a táto okolnosť bola riadne preukázaná alebo potvrdená?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-610/21 P: Odvolanie podané 20. septembra 2021: Svenska Metallkompaniet AB proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 5. júla 2021 vo veci T-191/21, Svenska Metallkompaniet/EUIPO – Otlav (Okenné kovanie)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/6

      Odvolanie podané 20. septembra 2021: Svenska Metallkompaniet AB proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 5. júla 2021 vo veci T-191/21, Svenska Metallkompaniet/EUIPO – Otlav (Okenné kovanie)
      (Vec C-610/21 P)
      (2022/C 191/06)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Svenska Metallkompaniet AB

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      Podpredseda Súdneho dvora uznesením z 11. februára 2022 rozhodol, že odvolanie sa odmieta ako neprípustné a Svenska Metallkompaniet AB znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-176/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti BK a ŽP

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti BK a ŽP
      (Vec C-176/22)
      (2022/C 191/32)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      BK a ŽP

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 23 štatútu Súdneho dvora vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, prerušil konanie vo veci samej v celom rozsahu, alebo stačí, aby prerušil konanie vo veci samej len v časti, ktorá sa týka prejudiciálnej otázky.


title: Vec C-48/22 P: Odvolanie podané 20. januára 2022: Google LLC a Alphabet, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 10. novembra 2021 vo veci T-612/17, Google a Alphabet/Komisia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/10

      Odvolanie podané 20. januára 2022: Google LLC a Alphabet, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 10. novembra 2021 vo veci T-612/17, Google a Alphabet/Komisia
      (Vec C-48/22 P)
      (2022/C 191/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Google LLC, Alphabet, Inc. (v zastúpení: T. Graf, Rechtsanwalt, R. Snelders, advocaat, C. Thomas, avocat, A. Bray, avocate, M. Pickford QC, D. Gregory a H. Mostyn, Barristers)

         Ďalší účastníci konania: Computer & Communications Industry Association, Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Dozorný úrad EZVO, Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, predtým Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV, Twenga

         Návrhy odvolateľkýň

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  zrušil rozhodnutie (1) alebo subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vynaložených odvolateľkami v rámci tohto konania a konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú štyri odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne potvrdil rozhodnutie napriek tomu, že rozhodnutie nespĺňa právne kritérium povinnosti poskytnúť prístup k službe porovnávania cien.

                  —

                  Všeobecný súd sa nedovolene odchýlil od rozhodnutia, keď rozhodol, že podmienky povinnosti dodania boli splnené.

                  —

                  Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že podmienky povinnosti dodania neboli uplatniteľné.

            Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne potvrdil rozhodnutie napriek tomu, že v tomto rozhodnutí nebolo uvedené správanie, ktoré sa odchyľuje od súťaže na základe kvality.

                  —

                  Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že okolnosti, ktoré sú relevantné pre pravdepodobné účinky správania spoločnosti Google, mohli určiť, či Google súťažil na základe kvality.

                  —

                  Všeobecný súd nedovolene prepísal rozhodnutie tým, že uviedol dodatočné dôvody, pre ktoré sa správanie spoločnosti Google odchyľuje od súťaže na základe kvality.

                  —

                  Dodatočné dôvody Všeobecného súdu týkajúce sa neexistencie súťaže na základe kvality spoločnosti Google sú z právneho hľadiska neplatné.

            Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia pri preskúmaní príčinnej súvislosti medzi údajným zneužitím a pravdepodobnými účinkami.

                  —

                  Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že povinnosť vykonať kontrafaktuálnu analýzu prislúcha spoločnosti Google a nie Komisii.

                  —

                  Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že kontrafaktuálna analýza zneužitia spočívajúceho v kombinácii dvoch zákonných postupov si vyžaduje odstránenie oboch postupov.

                  —

                  Prístup Všeobecného súdu spôsobuje, že jeho posúdenie tak účinkov, ako aj objektívnych odôvodnení je postihnuté vadou.

            Štvrtý dovolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že Komisia nemusela skúmať, či správanie mohlo vytlačiť rovnako efektívnych konkurentov.

         (1)  Rozhodnutie Komisie C(2017) 4444 final z 27. júna 2017 týkajúceho sa konania podľa článku 102 ZFEÚ a článku 54 Dohody o EHP [AT.39741 – Google Search (Shopping)].


title: Vec T-118/22: Žaloba podaná 7. marca 2022 – OM/Komisia

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/32

      Žaloba podaná 7. marca 2022 – OM/Komisia
      (Vec T-118/22)
      (2022/C 191/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: OM (v zastúpení: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 29. apríla 2021 o nevybraní žalobcu v rámci výberového konania COM/2020/10396, v ktorom sa informovalo o vymenovaní iného uchádzača,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie o zamietnutí jeho sťažnosti z 25. novembra 2021, ktorá bola zaevidovaná 26. novembra 2021 pod číslom Ares(2021)7297231,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení oznámenia o voľnom pracovnom mieste COM/2020/10396, keďže jeho zručnosti a schopnosti neboli hodnotené na základe tabuľky stanovenej v tomto oznámení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení programu, ktorý bol uchádzačom oznámený, pokiaľ ide o tému, na ktorú sa ich mali pýtať počas výberového pohovoru, keďže žalobcovi neboli položené otázky týkajúce sa hlavnej analýzy, ktorú mal vypracovať, čo tiež znamenalo porušenie jeho legitímneho očakávania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nerovnakom zaobchádzaní, keďže mu neboli položené otázky, ktoré výberová komisia plánovala položiť uchádzačom, a iné otázky, ktoré mu boli položené, nezodpovedali tomuto vopred stanovenému zoznamu. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že nie je možné zistiť, či boli položené aj ostatným uchádzačom. Žalobca ďalej tvrdí, že jeho pohovor trval kratšie, ako sa očakávalo, čo ho mohlo znevýhodniť v porovnaní s ostatnými uchádzačmi, a že nemožno vylúčiť, že mohol dosiahnuť lepší výsledok, keby bol vypočutý vo všetkých aspektoch ústnej skúšky.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že obsah hodnotiacej tabuľky je zjavne nesprávny a neprimeraný vo vzťahu k odpovediam, ktoré žalobca poskytol počas pohovoru.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na chýbajúcej spolupráci zo strany Komisie a porušení povinnosti riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-49/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 24. januára 2022 – Austrian Airlines AG/TW

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 24. januára 2022 – Austrian Airlines AG/TW
      (Vec C-49/22)
      (2022/C 191/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Austrian Airlines AG

         Odporca v odvolacom konaní: TW

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 5 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1) (nariadenie o právach cestujúcich), vykladať v tom zmysle, že za presmerovanie do ich cieľového miesta za porovnateľných prepravných podmienok, ktoré má ponúknuť prevádzkujúci letecký dopravca v prípade zrušenia, sa považuje aj repatriačný let, ktorý sa uskutočňuje v rámci výkonu verejnej moci štátu, ak prevádzkujúci letecký dopravca síce nemôže založiť právny nárok na prepravu cestujúceho, ale cestujúceho naň môže zaregistrovať, ako aj prevziať náklady a let je na základe zmluvy so štátom nakoniec prevádzkovaný tým istým lietadlom a v rovnaký čas, ktorý bol plánovaný pre pôvodne zrušený let?

                  2.

                  Má sa článok 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004, vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorý sa sám registroval na repatriačný let opísaný v prvej otázke a štátu zaň zaplatil povinný príspevok na pokrytie nákladov, má nárok na náhradu týchto výdavkov voči leteckému dopravcovi, ktorý priamo vyplýva z nariadenia o právach cestujúcich, aj keď náklady nepozostávajú výlučne z leteckých nákladov?

         (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-131/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 25. februára 2022 – flightright GmbH/Swiss International Air Lines AG

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 25. februára 2022 – flightright GmbH/Swiss International Air Lines AG
      (Vec C-131/22)
      (2022/C 191/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: flightright GmbH

         Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide o mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1), ak nastanú meteorologické podmienky, ktoré nie sú zlučiteľné s vykonaním letu, bez ohľadu na ich konkrétnu podobu?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku záporná: Je možné určiť mimoriadnosť meteorologických podmienok podľa početnosti ich regionálneho a sezónneho výskytu na mieste a v čase ich vzniku?

                  3.

                  Ide o mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia, ak rozhodnutie riadenia letovej prevádzky v konkrétny deň a vo vzťahu ku konkrétnemu lietadlu má za následok veľké meškanie, meškanie do nasledujúceho dňa alebo zrušenie, bez ohľadu na to, čo bolo dôvodom pre toto rozhodnutie?

                  4.

                  V prípade, ak je odpoveď na tretiu otázku záporná: Musí byť dôvod pre rozhodnutie sám osebe mimoriadny, takže s jeho vznikom sa nemusí počítať?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-214/22: Žaloba podaná 22. marca 2022 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/25

      Žaloba podaná 22. marca 2022 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
      (Vec C-214/22)
      (2022/C 191/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, A. Azéma, I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že najneskôr 4. októbra 2016 neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 8 ods. 7, článkom 9 a článkom 10 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/42/EÚ z 3. apríla 2014 o zaistení a konfiškácii prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii (1) alebo v každom prípade tým, že tieto opatrenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 uvedenej smernice,

                  —

                  v súlade s ustanoveniami článku 260 ods. 3 ZFEÚ uložil Luxembursku povinnosť zaplatiť penále vo výške 7 096,50 eura za každý deň omeškania odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci za nesplnenie povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie článku 8 ods. 7, článku 9 a článku 10 ods. 2 smernice 2014/42,

                  —

                  uložil Luxemburskému veľkovojvodstvu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/42/EÚ z 3. apríla 2014 o zaistení a konfiškácii prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii umožňuje členským štátom ľahšie vymôcť zisk dosiahnutý zločincami prostredníctvom veľkej organizovanej trestnej činnosti. Členské štáty mali prebrať smernicu do 4. októbra 2016. Komisia začala konanie o porušení proti Luxembursku v novembri 2016 a následne mu v marci 2019 zaslala odôvodnené stanovisko. Do dnešného dňa však Luxembursko neoznámilo Komisii úplné prebratie smernice do vnútroštátneho práva.

         (1)  Ú. v. EÚ L 127, 2014, s. 39.


title: Vec C-142/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 2. marca 2022 – trestné konanie proti OE

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 2. marca 2022 – trestné konanie proti OE
      (Vec C-142/22)
      (2022/C 191/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      OE

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 27 rámcového rozhodnutia (1) vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie o odovzdaní osoby zakladá medzi touto osobou, vykonávajúcim štátom a dožadujúcim štátom, taký právny vzťah, že každá otázka, ktorá sa v tomto rozhodnutí považuje za rozhodnutú s konečnou platnosťou, sa musí považovať za rozhodnutú aj na účely konania o udelení súhlasu s ďalším trestným stíhaním alebo potrestaním za iné trestné činy?

                  2.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku taká, že článok 27 nevyžaduje takýto výklad, porušuje vnútroštátna procesná norma zásadu efektivity, ak má taký účinok, že dotknutej osobe bráni, aby sa v rámci žiadosti o udelenie súhlasu odvolávala na príslušný rozsudok Súdneho dvora Európskej únie vydaný v období po vydaní príkazu na odovzdanie?

         (1)  2002/584/JHA: Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec T-131/22: Žaloba podaná 10. marca 2022 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/33

      Žaloba podaná 10. marca 2022 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)
      (Vec T-131/22)
      (2022/C 191/42)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann a C. Elkemann, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie IMPOSSIBLE BURGER – ochranná známka Európskej únie č. 17 968 798.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. decembra 2021 vo veci R 973/2021-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a vedľajšiemu účastníkovi uložil povinnosť nahradiť trovy konania pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 druhej vety v spojení s článkom 70 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 prvej vety v spojení s treťou vetou nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-688/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – VeriGraft/Eismea („Arbitrážna doložka – Dohoda o poskytnutí grantu uzatvorená v rámci rámcového programu pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ – Vypovedanie dohody – Odborné pochybenie – Postavenie príjemcu grantu alebo osoby konajúcej v mene príjemcu alebo na jeho účet“)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – VeriGraft/Eismea
      (Vec T-688/19) (1)

      („Arbitrážna doložka - Dohoda o poskytnutí grantu uzatvorená v rámci rámcového programu pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ - Vypovedanie dohody - Odborné pochybenie - Postavenie príjemcu grantu alebo osoby konajúcej v mene príjemcu alebo na jeho účet“)
      (2022/C 191/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: VeriGraft AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: P. Hansson a A. Johansson, advokáti)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre Európsku radu pre inováciu a MSP (v zastúpení: A. Galea, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na určenie neplatnosti vypovedania zo strany Výkonnej agentúry pre malé a stredné podniky (EASME) dohody o poskytnutí grantu týkajúcej sa projektu „Individualizované žily pochádzajúce z kultivácie ľudských tkanív ako prvá liečba pre pacientov trpiacich chronickou žilovou nedostatočnosťou-P-TEV“ (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV), ktorá bola uzatvorená v rámci nástroja na podporu inovácií v malých a stredných podnikoch rámcového programu pre výskum a inovácie „Horizont 2020“ (2014 – 2020)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vypovedanie dohody o poskytnutí grantu týkajúcej sa projektu „Individualizované žily pochádzajúce z kultivácie ľudských tkanív ako prvá liečba pre pacientov trpiacich chronickou žilovou nedostatočnosťou-P-TEV“ (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV) s referenčným číslom 778620, zo strany Výkonnej agentúry pre malé a stredné podniky, sa vyhlasuje za neplatné.

                  2.

                  Výkonná agentúra pre Európsku radu pre inováciu a MSP je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 23.12.2019.


title: Vec T-615/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Mood Media Netherlands/EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o výmaze – Slovná ochranná známka Európskej únie MOOD MEDIA – Riadne používanie ochrannej známky – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 18 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] – Dôkaz o riadnom používaní“)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Mood Media Netherlands/EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA)
      (Vec T-615/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Slovná ochranná známka Európskej únie MOOD MEDIA - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 18 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] - Dôkaz o riadnom používaní“)
      (2022/C 191/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Mood Media Netherlands BV (Naarden, Holandsko) (v zastúpení: A.-M. Pecoraro, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Tailoradio Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Franzosi, A. Sobol, F. Santonocito a S. Bernardini, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 24. júla 2020 (vec R 1767/2019-1), týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Tailoradio a Mood Media Netherlands

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 24. júla 2020 (vec R 1767/2019-1) sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Mood Media Netherlands BV.

                  4.

                  Tailoradio Srl znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 390, 16.11.2020.


title: Vec T-140/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Obrazová ochranná známka Európskej únie apo-discounter.de – Čiastočné zrušenie – Riadne používanie ochrannej známky – Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Dôkaz o riadnom používaní“)

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de)
      (Vec T-140/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Európskej únie apo-discounter.de - Čiastočné zrušenie - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Dôkaz o riadnom používaní“)
      (2022/C 191/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Hug, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Nemecko) (v zastúpení: M. Douglas, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 8. decembra 2020 (vec R 1439/2019 5) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Markusom Kerckhoffom a spoločnosťou Apologistics.Recours

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Apologistics GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 10.5.2021.


title: Vec C-627/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 11. októbra 2021 – S.H./Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 11. októbra 2021 – S.H./Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov
      (Vec C-627/21)
      (2022/C 191/08)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: S.H.

         Odporcovia: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

         Prejudiciálna otázka

      Možno zásadu daňovej neutrality týkajúcej sa DPH (ako aj odôvodnenie 30) a články 16, 184, 186, 187, 188 a 192 smernice 112/2006/ES (1) vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave v oblasti úpravy odpočítateľnej dane z investičného majetku [najmä článku 305 ods. 4, písm. a) Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal (zákon č. 227/2015 o Daňovom zákonníku), bodu 79 ods. 14 písm. b) Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal (metodické usmernenia k uplatňovaniu zákona č. 227/2015 o Daňovom zákonníku) schválených prostredníctvom H.G. nr. 1/2016 (nariadenie vlády č. 1/2016) vo veci uplatňovania ustanovení článku 305 ods. 4 písm. a) Daňového zákonníka v súvislosti s článkom 316 ods. 11 písm. e) zákona č. 227/2015 o Daňovom zákonníku] a tiež praxi orgánov daňovej správy, ktorá má vplyv na počiatočnú možnosť odpočítať DPH zaplatenú za nadobudnutie investičného majetku, a to prostredníctvom povinnosti platiteľa dane negatívne upraviť odpočítateľnú DPH vzhľadom na to, že daňový orgán z úradnej povinnosti na určitý čas zrušil registráciu tohto platiteľa pre DPH z dôvodu nevykonávania ekonomickej činnosti, a to pokiaľ ide o obdobie, v ktorom predmetný investičný majetok nebol v čase medzi zrušením registrácie z úradnej povinnosti a opätovnou registráciou pre DPH predmetom poskytovania služieb ani predaja tovaru?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. l).


title: Vec C-84/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 8. februára 2022 – Right to Know CLG/An Taoiseach

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 8. februára 2022 – Right to Know CLG/An Taoiseach
      (Vec C-84/22)
      (2022/C 191/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Right to Know CLG

         Žalovaná: An Taoiseach

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Považujú sa záznamy z formálnych zasadnutí výkonnej moci členského štátu, na ktorých sa členovia vlády musia stretnúť a konať ako kolektívny orgán, na účely žiadosti o prístup k informáciám o životnom prostredí, ktoré sú v nich uvedené, za „internú korešpondenciu“ alebo za „konania“ verejného orgánu v zmysle týchto pojmov, ako sú uvedené v článku 4 ods. 1 písm. e) a článku 4 ods. 2 prvom pododseku písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS?

                  2.

                  Presahuje zásada res iudicata (ako bola uvedená v rozsudku Köbler, vec C-224/01 (2)… a v neskoršej judikatúre) rámec výrokovej alebo dispozitívnej časti skoršieho rozsudku a zahŕňa okrem týchto častí aj skutkové a právne závery uvedené v skoršom rozsudku? Inak povedané, obmedzuje sa zásada res iudicata na argumentáciu vyplývajúcu zo zásady estoppel alebo presahuje rámec zásady estoppel?

                  3.

                  V prebiehajúcom konaní medzi účastníkmi konania o údajnom porušení smernice 2003/4/ES týkajúcom sa konkrétnej žiadosti o informácie o životnom prostredí, keď sa žiadateľovi podarilo dosiahnuť zrušenie rozhodnutia na základe dôvodov založených na práve Únie, z ktorých boli niektoré potvrdené a iné zamietnuté, bráni právo Únie, a najmä zásada efektivity, vnútroštátnemu právnemu pravidlu res iudicata založenému na zásade estoppel, ktorá vnútroštátnemu súdu ukladá, aby v novom konaní týkajúcom sa ďalšieho rozhodnutia o tej istej žiadosti neumožnil takémuto žiadateľovi napadnúť uvedené ďalšie rozhodnutie z dôvodov založených na práve Únie, ktoré boli predtým zamietnuté, ale nebol voči ich zamietnutiu podaný opravný prostriedok?

                  4.

                  Má na odpoveď na tretiu otázku vplyv, že: i) na Súdny dvor nebol podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania a ii) účastníci konania sa na vnútroštátnom súde neodvolávali na príslušnú judikatúru Súdneho dvora?

         (1)  Ú. v. EÚ L 41, 2003, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375.

         (2)  Rozsudok z 30. septembra 2003 (EÚ:C:2003:513).


title: Vec C-775/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 15. decembra 2021 – Blue Air Aviation SA/UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 15. decembra 2021 – Blue Air Aviation SA/UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor
      (Vec C-775/21)
      (2022/C 191/09)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka – žalovaná: Blue Air Aviation SA

         Odporca – žalobca: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1) vykladať v tom zmysle, že šírenie hudobného diela alebo časti hudobného diela v komerčnom lietadle obsadenom cestujúcimi, a to pri vzlete, pristátí alebo kedykoľvek počas letu, prostredníctvom všeobecného palubného rozhlasu tohto lietadla je verejným prenosom v zmysle uvedeného článku, najmä (hoci nie výlučne) z hľadiska kritéria ziskovosti takéhoto prenosu?
                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku:

                  2.

                  Predstavuje existencia palubného rozhlasu v lietadle zodpovedajúca požiadavkám právnych predpisov o bezpečnosti letovej prevádzky dostatočný základ na vyvodenie vyvrátiteľnej domnienky, že na palube tohto lietadla dochádza k verejnému prenosu hudobných diel?
                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

                  3.

                  Predstavuje existencia palubného rozhlasu v lietadle zodpovedajúca požiadavkám právnych predpisov o bezpečnosti letovej prevádzky a tiež softvéru umožňujúceho prenos zvukových záznamov (obsahujúcich chránené hudobné diela) prostredníctvom takéhoto palubného rozhlasu dostatočný základ na vyvodenie vyvrátiteľnej domnienky, že na palube tohto lietadla dochádza k verejnému prenosu hudobných diel?

         (1)  Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-91/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica a i.

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica a i.
      (Vec C-91/22)
      (2022/C 191/18)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Žalovaní: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže rozhodnutie prijaté Vnútroštátnym výborom pre riadenie smernice 2003/87/ES (1) a podporu pri riadení projektových aktivít v rámci Kjótskeho protokolu berúc do úvahy postup jeho prijatia a najmä mechanizmus dialógu s Európskou komisiou stanovený v delegovanom nariadení (EÚ) 2019/331 (2), o zaradení zariadenia do zoznamu na prideľovanie kvót CO2, byť predmetom samostatného opravného prostriedku na Všeobecnom súde Európskej únie podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ, ak napadnutý akt má záväzné právne účinky a priamo sa týka žalujúceho hospodárskeho subjektu?

                  2.

                  Ak nie, môže súkromný hospodársky subjekt, ktorého sa priamo týka vylúčenie z prideľovania kvót CO2 na základe výsledkov prešetrovania, ktoré spoločne vykonali Európska komisia a Vnútroštátny výbor pre riadenie smernice 2003/87/ES a podporu pri riadení projektových aktivít v rámci Kjótskeho protokolu, napadnúť rozhodnutie Európskej komisie o odmietnutí zaradenia zariadenia do zoznamu podľa článku 14 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2019/331 na Všeobecnom súde Európskej únie podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ?

                  3.

                  Vzťahuje sa pojem „výrobca elektrickej energie“ v zmysle článku 3 písm. u) smernice 2003/87/ES, ako vyplýva z rozsudku Súdneho dvora (piata komora) z 20. júna 2019, vec C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Spolková republika Nemecko, ktorého predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Správny súd Berlín, Nemecko) na Súdny dvor rozhodnutím z 28. novembra 2017, aj na situácie, keď zariadenie vyrába v malej miere elektrickú energiu vyrobenú kogeneráciou, ktorá nie je vysoko účinná, pričom využíva viaceré zdroje tepelnej energie iné ako kogenerácia, ktoré majú vlastnosti na priznanie nároku na bezodplatné emisné kvóty?

                  4.

                  Je takýto výklad pojmu „výrobca elektrickej energie“ zlučiteľný so všeobecnými zásadami práva Únie týkajúcimi sa dodržiavania podmienok hospodárskej súťaže medzi hospodárskymi subjektmi pri poskytovaní stimulov a proporcionality opatrenia, ak úplne vylučuje zariadenie charakterizované viacerými zdrojmi energie bez oddelenia hodnôt emisií vzťahujúcich sa na tepelné zdroje iné ako kogenerácia, ktoré majú plný nárok na získanie očakávaných výhod?

         (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2019/331 z 19. decembra 2018, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 59, 2019, s. 8).


title: Vec T-134/22: Žaloba podaná 9. marca 2022 – OO/EIB

text:
               10.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/34

      Žaloba podaná 9. marca 2022 – OO/EIB
      (Vec T-134/22)
      (2022/C 191/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: OO (v zastúpení: M. Velardo, advokátka)

         Žalovaná: Európska investičná banka (EIB)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti zo 6. decembra 2021, ktoré bolo žalobkyni oznámené v ten istý deň (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps),

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 27. februára 2012 (sp. zn.: RH/OPR/2012-0251), ktoré nebolo žalobkyni nikdy oznámené,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 20. mája 2021 (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), oznámené právnemu zástupcovi žalobcu 8. júna 2021 spolu s oznámením z 27. februára 2012,

                  —

                  uložil Európskej investičnej banke povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na chýbajúcom odôvodnení napadnutých rozhodnutí, na porušení článku 31 rokovacieho poriadku Európskej investičnej banky a článkov 6 a 11 Protokolu č. 5 o štatúte EIB, ako aj na neexistencii právneho základu a na námietke nezákonnosti podľa článku 277 ZFEÚ, pokiaľ ide o bod 2.1.1 administratívnych ustanovení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení ustanovení upravujúcich ratione temporis vysielanie zamestnancov EIB, na jednostrannej zmene zmluvy v rozpore so všeobecnými pravidlami o rovnosti účastníkov zmluvného vzťahu, ako aj na porušení povinnosti náležitej starostlivosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený porušení zásady ochrany legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na zneužití právomoci.