title: Vec T-447/04: Žaloba podaná dňa 15. novembra 2004: Capgemini Nederland B.V. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/27

         Žaloba podaná dňa 15. novembra 2004: Capgemini Nederland B.V. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-447/04)
   (2004/C 314/62)
   Jazyk konania: angličtina
   Capgemini Nederland B.V., so sídlom v Utrechte (Holandsko), v zastúpení: M. Meulenbelt a H. Speyart, lawyers, podal 15. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie oznámené žalobcovi listom z 13. septembra 2004, ktorým v súvislosti s výzvou na predloženie ponuky JAI-C3-2003-01 nebola vybratá žalobcova ponuka;

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie uzavrieť zmluvu s iným uchádzačom;

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dňa 25. júna 2003 uverejnila Komisia oznámenie o vyhlásení metódy obstarávania na uzavretie zmluvy, ktorej predmetom bol vývoj a inštalácia veľkého informačného systému v oblasti spravodlivosti a vnútorných veci, označovaného ako SIS II a VIS. Žalobca predložil ponuku. Listom z 13. septembra 2004 oznámila Komisia žalobcovi svoje rozhodnutie nevybrať jeho ponuku a uzavrieť zmluvu s iným uchádzačom. V tom istom liste informovala Komisia žalobcu, že neuzavrie zmluvu s úspešným uchádzačom pred uplynutím doby dvoch týždňov od dátumu tohto listu. V priebehu nasledujúcej korešpondencie medzi žalobcom a Komisiou potvrdila Komisia svoj zámer uzavrieť zmluvu s iným uchádzačom. Dňa 26. októbra 2004 uverejnila Komisia tlačovú správu uvádzajúcu, že došlo k uzavretiu zmluvy s úspešným uchádzačom.
   Vo svojom podaní žalobca navrhuje zrušenie oboch rozhodnutí Komisie, tak rozhodnutia, ktorým bola odmietnutá jeho ponuka, ako aj rozhodnutia o uzavretí zmluvy s úspešným uchádzačom. Na podporu návrhu na zrušenie rozhodnutia, ktorým bola odmietnutá jeho ponuka, sa žalobca odvoláva na údajné početné porušenia nariadenia č. 1605/2002 (1) (Finančné nariadenie) a nariadenia č. 2342/2002, (2) ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie Finančného nariadenia. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že metóda vyhodnotenia ponúk podľa ceny zvolená Komisiou je neobvyklá v tom, že nie je založená na pevnej cene za projekt, ale skôr na cenovom pomere medzi cenou ponúknutou jednotlivými uchádzačmi a najnižšou ponúknutou cenou, vypočítavaným na úrovni každej z 15 individuálnych položiek obsiahnutých v projekte, ktorým bola prikladaná rovnaká váha, hoci sa podstatne líšia veľkosťou. Použitie tejto metódy neviedlo podľa názoru žalobcu k čestnému a spravodlivému výsledku. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia nereagovala na neobvykle nízke ceny uvedené v ponuke úspešného uchádzača, nezobrala do úvahy opravu predloženú žalobcom a neodmietla ponuku úspešného uchádzača napriek tomu, že nevyhovovala technickým kritériám. Žalobca tiež tvrdí, že Komisia porušila zásadu „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“ pretože celková hodnota zmluvného plnenia úspešného uchádzača je vyššia ako v prípade žalobcu.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia o uzavretí zmluvy s úspešným uchádzačom žalobca uvádza, že uzavretím tejto zmluvy Komisia úmyselne zbavila žalobcu účinného prostriedku nápravy. V tejto súvislosti sa žalobca dovoláva tiež porušenia článku 230 ES tvrdiac, že Komisia tým, že žalobcu informovala, že pred uzavretím zmluvy s úspešným uchádzačom vyčká len dva týždne, účinne skrátila dvojmesačné obdobie pre podanie žaloby ustanovené v tomto článku. Napokon, žalobca tvrdí, že Komisia porušila článok 103 nariadenia č. 1605/2002 tým, že neprerušila konanie vedúce k prijatiu rozhodnutia uzavrieť zmluvu aj napriek tomu, že žalobca vo svojom liste upriamil jej pozornosť na možné nezrovnalosti v konaní.

      (1)  Ú.v. ES L 248, s. 1

      (2)  Ú.v. ES L 357, s.1


title: Vec T-669/14: Žaloba podaná 15. septembra 2014 – Trioplast Industrier/Komisia

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/50

         Žaloba podaná 15. septembra 2014 – Trioplast Industrier/Komisia
   (Vec T-669/14)
   2014/C 409/72
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švédsko) (v zastúpení: T. Pettersson, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               1.

                           —

                           vyhlásil list Komisie z 3. júla 2014 zaslaný vo veci COMP/38354 – Priemyselné vrecia – Trioplast Industrier AB za neplatný,

                           —

                           zrušil úroky z omeškania vo výške 6 74  033,32 eura, ktorých platba bola žalobkyni uložená uvedeným listom alebo znížil ich výšku,

                           —

                           uložil Komisii povinnosť vrátiť poplatok vo výške 4  686,64 eura, zaplatený v rámci záruky za zaplatenie uvedených úrokov z omeškania.

               2.

               Subsidiárne uložil povinnosť zaplatiť náhradu škody podľa článku 340 druhého odseku ZFEÚ z dôvodu porušení práva Únie tak, ako sú uvedené v žalobe, a to:

                           —

                           vo výške úrokov z omeškania alebo ich časti, a

                           —

                           vo výške poplatku 4  686,64 eura, zaplateného v rámci záruky za zaplatenie uvedených úrokov z omeškania.

               3.

               Uložil povinnosť zaplatiť náhradu škody podľa článku 340 druhého odseku ZFEÚ z dôvodu porušenia práva Únie v období, keď Komisia nesúhlasila so zrušením bankovej záruky alebo znížením jej výšky na základe rozsudku Všeobecného súdu vydaného vo veci T-40/06, z titulu nákladov vynaložených na zriadenie záruky, a to vo výške 22  783,90 eura alebo jej časti.

               4.

               Uložil povinnosť navýšiť všetky dlžné sumy o úroky.

               5.

               Uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právneho základu pre list Komisie:

                           —

                           rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2005 v znení rozhodnutia Komisie zo 7. decembra 2005, vydané vo veci COMP/38353 – Priemyselné vrecia – Trioplast Industrier (ďalej len „rozhodnutie z roku 2005“), nikdy nebolo platným právnym základom návrhu smerujúceho proti žalobkyni v súvislosti s príkazom na zaplatenie úrokov z omeškania, pretože neuvádza presnú a bezpodmienečnú výšku pokuty uloženej žalobkyni. Okrem toho toto rozhodnutie bolo zrušené rozsudkom Všeobecného súdu z 13. septembra 2010, Trioplast Industrier/Komisia (T-40/06, Zb. s. II-4893) (ďalej len „rozsudok z roku 2010“) v rozsahu, v akom žalobkyni ukladá pokutu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných náležitostí a na nedostatku právomoci:

                           —

                           list Komisie predstavuje rozhodnutie prijaté protiprávne zamestnancom GR pre rozpočet bez právomoci zaväzovať Komisiu takýmto rozhodnutím. List Komisie nemôže byť považovaný za list, ktorým iba nadobúda účinnosť skoršie rozhodnutie, a teda za list predstavujúci iba sprievodné správne opatrenie. Naopak, keďže rozhodnutie z roku 2005 ani rozsudok z roku 2010 nestanovujú sumu, ktorú mala žalobkyňa zaplatiť, list Komisie predstavuje rozhodnutie stanovujúce skutočnú výšku pokuty. Aby malo právne dôsledky, môže byť takéto rozhodnutie prijaté iba výborom komisárov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty a zásady individualizácie trestov:

                           —

                           Komisia tým, že od žalobkyne požaduje zaplatenie sporných úrokov, sankcionuje ju de facto z dôvodu situácie plynúcej zo svojho vlastného porušenia zásady právnej istoty a zásady individualizácie trestov. Komisia toto porušenie stále nenapravila.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ZFEÚ:

                           —

                           Komisia porušila ustanovenie článku 266 ZFEÚ, keďže nesplnila povinnosti vyplývajúce z rozsudku z roku 2010. List Komisie je dôkazom jej konečného rozhodnutia neprijať nové formálne rozhodnutie stanovujúce presnú sumu, ktorú má žalobkyňa zaplatiť, napriek povinnosti v tomto zmysle, ktorá jej vyplýva z rozsudku z roku 2010. V dôsledku toho je tento list konečným vyhlásením o tom, že Komisia nesplní povinnosti, ktoré jej vyplývajú z rozsudku z roku 2010.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality:

                           —

                           Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že uložila žalobkyni povinnosť zaplatiť úroky z omeškania týkajúce sa pokuty, ktorej výška nebola nikdy jasná a ktorá bola v celej výške zrušená bez toho, aby Komisia prijala nové konečné rozhodnutie o výške pokuty, ktorú má žalobkyňa zaplatiť. Podmienky zakotvené pravidlami umožňujúcimi Komisii vyžadovať zaplatenie úrokov z omeškania v iných veciach nie sú v predmetnom prípade splnené. Subsidiárne, je prinajmenšom neprimerané ukladať úroky z omeškania represívnej povahy, zatiaľ čo žalobkyňa sa tejto záťaži nemohla z dôvodu konania Komisie vyhnúť.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení Komisie, keď po vydaní rozsudku z roku 2010 odmietla uvoľniť bankovú záruku žalobkyne:

                           —

                           uvedeným rozsudkom Všeobecný súd zrušil rozhodnutie z roku 2005, ktoré ukladalo povinnosť zaplatiť pokuty, a Komisia tak do prijatia nového rozhodnutia nedisponovala vo vzťahu k žalobkyni nijakým právnym titulom. Tým, že Komisia po vydaní rozsudku z roku 2010 odmietla uvoľniť bankovú záruku, nedodržala tento rozsudok. Toto nesprávne právne posúdenie priamo viedlo k zvýšeným nákladom žalobkyne, keďže musela udržiavať bankovú záruku. Subsidiárne, po vydaní rozsudku mala Komisia prinajmenšom znížiť výšku bankovej záruky na maximálnu sumu stanovenú Všeobecným súdom.


title: Vec T-351/15: Žaloba podaná 30. júna 2015 – Papapanagiotou/Parlament

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/49

         Žaloba podaná 30. júna 2015 – Papapanagiotou/Parlament
   (Vec T-351/15)
   (2015/C 311/54)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Papapanagiotou AVEEA (Serres, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas a I. Ioannidis, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie D(2015)12887 z 27. apríla 2015 vydané generálnym riaditeľom generálneho riaditeľstva Infraštruktúra a logistika, ktorým bola odmietnutá ponuka žalobkyne v súvislosti s časťami č. 1, 2 a 4 verejného obstarávania „Kancelársky nábytok“ č. INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 „týkajúceho sa nadobudnutia štandardného, exekutívneho a nadštandardného kancelárskeho nábytku a kancelárskych doplnkov“, a ktorým generálny riaditeľ žalobkyňu informoval, že pri posudzovaní všetkých ponúk v rámci uvedeného verejného obstarávania nezohľadnil jedno z kritérií na vyhodnotenie ponúk uvedené v súťažných podkladoch, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nezákonnosti sporného rozhodnutia spôsobenej nezohľadnením podkritéria na vyhodnotenie ponúk „konštrukcia (rezistencia voči rozbitiu, odretiu, škrabancom a strate farby)“ v rámci verejného obstarávania, čo predstavuje porušenie špecifikácie, článku 110 ods. 1 a článku 113 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (ďalej len „finančné nariadenie“) a všeobecných zásad rovnosti zaobchádzania a transparentnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia verejného obstarávateľa, keďže neuviedol vlastnosti a výhody týkajúce sa vybraných ponúk v rozpore s článkom 113 ods. 2 finančného nariadenia, s článkom 161 ods. 3 delegovaného nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania finančného nariadenia (ďalej len „pravidlá uplatňovania finančného nariadenia“), s článkom 41 Charty základných práv Európskej únie a napokon s článkom 296 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady transparentnosti zakotvenej v článku 102 finančného nariadenia a v článku 15 ods. 3 ZFEÚ, keďže verejný obstarávateľ neuviedol nijakú informáciu ani údaj v súvislosti s otázkou, či vzorky uvedené v ponukách na účely ich opätovného preskúmania boli zhodné so vzorkami, ktoré boli pôvodne preskúmané v rámci prvého hodnotenia ponúk, ktoré bolo následne zrušené.


title: Vec C-191/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakúsko) 17. apríla 2014 – Borealis Polyolefine GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakúsko) 17. apríla 2014 – Borealis Polyolefine GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Vec C-191/14)
   2014/C 303/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Borealis Polyolefine GmbH

      Žalovaný: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ (1) neplatné a porušuje článok 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES (2) v rozsahu, v akom zo základu na výpočet podľa článku 10a ods. 5 druhej zarážky písm. a) a b) vylučuje emisie súvisiace s odpadovými plynmi vyrábanými zariadeniami, ktoré patria do prílohy I smernice 2003/87/ES, alebo vylučuje teplo využívané zariadeniami, ktoré patria do prílohy I smernice 2003/87/ES, a získané z kogeneračných zariadení, pre ktoré je povolené pridelenie bezodplatných kvót podľa článku 10a ods. 1 a 4 smernice 2003/87/ES a rozhodnutia 2011/278/EÚ (3)?

               2.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ neplatné a porušuje články 3e a 3u smernice 2003/87/ES, samostatne a/alebo v spojení s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, v rozsahu, v akom stanovuje, že emisie CO2 súvisiace s odpadovými plynmi – vyrábanými zariadeniami, ktoré patria do prílohy I smernice 2003/87/ES – alebo teplo využívané zariadeniami, ktoré patria do prílohy I smernice 2003/87/ES, a získané z kogeneračných zariadení sú emisiami pochádzajúcimi od „výrobcov elektrickej energie“?

               3.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ neplatné a porušuje ciele smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom vytvára nerovnováhu vylúčením emisií súvisiacich so spaľovaním odpadových plynov a s teplom vyrobeným v kogeneračných zariadeniach zo základu na výpočet podľa článku 10a ods. 5 druhej zarážky písm. a) a b), zatiaľ čo v súvislosti s nimi priznáva právo na pridelenie bezodplatných kvót podľa článku 10a ods. 1 a 4 smernice 2003/87/ES a rozhodnutia 2011/278/EÚ?

               4.

               Je rozhodnutie 2011/278/EÚ neplatné a porušuje článok 290 ZFEÚ a článok 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom jeho článok 15 ods. 3 mení článok 10a ods. 5 druhú zarážku písm. a) a b) smernice 2003/87/ES v tom zmysle, že odkaz na „zariadenia, na ktoré sa nevzťahuje odsek 3“, nahrádza odkazom na „zariadenia, ktoré nie sú výrobcami elektrickej energie?

               5.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ neplatné a porušuje článok 23 ods. 3 smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom toto rozhodnutie nebolo prijaté na základe regulačného postupu s kontrolou, ktorý je predpísaný v článku 5a rozhodnutia Rady 1999/468/ES a v článku 12 nariadenia 182/2011/EÚ?

               6.

               Má sa článok 17 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že vylučuje zadržanie pridelení bezodplatných kvót na základe protiprávneho výpočtu medziodvetvového korekčného faktora?

               7.

               Má sa článok 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, samostatne a/alebo v spojení s článkom 15 ods. 3 rozhodnutia 2011/278/EÚ, vykladať v tom zmysle, že vylučuje uplatnenie vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý stanovuje uplatnenie protiprávne vypočítaného medziodvetvového korekčného faktora, aký je uvedený v článku 4 rozhodnutia 2013/448/EÚ a jeho prílohe II, na pridelenia bezodplatných kvót v členskom štáte?

               8.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ neplatné a porušuje článok 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom zahŕňa len emisie zo zariadení, ktoré boli od roku 2008 zahrnuté do systému Spoločenstva, a tým vylučuje emisie súvisiace s činnosťami, ktoré boli zahrnuté do systému Spoločenstva od roku 2008 (v zmenenej a doplnenej prílohe I smernice 2003/87/ES), pokiaľ sa tieto činnosti uskutočňovali v zariadeniach, ktoré už boli zahrnuté do systému Spoločenstva pred rokom 2008?

               9.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ neplatné a porušuje článok 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom zahŕňa len emisie zo zariadení, ktoré boli od roku 2013 zahrnuté do systému Spoločenstva, a tým vylučuje emisie súvisiace s činnosťami, ktoré boli zahrnuté do systému Spoločenstva od roku 2013 (v zmenenej a doplnenej prílohe I smernice 2003/87/ES), pokiaľ sa tieto činnosti uskutočňovali v zariadeniach, ktoré už boli zahrnuté do systému Spoločenstva pred rokom 2013?

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, s. 1).


title: Vec C-46/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Dánsko) 26. januára 2012 — L. N.

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Dánsko) 26. januára 2012 — L. N.
   (Vec C-46/12)
   2012/C 109/12
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Odvolací súdny orgán, Dánske študentské štipendiá a pôžičky)

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: L. N.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 7 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 24 ods. 2 smernice o voľnom pohybe osôb (1) vykladať v tom zmysle, že členský štát (hostiteľský členský štát) môže pri posudzovaní otázky, či má byť osoba považovaná za pracovníka, ktorý má právo na príspevok na vzdelávanie, zohľadniť skutočnosť, že táto osoba vstúpila na územie hostiteľského členského štátu s hlavným cieľom absolvovať študijný kurz, v dôsledku čoho jej hostiteľský členský štát nie je povinný poskytnúť príspevok na vzdelávanie počas štúdia (pozri uvedený článok 24 ods. 2 smernice o voľnom pohybe osôb)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: vec F-52/09: Žaloba podaná 30. júla 2009 — Da Silva Pinto Branco/Súdny dvor

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/16

         Žaloba podaná 30. júla 2009 — Da Silva Pinto Branco/Súdny dvor
   (vec F-52/09)
   2009/C 244/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Delfina Da Silva Pinto Branco (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M. Erniquin, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Po prvé, návrh na zrušenie rozhodnutia o prepustení žalobkyne. Po druhé, návrh na jej menovanie alebo subsidiárne jej opätovné uvedenie do funkcie úradníka v skúšobnej dobe. Po tretie, návrh na náhradu škody za utrpenú nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 24. októbra 2008 o prepustení, ako aj stanovisko výboru pre správy z 8. októbra 2008, obidve správy o priebehu skúšobnej doby vypracované hodnotiteľom z 22. februára 2008 a z 10. júna 2008, ako aj rozhodnutie menovacieho orgánu o predĺžení skúšobnej doby z 18. apríla 2008,

               —

               menovať žalobkyňu od 1. marca 2008, ako aj priznať jej nárok na odškodnenie zodpovedajúci rozdielu medzi platom, ktorý by dostala, pokiaľ by bola menovaná od 1. marca 2008, a príjmami, ktoré v skutočnosti dostávala od toho dátumu až do dňa vydania rozsudku, alebo subsidiárne, uviesť žalobkyňu do jej funkcie úradníka v skúšobnej dobe či už do služby, v ktorej bola pred jej prepustením, alebo do inej služby inštitúcie, aby tam mohla absolvovať novú skúšobnú dobu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu škody za utrpenú nemajetkovú ujmu vo výške 5 000 eur,

               —

               zaviazať Súdny dvor Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-539/14: Žaloba podaná 16. júla 2014 – North Drilling/Rada

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/55

         Žaloba podaná 16. júla 2014 – North Drilling/Rada
   (Vec T-539/14)
   2014/C 303/66
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: North Drilling Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2014/222/SZBP zo 16. apríla 2014 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a odstránil jej meno z prílohy tohto rozhodnutia,

               —

               zrušil článok 1 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 397/2014 zo 16. apríla 2014 a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností, z ktorých vychádzajú napadnuté akty, keďže im chýba reálny faktický a dôkazný základ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesplnenie povinnosti odôvodnenia, keďže napadnuté akty v súvislosti s NDC obsahujú odôvodnenie, ktoré je v skutočnosti nepodložené a navyše aj nepresné, všeobecné a generické, čo znemožňuje adekvátne sa brániť.

               3.

               Tretí dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu v súvislosti s odôvodnením aktov, s dôvodmi nepodloženými dôkazmi, s právom na obranu a s právom vlastniť majetok, keďže neboli dodržané požiadavky odôvodnenia a predloženia skutočných dôkazov, čo má dopad na iné práva.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci, keďže existujú objektívne, presné a presvedčivé indície, na základe ktorých možno tvrdiť, že Rada zneužila svoje postavenie a konala podvodne, keď pri prijatí sankčných opatrní sledovala iné ciele, než tie, ktoré uviedla.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade uplatňovaných právnych noriem, keďže tieto normy sú vykladané a uplatňované nesprávne a extenzívne, čo je v prípade ustanovení ukladajúcich sankcie neprípustné.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení práva vlastniť majetok, keďže toto právo bolo obmedzené bez skutočného odôvodnenia a bez dodržania zásady proporcionality.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, keďže došlo k bezdôvodnému zásahu do súťažného postavenia žalobkyne bez toho, aby na to existovali dôvody.


title: Vec T-587/13: Žaloba podaná 4. novembra 2013 — Schwerdt/ÚHVT — Iberamigo (cat&clean)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/28

         Žaloba podaná 4. novembra 2013 — Schwerdt/ÚHVT — Iberamigo (cat&clean)
   (Vec T-587/13)
   2014/C 24/50
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Miriam Schwerdt (Porta-Westfalica, Nemecko) (v zastúpení: K. Kruse, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Iberamigo, SA (Rubi, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu žalovaného č. R 1799/2012-4 z 3. septembra 2013,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v rôznych farbách, ktorá je tvorená znázornením mačky a slovnými prvkami „cat & clean“, pre tovary zaradené do triedy 31 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9612301.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Iberamigo, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska slovná ochranná známka „CLEAN CAT“ pre tovary zaradené do triedy 31.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009, ako aj článku 29 a nasl. Zmluvy o fungovaní Európskej Únie.


title: Vec T-329/06: Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Enercon/ÚHVT (E)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/76

         Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Enercon/ÚHVT (E)
   (Vec T-329/06)
   (2006/C 326/155)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. septembra 2006 (R 0394/2006-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „E“ pre tovary zaradené do tried 7, 9 a 19 (prihláška č. 3 817 566).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože prihlasovanej ochrannej známke nebola priznaná rozlišovacia spôsobilosť a bolo rozhodnuté o potrebe ponechania tohto označenia na voľné používanie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Spojené veci C-250/09 a C-268/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  18. novembra 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Rayonen sad Plovdiv — Bulharsko) — Vasil Ivanov Georgiev/Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv (Smernica 2000/78/ES — Článok 6 ods. 1 — Zákaz diskriminácie na základe veku — Univerzitní profesori — Vnútroštátne ustanovenie, ktoré pri veku nad 65 rokov stanovuje uzavretie pracovnej zmluvy na dobu určitú — Povinný odchod do dôchodku vo veku 68 rokov — Opodstatnenosť rozdielneho zaobchádzania na základe veku)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. novembra 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Rayonen sad Plovdiv — Bulharsko) — Vasil Ivanov Georgiev/Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv
   (Spojené veci C-250/09 a C-268/09) (1)

   (Smernica 2000/78/ES - Článok 6 ods. 1 - Zákaz diskriminácie na základe veku - Univerzitní profesori - Vnútroštátne ustanovenie, ktoré pri veku nad 65 rokov stanovuje uzavretie pracovnej zmluvy na dobu určitú - Povinný odchod do dôchodku vo veku 68 rokov - Opodstatnenosť rozdielneho zaobchádzania na základe veku)
   2011/C 13/19
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rayonen sad Plovdiv

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vasil Ivanov Georgiev

      Žalovaná: Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rayonen sad Plovdiv — Výklad článku 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Vnútroštátny právny predpis umožňujúci uzatvárať s univerzitnými profesormi, ktorí dosiahli vek 65 rokov, pracovné zmluvy len na dobu určitú — Vnútroštátny právny predpis, ktorý stanovuje pre univerzitných profesorov vek povinného odchodu do dôchodku na 68 rokov — Odôvodnenosť rozdielov v zaobchádzaní z dôvodu veku

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, a najmä jej článok 6 ods. 1 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá pre univerzitných profesorov, ktorí dosiahli vek 68 rokov, stanovuje povinný odchod do dôchodku a po dosiahnutí veku 65 rokov im umožňuje pokračovať v činnosti iba prostredníctvom pracovných zmlúv na dobu určitú uzatvorených na jeden rok s možnosťou predĺžiť ich maximálne dvakrát, pokiaľ táto právna úprava sleduje legitímny cieľ spojený najmä s cieľmi politiky zamestnanosti a trhu práce, akým je zabezpečenie kvality vzdelávania a optimálne rozdelenie profesorských miest medzi generácie, a pokiaľ tento cieľ umožňuje dosiahnuť primeraným a nevyhnutným spôsobom. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či sú tieto podmienky splnené.
   Pokiaľ ide o spor medzi verejným subjektom a jednotlivcom, v prípade, ak predmetná vnútroštátna právna úprava vo veci samej nespĺňa podmienky stanovené v článku 6 ods. 1 smernice 2000/78, vnútroštátny súd ju neuplatní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec T-509/14: Žaloba podaná 7. júla 2014 – Decal España/Komisia

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/56

         Žaloba podaná 7. júla 2014 – Decal España/Komisia
   (Vec T-509/14)
   2014/C 292/68
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Decal España, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. Silva Sánchez, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu („SEAF“), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných povinných na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               v každom prípade zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a to buď v celom rozsahu alebo tak, že zákaz prenesenia bude obmedzený na rentabilitu operácií, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenie v tejto veci sú totožné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvedenými vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec C-507/08: Žaloba podaná dňa 21. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/9

         Žaloba podaná dňa 21. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika
   (Vec C-507/08)
   2009/C 102/12
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito, J. Javorský, K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhy

               —

               určiť, že Slovenská republika si tým, že nevykonala rozhodnutie Komisie zo 7. júna 2006 o štátnej pomoci C 25/2005 (ex NN 21/2005) poskytnutej Slovenskou republikou v prospech spoločnosti Frucona Košice, a.s. [oznámené pod číslom K(2006) 2082 (1)], nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 249 štvrtého odseku Zmluvy ES a z článku 2 uvedeného rozhodnutia;

               —

               zaviazať Slovenskou republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojom rozhodnutí zo 7. júna 2006 o štátnej pomoci C 25/2005 (ex NN 21/2005) poskytnutej Slovenskou republikou v prospech spoločnosti Frucona Košice, a.s., Komisia rozhodla, že opatrenia, ktoré Slovenská republika vykonala v prospech spoločnosti Frucona Košice a.s. predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES a že táto pomoc nie je zlučiteľná so spoločným trhom. Zároveň nariadila Slovenskej republike, aby prijala všetky opatrenia potrebné na vymáhanie nezákonne poskytnutej pomoci od príjemcu späť.
   Doteraz nedošlo k vráteniu pomoci priznanej Frucone.
   Štátna pomoc bola Frucone poskytnutá vo forme odpustenia daňového dlhu, ktoré bolo schválené súdom v rámci vyrovnacieho konania. Slovenská republika vymáhala nezákonne poskytnutú pomoc v súdnom konaní. Prvostupňový súd žalobu zamietol okrem iného tým že povinnosť Frucony splatiť svoj dlh daňovému úradu zanikla ex lege. Odvolací súd potvrdil rozsudok prvostupňového súdu okrem iného tým, že uznesenie o vyrovnaní nie je možné preskúmať, pretože ako res judicata musí byť rešpektované všetkými orgánmi, vrátane odvolacieho súdu a takisto že Komisia v rozhodnutí nerešpektovala ustanovenia vnútroštátneho práva upravujúce kolíziu konkurzného a exekučného konania.
   Rozhodnutia oboch súdov bránia okamžitému a účinnému výkonu rozhodnutia Komisie.
   Nepostačuje, že Slovenská republika využila všetky prostriedky, ktoré má k dispozícii. Výsledkom použitia týchto prostriedkov musí byť účinný a okamžitý výkon rozhodnutia, bez ktorého platí, že Slovenská republika si nesplnila svoje povinnosti. Nedodržanie povinnosti členského štátu vymáhať je dané, ak kroky, ktoré členský štát podnikol, nemali žiadny dopad na skutočné vrátenie tejto sumy.

      (1)  Ú. v. EÚ L 112, 30.4.2007, s.14


title: Vec C-171/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  28. februára 2013 — Carrols Corp./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Giulio Gambettola [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/90 — Článok 51 ods. 1 písm. b) — Obrazová ochranná známka Spoločenstva Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL — Návrh na vyhlásenie neplatnosti podaný majiteľom národnej obrazovej ochrannej známky Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL a národnej slovnej ochrannej známky POLLO TROPICAL — Absolútne dôvody neplatnosti — Neexistencia dobrej viery — Neprípustnosť]

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/3

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 28. februára 2013 — Carrols Corp./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Giulio Gambettola
   (Vec C-171/12 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/90 - Článok 51 ods. 1 písm. b) - Obrazová ochranná známka Spoločenstva Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL - Návrh na vyhlásenie neplatnosti podaný majiteľom národnej obrazovej ochrannej známky Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL a národnej slovnej ochrannej známky POLLO TROPICAL - Absolútne dôvody neplatnosti - Neexistencia dobrej viery - Neprípustnosť)
   2013/C 129/05
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carrols Corp. (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca), Giulio Gambettola (v zastúpení: F. Brandolini Kujman, abogado)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 1. februára 2012, Carrols Corp./ÚHVT (T-291/09), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. mája 2009 (vec R 632/2008-1), týkajúceho sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťou Carrols Corp. a G. Gambettolom

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Carrols Corp je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec C-247/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo  6. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Vplyv určitých projektov na životné prostredie — Stavba tepelného zariadenia — Výroba energie — Čiastočné spaľovanie nebezpečných odpadov)

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-247/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Vplyv určitých projektov na životné prostredie - Stavba tepelného zariadenia - Výroba energie - Čiastočné spaľovanie nebezpečných odpadov)
   (2008/C 327/02)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: T. Harris, I. Rao a J. Maurici, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 4 ods. 1 v spojení s bodom 9 prílohy I smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), v znení smernice 97/11/ES z 3. marca 1997 (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151) – Povolenie tepelného zariadenia na výrobu energie, ktoré čiastočne spaľuje nebezpečné odpady, bez posúdenia vplyvov na životné prostredie – Procesy na zneškodňovanie a využívanie odpadov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-48/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. augusta 2017 – Sigma Orionis/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Arbitrážna doložka — Siedmy rámcový program Európskeho spoločenstva (2007 – 2013) a Rámcový program Horizon 2020 pre výskum a inovácie — Rozhodnutie o pozastavení platieb a vypovedaní subvenčných zmlúv na základe finančného auditu — Čiastky, ktoré má Komisia údajne vyplatiť v rámci plnenia subvenčných zmlúv — Návrh na náhradu škody — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“)

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/14

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. augusta 2017 – Sigma Orionis/Komisia
   (Vec T-48/16 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program Európskeho spoločenstva (2007 – 2013) a Rámcový program Horizon 2020 pre výskum a inovácie - Rozhodnutie o pozastavení platieb a vypovedaní subvenčných zmlúv na základe finančného auditu - Čiastky, ktoré má Komisia údajne vyplatiť v rámci plnenia subvenčných zmlúv - Návrh na náhradu škody - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov“))
   (2017/C 338/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francúzsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis a M. Siekierzyńska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na okamžité vyplatenie rôznych čiastok zo strany Komisie na základe viacerých subvenčných dohôd a návrh na odloženie výkonu rozhodnutia o vypovedaní týchto dohôd

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-90/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. januára 2012 — Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie/Komisia ( „Štátna pomoc — Žaloba o neplatnosť — Investícia mesta Rotterdam do komplexu Ahoy’ — Rozhodnutie konštatujúce neexistenciu štátnej pomoci — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. januára 2012 — Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie/Komisia
   (Vec T-90/09) (1)

   (Štátna pomoc - Žaloba o neplatnosť - Investícia mesta Rotterdam do komplexu Ahoy’ - Rozhodnutie konštatujúce neexistenciu štátnej pomoci - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2012/C 89/36
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Mojo Concerts BV (Delft, Holandsko) a Amsterdam Music Dome Exploitatie BV (Delft, Holandsko) (v zastúpení: S. Beeston, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a K. Gross, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Noort, C. Wissels, M. de Grave, Y. de Vries a J. Langer, splnomocnení zástupcovia), mesto Rotterdam (Holandsko) (v zastúpení: J. Feenstra a J. Ranoy, advokáti) a Ahoy’ Rotterdam NV (Rotterdam) (v zastúpení: pôvodne M. van der Woude a E. Offers, neskôr M. Maas-Cooymans, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 6018 v konečnom znení z 21. októbra 2008 o investícii mesta Rotterdam do komplexu Ahoy’ [štátna pomoc C 4/2008 (ex N 97/2007, ex CP 91/2007)]

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Mojo Concerts BV a Amsterdam Music Dome Exploitatie BV znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy, ktoré vznikli Európskej komisii, mestu Rotterdam a Ahoy’ Rotterdam NV.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec T-48/10 P: Odvolanie podané 2. februára 2010 : Herbert Meister proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  30. novembra 2009 vo veci F-17/09, Meister/ÚHVT

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/55

         Odvolanie podané 2. februára 2010: Herbert Meister proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 30. novembra 2009 vo veci F-17/09, Meister/ÚHVT
   (Vec T-48/10 P)
   2010/C 100/81
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Herbert Meister (Muchamiel, Španielsko) (v zastúpení: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu pre verejnú službu z 30. novembra 2009 vo veci F-17/09, Meister/ÚHVT,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 30. novembra 2009 vo veci F-17/09, Meister/ÚHVT, ktoré zamietlo žalobu odvolateľa ako zjavne neprípustnú.
   Odvolateľ uvádza na odôvodnenie svojho odvolania, že žaloba na prvom stupni bola nezbytná, pretože skutkový stav má priamu vecnú súvislosť s predmetmi konania v skorších spojených veciach F-138/06 a F-37/08, ktoré v dobe podania žaloby ešte neboli rozhodnuté. Odvolateľ uplatňuje, že zamietnutie veci F-19/09 a limine ako neprípustnej bez ústneho prejednania, porušuje právo byť vypočutý, ktoré zaručuje článok 6 EDĽP. Ďalej vytýka skutočnosť, že Súd pre verejnú službu nevyhovel žiadosti odvolateľa na prerušenie konania z dôvodu podania odvolania vo veci F-37/08. Nakoniec odvolateľ vytýka neúplnú a právne vadnú analýzu skutkového stavu prvostupňovým súdom.


title: Vec F-10/07: Žaloba podaná 8. februára 2007 – Botos/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/31

         Žaloba podaná 8. februára 2007 – Botos/Komisia
   (Vec F-10/07)
   (2007/C 69/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Patricia Botos (Meise, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté menovacím orgánom 30. októbra 2006, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne z 24. apríla 2006 proti nasledujúcim šiestim správnym rozhodnutiam: i) rozhodnutiu prijatému 23. januára 2006 úradom pre správu a úhradu individuálnych nárokov; ii) rozhodnutiu prijatému 23. januára 2006 vedúcim bruselského oddelenia pre vyporiadanie nárokov spoločného systému nemocenského poistenia; iii) rozhodnutiu prijatému 9. februára 2006 úradom pre správu a úhradu individuálnych nárokov; iv) rozhodnutiu prijatému 9. februára 2006 vedúcim bruselského oddelenia pre vyporiadanie nárokov spoločného systému nemocenského poistenia; v) rozhodnutiu prijatému 20. februára 2006 vedúcim bruselského oddelenia pre vyporiadanie nárokov spoločného systému nemocenského poistenia; vi) vyúčtovaniu preplatenia liečebných nákladov vypracovanému bruselským oddelením pre vyporiadanie nárokov spoločného systému nemocenského poistenia z 23. februára 2006,

               —

               ak to bude potrebné, zrušiť takisto šesť horeuvedených rozhodnutí,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný dôvod žaloby založený na porušení článku 72 služobného poriadku, ako aj na zjavne nesprávnom posúdení. Tvrdí, že menovací orgán napadnutými rozhodnutiami nesprávne odmietol uznať, že „syndróm chronickej únavy“, ktorým trpí, je vážnou chorobou na účely uvedeného článku, a v dôsledku toho odmietol preplatiť výdavky na laboratórne analýzy a lieky spojené s touto chorobou. Niekoľko dokumentov, najmä jedna hĺbková lekárska štúdia, preukazujú závažnosť predmetnej choroby a nevyhnutnosť preplácania vo výške 100 % bez stanovenia limitu alebo obmedzenia výdavkov na lieky a analýzy, ktorých potrebu žalobkyňa uvádza.


title: Vec C-329/14: Žaloba podaná 7. júla 2014 – Európska komisia/Fínska republika

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/21

         Žaloba podaná 7. júla 2014 – Európska komisia/Fínska republika
   (Vec C-329/14)
   2014/C 292/26
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, K. Herrmann a I. Koskinen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Fínska republika si tým, že pokiaľ ide o pevninské Fínsko, neprijala, alebo v každom prípade neinformovala Komisiu, že prijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 2 bodu 2 a článku 9 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov (1) do vnútroštátnej právnej úpravy, a pokiaľ ide o oblasť Åland, tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie uvedenej smernice do vnútroštátnej právnej úpravy, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazať Fínsku republiku v súlade s článkom 260 ods. 3 ZFEÚ na zaplatenie denného penále vo výške 19  178,25 eura splatné od dátumu vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“, pretože nesplnila svoju povinnosť oznámiť opatrenia preberajúce do vnútroštátneho práva smernicu prijatú podľa legislatívneho postupu,

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 9. júla 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ L 153, s. 13.


title: Vec T-344/12: Žaloba podaná 1. augusta 2012 — Virgin Atlantic Airways/Komisia

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/29

         Žaloba podaná 1. augusta 2012 — Virgin Atlantic Airways/Komisia
   (Vec T-344/12)
   2012/C 295/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Virgin Atlantic Airways Ltd (Crawley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Green, QC a K. Dietzel, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

               —

               nariadiť zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 30. marca 2012 vo veci COMP/M.6447 (IAG/bmi) a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nevzala do úvahy dôležité informácie týkajúce sa súťažných podmienok, ktoré by existovali bez nadobudnutia, umožňujúce Komisii posúdiť nadobudnutie oproti menej súťažnej situácii, aká by inak existovala. Komisia pochybila najmä pri posúdení: (i) balíka letových intervalov predaného bmi IAG/British Airways v septembri 2011; a (ii) letových intervalov bmi, ktoré prevzali IAG/British Airways ako záloh za preddavok 60 miliónov GBP z kúpnej ceny pre bmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná sa dopustila viacerých podstatných chýb a nevzala do úvahy dôležité informácie týkajúce sa posúdenia vplyvu nadobudnutia na zvyšujúci sa prírastok letových intervalov (a trhovej sily), ktorými by disponovala IAG na London Heathrow po nadobudnutí.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná sa dopustila viacerých chýb a nevzala do úvahy dôležité informácie tým, že neidentifikovala alebo nevylúčila ďalšie dotknuté horizontálne trhy.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že: (i) nevykonala vyšetrovanie druhej fázy a (ii) akceptovala záväzky, ktoré neodstránili vážne pochybnosti konštatované Komisiou.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia právneho vzťahu medzi IAG a Iberia resp. British Airways ako spadajúceho pod článok 5 ods. 4 nariadenia EÚ o fúziách (1) umožňujúceho vyvodiť záver, že nadobudnutie bolo koncentráciou s „významom pre celé Spoločenstvo“ v zmysle článku 1 uvedeného nariadenia a že bola príslušná na preskúmanie nadobudnutia. Rozhodnutie je preto ultra vires.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Vec T-277/14: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. decembra 2014 – Mabrouk/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba na nečinnosť — Žiadosť o prístup k dôkazom predložených Radou proti fyzickej osobe, ktorá je predmetom týchto opatrení — Prístup povolený Radou — Dodatočná bezpredmetnosť žaloby — Zastavenie konania“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. decembra 2014 – Mabrouk/Rada
   (Vec T-277/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba na nečinnosť - Žiadosť o prístup k dôkazom predložených Radou proti fyzickej osobe, ktorá je predmetom týchto opatrení - Prístup povolený Radou - Dodatočná bezpredmetnosť žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 056/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunisko) (v zastúpení: J.-R. Farthouat, J.-P. Mignard, N. Boulay, advokáti a S. Crosby solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. De Elera a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba, ktorou sa navrhuje určiť nečinnosť Rady, tým že protiprávne opomenula konať v nadväznosti na žiadosť žalobcu o prístup k spisu obsahujúceho dôkazy, na základe ktorých Rada rozhodla o zmrazení jeho majetku v Európskej Únii

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Vec C-370/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  1. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rada Európskej únie [Žaloba o neplatnosť — Zaujatie stanovísk v mene Spoločenstva v orgáne zriadenom dohodou — Povinnosť odôvodnenia — Označenie právneho základu — Štrnásta schôdza konferencie zmluvných strán Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES)]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rada Európskej únie
   (Vec C-370/07) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Zaujatie stanovísk v mene Spoločenstva v orgáne zriadenom dohodou - Povinnosť odôvodnenia - Označenie právneho základu - Štrnásta schôdza konferencie zmluvných strán Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES))
   2009/C 282/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Valero Jordana a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Jacqué, F. Florindo Gijón a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. Jenkinson a I. Rao, splnomocnené zástupkyne, a D. Wyatt, QC)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Rady z 24. mája 2007 o stanovisku, ktoré sa má zaujať v mene Európske spoločenstvo ohľadom niektorých návrhov predložených na štrnástej schôdzi konferencie účastníkov Dohovoru o medzinárodnom obchode s voľne žijúcimi druhmi fauny a flóry, ktorým hrozí vyhynutie (CITES), organizovanej v Haagu, Holandsko, 3. až 15. júna 2007 — Voľba právneho základu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady Európskej únie z 24. mája 2007 o stanovisku, ktoré sa má zaujať v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o určité návrhy predložené na štrnástej schôdzi konferencie zmluvných strán Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín (CITES), organizovanej v Haagu, (Holandsko) od 3. do 15. júna 2007 sa zrušuje.

               2.

               Účinky zrušeného rozhodnutia ostávajú zachované.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec C-602/15 P: Odvolanie podané 10. novembra 2015: Monster Energy Company proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-633/14, Monster Energy/EUIPO

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/15

         Odvolanie podané 10. novembra 2015: Monster Energy Company proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-633/14, Monster Energy/EUIPO
   (Vec C-602/15 P)
   (2016/C 270/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Monster Energy Company (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Uznesením zo 4. mája 2016 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že je odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-520/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Płocku (Poľsko) 30. septembra 2013 – Urszula Leśniak – Jaworska, Małgorzata Głuchowska – Szmulewicz/Prokuratura Okręgowa w Płocku

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Płocku (Poľsko) 30. septembra 2013 – Urszula Leśniak – Jaworska, Małgorzata Głuchowska – Szmulewicz/Prokuratura Okręgowa w Płocku
   (Vec C-520/13)
   2014/C 253/19
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy w Płocku

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Urszula Leśniak – Jaworska, Małgorzata Głuchowska – Szmulewicz

      Žalovaná: Prokuratura Okręgowa w Płocku
   Súdny dvor uznesením z 27. marca 2014 vyhlásil, že zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položil Sąd Rejonowy w Płocku.


title: Vec F-48/09: Žaloba podaná 11. mája 2009 — Schopphoven/Komisia

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/48

         Žaloba podaná 11. mája 2009 — Schopphoven/Komisia
   (Vec F-48/09)
   2009/C 205/88
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Nikolaus Schopphoven (Zemmer, Nemecko) (v zastúpení: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia EPSO nezapísať žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov verejného výberového konania EPSO/AD/117/08

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) nezapísať meno žalobcu do zoznamu úspešných uchádzačov výberového konania EPSO/AD/117/08 a ak je to potrebné, aj rozhodnutia EPSO zamietajúce žiadosti o preskúmanie podané žalobcom,

               —

               zrušiť zoznam úspešných uchádzačov výberového konania EPSO/AD/117/08,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-446/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. apríla 2010 — Amann & Söhne a Cousin Filterie/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s priemyselnými niťami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP — Pojem jediné porušenie — Definícia trhu — Pokuty — Horná hranica pokuty — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Spolupráca — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Právo na obhajobu — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút“ )

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2010 — Amann & Söhne a Cousin Filterie/Komisia
   (Vec T-446/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s priemyselnými niťami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP - Pojem jediné porušenie - Definícia trhu - Pokuty - Horná hranica pokuty - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Spolupráca - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Právo na obhajobu - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút“)
   2010/C 148/41
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Amann & Söhne GmbH & Co. KG (Bönnigheim, Nemecko) a Cousin Filterie SAS (Wervicq-Sud, Francúzsko) (v zastúpení: A. Röhling, M. Dietrich a C. Horstkotte, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Eickstädt, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 3452 zo 14. septembra 2005 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/38.337 PO/Thread), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2005) 3765 z 13. októbra 2005, a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcom týmto rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Amann & Söhne GmbH & Co. KG a Cousin Filterie SAS sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. mája 2005 v spojených veciach C-387/02, C-391/02, C-403/02 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Tribunale di Milano et Corte d'appello di Lecce): trestné konania proti Silvio Berlusconi, Sergio Adelchi, Marcello Dell'Utri a. i. (Právo obchodných spoločností — Článok 5 Zmluvy EHS (neskôr článok 5 Zmluvy ES, teraz článok 10 ES) a článok 54 ods. 3 písm. g) Zmluvy EHS [neskôr článok 54 ods. 3 písm. g), zmenený, teraz článok 44 ods. 2 písm. g) ES] — Prvá smernica 68/151/EHS, Štvrtá smernica 78/660/EHS a Siedma smernica 83/349/EHS — Ročné účtovné závierky — Zásada vierohodného obrazu — Sankcie stanovené v prípade nepravdivých informácií o obchodných spoločnostiach (nepravdivé údaje v účtovných zápisoch) — Článok 6 prvej smernice 68/151 — Požiadavka vhodného charakteru sankcií ukladaných za porušenie práva Spoločenstva)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 3. mája 2005
   v spojených veciach C-387/02, C-391/02, C-403/02 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Tribunale di Milano et Corte d'appello di Lecce): trestné konania proti Silvio Berlusconi, Sergio Adelchi, Marcello Dell'Utri a. i. (1)

   (Právo obchodných spoločností - Článok 5 Zmluvy EHS (neskôr článok 5 Zmluvy ES, teraz článok 10 ES) a článok 54 ods. 3 písm. g) Zmluvy EHS [neskôr článok 54 ods. 3 písm. g), zmenený, teraz článok 44 ods. 2 písm. g) ES] - Prvá smernica 68/151/EHS, Štvrtá smernica 78/660/EHS a Siedma smernica 83/349/EHS - Ročné účtovné závierky - Zásada vierohodného obrazu - Sankcie stanovené v prípade nepravdivých informácií o obchodných spoločnostiach (nepravdivé údaje v účtovných zápisoch) - Článok 6 prvej smernice 68/151 - Požiadavka vhodného charakteru sankcií ukladaných za porušenie práva Spoločenstva)
   (2005/C 171/02)
   Jazyk konania: taliančina
   V spojených veciach C-387/02, C-391/02, C-403/02, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podané rozhodnutiami Tribunale di Milano (C-387/02 a C-403/02) a Corte d'appello di Lecce (C-391/02) (Taliansko) z 26., 29. a 7. októbra 2002, doručené Súdnemu dvoru 28. októbra, resp.12. a 8. novembra 2002, ktoré súvisia s trestnými konaniami proti Silvio Berlusconi (C-387/02), Sergio Adelchi (C-391/02), Marcello Dell'Utri a. i.(C-403/02), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans (spravodajca), A. Rosas a A. Borg Barthet, sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, M. Ilešič, J. Malenovský, U. Lõhmus a E. Levits, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 3. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   V situácii, aká je v predmetnej veci, sa orgány členského štátu nemôžu odvolávať na prvú smernicu 68/151/EHS Rady z 9. marca 1968 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 zmluvy s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto ochranných opatrení v rámci celého Spoločenstva ako takú voči obvineným v rámci trestných konaní, keďže smernica sama osebe a nezávisle od vnútroštátneho zákona členského štátu prijatého s cieľom jej uplatenia nemôže mať za účinok určenie alebo priťaženie trestnej zodpovednosti obvinených.

      (1)  Ú. v. ES C 19, 25.1.2003.


title: Vec C-631/13: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Patent- und Markensenat – Rakúsko) – Arne Forsgren/Österreichisches Patentamt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Humánne lieky – Dodatkové ochranné osvedčenie – Nariadenie (ES) č. 469/2009 – Pojem „účinná zložka“ – Konjugovaná pneumokoková očkovacia látka – Pediatrické použitie – Proteínový nosič – Kovalentná väzba)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/7

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Patent- und Markensenat – Rakúsko) – Arne Forsgren/Österreichisches Patentamt
      (Vec C-631/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Humánne lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie - Nariadenie (ES) č. 469/2009 - Pojem „účinná zložka“ - Konjugovaná pneumokoková očkovacia látka - Pediatrické použitie - Proteínový nosič - Kovalentná väzba)
      (2015/C 073/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Patent- und Markensenat

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Arne Forsgren

         Žalovaný: Österreichisches Patentamt

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 písm. b) a článok 3 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá sa majú vykladať v tom zmysle, že v zásade nebránia tomu, aby bolo udelené dodatkové ochranné osvedčenie účinnej zložke, keď je táto zložka v kovalentnej väzbe s inými účinnými zložkami, ktoré sú obsiahnuté v liečive.

                  2.

                  Článok 3 písm. b) nariadenia č. 469/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni udeleniu dodatkového ochranného osvedčenia pre účinnú zložku, ktorej terapeutický účinok nepatrí medzi liečebné indikácie zahrnuté v oprávnení na uvedenie na trh.

                  3)

                  Článok 1 písm. b) nariadenia č. 469/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že proteínový nosič spojený s polysacharidovým antigénom prostredníctvom kovalentnej väzby možno považovať za „účinnú zložku“ v zmysle tohto ustanovenia, len ak je preukázané, že tento nosič má vlastný farmakologický, imunologický alebo metabolický účinok, ktorý patrí medzi liečebné indikácie zahrnuté v oprávnení na uvedenie na trh, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží, aby túto skutočnosť overil vzhľadom na všetky skutkové okolnosti sporu vo veci samej.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec T-664/11: Žaloba podaná 27. decembra 2011 — Spa Monopole/ÚHVT — Royal Mediterranea (THAI SPA)

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/16

         Žaloba podaná 27. decembra 2011 — Spa Monopole/ÚHVT — Royal Mediterranea (THAI SPA)
   (Vec T-664/11)
   2012/C 65/31
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. De Brouwer, E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. októbra 2011 vo veci R 1976/2010-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Royal Mediterranea, SA.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „THAI SPA“ pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 41 a 43.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápisy slovných ochranných známok Beneluxu „SPA“ a „Les Thermes de Spa“ pre výrobky a služby tried 32 a 42 (teraz trieda 44).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, keďže odvolací senát neuznal podobnosť medzi „službami súvisiacimi s poskytovaním jedla a nápojov (stravovanie)“ triedy 43 prihlasovanej ochrannej známky a „minerálnymi a sýtenými vodami a inými nealkoholickými nápojmi; ovocnými nápojmi a šťavami; sirupmi a inými prípravkami na výrobu nápojov“ slovnej ochrannej známky „SPA“ zapísanej v Beneluxe; porušenie článku 8 ods. 5 uvedeného nariadenia č. 207/2009, keďže štvrtý odvolací senát neuznal existenciu „spojitosti“ medzi ochrannými známkami „SPA“ triedy 32 a „THAI SPA“ triedy 43; a porušenie práv na obranu a článku 75 uvedeného nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-637/13 P: Odvolanie podané 4. decembra 2013 : Laufen Austria AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-411/10, Laufen Austria/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/28

         Odvolanie podané 4. decembra 2013: Laufen Austria AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-411/10, Laufen Austria/Komisia
   (Vec C-637/13 P)
   2014/C 52/51
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Laufen Austria AG (v zastúpení: E. Navarro Varona, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť tvrdeniam, ktoré uvádza Laufen Austria AG v tomto odvolaní,

               —

               čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 vo veci T-411/10,

               —

               vyhovieť návrhom, ktoré formulovala Laufen Austria AG znížením pokuty, ktorá jej bola uložená,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli Laufen Austria AG v tomto konaní, ako aj v konaní vo veci T-411/10 v rozsahu týkajúcom sa odvolacích dôvodov.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Prvý odvolací dôvod
                   založený na nesprávnom uplatnení článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1) a zásad proporcionality a individuálnej zodpovednosti vo vzťahu k pokute uloženej individuálne Laufen Austria, AG za porušovanie predchádzajúce jej kúpe spoločnosťou Roca Sanitario, S.A.

               2.

                     Druhý odvolací dôvod
                   založený na nesprávnom právnom posúdení pri uplatnení judikatúry Súdneho dvora Európskej únie a porušení zásad rovnosti zaobchádzania, proporcionality, odôvodnenia a ochrany legitímnej dôvery pri uplatnení usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (2).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101 ZFEÚ] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2.


title: Vec C-304/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 21. septembra 2016 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinností členským štátom — Smernica 2001/80/ES — Článok 4 ods. 3 — Príloha VI časť A — Obmedzenie emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení — Uplatnenie — Elektráreň Aberthaw)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/21

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 21. septembra 2016 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-304/15) (1)

   ((Nesplnenie povinností členským štátom - Smernica 2001/80/ES - Článok 4 ods. 3 - Príloha VI časť A - Obmedzenie emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení - Uplatnenie - Elektráreň Aberthaw))
   (2016/C 419/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: J. Kraehling a L. Christie, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Facenna QC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že nesprávne uplatnilo smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení na elektráreň Aberthaw (Spojené kráľovstvo), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 3 v spojení s prílohou VI časti A tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-395/09: Žaloba podaná 6. októbra 2009 — Arques Industries/Komisia

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/27

         Žaloba podaná 6. októbra 2009 — Arques Industries/Komisia
   (Vec T-395/09)
   2009/C 297/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arques Industries AG (Starnberg, Nemecko) (v zastúpení: C. Grave, B. Meyring a A. Scheidtmann, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť články 1, 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 vo veci COMP/39.396 — kalciumkarbid a iné v rozsahu, v akom toto rozhodnutie smeruje proti žalobkyni,

               —

               subsidiárne znížiť peňažnú pokutu uloženú žalobkyni podľa článku 2 písm. f) rozhodnutia,

               —

               subsidiárne v druhom rade zrušiť články 1 a 3 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 vo veci COMP/39.396 — kalciumkarbid a reagencie na báze magnézia pre oceliarsky a plynárenský priemysel. Napadnuté rozhodnutie uložilo žalobkyni a iným podnikom peňažnú pokutu pre porušenie článku 81 ES, ako aj článku 53 Dohovoru o EHP. Podľa názoru Komisie sa žalobkyňa zúčastnila na jednotnom a trvalom porušovaní predpisov v sektore kalciumkarbidu a magnézia v EHP, mimo Španielska, Portugalska, Írska a Spojeného kráľovstva, ktoré malo spočívať v rozdelení si trhov, v dohodách o kvótach, v rozdelení si zákazníkov, v dohodách o cenách a vo výmene dôverných obchodných informácií o cenách, zákazníkoch a predajných množstvách.
   Žalobkyňa na odôvodnenie svojej žaloby uvádza osem žalobných dôvodov, ktoré sú rozdelené do troch častí.
   V prvej časti sa žalobkyňa dožaduje zrušenia napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom bola vzatá solidárne na zodpovednosť za správanie SKW Stahl-Metallurgie GmbH a opiera sa v tomto ohľade o tieto žalobné dôvody:

               —

               nesprávne použitie článku 81 ods. 1 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1) tým, že Komisia vzala žalobkyňu na zodpovednosť solidárne s SKW Stahl-Metallurgie GmbH,

               —

               porušenie článku 253 ES, pretože Komisia svoje úvahy týkajúce sa zodpovednosti žalobkyne ako bývalej materskej spoločnosti neodôvodnila,

               —

               nesprávne použitie článku 81 ES, pretože žalovaná nesprávne predpokladala jednotné a trvalé porušovanie predpisov.

         V druhej časti sa žalobkyňa subsidiárne dožaduje zníženia pokuty, ktorá jej bola uložená a uplatňuje v tomto smere tieto žalobné dôvody:

               —

               porušenie článku 253 ES, pretože napadnuté rozhodnutie je z hľadiska výšky pokuty rozporuplné,

               —

               rozpor s článkom 23 nariadenia č. 1/2003, pretože Komisia nesprávne posúdila závažnosť a dobu trvania porušovania,

               —

               porušenie všeobecnej zásady rovnosti vo vzťahu ku Komisiou predpokladanej závažnosti a dobe trvania porušovania,

               —

               rozpor s článkom 23 nariadenia č. 1/2003, pretože žalovaná nezohľadnila poľahčujúcim spôsobom, že žalobkyňa jej konštatovania v správnom konaní výslovne nepopierala.

         V tretej časti žalobkyňa subsidiárne v druhom rade žiada, aby boli zrušené články 1 a 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v ktorom sa týkajú jej, pretože tieto články sa zakladajú na nesprávnom použití článku 81 ES a článku 7 nariadenia č. 1/2003 a porušujú článok 253 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-51/05 P: Odvolanie podané dňa 9. februára 2005 (faxom zo 7. februára 2005) Komisiou Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 23. novembra 2004 vo veci T-166/98, Cantina sociale di Dolianova a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/17

         Odvolanie podané dňa 9. februára 2005 (faxom zo 7. februára 2005) Komisiou Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 23. novembra 2004 vo veci T-166/98, Cantina sociale di Dolianova a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-51/05 P)
   (2005/C 82/35)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev podala dňa 9. februára 2005 (faxom zo 7. februára 2005) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev, ktorým navrhuje čiastočné zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 23. novembra 2004 vo veci T-166/98, Cantina sociale di Dolianova a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupujú C. Cattabriga a L. Visaggio.
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2004 vo veci T-166/98, Cantina sociale di Dolianova a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev v časti, v ktorej vyhovel žalobe o náhradu škody podanej proti Komisii a v dôsledku toho

               2.

               rozhodol právoplatne o spore, zamietol uvedenú žalobu ako neprípustnú

               3.

               zaviazal Cantina sociale di Dolianova a ďalších žalobcov prvostupňového konania nahradiť trovy prvostupňového a odvolacieho konania

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Komisia ohraničuje toto odvolanie na body 129 až 150 rozsudku Súdu prvého stupňa týkajúce sa určenia dies a quo päťročnej premlčacej lehoty stanovenej v článku 46 Štatútu Súdneho dvora. Podľa názoru Komisie posúdenie urobené v tejto súvislosti v napadnutom rozsudku – v dôsledku ktorého deň, kedy začína plynúť uvedená lehota sa zhoduje s okamihom, kedy družstvá ako žalobcovia si mohli uvedomiť, že nezískajú peňažné plnenie spočívajúce v pomoci Spoločenstva prostredníctvom záruky zriadenej v danom čase DAI v prospech AIMA – je výsledkom zjavného právneho omylu.
   Totižto s cieľom stanoviť dies a quo premlčacej lehoty pre podanie žaloby predloženej družstvami ako žalobcami, Súd prvého stupňa nemohol vôbec vziať do úvahy skutočnosť, že od roku 1983, nariadenie (EHS) č. 2499/82 (1) objektívne zapríčinilo škodu uvedeným družstvám, Súd prvého stupňa sa naopak zameral na vnímanie, ktoré mali spomínané družstvá zo škodlivých účinkov. Súd prvého stupňa nepovažoval za dostatočnú okolnosť, že žalobcovia vedeli, že im vznikla škoda vyplývajúca z uplatnenia nariadenia č. 2499/82; okrem toho považoval za nevyhnutný celkom subjektívny prvok, t.j. skutočnosť, že žalobcovia si boli vedomí, že sa môžu domôcť splnenia ich nárokov len prostredníctvom žaloby o náhradu škody podanej proti Komisii.
   Takýto prístup je v rozpore s ustálenou súdnou praxou ako aj so zásadou právnej istoty.

      (1)  Ú. v. ES zo 16. septembra 1992, s. 16 (toto nariadenie nie je už účinné)


title: Vec C-618/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc — Nárok z mimozmluvnej zodpovednosti — Selektívna distribučná sieť — Ďalší predaj mimo internetu — Žaloba o zdržanie sa protiprávneho konania — Väzba)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/18

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
   (Vec C-618/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc - Nárok z mimozmluvnej zodpovednosti - Selektívna distribučná sieť - Ďalší predaj mimo internetu - Žaloba o zdržanie sa protiprávneho konania - Väzba))
   (2017/C 053/21)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Concurrence SARL

      Žalované: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

      Výrok rozsudku

   Článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má na účely určenia súdnej právomoci stanovenej týmto ustanovením na rozhodnutie o žalobe o určenie zodpovednosti za porušenie zákazu predaja mimo selektívnej distribučnej siete spáchané prostredníctvom ponuky výrobkov, ktoré sú predmetom tejto siete, na internetových stránkach prevádzkovaných v rôznych členských štátoch vykladať v tom zmysle, že za miesto vzniku škody treba považovať územie členského štátu, na ktorom je tento zákaz predaja chránený prostredníctvom dotknutej žaloby, teda územie, na ktorom žalobca údajne utrpel pokles svojho predaja.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec T-84/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Regione Puglia/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — EFRR — Rozhodnutie o znížení finančnej pomoci — Regionálna entita — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Regione Puglia/Komisia
   (Vec T-84/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - EFRR - Rozhodnutie o znížení finančnej pomoci - Regionálna entita - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 331/39
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Regione Puglia (Bari, Taliansko) (v zastúpení: F. Brunelli a A. Aloia, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 10350 z 22. decembra 2009, ktorým bola znížená finančná pomoc Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) priznaná na základe rozhodnutia Komisie K(2000) 2349 z 8. augusta 2000 o schválení operačného programu POR Puglia na roky 2000 — 2006 podľa cieľa č. 1

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Regione Puglia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-164/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 3. apríla 2017 – Edel Grace, Peter Sweetman/An Bord Pleanala

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 3. apríla 2017 – Edel Grace, Peter Sweetman/An Bord Pleanala
   (Vec C-164/17)
   (2017/C 178/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Edel Grace, Peter Sweetman

      Odporkyňa: An Bord Pleanala

      Prejudiciálne otázky

   Ak

               a)

               je základným cieľom chránenej lokality poskytovať biotop pre konkrétny druh;

               b)

               povaha biotopu, ktorý je priaznivý pre tento druh, znamená, že časť lokality, ktorá je priaznivá, sa časom nevyhnutne bude meniť; a

               c)

               ako súčasť navrhovanej výstavby sa má zaviesť plán riadenia lokality ako celku (vrátane zmien v riadení tých častí lokality, ktoré nie sú priamo ovplyvnené samotnou stavbou), ktorého cieľom je zabezpečiť, aby sa výmera lokality, ktorá je, ako bolo uvedené, vhodná ako biotop, nikdy neznížila a v skutočnosti môže dôjsť k jej zvýšeniu; ale

               d)

               niektoré časti lokality budú počas celého trvania rozvojového projektu vylúčené z možnosti poskytnúť vhodný biotop;
               možno také opatrenia, aké sú opísané v písmene c) náležite považovať za zmierňujúce?


title: Vec C-204/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyško) 4. mája 2015 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA Latspas

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyško) 4. mája 2015 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA Latspas
   (Vec C-204/15)
   (2015/C 228/08)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Valsts ieņēmumu dienests

      Ďalší účastník konania: SIA Latspas

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 29 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (1) z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že metóda stanovená v uvedenom článku sa uplatní aj vtedy, ak k dovozu tovaru a k jeho prepusteniu do voľného obehu na colnom území Spoločenstva došlo v dôsledku toho, že počas tranzitného konania bol tovar odňatý spod colného dohľadu, pričom ide o tovar, ktorý podlieha dovoznému clu a ktorý nebol predaný na vývoz na colné územie Spoločenstva, ale na vývoz mimo Spoločenstva?

               2.

               Má sa pojem „postupne“, ktorý je uvedený v článku 30 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, v súvislosti s právom na riadnu správu vecí verejných, ktoré je zakotvené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a so zásadou odôvodnenia správnych aktov, vykladať v tom zmysle, že na to, aby bolo možné dospieť k záveru, že sa uplatní metóda, ktorá je uvedená v článku 31, musí colná správa v každom správnom akte odôvodniť, prečo sa za týchto konkrétnych okolností nemôžu použiť metódy určovania colnej hodnoty tovaru, ktoré sú uvedené v článku 29 alebo článku 30?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec C-368/07: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  25. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/59/ES — Prístavné zberné zariadenia na lodný odpad a zvyšky nákladu — Nevypracovanie a nevykonanie plánov zberu a spracovávania odpadu pre všetky prístavy)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. septembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-368/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/59/ES - Prístavné zberné zariadenia na lodný odpad a zvyšky nákladu - Nevypracovanie a nevykonanie plánov zberu a spracovávania odpadu pre všetky prístavy)
   (2008/C 301/18)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, G. Fiengo a F. Arena, advokáti)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu (Ú. v. EÚ L 332, s. 81; Mim. vyd. 07/005, s. 358)
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že pre každý taliansky prístav nevypracovala a neprijala plány zberu a spracovávania odpadu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 a z článku 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec T-258/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. mája 2010 — Nemecko/Komisia ( „Ustanovenia uplatniteľné na verejné zákazky — Zadávanie zákaziek, na ktoré sa úplne alebo čiastočne nevzťahujú smernice ‚o verejnom obstarávaní‘ — Výkladové oznámenie Komisie — Napadnuteľný akt — Akt určený na vytvorenie právnych účinkov“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. mája 2010 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-258/06) (1)

   („Ustanovenia uplatniteľné na verejné zákazky - Zadávanie zákaziek, na ktoré sa úplne alebo čiastočne nevzťahujú smernice ‚o verejnom obstarávaní‘ - Výkladové oznámenie Komisie - Napadnuteľný akt - Akt určený na vytvorenie právnych účinkov“)
   2010/C 179/54
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues, neskôr G. de Bergues a J.-C. Gracia, a napokon G. de Bergues a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia), Rakúska republika (v zastúpení: M. Fruhmann, C. Pesendorfer a C. Mayr, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: pôvodne E. Ośniecka-Tamecka, neskôr T. Nowakowski, neskôr M. Dowgielewicz, neskôr M. Dowgielewicz, K. Rokicka a K. Zawisza, a napokon M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne H. Sevenster, neskôr C. Wissels a M. de Grave, a napokon C. Wissels, M. de Grave a Y. de Vries, splnomocnení zástupcovia), Európsky parlament (v zastúpení: U. Rösslein a J. Rodrigues, splnomocnení zástupcovia), Helénska republika (v zastúpení: D. Tsagkaraki a M. Tassopoulou, splnomocnené zástupkyne), a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne Z. Bryanston-Cross, neskôr L. Seeboruth, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie výkladového oznámenia Komisie o právnych predpisoch Spoločenstva uplatniteľných na zadávanie zákaziek, na ktoré sa úplne alebo čiastočne nevzťahujú smernice „o verejnom obstarávaní“ (Ú. v. EÚ C 179, 2006, s. 2)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Francúzska republika, Rakúska republika, Poľská republika, Holandské kráľovstvo, Európsky parlament, Helénska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec C-470/04: Žaloba podaná dňa 19. novembra 2004: Thomas Peyker proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/28

         Žaloba podaná dňa 19. novembra 2004: Thomas Peyker proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-470/04)
   (2005/C 57/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Thomas Peyker, bydliskom v Saint Domingue (Dominikánska republika), v zastúpení: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Nöel Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal dňa 19. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie o pridelení bodov tvoriacich „balík“, ako aj rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy A6 v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2003,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tejto veci namieta proti rozhodnutiu orgánu povereného menovaním o zamietnutí povýšenia žalobcu do platovej triedy A6 v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2003 a proti prideleniu bodov za zásluhy/prednostných bodov tvoriacich „balík“, ktoré sú z tohto hľadiska nedostatočné.
   Na podporu svojich tvrdení sa žalobca odvoláva na porušenie článkov 43 a 45 Služobného poriadku, ako aj zásady nediskriminácie a práva na služobný postup.
   V tejto súvislosti žalobca uvádza, že skutočnosť, že mu bolo odmietnuté pridelenie dodatočného počtu zvláštnych bodov len preto, že hoci bol svojím generálnym riaditeľstvom navrhnutý na povýšenie za predchádzajúce hodnotiace obdobie, nedosiahol hranicu 150 % možností povýšenia, ho kladie na roveň úradníkom, ktorí za predchádzajúce hodnotiace obdobie neboli svojimi nadriadenými navrhnutí na povýšenie, čím bola porušená zásada, na základe ktorej sú kritériom rozhodujúcim pre každé povýšenie zásluhy.
   Ďalej, prechodné prednostné body boli v tomto prípade pridelené bez zohľadnenia hodnotiacich správ za uvedené obdobie a bez vykonania porovnávacieho hodnotenia zásluh.


title: Vec T-44/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. mája 2010 — Shetland Islands Council/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. mája 2010 — Shetland Islands Council/Komisia
   (Vec T-44/08) (1)

   2010/C 179/98

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.