title: Vec C-161/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. mája 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal hof van beroep te Antwerpen — Belgicko) — Internationaal Verhuis- en Transportbedrijf Jan de Lely BV/Belgické kráľovstvo (Voľný pohyb tovarov — Tranzit Spoločenstva — Preprava vykonaná na podklade karnetu TIR — Priestupky alebo nezrovnalosti — Lehota na oznámenie — Lehota na predloženie dôkazu o mieste, kde došlo k priestupkom alebo nezrovnalostiam)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. mája 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal hof van beroep te Antwerpen — Belgicko) — Internationaal Verhuis- en Transportbedrijf Jan de Lely BV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-161/08) (1)

   (Voľný pohyb tovarov - Tranzit Spoločenstva - Preprava vykonaná na podklade karnetu TIR - Priestupky alebo nezrovnalosti - Lehota na oznámenie - Lehota na predloženie dôkazu o mieste, kde došlo k priestupkom alebo nezrovnalostiam)
   2009/C 153/25
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Internationaal Verhuis- en Transportbedrijf Jan de Lely BV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van beroep te Antwerpen — Výklad článku 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 1593/91 z 12. júna 1991, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 719/91 o používaní karnetov TIR a karnetov ATA ako tranzitných dokumentov v Spoločenstve [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 148, s. 11) v spojení s článkom 11 Dohovoru TIR — Priestupky alebo nezrovnalosti — Lehota na oznámenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 1593/91 z 12. júna 1991, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 719/91 o používaní karnetov TIR a karnetov ATA ako tranzitných dokumentov v Spoločenstve, v spojení článkom 11 ods. 1 Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR, podpísaného v Ženeve 14. novembra 1975, sa musí vykladať v tom zmysle, že nedodržanie lehoty na oznámenie o neuvoľnení karnetu TIR vzhľadom na držiteľa tohto karnetu nemá za následok zánik práva príslušných colných orgánov vybrať tieto clá a poplatky dlžné z dôvodu medzinárodnej dopravy tovarov uskutočnenej na podklade uvedeného karnetu.

               2.

               Článok 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1593/91 v spojení článkom 11 ods. 1 a 2 Colného dohovoru o medzinárodnej preprave tovaru na podklade karnetov TIR, podpísaného v Ženeve 14. novembra 1975, sa musí vykladať v tom zmysle, že určuje len lehotu na predloženie dôkazu o vykonaní dopravy v súlade s právom, a nie lehotu na predloženie dôkazu o mieste, kde došlo k priestupku alebo nezrovnalosti. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby podľa zásad svojho vnútroštátneho práva uplatniteľných na dôkazy určil, či v konkrétnom prípade, ktorý prejednáva, a so zreteľom na všetky okolnosti bol tento posledný uvedený dôkaz predložený v lehotách. Vnútroštátny súd však posúdi túto lehotu v súlade s právom Spoločenstva a najmä so zreteľom na skutočnosť, že na jednej strane lehota by nemala byť príliš dlhá, a to preto, aby umožňovala z materiálneho a právneho hľadiska výber dlžných súm v inom členskom štáte, a na druhej strane, aby táto lehota nespôsobila to, že držiteľ karnetu TIR sa ocitne v situácii, že nemôže z materiálneho hľadiska predložiť vyššie uvedený dôkaz.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-502/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  1. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/60/ES — Predchádzanie využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu — Neúplné prebratie — Neoznámenie opatrení na prebratie)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 1. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-502/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/60/ES - Predchádzanie využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu - Neúplné prebratie - Neoznámenie opatrení na prebratie)
   2009/C 282/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek a E. Adsera Ribera, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. López-Medel Bascones, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (Ú. v. EÚ L 309, s. 15) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu a tým, že neinformovalo Komisiu Európskych spoločenstiev o ustanoveniach vnútroštátneho práva, ktoré by mali prispieť k zabezpečeniu tohto súladu, nesplnilo si povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 45 tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec C-341/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Dortmund — Nemecko) — Domnica Petersen/Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe (Smernica 2000/78/ES — Článok 2 ods. 5 a článok 6 ods. 1 — Zákaz diskriminácie na základe veku — Vnútroštátny predpis, ktorý stanovuje maximálnu vekovú hranicu 68 rokov na výkon povolania zmluvného zubného lekára — Sledovaný cieľ — Pojem „opatrenie nevyhnutné na ochranu zdravia“ — Koherencia — Vhodnosť a primeranosť opatrenia)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Dortmund — Nemecko) — Domnica Petersen/Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe
   (Vec C-341/08) (1)

   (Smernica 2000/78/ES - Článok 2 ods. 5 a článok 6 ods. 1 - Zákaz diskriminácie na základe veku - Vnútroštátny predpis, ktorý stanovuje maximálnu vekovú hranicu 68 rokov na výkon povolania zmluvného zubného lekára - Sledovaný cieľ - Pojem „opatrenie nevyhnutné na ochranu zdravia“ - Koherencia - Vhodnosť a primeranosť opatrenia)
   2010/C 179/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sozialgericht Dortmund

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Domnica Petersen

      Žalovaný: Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe

      Za prítomnosti: AOK Westfalen-Lippe, BKK-Landesverband Nordrhein-Westfalen, Vereinigte IKK, Deutsche Rentenversicherung Knappschaft-Bahn-See-Dezernat 0.63, Landwirtschaftliche Krankenkasse NRW, Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., AEV-Arbeiter-Ersatzkassen-Verband e.V., Kassenzahnärtzliche Vereinigung Westfalen-Lippe

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sozialgericht Dortmund — Výklad článku 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Zákaz diskriminácie na základe veku — Pojmy „oprávnený cieľ“, ktorý môže odôvodniť rozdiely v zaobchádzaní na základe veku, ako aj „primerané a nevyhnutné prostriedky“ na dosiahnutie tohto cieľa — Vnútroštátne ustanovenie, ktoré na účely ochrany zdravia pacientov stanovuje maximálny vek pre výkon povolania zmluvnej zubnej lekárky

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu opatreniu, o aké ide vo veci samej, ktoré stanovuje maximálnu vekovú hranicu na vykonávanie povolania zmluvného zubného lekára, v tomto prípade 68 rokov, pokiaľ je jediným cieľom tohto opatrenia ochrana zdravia pacientov pred poklesom výkonnosti týchto zubných lekárov po dovŕšení tohto veku, pokiaľ sa rovnaká veková hranica neuplatní na nezmluvných zubných lekárov.
               Článok 6 ods. 1 smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že takému opatreniu nebráni, pokiaľ je jeho cieľom rozdeliť pracovné príležitosti medzi generácie v rámci povolania zmluvného zubného lekára, ak je toto opatrenie vzhľadom na situáciu na dotknutom trhu práce primerané a nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.
               Je na vnútroštátnom súde, aby zistil cieľ sledovaný opatrením, ktoré stanovuje uvedenú vekovú hranicu, a posúdil dôvod zachovania tohto opatrenia.

               2.

               V prípade, že by bola právna úprava, o akú ide vo veci samej, z hľadiska ňou sledovaného cieľa v rozpore so smernicou 2000/78, prináležalo by vnútroštátnemu súdu, ktorému bol predložený spor medzi jednotlivcom a správnym orgánom, akým je Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe, aby túto právnu úpravu neuplatnil, a to ani vtedy, ak bola vydaná pred nadobudnutím účinnosti smernice a vnútroštátne právo neupravuje možnosť uvedenú právnu úpravu neuplatniť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec C-205/11 P: Odvolanie podané 27. apríla 2011 : Fédération Internationale de Football Association (FIFA) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Európska komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/13

         Odvolanie podané 27. apríla 2011: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-68/08, Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Európska komisia
   (Vec C-205/11 P)
   2011/C 232/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (v zastúpení: A. Barav a D. Reymond, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Belgické kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka sa domáha, aby Súdny dvor:

               —

               potvrdil rozsudok Všeobecného súdu vyhlásený 17. februára 2011 vo veci T-68/08, pokiaľ ide o jeho prípustnosť,

               —

               pokiaľ ide o podstatu veci, zrušil rozsudok Všeobecného súdu, vyhlásený 17. februára 2011 vo veci T-68/08 v rozsahu, v akom potvrdzuje zaradenie „ostatných“ zápasov do zoznamu udalostí „veľkého významu pre spoločnosť“ v Spojenom kráľovstve v zmysle smernice,

               —

               rozhodol s konečnou platnosťou podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli FIFA v prvostupňovom konaní a v tomto odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora, porušenie článku 3a ods. 2 smernice 89/552/EHS (1), zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES (2) a práva Únie a nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ
               (prekročenie právomocí súdneho preskúmania, rozporné odôvodnenie, dôvody, ktoré nie sú uvedené v napadnutom rozhodnutí v súvislosti s kvalifikáciou majstrovstiev sveta FIFA a z toho dôvodu nesprávne právne posúdenie, prenesenie dôkazného bremena).
               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď uviedol dôvody, ktoré nie sú v rozhodnutí (3) Komisie uvedené, na základe ktorých dospel k záveru, že Komisia správne kvalifikovala majstrovstvá sveta FIFA, ktoré sú „svojou povahou jedinou udalosťou“ v zmysle smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, pričom uviedol rozporné a nejednotné odôvodnenie, keď rozhodol, že členské štáty nemusia uviesť osobitné dôvody, pokiaľ chcú zaradiť majstrovstvá sveta FIFA do zoznamu udalostí veľkého významu, čím preniesol dôkazné bremeno.

               2.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie článku 3a ods. 1 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora a nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ (rozhodnutie, podľa ktorého Komisia správne rozhodla, že zoznam opatrení Spojeného kráľovstva bol zostavený „zrozumiteľne a transparentne“).
               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne konštatovala, že zoznam udalostí veľkého významu Spojeného kráľovstva bol zostavený „zrozumiteľne a transparentne“ v súlade s požiadavkami smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, hoci o zaradení majstrovstiev sveta FIFA ako celku do tohto zoznamu bolo rozhodnuté v rozpore s jednohlasným stanoviskom príslušných vnútroštátnych orgánov, a že tento zoznam bol Komisii navyše predložený na základe dôkazov, ktoré v čase, keď bol tento zoznam zostavený, neexistovali.

               3.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie článku 3a ods. 1 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ a porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora (nesprávna kvalifikácia majstrovstiev sveta FIFA, prekročenie právomoci súdneho preskúmania, rozsudok založený na úvahách neuvedených v napadnutom rozhodnutí, nesprávne posúdenie skutočností v súvislosti s „ostatnými“ zápasmi a z tohto dôvodu nesprávne právne závery, rozhodnutie o dostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia a nedostatočná odpoveď na uvedené tvrdenia)
               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne a dostatočne odôvodnene dospela k záveru, že majstrovstvá sveta FIFA predstavujú v Spojenom kráľovstve udalosť veľkého významu pre spoločnosť v zmysle smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES. Osobitne sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho posúdenia a dospel k nesprávnemu právnemu záveru, keď prijal nedôvodné závery Komisie, podľa ktorej majstrovstvá sveta FIFA ako celok „majú v Spojenom kráľovstve osobitnú odozvu“, že sa tradične vysiela v priamom prenose na bezplatných televíznych kanáloch a že priťahuje množstvo televíznych divákov.

               4.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie práva Únie, porušenie článku 3a ods. 1 a 2 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ a porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora (prekročenie rozsahu právomoci súdneho preskúmania, rozhodnutie o tom, že Komisia správne dostatočne odôvodnene dospela k záveru o zlučiteľnosti opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom s právom Únie a o primeranosti obmedzení, ktoré vyvolávajú nesprávny výklad rozsahu práva byť informovaný a všeobecného záujmu na zabezpečenie širokej dostupnosti k udalostiam veľkého významu pre spoločnosť vysielaným v televízii)
               Tento odvolací dôvod je rozdelený na tri časti:
               Prvá časť: odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne dospela k záveru o zlučiteľnosti opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom s právom Únie, hoci obmedzenia práva usadiť sa neboli v napadnutom rozhodnutí preskúmané. Všeobecný súd takisto porušil právo Únie, keď rozhodol, že obmedzenia práva usadiť sa sú primerané, a že Komisia správne z právneho hľadiska a dostatočne odôvodnene rozhodla, že obmedzenia slobodného poskytovania služieb sú primerané.
               Druhá časť: odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne dospela k záveru o zlučiteľnosti opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom s právom Únie, hoci obmedzenia duševného vlastníctva FIFA neboli v napadnutom rozhodnutí preskúmané. Všeobecný súd tiež porušil právo Únie, keď rozhodol, že obmedzenia duševného vlastníctva FIFA sú primerané.
               Tretia časť: Odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne dospela a dostatočne odôvodnene dospela k záveru o zlučiteľnosti opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom s právnymi predpismi Únie v oblasti hospodárskej súťaže, keď konštatovala, že obmedzenia týkajúce sa slobodného poskytovania služieb sú odôvodnené. Všeobecný súd tiež porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia na účely posúdenia obmedzení hospodárskej súťaže nemusela vymedziť dotknutý trh, a že tieto obmedzenia sa vôbec neuplatňujú na priznanie osobitných práv v zmysle článku 106 ods. 1 ZFEÚ.

      (1)  Smernica Rady 82/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. ES L 295, s. 12; Mim. vyd. 06/001, s. 224).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES z 30. júna 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 89/552/EHS (Ú. v. ES L 202, s. 60; Mim. vyd. 06/002, s. 321).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 2007/730/ES zo 16. októbra 2007 o zlučiteľnosti opatrení, ktoré má prijať Spojené kráľovstvo podľa článku 3a ods. 1 smernice Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, s právnymi predpismi Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 295, s. 12).


title: Vec T-241/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. júna 2015 – Buga/Parlament a i. (Predbežné opatrenie — Smernica o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej — Neprípustnosť)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/28

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. júna 2015 – Buga/Parlament a i.
   (Vec T-241/15 R)
   ((Predbežné opatrenie - Smernica o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Zjavná neprípustnosť žaloby vo veci samej - Neprípustnosť))
   (2015/C 245/34)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Aurel Buga (Bacău, Rumunsko) (v zastúpení: M. Vasii, advokát)

      Žalovaní: Európsky parlament, Rada Európskej únie a Európska komisia

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežného opatrenia, ktorým sa má rumunským orgánom uložiť povinnosť prerušiť trestné konania, ktoré bolo voči žalobcovi začaté pred vnútroštátnym súdom

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne vo veci samej.


title: Vec C-63/07: Žaloba podaná 8. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/13

         Žaloba podaná 8. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-63/07)
   (2007/C 69/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz a I. Kaufmann-Bühler, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/44/ES (1) z 25. júna 2002 o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách vyplývajúcich z vystavenia pracovníkov rizikám vzniknutým pôsobením fyzikálnych faktorov (vibrácie) (šestnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) tým, že neprijala zákony, predpisy a administratívne ustanovenia potrebné na prebratie tejto smernice, alebo tým, že tieto predpisy neoznámila Komisii,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 6. júla 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 177, s. 13; Mim. vyd. 05/004, s. 235.


title: Vec F-156/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. novembra 2014 – McCoy/Výbor regiónov (Verejná služba – Úradníci – Žaloba o náhradu škody – Chybné správanie – Obťažovanie zo strany nadriadeného – Choroba z povolania – Náhrada škody priznaná podľa článku 73 služobného poriadku, ktorá nepokrýva celý rozsah spôsobenej škody – Žiadosť o dodatočnú náhradu škody)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/48

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. novembra 2014 – McCoy/Výbor regiónov
      (Vec F-156/12) (1)

      (Verejná služba - Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Chybné správanie - Obťažovanie zo strany nadriadeného - Choroba z povolania - Náhrada škody priznaná podľa článku 73 služobného poriadku, ktorá nepokrýva celý rozsah spôsobenej škody - Žiadosť o dodatočnú náhradu škody)
      (2015/C 016/72)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: McCoy (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

         Žalovaný: Výbor regiónov (v zastúpení: S. Bachotet a J. C. Cañoto Argüelles, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta priznanie náhrady škody spôsobenej chybným správaním Výboru regiónov a návrh na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Výbor regiónov Európskej únie je povinný zaplatiť pánovi McCoyovi sumu 20 000 eur.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Výbor regiónov Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi McCoyovi.

         (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013, s. 31.


title: Vec C-115/13: Žaloba podaná 11. marca 2013 — Európska komisia/Maďarsko

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/11

         Žaloba podaná 11. marca 2013 — Európska komisia/Maďarsko
   (Vec C-115/13)
   2013/C 129/20
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Barslev a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Maďarsko si tým, že prijalo a uplatňovalo takú právnu úpravu, podľa ktorej je za podmienok stanovených vnútroštátnou právnou úpravou

                           —

                           stanovená sadzba spotrebnej dane na etanol, ktorý vyrobia liehovary pre producenta ovocia na jeho objednávku a z ovocia pochádzajúceho od neho, na 0 forintov, a

                           —

                           etylalkohol, ktorý vyrobia súkromné osoby, je oslobodený od spotrebnej dane,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 19 až 21 smernice 92/83/EHS (1) v spojení s článkom 22 ods. 7 tejto smernice, ako aj s článkom 3 ods. 1 smernice 92/84/EHS (2),

               —

               zaviazal Maďarsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 19 smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje je Maďarsko povinné, podľa smernice — najmä v súlade s jej článkom 21 — uplatňovať spotrebnú daň na etanol a vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v súlade so smernicou, pričom článok 22 tejto smernice upravuje prípady, keď môžu členské štáty uplatňovať sadzby spotrebnej dane, ktoré sú oproti štandardnej štátnej sadzbe dane zredukované.
   Podľa § 64 ods. 3 maďarského zákona č. CXXVII z roku 2003 o spotrebnej dani a o osobitných predpisoch týkajúcich sa uvádzania tovarov podliehajúcich spotrebnej dani na trh [a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól] je daň na etanol, ktorý vyrobia liehovary pre producenta ovocia na jeho objednávku a z ovocia pochádzajúceho od neho, až do ročného množstva 50 litrov je pre producenta ovocia stanovená na 0 forintov. Smernica naproti tomu neumožňuje väčšiu ako 50 %-nú redukciu štandardnej štátnej sadzby spotrebnej dane.
   Okrem toho je podľa toho istého vnútroštátneho zákona oslobodené od spotrebnej dane ročné množstvo do 50 litrov etanolového destilátu vyrobeného súkromnými osobami. Smernica 92/83/EHS neobsahuje nijaké ustanovenie týkajúce sa daňového oslobodenia etanolu vyrobeného v domácnostiach, a preto nie je podľa názoru Komisie možné zaviesť oslobodenie od dane na vnútroštátnej úrovni, bez toho aby boli porušené ustanovenia smernice. Ak by to bol chcel normotvorca Únie umožniť, bol by do smernice výslovne zahrnul tomu príslušné ustanovenie. Smernica iba umožňuje, za určitých podmienok, oslobodiť od spotrebnej dane pivo, víno, respektíve ostatné šumivé kvasené nápoje a ostatné nešumivé kvasené nápoje, ktoré vyrobili súkromné osoby.

      (1)  Smernica Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, s. 29; Mim. vyd. 09/001, s. 213).

      (2)  Smernica Rady 92/84/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii sadzieb spotrebnej dane na alkohol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, s. 29; Mim. vyd. 09/001, s. 213).


title: Vec T-132/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – Casini/Komisia („Úradníci Komisie — Povýšenie — Rok 2002 — Nezapísanie na zoznam úradníkov povýšených do triedy A6 — Povinnosť odôvodnenia — Porovnanie zásluh — Zjavný omyl v posúdení — Dôkazná hodnota neskorších vyhlásení členov personálneho oddelenia — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody“)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – Casini/Komisia
   (Vec T-132/03) (1)

   („Úradníci Komisie - Povýšenie - Rok 2002 - Nezapísanie na zoznam úradníkov povýšených do triedy A6 - Povinnosť odôvodnenia - Porovnanie zásluh - Zjavný omyl v posúdení - Dôkazná hodnota neskorších vyhlásení členov personálneho oddelenia - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody“)
   (2005/C 281/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paola Casini (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Vandersanden, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o tom, že žalobkyňa nebude povýšená do triedy A6 za obdobie roku 2002, a jednak návrh na náhradu materiálnej a morálnej ujmy.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutie Komisie zo 14. augusta 2002 o tom, že žalobkyňa nebude povýšená do triedy A6, sa zrušuje.

               2)

               Žalovaná zaplatí ako náhradu škody za spôsobenú morálnu ujmu sumu 2 000 eur.

               3)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4)

               Žalovaná je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003.


title: Vec C-156/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio dello Stato (Taliansko) 21. marca 2007 – Salvatore Aiello a i./Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio dello Stato (Taliansko) 21. marca 2007 – Salvatore Aiello a i./Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   (Vec C-156/07)
   (2007/C 140/15)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio dello Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Salvtore Aiello a i.

      Ďalší účastníci konania: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 2 smernice č. 337/1985 (1), tam kde uvádza, že posúdeniu vplyvov na životné prostredie (PVŽP) podliehajú projekty, ktoré pravdepodobne majú významné vplyvy na životné prostredie, a že tieto projekty sú definované v článku 4, vykladať: v tom zmysle, že každý projekt, ktorý má významný vplyv na životné prostredie, podlieha PVŽP, aj keď nie je zaradený do príloh I alebo II smernice; alebo v odlišnom zmysle, že PVŽP podliehajú iba typy projektov, ktoré sú uvedené v prílohách I alebo II smernice?

               2.

               Stanovuje článok 4 smernice č. 337/1985 tam, kde ponecháva členským štátom možnosť vykonať PVŽP pre typy projektov uvedené v prílohe II na základe individuálneho hodnotenia prípadov alebo podľa vopred stanovených kritérií, berúc do úvahy tiež kritériá stanovené v prílohe III, členským štátom presnú povinnosť či iba možnosť zohľadniť kritériá stanovené v prílohe III?

               3.

               Predstavuje článok 1 prezidentského dekrétu z 12. apríla 1996 presné prebratie článku 4 smernice č. 337/1985 a jej prílohy III talianskym zákonodarcom, keď nestanovil za kritérium, ktoré by určovalo vykonanie PVŽP pre typy projektov uvedené v prílohe II smernice, kumuláciu projektu s ostatnými projektmi uvedenými v prílohe III smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248.


title: Vec C-508/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. mája 2013 — ENI SpA/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou — Pripísateľnosť protiprávneho správania dcérskych spoločností ich materským spoločnostiam — Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu — Povinnosť odôvodnenia — Závažnosť porušenia — Násobiteľ na účely zabezpečenia odstrašujúceho účinku — Konkrétny dopad na trh — Priťažujúce okolnosti — Opakované porušovanie)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2013 — ENI SpA/Európska komisia
   (Vec C-508/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou - Pripísateľnosť protiprávneho správania dcérskych spoločností ich materským spoločnostiam - Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu - Povinnosť odôvodnenia - Závažnosť porušenia - Násobiteľ na účely zabezpečenia odstrašujúceho účinku - Konkrétny dopad na trh - Priťažujúce okolnosti - Opakované porušovanie)
   2013/C 225/17
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ENI SpA (v zastúpení: G. M. Roberti a I. Perego, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, G. Conte a L. Malferrari, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 13. júla 2011 — ENI/Komisia (T-39/07), ktorým Všeobecný súd čiastočne zamietol návrh na zrušenie, pokiaľ ide o Eni SpA, rozhodnutia Komisie K(2006) 5700 v konečnom znení z 29. novembra 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou), alebo subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej Eni — Dôkaz o porušení — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Nedostatok odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Hlavné odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               Eni SpA je povinná nahradiť trovy konania spojené s hlavným odvolaním.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania spojené so vzájomným odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.


title: Vec C-90/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 21. februára 2017 – Turbogás – Produtora Energética, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 21. februára 2017 – Turbogás – Produtora Energética, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-90/17)
   (2017/C 144/40)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Turbogás – Produtora Energética, S.A.

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musia byť subjekty vyrábajúce elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu v zmysle a na účely článku 21 ods. 5 tretieho pododseku smernice 2003/96/ES (1) malými výrobcami, aby sa… považovali za distribútorov a podliehali dani podľa článku 21 ods. 5 prvého pododseku uvedenej smernice, pričom ostatné subjekty (ktoré nie sú malými výrobcami) vyrábajúce elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu sa nepovažujú za distribútorov, alebo sa za distribútorov majú považovať a podliehať dani podľa článku 21 ods. 5 prvého pododseku uvedenej smernice všetky subjekty vyrábajúce elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu (bez ohľadu na svoju veľkosť a na to, či je výroba elektriny ich hlavnou alebo vedľajšou ekonomickou činnosťou), a teda nemajú byť oslobodené od dane ako malí výrobcovia na základe článku 21 ods. 5 tretieho pododseku druhej časti uvedenej smernice?

               2.

               Môže sa konkrétne subjekt, o aký ide v prejednávanom prípade, ktorý je veľkým výrobcom elektriny a ktorý vyrába okolo 9 % energie v celoštátnom meradle na účely jej predaja do vnútroštátnej siete, považovať za „subjekt vyrábajúci elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu“ v zmysle článku 21 ods. 5 smernice 2003/96/ES, ak sa len malá časť elektriny, ktorú vyrobí, spotrebuje pri samotnej výrobe novej elektriny ako neoddeliteľná súčasť jeho výrobného procesu?

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 2003, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).


title: Vec C-397/13 P: Odvolanie podané 15. júla 2013 : Simone Gbagbo proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  25. apríla 2013 vo veci T-119/11, Gbagbo/Rada

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/11

         Odvolanie podané 15. júla 2013: Simone Gbagbo proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. apríla 2013 vo veci T-119/11, Gbagbo/Rada
   (Vec C-397/13 P)
   2013/C 274/19
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Simone Gbagbo (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Republika Pobrežia Slonoviny

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť za prípustné a dôvodné odvolanie Simone Gbagbo,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP (1), nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005 (2), rozhodnutie Rady 2011/221/SZBP zo 6. apríla 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (3), a nariadenie Rady (EÚ) č. 330/2011 zo 6. apríla 2011, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (4), v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky,

               —

               uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody na podporu svojho odvolania.
   V prvom rade odvolateľka Všeobecnému súdu vytýka, že zamietol jej žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia. Odvolateľka totiž Všeobecnému súdu vytýka, že rozhodol, že Rada poskytla dostatočné údaje, zatiaľ čo sporné rozhodnutie bolo odôvodnené iba postavením pani Gbagbo, a to konkrétne ako „predsedníčky skupiny FPI v Národnom zhromaždení“.
   V druhom rade sa odvolateľka domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností. Domnieva sa, že skutočnosti týkajúce sa bránenia mierovému procesu a procesu národného zmierenia, verejného podnecovania k nenávisti a násiliu sú vecne nepresné a nie sú ani podložené dôkazmi.

      (1)  Ú. v. EÚ L 11, s. 36.

      (2)  Ú. v. EÚ L 11, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 93, s. 20.

      (4)  Ú. v. EÚ L 93, s. 10.


title: Vec C-223/13: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo  6. februára 2014 – Holandské kráľovstvo/Európska komisia (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (EÚ) č. 93/2013 — Vrátenie veci Všeobecnému súdu Európskej únie)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/17

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. februára 2014 – Holandské kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-223/13) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ) č. 93/2013 - Vrátenie veci Všeobecnému súdu Európskej únie))
   2014/C 175/20
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Clausen a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 93/2013 z 1. februára 2013, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 2494/95 o harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien, pokiaľ ide o stanovenie indexov cien bývania vo vlastnom obydlí (Ú. v. EÚ L 33, s. 14)

      Výrok

               1.

               Vec C-223/13 sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie na ďalšie konanie.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec T-417/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. marca 2012 — Cortés del Valle López/ÚHVT (¡Que buenu ye! HIJOPUTA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ¡Que buenu ye! HIJOPUTA — Absolútny dôvod zamietnutia — Ochranná známka v rozpore s verejným poriadkom alebo dobrými mravmi — Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2012 — Cortés del Valle López/ÚHVT (¡Que buenu ye! HIJOPUTA)
   (Vec T-417/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ¡Que buenu ye! HIJOPUTA - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranná známka v rozpore s verejným poriadkom alebo dobrými mravmi - Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 126/29
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Federico Cortés del Valle López (Maliaño, Španielsko) (v zastúpení: J. Calderón Chavero a T. Villate Consonni, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júna 2010 (vec R 175/2010-2) týkajúcemu sa zápisu obrazového označenia ¡Que buenu ye! HIJOPUTA ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Federico Cortés del Valle López je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-392/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. januára 2013 — Strack/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa žiadostí o prístup k dokumentom a veci predloženej Všeobecnému súdu — Register dokumentov — Žaloba o neplatnosť — Implicitné odmietnutie prístupu — Záujem na konaní — Prípustnosť — Čiastočné odmietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a bezúhonnosti jedinca — Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov tretích osôb — Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu — Povinnosť odôvodnenia — Mimozmluvná zodpovednosť“ ]

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2013 — Strack/Komisia
   (Vec T-392/07) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa žiadostí o prístup k dokumentom a veci predloženej Všeobecnému súdu - Register dokumentov - Žaloba o neplatnosť - Implicitné odmietnutie prístupu - Záujem na konaní - Prípustnosť - Čiastočné odmietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a bezúhonnosti jedinca - Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov tretích osôb - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu - Povinnosť odôvodnenia - Mimozmluvná zodpovednosť)
   2013/C 55/13
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Ladenburger a P. Costa de Oliveira, neskôr P. Costa de Oliveira a B. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie všetkých implicitných a explicitných rozhodnutí Európskej komisie prijatých po podaní prvej žiadosti o prístup k dokumentom, ktorú predložil G. Strack 20. júna 2007, a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Nie je potrebné rozhodovať o zákonnosti implicitných rozhodnutí o odmietnutí prístupu.

               2.

               Rozhodnutie Komisie z 25. júla 2007, ktorým bol odmietnutý prístup k výpisu z registra, sa ruší.

               3.

               Rozhodnutie z 23. októbra 2007 týkajúce sa dokumentov OLAF sa v rozsahu, v akom sa týka údajov o právnických osobách, ruší.

               4.

               Rozhodnutia Komisie z 28. novembra 2007 a z 15. februára 2008 týkajúce sa dokumentov Komisie (okrem OLAF) sa rušia.

               5.

               Rozhodnutia Komisie z 28. novembra 2007 a z 9. apríla 2008 týkajúce sa dokumentov súvisiacich s konaním T-110/04 sa rušia v rozsahu, v akom sa týkajú, po prvé, odstránenia údajov o právnických osobách, ak tieto údaje neboli odôvodnené na základe článku 4 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, po druhé, odstránenia dokumentov a údajov opierajúcich sa o článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001, s výnimkou jednak odstránenia mien a adries úradníkov Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre obchod a jednak obvinení žalobcu vo veci T-110/04, a po tretie, odstránenia dokumentov a údajov opierajúcich sa o článok 4 ods. 3 druhý pododsek nariadenia č. 1049/2001.

               6.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               7.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vynaložil Guido Strack.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-407/08 P: Odvolanie podané 19. septembra 2008 : Knauf Gips KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  8. júla 2008 vo veci T-52/03, Knauf Gips KG/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/13

         Odvolanie podané 19. septembra 2008: Knauf Gips KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 8. júla 2008 vo veci T-52/03, Knauf Gips KG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-407/08 P)
   (2008/C 313/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Knauf Gips KG (v zastúpení: M. Klusmann a S. Thomas, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 8. júla 2008, Knauf Gips KG/Komisia, T-52/03, v celom rozsahu,

               —

               subsidiárne, vrátiť vec Súdu prvého stupňa na opätovné rozhodnutie,

               —

               ďalej subsidiárne znížiť primerane, ale najmenej o 54,51 miliónov eura, pokutu uloženú žalobkyni v článku 3 napadnutého rozhodnutia Komisie z 27. novembra 2002,

               —

               zaviazať odporkyňu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým sa zamietla žaloba odvolateľky proti rozhodnutiu Komisie 2005/471/ES z 27. novembra 2002, sa opiera o nasledujúce tri odvolacie dôvody.

               1.

               Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľka vytýka porušenie práva na obhajobu vrátane zásady práva byť vypočutý pred súdom. Odvolateľka tvrdí, že súd nesprávne posúdil zásady, ktoré platia, pokiaľ ide o právne následky odoprenia prístupu k usvedčujúcim dokumentom a odmietnutia poľahčujúcich dôkazných prostriedkov. V prvej časti tohto odvolacieho dôvodu namieta, že rozhodnutie Komisie malo byť zrušené, lebo Komisia nepovolila odvolateľke prístup k usvedčujúcim dôkazným prostriedkom, o ktoré sa potom rozhodnutie v rozhodujúcej miere opieralo. Druhou časťou prvého odvolacieho dôvodu namieta odvolateľka samostatné porušenie svojho práva na obhajobu napadnutým rozsudkom, lebo Komisia protiprávne odmietla aj poľahčujúci dôkazný prostriedok, čo by tiež muselo viesť k zrušeniu rozhodnutia.

               2.

               Svojím druhým odvolacím dôvodom namieta odvolateľka porušenie článku 81 ods. 1 ES spočívajúce v základnom porušení pravidiel dokazovania, konkrétne zásady in dubio pro reo, ako aj porušenie hmotného práva, zvlášť s ohľadom na skutkovú podstatu zosúladeného postupu, ktoré v napadnutom rozsudku viedlo k právne nesprávnej domnienke, že došlo k porušeniu článku 81 ods. 1 ES.

               3.

               Svojím tretím odvolacím dôvodom odvolateľka tvrdí, že došlo k porušeniu 10 %-nej hranice podľa článku 15 ods. 2 nariadenia 17/62. Odvolateľka namieta, že jej Súd prvého stupňa neprávom pripočítal obraty iných spoločností, ktoré neovládala a ktoré ju neovládali. Tvrdí, že s týmito inými spoločnosťami nevytvára hospodársku jednotku.


title: Vec T-346/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2012 — Winzer Pharma/ÚHVT — Alcon (BAÑOFTAL) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BAÑOFTAL — Skoršie národné slovné ochranné známky KAN-OPHTAL a PAN-OPHTAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2012 — Winzer Pharma/ÚHVT — Alcon (BAÑOFTAL)
   (Vec T-346/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BAÑOFTAL - Skoršie národné slovné ochranné známky KAN-OPHTAL a PAN-OPHTAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/27
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: S. Schneller, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Alcon Inc. (Hünenberg, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. mája 2009 (vec R 795/2008-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Dr. Robert Winzer Pharma GmbH a Alcon Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 28. mája 2009 (vec R 795/2008-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť Dr. Robert Winzer Pharma GmbH.

               3.

               Alcon Inc. znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-207/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. júna 2016 – Nissan Jidosha KK/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „CVTC“ — Žiadosti o obnovu zápisu podané pre časť výrobkov alebo služieb, pre ktoré je ochranná známka zapísaná — Dodatočná lehota — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 47 — Zásada právnej istoty)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. júna 2016 – Nissan Jidosha KK/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-207/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „CVTC“ - Žiadosti o obnovu zápisu podané pre časť výrobkov alebo služieb, pre ktoré je ochranná známka zapísaná - Dodatočná lehota - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 47 - Zásada právnej istoty))
   (2016/C 314/06)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Nissan Jidosha KK (v zastúpení: B. Brandreth, barrister a D. Cañadas Arcas, abogada)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 4. marca 2015, Nissan Jidosha/ÚHVT (CVTC) (T-572/12, neuverejnený, EU:T:2015:136), sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 6. septembra 2012 (vec R 2469/2011-1), týkajúce sa žiadosti o obnovenie zápisu obrazovej ochrannej známky Európskej únie CVTC, sa zrušuje.

               3.

               Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Nissan Jidosha KK v prvostupňovom konaní vo veci T-572/12, ako aj v konaní o odvolaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-244/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – The Smiley Company/ÚHVT (tvár vo forme hviezdy) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tvár vo forme hviezdy — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/50

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – The Smiley Company/ÚHVT (tvár vo forme hviezdy)
   (Vec T-244/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tvár vo forme hviezdy - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 398/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Freitag a C. Albrecht, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos a A .Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. januára 2014 (vec R 838/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia pozostávajúceho z tváre vo forme hviezdy ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 16. januára 2014 (vec R 838/2013-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta zápis prihlasovanej ochrannej známky pre „konzervované, mrazené, sušené a varené ovocie a zeleninu; mliečne výrobky“.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Účastníci konania znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-160/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varas Cíveis de Lisboa – Portugalsko) – João Filipe Ferreira da Silva e Brito a i./Estado português (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Zachovanie práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov — Pojem „prevod závodu“ — Povinnosť podať návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 tretieho odseku ZFEÚ — Údajné porušenie práva Únie, ktorého sa dopustil vnútroštátny súd, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva — Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje nárok na náhradu škody spôsobenej takým porušením predchádzajúcim zrušením rozhodnutia, ktoré spôsobilo túto škodu)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varas Cíveis de Lisboa – Portugalsko) – João Filipe Ferreira da Silva e Brito a i./Estado português
   (Vec C-160/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Zachovanie práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov - Pojem „prevod závodu“ - Povinnosť podať návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 tretieho odseku ZFEÚ - Údajné porušenie práva Únie, ktorého sa dopustil vnútroštátny súd, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva - Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje nárok na náhradu škody spôsobenej takým porušením predchádzajúcim zrušením rozhodnutia, ktoré spôsobilo túto škodu))
   (2015/C 363/16)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varas Cíveis de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: João Filipe Ferreira da Silva e Brito a i.

      Žalovaný: Estado português

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „prevod závodu“ sa vzťahuje na situáciu, v ktorej dochádza k zrušeniu podniku pôsobiaceho na trhu s chartrovými letmi jeho väčšinovým akcionárom, ktorý je sám podnikom pôsobiacim v odvetví leteckej dopravy, a v ktorej následne tento naposledy uvedený podnik preberá práva a povinnosti zrušeného podniku vyplývajúce zo zmlúv o nájme lietadiel a zo zmlúv o chartrových letoch, ktorých plnenie prebieha, vykonáva činnosť, ktorú predtým uskutočňoval zrušený podnik, opäť prijme do zamestnania niektorých zamestnancov, ktorí dovtedy pracovali v tomto podniku, pričom im pridelí rovnaké úlohy, aké predtým vykonávali, a prevezme drobný hmotný majetok uvedeného podniku.

               2.

               Článok 267 tretí odsek ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že súd, proti ktorého rozhodnutiam nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, je za okolností, o aké ide vo veci samej, ktoré sa vyznačujú rozdielnymi rozhodnutiami nižších súdov v súvislosti s výkladom tohto pojmu a zároveň opakujúcimi sa problémami pri jeho výklade v jednotlivých členských štátoch, v zásade povinný predložiť Súdnemu dvoru Európskej únie návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa výkladu pojmu „prevod závodu“ v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 2001/23.

               3.

               Právo Únie, a najmä zásady stanovené Súdnym dvorom v oblasti zodpovednosti štátu za škodu spôsobenú jednotlivcom z dôvodu porušenia práva Únie, ktorého sa dopustil vnútroštátny súd, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, sa majú vykladať v tom zmysle, že im bránia vnútroštátne právne predpisy, ktoré vyžadujú predchádzajúce zrušenie rozhodnutia spôsobujúceho ujmu, ktoré vydal tento súd, pričom takéto zrušenie je prakticky vylúčené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec T-307/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – TechnoCompound/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/40

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – TechnoCompound/Komisia
   (Vec T-307/14) (1)

   (2015/C 155/55)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-399/09: Žaloba podaná 6. októbra 2009 — HSE/Komisia

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/31

         Žaloba podaná 6. októbra 2009 — HSE/Komisia
   (Vec T-399/09)
   2009/C 312/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Holding Slovenske elektrarne d.o.o (HSE) (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: F. Urlesberger, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 písm. g) napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom pripisuje žalobkyni zodpovednosť za porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP,

               —

               zrušiť článok 2 písm. i) napadnutého rozhodnutia,

               —

               subsidiárne, znížiť pokutu uloženú žalobkyni v článku 2 písm. i) napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie z 22. júla 2009 (vec č. COMP/F/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel) v rozsahu, v akom Komisia pripisuje žalobkyni zodpovednosť za jediné a nepretržité porušenie článku 81 ES a článku 53 EHP, ktoré spočívalo v rozdelení trhu, dohodách o kvótach, rozdelení zákazníkov, určovaní cien a vo výmene dôverných obchodných informácií medzi dodávateľmi acetylidu vápenatého a granulovaného horčíka. Subsidiárne sa žalobkyňa domáha zníženia pokuty, ktorá jej bola uložená.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila článok 81 ES a nariadenie č. 1/2003 tým, že dopustila nesprávneho právneho posúdenia v nasledujúcich bodoch:

               Po prvé žalobkyňa tvrdí, že Komisia jej nemôže pripisovať konanie TDR Metalurgija d.d. (TDR), pretože HSE a TDR nikdy netvorili jediný hospodársky subjekt. Vzhľadom na to, že neexistuje vyvrátiteľná domnienka zodpovednosti žalobkyne (taká domnienka by sa uplatnila len v prípade, že by HSE mala v TDR 100 % podiel), Komisia nepreukázala, že HSE skutočne vykonávala rozhodujúcu kontrolu nad TDR.

               Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia konala nesprávne, keď na účely odstrašenia zvýšila východiskovú sumu pokuty o 17 % všetkým účastníkom. Podľa názoru žalobkyne Komisia mala zohľadniť skutočnosť, že odstrašujúci faktor nie je vo vzťahu k HSE odôvodnený, keďže Komisia rozhodla, že nepotrestá priameho porušovateľa, teda TDR (pre ktorú by odstrašujúca suma mohla byť primeraná), a žalobkyňa sa priamo konania porušujúceho právo hospodárskej súťaže nezúčastnila.

               Po tretie žalobkyňa tvrdí, že Komisia pri výpočte sumy pokuty nezohľadnila poľahčujúce okolnosti, ako ani to, že žalobkyňa konala, pokiaľ vôbec, len nedbanlivostne tým, že sa jej nepodarilo dostatočne kontrolovať obchodné konanie TDR, aby tak vylúčila porušenie práva hospodárskej súťaže. Ďalej žalobkyňa tvrdí, že Komisia mala vziať do úvahy ako poľahčujúcu okolnosť skutočnosť, že TDR ako spoločnosť, vrátane jej tajne dohodnutých obchodných praktík, bola žalobkyni „vnútená“ prostredníctvom politického rozhodnutia slovinskej vlády a že žalobkyňa nemala v úmysle ani nadobudnúť TDR, ani ovplyvniť jej obchodné konanie s cieľom zúčastniť sa na karteli.


title: Vec T-370/13: Žaloba podaná 17. júla 2013 — Gemmente Eindhoven/Komisia

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/18

         Žaloba podaná 17. júla 2013 — Gemmente Eindhoven/Komisia
   (Vec T-370/13)
   2013/C 274/31
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gemmente Eindhoven (Eindhoven, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal, M. van Heezik a L. Parret, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka transakcie medzi žalobkyňou a klubom PSV,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa podáva svoju žalobu podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ proti rozhodnutiu Komisie zo 6. marca 2013 [SA.33584(2013/C) (ex 2011/NN) ‒ Pomoc poskytnutá určitým profesionálnym futbalovým klubom v Holandsku v období rokov 2008 — 2011] (Ú. v. EÚ C 116, s. 19).
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných vrátane zásady starostlivosti.
               V dňoch 26. a 28. júla 2011 boli Komisii poskytnuté informácie, následne už nepoložila holandským orgánom žiadne ďalšie otázky. Dňa 6. marca 2013 rozhodla Komisia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania. Z dôvodu veľkého časového rozpätia (19 mesiacov) a neuskutočnenia niektorých ďalších (vecných) diskusií Komisia v dôsledku vlastného konania a nekonania v čase začatia konania vo veci formálneho zisťovania nemala úplný obraz o relevantných skutočnostiach.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady právnej istoty.
               Týmto žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že mohla vychádzať z predpokladu, že transakcia sa bude posudzovať v rámci oznámenia Komisie týkajúceho sa prvkov štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnoprávnymi orgánmi (1), ako sa to dialo aj predtým pri rovnakých transakciách, ktoré uskutočňovala Komisia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.
               Začatím konania vo veci formálneho zisťovania bez toho, aby existovali odôvodnené pochybnosti v zmysle článku 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 (2) a judikatúry, sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia. Keďže napriek existencii doplňujúcich otázok sa už prijalo stanovisko, že došlo k poskytnutiu štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, Komisia neuznala predbežný charakter rozhodnutia podľa článku 6 nariadenia č. 659/1999.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom a/alebo nesprávnom odôvodnení.
               V nadväznosti na predchádzajúci žalobný dôvod o existencii zjavne nesprávneho posúdenia sa žalobkyňa napokon dovoláva toho, že napadnuté rozhodnutie dostatočne nespĺňa povinnosť odôvodnenia, ktorá Komisii prislúcha podľa článku 296 ZFEÚ.

      (1)  Oznámenie Komisie o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnoprávnymi orgánmi (Ú. v. ES C 209, 1997, s. 3).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-167/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Roma (Taliansko) 13. apríla 2015 – X/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Roma (Taliansko) 13. apríla 2015 – X/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Vec C-167/15)
   (2015/C 245/03)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X

      Žalovaný: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica 2004/80/ES (1) (článok 12 ods. 2) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu transpozičnému predpisu, ktorý tým, že na účel odškodnenia uhrádzaného štátom odkazuje na ustanovenia osobitných zákonov prijatých v prospech obetí trestných činov, nepriznáva obetiam násilných trestných činov spoločný prístup k hmotnoprávnemu v zásade všeobecnému systému odškodňovania a upravuje iba procesné otázky prístupu k uvedenému systému v cezhraničných situáciách?

               2.

               Má sa smernica 2004/80/ES (článok 12 ods. 2) preto vykladať v tom zmysle, že zavádza hmotnoprávny v zásade všeobecný systém ochrany poskytovanej štátom, alebo v každom prípade systém s minimálnym obsahom, a ak áno, aké sú kritériá pre stanovenie tohto systému?

      (1)  Smernica Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004 o náhradách obetiam trestnej činnosti (Ú. v. EÚ L 261, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 65).


title: Vec T-542/12: Žaloba podaná 18. decembra 2012 — Mikhalchanka/Rada

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/17

         Žaloba podaná 18. decembra 2012 — Mikhalchanka/Rada
   (Vec T-542/12)
   2013/C 55/30
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 1014/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca tri žalobné dôvody, ktoré sú v zásade zhodné alebo podobné ako žalobné dôvody predložené vo veci T-196/11, AX/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 2012, s. 19.


title: Vec T-421/11 R: Uznesenie sudcu Všeobecného súdu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z  3. októbra 2011 — Qualitest FZE/Rada ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/35

         Uznesenie sudcu Všeobecného súdu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z 3. októbra 2011 — Qualitest FZE/Rada
   (Vec T-421/11 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 347/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Qualitest FZE (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: M. Catrain González, advokát, E. Wright a H. Zhu, barristers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Marhic a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu, pokiaľ ide o žalobkyňu, jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 503/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 26), a jednak rozhodnutia Rady 2011/299/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 65)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-456/04: Žaloba podaná dňa 12. novembra 2004: Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/27

         Žaloba podaná dňa 12. novembra 2004: Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-456/04)
   (2005/C 31/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: Olivier Fréget, advokát, podala 12. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil článok 2 rozhodnutia č. C(2004) 3060 z 2. augusta 2004 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskou republikou v prospech France Télécom,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V rámci plánu s cieľom vyrovnať bilanciu francúzskej telekomunikačnej spoločnosti France Télécom Francúzsko, v tom čase vlastník väčšiny jej akcií, poskytlo tejto spoločnosti zálohu svojho podielu na posilnení vlastných zdrojov spoločnosti vo forme úveru vo výške deväť miliárd eur. V napadnutom rozhodnutí Komisia uviedla, že uvedená záloha je štátnou pomocou. V článku 2 tohto rozhodnutia však rozhodla, že nemusí byť vymáhané jej vrátenie.
   Žalobca, ktorý mal v úmysle zhromaždiť väčšinu alternatívnych telekomunikačných operátorov vo Francúzsku priamo konkurujúcich France Télécom, je podľa svojho názoru oprávnený žiadať zrušenie tohto posledne uvedeného článku. Na podporu svojej žaloby tvrdí, že sa Komisia dopustila zjavného omylu v právnom posúdení tým, že nebola schopná odhadnúť výšku výhody poskytnutej v prospech France Télécom kvôli konaniu a vyhláseniam francúzskeho štátu. Komisia ďalej údajne porušila zásadu proporcionality, pretože by bolo pre trh menej poškodzujúcim požadovať vrátenie čiastky nižšej ako bola skutočná hodnota výhody a jej dopadu na hospodársku súťaž, než vrátenie vylúčiť úplne. Žalobca ďalej tvrdí, že v každom prípade Komisia nebola povinná presne ohodnotiť výšku pomoci.
   Žalobca tiež tvrdí, že Komisia má nesprávne znalosti o ustálenej judikatúre, podľa ktorej je Komisia oprávnená urobiť výnimku z povinnosti vrátenia protiprávne poskytnutej pomoci len v prípade výnimočných okolností alebo úplnej nemožnosti. Žalobca tiež tvrdí, že Komisia mylne posúdila, že vrátením pomoci by sa porušilo právo na obranu ako aj zásada legitímneho očakávania.
   Žalobca je ďalej toho názoru, že Komisia porušila zásadu transparentnosti tým, že opomenula predložiť tretím dotknutým osobám, vrátane samotného žalobcu, určité odborné správy predložené Francúzskou republikou, ktoré boli rozhodujúce pre záver vydaný Komisiou.
   Žalobca tiež usudzuje, že sa Komisia dopustila nesprávneho postupu tým, že nevzala do úvahy obmedzenia vyplývajúce z jej vlastných usmernení pre pomoc pri reštruktulizácii. Naviac, podľa žalobcu, skutočnosť, že bola pomoc vyhlásená za nezlučiteľnú a pritom sa nevyžadovalo jej vrátenie, zakladá sama o sebe zneužitie právomoci. Na záver sa žalobca dovoláva porušenia povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-268/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. júna 2008 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisia ( Štátna pomoc — Pomoc leteckým spoločnostiam z dôvodu škôd spôsobených útokmi z  11. septembra 2001 — Rozhodnutie vyhlasujúce schému štátnej pomoci za sčasti nezlučiteľnú so spoločným trhom a prikazujúce vrátenie poskytnutej pomoci — Článok 87 ods. 2 písm. b) ES — Oznámenie Komisie z  10. októbra 2001 o dôsledkoch útokov z 11. septembra — Príčinná súvislosť medzi mimoriadnou udalosťou a škodou — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. júna 2008 – Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Komisia
   (Vec T-268/06) (1)

   („Štátna pomoc - Pomoc leteckým spoločnostiam z dôvodu škôd spôsobených útokmi z 11. septembra 2001 - Rozhodnutie vyhlasujúce schému štátnej pomoci za sčasti nezlučiteľnú so spoločným trhom a prikazujúce vrátenie poskytnutej pomoci - Článok 87 ods. 2 písm. b) ES - Oznámenie Komisie z 10. októbra 2001 o dôsledkoch útokov z 11. septembra - Príčinná súvislosť medzi mimoriadnou udalosťou a škodou - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2008/C 197/37)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. Anestis, advokát, T. Soames a G. Goeteyn, solicitors, A. Mavrogenis a M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Righini a I. Chatzigiannis, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1580 v konečnom znení z 26. apríla 2006 o schéme štátnej pomoci C 39/2003 (ex NN 119/2002), ktorú Helénska republika zaviedla v prospech prevádzkovateľov leteckej dopravy v dôsledku škôd, ktoré im vznikli v období od 11. do 14. septembra 2001
   Výrok rozsudku

               1.

               Články 1 a 2 rozhodnutia Komisie K(2006) 1580 v konečnom znení z 26. apríla 2006 o schéme štátnej pomoci C 39/2003 (ex NN 119/2002), ktorú Helénska republika zaviedla v prospech prevádzkovateľov leteckej dopravy v dôsledku škôd, ktoré im vznikli v období od 11. do 14. septembra 2001, sa zrušujú v tej časti, v ktorej vyhlasujú za nezlučiteľnú so spoločným trhom pomoc poskytnutú spoločnosti Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE po prvé na náhradu škody spôsobenej zrušením letu do Kanady 15. septembra 2001, po druhé na náhradu škôd týkajúcich sa časti jej siete mimo severoatlantickej siete a Izraela a po tretie, na náhradu ušlého zisku z prepravy tovaru, výdavkov na zničenie rýchlo sa kaziaceho tovaru, výdavkov na dodatočné bezpečnostné kontroly tovaru, výdavkov spojených s nadčasmi zamestnancov a výdavkov spojených s dodatočnými bezodkladnými bezpečnostnými opatreniami.

               2.

               Článok 4 rozhodnutia K(2006) 1580 v konečnom znení sa zrušuje v tej časti, v ktorej stanovuje vrátenie pomoci uvedenej v predchádzajúcom bode.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec T-378/12: Žaloba podaná 14. augusta 2012 — Capitalizaciones Mercantiles/ÚHVT — Leineweber (X)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/35

         Žaloba podaná 14. augusta 2012 — Capitalizaciones Mercantiles/ÚHVT — Leineweber (X)
   (Vec T-378/12)
   2012/C 366/72
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Capitalizaciones Mercantiles Ltda (Bogota, Kolumbia) (v zastúpení: J. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Leineweber GmbH & Co. KG (Herford, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal túto žalobu o neplatnosť spolu so všetkými prílohami a príslušnými kópiami,

               —

               prijal všetky dôkazy pripojené k spisu,

               —

               uznal tvrdenia žalobkyne, ponechávajúc tak bez účinku rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. mája 2012 vo veci R 1524/2011-1 o prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 7045818 a následne potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia z 25. mája 2011, ktoré pripustilo zápis (obrazovej) ochrannej známky Spoločenstva „X“ č. 7045818 pre tovary zaradené do triedy 25, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „X“ pre tovary zaradené do triedy 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7045818.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známky Spoločenstva „X“ č. 4736609 okrem iného pre tovary zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky pre všetky sporné tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia a zamietnutie spornej prihlášky pre tovary zaradené do triedy 25.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-345/13: Žaloba podaná 2. júla 2013 — Construcción, Promociones e Instalaciones/ÚHVT — Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)

text:
               24.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/15

         Žaloba podaná 2. júla 2013 — Construcción, Promociones e Instalaciones/ÚHVT — Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)
   (Vec T-345/13)
   2013/C 245/18
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Construcción, Promociones e Instalaciones, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. apríla 2013 vo veci R 1935/2012-2, ktoré potvrdilo zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 9 600 313„CPI COPISA INDUSTRIAL“ (MIXTE), a zaviazal na náhradu trov konania žalovaného, ako aj ďalšieho účastníka konania, ak sa bude brániť tejto žalobe.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SL.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovnými prvkami „CPI COPISA INDUSTRIAL“ pre služby triedy 37 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 600 313.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná obrazová ochranná známka so slovnými prvkami «Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a.» a národný zápis obchodného mena č. 85 647«Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A. — C.P.I» pre služby triedy 37.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-672/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. novembra 2012 — H-Holding/Parlament ( „Žaloba na nečinnosť — Žaloba o náhradu škody — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/48

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. novembra 2012 — H-Holding/Parlament
   (Vec T-672/11) (1)

   (Žaloba na nečinnosť - Žaloba o náhradu škody - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 26/96
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: H-Holding AG (Cham, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Závodný, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: U. Rösslein a P. Schonard, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na určenie, že Parlament v rozpore s právom nezačal konanie o nesplnenie povinnosti proti Českej republike a nepožiadal Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF), aby začal vyšetrovanie v súvislosti s istou českou politickou stranou v nadväznosti na petíciu žalobkyne z 24. augusta 2011, a jednak návrh na náhradu škody spôsobenej touto údajnou nečinnosťou Parlamentu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               H Holding AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 4.8.2012.


title: Vec T-326/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. júla 2006 – Kotug International a i./Komisia

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/53

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. júla 2006 – Kotug International a i./Komisia
   (Vec T-326/02) (1)

   (2006/C 224/109)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda tretej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 323, 21.12.2002.


title: Vec F-71/11: Žaloba podaná 22. júla 2011 — ZZ/Súdny dvor Európskej únie

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/30

         Žaloba podaná 22. júla 2011 — ZZ/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec F-71/11)
   2011/C 355/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-M. Bauler, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy za obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2007, ako aj uloženie povinnosti žalovanému zaplatiť určitú sumu ako náhradu nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotiacu správu za obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2007; subsidiárne zrušiť známku z 9. septembra 2009 udelenej po zrušení predchádzajúcej hodnotiacej správy týkajúcej sa toho istého obdobia,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 14. apríla 2011 o zamietnutí sťažnosti,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie sumy vo výške 50 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Súdny dvor Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec T-158/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007 – Trek Bicycle/ÚHVT – Audi (ALLTREK) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ALLTREK — Skoršia národná slovná ochranná známka TREK — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistujúca podobnosť výrobkov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. mája 2007 – Trek Bicycle/ÚHVT – Audi (ALLTREK)
   (Vec T-158/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ALLTREK - Skoršia národná slovná ochranná známka TREK - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistujúca podobnosť výrobkov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 155/42)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Trek Bicycle Corp. (Waterloo, Wisconsin, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Kroher a A. Hettenkofer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne B. Müller, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Audi AG (Ingolstadt, Nemecko) (v zastúpení: L. von Zumbush a M. Groebl, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. februára 2005 (vec R 587/2004-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Trek Bicycle Corp. a Audi AG
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Vedľajší účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec T-176/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. mája 2011 — Government of Gibraltar/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prírodných stanovísk, voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín — Rozhodnutie 2009/95/ES — Zoznam lokalít významných pre Spoločenstvo v stredomorskej biogeografickej oblasti — Zahrnutie zóny pobrežného mora Gibraltáru a oblasti voľného mora do lokality významnej pre Spoločenstvo nazvanej ‚Estrecho oriental‘ — Čiastočné zrušenie — Neoddeliteľnosť — Neprípustnosť“ )

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. mája 2011 — Government of Gibraltar/Komisia
   (Vec T-176/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prírodných stanovísk, voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín - Rozhodnutie 2009/95/ES - Zoznam lokalít významných pre Spoločenstvo v stredomorskej biogeografickej oblasti - Zahrnutie zóny pobrežného mora Gibraltáru a oblasti voľného mora do lokality významnej pre Spoločenstvo nazvanej ‚Estrecho oriental‘ - Čiastočné zrušenie - Neoddeliteľnosť - Neprípustnosť)
   2011/C 211/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Government of Gibraltar (v zastúpení: D. Vaughan a M. Llamas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/95/ES z 12. decembra 2008, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma druhý aktualizovaný zoznam lokalít európskeho významu v stredomorskom biogeografickom regióne (Ú. v. EÚ L 43, s. 393) v rozsahu, v akom bola ním rozšírená lokalita nazvaná „Estrecho Oriental“ (ES6120032) na pobrežné vody Gibraltáru (tak vo vnútri, ako aj mimo lokality UKGIB0002) a oblasť šíreho mora

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Government of Gibraltar znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Španielske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-669/16: Žaloba podaná 23. decembra 2016 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/18

         Žaloba podaná 23. decembra 2016 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-669/16)
   (2017/C 063/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Norris-Usher, C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že nevytýčilo lokality na ochranu druhov phocoena phocoena (sviňucha obyčajná), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1, príloh II a III smernice 92/43/EHP (1) o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín,

               —

               určil, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že v neprispel k vytvoreniu siete Natura 2000 úmerne k zastúpeniu biotopov druhu sviňuchy obyčajnej (phocoena phocoena), tiež nesplnil svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 ods. 2 tej istej smernice,

               —

               uložil Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Sviňucha obyčajná (phocoena phocoena) je druh morského cicavca, ktorý sa nachádza na zozname v prílohe II smernice o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín ako druh spoločného záujmu, ktorý si vyžaduje vytýčenie osobitnej chránenej lokality. Značná populácia tohto druhu v Európskej únií žije v prímorských vodách patriacich Spojenému kráľovstvu.
   Podľa článku 3 ods. 2 a článku 4 ods. 1, ako aj príloh II a III o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín každý členský štát, v rámci ktorého územia v prímorských vodách žije sviňucha obyčajná navrhne lokality na jej ochranu, a zároveň bude prispievať k vytvoreniu siete Natura 2000. Podľa judikatúry Súdneho dvora, navrhnutý zoznam lokalít musí byť široký.
   Spojené kráľovstvo dostatočne nenavrhlo lokality pre sviňuchu obyčajnú.

      (1)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec T-204/12: Žaloba podaná 15. mája 2012 — Vila Vita Hotel und Touristik/ÚHVT — Viavita (VIAVITA)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/25

         Žaloba podaná 15. mája 2012 — Vila Vita Hotel und Touristik/ÚHVT — Viavita (VIAVITA)
   (Vec T-204/12)
   2012/C 217/53
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vila Vita Hotel und Touristik GmbH (Frankfurt, Nemecko) (v zastúpení: G. Schoenen a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Viavita SASU (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. marca 2012 vo veci R 419/2011-1,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu svojich vlastných trov konania v prípade, že vstúpi do tohto konania ako vedľajší účastník.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „VIAVITA“ pre služby zaradené do tried 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 a 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 52201504.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška rakúskej ochrannej známky č. 154631 ako slovnej ochrannej známky „VILA VITA PARC“ pre služby patriace do tried 39 a 42; prihláška nemeckej ochrannej známky č. 2097301 ako obrazovej ochrannej známky „VILA VITA TOURISTIK GMBH“ pre výrobky a služby patriace do tried 3, 35, 37, 39 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-134/12 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  8. mája 2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Finančná pomoc — Výskum a vývoj — Vymáhanie vyplatených preddavkov — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych požiadaviek — Neprípustnosť“ )

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/13

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. mája 2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT/Komisia
   (Vec T-134/12 R)
   (Predbežné opatrenie - Finančná pomoc - Výskum a vývoj - Vymáhanie vyplatených preddavkov - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych požiadaviek - Neprípustnosť)
   2012/C 184/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: M. Jiménez Perona, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu aktu Komisie, ktorý bol zaslaný listom z 13. januára 2012, o odvolaní viacerých subvencií poskytnutých žalobkyni

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-748/16: Žaloba podaná 22. októbra 2016 – QH/Parlament

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/38

         Žaloba podaná 22. októbra 2016 – QH/Parlament
   (Vec T-748/16)
   (2017/C 022/53)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: QH (Woluwé-Saint-Pierre, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst a S. Michiels, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie z 26. januára 2016 o zamietnutí žiadosti žalobcu o pomoc a v dôsledku toho zrušil rozhodnutie z 12. júla 2016 o zamietnutí jeho sťažnosti a priznal žalobcovi náhradu škody, ktorá mu bola údajne spôsobená,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na údajnom konflikte záujmov, porušení práva na obhajobu, porušení zásady kontradiktórnosti, porušení zásady rovnosti zbraní a porušení článku 41 ods. 2 a 42 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na údajne zjavne nesprávnom posúdení v súvislosti s vymenovaním vyšetrovateľa, nedostatku nezávislosti a nestrannosti vyšetrovateľa a porušení mandátu vyšetrovateľom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na údajnom porušení povinnosti odôvodnenia rozhodnutia o skončení administratívneho vyšetrovania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na údajnom porušení práva na riadnu správnu vecí verejných a povinnosti náležitej starostlivosti.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na údajne nesprávnom posúdení základu morálneho obťažovania.