title: Vec F-25/07: Žaloba podaná 22. marca 2007 – Bleser/Súdny dvor

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/36

         Žaloba podaná 22. marca 2007 – Bleser/Súdny dvor
   (Vec F-25/07)
   (2007/C 117/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Thomas Bleser (Nittel, Nemecko) (v zastúpení: P. Goergen, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť zaradenie žalobcu do platovej triedy, ktorá mu bola priznaná v rozhodnutí o vymenovaní zo 16. marca 2006,

               —

               zrušiť články 2 a 13 prílohy XIII a článok 32 služobného poriadku, ktorý nadobudol účinnosť 1. mája 2004,

               —

               zaradiť žalobcu do platovej triedy, ktorá bola oznámená vo výberovom konaní alebo do zodpovedajúcej platovej triedy v súlade so zaradením podľa nového služobného poriadku (a zodpovedajúceho platového stupňa podľa predpisov platných pred 1. májom 2004),

               —

               priznať náhradu škody vo výške rozdielu platov,

               —

               priznať náhradu škody vo výške 10 000 eur z dôvodu spôsobenej nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Súdny dvor na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba smeruje predovšetkým proti ustanoveniam článkov 2 a 13 prílohy XIII a článku 32 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ktorý nadobudol účinnosť 1. mája 2004.
   Žalobca uvádza, že k jeho zaradeniu do platovej triedy malo dôjsť na základe staršieho, pre neho výhodnejšieho, služobného poriadku, ktorý bol platný v čase úspešného zloženia výberovej skúšky. Žalobca odôvodňuje svoju žalobu tým, že jeho zaradením bola porušená zásada rovnakého zaobchádzania, zákaz diskriminácie, ako aj zákaz diskriminácie z dôvodu veku.
   Okrem toho sa žalobca odvoláva na porušenie všeobecných zásad práva Spoločenstva, a to najmä povinnosti starostlivosti, zásady riadnej správy, zásady transparentnosti, zásady legitímnej dôvery, zásady právnej istoty, zásady plnenia v dobrej viere, zákazu „reformatio in peius“, ako aj práva byť vypočutý.


title: Vec C-232/16 P: Odvolanie podané 20. apríla 2016: Simet SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. marca 2016 vo veci T-15/14, Simet/Komisia

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/7

         Odvolanie podané 20. apríla 2016: Simet SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. marca 2016 vo veci T-15/14, Simet/Komisia
   (Vec C-232/16 P)
   (2016/C 232/09)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Simet SpA (v zastúpení: A. Clarizia, C. Varrone, P. Clarizia, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok (vec T-15/14), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/201/EÚ z 2. októbra 2013 o náhrade, ktorá sa má vyplatiť spoločnosti Simet SpA za služby verejnej dopravy poskytované medzi rokmi 1987 a 2003 [opatrenie štátnej pomoci SA.33037 (2012/C) – Taliansko] a zrušiť uvedené rozhodnutie,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka sa domnieva, že rozsudok porušuje:

               —

               článok 107 ZFEÚ tým, že stanovil, že platby náhrad v prospech spoločnosti Simet poskytnuté na základe rozsudku talianskej Consiglio di Stato (Štátna rada) a oznámené vnútroštátnym orgánom, údajne predstavovali štátnu pomoc, hoci sa spor rozhodnutý vnútroštátnym súdom týkal náhrady škody utrpenej odvolateľkou z dôvodu protiprávnosti aktov Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Ministerstvo pre infraštruktúru a dopravu) v súvislosti s výkonom činností služby vo verejnom záujme v oblasti medziregionálnej cestnej dopravy v období od roku 1987 do roku 2003,

               —

               nariadenie (EHS) č. 1191/69 (1) tým, že Všeobecný súd nekonštatoval, že talianska právna úprava nebola v súlade s uvedeným nariadením z dvoch dôvodov: 1. keďže ukladala jednotlivcom, aby vykonávali svoju hospodársku činnosť vo forme služby vo verejnom záujme, hoci na základe nariadenia č. 1191/69 je tento spôsob výkonu činnosti podniku zakázaný vzhľadom na to, že služba vo verejnom záujme vedie koncesionára k rešpektovaniu povinností vyplývajúcich zo služby vo verejnom záujme; 2. tým, že neupravovala náhradu za povinnosti služby vo verejnom záujme plnené podnikom; po zmenách a doplneniach zavedených nariadením (EHS) č. 1893/91 (2), spoločnosť Simet už nemohla podliehať povinnosti poskytovať službu vo verejnom záujme, keďže išlo o podnik zaoberajúci sa medziregionálnou cestnou prepravou osôb,

               —

               nariadenie (EHS) č. 1191/69 tým, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že rozhodnutie Komisie, podľa ktorého platby v prospech spoločnosti Simet predstavujú štátnu pomoc, je zákonné, vzhľadom na to, že keďže táto spoločnosť účtovne neoddelila náklady vynaložené na dotknutú činnosť, existovalo nebezpečenstvo nadmernej náhrady. Na rozdiel od toho, čo tvrdí Všeobecný súd, články 5 a nasl. nariadenia upravujú odlišnú metódu na účely stanovenia miery náhrady, založenú na „dôsledkoch“, ktoré by uloženie tejto povinností vyplývajúcich zo služby vo verejnom záujme mohlo mať na stratu konkurencie schopnosti podniku ako celku,

               —

               zásady, ktorými sa riadi náhrada škody utrpenej jednotlivcami v dôsledku porušenia práva Únie, zásady, podľa ktorých v prípade, že orgán členského štátu prijme v rámci výkonu svojej právomoci správne opatrenie v rozpore s právom Únie, vzniká mu z dôvodu tejto nezákonnosti povinnosť nahradiť škodu adresátovi tohto opatrenia.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 156, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 19).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1893/91 z 20. júna 1991, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1191/69 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 169, s. 1; Mim. vyd. 07/002, s. 59).


title: Vec T-236/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  24. novembra 2005  – Marcuccio/Komisia ( Úradníci — Preloženie v záujme služby — Žaloba o neplatnosť — Odôvodnenie — Povinnosť riadnej starostlivosti — Právo obhajoby — Zneužitie právomoci — Články 25 a 26 Služobného poriadku — Zjavne nesprávne posúdenie — Žaloba o náhradu škody )

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/11

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. novembra 2005 – Marcuccio/Komisia
   (Vec T-236/02) (1)

   („Úradníci - Preloženie v záujme služby - Žaloba o neplatnosť - Odôvodnenie - Povinnosť riadnej starostlivosti - Právo obhajoby - Zneužitie právomoci - Články 25 a 26 Služobného poriadku - Zjavne nesprávne posúdenie - Žaloba o náhradu škody“)
   (2006/C 22/21)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: L. Garofalo, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. de March a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 18. marca 2002, ktorým bol žalobca preložený z generálneho riaditeľstva „Rozvoj“ delegácie Komisie v Luande (Angola) na to isté generálne riaditeľstvo v Bruseli, všetkých predchádzajúcich a/alebo nasledujúcich súvisiacich opatrení, najmä tých, ktoré sa týkajú prípadného prijatia iného úradníka na obsadenie jeho služobného miesta, ako aj oznámení Komisie z 13. a 14. novembra 2001 a stanovísk výboru riaditeľstva zahraničnej služby a návrh na poskytnutie príspevkov súvisiacich s plnením úloh žalobcu v Angole ako aj náhradu utrpenej škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení pred Súdom prvého stupňa.

      (1)  Ú. v. ES C 233, 28.9.2002.


title: Vec C-139/07.P: Odvolanie podané 8. marca 2007 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. decembra 2006 vo veci T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/6

         Odvolanie podané 8. marca 2007: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. decembra 2006 vo veci T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-139/07.P)
   (2007/C 140/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz, P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Švédske kráľovstvo, Fínska republika
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006 (1) vo veci T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev v rozsahu, v akom zrušuje rozhodnutie Komisie z 28. mája 2006, ktorým bol odmietnutý prístup k dokumentom súvisiacim s konaniami o preskúmaní pomoci poskytnutej Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, a

               —

               zaviazať Technische Glaswerke Ilmenau GmbH na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006 vo veci T-237/02, ktorým bolo zrušené rozhodnutie Komisie z 28. mája 2006 v rozsahu, v akom sa týka odmietnutia prístupu k dokumentom súvisiacim s konaniami o preskúmaní pomoci poskytnutej Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.
   Podľa ustálenej judikatúry Súdu prvého stupňa a Európskeho Súdneho dvora nemajú dotknuté strany a teda ani príjemca pomoci prístup k spisom v rámci konania o preskúmaní poskytnutej pomoci. Z toho vyplýva, že zistenie Súdu prvého stupňa v bodoch 87 až 89 napadnutého rozsudku, podľa ktorého neexistovali osobitné okolnosti, ktoré by zreteľne dokazovali, že požadovaný prístup k dokumentom musí byť odmietnutý, je z právneho hľadiska chybné. Navyše z ustálenej judikatúry jasne vyplýva, že na dotknuté dokumenty ako celok sa vzťahuje výnimka z prístupu k dokumentom a že v dôsledku toho netreba preskúmavať každý dokument individuálne.
   Okrem toho konanie o preskúmaní pomoci je konaním, ktoré smeruje proti štátu, ktorý pomoc poskytol, najmä ak príjemca pomoci nemal žiaden nárok na poskytnutie štátnej pomoci. V dôsledku toho v súvislosti s otázkou prístupu k dokumentom platí, čo uznal samotný Súd prvého stupňa v konaniach o nesplnení povinnosti podľa článku 226 ES, že v takýchto konaniach neexistuje žiadne právo verejnosti na prístup k dokumentom.
   Navyše napadnutý rozsudok viedol k absurdnému záveru, že verejnosť, odvolávajúc sa na právnu normu o transparentnosti, a to nariadenie č. 1049/2001 (2), má oveľa širší prístup k dokumentom ako príjemca pomoci priamo dotknutý konaním, ktorý pretože je osobne a priamo dotknutý v zmysle článku 230 ods. 4 ES má navyše právo podať žalobu proti rozhodnutiu ako výsledku konania. Ešte menej jasný je ale ďalší záver, že žiadosť príjemcu pomoci môže byť zamietnutá odkazom na príslušnú judikatúru, ale v prípade žiadosti tretej nezúčastnenej osoby, ktorá sa odvoláva na nariadenie o transparentnosti, vybavenie žiadosti týmto spôsobom nie je prípustné.
   Tretím odvolacím dôvodom Komisia vyčíta napadnutému rozsudku, že v ňom ten istý výraz, a to pojem „dokument“ v jednotnom čísle má iný význam v článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 a iný význam v článku 6 tohto nariadenia. Zatiaľ čo v článku 4 ods. 2 tento pojem znamená, že každý jednotlivý dokument treba preskúmať v súvislosti so zamietnutím prístupu, Súd prvého stupňa vykladal článok 6 tak, že aj súčasne možno žiadať prístup ku skupine dokumentov označovaných ako správny spis.
   Štvrtým odvolacím dôvodom Komisia uplatňuje, že Súd prvého stupňa porušil článok 255 ES, pretože svoje rozhodnutie neopiera o text právnej normy, ale o postuláty, ktoré sám vyvodil nezávisle od textu normy.
   Napokon Komisia uplatňuje, že Súd prvého stupňa chybne konštatoval, že obidve konania o preskúmaní pomoci poskytnutej Technische Glaswerke Ilmenau GmbH boli v momente vydania rozhodnutia o žiadosti o prístup k správnemu spisu skončené, takže orgány nemali záujem na ich utajovaní. Toto konštatovanie je sčasti nesprávne z dôvodu konania začatého pred Súdom prvého stupňa. Súčasne Súd prvého stupňa nesprávne predpokladal, že na základe nariadenia 1049/2001 sa predchádzajúca judikatúra a príslušné procesné predpisy uplatňované v oblasti kontroly štátnej pomoci stali obsolentnými.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, s. 29.

      (2)  Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec T-202/16: Žaloba podaná 3. mája 2016 – Keturi kambariai/EUIPO – Coffee In (coffee inn)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/46

         Žaloba podaná 3. mája 2016 – Keturi kambariai/EUIPO – Coffee In (coffee inn)
   (Vec T-202/16)
   (2016/C 270/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: UAB Keturi kambariai (Vilnius, Litva) (v zastúpení: R. Pumputienė, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: AS Coffee In (Tallinn, Estónsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „čiernej, oranžovej, bielej“ farby obsahujúca slovný prvok „coffee inn“ – prihláška č. 11 475 233.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 3. marca 2016 vo veci R 137/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a v tejto súvislosti zamietol námietku a povolil zápis prihlasovanej ochrannej známky,

               —

               uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania prebiehajúceho na Všeobecnom súde a trovy vzniknuté v konaní pred odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-344/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. novembra 2014 – Out of the blue/ÚHVT – Dubois a i. (FUNNY BANDS) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FUNNY BANDS — Skoršie vnútroštátne obchodné označenie FUNNY BANDS — Skorší vnútroštátny názov internetovej domény ‚www.funny-bands.com‘  — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Používanie označenia, ktorého význam nie je iba lokálny, v obchodnom styku — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Zamietnutie námietky“ )

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. novembra 2014 – Out of the blue/ÚHVT – Dubois a i. (FUNNY BANDS)
   (Vec T-344/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FUNNY BANDS - Skoršie vnútroštátne obchodné označenie FUNNY BANDS - Skorší vnútroštátny názov internetovej domény ‚www.funny-bands.com‘ - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Používanie označenia, ktorého význam nie je iba lokálny, v obchodnom styku - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Zamietnutie námietky“))
   (2015/C 007/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Out of the blue KG (Lilienthal, Nemecko) (v zastúpení: G. Hasselblatt a D. Kipping, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Frédéric Dubois (Lasne, Belgicko) a i.

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. apríla 2013 (vec R 542/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania, ktorého účastníkmi boli Out of the blue KG a Frédéric Dubois a i.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Out of the blue KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-411/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — Artisjus/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie geografického trhu — Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy — Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie — Dôkaz — Prezumpcia neviny“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — Artisjus/Komisia
   (Vec T-411/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie geografického trhu - Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy - Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie - Dôkaz - Prezumpcia neviny)
   2013/C 156/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: Z. Hegymegi-Barakonyi, P. Vörös a M. Horányi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület.

               2.

               Článok 4 ods. 2 a 3 uvedeného rozhodnutia sa v časti týkajúcej sa Artisjus zrušuje v rozsahu, v akom odkazuje na článok 3 tohto rozhodnutia.

               3.

               Európska komisia znáša trovy konania vo veci samej.

               4.

               Artisjus a Komisia znášajú svoje vlastné trovy týkajúce sa konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-443/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden rozsudkom zo dňa 15. októbra 2004 vo veci H. A. Solleveld proti Inspecteur van de Belastingdienst - Ondernemingen Amersfoort

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden rozsudkom zo dňa 15. októbra 2004 vo veci H. A. Solleveld proti Inspecteur van de Belastingdienst - Ondernemingen Amersfoort
   (Vec C-443/04)
   (2005/C 6/49)
   Jazyk konania: holandčina
   Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) podal rozsudkom z 15. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu medzi H. A. Solleveld a Inspecteur van de Belastingdienst - Ondernemingen Amersfoort, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 20. októbra 2004.
   Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Treba článok 13 časť A ods. 1 písm. c) Šiestej smernice (1) vykladať tak, že od dane z pridanej hodnoty sú oslobodené služby, ktoré – ako celok v rámci diagnostiky rušivého poľa opísanej v bodoch 3.1.2 a 3.1.3 vyššie – spočívajú v stanovení diagnózy, odporučení terapie a prípadnom liečení, aj keď tieto služby nepatria k výkonu medicínskej alebo paramedicínskej profesie – toho, kto službu poskytuje – definovanej príslušným členským štátom?

      (1)   Ú. v. ES L 145 zo dňa 13. júna 1977, s. 1


title: Vec T-291/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano/ÚHVT – Biraghi (GRANA BIRAGHI) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva GRANA BIRAGHI — Ochrana označenia pôvodu grana padano — Nedostatok druhovej povahy — Článok 142 nariadenia (ES) č. 40/94 — Nariadenie (EHS) č. 2081/92 )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano/ÚHVT – Biraghi (GRANA BIRAGHI)
   (Vec T-291/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva GRANA BIRAGHI - Ochrana označenia pôvodu ‚grana padano‘ - Nedostatok druhovej povahy - Článok 142 nariadenia (ES) č. 40/94 - Nariadenie (EHS) č. 2081/92“)
   (2007/C 247/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano (Desenzano del Garda, Taliansko) (v zastúpení: P. Perani, P. Colombo a A. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Buffolo a O. Montalto, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, advokát)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Biraghi SpA (Cavallermaggiore, Taliansko) (v zastúpení: F. Antenucci, F. Giuggia, P. Mayer a J.-L. Schiltz, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. júna 2003 (vec R 153/2002-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano a Biraghi, SpA
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 16. júna 2003 (vec R 153/2002-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy, ktoré vznikli Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano.

               3.

               Talianska republika a Biraghi SpA znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289, 29.11.2003.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. októbra 2005  vo veci C-468/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný VAT and Duties Tribunal, Londýn): Overland Footwear Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (Spoločný colný sadzobník — Dovozné clo — Deklarovaná colná hodnota zahŕňajúca nákupnú províziu — Uplatnenie dovozného cla na celú deklarovanú sumu — Kontrola colného vyhlásenia — Podmienky — Vrátenie dovozného cla zaplateného za nákupnú províziu)

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 20. októbra 2005
   vo veci C-468/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný VAT and Duties Tribunal, Londýn): Overland Footwear Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Dovozné clo - Deklarovaná colná hodnota zahŕňajúca nákupnú províziu - Uplatnenie dovozného cla na celú deklarovanú sumu - Kontrola colného vyhlásenia - Podmienky - Vrátenie dovozného cla zaplateného za nákupnú províziu)
   (2005/C 315/07)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-468/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím VAT and Duties Tribunal, London (Spojené kráľovstvo) z 29. septembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 6. novembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Overland Footwear Ltd proti Commissioners of Customs & Excise, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk, C. Gulmann (spravodajca), R. Schintgen a J. Klučka, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 20. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Články 29, 32 a 33 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, treba vykladať v tom zmysle, že nákupná provízia, ktorá je zahrnutá do deklarovanej colnej hodnoty a nie je v dovoznom colnom vyhlásení odlíšená od kúpnej ceny tovarov, sa považuje za súčasť prevodnej hodnoty v zmysle článku 29 tohto kódexu a ako taká podlieha clu.

               2)

               Články 78 a 236 nariadenia č. 2913/92 treba vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           po prepustení dovezených tovarov colné orgány, ktoré obdržia žiadosť deklaranta týkajúcu sa opravy jeho colného vyhlásenia ohľadom daných tovarov, sú s výhradou súdneho preskúmania povinné buď zamietnuť žiadosť odôvodneným rozhodnutím alebo vykonať požadovanú opravu,

                           —

                           keď zistia po vykonaní opravy, že deklarovaná colná hodnota omylom zahŕňala nákupnú províziu, sú povinné uskutočniť nápravu a vrátiť dovozné clo uplatnené na túto províziu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 10.1.2004.


title: Vec T-572/08 P: Odvolanie podané 19. decembra 2008 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  13. novembra 2008 vo veci F-90/07, Traore/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/64

         Odvolanie podané 19. decembra 2008: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 13. novembra 2008 vo veci F-90/07, Traore/Komisia
   (Vec T-572/08 P)
   (2009/C 44/109)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, G. Berscheid a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genèse, Belgicko)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 13. novembra 2008 vo veci F-90/07 v rozsahu, v akom vyhovel prvému žalobnému dôvodu založenému na protiprávnom postupe prijímania do zamestnania, porušení článku 7 ods. 1 a článku 29 ods. 1 služobného poriadku, ako aj zásad rovnosti zaobchádzania a služobného postupu tým, že obsadenie miesta bolo priradené k platovým triedam AD 9 až AD 14, pokiaľ išlo o miesto operačného riaditeľa v Tanzánii, a zrušil zamietnutie kandidatúry pána Traoreho, ako aj vymenovanie pána S. na uvedené miesto,

               —

               zamietnuť žalobu, ktorú podal pán Traore na Súd pre verejnú službu vo veci F-90/07 v rozsahu, v akom jej Súd pre verejnú službu vyhovel,

               —

               zaviazať žalobcu v prvostupňovom konaní na náhradu trov odvolacieho konania a rozhodnúť v súlade s právom o trovách konania na Súde pre verejnú službu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Týmto odvolaním Komisia navrhuje zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu (SVS) z 13. novembra 2008 vydaného vo veci Traore/Komisia, F-90/07, ktorým SVS zrušil rozhodnutie Komisie z 12. decembra 2006 o zamietnutí kandidatúry pána Traoreho na miesto operačného riaditeľa zastúpenia Komisie v Tanzánii, a rozhodnutie o vymenovaní iného uchádzača na uvedené miesto, keďže obsadenie predmetného miesta bolo priradené k platovým triedam AD 9 až AD 14 (a nebolo obmedzené na jednu zo skupín dvoch tried AD 9/AD 10, AD 11/AD 12 alebo AD 13/AD/14).
   Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza dôvody založené na:

               —

               nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil SVS tým, že nesprávne vyložil rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008, Komisia/Economidis (T-56/07 P, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), keďže SVS nesprávne obmedzil dosah tohto rozsudku iba na prípad obsadenia miesta vedúceho oddelenia, hoci rovnaké podmienky sa majú uplatniť na miesto mimo riadiacej úrovne, o aké ide v prejednávanej veci,

               —

               nesprávnom výklade zásad rešpektovania všeobecného záujmu služby a riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-439/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Brussel (Belgicko) 24. septembra 2007 – Belgické kráľovstvo/KBC – Bank NV

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Brussel (Belgicko) 24. septembra 2007 – Belgické kráľovstvo/KBC – Bank NV
   (Vec C-439/07)
   (2007/C 315/44)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van Beroep te Brussel
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgické kráľovstvo

      Žalovaná: KBC – Bank NV
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica Rady 90/435/EHS (1) z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch, predovšetkým jej článok 4 ods. 1 prvá zarážka, vykladať v tom zmysle, že nepripúšťa, aby členský štát stanovil rozdeľovaný zisk, ktorý prijíma spoločnosť tohto štátu od dcérskej spoločnosti sídliacej v inom členskom štáte iným spôsobom než cez likvidáciu dcérskej spoločnosti tým, že najskôr zahrnie rozdeľovaný zisk v plnom rozsahu do daňového základu, aby ho potom vo výške 95 % odpočítala z daňového základu, tento odpočet sa však obmedzí na zisk počas zdaňovacieho obdobia, v ktorom došlo k rozdeleniu zisku (po odpočítaní zákonom stanovených súm) (článok 205 § 2 WIB v spojení s článkom 77 KB/WIB), pretože takéto obmedzenie odpočtu rozdelenia zisku má za následok, že materská spoločnosť bude v súvislosti s týmto rozdelením zisku zdanená v neskoršom zdaňovacom období, v ktorom nedosiahla žiadny zisk alebo dosiahla nedostatočne zdaniteľný zisk v zdaňovacom období, v ktorom bol zisk rozdelený, prinajmenšom ale, sú straty, ktoré vznikli v danom zdaňovacom období vyrovnané rozdelením zisku, ktoré musia ostať na základe článku 4 ods. 1 prvej zarážky v spojení s článkom 4 ods. 2 tejto smernice vo výške 95 % nezdanené a že tieto straty preto vo výške rozdelenia zisku pripadajúceho na materskú spoločnosť už nemožno previesť do neskoršieho zdaňovacieho obdobia?

               2.

               V prípade, že sa má smernica 90/435/EHS vykladať v tom zmysle, že belgická právna úprava nie je zlučiteľná s článkom 4 ods. 1 prvou zarážkou smernice vo vzťahu k rozdeleniu zisku, ktorý belgická materská spoločnosť prijala od dcérskej spoločnosti sídliacej v EÚ, je potom s týmto ustanovením smernice v rozpore aj uplatnenie belgického predpisu o rozdelení zisku, ktorý prijala belgická materská spoločnosť od belgickej dcérskej spoločnosti, ak, ako v tomto prípade, belgický zákonodarca pri prebratí smernice do belgického práva rozhodol, že bude posudzovať čisto vnútroštátne skutkové stavy rovnako ako skutkové stavy upravené smernicou a belgické právo preto prispôsobil smernici aj pri čisto vnútroštátnych skutkových stavoch?

               3.

               V prípade, že sa má smernica 90/435/EHS vykladať v tom zmysle, že belgická právna úprava je nezlučiteľná s článkom 4 ods. 1 prvou zarážkou tejto smernice so zreteľom na rozdelenia zisku, ktorý prijala belgická materská spoločnosť od dcérskej spoločnosti sídliacej v EÚ a v prípade, že sa rozsudok Súdneho dvora zo 17. júla 1997 Leur-Bloem, C-28/95 uplatní na rozdelenie zisku dcérskej spoločnosti sídliacej v Belgicku, je potom v rozpore s článkom 56 ods. 1 Zmluvy ES to, že Belgicko ďalej nepozmenene uplatňuje sporné ustanovenie na dividendy rozdeľované dcérskou spoločnosťou sídliacou v treťom štáte, pretože tieto dividendy sa potom posudzujú nepriaznivejšie ako vnútroštátne dividendy a dividendy z EÚ?

               4.

               Je v rozpore s článkom 43 Zmluvy ES zákonná právna úprava členského štátu, podľa ktorej rozdelenia zisku, ktoré spoločnosť prijala v zdaňovacom období od svojej dcérskej spoločnosti, usadenej v inom členskom štáte, je v prvouvedenom členskom štáte oslobodené od dane z príjmu právnických osôb obmedzené do výšky zisku dosiahnutého v zdaňovacom období, v ktorom došlo k rozdeleniu zisku (po odpočte určitých zákonom stanovených súm), zatiaľ čo úplné oslobodenie rozdelenia zisku od dane by bolo možné v prípade, ak by táto spoločnosť zriadila stálu prevádzkareň v inom členskom štáte?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147.


title: Vec C-486/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  22. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck — Rakúsko) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Spolková krajina Tirolsko (Sociálna politika — Rámcové dohody o práci na kratší pracovný čas a o práci na dobu určitú — Nevýhodné ustanovenia stanovené vnútroštátnou právnou úpravou pre zmluvných zamestnancov pracujúcich na kratší pracovný čas, pracujúcich príležitostne alebo na základe zmluvy na dobu určitú — Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/9

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck — Rakúsko) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Spolková krajina Tirolsko
      (Vec C-486/08) (1)

      (Sociálna politika - Rámcové dohody o práci na kratší pracovný čas a o práci na dobu určitú - Nevýhodné ustanovenia stanovené vnútroštátnou právnou úpravou pre zmluvných zamestnancov pracujúcich na kratší pracovný čas, pracujúcich príležitostne alebo na základe zmluvy na dobu určitú - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2010/C 161/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Innsbruck

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

         Žalovaná: Spolková krajina Tirolsko

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landesgericht Innsbruck — Výklad doložky 4 bodov 1 a 2 v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267), doložky 4 v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), ako aj článku 14 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, s. 23) — Vnútroštátna právna úprava o zmluvných zamestnancoch, ktorá vylučujúce zo svojho rozsahu pôsobnosti určité kategórie pracovníkov pracujúcich na kratší pracovný úväzok, ktorí sú zamestnaní len príležitostne alebo ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú — Znevýhodňujúce ustanovenie, pokiaľ ide o právo na riadnu dovolenku pre pracovníkov, ktorí prechádzajú z plného pracovného úväzku na kratší pracovný úväzok a pre pracovníkov, ktorí čerpajú rodičovskú dovolenku v dĺžke dvoch rokov — Zásada rovnosti zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia, s pracovníkmi na čiastočný a plný úväzok, ako aj s pracovníkmi, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú a ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu neurčitú

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Relevantné právo Únie a najmä doložka 4 bod 2 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, uzavretej 6. júna 1997, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátne ustanovenie, ako je § 55 ods. 5 zákona spolkovej krajiny Tirolsko o zmluvných zamestnancoch (Tiroler Landes-Vertragsbedienstetengesetzt) z 8. novembra 2000 v znení platnom do 1. februára 2009, podľa ktorého sa pri zmene pracovného úväzku pracovníka výmera ešte nevyčerpanej dovolenky upraví tak, že sa pracovníkovi, ktorý z plného pracovného úväzku prejde na kratší pracovný úväzok, kráti nárok na platenú riadnu dovolenku, ktorý nadobudol v čase zamestnania na plný úväzok, bez toho, aby mal možnosť jeho výkonu, alebo že pracovník môže čerpať túto dovolenku len s nižšou náhradou za dovolenku.

                  2.

                  Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje vnútroštátne ustanovenie, ako je § 1 ods. 2 písm. m) zákona spolkovej krajiny Tirolsko o zmluvných zamestnancoch z 8. novembra 2000 v znení platnom do 1. februára 2009, vylučujúce z rozsahu pôsobnosti tohto zákona pracovníkov, ktorí majú pracovnú zmluvu na dobu určitú s maximálnou dobou trvania 6 mesiacov alebo ktorí sú zamestnaní len príležitostne.

                  3.

                  Doložka 2 bod 6 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke uzavretej 14. decembra 1995, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/75/ES z 15. decembra 1997, sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje vnútroštátne ustanovenie, ako je § 60 posledná veta zákona spolkovej krajiny Tirolsko o zmluvných zamestnancoch z 8. novembra 2000 v znení platnom do 1. februára 2009, podľa ktorého pracovníci, ktorí čerpajú rodičovskú dovolenku v dĺžke dvoch rokov, strácajú po ukončení tejto dovolenky právo na platenú riadnu dovolenku nadobudnuté počas roku pred narodením dieťaťa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec T-541/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. apríla 2014 – Wedi/ÚHVT – Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. apríla 2014 – Wedi/ÚHVT – Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO)
   (Vec T-541/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   2014/C 184/50
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Wedi GmbH (Emsdetten, Nemecko) (v zastúpení: O. Bischof, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG (Herford, Nemecko) (v zastúpení: M. Wirtz, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. septembra 2012 (vec R 2255/2011-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG a Wedi GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca a žalovaný znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 16.2.2013.


title: Vec F-115/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z  18. júna 2013 — Biwer a i./Komisia (Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na vzdelanie — Podmienky priznania — Odpočítanie príspevku podobného charakteru vyplácaného z iných zdrojov — Zjavne neodôvodnená žaloba)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/47

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. júna 2013 — Biwer a i./Komisia
   (Vec F-115/10) (1)

   (Verejná služba - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na vzdelanie - Podmienky priznania - Odpočítanie príspevku podobného charakteru vyplácaného z iných zdrojov - Zjavne neodôvodnená žaloba)
   2013/C 252/82
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jacques Biwer a i. (Bascharage, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie považovať určitú finančnú pomoc členského štátu študentom vyššieho vzdelávania za príspevky rovnakej povahy ako sú rodinné prídavky a odpočítať túto finančnú pomoc od príspevkov na vzdelanie priznaných úradníkom, ktorí sú rodičmi týchto študentov

      Výrok

               1.

               Žaloba pána Biwera a piatich iných žalobcov, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe, sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Pán Biwer a piati iný žalobcovia, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011, s. 66.


title: Vec T-168/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. marca 2009 – Professional Tennis Registry/ÚHVT – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY — Skoršia národná obrazová ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. a skoršia národná obrazová ochranná známka RPT European Registry of Professional Tennis — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. marca 2009 – Professional Tennis Registry/ÚHVT – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)
   (Vec T-168/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY - Skoršia národná obrazová ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. a skoršia národná obrazová ochranná známka RPT European Registry of Professional Tennis - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   2009/C 90/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Professional Tennis Registry, Inc. (Hilton Head Island, Južná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Vanhegan, a B. Brandreth, barristers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Registro Profesional de Tenis, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Zarobe, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. februára 2007, v znení opravy (vec R 1050/2005-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Registro Profesional de Tenis, SL a Professional Tennis Registry, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 28. februára 2007, v znení opravy (vec R 1050/2005-1), sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Professional Tennis Registry, Inc.

               3.

               Registro Profesional de Tenis, SL znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec T-113/12: Žaloba podaná 5. marca 2012 — Bial — Portela/ÚHVT — Probiotical (PROBIAL)

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/20

         Žaloba podaná 5. marca 2012 — Bial — Portela/ÚHVT — Probiotical (PROBIAL)
   (Vec T-113/12)
   2012/C 165/35
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalsko) (v zastúpení: B. Braga da Cruz a J. Pimenta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Probiotical SpA (Novara, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. decembra 2011 vo veci R 1925/2010-4,

               —

               nariadil žalovanému, aby zamietol zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 2408128 „PROBIAL“, a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „PROBIAL“ v tmavomodrej a bledomodrej farbe pre tovary zaradené do tried 1, 5 a 31 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2408128.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: portugalská slovná ochranná známka „Bial“ č. 155284 zapísaná pre tovary zaradené do triedy 5; ochranná známka „Bial“ je v Portugalsku všeobecne známa; obrazová ochranná známka Spoločenstva „Bial“ v čiernej a bielej farbe č. 1400183 zapísaná pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5 a 42; španielska obrazová ochranná známka „Bial“ v čiernej a bielej farbe č. 2026481 zapísaná pre služby zaradené do triedy 35; medzinárodná ochranná známka „Bial“ uvádzaná bežným písmom č. 490635 zapísaná pre tovary zaradené do triedy 5; obrazové označenie „Bial“ pre znak spoločnosti č. 868; slovo „Bial“ pre názov spoločnosti č. 35157; obrazové označenie „Bial“ pre logotyp č. 951.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže odvolací senát chybne usúdil, že sporné ochranné známky nie sú natoľko podobné, aby mohlo dôjsť k zámene.


title: Vec T-5/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. júna 2006 – Dánsko/Komisia ( Postúpenie veci )

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/8

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. júna 2006 – Dánsko/Komisia
   (Vec T-5/06) (1)

   („Postúpenie veci“)
   (2006/C 237/14)
   Jazyk konania: dánčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/717/ES z 13. októbra 2005, ktorým sa na účely prispôsobenia sa technickému pokroku mení a dopĺňa príloha smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/95/ES o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (Ú. v. EÚ L 271, s. 48; Mim. vyd. 13/031, s. 127)
   Výrok uznesenia

               1.

               Súd prvého stupňa sa rozhodol postúpiť vec T-5/06, Dánske kráľovstvo/Komisia, aby Súdny dvor mohol rozhodnúť o návrhu na zrušenie rozhodnutia.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ, C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-293/04: Žaloba podaná dňa 9. júla 2004: Guy Tachelet proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/37

         Žaloba podaná dňa 9. júla 2004: Guy Tachelet proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-293/04)
   (2004/C 262/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Guy Tachelet, bytom v Rijmename (Belgicko), v zastúpení: Nicolas Lhöest, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 9. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 2. septembra 2003, v ktorom Komisia:

                           —

                           nepriznala žalobcovi v čase jeho vymenovania započítanie 48 mesiacov odbornej praxe pri zaradení do platového stupňa;

                           —

                           neuznala jeho služobný postup skorším povýšením do platovej triedy B3 a prípadne povýšením do platovej triedy B2 (teraz B8);

                           —

                           nepristúpila k porovnávaciemu rozboru zásluh na povýšenie, podľa ktorých mohol byť žalobca povýšený do platovej triedy B3;

               —

               zrušil výslovné rozhodnutie orgánu povereného menovaním zo 16. marca 2004, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu (R/714/03);

               —

               zaviazal žalovanú na zaplatenie náhrady škody vo výške 125 000 EUR stanovenej dočasne pre prípad, že nebude môcť zaradiť žalobcu do požadovanej platovej triedy,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, zaradený pri vymenovaní do služobného pomeru v októbri 1995 do platovej triedy B5, platový stupeň 3, namieta proti rozhodnutiu orgánu povereného menovaním, že ho po revízii zaradil do platovej triedy B4, platový stupeň 2 a nie do platovej triedy B4, platový stupeň 3, neuznal mu jeho služobný postup a nepristúpil k porovnávaciemu rozboru zásluh na povýšenie, podľa ktorých mohol byť žalobca povýšený do platovej triedy B3.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza:

               —

               pokiaľ ide o započítanú odbornú prax v rámci platového stupňa v čase prijatia do služobného pomeru, porušenie rozhodnutí Komisie zo 6. júna 1973 a z 1. septembra 1983, týkajúcich sa kritérií použiteľných na menovanie do platovej triedy a do platového stupňa od momentu prijatia do služobného pomeru, porušenie ustanovenia článku 5 odsek 3 štatútu a zásadu rovnosti, ako aj nerešpektovanie povinnosti odôvodnenia aktov;

               —

               pokiaľ ide o zamietnutie uznania služobného postupu, porušenie ustanovenia článku 5 odsek 3 a článku 45 štatútu.


title: Vec T-76/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – TeamLava/EUIPO – King.com (Animované ikony)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/34

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – TeamLava/EUIPO – King.com (Animované ikony)
   (Vec T-76/17)
   (2017/C 178/56)
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.


title: Vec T-341/06: Žaloba podaná 1. decembra 2006 – Compagnie générale de Diététique/ÚHVT (GARUM)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/81

         Žaloba podaná 1. decembra 2006 – Compagnie générale de Diététique/ÚHVT (GARUM)
   (Vec T-341/06)
   (2006/C 326/164)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Compagnie générale de Diététique SAS (Caen, Francúzsko) (v zastúpení: J.-J. Evrard a T. de Haan, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „GARUM“ pre tovary zaradené do triedy 29 (prihláška č. 3501939).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1) o ochrannej známke spoločenstva z toho dôvodu, že v rozpore s tým ako skonštatoval odvolací senát ÚHVT v napadnutom rozhodnutí, jej známka nie je opisná vzhľadom k požadovaným tovarom a so zreteľom na relevantnú verejnosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001. s. 146).


title: Vec T-52/15: Žaloba podaná 4. februára 2015 – Sharif University of Technology/Rada

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/52

         Žaloba podaná 4. februára 2015 – Sharif University of Technology/Rada
   (Vec T-52/15)
   (2015/C 138/70)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sharif University of Technology (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Happold, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil prílohu k rozhodnutiu Rady 2014/776/SZBP, prílohy II k rozhodnutiu Rady 2010/413/SZBP, prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 1202/2014 a prílohy IX k nariadeniu Rady (EÚ) č. 267/2012 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               priznal žalobkyni náhradu škody spôsobenej ujmou na jej dobrom mene, zapríčinenou konaním Rady, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia prílohy k rozhodnutiu Rady 2014/776/SZBP (1), prílohy II k rozhodnutiu Rady 2010/413/SZBP (2), prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 1202/2014 (3) a prílohy IX k nariadeniu Rady (EÚ) č. 267/2012 (4) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Rada porušila práva žalobkyne na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu.
   Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o prijatie reštriktívnych opatrení proti žalobkyni.
   Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Rada porušila právo žalobkyne na vlastníctvo a zásadu proporcionality.
   Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Rada zneužila svoje právomoci, keď prijala reštriktívne opatrenia proti žalobkyni.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2014/776/SZBP zo 7. novembra 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 325, s. 19).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1202/2014 zo 7. novembra 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 325, s. 3).

      (4)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).


title: Vec C-406/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 21. októbra 2009 — Realchemie Nederland BV/Bayer CropScience AG

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 21. októbra 2009 — Realchemie Nederland BV/Bayer CropScience AG
   (Vec C-406/09)
   2009/C 312/41
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Realchemie Nederland BV

      Odporkyňa: Bayer CropScience AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „občianske a obchodné veci“, ktorý je uvedený v článku 1 nariadenia Brusel I (1), vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa uplatňuje aj na uznávanie a výkon rozhodnutia obsahujúceho uloženie povinnosti zaplatiť pokutu podľa § 890 nemeckého občianskeho súdneho poriadku (Zivilprozessordung)?

               2.

               Má sa článok 14 smernice o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje aj na vykonávacie konanie, ktoré sa týka

                           i)

                           rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte o porušení práva duševného vlastníctva;

                           ii)

                           rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte o uložení penále alebo o uložení pokuty za porušenie zákazu porušovať právo duševného vlastníctva;

                           iii)

                           rozhodnutí o určení výšky trov konania, ktoré boli vydané v inom členskom štáte v nadväznosti na rozhodnutia, ktoré sú uvedené v bodoch i) a ii)?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec F-8/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  23. septembra 2008 – Tolios a i./Dvor audítorov

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/67

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 23. septembra 2008 – Tolios a i./Dvor audítorov
   (Vec F-8/06) (1)

   (2008/C 301/132)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006, s. 35.


title: Vec T-469/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2013 — Philips Lighting Poland a Philips Lighting/Rada [ „Dumping — Dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Číne, Vietname, Pakistane a na Filipínach — Uplynutie platnosti antidumpingových opatrení — Preskúmanie — Článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 4 a článok 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 384/96 [teraz článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 4 a článok 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009] — Pojem ‚výrobné odvetvie Spoločenstva‘ — Určenie ujmy — Povinnosť odôvodnenia“ ]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 — Philips Lighting Poland a Philips Lighting/Rada
   (Vec T-469/07) (1)

   (Dumping - Dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Číne, Vietname, Pakistane a na Filipínach - Uplynutie platnosti antidumpingových opatrení - Preskúmanie - Článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 4 a článok 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 384/96 [teraz článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 4 a článok 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009] - Pojem ‚výrobné odvetvie Spoločenstva‘ - Určenie ujmy - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 252/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Philips Lighting Poland S.A., (Piła, Poľsko) a Philips Lighting BV (Eindhoven, Holandsko) (v zastúpení: L. Catran González, avocat a E. Wright, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch a G. Wolf, avocats, neskôr J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyne: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou, Čína) (v zastúpení: M. Gambardella a V. Villante, avocats) a GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt) (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: P. De Baere, avocat)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia) a Osram GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: R. Bierwagen, avocat)

      Predmet veci

   Zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1205/2007 z 15. októbra 2007, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 ukladajú antidumpingové clá na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Spoločenstva a rozširujú sa na dovoz rovnakého výrobku zasielaného z Vietnamskej socialistickej republiky, Pakistanskej islamskej republiky a z Filipínskej republiky (Ú. v. EÚ L 272, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Philips Lighting Poland S.A. a Philips Lighting BV znášajú svoje vlastné trovy konania, sú povinné nahradiť trovy konania Rady Európskej únie s výnimkou tých, ktoré boli spojené s vedľajším účastníctvom spoločností Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd a GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt (GE Hungary Zrt), a trovy konania spoločnosti Osram GmbH.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Hangzhou Duralamp Electronics a GE Hungary znášajú každá svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Rady spojené s ich vedľajším účastníctvom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec T-312/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. marca 2010 — Ellinikos Niognomon/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/50

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. marca 2010 — Ellinikos Niognomon/Komisia
   (Vec T-312/08) (1)

   2010/C 134/81

      Jazyk konania: angličtina

   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-328/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 11. júla 2012 — Ralph Schmid (konajúci ako správca konkurznej podstaty týkajúcej sa majetku Aletta Zimmermann)/Lilly Hertel

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 11. júla 2012 — Ralph Schmid (konajúci ako správca konkurznej podstaty týkajúcej sa majetku Aletta Zimmermann)/Lilly Hertel
   (Vec C-328/12)
   2012/C 303/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ralph Schmid (konajúci ako správca konkurznej podstaty týkajúcej sa majetku Aletta Zimmermann)

      Žalovaná: Lilly Hertel

      Prejudiciálna otázka

   Predkladá sa táto prejudiciálna otázka týkajúca sa výkladu článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (1):
   Majú súdy členského štátu, na území ktorého sa začalo konkurzné konanie týkajúce sa majetku dlžníka, právomoc rozhodovať o odporovacej žalobe podanej v súvislosti s konkurzom proti žalovanému, ktorý nemá bydlisko alebo štatutárne sídlo na území členského štátu?

      (1)  Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191.


title: Vec T-430/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2016 – Flowil International Lighting/EUIPO – Lorimod Prod Com (Silvania Food) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Silvania Food — Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie SYLVANIA — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2016 – Flowil International Lighting/EUIPO – Lorimod Prod Com (Silvania Food)
   (Vec T-430/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Silvania Food - Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie SYLVANIA - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 419/54)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Flowil International Lighting (Holding) BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: J. Güell Serra, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: SC Lorimod Prod Com, Srl (Simleul Silvaniei, Rumunsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. mája 2015 (vec R 616/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Flowil International Lighting (Holding) a SC Lorimod Prod Com

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Flowil International Lighting (Holding) BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec C-233/07: Žaloba podaná 11. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/12

         Žaloba podaná 11. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-233/07)
   (2007/C 170/21)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a P. Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika, si tým, že

                           —

                           neuskutočnila počas kúpacej sezóny minimálne dôkladné základné čistenie a dezinfekciu komunálnych odpadových vôd zo zastavanej oblasti pobrežia Estoril pred ich vypustením do mora v súlade s článkom 2 rozhodnutia 2001/720/ES (1),

                           —

                           neuskutočnila mimo kúpacej sezóny aspoň základné čistenie komunálnych odpadových vôd zo zastavanej oblasti pobrežia Estoril pred ich vypustením v súlade s článkom 3 rozhodnutia 2001/720/ES,

                           —

                           umožnila, aby komunálne odpadové vody vypúšťané zo zastavanej oblasti pobrežia Estoril ohrozovali životné prostredie,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 3 a 5 rozhodnutia 2001/720/ES,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V roku 1999 Portugalská republika požiadala Komisiu, aby stanovila menej prísne požiadavky pre odpadové vody vypúšťané do atlantického oceánu v blízkosti ústia rieky Tejo na pobreží Estoril.
   Komisia rozhodla, že podmienky stanovené pre udelenie výnimky podľa smernice 91/271/EHS (2) boli splnené a rozhodnutím 2001/720/ES vyhovela žiadosti Portugalskej republiky.
   Z odpovedí portugalských úradov na výzvu a odôvodnené stanovisko vyplýva, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z vyššie uvedených článkov rozhodnutia 2001/720/ES.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 8. októbra 2001, ktorým bola Portugalsku udelená výnimka, pokiaľ ide o čistenie komunálnych odpadových vôd zo zastavanej oblasti pobrežia Estoril [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 269, s. 14).

      (2)  Smernica Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 39).


title: Spojené veci C-217/15 a C-350/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Taliansko) – trestné konania proti Massimovi Orsimu (C-217/15), Lucianovi Baldettimu (C-350/15) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Články 2 a 273 — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca správnu sankciu a trestnú sankciu za rovnaké skutky týkajúce sa nezaplatenia dane z pridanej hodnoty — Charta základných práv Európskej únie — Článok 50 — Zásada ne bis in idem — Totožnosť stíhanej alebo sankcionovanej osoby — Nedostatok)

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Santa Maria Capua Vetere – Taliansko) – trestné konania proti Massimovi Orsimu (C-217/15), Lucianovi Baldettimu (C-350/15)
   (Spojené veci C-217/15 a C-350/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Články 2 a 273 - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca správnu sankciu a trestnú sankciu za rovnaké skutky týkajúce sa nezaplatenia dane z pridanej hodnoty - Charta základných práv Európskej únie - Článok 50 - Zásada ne bis in idem - Totožnosť stíhanej alebo sankcionovanej osoby - Nedostatok))
   (2017/C 168/05)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Massimo Orsi (C-217/15), Luciano Baldetti (C-350/15)

      Výrok rozsudku

   Článok 50 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá umožňuje vedenie trestného stíhania za nezaplatenie dane z pridanej hodnoty po právoplatnom uložení daňovej sankcie za ten istý skutok, ak sa táto sankcia uložila obchodnej spoločnosti s právnou subjektivitou, zatiaľ čo uvedené trestné stíhanie sa vedie proti fyzickej osobe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.

      Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec C-574/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Dlhodobé zmluvy o predaji kapacít a elektrickej energie — Kompenzácie za dobrovoľné vypovedanie zmlúv — Rozhodnutie Komisie konštatujúce zlučiteľnosť štátnej pomoci s vnútorným trhom — Overovanie zákonnosti štátnej pomoci vnútroštátnym súdom — Ročná korekcia uviaznutých nákladov — Okamih rozhodujúci pre zohľadnenie príslušnosti výrobcu energie ku skupine podnikov)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/8

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Vec C-574/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Dlhodobé zmluvy o predaji kapacít a elektrickej energie - Kompenzácie za dobrovoľné vypovedanie zmlúv - Rozhodnutie Komisie konštatujúce zlučiteľnosť štátnej pomoci s vnútorným trhom - Overovanie zákonnosti štátnej pomoci vnútroštátnym súdom - Ročná korekcia uviaznutých nákladov - Okamih rozhodujúci pre zohľadnenie príslušnosti výrobcu energie ku skupine podnikov))
   (2016/C 419/09)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA

      Žalovaná: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 107 ZFEÚ a článok 4 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkom 4 ods. 2 rozhodnutia Komisie 2009/287/ES z 25. septembra 2007 vo veci štátnej pomoci poskytnutej Poľskom v rámci dlhodobých zmlúv o predaji kapacít a elektrickej energie a štátnej pomoci, ktorú Poľsko plánuje poskytnúť v rámci kompenzácie za dobrovoľné vypovedanie dlhodobých zmlúv o predaji kapacít a elektrickej energie, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby v prípade, ak Európska komisia preskúmala schému štátnej pomoci s ohľadom na oznámenie Komisie z 26. júla 2001 o metodike zameranej na analýzu štátnej pomoci v súvislosti s uviaznutými nákladmi a pred jej vykonaním konštatovala, že je zlučiteľná s vnútorným trhom, mohli vnútroštátne orgány a súdy overovať pri vykonaní dotknutej pomoci jej súlad so zásadami tejto metodiky.

               2.

               Článok 4 ods. 1 a 2 rozhodnutia 2009/287 v spojení s oznámením Komisie z 26. júla 2001 o metodike zameranej na analýzu štátnej pomoci v súvislosti s uviaznutými nákladmi sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby za okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej, sa pri určení ročnej korekcie kompenzácie uviaznutých nákladov, ktorá má byť vyplatená výrobcovi, ktorý je súčasťou skupiny podnikov, zohľadňovala jeho príslušnosť k tejto skupine, a teda hospodársky výsledok tejto skupiny v čase, keď sa táto korekcia uskutoční.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec C-545/09: Žaloba podaná 22. decembra 2009 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/31

         Žaloba podaná 22. decembra 2009 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-545/09)
   2010/C 63/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že článok 12 ods. 4 písm. a) Dohovoru o štatúte Európskych škôl (1) sa má vykladať a uplatňovať tak, aby bolo zabezpečené, že učitelia pridelení členským štátom mali počas ich pridelenia prístup k rovnakému služobnému postupu a zvyšovaniu platu ako učitelia pôsobiaci v danom členskom štáte, a že neuplatnenie na niektorých učiteľov počas ich pridelenia Spojeným kráľovstvom lepších platových tabuliek [označované aj ako „threshold pay“ (príplatok k platu), „excellent teacher system“ (režim pre vynikajúcich učiteľov), „advanced skills teachers“ (učitelia s lepšími schopnosťami)] a ďalších príplatkov, [ako napríklad „teaching and learning responsibility payments“ (príplatky za zodpovednosť za učenie a vzdelávanie)], ako ani postupu podľa súčasných platových tabuliek, ktoré sa uplatňovali na učiteľov zamestnaných na štátnych školách v Anglicku a Walese, je nezlučiteľný s článkom 12 ods. 4 písm. a) a článkom 25 ods. 1 dohovoru,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Týmto podaním sa podáva návrh podľa článku 26 Dohovoru o štatúte Európskych škôl (ďalej len „dohovor“) na rozhodnutie o výklade a uplatňovaní článku 12 ods. 4 písm. a) a článku 25 ods. 1 dohovoru.
   V súlade s dohovorom sú učitelia Európskych škôl pridelení ich členským štátom. Článok 12 ods. 4 písm. a) dohovoru stanovuje, že pridelení učitelia „si zachovajú právo na postup v zamestnaní a dôchodkové nároky zaručené ich vnútroštátnymi predpismi“. Bez ohľadu na toto ustanovenie sú platy učiteľov pridelených Spojeným kráľovstvom „zmrazené“ počas obdobia vyslania. Preto učitelia pridelení na Európske školy nemajú zachovaný prístup k lepším platovým podmienkam [označované aj ako „threshold pay“, „excellent teacher system“, „advanced skills teachers“ a ďalších iných príplatkov, (ako napríklad „teaching and learning responsibility payments“), ako ani postupu podľa súčasných platových tabuliek, ktoré sa uplatňovali na učiteľov zamestnaných na štátnych školách v Anglicku a Walese.
   Tento postup je v rozpore so znením a s cieľom článku 12 ods. 4 písm. a) dohovoru. Znižuje dôchodok dotknutých učiteľov a spomaľuje ich služobný postup po ich návrate do Spojeného kráľovstva. Okrem toho má aj negatívny dopad na rozpočet Únie, z ktorého sa platí rozdiel medzi nižším vnútroštátnym platom a príplatkom Spoločenstva pre pridelených učiteľov.
   Článok 12 ods. 4 písm. a) dohovoru, a v dôsledku toho aj článok 25 ods. 1 dohovoru by sa teda mali vykladať a uplatňovať v tom zmysle, aby bol vyslaným učiteľom zabezpečený úplný prístup k lepším platovým tabuľkám, služobný postup podľa súčasných platových tabuliek a ďalšie príplatky.

      (1)  Ú. v. ES L 212, 17.8.1994, s. 3; Mim. vyd. 16/001 s. 16.


title: Vec C-453/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – 01051 Telecom GmbH/Spolková republika Nemecko za prítomnosti: Vodafone D2 GmbH

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – 01051 Telecom GmbH/Spolková republika Nemecko za prítomnosti: Vodafone D2 GmbH
   (Vec C-453/06) (1)

   (2007/C 96/62)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-519/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 19. novembra 2012 — OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság/Hochtief Solutions AG

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 19. novembra 2012 — OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság/Hochtief Solutions AG
   (Vec C-519/12)
   2013/C 46/24
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság

      Žalovaná: Hochtief Solutions AG

      Prejudiciálna otázka

   Má zmluvnú povahu v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 (1) nárok medzi stranami, medzi ktorými neexistuje priamy zmluvný vzťah, ktorý žalujúca obchodná spoločnosť, ktorá poskytla úver, vymáha voči (zahraničnej) spoločnosti, spoločníčke v obchodnej spoločnosti, ktorá si vzala úver a počas sporného obdobia mala vplyv, ktorý jej umožnil vykonávať priamu kontrolu, a ktorá je podľa tvrdenia žalujúcej spoločnosti povinná uhradiť dlhy, ktoré prevzala kontrolovaná spoločnosť?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec C-611/12 P: Odvolanie podané 31. decembra 2012 : Jean-François Giordano proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 7. novembra 2012 vo veci T-114/11, Giordano/Komisia

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/9

         Odvolanie podané 31. decembra 2012: Jean-François Giordano proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 7. novembra 2012 vo veci T-114/11, Giordano/Komisia
   (Vec C-611/12 P)
   2013/C 71/15
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Jean-François Giordano (v zastúpení: D. Rigeade a A. Scheuer, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok zo 7. novembra 2012 vydaný Všeobecným súdom Európskej únie vo veci T-114/l1.

         V dôsledku toho:

               —

               určiť, že vydaním nariadenia Komisie Európskych spoločenstiev (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008 (1) vznikla Jean-Françoisovi Giordanovi škoda,

               —

               zaviazať Komisiu, aby Jean-Françoisovi Giordanovi zaplatila sumu vo výške päťsto štyridsaťdva tisíc päťsto deväťdesiatštyri eur (542 594 EUR) ako náhradu škody spolu s úrokom v zákonnej sadzbe a s kapitalizáciou uvedeného úroku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza šesť dôvodov.
   Po prvé sa domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď zastával názor, že uplatňovaná škoda nie je skutočná a určitá, zatiaľ čo predčasné zastavenie rybolovu mu spôsobuje škodu formou straty príležitosti spočívajúcej v tom, že nemohol vykonať lov rýb v rozsahu celej svojej kvóty.
   Po druhé sa odvolateľ domnieva, že Všeobecný súd porušil článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2371/2002 (2) a dopustil sa zjavne nesprávneho posúdenia. Podľa článku 7 vyššie uvedeného nariadenia môže Komisia prijať mimoriadne opatrenia len v prípade vážneho ohrozenia zachovania vodných zdrojov. Komisia pritom nepreukázala, že by počas rybolovnej sezóny tuniaka modroplutvého v roku 2008 došlo k lovu rýb nad rámec kvót.
   Po tretie prijatie nariadenia (ES) č. 530/2008 malo za následok obmedzenie činnosti odvolateľa v rozpore s článkom 15 prvým odsekom Charty základných práv, ktorý stanovuje, že každý má právo na prácu a vykonávanie slobodne zvoleného alebo prijatého povolania.
   Po štvrté prijatie nariadenia (ES) č. 530/2008, ktoré zakazuje rybolov tuniaka modroplutvého od 16. júna 2008, je v rozpore zo zásadou právnej istoty, keďže na osoby podliehajúce súdnej právomoci sa majú vzťahovať jasné a stále pravidlá.
   Po piate prijatie nariadenia (ES) č. 530/2008 je v rozpore zo zásadou legitímnej dôvery. Podľa odvolateľa totiž osoby podliehajúce súdnej právomoci musia mať primeranú istotu vo vzťahu k prevzatým záväzkom. Vzhľadom na to, že rybolov tuniaka modroplutvého bol vo Francúzsku pôvodne povolený až do 30. júna 2008, odvolateľ teda oprávnene veril, že svoju rybolovnú činnosť bude môcť vykonávať až do tohto dátumu.
   Nakoniec prijatie nariadenia (ES) č. 530/2008 bolo v rozpore s právom odvolateľa vlastniť majetok, ktoré je pritom chránené článkom 1 protokolu k EDĽP. Keďže vylovený tuniak modroplutvý je majetkom v zmysle tohto článku, predčasné zastavenie rybolovu spôsobuje odvolateľovi vážnu hospodársku ujmu a pripravuje ho o potenciálnu pohľadávku.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45 ° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori (Ú. v. EÚ L 155, s. 9).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460).


title: Vec T-314/13: Žaloba podaná 12. júna 2013 — Portugalsko/Komisia

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/23

         Žaloba podaná 12. júna 2013 — Portugalsko/Komisia
   (Vec T-314/13)
   (2013/C 226/32)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca, M. Gorjão-Henriques a J. da Silva Sampaio, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil články 1 a 2 rozhodnutia Európskej komisie C(2013) 1870 final,

               —

               rozhodol, že v prejednávanom prípade sa nepoužije nariadenie (ES) č. 16/2003 (1), konkrétne jeho článok 7, pre podstatné formálne vady, porušenie nariadenia (ES) č. 1164/94 (2), a v každom prípade pre porušenie všeobecných právnych zásad platných v právnom poriadku Európskej únie,

               —

               uložil Európskej komisii zaplatiť zostatok dlžnej sumy,

               —

               subsidiárne:

                           a)

                           vyhlásil, že lehota pre začatie konania o vrátení už zaplatených súm a právo zadržiavať ešte nevyplatený zostatok sú premlčané,

                           b)

                           uložil povinnosť znížiť opravu, ktorú vykonala Európska komisia v súvislosti s možnými nezrovnalosťami, ktoré vedú k nevyplateniu celého zostatku a k vráteniu plnej výšky výdavkov zaplatených po 3. júni 2003, ale fakturovaných v období od júna 2002 do februára 2003,

               —

               v každom prípade zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti nariadenia (ES) č. 16/2003 z dôvodov formálnych vád a porušenia právnej normy vyššej právnej sily.

                           —

                           Nariadenie (ES) č. 16/2003 je protiprávne preto, že nebolo prijaté zborom členov Komisie, a to ani na základe splnomocnenia, ani na základe písomného postupu a ani na základe akéhokoľvek ďalšieho zjednodušeného postupu podľa rokovacieho poriadku Európskej komisie (3) v znení platnom v deň prijatia uvedeného nariadenia, že neboli dodržané ustanovenia článku 18 rokovacieho poriadku Komisie a že Komisia vykladá článok 7 nariadenia (ES) č. 16/2003 v rozpore s nariadením (ES) č. 1164/94.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení ustanovení európskeho práva o oprávnenosti výdavkov.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie je v rozpore s právnymi predpismi vykonávajúcimi Zmluvu, najmä pokiaľ ide o otázku, či sú výdavky zaplatené po začiatku obdobia oprávnenosti a počas neho oprávnené pre európske financovanie napriek tomu, že boli fakturované skôr.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery, zásady právnej istoty a zásady viazanosti správnych orgánov vlastnými rozhodnutiami.

                           —

                           Európska komisia má ustálenú prax týkajúcu sa výkladu predmetného predpisu v tom zmysle, akého sa dovoláva Portugalská republika.

                     Tento výklad pochádzal zo zdrojov oprávnených Európskou komisiou, bol oznámený Portugalskej republike a ďalším členským štátom a jeho obsah bol jednoznačne taký, že Portugalská republika mohla legitímne očakávať, že faktúry prijaté predtým a zaplatené potom, čo bola Európskej komisii predložená úplná žiadosť, sú oprávnené.
               Presadzovanie výkladu, ktorý teraz zastáva Komisia zjavne porušuje zásadu právnej istoty, keďže nejde o výklad určitý ani predvídateľný a Portugalská republika musí v jeho dôsledku znášať značné náklady.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod uvedený subsidiárne a založený na porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Hoci podľa článku H prílohy II nariadenia (ES) č. 1164/94 môže Európska komisia vykonať úpravy, ktoré považuje za potrebné a ktoré môžu spočívať v čiastočnom alebo úplnom zrušení pomoci poskytnutej na projekt, uvedený orgán musí dodržiavať zásadu proporcionality a zohľadniť okolnosti konkrétneho prípadu, ako je typ nezrovnalostí a rozsah potenciálnych finančných dôsledkov prípadných nedostatkov v systéme riadenia či kontroly. Je preto nepochopiteľné, ako môže dôjsť k úplnému zrušeniu poskytnutých dotácií, keďže opravy v 100 % výške možno uplatniť len v prípadoch, keď sú zistené nedostatky v systémoch riadenia alebo kontroly tak rozsiahle alebo keď je zistená nezrovnalosť tak závažná, že predstavujú úplné nedodržanie právnych predpisov Spoločenstva, takže všetky platby obsahujú nezrovnalosti.

                     Výkladové problémy predstavujú vždy rozhodujúcu poľahčujúcu okolnosť, ktorú musí Európska komisia vždy zohľadniť. Vzhľadom na uvedené okolnosti, môžu k dosiahnutiu sledovaného cieľa viesť aj menej obmedzujúce opatrenia, medzi ktoré jednoznačne patrí uplatnenie nižšieho koeficientu či nevykonanie vôbec žiadnej opravy.

               5.

               Piaty žalobný dôvod uvedený subsidiárne a založený na premlčaní.
               Výdavky spred 3. júna 2003 sú už v každom prípade premlčané, keďže posledná faktúra je z 28. februára 2003, teda tri mesiace a dva dni pred predmetným dátumom.
               Podľa nariadenia (ES) č. 2988/95 (4) z 18. decembra 1995 premlčacia doba pre začatie konania je štyri roky od času spáchania nezrovnalostí.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 16/2003 zo 6. januára 2003, ktorým sa ustanovujú osobitné podrobné pravidlá pre vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1164/94 týkajúce sa oprávnenosti výdavkov súvisiacich s opatreniami spolufinancovanými Kohéznym fondom (Ú. v. ES L 2, s. 7; Mim. vyd. 14/001, s. 189).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9).

      (3)  Ú. v. ES L 308, 2000, s. 26; Mim. vyd. 01/003, s. 213.

      (4)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-22/10: Žaloba podaná 25. januára 2010 — Esprit International/ÚHVT — Marc O’Polo International (Vyobrazenie písmena e naneseného na vrecko na nohaviciach)

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/42

         Žaloba podaná 25. januára 2010 — Esprit International/ÚHVT — Marc O’Polo International (Vyobrazenie písmena „e“ naneseného na vrecko na nohaviciach)
   (Vec T-22/10)
   2010/C 100/66
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Esprit International LP (New York, Spojené štáty americké) (v zastúpení: M. Treis, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Marc O’Polo International GmbH (Stephanskirchen, Nemecko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. novembra 2009 vo veci odvolania R 1666/2008-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka znázorňujúca písmeno „e“ nanesené na vrecko na nohaviciach pre tovary tried 18 a 25 (prihláška č. 5 089 859).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Marc O’Polo International GmbH.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: predovšetkým nemecká obrazová ochranná známka znázorňujúca písmeno „e“ č. 303 03 672 pre tovary tried 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-125/09: Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Cyperská republika

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/31

         Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Cyperská republika
   (Vec C-125/09)
   2009/C 141/53
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a A. Nijenhuis)

      Žalovaná: Cyperská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Cyperská republika tým, že nezabezpečila, aby sa bez diskriminácie a transparentne priznalo právo vstupu cez, ponad a popod verejný majetok, porušila svoje povinnosti podľa článku 11 ods. 1 rámcovej smernice a článku 4 ods. 1 smernice o povolení,

               —

               zaviazať Cyperskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Z informácií poskytnutých Komisii zjavne vyplýva, že druhý mobilný operátor nemohol účinne vybudovať svoju sieť, aby mohol poskytovať elektronické komunikačné služby v konkurencii voči existujúcemu sieťovému operátorovi Arkhi Tilepikinonion Kiprou (Cyperský telekomunikačný úrad, ďalej len „ATHK“) z dôvodu prieťahov a nekoordinovaných postupov v Grécku.

               2.

               Komisia tvrdí, že v dôsledku konania príslušných cyperských verejnoprávnych orgánov (mestských a/alebo okresných) druhý mobilný operátor v súčasnosti nedisponuje stavebnými povoleniami, ktoré vyžadujú vnútroštátne právne predpisy a preto jeho existujúca sieť, ktorá má spĺňať prísnu požiadavku pokiaľ ide o geografické pokrytie, ktorá je uvedená v jeho povolení, sa môže považovať za fungujúcu v rozpore s cyperským právom.

               3.

               Komisia zastáva názor, že tento stav prináša značné znevýhodnenia pre činnosti druhého mobilného operátora. Vzhľadom na to, nedokončil budovanie svojej siete, koncovým používateľom môže ponúknuť úplné geografické pokrytie len prostredníctvom vnútroštátnej roamingovej služby, ktorú mu za veľkoobchodné ceny sprístupňuje ATHK. Druhý mobilný operátor je preto v súčasnosti závislý od vnútroštátnej roamingovej služby poskytovanej za veľkoobchodné ceny od ATHK približne pri 20 % celkového objemu jeho siete. Keďže jeho vlastná sieť neposkytuje úplné geografické pokrytie, musí niesť skutočné externé náklady za používanie vnútroštátnej roamingovej služby poskytovanej za veľkoobchodné ceny od ATHK a je od tejto služby závislý.

               4.

               Podľa názoru Komisie značné prieťahy, ktoré súvisia s priznaním práva vstupu cez, ponad a popod verejný majetok, aby druhý operátor mohol inštalovať stožiare a antény, predstavujú porušenie článku 11 ods. 1 rámcovej smernice, ktorý stanovuje, že príslušný orgán musí konať na základe transparentných a verejne dostupných postupov, uplatňovaných bez diskriminácie a bez zbytočného odkladu.

               5.

               Cyperská republika uvádza, že dekrét, ktorý sa mal vydať ihneď po hlasovaní o návrhu zákona, mal upraviť aj ďalšie dôležité body Zákonníka, napríklad pravidlo šiestich týždňov a vo všeobecnosti všetky ustanovenia § 4 Zákonníka. Uvedený dekrét sa však nikdy nevydal a v dôsledku toho je situácia v zásade nezmenená. Komisia sa preto domnieva, že rámcová smernica a smernica o povolení v súčasnosti nie sú na Cypre správne prebraté, pokiaľ ide o udeľovanie povolení pre plánovanie rozvoja miest a stavebných povolení.

               6.

               Článok 4 ods. 1 smernice o povolení a článok 11 ods. 1 rámcovej smernice preto nebudú prebraté pred formálnym vykonaním pripravovaných predpisov na vykonanie Zákonníka, pretože ak sa potrebné postupy neukončia a dekrét sa nevydá, nový režim pre vydávanie stavebných povolení nebude môcť nadobudnúť účinnosť.