title: Vec T-608/13: Žaloba podaná 22. novembra 2013 — easyGroup IP Licensing/ÚHVT — TUI (easyAir-tours)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/33

         Žaloba podaná 22. novembra 2013 — easyGroup IP Licensing/ÚHVT — TUI (easyAir-tours)
   (Vec T-608/13)
   2014/C 24/60
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: easyGroup IP Licensing Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Day, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: TUI AG (Hannover, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. septembra 2013 vo veci R 1029/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „easy Air-tours“ pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 36, 39 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9220849.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodné ochranné známky, v ktorých je vyznačené Európska únia, ochranná známka Spoločenstva a národná ochranná známka týkajúca sa obrazovej ochrannej známky obsahujúcej okrem iného slovný prvok „airtours“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec F-124/05: Žaloba podaná  16. decembra 2005  – A/Komisia

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/47

         Žaloba podaná 16. decembra 2005 – A/Komisia
   (Vec F-124/05)
   (2006/C 86/86)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: A (Port-Vendres, Francúzsko) (v zastúpení: B. Cambier a L. Cambier, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 28. februára 2005, ktorým sa zamieta žiadosť podaná žalobcom 22. októbra 2004 na základe článku 90 ods. 1 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev smerujúca k skončeniu disciplinárneho konania proti žalobcovi, ktoré sa začalo rozhodnutím zo 16. januára 2004,

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 26. septembra 2005, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobcom 20. mája 2005 na základe článku 90 ods. 2 Služobného poriadku smerujúca k zmene vyššie uvedeného rozhodnutia z 28. februára 2005,

               —

               rozhodnúť, že vyššie uvedená žiadosť žalobcu z 22. októbra 2004 je prípustná a dôvodná,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi a jeho rodine uhradila predbežnú sumu 1 581 801 eur, ktorá zodpovedá polovici ujmy spôsobenej rozhodnutím o začatí a pokračovaní v disciplinárnom konaní proti žalobcovi, pričom druhá polovica sa má upresniť za pomoci znalca,

               —

               zaviazať žalovanú, aby uhradila úroky vo výške 8 % zo všetkých vyššie uvedených súm, a to od 23. novembra 1999, teda ukončenia prvej správy o internom vyšetrovaní vedenom Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), v ktorej sa objavujú prvé známky zaujatosti voči žalobcovi alebo subsidiárne, od 16. januára 2004, teda dátumu, kedy sa orgán poverený menovaním rozhodol začať proti žalobcovi disciplinárne konanie,

               —

               ustanoviť znalca,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca uvádza na podporu svojej žaloby šesť žalobných dôvodov.
   V prvom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že predmetné disciplinárne konanie sa začalo jedine z dôvodu, že sa proti žalobcovi začalo trestné stíhanie, ktoré sa skončilo právoplatným rozhodnutím o jeho zastavení vydaným Chambre du Conseil de Bruxelles 30. júna 2004. Disciplinárne konanie malo byť preto takisto zastavené.
   V druhom žalobnom dôvode sa žalobca dovoláva právoplatnosti vyššie citovaného rozhodnutia o zastavení trestného stíhania, proti ktorému žalovaná nepodala odvolanie.
   Subsidiárne, za predpokladu, že by bolo potrebné pripustiť, že orgán poverený menovaním môže viesť disciplinárne konanie založené na skutočnostiach, o ktorých Chambre du Conseil de Bruxelles s konečnou platnosťou rozhodol, že nie sú preukázané, sa žalobca vo svojom treťom žalobnom dôvode domnieva, že sporné rozhodnutia nesprávne spájajú konanie, ktoré sa proti nemu začalo, s výsledkom prebiehajúcich konaní proti pani Cresson.
   Vo štvrtom a piatom žalobnom dôvode ďalej žalobca tvrdí, že skutočnosti, ktoré sa mu vytýkajú, sú chybné a že orgán poverený menovaním porušil povinnosť riadnej starostlivosti stanovenú v článku 24 Služobného poriadku a zásadu legitímnej dôvery v tom, že neurobil všetko, čo bolo v jeho právomoci na účely pochopenia skutočného priebehu udalostí.
   Nakoniec v poslednom žalobnom dôvode sa žalobca domnieva, že primeraná lehota, v ktorej mal orgán poverený menovaním rozhodnúť, v každom prípade dávno uplynula, keďže skutkové okolnosti sa stali už v rokoch 1995 – 1996.
   Pokiaľ ide o návrh na náhradu škody, žalobca tvrdí, že pochybenia žalovanej sú pôvodcom jeho nervovej depresie, v dôsledku ktorej bol nútený predčasne ukončiť svoju kariéru úradníka. Uvedená okolnosť spôsobila materiálnu a morálnu ujmu jemu ako aj jeho rodine.


title: Vec T-411/11: Žaloba podaná 28. júla 2011 — Hemofarm/ÚHVT — Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/44

         Žaloba podaná 28. júla 2011 — Hemofarm/ÚHVT — Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
   (Vec T-411/11)
   2011/C 311/83
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac (Vršac, Srbsko) (v zastúpení: D. Cañadas Arcas)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Laboratorios Diafarm, SA (Barberá del Vallès, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prerušil konanie pred Všeobecným súdom, ktoré bolo začaté na základe žaloby navrhovateľky proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. mája 2011, až kým ÚHVT a obchodné súdy č. 4 a č. 8 v Barcelone nerozhodnú o návrhoch na neplatnosť a zrušenie ochrannej známky z dôvodu jej nepoužívania,

               —

               subsidiárne preskúmal rozhodnutie R 298/2010-4 štvrtého odvolacieho senátu, zrušil ho, alebo prípadne ho zmenil, v rozsahu, v ktorom sa týka sporných výrobkov triedy 5, a napokon zamietnuť námietku B 996 506 týkajúcu sa tejto triedy, čím sa vyhovie návrhu na zápis ochrannej známky HEMOFARM č. 4 504 049 žalobkyne, pre všetky výrobky triedy 5 a bude zapísaná ochranná známka pre prihlasované triedy 5 a 35.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HEMOFARM“ pre výroky a služby tried 3, 5 a 35.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Laboratorios Diafarm, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „HEMOFARM“, zapísaná ako ochranná známka Spoločenstva a medzinárodná ochranná známka pre výrobky tried 3 a 16, a národné slovné ochranné známky „HEMOPLANT“ a „HEMONET“ pre výrobky triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolanie.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


               3.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/15

         Žaloba Dozorného úradu EZVO proti Islandskej republike podaná 28. júna 2013
   (Vec E-11/13)
   2013/C 287/11
   Dňa 28. júna 2013 podal Dozorný orgán EZVO v zastúpení Xavierom Lewisom, Clémence Perrinovou a Mariou Moustakaliovou, splnomocnených zástupcov Dozorného orgánu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium, na Súdny dvor EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Island nesprávnym vykonaním článku 9 ods. 1 a 2 a článku 10 aktu uvedeného v bode 13b prílohy IX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica 2002/92/ES Európskeho parlamentu a Rady z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k uvedenej dohode v stanovenom čase si nesplnil povinnosti podľa uvedeného aktu a článku 7 dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               V žalobe sa uvádza, že Island nedosiahol do 4. septembra 2012 súlad s odôvodneným stanoviskom Dozorného úradu EZVO zo 4. júla 2012 týkajúcim sa nesprávneho vykonania článku 9 ods. 1 a 2 a článku 10 aktu uvedeného v bode 13b prílohy IX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica 2002/92/ES Európskeho parlamentu a Rady z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia, ďalej len „smernica“),

               —

               Dozorný úrad EZVO konštatuje, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na vykonávanie smernice, si nesplnil povinnosti podľa článku 9 ods. 1 a 2 a článku 10 smernice, ako aj podľa článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec C-322/05 P: Odvolanie podané 24. augusta 2005: Hippocrate Vounakis proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 2. júna 2005 vo veci T-326/03, Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/6

         Odvolanie podané 24. augusta 2005: Hippocrate Vounakis proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 2. júna 2005 vo veci T-326/03, Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-322/05 P)
   (2005/C 257/11)
   Jazyk konania: francúzština
   Hippocrate Vounakis podal 24. augusta 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 2. júna 2005 vo veci T-326/03, Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupujú S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
   Rozhodol a vyhlásil

               —

               uznesenie Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 2. júna 2005 vo veci T-326/03 (Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev) sa zrušuje v plnom rozsahu,

         Rozhodol prostredníctvom nových ustanovení

               —

               žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu Komisie nezapísať odvolateľa na zoznam povýšených do platovej triedy A4 počas hodnoteného obdobia 2002 je prípustná.

               —

               žalovaná v konaní pred Súdom prvého stupňa a v konaní o odvolaní je povinná nahradiť trovy konania tak odvolacieho konania ako aj konania pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia určením rozhodnutia napadnutého odvolateľom.
   Súd prvého stupňa totižto nesprávne usúdil, že rozhodnutie napadnuté žalobcom je rozhodnutie zakladajúce zoznam povýšených, také rozhodnutie tvorí súhrn individuálnych aktov, ktorých príjemcom sú povýšený úradníci, zatiaľ čo napadnuté rozhodnutie je čisto individuálnym rozhodnutím o nezapísaní mena odvolateľa na zoznam povýšených.
   Odvolateľ nebol príjemcom rozhodnutí o povýšení iných úradníkov, nesprávne posúdených ako napadnutý akt, Súd prvého stupňa usúdil, že článok 90ods. 2 druhá zarážka druhá veta štatútu musí byť uplatnený a že teda, z jeho pohľadu, hoci bol na dovolenke do 16. septembra a uvedené rozhodnutie bolo uverejnené 14. augusta 2002, čas, od ktorého plynie lehota na podanie sťažnosti začal plynúť v každom prípade odo dňa uverejnenia tohto zoznamu.
   Týmto postupom Súd prvého stupňa nesprávne neuplatnil článok 90 ods. 2 druhá zarážka prvá veta štatútu, keďže napadnutý akt je individuálnym rozhodnutím o nepovýšení odvolateľa po porovnávacom hodnotení zásluh povýšených úradníkov a nie individuálnym rozhodnutím o povýšení iných povýšených úradníkov, ktorý mu nespôsobuje ujmu.
   Pokiaľ ide o individuálne rozhodnutie, musí mu byť toto „užitočne“ oznámené.
   Z vyššie uvedených dôvodov je zjavné, že Súd prvého stupňa sa dopustil neprávneho právneho posúdenia.


title: Vec F-37/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  24. septembra 2009 — Brown/Komisia (Verejná služba — Interné výberové konanie inštitúcie — Podmienky pripustenia — Pomocní zamestnanci — Zamietnutie prihlášky)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/83

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 24. septembra 2009 — Brown/Komisia
   (Vec F-37/05) (1)

   (Verejná služba - Interné výberové konanie inštitúcie - Podmienky pripustenia - Pomocní zamestnanci - Zamietnutie prihlášky)
   2009/C 267/148
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Michael Brown (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania COM/PB/04, výberové konanie na postup z kategórie C do kategórie B, ktorým sa zamieta pripustenie žalobcu k predbežným výberovým skúškam uvedeného výberového konania z dôvodu, že ku dňu, kedy uplynula lehota na podanie prihlášok, nespĺňa podmienky stanovené v služobnom poriadku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2009, s. 36 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-208/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-200/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. mája 2010 — Abertis Infraestructuras/Komisia [ „Žaloba o neplatnosť — Koncentrácie — Rozhodnutie o ukončení konania začatého podľa článku 21 ods. 4 nariadenia (ES) č. 139/2004 — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Neprípustnosť“ ]

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2010 — Abertis Infraestructuras/Komisia
   (Vec T-200/09) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Koncentrácie - Rozhodnutie o ukončení konania začatého podľa článku 21 ods. 4 nariadenia (ES) č. 139/2004 - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Neprípustnosť“)
   2010/C 195/30
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. Roca Junyent a P. Callol García, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a É. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 13. augusta 2008 o ukončení konania začatého podľa článku 21 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40) v rozsahu, v akom sa týka koncentrácie žalobkyne a spoločnosti Autostrade SpA (vec COMP/M.4388 — Abertis/Autostrade)

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Abertis Infraestructuras, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec T-252/06 P: Odvolanie podané 7. septembra 2006 : Beau proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  28. júna 2006 vo veci F-39/05, Beau/Komisia

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/38

         Odvolanie podané 7. septembra 2006: Beau proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 28. júna 2006 vo veci F-39/05, Beau/Komisia
   (Vec T-252/06 P)
   (2006/C 281/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Marie-Yolande Beau (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť toto odvolanie za prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok vyhlásený Súdom pre verejnú službu 28. júna 2006 vo veci F-39/05,

               —

               vyhovieť návrhom na zrušenie a náhradu škody podaným odvolateľkou v prvom stupni,

               —

               zaviazať odporkyňu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka vo svojom odvolaní tvrdí, že Súd pre verejnú službu jednak porušil právo Spoločenstva tým, že vykonal nesprávne právne posúdenie určitých skutočností, a jednak sa dopustil procesnej chyby, ktorá porušila jej právo na obranu.


title: Vec T-58/15: Žaloba podaná 4. februára 2015 – Ludwig Bertram/ÚHVT – Seni Vita (Sanivita)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/36

         Žaloba podaná 4. februára 2015 – Ludwig Bertram/ÚHVT – Seni Vita (Sanivita)
   (Vec T-58/15)
   (2015/C 118/45)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ludwig Bertram GmbH (Isernhagen, Nemecko) (v zastúpení: V. Rust-Sorge, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Seni Vita OHG (Bayreuth, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva č. 9949959.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. novembra 2014 vo veci R 1087/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-141/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo  17. júla 2014 – Reber Holding GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Wedl & Hofmann GmbH (Odvolaniei — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka Walzer Traum — Námietka majiteľa národnej slovnej ochrannej známky Walzertraum — Pojem riadne používanie ochrannej známky — Nezohľadnenie skorších rozhodnutí — Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/11

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. júla 2014 – Reber Holding GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Wedl & Hofmann GmbH
   (Vec C-141/13 P) (1)

   ((Odvolaniei - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka Walzer Traum - Námietka majiteľa národnej slovnej ochrannej známky Walzertraum - Pojem riadne používanie ochrannej známky - Nezohľadnenie skorších rozhodnutí - Zásada rovnosti zaobchádzania))
   2014/C 315/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Reber Holding GmbH & Co. KG (v zastúpení: O. Spuhler a M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Wedl & Hofmann GmbH (v zastúpení: T. Raubal, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Reber Holding GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec C-292/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma (Taliansko) 27. júla 2009 — Isabella Calestani/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma (Taliansko) 27. júla 2009 — Isabella Calestani/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Vec C-292/09)
   2009/C 233/17
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Isabella Calestani

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Prejudiciálna otázka

   Na účely rozhodnutia tejto veci je potrebné prejudiciálne rozhodnúť, či existuje nezlučiteľnosť článku 19 ods. 5 DPR č. 633/72 s právom Spoločenstva a so zásadou neutrality DPH a najmä, či nedošlo k nesplneniu povinnosti prevziať šiestu smernicu 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 v rozsahu, v akom vnútroštátne právo neustanovuje možnosť odpočtu DPH z kúpy pre subjekty, ktoré vykonávajú oslobodenú činnosť.

      (1)  Ú. v. ES L 145; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-356/13 P: Odvolanie podané 4. júla 2013 : Giorgio Lebedef proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  24. apríla 2013 vo veci F-56/11, Lebedef/Komisia

text:
               12.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/8

         Odvolanie podané 4. júla 2013: Giorgio Lebedef proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 24. apríla 2013 vo veci F-56/11, Lebedef/Komisia
   (Vec T-356/13 P)
   2013/C 298/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 24. apríla 2013 vo veci F-56/11, Lebedef/Komisia, ktorého predmetom je zrušenie disciplinárneho rozhodnutia zo 6. júla 2010 o uložení odvolateľovi sankcie zaradenia o dve platové triedy nižšie v rámci rovnakej funkčnej skupiny,

               —

               vyhovel návrhom odvolateľa formulovaným v prvostupňovom konaní,

               —

               subsidiárne vrátil vec na konanie pred Súdom pre verejnú službu,

               —

               rozhodol o trovách konania a zaviazal Komisiu Európskej únie na ich úhradu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania odvolateľ uvádza niekoľko výhrad týkajúcich sa bodov 35, 36, 44, 45, 56, 57, 69, 70, 71, 77, 78, 86, 95 a 96 napadnutého rozsudku založených na porušení práva na obranu, ako aj porušení zásady zákazu svojvoľného rozhodovania, keďže Súd pre verejnú službu skreslil a nesprávne vykladal skutkové okolnosti a dopustil sa nesprávneho citovania a výkladu žaloby v prvostupňovom konaní a napadnutého rozhodnutia.


title: Vec T-310/08: Žaloba podaná 8. augusta 2008 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/ÚHVT (executive edition)

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/22

         Žaloba podaná 8. augusta 2008 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/ÚHVT (executive edition)
   (Vec T-310/08)
   (2008/C 247/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. júna 2008 (vec R 845/2007-1),

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na znášanie vlastných trov konania a na náhradu trov konania žalobkyne.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „executive edition“ pre výrobky zaradené do tried 7, 9 a 11 (prihláška č. 4 908 182).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože prihlasovaná ochranná známka má požadovanú minimálnu úroveň rozlišovacej spôsobilosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-101/09: Žaloba podaná 15. decembra 2009 — AA/Komisia

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/52

         Žaloba podaná 15. decembra 2009 — AA/Komisia
   (Vec F-101/09)
   2010/C 63/92
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   V prvom rade čiastočné zrušenie rozhodnutia o zaradení žalobcu do platovej triedy AD6 platového stupňa 2 a zaviazanie žalovanej na náhradu spôsobenej nemajetkovej a majetkovej ujmy. Subsidiárne zaviazanie žalovanej na zaplatenie náhrady nemajetkovej a majetkovej ujmy spôsobenej oneskorením v prijatí žalobcu do zamestnania

      Návrhy žalobcu

               —

               v prvom rade zrušiť rozhodnutie z 19. februára 2009 v časti, v ktorej bolo prijaté konečné pracovné zaradenie žalobcu, ako aj zaviazať žalovanú na zaplatenie náhrady škody vo výške 320 854 eur a vyrovnávacích úrokov a úrokov z omeškania vo výške 8 %-nej sadzby za spôsobenú nemajetkovú a majetkovú ujmu,

               —

               subsidiárne zaviazať žalovanú na zaplatenie náhrady škody až do výšky 23 331 246 eur a vyrovnávacích úrokov a úrokov z omeškania vo výške 6,75 %-nej sadzby za nemajetkovú a majetkovú ujmu spôsobenú oneskorením v prijatí žalobcu do zamestnania,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-398/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 3. júla 2017 – Profit Europe NV/Belgické kráľovstvo

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 3. júla 2017 – Profit Europe NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-398/17)
   (2017/C 300/25)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Profit Europe NV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa podpoložka 7307 19 10 KN (1) vykladať v tom zmysle, že zahŕňa príslušenstvo na rúry alebo rúrky z liatiny s guľôčkovým grafitom, ktoré má také znaky ako príslušenstvo na rúry, o ktoré ide v konaní vo veci samej, keď z jeho objektívnych znakov vyplýva, že v porovnaní s kujnou liatinou existuje podstatný rozdiel, pretože tvárnosť liatiny s guľôčkovým grafitom nie je výsledkom príslušného tepelného spracovania a pretože liatina s guľôčkovým grafitom obsahuje inú formu grafitu ako kujná liatina, a to podobu guľôčkového grafitu namiesto temperovaného uhlíka?

               2.

               Má sa podpoložka 7307 11 00 KN vykladať v tom zmysle, že zahŕňa príslušenstvo na rúry alebo rúrky z liatiny s guľôčkovým grafitom, ktoré má také znaky ako príslušenstvo na rúry, o ktoré ide v konaní vo veci samej, keď z objektívnych znakov liatiny s guľôčkovým grafitom vyplýva, že tá sa v zásade nezhoduje s objektívnymi znakmi nekujnej liatiny?

               3.

               Majú sa vysvetlivky k podpoložke 7307 19 10 KN, v ktorých sa konštatuje, že kujná liatina zahŕňa liatinu s guľôčkovým grafitom, nezohľadniť v rozsahu, v akom stanovujú, že kujná liatina zahŕňa liatinu s guľôčkovým grafitom, keď je zrejmé, že liatina s guľôčkovým grafitom nepredstavuje kujnú liatinu?

      (1)  Pozri nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, 1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).


title: Vec C-34/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 24. januára 2014 – Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 24. januára 2014 – Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg
   (Vec C-34/14)
   2014/C 194/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Puma SE

      Žalovaný: Hauptzollamt Nürnberg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 (1) z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 (2) z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má, alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (3), celkovo platné, pokiaľ sa na základe rozsudkov Súdneho dvora Európskej únie z 2. februára 2012 a z 15. novembra 2012 vo veciach C-249/10 P a C-247/10 P nevyhlásila ich neplatnosť?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, ale ak uvedené nariadenia nie sú celkovo neplatné:

                           a)

                           V súvislosti s ktorými vývozcami a výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname, od ktorých žalobkyňa odoberala tovar v rokoch 2006 až 2011, sú neplatné nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v ČĽR a vo Vietname, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96?

                           b)

                           Predstavuje úplné alebo čiastočné vyhlásenie neplatnosti uvedených nariadení nepredvídateľnú okolnosť alebo vyššiu moc v zmysle článku 236 ods. 2 druhého pododseku colného kódexu (CK)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 352, s. 1.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva; Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.


title: Vec T-290/14: Žaloba podaná 29. apríla 2014 – Portnov/Rada

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/34

         Žaloba podaná 29. apríla 2014 – Portnov/Rada
   (Vec T-290/14)
   2014/C 194/45
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Andrij Portnov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Cessieux, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu pána Andrija Portnova za prípustnú,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               rozhodol, že Rada Európskej únie znáša trovy konania podľa článkov 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu a práva na účinný prostriedok nápravy zaručených základnými zásadami európskeho práva, uvedenými v článku 47 Charty základných práv Európskej únie a v článkoch 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutých aktov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nedodržaní kritéria sankcie definovaného v článku 1 rozhodnutia 2014/119/SZBP a v odôvodnení 4 nariadenia (EÚ) č. 208/2014.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutkovom pochybení, lebo proti pánovi Portnovovi nebolo ku dňu prijatia napadnutých aktov na Ukrajine vedené žiadne trestné vyšetrovanie vo vzťahu k skutočnostiam, ktoré proti nemu Rada namieta.

               5.

               Piaty žalobný dôvod vychádza z porušenia základného práva na ochranu vlastníckeho práva chráneného článkom 17 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 dodatkového protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.


title: Vec T-366/09: Žaloba podaná 17. septembra 2009 — Insula/Komisia

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/53

         Žaloba podaná 17. septembra 2009 — Insula/Komisia
   (Vec T-366/09)
   2009/C 282/100
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-D. Simonet a P. Marsal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že žaloba je prípustná a dôvodná,

               —

               určiť, že požiadavka Komisie na vrátenie sumy 114 996,82 eura je nedôvodná a v dôsledku toho uložiť Komisii, aby vystavila dobropis na sumu 114 996,82 eura,

               —

               určiť, že požiadavka Komisie na vrátenie sumy 253 617,08 eura je čiastočne dôvodná a v dôsledku toho uložiť Komisii, aby vystavila dobropis na sumu 174 044,85 eura,

               —

               uložiť Komisii, aby zaplatila sumu 146 261,06 eura ako náhradu škody,

               —

               subsidiárne určiť, že žalobca má právo na vyrovnávací príspevok vo výške 573 273,42 eura,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou, ktorá bola podaná na základe rozhodcovskej doložky, sa žalobca domáha, aby Súd prvého stupňa určil, že oznámenia o dlhu, v ktorých Komisia na základe správy o audite Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) požadovala vrátenie záloh vyplatených žalobcovi, sú v rozpore s ustanoveniami rôznych zmlúv uzatvorených v rámci projektov patriacich do zvláštneho programu výskumu, technologického vývoja a dokazovania v oblasti energie, životného prostredia a udržateľného rozvoja, ako aj programu ALTENER II.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom sú v podstate zhodné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-246/09, Insula/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 2009, s. 30.


title: Vec T-368/07: Žaloba podaná 26. septembra 2007 – Litva/Komisia

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/35

         Žaloba podaná 26. septembra 2007 – Litva/Komisia
   (Vec T-368/07)
   (2007/C 283/64)
   Jazyk konania: litovčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 3407 v konečnom znení z 13. júla 2007 (1),

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie, ktoré jej bolo oznámené 16. júla 2007, je protiprávne a uvádza tieto právne dôvody:
   1.   Komisia prekročila svoje právomoci
   Žalobkyňa tvrdí, že prijatím jednostranného rozhodnutia o definitívnom obsahu litovského národného alokačného plánu Komisia prekročila právomoci, ktoré jej zveruje smernica 2003/87/ES, pretože ustanovenia tejto smernice Komisiu oprávňujú posúdiť národné alokačné plány pripravené členskými štátmi, ale neudeľujú jej oprávnenie stanoviť celkové množstvo emisných kvót bez toho, aby prihliadla na národné alokačné plány pripravené a predložené členskými štátmi.
   2.   Porušenie práva Spoločenstva

               2.1.

                  Opomenutie zohľadnenia cieľov smernice 2003/87/ES: rozhodnutím, ktoré je obsiahnuté v napadnutom rozhodnutí o národnej úrovni emisií v priebehu obdobia od roku 2008 do roku 2012, ktorá je nižšia ako úroveň vyžadovaná na základe záväzkov prijatých Litvou podľa Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru Organizácie spojených národov o zmene klímy, Komisia nezohľadnila skutočné ciele smernice 2003/87 ako, z ekonomického pohľadu, účinného nástroja na splnenie záväzkov prijatých zmluvnými stranami Kjótskeho protokolu v súvislosti s emisiami skleníkových plynov.

               2.2.

                  Porušenie zásad správneho úradného postupu a lojálnej spolupráce: napadnuté rozhodnutie porušuje zásady správneho úradného postupu a lojálnej spolupráce, keďže Komisia bez prihliadnutia na posúdenie vykonané v rámci prípravy litovského národného alokačného plánu a v podstate bez konzultácií s Litvou vykonala samostatné posúdenie založené na svojej vlastnej zvolenej metodológii na stanovenie maximálneho množstva emisných kvót.

               2.3.

                  Porušenie ustanovenia smernice 2003/87/ES a porušenie zásady právnej istoty: napadnuté rozhodnutie porušuje článok 9 ods. 1 a článok 11 ods. 2 smernice 2003/87, keďže nezohľadňuje údaje predložené v litovskom národnom alokačnom pláne a odmieta metódu výpočtu uplatnenú Litvou ako nevhodnú, Komisia vychádzala výlučne z údajov získaných s použitím metódy, ktorú sama vybrala na účely stanovenia maximálneho množstva emisných kvót, ktoré majú byť pridelené. Okrem toho uplatnením tejto metodológie, o ktorej Litva vopred nič nevedela, Komisia porušila zásadu právnej istoty.

               2.4.

                  Porušenie zásady zákazu diskriminácie: napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu zákazu diskriminácie, keďže Komisia uplatnením svojej vlastnej zvolenej metódy na stanovenie maximálneho množstva emisných kvót nezohľadnila konkrétnu situáciu Litvy. Rozhodnutie preto vedie k tomu, že so situáciami, ktoré sa podstatne odlišujú, sa zaobchádza rovnako.

               2.5.

                  Nedodržanie článku 9 ods. 1 a 3 smernice 2003/87/ES a štvrtého kritéria v prílohe III tejto smernice: napadnuté rozhodnutie porušuje povinnosť, ktorá je uvedená v článku 9 smernice 2003/87 a ktorá je založená na kritériách uvedených v jej prílohe III, pretože bezdôvodne nezohľadňuje štvrté kritérium tejto prílohy a potrebu zvýšiť v Litve výrobu elektriny v elektrárniach spaľujúcich fosílne palivo, ktorá je dôsledkom záväzku uzavrieť do roku 2009 atómovú elektráreň Ignalina.

         3.   Porušenie podstatných formálnych náležitostí stanovených právnymi predpismi Európskeho spoločenstva
   Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté spôsobom, ktorý porušuje podstatné formálne náležitosti, pretože po prvé Komisia porušila ustanovenia smernice 2003/87/ES tým, že v napadnutom rozhodnutí v podstate odmietla preskúmať rozhodnutie K(2006) 5613 v konečnom znení, a po druhé napadnuté rozhodnutie nie je riadne a dostatočne odôvodnené, čím sa porušili požiadavky, ktoré sú stanovené v článku 253 ES a v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87. Komisia okrem toho nevyhovela formálnym náležitostiam tejto smernice, ktoré sa týkajú dĺžky doby posúdenia.
   4.   Zjavne nesprávne posúdenie
   Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia pri posudzovaní litovskej zmeny národného alokačného plánu po prvé nezohľadnila konkrétne a objektívne okolnosti, ktoré boli Litvou zdôraznené a ktoré viedli ku vzniknutej úrovni emisií, a po druhé, že uplatnila nevhodnú metódu výpočtu a vychádzala pri nej z nepresných údajov, čo viedlo ku stanoveniu nesprávneho maximálneho množstva emisných kvót, ktoré bolo Litve poskytnuté.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 13. júla 2007 o zmene národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov oznámeného Litvou podľa článku 3 ods. 3 rozhodnutia Komisie K(2006) 5613 v konečnom znení o národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov oznámenom Litvou v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES.


title: Vec T-15/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2016 – Simet/Komisia („Štátna pomoc — Retroaktívna náhrada za službu vo verejnom záujme priznaná talianskymi orgánmi — Služby medziregionálnej autobusovej dopravy poskytované od roku 1987 do roku 2003 — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Zachovanie záväzku služby vo verejnom záujme — Priznanie náhrady — Nariadenie (EHS) č. 1191/69“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2016 – Simet/Komisia
   (Vec T-15/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Retroaktívna náhrada za službu vo verejnom záujme priznaná talianskymi orgánmi - Služby medziregionálnej autobusovej dopravy poskytované od roku 1987 do roku 2003 - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Zachovanie záväzku služby vo verejnom záujme - Priznanie náhrady - Nariadenie (EHS) č. 1191/69“))
   (2016/C 136/40)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Simet SpA (Rossano Calabro, Taliansko) (v zastúpení: A. Clarizia, C. Varrone a P. Clarizia, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Conte, D. Grespan a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/201/EÚ z 2. októbra 2013 o náhrade, ktorá sa má vyplatiť spoločnosti Simet SpA za služby verejnej dopravy poskytované medzi rokmi 1987 a 2003 [opatrenie štátnej pomoci SA.33037 (2012/C) – Taliansko] (Ú. v. EÚ L 114, 2014, s. 48)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Simet SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Výmaz veci C-11/03

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/23

         Výmaz veci C-11/03 (1)

   (2005/C 57/38)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením z 25. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-11/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Raad van State): Boss Pharma NV proti Belgickému štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 08.03.2003


title: Vec C-95/12: Žaloba podaná 21. februára 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/19

         Žaloba podaná 21. februára 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-95/12)
   2012/C 118/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti a G. Braun, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku Súdneho dvora zo 23. októbra 2007 vo veci C-112/05, Komisia/Nemecko, týkajúcej sa rozporu ustanovení zákona VW (1) s právom Únie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na zaplatenie penále vo výške 282 725,10 eura za deň, ako aj paušálnej sumy vo výške 31 114,72 eura za deň na konto vlastných zdrojov Európskej únie,

               —

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozsudok Súdneho dvora vo veci C-112/05, Komisia/Nemecko, bol vyhlásený 23 októbra 2007. V tejto veci Komisia v zásade uviedla, že tri ustanovenia zákona VW môžu tým, že po prvé na rozdiel od všeobecnej právnej úpravy obmedzujú hlasovacie právo každého akcionára na 20 % základného imania spoločnosti Volkswagen, že po druhé v prípade rozhodnutí valného zhromaždenia, pre ktoré je podľa všeobecnej právnej úpravy potrebná iba väčšina vo výške 75 % základného imania, sa vyžaduje väčšina minimálne vo výške 80 % a že po tretie na rozdiel od všeobecnej právnej úpravy priznávajú spolkovému štátu a spolkovej krajine Dolné Sasko právo, aby každý z nich vymenoval dvoch zástupcov do dozornej rady tejto spoločnosti, odradiť od priamich investícií, čiže predstavujú obmedzenia voľného pohybu kapitálu v zmysle článku 56 ES.
   Komisia považuje za nevyhnutné požiadať Súdny dvor podľa článku 260 ods. 2 ZFEÚ o opätovné preskúmanie v tejto veci.
   Z vyššie uvedeného rozsudku Súdneho dvora vyplýva, že každé z troch uvedených ustanovení zákona VW samé osebe predstavuje porušenie voľného pohybu kapitálu.
   Zákon prijatý Spolkovou republikou Nemecko, ktorým podľa svojho názoru vykonala rozsudok Súdneho dvora, ale naďalej stanovuje, že rozhodnutia valného zhromaždenia spoločnosti Volkswagen AG, pre ktoré ustanovenia zákona o akciových spoločnostiach vyžadujú 75 % väčšinu základného imania zastúpeného pri prijímaní rozhodnutí, vyžadujú minimálne 80 % väčšinu základného imania. Spolková republika to odôvodňuje s odkazom na výrok rozsudku vo veci C-112/05, podľa ktorého toto ustanovenie predstavuje porušenie práva iba v spojení s ostatnými dvomi ustanoveniami. Samé osebe toto ustanovenie nepredstavuje porušenie voľného pohybu kapitálu.
   Podľa názoru Komisie formulácia výroku nevylučuje jednotlivú protiprávnosť všetkých troch uvedených ustanovení. Pri vykonávaní rozsudku nemožno zohľadniť iba jeho výrok, ale treba zohľadniť aj dôvody, ktoré viedli k tomuto rozhodnutiu. V danej súvislosti sa tak javí ako mimoriadne nereálne, keď sa Spolková republika snaží nevykonanie rozsudku Súdneho dvora odôvodniť tromi slovami „v spojení s“ vo výroku. Takýto výklad ignoruje nie len celé odôvodnenie rozsudku, ale aj judikatúru Súdneho dvora vo veciach takzvaných „zlatých akcií“.
   Komisia považuje za nevyhnutné, požiadať Súdny dvor podľa článku 260 ods. 2 ZFEÚ o opätovné preskúmanie v tejto veci. Výška peňažných sankcií bola stanovená na základe oznámenia Komisie z 1. septembra 2011 o aktualizácií údajov na výpočet paušálnych súm a penále (2).

      (1)  Zb. 2007, s. I-08995.

      (2)  Ú. v. EÚ, C 12, 2011, s. 1.


title: Vec C-230/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  9. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie 2002/22/ES — Elektronické komunikácie — Jednotné európske núdzové volacie číslo — Miesto volajúceho — Neprijatie v stanovenej lehote)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/5

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 9. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-230/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie 2002/22/ES - Elektronické komunikácie - Jednotné európske núdzové volacie číslo - Miesto volajúceho - Neprijatie v stanovenej lehote)
   (2009/C 69/07)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils a M. Shotter, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. M. Wissels, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 26 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367)
   Výrok rozsudku

               1.

               Holandské kráľovstvo si tým, že nedalo k dispozícii, pokiaľ je to technicky možné, informácie o mieste volajúceho pri volaniach na jednotné európske núdzové volacie číslo „112“ orgánom spracovávajúcim núdzové volania, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 26 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby).

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-38/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. mája 2014 – Pedro Group/ÚHVT – Cortefiel (PEDRO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PEDRO — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Pedro del Hierro — Čiastočné zamietnutie zápisu — Relatívne dôvody zamietnutia — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Vysoká rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2014 – Pedro Group/ÚHVT – Cortefiel (PEDRO)
   (Vec T-38/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PEDRO - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Pedro del Hierro - Čiastočné zamietnutie zápisu - Relatívne dôvody zamietnutia - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Vysoká rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 194/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pedro Group Pte Ltd (Singapur, Singapur) (v zastúpení: B. Brandreth, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Vuijst a J. Crespo Carillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cortefiel, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne H. Mosback, P. López Ronda, G. Macias Bonilla a G. Marín Raigal, neskôr P. López Ronda, G. Macias Bonilla a G. Marín Raigal, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. novembra 2012 (vec R 271/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Cortefiel, SA, a Pedro Group Pte Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pedro Group Pte Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec T-312/14: Žaloba podaná 28. apríla 2014 – Federcoopesca a i./Komisia

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/36

         Žaloba podaná 28. apríla 2014 – Federcoopesca a i./Komisia
   (Vec T-312/14)
   2014/C 194/47
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rím, Taliansko), Associazione Lega Pesca (Rím) a AGCI AGR IT AL (Rím) (v zastúpení: L. Caroli a S. Ventura, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 6. decembra 2013, ktoré zavádza akčný plán na nápravu nedostatkov talianskeho systému kontroly rybolovu [Action plan – COM (2013) 8635 final], najmä v súvislosti s bodmi 13, 15, 16 a 17 akčného plánu pripojeného k rozhodnutiu,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Účelom rozhodnutia napadnutého v tomto konaní je napraviť zistené nedostatky talianskych orgánov pri uplatňovaní pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na absencii alebo nedostatočnosti odôvodnenia

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyne tvrdia, že napadnutý akt bol prijatý s cieľom vyriešiť určité nezrovnalosti pri uplatňovaní niektorých noriem spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva, ktoré boli zistené. Uvedený akt však neobsahuje žiadne údaje o týchto nezrovnalostiach, v dôsledku čoho nie je možné sledovať logický proces, ktorý viedol k jeho prijatiu. Takýto dôvod neplatnosti je o to vážnejší, že tieto opatrenia sa odchyľujú od predchádzajúcich aktov Únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení Zmlúv a noriem týkajúcich sa ich uplatňovania

                           —

                           Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že pri prijatí napadnutého rozhodnutia boli porušené Zmluvy a článok 102 ods. 4 nariadenia č. 1224/2009, a že Komisia na jeho prijatie nemala dostatočnú právomoc. Nie je určené na posilnenie kontrolného systému, ale ukladá nové povinnosti, ktoré nie sú upravené v primárnych aktoch a dokonca sú s takýmito aktmi v rozpore.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie, zásady racionality a zásady proporcionality

                           —

                           Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti, keďže pre talianskych rybárov zavádza nové, ťažšie povinnosti. Opatreniam uvedeným v rozhodnutí ďalej zjavne chýba akákoľvek rozumná súvislosť so sledovaným cieľom a vo svojej podstate sú iracionálne a neproporcionálne, keďže nie je v praxi možné zistiť, aká je súvislosť medzi povinnosťami uloženými rybárom a uskutočnením cieľa rozhodnutia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nezákonnosti systému pre závažné porušenia a najmä na porušení článku 92 nariadenia č. 1224/2009 na porušení zásady postupnosti a proporcionality sankcie

                           —

                           Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že v rozpore s nariadením č. 1224/2009, ktoré zavádza systém postupných sankcií, napadnuté rozhodnutie ukladá automatické pozastavenie rybárskych povolení v prípade závažného porušenia a definitívne odňatie v prípade opakovaného porušenia. Napadnuté rozhodnutie teda nahrádza ustanovenia právnej úpravy odlišným a oveľa prísnejším systémom automatických a neodvolateľných sankcií. Navyše sa zdá, že sankčný systém uložený Akčným plánom vážne porušuje zásadu postupnosti sankcie, jej proporcionality vo vzťahu k závažnosti porušenia a k zásade osobného uplatňovania sankcie, keďže sankcia sa vzťahuje na držiteľa povolenia bez ohľadu na to, kto sa porušenia skutočne dopustil.


title: Vec T-236/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  24. februára 2009 – HPA/Komisia

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/39

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 24. februára 2009 – HPA/Komisia
   (Vec T-236/08) (1)

   2009/C 90/63

      Jazyk konania: holandčina

   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-157/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Administración General del Estado (Voľný pohyb kapitálu — Daň z príjmov právnických osôb — Zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia — Zákaz odpočtu dane, ktorá je splatná, ale nebola odvedená v iných členských štátoch)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Administración General del Estado
   (Vec C-157/10) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Daň z príjmov právnických osôb - Zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia - Zákaz odpočtu dane, ktorá je splatná, ale nebola odvedená v iných členských štátoch)
   2012/C 32/12
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Žalovaný: Administración General del Estado

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo — Výklad článkov 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ — Daň z príjmu právnických osôb — Vnútroštátna právna úprava a zmluva v oblasti dvojitého zdanenia, ktorá zakazuje odpočet splatnej dane, ktorá však nebola odvedená v iných členských štátoch, z príjmu dosiahnutého na ich území

      Výrok rozsudku

   Článok 67 Zmluvy EHS a článok 1 smernice Rady 88/361/EHS z 24. júna 1988, ktorou sa vykonáva článok 67 zmluvy [článok zrušený Amsterdamskou zmluvou], nebránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá v prípade dane z príjmov právnických osôb a v rámci pravidiel o zamedzení dvojitého zdanenia zakazuje vykonať odpočet sumy dane splatnej v iných členských štátoch Európskej únie z príjmu dosiahnutého na ich území, ktorý podlieha tejto dani v prípade, že napriek splatnosti nebola zaplatená z dôvodu oslobodenia, zníženia alebo akejkoľvek inej daňovej výhody, ak táto právna úprava nie je diskriminačná v porovnaní so zdanením výnosov dosiahnutých v tomto členskom štáte, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec C-233/14: Žaloba podaná 12. mája 2014 – Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/6

         Žaloba podaná 12. mája 2014 – Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-233/14)
   2014/C 245/08
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. van Beek a C. Gheorghiu)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje,

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že možnosť uplatniť zľavu z cestovného pri využívaní prostriedkov verejnej dopravy pre študentov, ktorí v Holandsku absolvujú svoje štúdium, obmedzila na študentov, ktorí sú v Holandsku zapísaní na súkromnej alebo verejnej vzdelávacej inštitúcii a študentov z iných členských štátov, ktorí v Holandsku vykonávajú pracovnú činnosť alebo v tomto štáte nadobudli povolenie na trvalý pobyt, si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 18 ZFEÚ (v spojení s článkami 20 a 21 ZFEÚ), ako aj z článku 24 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov,

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Kým holandskí študenti môžu v prostriedkoch verejnej dopravy využívať študentskú kartu (tzv. „OV-studentenkaart“), ktorá im v Holandsku umožňuje využívať prostriedky verejnej dopravy zadarmo alebo za znížené cestovné, študenti z iných členských štátov, ktorí v Holandsku nevykonávajú pracovnú činnosť alebo tu nezískali povolenie na trvalý pobyt, musia za využívanie týchto prostriedkov zaplatiť cestovné v plnej výške.

               2.

               Podľa názoru Komisie majú holandské zákonné ustanovenia za následok priamu diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, pretože s občanmi EÚ, ktorí nie sú občanmi Holandska, sa zaobchádza menej priaznivo ako s holandskými občanmi. Holandsko si preto nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 18 ZFEÚ v spojení s článkami 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ.

               3.

               O diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti ide ďalej vtedy, ak vnútroštátna právna úprava, hoci je formulovaná neutrálne, v skutočnosti znevýhodňuje podstatne vyššie percento určitých osôb, ibaže je rozdielne zaobchádzanie odôvodnené objektívnymi faktormi, ktoré sa netýkajú diskriminácie na základe štátnej príslušnosti.

               4.

               Keďže v rámci programu Erasmus prichádza do Holandska podstatne viac zahraničných študentov ako je počet holandských študentov, ktorí sa rozhodli absolvovať celé svoje štúdium v zahraničí, a tejto poslednej uvedenej skupine študentov sa namiesto „OV-studentenkaart“ poskytuje „prenosné financovanie štúdia“ vo výške 83,13 eura mesačne (hodnota pre rok 2013), v konečnom dôsledku iba zahraniční študenti v Holandsku nezískajú ani plnenie ani výhodu v podobe vydania „OV-studentenkaart“. Uvedené predstavuje podľa názoru Komisie priamu diskrimináciu podľa článku 24 smernice 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov.

               5.

               Keďže Holandsko doposiaľ neprijalo všetky potrebné opatrenia na ukončenie rozdielneho zaobchádzania so zahraničnými študentmi, pokiaľ ide o možnosť požiadať o študentskú kartu na prostriedky verejnej dopravy („OV-studentenkaart“), dospela Komisia k záveru, že Holandsko si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 18 ZFEÚ (v spojení s článkami 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ), ako aj z článku 24 ods. 2 smernice 2004/38/ES.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-208/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Ilonka Sayn-Wittgenstein/Landeshauptmann von Wien (Európske občianstvo — Sloboda pohybu a pobytu v členských štátoch — Zákon s právnou silou ústavného zákona členského štátu o zrušení šľachtictva v tomto štáte — Priezvisko dospelej osoby, ktorá je štátnou príslušníčkou uvedeného štátu, získané osvojením v inom členskom štáte, v ktorom má bydlisko — Šľachtický titul a šľachtický predikát, ktoré sú súčasťou priezviska — Zápis orgánmi prvého členského štátu do matriky — Oprava zápisu z úradnej povinnosti — Odstránenie šľachtického titulu a šľachtického predikátu)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Ilonka Sayn-Wittgenstein/Landeshauptmann von Wien
   (Vec C-208/09) (1)

   (Európske občianstvo - Sloboda pohybu a pobytu v členských štátoch - Zákon s právnou silou ústavného zákona členského štátu o zrušení šľachtictva v tomto štáte - Priezvisko dospelej osoby, ktorá je štátnou príslušníčkou uvedeného štátu, získané osvojením v inom členskom štáte, v ktorom má bydlisko - Šľachtický titul a šľachtický predikát, ktoré sú súčasťou priezviska - Zápis orgánmi prvého členského štátu do matriky - Oprava zápisu z úradnej povinnosti - Odstránenie šľachtického titulu a šľachtického predikátu)
   2011/C 63/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Ilonka Sayn-Wittgenstein

      Odporca: Landeshauptmann von Wien

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 18 ES — Ústavný zákon členského štátu, ktorého predmetom je zrušenie šľachtických titulov v tomto štáte a ktorý zakazuje svojim štátnym príslušníkom používať zahraničné šľachtické tituly — Odmietnutie orgánmi tohto členského štátu zapísať do knihy narodení šľachtický titul a šľachtické označenie, ktoré sú súčasťou priezviska, ktoré dospelý štátny príslušník získal v inom členskom štáte ako v štáte pobytu, v dôsledku osvojenia štátnym príslušníkom posledne uvedeného štátu

      Výrok rozsudku

   Článok 21 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby orgány členského štátu mohli, za takých okolností, ako sú okolnosti v predmetnej veci, odmietnuť uznať všetky prvky priezviska štátneho príslušníka tohto štátu, ako bolo určené v druhom členskom štáte, v ktorom má uvedený štátny príslušník bydlisko v čase svojho osvojenia v dospelosti štátnym príslušníkom tohto druhého členského štátu, ak toto priezvisko obsahuje šľachtický titul, ktorý nie je v členskom štáte uvedenom ako prvý prípustný na základe jeho ústavného práva, ak opatrenia prijaté týmito orgánmi v tomto kontexte sú odôvodnené verejným poriadkom, teda sú nevyhnutné na ochranu záujmov, ktoré majú zaručiť, a sú primerané legitímne sledovanému cieľu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec C-480/07: Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/29

         Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-480/07)
   (2007/C 315/49)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo nevypracovaním, neprijatím a neuplatnením plánov zberu a spracovávania odpadu pre všetky svoje prístavy porušilo článok 5 ods. 1 a článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES (1) z 27. novembra 2000 o prístavných zariadeniach pre príjem lodného odpadu a zbytkov lodného nákladu,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Zo znenia článku 5 ods. 1 v spojení s článkom 16 ods. 1 smernice 2000/59 je zrejmé, že Španielske kráľovstvo bolo povinné pred 28. decembrom 2002 prijať ustanovenia nevyhnutné k zaisteniu vypracovania a používania zodpovedajúceho plánu zberu a spracovávania odpadu pre každý španielsky prístav.
   Ako je zrejmé z informácií predložených španielskymi orgánmi pred uvedeným dátumom, plány zberu a spracovávania odpadu boli vypracované a uplatnené vo všetkých verejných prístavoch vo vlastníctve štátu a v prístavoch nachádzajúcich sa pod jurisdikciou autonómneho regiónu Galícia. Z tejto informácie tiež vyplýva, že uvedené plány neboli zatiaľ vypracované a/alebo prijaté vo vzťahu ku všetkým prístavom nachádzajúcom sa pod jurisdikciou niektorých zo zostávajúcich prímorských autonómnych regiónov, a to Katalánska, Baleárskych ostrovov, Valencie, Murcie, Andalúzie, Kanárskych ostrovov, Astúrie, Kantábrie a Baskicka.

      (1)  Ú. v. ES L 332, 2000, s. 81.


title: Vec C-299/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 30. mája 2013 — Isabelle Gielen/Ministerraad

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 30. mája 2013 — Isabelle Gielen/Ministerraad
   (Vec C-299/13)
   (2013/C 226/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Isabelle Gielen

      Žalovaný: Ministerraad

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 5 ods. 2 smernice Rady 2008/7/ES (1) z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu vykladať v tom zmysle, že predstavuje prekážku výberu dane zo zákonom predpísanej transformácie cenných papierov na doručiteľa na cenné papiere na meno alebo na zaknihované cenné papiere a — v prípade kladnej odpovede — možno takú daň odôvodniť článkom 6 uvedenej smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 11.


title: Vec T-36/10: Žaloba podaná 1. februára 2010 — Internationaler Hilfsfonds/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/48

         Žaloba podaná 1. februára 2010 — Internationaler Hilfsfonds/Komisia
   (Vec T-36/10)
   2010/C 100/73
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Internationaler Hilfsfonds e.V. (Rosbach, Nemecko) (v zastúpení: H. Kaltenecker, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia Komisie z 9. októbra 2009 a 1. decembra 2009 v rozsahu, v akom bol žalobcovi zamietnutý prístup k dokumentom, ktoré nie sú voľne prístupné,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania a trov konania žalobcu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie z 9. októbra 2009, ktorým sa čiastočne zamietol prístup k dokumentom, ktoré nie sú voľne prístupné, a nachádzajú sa v spisoch týkajúcich sa zmluvy LIEN 97-2011, ako aj list Komisie z 1. decembra 2009, ktorým bolo žalobcovi oznámené, že nebude možné v stanovenej lehote rozhodnúť o jeho druhej žiadosti o prístup k spisu týkajúcemu sa zmluvy LIEN 97-2011.
   V odôvodnení žaloby žalobca v podstate uplatňuje, že Komisia vzhľadom na výnimky uvedené v článku 4 ods. 3 a článku 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) nebola oprávnená zamietnuť prístup k požadovaným dokumentom. V tejto súvislosti sa uvádza, že existuje prevažujúci verejný záujem na zverejnení doteraz nesprístupnených dokumentov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-619/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Mamoli Robinetteria SpA/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Koordinácia predajných cien a výmena citlivých obchodných informácií — Program zhovievavosti — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 — Horná hranica 10 % obratu — Výkon neobmedzenej súdnej právomoci)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Mamoli Robinetteria SpA/Európska komisia
   (Vec C-619/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Koordinácia predajných cien a výmena citlivých obchodných informácií - Program zhovievavosti - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 - Horná hranica 10 % obratu - Výkon neobmedzenej súdnej právomoci))
   (2017/C 104/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mamoli Robinetteria SpA (v zastúpení: F. Capelli a M. Valcada, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: L Malferrari a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Ruggeri Laderchi, avvocato)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Mamoli Robinetteria SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec T-508/11: Žaloba podaná 27. septembra 2011 — LTTE/Rada

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/39

         Žaloba podaná 27. septembra 2011 — LTTE/Rada
   (Vec T-508/11)
   2011/C 347/70
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Dánsko) (v zastúpení: V. Koppe, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 z 18. júla 2011 (1) v rozsahu, v akom sa toto nariadenie týka LTTE a určil, že nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 (2) sa vo vzťahu k LTTE neuplatňuje,

               —

               subsidiárne, uplatnil menej obmedzujúce opatrenie, ako je aj naďalej umiestnenie na zozname osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 2580/2001, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE a/alebo nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 je neuplatniteľné, keďže nebolo zohľadnené právo ozbrojeného konfliktu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE, keďže žalobcu nemožno kvalifikovať ako teroristickú organizáciu v zmysle, ako je definovaná v článku 1 ods. 1 spoločného stanoviska Rady 2001/931/SZBP.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE, keďže príslušným orgánom nebolo prijaté žiadne rozhodnutie, ako to vyžaduje článok 1 ods. 4 spoločného stanoviska Rady 2001/931/SZBP.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE, keďže Rada nevykonala žiadne preskúmanie, ako to vyžaduje článok 1 ods. 6 spoločného stanoviska Rady 2001/931/SZBP.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE, keďže dané rozhodnutie nie je v súlade s požiadavkami proporcionality a subsidiarity.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE, keďže predmetné rozhodnutie nie je v súlade s povinnosťou uviesť odôvodnenie, ako to vyžaduje článok 296 ZFEÚ.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka LTTE, keďže porušuje žalobcove právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 z 18. júla 2011, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 610/2010 a (EÚ) č. 83/2011 (Ú. v. EÚ L 188, s. 2).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207).


title: Vec T-99/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2011 — Meica/ÚHVT — TofuTown.com (TOFUKING) [Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TOFUKING — Skoršia národná slovná ochranná známka King — Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Curry King — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 — Meica/ÚHVT — TofuTown.com (TOFUKING)
   (Vec T-99/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TOFUKING - Skoršia národná slovná ochranná známka King - Skoršia národná slovná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva Curry King - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 319/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Nemecko) (v zastúpení: S. Russlies, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: TofuTown.com GmbH (Wiesbaum, Nemecko) (v zastúpení: B. Krause a F. Cordt, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. januára 2010 (vec R 63/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG a TofuTown.com GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. januára 2010 (vec R 63/2009-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vynaložené Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG.

               3.

               TofuTown.com GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-260/11: Žaloba podaná 19. mája 2011 — Španielsko/Komisia

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/29

         Žaloba podaná 19. mája 2011 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-260/11)
   2011/C 211/63
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Komisie (EÚ) č. 165/2011 z 22. februára 2011, ktorým sa ustanovujú odpočty z určitých kvót makrely pridelených Španielsku na rok 2011 a nasledujúce roky z dôvodu nadmerného výlovu v roku 2010, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Príloha napadnutého nariadenia sankcionuje Španielsko za nadmerný výlov makrely v priebehu roka 2010 v zónach VIII c, IX a X a vo vodách EÚ zóny CECAF 34.1.1 znížením kvóty výlovu o 39 242 ton, z čoho 4 500 ton sa uplatní v roku 2011, 5 500 ton v roku 2012, 9 748 ton v roku 2013, 9 747 ton v roku 2014 a 9 747 ton v roku 2015 „a podľa potreby v nasledujúcich rokoch“.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Porušenie článku 105 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (ďalej len nariadenie č. 1224/2009), keďže napadnuté nariadenie bolo prijaté predtým, než Komisia prijala vykonávacie nariadenie upravené vo vyššie uvedenom článku 105 ods. 6.

               2.

               Porušenie podstatných formálnych náležitostí, keďže neexistovala správa riadiaceho výboru, zatiaľ čo doteraz akékoľvek sankcie proti členskému štátu za prekročenie kvót boli prijaté nariadením Komisie s predchádzajúcim odôvodneným stanoviskom riadiaceho výboru.

               3.

               Porušenie práva na obhajobu, keďže napadnuté nariadenie bolo schválené bez predchádzajúceho vypočutia Španielskeho kráľovstva.

               4.

               Porušenie zásady právnej istoty, keďže Komisia si uložením sankcie, ktorá je predmetom tejto žaloby, ponechala možnosť neskôr zvyšovať uvedenú sankciu po bližšie neurčené roky.

               5.

               Porušenie zásady legitímnej dôvery, pretože napadnuté nariadenie nadobudlo účinnosť po začatí sezóny výlovu makrely v Španielsku.

               6.

               Porušenie zásady zákazu diskriminácie, pretože Komisia uplatnila odlišné kritérium rizika sociálno-ekonomických dôsledkov v porovnaní s inými porovnateľnými okolnosťami.


title: Vec T-30/15: Žaloba podaná 20. januára 2015 – Infinite Cycle Works/ÚHVT – Chance Good Ent. (INFINITY)

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/36

         Žaloba podaná 20. januára 2015 – Infinite Cycle Works/ÚHVT – Chance Good Ent. (INFINITY)
   (Vec T-30/15)
   (2015/C 089/43)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Infinite Cycle Works Ltd (Delta, Britská Kolumbia, Kanada) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Chance Good Ent. Co., Ltd (Changhua, Taiwan)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „INFINITY“ – prihláška č. 1 0 8 35  478.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. októbra 2014 vo veci R 2308/2013-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel prihláške ochrannej známky,

               —

               uložil ÚHVT a prípadným ďalším žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94.


title: Vec C-552/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia grad (Bulharsko) 2. novembra 2016 – „WIND INNOVATION 1“ EOOD, v likvidácii/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno osiguritelna praktika“ – Sofia

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia grad (Bulharsko) 2. novembra 2016 – „WIND INNOVATION 1“ EOOD, v likvidácii/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno osiguritelna praktika“ – Sofia
   (Vec C-552/16)
   (2017/C 022/14)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofia grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„WIND INNOVATION 1“ EOOD, v likvidácii

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno osiguritelna praktika“ – Sofia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 176 ods. 2 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni nútenému výmazu zo zoznamu platiteľov DPH, ktorý vyplýva zo zmeny a doplnenia ZDDS (zákona o dani z pridanej hodnoty) od 1. januára 2007, ktorou sa zrušuje možnosť, aby súdom poverený likvidátor určil, že právnická osoba, ktorej zrušenie bolo nariadené súdnym rozhodnutím, ostane zapísaná podľa ZDDS až do okamihu jej výmazu z obchodného registra, a ktorá namiesto toho považuje zrušenie právnickej osoby vykonávajúcej podnikateľskú činnosť s likvidáciou alebo bez likvidácie za dôvod núteného výmazu zo zoznamu platiteľov DPH?

               2.

               Má sa článok 176 ods. 2 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že bráni nútenému výmazu zo zoznamu platiteľov DPH, ktorý vyplýva zo zmeny a doplnenia ZDDS od 1. januára 2007 v prípadoch, keď povinná osoba v okamihu núteného výmazu zo zoznamu platiteľov DPH spĺňa požiadavky pre opätovný povinný zápis do zoznamu platiteľov DPH, povinná osoba je zmluvnou stranou platných zmlúv a oznámi, že neukončila hospodársku činnosť a naďalej v nej pokračuje, ak sa splatná daň vo výške stanovenej v okamihu núteného výmazu musí skutočne zaplatiť, aby povinnej osobe vzniklo právo na odpočítanie dane z existujúcich aktív, ktoré sa zdanili v okamihu výmazu zo zoznamu a naďalej existujú v čase obnoveného zápisu? Ak je nútený výmaz zo zoznamu v prípade vyššie uvedených okolností prípustný, možno právo na odpočítanie dane z aktív zdanených v okamihu výmazu zo zoznamu, ktoré existujú v čase opätovného zápisu do zoznamu platiteľov DPH, a s pomocou ktorých osoba dosahuje alebo dosiahne zdaniteľné príjmy, podmieňovať skutočným odvedením daní do štátneho rozpočtu alebo je prípustné, aby sa započítala daň vo výške stanovenej v okamihu výmazu zo zoznamu so sumou daňového preplatku, ktorá sa stanoví v čase opätovného zápisu do zoznamu platiteľov DPH, najmä ak sa zaplatenie dane vyžaduje od osoby, ktorej vzniká právo na odpočítanie dane?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec T-719/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Lico Leasing a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/48

         Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Lico Leasing a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión/Komisia
   (Vec T-719/13)
   2014/C 52/93
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Lico Leasing, SA (Madrid, Španielsko) a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (v zastúpení: M. Sánchez a M. Merola, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil rozhodnutie za neplatné z dôvodu, že nesprávne kvalifikuje španielsky systém daňového leasingu („SEAF“) ako systém štátnej pomoci, z ktorej majú prospech AIE (hospodárske záujmové združenia) a ich investori, a je nedostatočne odôvodnené,

               —

               subsidiárne, vyhlásil za neplatný príkaz na vrátenie pomoci priznanej prostredníctvom španielskeho systému daňového leasingu, keďže je v rozpore so všeobecnými zásadami právneho poriadku Únie,

               —

               subsidiárne, vyhlásil za neplatný príkaz na vrátenie pomoci v rozsahu, v akom sa týka výpočtu vyššie uvedenej nezlučiteľnej pomoci, keďže Španielsku bráni v tom, aby stanovilo vzorec na výpočet tejto výšky v súlade so všeobecnými pravidlami uplatniteľnými na vrátenie štátnej pomoci, a

               —

               priznal žalobkyniam náhradu všetkých trov súvisiacich s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v prejednávanej veci je totožné s rozhodnutím napadnutým vo veci T-515/13, Španielsko/Komisia (Ú. v. EÚ C 336, s. 29).
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Predmetné opatrenie spĺňa požiadavku selektivity: na jednej strane, v rozhodnutí je nesprávne identifikovaná odvetvová selektivita, keďže opatrenie, ktoré je predmetom rozhodnutia, bolo otvorené investorom pôsobiacim vo všetkých hospodárskych odvetviach, a na druhej strane je v rozhodnutí uvedený nesprávny záver, že postup predchádzajúceho povoľovania môže viesť k selektivite, pričom nebola zohľadnená skutočnosť, že toto predchádzajúce povoľovanie odôvodňovala zložitosť predmetného opatrenia, a v každom prípade že sa toto opatrenie netýka vlastností údajných príjemcov pomoci,

                           —

                           predmetné opatrenie spĺňa požiadavky skreslenia hospodárskej súťaže a ovplyvnenia obchodu medzi členskými štátmi; konkrétne v rozhodnutí nie je vysvetlené, v akej podobe má údajná štátna pomoc dopad na uvedené trhy a túto skutočnosť bez dokazovania len konštatuje ako fakt.

                     V druhej časti tohto žalobného dôvodu smerujúceho k zrušeniu sa tiež uvádza, že rozhodnutie je postihnuté nedostatočným odôvodnením spočívajúcim v tom, že v ňom nie je vysvetlené, prečo zisk dosiahnutý údajnými príjemcami predstavuje štátnu pomoc, vzhľadom na to, že sa títo príjemcovia podieľali len na zisku dosiahnutom vlastníkmi lodí, ktorý — ako uznáva sama Komisia — nepredstavuje štátnu pomoc.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 14 nariadenia Rady č. 659/1999

                           —

                           Zrušenie príkazu na vrátenie pomoci obsiahnutého v článkoch 4, 5 a 6 rozhodnutia treba zrušiť na základe uplatnenia týchto všeobecných zásad práva Únie:

                                       —

                                       zásady ochrany legitímnej dôvery, predovšetkým preto, že list poslaný komisárkou N. Kroes v roku 2009 vyvolal u hospodárskych subjektov legitímne očakávania legality španielskeho systému daňového leasingu,

                                       —

                                       a subsidiárne — v prípade záveru, že príkaz na vrátenie pomoci nie je v rozpore so zásadou ochrany legitímnej dôvery — zásady právnej istoty, keďže určité okolnosti viedli k tomu, že nejasnosti týkajúce sa legality španielskeho systému daňového leasingu, ktoré pôvodne vyplývali z rozhodnutia Brittany Ferries, sa zväčšovali a zintenzívňovali v priebehu celého obdobia platnosti španielskeho systému daňového leasingu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných zásad uplatniteľných na vrátenie štátnej pomoci

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie je v rozpore so všeobecnými zásadami uplatniteľnými na vrátenie štátnej pomoci, keďže môže viesť k tomu, že od príjemcov budú vymáhané vyššie čiastky pomoci než čiastky, ktoré z údajnej pomoci skutočne získali.


title: Vec C-237/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile e penale di Cagliari) – Enirisorse SpA/Sotacarbo SpA (Štátna pomoc — Články 87 ES a 88 ES — Pojem  pomoc  — Účasť verejnoprávneho podniku na základnom imaní súkromnej spoločnosti — Právo na vystúpenie pod podmienkou predchádzajúceho vzdania sa akéhokoľvek práva na majetok spoločnosti)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/15

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile e penale di Cagliari) – Enirisorse SpA/Sotacarbo SpA
   (Vec C-237/04) (1)

   (Štátna pomoc - Články 87 ES a 88 ES - Pojem „pomoc“ - Účasť verejnoprávneho podniku na základnom imaní súkromnej spoločnosti - Právo na vystúpenie pod podmienkou predchádzajúceho vzdania sa akéhokoľvek práva na majetok spoločnosti)
   (2006/C 131/26)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale civile e penale di Cagliari
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Enirisorse SpA

      Žalovaný: Sotacarbo SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Cagliari – Výklad článkov 87 a 88 ods. 3 ES – Pojem štátna pomoc – Verejnoprávny podnik, ktorý má majetkovú účasť v súkromnoprávnom podniku – Zlučiteľnosť vnútroštátnych predpisov povoľujúcich takúto účasť s článkami 43 a 49 ES
   Výrok rozsudku
   Vnútroštátnu právnu úpravu, ako je tá, ktorej sa týka vec sama, poskytujúcu spoločníkom spoločnosti ovládanej štátom ako výnimku zo všeobecného práva možnosť z nej vystúpiť pod podmienkou vzdania sa všetkých práv na jej majetok nemožno kvalifikovať ako štátnu pomoc v zmysle článku 87 ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-247/17: Žaloba podaná 27. apríla 2017 – Azarov/Rada

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/43

         Žaloba podaná 27. apríla 2017 – Azarov/Rada
   (Vec T-247/17)
   (2017/C 195/57)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mykola Yanovych Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrh

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 34), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 1), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu;

               —

               v súlade s článkom 64 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu nariadil niektoré opatrenia na zabezpečenie priebehu konania, a to najmä

                           —

                           položil Rade otázky;

                           —

                           vyzval Radu, aby sa písomne alebo ústne vyjadrila k niektorým aspektom právneho sporu;

                           —

                           vyžiadal si informácie alebo údaje od Rady a tretích subjektov, okrem iného Komisii, EADS a Ukrajiny;

                           —

                           vyzval na predloženie dokumentov alebo akýchkoľvek iných dôkazov súvisiacich s vecou;

               —

               v súlade s článkom 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení základných práv
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobca poukazuje na porušenie práva vlastniť majetok a porušenie práva slobodne podnikať. Okrem toho vytýka tiež neprimeranosť prijatých reštriktívnych opatrení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení