title: Vec C-27/18: Žaloba podaná 16. januára 2018 – Európska komisia/Bulharská republika

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/17

         Žaloba podaná 16. januára 2018 – Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-27/18)
   (2018/C 083/24)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Samnadda, Y. Marinova, G. von Rintelen)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje,

               —

               určiť, že Bulharská republika si tým, že do 10. apríla 2016 neprijala potrebné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/26/EÚ (1) z 26. februára 2014 o kolektívnej správe autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom a o poskytovaní multiteritoriálnych licencií na práva na hudobné diela na online využívanie na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 84, 2014, s. 72), alebo v každom prípade tieto opatrenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť v súlade s článkom 260 ods. 3 ZFEÚ Bulharskej republike povinnosť zaplatiť peňažnú sankciu z dôvodu nesplnenia svojej povinnosti oznámiť Komisii opatrenia na prebratie smernice 2014/26/EÚ, a to vo výške 19 121,60 eura za každý deň odo dňa vyhlásenia rozhodnutia súdu týkajúceho sa návrhu,

               —

               uložiť Bulharskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V súlade s článkom 43 ods. 1 smernice 2014/26/EÚ členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 10. apríla 2016 a Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení. Vzhľadom na to, že Komisii neboli oznámené vnútroštátne opatrenia na prebratie smernice, rozhodla sa obrátiť na Súdny dvor.

               2.

               Komisia vo svojej žalobe navrhuje uložiť Bulharskej republike povinnosť zaplatiť peňažnú sankciu vo výške 19 121,60 eura za každý deň. Výška peňažnej sankcie bola vypočítaná s prihliadnutím na závažnosť a dĺžku trvania porušenia, ako aj na odstrašujúci účinok vzhľadom na platobnú schopnosť tohto členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 84, 2014, s. 72.


title: Vec C-704/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 15. decembra 2017 – D. H./Ministerstvo vnitra

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 15. decembra 2017 – D. H./Ministerstvo vnitra
   (Vec C-704/17)
   (2018/C 083/18)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: D. H.

      Žalovaný: Ministerstvo vnitra

      Prejudiciálna otázka

   Bráni výklad článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ (1) (Ú. v. ES L 180, 29.6.2013, s. 96) v spojení s článkami 6 a 47 Charty základných práv Európskej únie takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá znemožňuje najvyššiemu správnemu súdu preskúmať súdne rozhodnutie vo veci zaistenia cudzinca po tom, čo bol cudzinec prepustený zo zaistenia?

      (1)  Ú. v. ES L 180, 2013, s. 96.


title: Vec C-415/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. decembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Portugalsko) – David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. decembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Portugalsko) – David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Vec C-415/16) (1)

   (2018/C 083/25)
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 392, 24.10.2016.


title: Vec C-277/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH
   (Vec C-277/17) (1)

   (2018/C 083/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec T-869/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. januára 2018 – Wenger/EUIPO – Swissgear (SWISSGEAR) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie SWISSGEAR — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001] — Článok 52 ods. 1 písm. a)a článok 76 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a článok 95 nariadenia č. 2017/1001]“)

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. januára 2018 – Wenger/EUIPO – Swissgear (SWISSGEAR)
   (Vec T-869/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie SWISSGEAR - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001] - Článok 52 ods. 1 písm. a)a článok 76 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a článok 95 nariadenia č. 2017/1001]“))
   (2018/C 083/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wenger SA (Delémont, Švajčiarsko) (v zastúpení: K. Ikas a A. Sulovsky, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Swissgear Sàrl (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Hacke, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. septembra 2016 (vec R 2098/2015-5) týkajúcemu konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Swissgear a Wenger

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wenger SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Swissgear Sàrl.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-716/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 22. decembra 2017 – A

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 22. decembra 2017 – A
   (Vec C-716/17)
   (2018/C 083/20)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   A

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článku 45 ZFEU vykladanom v nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora EÚ z 8. novembra 2012 vo veci C-461/11 (1) také pravidlo o určení právomoci, aké sa napríklad uplatňuje v Dánsku, ktorého účelom je zabezpečiť, aby súd, ktorý prejednáva vec týkajúcu sa odpustenia dlhu, mal informácie o konkrétnej sociálno-ekonomickej situácii, v ktorej sa dlžník a jeho rodina nachádza a možno predpokladať, že sa v nej budú nachádzať aj naďalej, a tieto informácie mohol zohľadniť vo svojom posúdení, a aby sa uvedené posúdenie mohlo vykonať v súlade s vopred stanovenými kritériami, ktoré určujú prijateľne skromnú životnú úroveň v rámci podmienok odpustenia dlhu?

         Ak je odpoveďou na otázku 1 to, že obmedzenie sa nemôže považovať za odôvodnené, od Súdneho dvora EÚ sa žiada, aby odpovedal na túto otázku:

               2.

               Má sa článok 45 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že má priamy účinok vo vzťahoch medzi jednotlivcami v situácii, akou je aj situácia v prejednávanej veci, dôsledkom čoho súkromní veritelia musia akceptovať zníženie alebo celkovú stratu súm, ktoré im dlží dlžník, ktorý sa presťahoval do zahraničia?

      (1)  Rozsudok z 8. novembra 2012, EU:C:2012:704.


title: Vec T-862/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. januára 2018 – fritz-kulturgüter/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/23

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. januára 2018 – fritz-kulturgüter/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)
   (Vec T-862/16) (1)

   (2018/C 083/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-463/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 18. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zdaňovanie — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 77/388/EHS — Článok 12 ods. 3 písm. a) tretí pododsek — Znížená sadzba DPH — Príloha H, kategória 7 — Jediné plnenie zložené z dvoch odlišných zložiek — Selektívne uplatnenie zníženej sadzby DPH na jednu z týchto zložiek — Turistická prehliadka nazývaná „World of Ajax“ — Návšteva múzea AFC Ajax)

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/4

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 18. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-463/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zdaňovanie - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 77/388/EHS - Článok 12 ods. 3 písm. a) tretí pododsek - Znížená sadzba DPH - Príloha H, kategória 7 - Jediné plnenie zložené z dvoch odlišných zložiek - Selektívne uplatnenie zníženej sadzby DPH na jednu z týchto zložiek - Turistická prehliadka nazývaná „World of Ajax“ - Návšteva múzea AFC Ajax))
   (2018/C 083/05)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stadion Amsterdam CV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenená smernicou Rady 2001/4/ES z 19. januára 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že jediné plnenie, o aké ide vo veci samej, pozostávajúce z dvoch odlišných zložiek, t. j. jednej hlavnej a druhej vedľajšej, ktoré by podliehali rôznym sadzbám dane z pridanej hodnoty, keby boli poskytované samostatne, sa má zdaniť len jednou sadzbou dane z pridanej hodnoty uplatniteľnou na toto jediné plnenie, ktorá sa určí na základe hlavnej zložky, a to aj napriek tomu, že možno identifikovať cenu každej zložky tvoriacej celkovú cenu zaplatenú spotrebiteľom na účely nadobudnutia tejto služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


title: Vec C-570/17: Odvolanie podané 25. septembra 2017: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 19. júla 2017 vo veci T-432/16, Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO

text:
               12.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 94/2

         Odvolanie podané 25. septembra 2017: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 19. júla 2017 vo veci T-432/16, Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO
   (Vec C-570/17)
   (2018/C 094/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (v zastúpení: A. Lingenfelser, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Súdny dvor Európskej únie (desiata komora) uznesením zo 16. januára 2018 zamietol odvolanie a odvolateľke uložil povinnosť znášať vlastné trovy konania.


title: Vec T-24/18: Žaloba podaná 20. januára 2018 – adidas International Trading a iní/Komisia

text:
               12.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 94/32

         Žaloba podaná 20. januára 2018 – adidas International Trading a iní/Komisia
   (Vec T-24/18)
   (2018/C 094/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: adidas International Trading BV (Amsterdam, Holandsko), Gabor Footwear GmbH (Rosenheim, Nemecko), Gabor Shoes AG (Rosenheim), HR Online GmbH (Osnabrück, Nemecko), Nike European Operations Netherlands BV (Hilversum, Holandsko), Timberland Europe BV (Almelo, Holandsko), Wolverine Europe BV (Amsterdam,), Wolverine Europe Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: E. Vermulst a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1982 z 31. októbra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company a Zhaoqing Li Da Shoes Co., Ltd a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 285, 2017, s. 14), a

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia nemala právomoc prijať napadnuté nariadenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že opätovné začatie ukončeného konania týkajúceho sa obuvi a retroaktívne uloženie premlčaného antidumpingového cla na základe napadnutého nariadenia:

                           (i)

                           nemá právny základ, je založené na zjavne nesprávnom uplatnení článku 266 ZFEÚ a základného nariadenia (1) a porušuje článok 9 ods. 4 základného nariadenia;

                           (ii)

                           je nezlučiteľné so zásadami ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty a zákazu retroaktivity, pokiaľ ide o žalobkyne, a

                           (iii)

                           vychádza z nesprávneho uplatnenia článku 266 ZFEÚ a zo zneužitia právomoci Európskou komisiou a porušuje článok 5 ods. 4 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že retroaktívne uloženie antidumpingového cla dodávateľom žalobkýň, ktoré zabránilo uskutočneniu platby v prospech žalobkýň, porušuje zásadu zákazu diskriminácie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia zneužila svoju právomoc pri posudzovaní žiadostí dodávateľov žalobkýň o trhovohospodárske zaobchádzanie a individuálne zaobchádzanie v súvislosti s retroaktívnym uložením antidumpingového cla a porušila zásadu zákazu diskriminácie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia porušila povinnosť stanovenú v článku 20 ods. 5 základného nariadenia, ako aj povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec C-713/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 21. decembra 2017 – Ahmad Shah Ayubi

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 21. decembra 2017 – Ahmad Shah Ayubi
   (Vec C-713/17)
   (2018/C 123/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ahmad Shah Ayubi

      Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 29 smernice 2011/95/EÚ (1), ktorý zakladá povinnosť členského štátu zaistiť, aby osoby s postavením medzinárodnej ochrany získali v členských štátoch, ktoré im udelili takúto ochranu, potrebnú sociálnu pomoc, aká je poskytovaná štátnym príslušníkom tohto členského štátu, vykladať v tom zmysle, že spĺňa podmienky vytvorené judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie o priamej uplatniteľnosti?

               2.

               Má sa článok 29 smernice 2011/95/EÚ vykladať v tom zmysle, že stojí v rozpore s vnútroštátnym ustanovením, ktoré osobám, ktorým bol udelený azyl a majú povolenie na trvalý pobyt, zaručuje sociálnu pomoc vo forme životného minima v plnej výške a tým v rovnakom rozsahu ako štátnym príslušníkom členského štátu, avšak stanovuje krátenie sociálnych dávok zo životného minima pre tie osoby, ktorým bol udelený azyl a ktorým bolo udelené len povolenie na pobyt na dobu určitú, a týmto ich s ohľadom na výšku sociálnej pomoci kladie na úroveň s osobami, ktorým bola priznaná doplnková ochrana?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


201805250641897342018/C 200/355542015TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180425292911Spojené veci T-554/15 a T-555/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Maďarsko/Komisia („Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá na základe maďarského zákona č. XCIV z roku 2014 o zdravotnom príspevku podnikov tabakového priemyslu — Pomoc vyplývajúca zo zmeny maďarského zákona z roku 2008 o potravinovom reťazci a úradnom dohľade nad týmto reťazcom prijatej v roku 2014 — Dane z ročného obratu s progresívnou sadzbou — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Súbežné vydanie príkazu na pozastavenie pomoci — Žaloba o neplatnosť — Oddeliteľnosť príkazu na pozastavenie pomoci — Záujem na konaní — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Právo na obranu — Zásada lojálnej spolupráce — Článok 11 ods. 1 nariadenia č. 659/1999“)
 ---documentbreak--- C2002018SK2910120180425SK0035291291Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Maďarsko/Komisia
   (Spojené veci T-554/15 a T-555/15) (
         1
      )
   „(„Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá na základe maďarského zákona č. XCIV z roku 2014 o zdravotnom príspevku podnikov tabakového priemyslu — Pomoc vyplývajúca zo zmeny maďarského zákona z roku 2008 o potravinovom reťazci a úradnom dohľade nad týmto reťazcom prijatej v roku 2014 — Dane z ročného obratu s progresívnou sadzbou — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Súbežné vydanie príkazu na pozastavenie pomoci — Žaloba o neplatnosť — Oddeliteľnosť príkazu na pozastavenie pomoci — Záujem na konaní — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Právo na obranu — Zásada lojálnej spolupráce — Článok 11 ods. 1 nariadenia č. 659/1999“)“2018/C 200/35Jazyk konania: maďarčina
      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, P.-J. Loewenthal a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Komisie C(2015) 4805 final z 15. júla 2015 o štátnej pomoci SA.41187 (2015/NN) – Maďarsko – Zdravotný príspevok podnikov tabakového priemyslu (Ú. v. EÚ C 277, 2015, s. 24) a jednak rozhodnutia Komisie C(2015) 4808 final z 15. júla 2015 o štátnej pomoci SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) – zmena poplatku za inšpekciu potravinových reťazcov v Maďarsku v roku 2014 (Ú. v. EÚ C 277, 2015, s. 12)

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloby sa zamietajú.

            2.

            Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


201805250481897162018/C 200/602452018TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180416474821Vec T-245/18: Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Benavides Torres/Rada
 ---documentbreak--- C2002018SK4710120180416SK0060471482Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Benavides Torres/Rada
   (Vec T-245/18)2018/C 200/60Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Antonio José Benavides Torres (Venezuela) (v zastúpení: L. Giuliano a F. Di Gianni, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/90 z 22. januára 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/88 z 22. januára 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele v rozsahu, v akom sa ich ustanovenia týkajú žalobcu a

            —

            uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada porušila zásadu riadnej správy a porušila jeho právo na obranu a právo účinnú súdnu ochranu, keďže v primeranej lehote neposkytla prístup k dôkazom, ktoré údajne podporovali jeho zaradenie do zoznamu.

            2.

            Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nepreukázala, že žalobca je ako hlavný veliteľ Bolivarian National Guard zodpovedný za závažné porušenia ľudských práv, ktorých sa údajne dopustila Bolivarian National Guard, a podkopáva právny štát vo Venezuele.


201805250701897182018/C 200/367522015TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180426293022Vec T-752/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2018 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Komisia („Verejné obstarávanie služieb — Zadávacie konanie — Asistenčné a poradenské služby pre technický a informatický personál IV (STIS IV) — Zamietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia — Neprimerane nízka cena — Kritériá hodnotenia ponúk — Zjavne nesprávne posúdenia — Mimozmluvná zodpovednosť“)
 ---documentbreak--- C2002018SK2920120180426SK0036292302Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2018 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-752/15) (
         1
      )
   „(„Verejné obstarávanie služieb — Zadávacie konanie — Asistenčné a poradenské služby pre technický a informatický personál IV (STIS IV) — Zamietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia — Neprimerane nízka cena — Kritériá hodnotenia ponúk — Zjavne nesprávne posúdenia — Mimozmluvná zodpovednosť“)“2018/C 200/36Jazyk konania: gréčtina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Delaude, A. Kyratsou a S. Lejeune, neskôr S. Delaude, A. Kyratsou a A. Katsimerou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie z 29. októbra 2015 o zamietnutí ponuky predloženej žalobkyňami v rámci otvoreného verejného obstarávania č. DIGIT/R3/PO/2015/0008 nazvaného „asistenčné a poradenské služby pre technický a informatický personál IV (STIS IV)“ podľa položky č. 3 týkajúcej sa „vývoja a skúšobných riešení týkajúcich sa internetovej infraštruktúry a infraštruktúry informačných systémov, vrátane asistencie a inžinierstva“, a jednak, návrh založený na článku 268 ZFEÚ, ktorého predmetom je získanie náhrady škody, ktorú žalobkyne utrpeli v dôsledku tohto rozhodnutia

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            European Dynamics Luxembourg SA a Evropaïki Dynamiki Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sú povinné nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 68, 22.2.2016.


201805250541897082018/C 200/612462018TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180416484811Vec T-246/18: Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Moreno Pérez/Rada
 ---documentbreak--- C2002018SK4810120180416SK0061481481Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Moreno Pérez/Rada
   (Vec T-246/18)2018/C 200/61Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Maikel José Moreno Pérez (Venezuela) (v zastúpení: L. Guiliano a F. Di Gianni, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/90 z 22. januára 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/88 z 22. januára 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu; a

            —

            uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila zásadu riadnej správy veci verejných a právo žalobcu na obhajobu a na účinnú súdnu ochranu tým, že v primeranej lehote neposkytla prístup k dôkazom, na ktorých základe došlo k zaradeniu žalobcu na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nepreukázala, že žalobca vo svojej funkcii predsedu a bývalého predsedu Najvyššieho súdu Venezuely podporoval a zjednodušoval činnosti a politiky vlády, ktoré narúšali demokraciu a právny štát vo Venezuele, a že je zodpovedný za opatrenia a vyhlásenia, ktoré zbavili Národné zhromaždenie jeho právomoci.


201805250411896982018/C 200/371332016TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180424303121Spojené veci T-133/16 až T-136/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence a i./ECB („Hospodárska a menová politika — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Článok 4 ods. 1 písm. e) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 — Osoba, ktorá skutočne riadi činnosti úverovej inštitúcie — Článok 13 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ a článok L.511-13 druhý odsek francúzskeho menového a finančného zákonníka — Zásada nekumulácie funkcie predsedu riadiaceho orgánu úverovej inštitúcie ako predsedu rady pre dohľad s funkciou generálneho riaditeľa tej istej inštitúcie — Článok 88 ods. 1 písm. e) smernice 2013/36 a článok L.511-58 francúzskeho menového a finančného zákonníka“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3010120180424SK0037301312Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence a i./ECB
   (Spojené veci T-133/16 až T-136/16) (
         1
      )
   „(„Hospodárska a menová politika — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Článok 4 ods. 1 písm. e) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 — Osoba, ktorá skutočne riadi činnosti úverovej inštitúcie — Článok 13 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ a článok L.511-13 druhý odsek francúzskeho menového a finančného zákonníka — Zásada nekumulácie funkcie predsedu riadiaceho orgánu úverovej inštitúcie ako predsedu rady pre dohľad s funkciou generálneho riaditeľa tej istej inštitúcie — Článok 88 ods. 1 písm. e) smernice 2013/36 a článok L.511-58 francúzskeho menového a finančného zákonníka“)“2018/C 200/37Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa vo veci T-133/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence (Aix-en-Provence, Francúzsko) (v zastúpení: P. Mele a H. Savoie, avocats)

      Žalobkyňa vo veci T-134/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Francúzsko) (v zastúpení: P. Mele a H. Savoie, avocats)

      Žalobkyňa vo veci T-135/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Francúzsko) (v zastúpení: P. Mele a H. Savoie, avocats)

      Žalobkyňa vo veci T-136/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Francúzsko) (v zastúpení: P. Mele a H. Savoie, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: A. Karpf a C. Hernández Saseta, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Heinzmann, avocat)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrhy podľa článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutí ECB
   ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/98, ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/100, ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/101 a
   ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/99 z 29. januára 2016 prijatých na základe článku 4 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63), článku 93 nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi („nariadenie o rámci JMD“) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1) a článkov L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 a R. 612-29-3 francúzskeho menového a finančného zákonníka

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloby sa zamietajú.

            2.

            Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi Pyrénées, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente Maritime Deux Sèvres a Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska centrálna banka (ECB.

            3.

            Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


201805250451897242018/C 200/381902016TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180426313221Vec T-190/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2018 – Azarov/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu v zozname — Právo na obhajobu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zneužitie právomoci — Právo vlastniť majetok — Právo vykonávať hospodársku činnosť — Zjavne nesprávne posúdenie“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3110120180426SK0038311322Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2018 – Azarov/Rada
   (Vec T-190/16) (
         1
      )
   „(„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu v zozname — Právo na obhajobu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zneužitie právomoci — Právo vlastniť majetok — Právo vykonávať hospodársku činnosť — Zjavne nesprávne posúdenie“)“2018/C 200/38Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobca: Mykola Yanovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba opierajúca sa o článok 263 ZFEÚ a požadujúca zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 76), ako aj zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 1), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané v zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňujú tieto reštriktívne opatrenia

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Pán Mykola Yanovyč Azarov je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


201805250731897212018/C 200/467632016TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180412363722Vec T-763/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2018 – PY/EUCAP Sahel Niger („Rozhodcovská doložka — Personál medzinárodných misií Európskej únie — Spory týkajúce sa pracovných zmlúv — Interné vyšetrovanie — Ochrana obetí v prípade oznámenia obťažovania — Zmluvná zodpovednosť“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3620120180412SK0046362372Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2018 – PY/EUCAP Sahel Niger
   (Vec T-763/16) (
         1
      )
   „(„Rozhodcovská doložka — Personál medzinárodných misií Európskej únie — Spory týkajúce sa pracovných zmlúv — Interné vyšetrovanie — Ochrana obetí v prípade oznámenia obťažovania — Zmluvná zodpovednosť“)“2018/C 200/46Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: PY (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger) (v zastúpení: E. Raoult a M. Vicente Hernandez, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 272 ZFEÚ na uloženie povinnosti EUCAP Sahel Niger nahradiť ujmu žalobcovi, ktorá mu vznikla v dôsledku zmluvného pochybenia EUCAP Sahel Niger

      Výrok rozsudku

            1.

            EUCAP Sahel Niger je povinná zaplatiť PY sumu vo výške 10000 eur.

            2.

            Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            EUCAP Sahel Niger je povinná znášať svoje trovy konania a nahradiť tri štvrtiny trov konania, ktoré vynaložil PY.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


201805250671897122018/C 200/392482016TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180425323211Vec T-248/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (CHATKA) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie CHATKA — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka CHATKA — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 64 ods. 2 a 3 nariadenia 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3210120180425SK0039321321Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (CHATKA)
   (Vec T-248/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie CHATKA — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka CHATKA — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 64 ods. 2 a 3 nariadenia 2017/1001)“)“2018/C 200/39Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Walfood SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: E. Cornu, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Španielsko) (v zastúpení: S. García Cabezas a R. Fernández Iglesias, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 (vec R 150/2015-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Romanov Holding a Walfood

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Walfood SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


201805250231897602018/C 200/243022017CJC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180412191911Vec C-302/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Bratislave – Slovensko) – PPC Power a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Ciele — Bezodplatné pridelenie kvót — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej prevedené a nevyužité kvóty podliehajú dani)
 ---documentbreak--- C2002018SK1910120180412SK0024191191Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Bratislave – Slovensko) – PPC Power a.s./Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
   (Vec C-302/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Ciele — Bezodplatné pridelenie kvót — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej prevedené a nevyužité kvóty podliehajú dani)“2018/C 200/24Jazyk konania: slovenčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Bratislave

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: PPC Power a.s.

      Žalovaní: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

      Výrok rozsudku

   Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je vnútroštátna právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá zdaňuje bezodplatne pridelené emisné kvóty skleníkových plynov, ktoré podniky podliehajúce systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov predali alebo nevyužili, vo výške 80 % ich hodnoty.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


201805250741897222018/C 200/478312016TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180424373711Vec T-831/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Kabushiki Kaisha Zoom/EUIPO – Leedsworld (ZOOM) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ZOOM — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie a skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZOOM — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3710120180424SK0047371371Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Kabushiki Kaisha Zoom/EUIPO – Leedsworld (ZOOM)
   (Vec T-831/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ZOOM — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie a skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZOOM — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001]“)“2018/C 200/47Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: M. de Arpe Tejero, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, K. Sidat Humphreys a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pennsylvania, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. septembra 2016 (vec R 1235/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Kabushiki Kaisha Zoom a Leedsworld

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 7. septembra 2016 (vec R 1235/2015-5) týkajúce sa námietkového konania medzi spoločnosťami Kabushiki Kaisha Zoom a Leedsworld, Inc. sa zrušuje.

            2.

            V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


201805250321897502018/C 200/253232017CJC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180412192022Vec C-323/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) – Írsko) – People Over Wind, Peter Sweetman/Coillte Teoranta (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Osobitne chránené územia — Článok 6 ods. 3 — Skríning na účely zistenia, či je potrebné alebo nie je vykonať posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na osobitné chránené územie — Opatrenia, ktoré možno zohľadniť na tieto účely)
 ---documentbreak--- C2002018SK1920120180412SK0025192202Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) – Írsko) – People Over Wind, Peter Sweetman/Coillte Teoranta
   (Vec C-323/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Osobitne chránené územia — Článok 6 ods. 3 — Skríning na účely zistenia, či je potrebné alebo nie je vykonať posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na osobitné chránené územie — Opatrenia, ktoré možno zohľadniť na tieto účely)“2018/C 200/25Jazyk konania: angličtina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court (Irlande)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: People Over Wind, Peter Sweetman

      Žalovaná: Coillte Teoranta

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že na účely zistenia, či treba vykonať neskôr primerané posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na dotknutú lokalitu, netreba v rámci štádia skríningu zohľadniť opatrenia, ktorých cieľom je vyhnúť sa škodlivým účinkom tohto plánu alebo tohto projektu na túto lokalitu alebo ich zmierniť.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


201805250121897542018/C 200/264412017CJC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180417202121Vec C-441/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. apríla 2018 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Článok 6 ods. 1 a 3 — Článok 12 ods. 1 — Smernica 2009/147/ES — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Články 4 a 5 — Lokalita Natura 2000 „Puszcza Białowieska“ — Zmena plánu lesného hospodárenia — Zvýšenie objemu dobývateľného dreva — Plán alebo projekt, ktorý síce nie je priamo potrebný pre správu lokality, ale môže túto lokalitu významne ovplyvniť — Primerané posudzovanie vplyvov na životné prostredie — Nepriaznivý vplyv na integritu lokality — Účinné vykonanie ochranných opatrení — Účinky na miesta na rozmnožovanie alebo miesta na oddych chránených druhov)
 ---documentbreak--- C2002018SK2010120180417SK0026201212Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. apríla 2018 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-441/17) (
         1
      )
   „(Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Článok 6 ods. 1 a 3 — Článok 12 ods. 1 — Smernica 2009/147/ES — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Články 4 a 5 — Lokalita Natura 2000 „Puszcza Białowieska“ — Zmena plánu lesného hospodárenia — Zvýšenie objemu dobývateľného dreva — Plán alebo projekt, ktorý síce nie je priamo potrebný pre správu lokality, ale môže túto lokalitu významne ovplyvniť — Primerané posudzovanie vplyvov na životné prostredie — Nepriaznivý vplyv na integritu lokality — Účinné vykonanie ochranných opatrení — Účinky na miesta na rozmnožovanie alebo miesta na oddych chránených druhov)“2018/C 200/26Jazyk konania: poľština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, H. Krämer, K. Herrmann a E. Kružíková)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. J. Szyszko, ministre de l’Environnement, B. Majczyna a D. Krawczyk, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci K. Tomaszewski, ekspert)

      Výrok rozsudku

            1.

            Poľská republika si tým, že:

                     —

                     schválila prílohu k plánu obhospodarovania lesov pre lesnú oblasť Białowieża bez uistenia sa, že táto príloha nebude mať nepriaznivý vplyv na integritu lokality európskeho významu a osobitného chráneného územia PLC200004 Puszcza Białowieska, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, zmenenej smernicou Rady 2013/17/EÚ z 13. mája 2013,

                     —

                     nezaviedla potrebné ochranné opatrenia, ktoré zodpovedajú ekologickým požiadavkám typov prirodzených biotopov uvedených v prílohe I a druhov uvedených v prílohe II smernice 92/43, zmenenej smernicou 2013/17, ako aj vtákov uvedených v prílohe I smernice 2009/147, zmenenej smernicou 2013/17, a pravidelne sa vyskytujúcich druhov sťahovavých vtákov neuvedených v tejto prílohe, pre ktoré boli označené lokalita európskeho významu a osobitne chránené územie PLC200004 Puszcza Białowieska, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 1 smernice 92/43, zmenenej smernicou 2013/17, ako aj článku 4 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, zmenenej smernicou 2013/17,

                     —

                     nezabezpečila vysokú úroveň ochrany saproxylických chrobákov, to znamená krasoňa (Buprestis splendens), plocháča červeného (Cucujus cinnaberinus), pralesníka oranžovoštíteho (Phryganophilus ruficollis) a Pytho kolwensis uvedených v prílohe IV tejto smernice, teda nezakázala ich úmyselné zabíjanie alebo rušenie a poškodzovanie alebo ničenie ich miest na rozmnožovanie v lesnej oblasti Białowieża, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 12 ods. 1 písm. a) a d) smernice 92/43, zmenenej smernicou 2013/17, a

                     —

                     nezabezpečila ochranu druhov vtákov uvedených v článku 1 tejto smernice, najmä kuvička vrabčieho (Glaucidium passerinum), pôtika kapcavého (Aegolius funereus), ďatľa bielochrbtého (Dendrocopos leucotos) a ďatľa trojprstého (Picoides tridactylus), teda nezabezpečila, aby tieto druhy neboli zabíjané alebo rušené počas obdobia rozmnožovania a odchovu mláďat a aby ich hniezda či vajcia neboli úmyselne ničené, poškodzované alebo odstraňované v lesnej oblasti Białowieża, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 písm. b) a d) smernice 2009/147, zmenenej smernicou 2013/17.

            2.

            Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 338, 9.10.2017.


201805250621897412018/C 200/632482018TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180416494911Vec T-248/18: Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Cabello Rondón/Rada
 ---documentbreak--- C2002018SK4910120180416SK0063491491Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Cabello Rondón/Rada
   (Vec T-248/18)2018/C 200/63Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Diosdado Cabello Rondón (Venezuela) (v zastúpení: L. Giuliano a F. Di Gianni, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/90 z 22. januára 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/88 z 22. januára 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele, v rozsahu, v akom sa ich ustanovenia týkajú žalobcu; a

            —

            uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada porušila zásadu riadnej správy veci verejných a porušila právo žalobcu na obhajobu a účinnú súdnu ochranu tým, že v primeranej lehote neposkytla prístup k dôkazom, na základe ktorých došlo k zaradeniu žalobcu na zoznam.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že sa Rada dopustila nesprávneho posúdenia, lebo nepreukázala, že bol žalobca zapojený do oslabovania demokracie a právneho štátu vo Venezuele.


201805250551897092018/C 200/492072017TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180424383922Vec T-207/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Obrazová ochranná známka Európskej únie hp — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia dobrej viery — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3820120180424SK0049382392Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp)
   (Vec T-207/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Obrazová ochranná známka Európskej únie hp — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia dobrej viery — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 200/49Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa:: Senetic S.A. (Katowice, Poľsko) (v zastúpení: M. Krekora, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Raab a C. Tenkhoff, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. februára 2017 (vec R 1001/2016-5) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Senetic a HP Hewlett Packard Group

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Senetic S.A. je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 168, 29.5.2017.


201805250561897102018/C 200/502082017TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180424393911Vec T-208/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Slovná ochranná známka Európskej únie HP — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Opisný charakter — -- Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia dobrej viery — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3910120180424SK0050391391Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP)
   (Vec T-208/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Slovná ochranná známka Európskej únie HP — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Opisný charakter — -- Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Neexistencia dobrej viery — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 200/50Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Senetic S.A. (Katowice, Poľsko) (v zastúpení: M. Krekora, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Raab a C. Tenkhoff, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. februára 2017 (vec R 1002/2016-5) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Senetic a HP Hewlett Packard Group

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Senetic S.A. je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 168, 29.5.2017.


201805250461897142018/C 200/512132017TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180425404011Vec T-213/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Romantik Hotels & Restaurants/EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie ROMANTIK — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods.3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2002018SK4010120180425SK0051401401Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Romantik Hotels & Restaurants/EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK)
   (Vec T-213/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie ROMANTIK — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods.3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 200/51Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Romantik Hotels & Restaurants AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: S. Hofmann a W. Göpfert, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Lenz a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Hotel Preidlhof GmbH (Naturns, Taliansko) (v zastúpení: A. Wittwer, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 3. februára 2017 (vec R 1257/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Hotel Preidlhof a Romantik Hotels & Restaurants

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Romantik Hotels & Restaurants AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 168, 29.5.2017.


201805250421896992018/C 200/522202017TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180426404122Vec T-220/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2018 – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse/EUIPO (100 % Pfalz) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 100 % Pfalz — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C2002018SK4020120180426SK0052402412Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2018 – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse/EUIPO (100 % Pfalz)
   (Vec T-220/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 100 % Pfalz — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)“2018/C 200/52Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG (Mutterstadt, Nemecko) (v zastúpení: C. Gehweiler a C. Weber, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. februára 2017 (vec R 1549/2016-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia 100 % Pfalz ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


201806080451931552018/C 221/02242018CJC22120180625SK01SKINFO_JUDICIAL201801082211Vec C-24/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Maďarsko) 8. januára 2018 – István Bán/KP 2000 Kft., Edit Kovács
 ---documentbreak--- C2212018SK210120180108SK00022121Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Maďarsko) 8. januára 2018 – István Bán/KP 2000 Kft., Edit Kovács
   (Vec C-24/18)2018/C 221/02Jazyk konania: maďarčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: István Bán

      Žalovaní: KP 2000 Kft., Edit Kovács

      Prejudiciálna otázka

   Predstavuje vnútroštátna právna úprava, na základe ktorej dochádza ex lege a bez akejkoľvek finančnej náhrady za zánik práva na užívanie pozemkov využívaných na poľnohospodárske a lesné účely v prípade, keď nový vlastník nadobudne v exekučnom konaní nehnuteľnosť zaťaženú užívacím právom a užívateľovi pozemku nebola doteraz poskytnutá vo vzťahu k tomuto pozemku pomoc na rozvoj poľnohospodárstva alebo vidieku financovaná Európskou úniou alebo Maďarskom a podmienená povinnosťou užívať pozemok na obdobie stanovené právnym predpisom, obmedzenie nezlučiteľné s článkami 49 a 63 ZFEÚ?


201806150391954982018/C 231/066842017CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201712066722Vec C-684/17 P: Odvolanie podané 6. decembra 2017: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. septembra 2017 vo veci T-83/16, Banca Monte dei Paschi di Siena a Banca Widiba SpA/EUIPO
 ---documentbreak--- C2312018SK620120171206SK00066272Odvolanie podané 6. decembra 2017: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. septembra 2017 vo veci T-83/16, Banca Monte dei Paschi di Siena a Banca Widiba SpA/EUIPO
   (Vec C-684/17 P)2018/C 231/06Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľky: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (v zastúpení: L. Trevisan, D. Contini, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením zo 17. mája 2018 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že toto odvolanie je neprípustné.


201806150641955292018/C 231/412502018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180423323321Vec T-250/18: Žaloba podaná 23. apríla 2018 – RATP/Komisia
 ---documentbreak--- C2312018SK3210120180423SK0041321332Žaloba podaná 23. apríla 2018 – RATP/Komisia
   (Vec T-250/18)2018/C 231/41Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Morgan de Rivery, P. Delelis a C. Lavin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie z 21. marca 2018, ktorým sa povoľuje čiastočný prístup k dokumentom na základe nariadenia (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie,

            —

            a v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. EÚ L 145, 2001, s. 43).

            2.

            Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážke nariadenia č. 1049/2001.

            3.

            Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001, článku 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 7 Charty základných práv, ako aj článku 339 ZFEÚ.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia.


201806220241970142018/C 240/161572018CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180222131531Vec C-157/18 P: Odvolanie podané 22. februára 2018: Tulliallan Burlington Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. decembra 2017 vo veci T-122/16, Tulliallan Burlington Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
 ---documentbreak--- C2402018SK1310120180222SK0016131153Odvolanie podané 22. februára 2018: Tulliallan Burlington Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. decembra 2017 vo veci T-122/16, Tulliallan Burlington Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-157/18 P)2018/C 240/16Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Tulliallan Burlington Ltd (v zastúpení: A. Norris, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Burlington Fashion GmbH

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu, ktorým bola zamietnutá žaloba spoločnosti Tulliallan Burlington Ltd’s (ďalej len „TBL“) proti rozhodnutiu odvolacieho senátu,

            —

            zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu [alebo subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora],

            —

            uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Burlington Fashion GmbH (ďalej len „BFG“) povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré TBL vynaložila v súvislosti s týmto odvolaním.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka („TBL“) podáva odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu, pričom tvrdí tieto nesprávne právne posúdenia, z ktorých vychádzal Všeobecný súd:

            1.

            Odvolacie dôvody spočívajúce v porušení článku 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001 (
                  1
               )

                     a)

                     Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, pretože neurobil žiadne zistenia, pokiaľ ide o „súvislosť“.

                     b)

                     Všeobecný súd ďalej vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že TBL nepredložila dôkaz svedčiaci o poškodení rozlišovacej spôsobilosti či o neoprávnenom využití rozlišovacej spôsobilosti.

                     c)

                     Všeobecný súd ďalej vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že neboli predložené potrebné dôkazy, pretože jednak nastavil dôkazné bremeno príliš vysoko a jednak nezohľadnil relevantné dôkazy.

                     d)

                     Jediný záver, ku ktorému mal Všeobecný súd totiž dospieť, bol taký, že došlo poškodeniu rozlišovacej spôsobilosti a/alebo k neoprávnenému využitiu rozlišovacej spôsobilosti.

                     e)

                     Všeobecný súd nesprávne odmietol tvrdenie TBL, podľa ktorého v rozhodnutí odvolacieho senátu neboli zjavne zohľadnené jej tvrdenia.

            2.

            Odvolacie dôvody spočívajúce v porušení článku 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001

                     a)

                     Všeobecný súd odmietol tvrdenie, že odvolací senát mal požiadať o ďalšiu výmenu pripomienok týkajúcich sa článku 8 ods. 4 za okolností, keď jediným spôsobom ako zabezpečiť spravodlivé rozhodnutie bolo, aby odvolací senát vyzval na podanie týchto pripomienok alebo rozhodol vo veci iba na základe článku 8 ods. 5 a problematiku týkajúcu sa článku. 8 ods. 4 vrátil späť na prerokovanie námietkovému oddeleniu. Všeobecný súd mal rozhodnutie odvolacieho senátu zrušiť.

                     b)

                     Všeobecný súd nesprávne súhlasil s konštatovaním odvolacieho senátu, že TBL nesplnila podmienky článku 8 ods. 4. Všeobecný súd mal konštatovať, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, ďalej mal zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu týkajúce sa článku 8 ods. 4 a napokon ho mal nahradiť vlastným rozhodnutím s tým, že došlo k porušeniu článku 8 ods. 4.

            3.

            Odvolacie dôvody spočívajúce v porušení článku 8 ods. 1 nariadenia 2017/1001

                     a)

                     Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď použil rozhodnutie vo veci Praktiker, lebo s ohľadom na rozhodnutie Súdneho dvora vo veci EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), sa rozhodnutie Praktiker v tomto prípade neuplatní na skoršie ochranné známky.

                     b)

                     Navyše alebo subsidiárne Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď použil rozhodnutie Praktiker, lebo tento rozsudok sa neuplatní na služby poskytované obchodnými galériami.

                     c)

                     Aj keby skoršie ochranné známky TBL spadali pod „maloobchodné služby“, a teda by sa na ne vzťahovalo rozhodnutie Praktiker, Všeobecný súd nesprávne vyložil rozhodnutie Praktiker v tom zmysle, že vylučuje konštatovanie o podobnosti vedúcej k zámene označení.

                     d)

                     Keďže Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia pri použití rozhodnutia Praktiker, neposúdil pravdepodobnosť zámeny ani toto posúdenie neprenechal odvolaciemu senátu. Za týchto okolností mal povinnosť jednu z týchto možností urobiť.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1).


201806220611970232018/C 240/464262017TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180528414222Vec T-426/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2018 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie EFUSE — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)
 ---documentbreak--- C2402018SK4120120180528SK0046412422Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2018 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Vec T-426/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie EFUSE — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“2018/C 240/46Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Nemecko) (v zastúpení: G. Hasselblatt, V. Töbelmann a M. Vitt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. apríla 2017 (vec R 1881/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia EFUSE ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Item Industrietechnik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


201806220831970152018/C 240/612932018TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180510525322Vec T-293/18: Žaloba podaná 10. mája 2018 – Lotyšská republika/Európska komisia
 ---documentbreak--- C2402018SK5220120180510SK0061522532Žaloba podaná 10. mája 2018 – Lotyšská republika/Európska komisia
   (Vec T-293/18)2018/C 240/61Jazyk konania: lotyština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lotyšská republika (v zastúpení: I. Kucina a V. Soņeca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil list Komisie C(2018) 1418 final z 12. marca 2018, v ktorom Komisia formulovala svoj postoj a uložil tejto inštitúcii, aby zaujala postoj, ktorý nevyvolá právne účinky poškodzujúce Lotyšsko,

            —

            zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby Lotyšská republika uvádza, že Komisia pri formulovaní svojho postoja porušila okrem článku 263 ZFEÚ, keď vyvolala právne účinky spôsobujúce Lotyšku ujmu, tiež článok 17 ods. 1 ZEÚ, v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. d) ZFEÚ a článkami 38 a 335 ZFEÚ, ktoré Komisii ukladajú povinnosť zabezpečiť, aby Nórsko riadne plnilo svoje záväzky, ktoré prevzalo na základe Parížskej zmluvy (
         1
      ), pokiaľ ide o práva členských štátov Európskej únie na nediskriminačný prístup k výkonu rybolovu v rybolovnej oblasti Špicbergy.
   (
         1
      )	Dohoda o Špicbergoch, ktorú uzatvorili Nórsko, Spojené štáty americké, Dánsko, Francúzsko, Taliansko, Japonsko, Holandsko, Spojené kráľovstvo, Írsko, britské zámorské územia a Švédsko, podpísaná v Paríži 9. februára 1920. K nahliadnutiu na portáli: https://likumi.lv/ta/id/282051-par-ligumu-starp-norvegiju-amerikas-savienotajam-valstim-daniju-franciju-italiju-japanu-niderlandi-lielbritaniju-un


201806220071970782018/C 240/313032018CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180503272821Vec C-303/18 P: Odvolanie podané 3. mája 2018: Jean-Marie Le Pen proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 7. marca 2018 vo veci T-140/16, Le Pen/Parlament
 ---documentbreak--- C2402018SK2710120180503SK0031271282Odvolanie podané 3. mája 2018: Jean-Marie Le Pen proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 7. marca 2018 vo veci T-140/16, Le Pen/Parlament
   (Vec C-303/18 P)2018/C 240/31Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Jean-Marie Le Pen (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

      ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy

            —

            Zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018, T-140/16.

      A zároveň:

            —

            zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 29. januára 2016, oznámené listom č. D 302191 z 5. februára 2016, prijaté podľa článku 68 rozhodnutia predsedníctva Parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008, „ktorým sa uplatňujú vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu“, v znení zmien, ktorým sa rozhodlo o pohľadávke voči odvolateľke vo výške 320026,23 eura z dôvodu neoprávnene vyplatených súm ako príspevkov na asistenta poslanca Parlamentu a nariadilo jej vymáhanie,

            —

            zrušiť oznámenie o dlhu č. 2016-195 zo 4. februára 2016, ktorým sa odvolateľke oznámilo, že sa voči nej vedie pohľadávka na základe rozhodnutia generálneho tajomníka z 29. januára 2016, a ktorým sa nariadilo vymáhanie súm neoprávnene vyplatených ako príspevkov na asistenta poslanca Parlamentu,

            —

            rozhodnúť o sume, ktorú treba odvolateľke priznať ako náhradu jej nemajetkovej ujmy,

            —

            rozhodnúť o sume, ktorú treba odvolateľke priznať ako náhradu trov konania,

            —

            uložil Parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

            1.

            Dôvod týkajúci sa verejného poriadku: Porušenie práva na obhajobu odvolateľky Všeobecným súdom – Porušenie podstatných formálnych náležitostí
            Všeobecný súd tým, že nezabezpečil, aby Parlament dodržal články 41 a 42 Charty základných práv, neumožnil spravodlivú a kontradiktórnu diskusiu. Parlament má k dispozícii administratívny spis a spis OLAF, čo by mohol využiť. V oboch spisoch môže nájsť dôkazy o vykonanej práci, ktoré však nie sú odvolateľke prístupné.

            2.

            Porušenie práva Únie Všeobecným súdom – Nesprávne právne posúdenie a nesprávna kvalifikácia skutkového stavu a dôkazov Všeobecným súdom – Diskriminačná povaha, a teda fumus persecutionis – Porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery a zákonnosti

                     a)

                     Nevykonanie krokov voči iným stranám
                     Všeobecný súd odmietol vidieť v krokoch M. Schulza diskriminačné konanie, napriek tomu, že toto konanie smerovalo iba proti Front National, a nie proti ďalším stranám. Rovnaké konania mali byť totiž začaté aj proti všetkým francúzskym stranám, proti stranám z iných členských štátov a proti desiatkam poslancov.

                     b)

                     Diskriminácia na základe osobnej situácie M. Schulza a jeho využívanie zamestnancov Parlamentu
                     Všeobecný súd odmietol vypočuť M. Schulza a K. Welleho, napriek tomu, že odvolateľka predložila dôkazy o protiprávnom konaní bývalého predsedu Parlamentu, no v súvislosti s ktorým nebolo proti nemu začaté trestné stíhanie. Všeobecný súd neprihliadol na dôkazy, čo predstavuje skutkový omyl, ktorý má právne dôsledky.

                     c)

                     Porušenie zásad legitímnej dôvery a rovnosti
                     Na rozdiel od toho, čo uviedol Všeobecný súd, existujú početné prípady porušenia vykonávacích opatrení, pri ktorých Parlament vrátenie súm nepožadoval.

            3.

            Vnútorná protiprávnosť napadnutých aktov

                     a)

                     Zjavne nesprávne posúdenie Všeobecného súdu
                     Pokiaľ by dodatok k zmluve bol natoľko zásadným dôkazom o vykonanej práci, musel by Parlament preukázať, že odvolateľka ho nepredložila napriek opakovanej žiadosti o jeho predloženie, čo je v rozpore s tým, čo uviedol Všeobecný súd. Všeobecný súd tak otočil dôkazné bremeno, čím sa dopustil skutkového omylu, ktorý má právne dôsledky.

                     b)

                     Odpracovaný čas, ktorý sa má preukázať, a spôsob dokazovania
                     Všeobecný súd skreslil vetu generálneho tajomníka, ktorý vyžadoval preukázať všetok čas odpracovaný za dotknuté obdobie, a nie „preukázanie súladu s vykonávacími opatreniami na výkon práce“.
                     Všeobecný súd nemôže trvať na povinnosti v prípade, ak Parlament uznal, že žiadna neexistuje, čo bolo zaznamenané v zázname z pojednávania pred Všeobecným súdom, hoci nijaký článok vykonávacích opatrení takú povinnosť nestanovuje. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia.

                     c)

                     Vykonanie práce
                     Odvolateľka predkladá Súdnemu dvoru dve nové písomnosti, pričom vychádza z článku 127 rokovacieho poriadku.

                     d)

                     Porušenie zásady subsidiarity
                     Na rozdiel od konštatovaní Všeobecného súdu neexistovala žiadna bezpodmienečná povinnosť Parlamentu požadovať vrátenie súm za celých päť rokov, ak iba tri z nich boli považované za sporné. Toto porušenie zásady proporcionality je dôvodom pre zrušenie rozsudku.

                     e)

                     Externé pracovné zmluvy
                     Parlament a následne ani Všeobecný súd nepreukázali, že by J.-F. Jalkh udržiaval pracovné vzťahy s tretími osobami, ktoré by mohli spôsobiť ujmu osobe odvolateľky alebo narušiť vážnosť Parlamentu alebo viesť ku konfliktu záujmov.


201806220061970512018/C 240/021472016CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL201805172211Vec C-147/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen – Belgicko) – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v zmluvách uzatvorených medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom — Preskúmanie vnútroštátnym súdom ex offo, či zmluva spadá do pôsobnosti tejto smernice — Článok 2 písm. c) — Pojem „predajca alebo dodávateľ“ — Zariadenie vysokoškolského vzdelávania financované v prevažnej miere z verejných zdrojov — Zmluva týkajúca sa bezúročného splátkového kalendára pre pohľadávky z titulu študijných poplatkov a nákladov na študijný pobyt)
 ---documentbreak--- C2402018SK210120180517SK00022121Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen – Belgicko) – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers
   (Vec C-147/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v zmluvách uzatvorených medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom — Preskúmanie vnútroštátnym súdom ex offo, či zmluva spadá do pôsobnosti tejto smernice — Článok 2 písm. c) — Pojem „predajca alebo dodávateľ“ — Zariadenie vysokoškolského vzdelávania financované v prevažnej miere z verejných zdrojov — Zmluva týkajúca sa bezúročného splátkového kalendára pre pohľadávky z titulu študijných poplatkov a nákladov na študijný pobyt)“2018/C 240/02Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vredegerecht te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

      Žalovaná: Susan Romy Jozef Kuijpers

      Výrok rozsudku

            1.

            Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje rozsudkom pre zmeškanie, pričom podľa vnútroštátnych procesných pravidiel má právomoc preskúmať ex offo rozpor medzi zmluvnou podmienkou, na ktorej je založená žaloba, a vnútroštátnymi pravidlami verejného poriadku, je povinný preskúmať ex offo, či zmluva obsahujúca túto podmienku patrí do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, a prípadne, či je takáto podmienka nekalá.

            2.

            S výhradou overení, ktoré má vykonať vnútroštátny súd, sa má článok 2 písm. c) smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že slobodné vzdelávacie zariadenie, o aké ide vo veci samej, ktoré uzavrelo s jednou zo svojich študentiek zmluvu o podmienkach splácania súm, ktoré táto študentka dlhuje z titulu študijných poplatkov a nákladov na študijný pobyt, má byť v rámci tejto zmluvy považované za „predajcu alebo dodávateľa“ v zmysle uvedeného ustanovenia, takže uvedená zmluva patrí do pôsobnosti tejto smernice.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


201806220731970872018/C 240/474272017TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180528424211Vec T-427/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2018 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie EFUSA — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [zmenený, teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2402018SK4210120180528SK0047421421Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2018 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Vec T-427/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie EFUSA — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [zmenený, teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 240/47Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Nemecko) (v zastúpení: G. Hasselblatt, V. Töbelmann a M. Vitt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. apríla 2017 (vec R 1882/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky Európskej únie EFUSE

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Item Industrietechnik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


201806220801970642018/C 240/622972018TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180508535421Vec T-297/18: Žaloba podaná 8. mája 2018 – Wirecard Technologies/EUIPO – Striatum Ventures (supr)
 ---documentbreak--- C2402018SK5310120180508SK0062531542Žaloba podaná 8. mája 2018 – Wirecard Technologies/EUIPO – Striatum Ventures (supr)
   (Vec T-297/18)2018/C 240/62Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Nemecko) (v zastúpení: A. Bayer, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Striatum Ventures BV (Rosmalen, Holandsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie supr – ochranná známka Spoločenstva č. 13 163 746

      Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. februára 2018 vo veci R 2028/2017-5

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom, ak vstúpi do konania ako vedľajší účastník konania, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


201806220331970312018/C 240/033252016CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL201805173311Vec C-325/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Industrias Químicas del Vallés, SA/Administración General del Estado, Sapec Agro, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Smernica 91/414/EHS — Smernica 2010/28/EÚ — Článok 3 ods. 1 — Postup prehodnotenia povolených prípravkov na ochranu rastlín členskými štátmi — Lehota — Predĺženie platnosti)
 ---documentbreak--- C2402018SK310120180517SK00033131Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Industrias Químicas del Vallés, SA/Administración General del Estado, Sapec Agro, SA
   (Vec C-325/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Smernica 91/414/EHS — Smernica 2010/28/EÚ — Článok 3 ods. 1 — Postup prehodnotenia povolených prípravkov na ochranu rastlín členskými štátmi — Lehota — Predĺženie platnosti)“2018/C 240/03Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Industrias Químicas del Vallés, SA

      Žalovaná: Administración General del Estado, Sapec Agro, SA

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 smernice Komisie 2010/28/EÚ z 23. apríla 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť metalaxyl ako účinnú látku, sa má vykladať v tom zmysle, že v ňom stanovená lehota, ktorá uplynula 31. decembra 2010 a ktorá umožňuje členským štátom v súlade so smernicou Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh zmeniť alebo odobrať existujúce povolenia týkajúce sa prípravkov na ochranu rastlín s obsahom metalaxylu ako účinnej látky, predstavuje prekluzívnu lehotu, ktorú členské štáty nemôžu predĺžiť.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 305, 22.8.2016.


201806220471970572018/C 240/633052018TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180516545411Vec T-305/18: Žaloba podaná 16. mája 2018 – Klyuyev/Rada
 ---documentbreak--- C2402018SK5410120180516SK0063541541Žaloba podaná 16. mája 2018 – Klyuyev/Rada
   (Vec T-305/18)2018/C 240/63Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Andriy Klyuyev (Doneck, Ukrajina) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, R Gherson a T. Garner, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil:

            —

            rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 48) a

            —

            vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 5)

      v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia uplatňujú na žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila nesprávneho posúdenia tým, že vychádzala z toho, že kritérium pre zaradenie žalobcu do zoznamu uvedené v článku 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia a článku 3 ods. 1 napadnutého nariadenia je splnené.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení porušenia žalobcových práv podľa článku 6 v spojení s článkami 2 a 3 ZEÚ a podľa článkov 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie tým, že Rada sa domnievala, že so žalobcom sa na Ukrajine zaobchádzalo v súlade so základnými ľudskými právami.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila práva žalobcu na obhajobu, riadnu správu vecí verejných a účinnú súdnu ochranu.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada bezdôvodne a neprimerane porušila žalobcove právo vlastniť majetok a právo na dobré meno.


201806220231970722018/C 240/171582018CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180222151621Vec C-158/18 P: Odvolanie podané 22. februára 2018: Tulliallan Burlington Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. decembra 2017 vo veci T-123/16, Tulliallan Burlington Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
 ---documentbreak--- C2402018SK1510120180222SK0017151162Odvolanie podané 22. februára 2018: Tulliallan Burlington Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. decembra 2017 vo veci T-123/16, Tulliallan Burlington Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-158/18 P)2018/C 240/17Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Tulliallan Burlington Ltd (v zastúpení: A. Norris, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Burlington Fashion GmbH

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu, ktorým bola zamietnutá žaloba spoločnosti Tulliallan Burlington Ltd’s (ďalej len „TBL“) proti rozhodnutiu odvolacieho senátu,

            —

            zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu [alebo subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora],

            —

            uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Burlington Fashion GmbH (ďalej len „BFG“) povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré TBL vynaložila v súvislosti s týmto odvolaním.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka („TBL“) podáva odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu, pričom tvrdí tieto nesprávne právne posúdenia, z ktorých vychádzal Všeobecný súd:

            1.

            Odvolacie dôvody spočívajúce v porušení článku 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001 (
                  1
               )

                     a)

                     Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, pretože neurobil žiadne zistenia, pokiaľ ide o „súvislosť“.

                     b)

                     Všeobecný súd ďalej vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že TBL nepredložila dôkaz svedčiaci o poškodení rozlišovacej spôsobilosti či o neoprávnenom využití rozlišovacej spôsobilosti.

                     c)

                     Všeobecný súd ďalej vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že neboli predložené potrebné dôkazy, pretože jednak nastavil dôkazné bremeno príliš vysoko a jednak nezohľadnil relevantné dôkazy.

                     d)

                     Jediný záver, ku ktorému mal Všeobecný súd totiž dospieť, bol taký, že došlo poškodeniu rozlišovacej spôsobilosti a/alebo k neoprávnenému využitiu rozlišovacej spôsobilosti.

                     e)

                     Všeobecný súd nesprávne odmietol tvrdenie TBL, podľa ktorého v rozhodnutí odvolacieho senátu neboli zjavne zohľadnené jej tvrdenia.

            2.

            Odvolacie dôvody spočívajúce v porušení článku 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001

                     a)

                     Všeobecný súd odmietol tvrdenie, že odvolací senát mal požiadať o ďalšiu výmenu pripomienok týkajúcich sa článku 8 ods. 4 za okolností, keď jediným spôsobom ako zabezpečiť spravodlivé rozhodnutie bolo, aby odvolací senát vyzval na podanie týchto pripomienok alebo rozhodol vo veci iba na základe článku 8 ods. 5 a problematiku týkajúcu sa článku 8 ods. 4 vrátil späť na prerokovanie námietkovému oddeleniu. Všeobecný súd mal rozhodnutie odvolacieho senátu zrušiť.

                     b)

                     Všeobecný súd nesprávne súhlasil s konštatovaním odvolacieho senátu, že TBL nesplnila podmienky článku 8 ods. 4. Všeobecný súd mal konštatovať, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, ďalej mal zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu týkajúce sa článku 8 ods. 4 a napokon ho mal nahradiť vlastným rozhodnutím s tým, že došlo k porušeniu článku 8 ods. 4.

            3.

            Odvolacie dôvody spočívajúce v porušení článku 8 ods. 1 nariadenia 2017/1001

                     a)

                     Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď použil rozhodnutie vo veci Praktiker, lebo s ohľadom na rozhodnutie Súdneho dvora vo veci EUIPO/Cactus (C-501/15 P; EU:C:2017:750), sa rozhodnutie Praktiker v tomto prípade neuplatní na skoršie ochranné známky.

                     b)

                     Navyše alebo subsidiárne Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď použil rozhodnutie Praktiker, lebo tento rozsudok sa neuplatní na služby poskytované obchodnými galériami.

                     c)

                     Aj keby skoršie ochranné známky TBL spadali pod „maloobchodné služby“ a teda by sa na ne vzťahovalo rozhodnutie Praktiker, Všeobecný súd nesprávne vyložil rozhodnutie Praktiker v tom zmysle, že vylučuje konštatovanie o podobnosti vedúcej k zámene označení.

                     d)

                     Keďže Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia pri použití rozhodnutia Praktiker, neposúdil pravdepodobnosť zámeny ani toto posúdenie neprenechal odvolaciemu senátu. Za týchto okolností mal povinnosť jednu z týchto možností urobiť.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1).


201806220281970482018/C 240/045312016CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL201805173422Vec C-531/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Ecoservice projektai“ UAB, anciennement „Specializuotas transportas“ UAB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/18/ES — Postupy zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby — Existencia prepojenia medzi uchádzačmi, ktorí v tom istom postupe verejného obstarávania predložili samostatné ponuky — Povinnosti uchádzačov, verejného obstarávateľa a vnútroštátneho súdu)
 ---documentbreak--- C2402018SK320120180517SK00043242Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Ecoservice projektai“ UAB, anciennement „Specializuotas transportas“ UAB
   (Vec C-531/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/18/ES — Postupy zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby — Existencia prepojenia medzi uchádzačmi, ktorí v tom istom postupe verejného obstarávania predložili samostatné ponuky — Povinnosti uchádzačov, verejného obstarávateľa a vnútroštátneho súdu)“2018/C 240/04Jazyk konania: litovčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Ecoservice projektai“ UAB, anciennement „Specializuotas transportas“ UAB

      Žalovaný:„VSA Vilnius“ UAB, „Švarinta“ UAB, „Specialus autotransportas“ UAB, „Ecoservice“ UAB

      Výrok rozsudku

   Článok 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že:

            —

            ak neexistuje žiadne výslovné normatívne ustanovenie alebo osobitná podmienka vo výzve na predloženie ponúk alebo v súťažných podkladoch upravujúcich podmienky verejného obstarávania, medzi sebou prepojení uchádzači, ktorí predložia v tom istom verejnom obstarávaní samostatné ponuky, nie sú povinní z vlastnej iniciatívy oznámiť svoje väzby verejnému obstarávateľovi,

            —

            ak má verejný obstarávateľ k dispozícii skutočnosti, ktoré spochybňujú samostatnosť a nezávislosť ponúk predložených niektorými uchádzačmi, musí overiť, či sú ich ponuky skutočne samostatné a nezávislé, pričom si môže prípadne vyžiadať dodatočné informácie od týchto uchádzačov. Ak sa ukáže, že tieto ponuky nie sú samostatné a nezávislé, článok 2 smernice 2004/18 bráni zadaniu zákazky uchádzačom, ktorí predložili takúto ponuku.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.