title: Vec C-125/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n °1 de Granada (Španielsko) 8. marca 2012 — Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. a i.

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Španielsko) 8. marca 2012 — Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. a i.
   (Vec C-125/12)
   2012/C 174/22
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil no1 de Granada

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Promociones y Construcciones BJ 200 S.L., Ignacio Alba Muñoz, Administrador concursal de Promociones y Construcciones BJ 200 S.L. a Agencia Estatal de la Administración Tributaria

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 199 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ktorý uvádza, že „1. Členské štáty môžu stanoviť, že osobou povinnou platiť DPH je zdaniteľná osoba, ktorej bola vykonaná ktorákoľvek z týchto dodávok:… g) dodanie nehnuteľného majetku, ktorý bol predaný dlžníkom uznaným súdom v konaní o nútenom predaji“, v súdnom konaní začatom ako konkurz na návrh platobne neschopného dlžníka vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje len na prevody, ktoré sa striktne pridržiavajú vlastného likvidačného charakteru tohto konania alebo likvidačnej fázy, v ktorej sa toto konanie nachádza, formou predaja daných nehnuteľností, ku ktorému dôjde v dôsledku celkovej likvidácie jeho majetku alebo za predpokladu, že konkurzné konanie možno okrem iných možností ukončiť likvidáciou podniku v úpadku, zahŕňa tiež akýkoľvek iný prevod nehnuteľného majetku vykonaný zo strany dlžníka, na ktorého majetok bol vyhlásený konkurz, počas konkurzného konania?

               2.

               Má sa článok 199 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že „konanie o nútenom predaji“, na ktoré odkazuje, zahŕňa kolektívne súdne konanie o platobnej neschopnosti, v ktorom došlo počas ktorejkoľvek fázy nútenej likvidácie majetku a čisto z dôvodu vhodnosti k dobrovoľnému predaju niektorej alebo niektorých častí majetku, alebo naopak, odkazuje len na povinné procesné úkony určené na likvidáciu majetku dlžníka uznaného súdom?

               3.

               V poslednom uvedenom prípade, ak článok 199 ods. 1 písm. g) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty striktne odkazuje na povinné opatrenia zamerané na predaj majetku dlžníka uznaného súdom, má sa takéto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že z tohto ustanovenia vylučuje prenesenie daňovej povinnosti v súvislosti s DPH v každom prípade prevodu nehnuteľného majetku dlžníkom, na ktorého majetok bol vyhlásený konkurz, z dôvodu vhodnosti a účelnosti v záujme konkurzného konania, a mimo celého procesu celkovej likvidácie jeho majetku, a treba teda upustiť od uplatnenia vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý rozšíril skutkové okolnosti článku 199 ods. 1 písm. g) smernice 2006/2012 na okolnosti, ktoré toto ustanovenie neobsahuje?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-47/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. januára 2013 — Martin Grund/Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. januára 2013 — Martin Grund/Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Vec C-47/13)
   2013/C 108/34
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Martin Grund

      Žalovaný: Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Vedľajší účastník konania: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (zástupca spolkových záujmov na Bundesverwaltungsgericht)

      Prejudiciálna otázka

   Ide v prípade poľnohospodárskej pôdy o trvalé pasienky v zmysle článku 2 bodu 2 nariadenia č. 796/2004 (1), ak sa v súčasnosti a už najmenej päť rokov využíva na pestovanie tráv alebo iných bylinných kŕmnych plodín, ale počas tohto obdobia sa pôda preorala a namiesto doterajšej bylinnej kŕmnej plodiny (v tomto prípade zmes ďateliny) sa vysiala iná bylinná kŕmna plodina (v tomto prípade poľné trávy), alebo ide v takýchto prípadoch o rotáciu, ktorá vylučuje vznik trvalých pasienkov?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec C-30/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Ryanair Ltd/PR Aviation BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 96/9/ES – Právna ochrana databáz – Databáza, ktorá nie je chránená autorským právom ani právom sui generis – Zmluvné obmedzenie práv používateľov databázy)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/8

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Ryanair Ltd/PR Aviation BV
      (Vec C-30/14) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 96/9/ES - Právna ochrana databáz - Databáza, ktorá nie je chránená autorským právom ani právom sui generis - Zmluvné obmedzenie práv používateľov databázy)
      (2015/C 073/10)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ryanair Ltd

         Žalovaná: PR Aviation BV

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní na databázu, ktorá nie je podľa uvedenej smernice chránená autorským právom ani právom sui generis, pričom však článok 6 ods. 1 a články 8 a 15 danej smernice nebránia tomu, aby zhotoviteľ takej databázy stanovil zmluvné obmedzenia jej používania tretími osobami bez toho, aby pritom bolo dotknuté uplatniteľné vnútroštátne právo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-165/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Články 20 a 21 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Právo štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý má záznam v registri trestov, na pobyt v členskom štáte — Rodič, ktorý má vo výlučnej starostlivosti dve maloleté deti, občanov Únie — Prvé dieťa, ktoré má štátnu príslušnosť členského štátu pobytu — Druhé dieťa, ktoré má štátnu príslušnosť iného členského štátu — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje možnosť udeliť povolenie na pobyt rodičovi, ktorý má záznam v registri trestov — Zamietnutie práva na pobyt, ktoré môže viesť k povinnosti detí opustiť územie Únie)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado
   (Vec C-165/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Články 20 a 21 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Právo štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý má záznam v registri trestov, na pobyt v členskom štáte - Rodič, ktorý má vo výlučnej starostlivosti dve maloleté deti, občanov Únie - Prvé dieťa, ktoré má štátnu príslušnosť členského štátu pobytu - Druhé dieťa, ktoré má štátnu príslušnosť iného členského štátu - Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje možnosť udeliť povolenie na pobyt rodičovi, ktorý má záznam v registri trestov - Zamietnutie práva na pobyt, ktoré môže viesť k povinnosti detí opustiť územie Únie))
   (2016/C 419/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alfredo Rendón Marín

      Žalovaný: Administración del Estado

      Výrok rozsudku

   Článok 21 ZFEÚ a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje automatické odmietnutie udeliť povolenie na pobyt štátnemu príslušníkovi tretieho štátu, rodičovi maloletého dieťaťa, ktoré je občanom Únie a štátnym príslušníkom iného členského štátu ako hostiteľský členský štát, ktoré je v jeho starostlivosti a zdržiava sa s ním v hostiteľskom členskom štáte, len z dôvodu, že tento rodič má záznam v registri trestov.
   Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tejto vnútroštátnej právnej úprave stanovujúcej automatické odmietnutie udeliť povolenie na pobyt štátnemu príslušníkovi tretieho štátu, rodičovi maloletých detí, občanov Únie, ktorých má vo svojej výlučnej starostlivosti, len na základe toho, že tento rodič má záznam v registri trestov, pokiaľ uvedené odmietnutie vedie k tomu, že tieto deti musia opustiť územie Únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec C-590/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 15. decembra 2010 — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 15. decembra 2010 — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern
   (Vec C-590/10)
   2011/C 95/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wolfgang Köppl

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 1 ods. 2, ako aj článok 8 ods. 2 a 4 smernice 91/439/EHS (1) — najmä vzhľadom na článok 2 ods. 1 a článok 3 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie — vykladať v tom zmysle, že umožňujú členskému štátu (ďalej len „hostiteľský členský štát“) neuznať vodičské oprávnenie skupiny B, ktoré udelil iný členský štát (ďalej len „členský štát vydania“) pri porušení požiadavky bydliska podľa článku 7 ods. 1 písm. b) smernice 91/439/EHS, ktoré bolo zjavné už zo samotného vodičského preukazu, osobe, voči ktorej hostiteľský členský štát skôr prijal opatrenia v zmysle článku 8 ods. 2 smernice 91/439/EHS, ak táto osoba neskôr získala v členskom štáte vydania vodičské oprávnenie skupiny C bez porušenia požiadavky bydliska vyplývajúceho z vodičského preukazu?

               2.

               Môže hostiteľský členský štát v prípade kladnej odpovede na túto otázku taktiež odmietnuť uznať vodičské oprávnenie skupiny C, ktoré bolo udelené tejto osobe?

      (1)  Smernica Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317).


title: Vec C-514/07 P: Odvolanie podané 22. novembra 2007 : Švédske kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 vo veci T-36/04, Association de la presse internationale a.s.b.l. (API)/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/32

         Odvolanie podané 22. novembra 2007: Švédske kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 vo veci T-36/04, Association de la presse internationale a.s.b.l. (API)/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-514/07 P)
   (2008/C 51/54)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a S. Johannesson, právni zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Association de la presse internationale a.s.b.l. (API) a Európska komisia
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil bod 2 výrokovej časti rozsudku Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 vo veci T – 36/04,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 20. novembra 2003 v celom rozsahu v zmysle žalobného návrhu predloženého zo strany API na Súd prvého stupňa, a to takisto pokiaľ ide o odmietnutý prístup k písomným podaniam, ktoré predložila Komisia vo veci T-209/01 Honeywell/Komisia, T-210/01 General Electric/Komisia a C-203/03 Komisia/Rakúsko, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V rozsudku, proti ktorému sa podáva odvolanie, Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil právo Spoločenstva, keďže rozhodnutie Komisie nezrušil v celom rozsahu.

               2.

               Súd prvého stupňa na jednej strane rozhodol, že podľa článku 4 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1), sú inštitúcie povinné posúdiť, či by zverejnenie mohlo osobitne a konkrétnym spôsobom poškodiť záujem, ktorý je chránený výnimkou. Iba v takomto prípade môže byť výnimka podkladom pre zamietnutie zverejnenia dokumentu. Preskúmanie je potrebné vykonať vo vzťahu ku každému individuálnemu dokumentu. Odvolateľ s takýmto záverom súhlasí.

               3.

               V každom prípade Súd prvého stupňa na druhej strane dospel k záveru, že práve v tomto prípade Komisia nebola povinná vykonať takéto preskúmanie, pričom poukazuje na skutočnosť, že v prípade dokumentov predložených v prebiehajúcich veciach existuje všeobecná požiadavka dôvernosti až do začatia ústnej časti konania. Táto všeobecná požiadavka dôvernosti vychádza sčasti z práva na riadne vypočutie na nestrannom súde a sčasti z toho, že Komisia má byť schopná chrániť svoje záujmy ako účastník konania. V tejto súvislosti Súd prvého stupňa rozhodol, že Komisia sa nedopustila nesprávneho posúdenia, keď odmietla prístup k predloženým dokumentom.

               4.

               Odvolateľ zastáva názor, že posledné uvedené rozhodnutie je nezlučiteľné s povinnosťou preskúmať otázku zverejnenia odkazom na obsah konkrétneho dokumentu. Súd prvého stupňa preto svojím rozsudkom nesprávne uplatnil právo Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec T-345/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. marca 2008 – Evropaïki Dynamiki/Komisia ( Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie Spoločenstvom — Poskytovanie služieb spojených s vývojom a poskytovaním služieb podpory pre informačnú službu Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS) — Odmietnutie ponuky uchádzača — Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a zásada transparentnosti )

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. marca 2008 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-345/03) (1)

   („Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie Spoločenstvom - Poskytovanie služieb spojených s vývojom a poskytovaním služieb podpory pre informačnú službu Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS) - Odmietnutie ponuky uchádzača - Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a zásada transparentnosti“)
   (2008/C 107/36)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: pôvodne S. Pappas, neskôr N. Korogiannakis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení:C. O'Reilly a L. Parpala, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh žalobkyne na zrušenie rozhodnutia o uzavretí zmluvy, ktorá je predmetom verejného obstarávania Komisie ENTR/02/55 – CORDIS časť č. 2, ktoré sa týka vývoja a poskytovania služieb podpory pre informačnú službu Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie zo 16. júla 2003 o uzavretí zmluvy, ktorá je predmetom verejného obstarávania ENTR/02/055 – CORDIS časť č. 2, sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003.


title: Výmaz veci C-548/03

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/22

         Výmaz veci C-548/03 (1)

   (2005/C 106/50)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 16. decembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-548/03: Európsky parlament proti Rade Európskej únie, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Írsko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004


title: Vec T-378/17: Žaloba podaná 8. júna 2017 – La Zaragozana/EUIPO – Heineken Italia (CERVISIA)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/39

         Žaloba podaná 8. júna 2017 – La Zaragozana/EUIPO – Heineken Italia (CERVISIA)
   (Vec T-378/17)
   (2017/C 256/44)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španielsko) (v zastúpení: L. Broschat García, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Heineken Italia SpA (Pollein, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „CERVISIA“ – prihláška č. 13 395 397.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. marca 2017 vo veci R 1241/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-179/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 15. mája 2009 — Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh/Région wallonne

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 15. mája 2009 — Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh/Région wallonne
   (Vec C-179/09)
   2009/C 180/53
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Alix Walsh

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 1 ods. 5 smernice 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) vykladať tak, že zo svojej pôsobnosti vylučuje právnu úpravu — akou je dekrét valónskeho regiónu zo 17. júla 2008 o niektorých povoleniach, na ktoré sa vzťahujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu — ktorá uvádza, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“ na udelenie stavebného povolenia, environmentálneho povolenia a osobitných povolení na činnosti a práce, ktoré táto právna úprava taxatívne vymedzuje, a ktorá „schvaľuje“ povolenia, pre ktoré je uvedené, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“?

               2.

                           a)

                           Bránia články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (2) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3) právnemu systému, kde je povolenie na uskutočnenie projektu, u ktorého sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie, vydané legislatívnym aktom, proti ktorému neexistuje opravný prostriedok pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú stránku rozhodnutia, ktoré povoľuje uskutočniť projekt?

                           b)

                           Má sa článok 9 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (4), vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, na ktoré sa vzťahuje ustanovenie článku 6, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

                           c)

                           So zreteľom na Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, má sa článok 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec C-232/08: Žaloba podaná 29. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/25

         Žaloba podaná 29. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-232/08)
   (2008/C 209/37)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a K. Banks, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Holandské kráľovstvo si tým, že povolilo rybárske plavidlá, ktorých výkon prekračuje hranicu stanovenú článkom 29 ods. 2 nariadenia (ES) č. 850/1998 (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 23 nariadenia (ES) č. 2371/2002 (2) a článku 2 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2847/93 (3),

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že holandská vláda si tým, že vedome povolila prekročenie normy týkajúcej sa maximálneho výkonu na rybolov v oblasti obmedzeného lovu platesy, nesplnila svoju povinnosť.
   Na jednej strane, z informácií predložených holandskou vládou vyplýva, že lode Eurocotre, ktoré sú účastníkmi kolektívnej dohody, sa majú prispôsobiť obmedzeniam maximálneho výkonu 300 kw len od 1. mája 2009. Na druhej strane, z týchto informácií vyplýva, že v rámci kontroly rešpektovania tejto normy sa opakovane uplatňuje tolerancia 12,5 %, a preto sa prekročenie maximálne povoleného výkonu nesankcionuje, pokiaľ k nemu došlo v rámci tejto tolerancie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 850/98 z 30. marca 1993 o zachovaní zdrojov rybolovu prostredníctvom technických opatrení na ochranu mláďat morských organizmov (Ú. v. ES L 125, s. 1; Mim. vyd. 04/003, s. 217).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 70).


title: Vec C-82/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-82/08) (1)

   (2009/C 69/65)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec T-646/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. septembra 2014 – Ipatau/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Obmedzenie vstupu a prechodu cez územie Únie — Začlenenie a ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb — Novinár — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2014 – Ipatau/Rada
   (Vec T-646/11) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Obmedzenie vstupu a prechodu cez územie Únie - Začlenenie a ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Novinár - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Nesprávne posúdenie“))
   2014/C 388/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vadzim Ipatau (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/666/SZBP z 10. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 265, s. 17), v rozsahu, v akom sa dotýka žalobcu, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1000/2011 z 10. októbra 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 265, s. 8), v rozsahu, v akom sa dotýka žalobcu, rozhodnutia Rady zo 14. novembra 2011, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o odstránenie jeho mena z rozhodnutia Rady 2011/69/SZBP z 31. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 28, s. 40), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 84/2011 z 31. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 28, s. 17), a na zrušenie rozhodnutia Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 285, s. 1), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 307, s. 7), v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Vadzim Ipatau znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.


title: Vec T-309/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  3. marca 2008 – Holandsko/Komisia

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 3. marca 2008 – Holandsko/Komisia
   (Vec T-309/07) (1)

   (2008/C 107/74)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-131/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza – Poľsko) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky — Smernica 2004/17/ES — Zásady zadávacieho konania — Článok 10 — Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi — Povinnosť verejných obstarávateľov požiadať uchádzačov o úpravu alebo doplnenie ich ponuky — Právo verejného obstarávateľa ponechať si bankovú záruku v prípade odmietnutia — Smernica 92/13/EHS — Článok 1 ods. 3 — Postupy preskúmania — Rozhodnutie o zadaní zákazky — Vylúčenie uchádzača — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/13

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza – Poľsko) – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik/Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.
   (Vec C-131/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Smernica 2004/17/ES - Zásady zadávacieho konania - Článok 10 - Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi - Povinnosť verejných obstarávateľov požiadať uchádzačov o úpravu alebo doplnenie ich ponuky - Právo verejného obstarávateľa ponechať si bankovú záruku v prípade odmietnutia - Smernica 92/13/EHS - Článok 1 ods. 3 - Postupy preskúmania - Rozhodnutie o zadaní zákazky - Vylúčenie uchádzača - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní))
   (2017/C 239/17)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik

      Žalovaná: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

      za účasti: Digital-Center sp. z o.o.

      Výrok rozsudku

               1.

               Zásada rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi stanovená v článku 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby verejný obstarávateľ v rámci zadávacieho konania vyzval uchádzača, aby predložil vyhlásenia alebo dokumenty, ktoré mali byť poskytnuté v zmysle špecifikácií, pričom v lehote stanovenej na predkladanie ponúk poskytnuté neboli. Tento článok naopak nebráni tomu, aby verejný obstarávateľ vyzval uchádzača na objasnenie ponuky alebo na opravu zjavnej vecnej chyby nachádzajúcej sa v ponuke, avšak pod podmienkou, že takáto výzva je adresovaná všetkým uchádzačom nachádzajúcim sa v rovnakej situácii, že so všetkými uchádzačmi sa zaobchádza rovnako a lojálne a že toto objasnenie alebo oprava nie je v skutočnosti novou ponukou, čo musí overiť vnútroštátny súd.

               2.

               Smernica Rady 92/13/ES z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii ako vo veci samej, keď boli v zadávacom konaní predložené dve ponuky a verejný obstarávateľ prijal súčasne dve rozhodnutia, pričom jedno sa týkalo odmietnutia ponuky jedného z uchádzačov a druhé zadania zákazky druhému, odmietnutý uchádzač, ktorý podal žalobu proti uvedeným dvom rozhodnutiam, musí mať možnosť žiadať o vylúčenie ponuky úspešného uchádzača, takže pojem „určitá zákazka“ v zmysle článku 1 ods. 3 smernice 92/13, zmenenej a doplnenej smernicou 2007/66, sa môže za istých okolností vzťahovať na prípadné začatie nového zadávacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  9. februára 2006  v spojených veciach C-23/04 až C-25/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Dioikitiko Protodikeio Athinon): Sfakainakis AEVE proti Elliniko Dimosio (Dohoda o pridružení EHS-Maďarsko — Povinnosť vzájomnej pomoci colných orgánov — Dodatočné vymáhanie dovozného cla po stiahnutí certifikátov o pohybe dovážaných výrobkov vo vyvážajúcom štáte)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 9. februára 2006
   v spojených veciach C-23/04 až C-25/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Dioikitiko Protodikeio Athinon): Sfakainakis AEVE proti Elliniko Dimosio (1)

   (Dohoda o pridružení EHS-Maďarsko - Povinnosť vzájomnej pomoci colných orgánov - Dodatočné vymáhanie dovozného cla po stiahnutí certifikátov o pohybe dovážaných výrobkov vo vyvážajúcom štáte)
   (2006/C 86/08)
   Jazyk konania: gréčtina
   V spojených veciach C-23/04 až C-25/04, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutím Dioikitiko Protodikeio Athinon (Grécko) z 30. septembra 2003 a doručené Súdnemu dvoru 26. januára 2004, ktoré súvisia s konaním: Sfakainakis AEVE proti Elliniko Dimosio, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk, R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), P. Kūris a G. Arestis, generálny advokát: P. Léger, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 9. februára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 31 ods. 2 a článok 32 protokolu č. 4 Európskej dohody o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Maďarskou republikou na strane druhej, v znení zmien a doplnkov rozhodnutia Asociačnej rady medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Maďarskou republikou na strane druhej č. 3/96 z 28. decembra 1996 sa majú vykladať v tom zmysle, že colné orgány dovážajúceho štátu sú povinné prihliadnuť na súdne rozhodnutia vydané vo vyvážajúcom štáte v súvislosti so žalobami podanými proti výsledkom kontroly platnosti certifikátov o pohybe tovarov vykonanej colnými orgánmi dovážajúceho štátu, akonáhle boli informované o existencii týchto žalôb a obsahu týchto rozhodnutí a to nezávisle od skutočnosti, či kontrola platnosti certifikátov o pohybe bola alebo nebola vykonaná na žiadosť colných orgánov dovážajúceho štátu.

               2.

                  Effet utile zrušenia cla ustanoveného Európskou dohodou o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Maďarskou republikou na strane druhej, uzavretou a schválenou rozhodnutím Rady a Komisie z 13. decembra 1993 bráni správnym rozhodnutiam ukladajúcim zaplatenie cla zvýšeného o dane a pokuty, ktoré boli prijaté colnými orgánmi dovážajúceho štátu pred tým, ako im bol oznámený konečný výsledok žalôb podaných proti záverom následnej kontroly a zároveň rozhodnutia orgánov vyvážajúceho štátu, ktorými sa na začiatku vydali certifikáty EUR.1, neboli stiahnuté ani zrušené.

               3.

               Odpoveď na prvé tri položené otázky nemôže byť ovplyvnená skutočnosťou, že ani grécke colné orgány, ani maďarské colné orgány nepožiadali zvolanie asociačného výboru podľa článku 33 tohto protokolu č. 4 v znení zmien a doplnkov rozhodnutia č. 3/96.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.

      Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004.


title: Vec T-74/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. mája 2010 — Francúzsko/Komisia

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/32

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. mája 2010 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-74/09) (1)

   2010/C 195/52

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec F-67/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 25. júna 2015 – Mikulik/Rada (Verejná služba — Úradníci — Skúšobná doba — Predĺženie skúšobnej doby — Prepustenie po skončení skúšobnej doby — Prax vykonávaná v inom členskom štáte Skúšobná doba uskutočnená za nezákonných podmienok)

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 25. júna 2015 – Mikulik/Rada
   (Vec F-67/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Skúšobná doba - Predĺženie skúšobnej doby - Prepustenie po skončení skúšobnej doby - Prax vykonávaná v inom členskom štáte Skúšobná doba uskutočnená za nezákonných podmienok))
   (2015/C 254/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Filip Mikulik (Praha, Česká republika) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o prepustení žalobcu po skončení skúšobnej doby a na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú údajne utrpel

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Filip Mikulik znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014, s. 26.


title: Vec C-494/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Heintz van Landewijck SARL/Staatssecretaris van Financiën (Daňové ustanovenia — Harmonizácia právnych úprav — Smernica 92/12/EHS — Spotrebná daň — Kontrolné známky — Šiesta smernica DPH — Články 2 a 27 — Zmiznutie kontrolných známok)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Heintz van Landewijck SARL/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-494/04) (1)

   (Daňové ustanovenia - Harmonizácia právnych úprav - Smernica 92/12/EHS - Spotrebná daň - Kontrolné známky - Šiesta smernica DPH - Články 2 a 27 - Zmiznutie kontrolných známok)
   (2006/C 212/09)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Heintz van Landewijck SARL

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 27 ods. 1 a 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23), zmenenej a doplnenej deviatou smernicou 78/583/EHS (Ú. v. ES L 194, s. 16; Mim. vyd. 09/001, s. 69, ďalej len „deviata smernica“) – Výklad smernice Rady 92/12/ES z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve [držbe – neoficiálny preklad], pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179) – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy s právnou úpravou Spoločenstva – Kontrolné známky na tabak – Zmiznutie pred použitím
   Výrok rozsudku

               1.

               Ani smernici Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov, ani zásade proporcionality neodporuje to, aby členské štáty prijali právnu úpravu, ktorá nestanovuje vrátenie sumy zaplatenej spotrebnej dane v prípade, že kontrolné známky zmizli skôr, ako mohli byť umiestnené na tabakové výrobky, ak k tomuto zmiznutiu nedošlo v dôsledku nehody alebo vplyvom vyššej moci a ak sa nepreukáže, že kontrolné známky boli zničené alebo s konečnou platnosťou nepoužiteľné, a spôsobuje teda, že finančnú zodpovednosť za stratu kontrolných známok má ich nadobúdateľ.

               2.

               Článok 27 ods. 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že nedodržanie lehoty na oznámenie nepredstavuje podstatnú procesnú vadu, ktorá by spôsobila neuplatniteľnosť odchylného opatrenia, ktoré bolo neskoro oznámené.

               3.

               Článok 27 ods. 1 a 5 šiestej smernice 77/388 sa má vykladať v tom zmysle, že odchylný režim výberu DPH prostredníctvom kontrolných známok, akým je ten, ktorý stanovuje článok 28 zákona o dani z obratu z 28. júna 1968 (Wet op de omzetbelasting), je zlučiteľný s požiadavkami stanovenými týmito ustanoveniami smernice a neprekračuje rozsah nevyhnutný na zjednodušenie výberu dane.

               4.

               Neexistencia povinnosti vrátenia súm zaplatených za kontrolné známky, ktoré zodpovedajú dani z pridanej hodnoty v prípade, že kontrolné známky zmizli skôr, ako mohli byť umiestnené na tabakové výrobky, ak k tomuto zmiznutiu nedošlo v dôsledku nehody alebo vplyvom vyššej moci a ak sa nepreukáže, že kontrolné známky boli zničené alebo s konečnou platnosťou nepoužiteľné, nie je v rozpore so šiestou smernicou 77/388, a najmä článkom 27 ods. 1 a 5 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005.


title: Vec C-296/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Montpellier (Francúzsko) 3. júla 2008 – Ministère public/Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Montpellier (Francúzsko) 3. júla 2008 – Ministère public/Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea
   (Vec C-296/08)
   (2008/C 223/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel de Montpellier
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
   Ministère public

      Vyžiadaná osoba: Ignacio Pédro Santesteban Goicoechea
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyplýva z neoznámenia členským štátom, v tomto prípade Španielskom, podľa článku 31 ods. 2 rámcového rozhodnutia z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (1), jeho úmyslu naďalej uplatňovať dvojstranné a mnohostranné dohody, že z dôvodu použitia výrazu „nahrádza“ v článku 31 tohto rozhodnutia tento členský štát nemôže uplatňovať vo vzťahu k inému členskému štátu, v tomto prípade Francúzsku, ktoré urobilo vyhlásenie podľa článku 32 rámcového rozhodnutia, iné konania, ako je konanie o európskom zatykači?

               2.

               Umožňujú výhrady uskutočnené vykonávajúcim štátom, aby tento členský štát uplatnil dohovor z 27. septembra 1996, teda predchádzajúci 1. januáru 2004, ktorý však nadobudol platnosť v tomto vykonávajúcom štáte až po tomto dátume 1. januára 2004 uvedenom v článku 32 rámcového rozhodnutia?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec C-470/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) 14. septembra 2011 — SIA Garkalns /Rīgas dome

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) 14. septembra 2011 — SIA „Garkalns“/Rīgas dome
   (Vec C-470/11)
   2011/C 331/23
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SIA „Garkalns“

      Žalovaná: Rīgas dome

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 49 ES a povinnosť transparentnosti, ktorá je s ním spojená, vykladať v tom zmysle, že je zlučiteľné s prípustnými obmedzeniami voľného poskytovania služieb, keď vopred verejne vyhlásený zákon zavádza neurčitý právny pojem, akým je „podstatný zásah do záujmov štátu a obyvateľov dotknutej správnej oblasti“, ktorý treba pri každom jednotlivom uplatnení konkretizovať pomocou výkladových usmernení, ale ktorý súčasne umožňuje určitú pružnosť pri posúdení obmedzenia slobody poskytovať služby?


title: Vec T-194/12: Žaloba podaná 30. apríla 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/8

         Žaloba podaná 30. apríla 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — Bauer Consumer Media (GOLF WORLD)
   (Vec T-194/12)
   2012/C 209/13
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Hacon, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bauer Consumer Media Ltd (Peterborough, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. februára 2012 vo veci R 239/2011-1,

               —

               v dôsledku toho zamietol prihlášku pre všetky tovary a služby uvedené v námietke,

               —

               alternatívne, vyhlásil dôkazy o používaní za dostačujúce a vrátil námietku na prejednanie pred námietkovým oddelením za účelom posúdenia konfliktu medzi predmetnými ochrannými známkami a

               —

               priznal namietateľovi náhradu jeho trov súvisiacich s námietkovým konaním, konaním pred odvolacím senátom a náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „GOLF WORLD“ pre tovary a služby tried 9, 16, 35, 38 a 41 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7070147.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobca.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápis ochrannej známky Beneluxu č. 465586 týkajúci sa slovnej ochrannej známky„GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; dánsky zápis ochrannej známky č. 541/1991 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; francúzsky zápis ochrannej známky č. 1551025 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; grécky zápis ochrannej známky č. 96430 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; taliansky zápis ochrannej známky č. 575282 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; španielsky zápis ochrannej známky č. 1308477 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; švédsky zápis ochrannej známky č. 229611 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; portugalský zápis ochrannej známky č. 259281 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16; írsky zápis ochrannej známky č. 113474 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „GOLF WORLD“ pre tovary triedy 16.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietok.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 42 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-123/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  26. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/22

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-123/07) (1)

   (2008/C 142/38)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-215/06: Žaloba podaná 8. augusta 2006 – American Clothing Associates/ÚHVT (obrazová ochranná známka – javorový list a písmená RW)

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/12

         Žaloba podaná 8. augusta 2006 – American Clothing Associates/ÚHVT (obrazová ochranná známka – javorový list a písmená RW)
   (Vec T-215/06)
   (2006/C 249/31)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: American Clothing Associates (Evergem, Belgicko) (v zastúpení: P. Maeyaert a N. Clarembeaux, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. mája 2006 vo veci R 1463/2005-1,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka zložená zo zobrazenia javorového listu a písmen RW pre výrobky a služby v triedach 18, 25 a 40 (prihláška č. 2 785 368).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa sa v prvom rade odvoláva na porušenie článku 7 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady č. 40/94 a článku 6ter Parížskeho dohovoru, keďže odvolací senát ÚHVT nebral do úvahy celkový dojem prihlasovanej ochrannej známky a dopustil sa nesprávneho posúdenia povahy heraldického napodobenia javorového listu, z ktorého pozostáva prihlasovaná ochranná známka. Žalobkyňa tiež uvádza, že odvolací senát neprávom odmietol zohľadniť dobré meno ochrannej známky v rámci uplatnenia absolútneho dôvodu zamietnutia zápisu stanoveného v článku 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94.


title: Vec C-378/13: Žaloba podaná 2. júla 2013 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/31

         Žaloba podaná 2. júla 2013 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-378/13)
   2013/C 260/58
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a A. Alcover San Pedro)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Helénska republika si tým, že neprijala opatrenia, ktoré vyplývajú z rozsudku Súdneho dvora zo 6. októbra 2005 vo veci C-502/03, Komisia/Helénska republika, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               uložil Helénskej republike, aby zaplatila penále v navrhovanej výške 71 193,60 eura za každý deň omeškania so splnením povinností vyplývajúcich z rozsudku vo veci C-502/03, a to odo dňa vydania rozsudku v tejto veci až do dňa splnenia povinností vyplývajúcich z rozsudku vo veci C-502/03,

               —

               uložil Helénskej republike, aby Komisii zaplatila paušálnu pokutu vo výške 7 786,80 eura za každý deň odo dňa vydania rozsudku vo veci C-502/03 do dňa vydania rozsudku v tejto veci, alebo do dňa splnenia povinností vyplývajúcich z rozsudku C-502/03 podľa toho, čo nastane skôr,

               —

               zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V rozsudku vydanom 6. októbra 2005 vo veci C-502/03, Komisia/Helénska republika, Súdny dvor rozhodol:

                           „1.

                           Helénska republika si tým, že neprijala všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania článkov 4, 8 a 9 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice.

                           2.

                           Helénska republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.“

               2.

               Článok 260 ods. 1 ZFEÚ stanovuje, že ak Súdny dvor zistí, že členský štát nesplnil povinnosť, ktorá mu vyplýva zo zmlúv, tento štát je povinný prijať potrebné opatrenia, aby vyhovel rozsudku Súdneho dvora.

               3.

               Komisia po tom, čo dodržala postup pred podaním žaloby, ktorý je upravený v článku 260 ZFEÚ, zaslala Helénskej republike listami výzvu a doplňujúcu výzvu, v ktorých jej umožnila vyjadriť sa k opatreniam prijatým na vyhovenie vyššie uvedenému rozsudku.

               4.

               Komisia po analýze odpovedí Helénskej republiky na vyššie uvedené listy a osobitne ôsmych správ o pokroku predložených Helénskou republikou konštatovala, že Helénska republika vyše 7 rokov po vydaní vyššie uvedeného rozsudku neprijala všetky opatrenia potrebné na vyhovenie rozsudku Súdneho dvora zo 6. októbra 2005 vo veci C-502/03, a rozhodla podať žalobu podľa článku 260 ods. 2 ZFEÚ.


title: Vec C-96/05: Žaloba podaná dňa 21. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/21

         Žaloba podaná dňa 21. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-96/05)
   (2005/C 93/39)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Gerald Braun a Georgios Zabbos, členovia právneho servisu Komisie, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 21. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Helénska republika tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady z 27. septembra 2001 ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 78/660/EHS, 83/349/EHS a 86/635/EHS, pokiaľ ide o pravidlá oceňovania pre ročné a konsolidované účtovné závierky určitých typov spoločností, ako aj bánk a iných finančných inštitúcií (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               2)

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. januára 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 283, 27.10.2001, s. 28.


               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/1

         2009/C 220/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009

      Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009

      Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009

      Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009

      Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009

      Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-421/15 P: Odvolanie podané 29. júla 2015: Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 21. mája 2015 v spojených veciach T-331/10 RENV a T-416/10 RENV, Yoshida Metal Industry Co. Ltd./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/13

         Odvolanie podané 29. júla 2015: Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 21. mája 2015 v spojených veciach T-331/10 RENV a T-416/10 RENV, Yoshida Metal Industry Co. Ltd./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-421/15 P)
   (2015/C 389/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (v zastúpení: J. Cohen, solicitor, G. Hobbs QC, T. St Quintin, barrister)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor vydal v súvislosti s hlavným návrhom rozhodnutia s týmto účinkom:

               a)

               rozhodnutie siedmej komory Všeobecného súdu Súdneho dvora Európskej únie z 21. mája 2015 v spojených veciach T-331/10 RENV a T-416/10 RENV sa zrušuje;

               b)

               odvolateľkina žaloba o neplatnosť rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. mája 2010 vo veci R 1235/2008 pred Všeobecným súdom je prípustná a toto rozhodnutie sa zrušuje;

               c)

               odvolateľkina žaloba o neplatnosť rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. mája 2010 vo veci R 1237/2008-1 pred Všeobecným súdom je prípustná a toto rozhodnutie sa zrušuje;

               d)

               ÚHVT a vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania odvolateľky, vrátane trov konania, o ktorých bolo rozhodnuté rozsudkom Súdneho dvora zo 6. marca 2014 v spojených veciach C-337/12 P a C-340/12 P, EU:C:2014:129.

         V prípade, že Súdny dvor nevyhovie hlavnému návrhu, odvolateľka navrhuje, aby v súvislosti so subsidiárnym návrhom vydal rozhodnutia s týmto účinkom:

               a)

               rozhodnutie siedmej komory Všeobecného súdu Súdneho dvora Európskej únie z 21. mája 2015 v spojených veciach T-331/10 RENV a T-416/10 RENV sa zrušuje vo vzťahu k týmto tovarom, ku ktorým sú zapísané ochranné známky Spoločenstva č. 1371244 a 1372580: v triede 8 osličky na ostrenie kosy a držiaky na osličky, v triede 21 nádoby do domácnosti alebo kuchyne (s výnimkou nádob z drahých kovov alebo pokovovaných drahými kovmi) a bloky na držanie nožov.

               b)

               odvolateľkina žaloba o neplatnosť rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. mája 2010 vo veci R 1235/2008-1 pred Všeobecným súdom je prípustná a toto rozhodnutie sa zrušuje vo vzťahu k týmto tovarom, ku ktorým je zapísaná ochranná známka Spoločenstva č. 1371244: trieda 8, osličky na ostrenie kosy a držiaky na osličky; trieda 21, nádoby do domácnosti alebo kuchyne (s výnimkou nádob z drahých kovov alebo pokovovaných drahými kovmi) a bloky na držanie nožov.

               c)

               odvolateľkina žaloba o neplatnosť rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. mája 2010 vo veci R 1237/2008-1 pred Všeobecným súdom je prípustná a toto rozhodnutie sa zrušuje vo vzťahu k týmto tovarom, ku ktorým je zapísaná ochranná známka Spoločenstva č. 1372580: trieda 8, osličky na ostrenie kosy a držiaky na osličky; trieda 21, nádoby do domácnosti alebo kuchyne (s výnimkou nádob z drahých kovov alebo pokovovaných drahými kovmi) a bloky na držanie nožov.

               d)

               ÚHVT a vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania odvolateľky, vrátane trov konania, o ktorých bolo rozhodnuté rozsudkom Súdneho dvora zo 6. marca 2014 v spojených veciach C-337/12 P a C-340/12 P, EU:C:2014:129.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               a)

               Po prvé, že Všeobecný súd porušil článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (1) tým, že si ho nesprávne vyložil a v dôsledku toho ho nesprávne uplatnil na označenia, ktoré sú graficky znázornené v predmetných ochranných známkach Spoločenstva.

               b)

               Po druhé, že Všeobecný súd navyše alebo alternatívne porušil článok 52 ods. 3 nariadenia tým, že nepreskúmal uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) vo vzťahu ku každej kategórii tovarov, pre ktoré boli zapísané označenia, ktoré sú graficky znázornené v ochranných známkach Spoločenstva.

      Zhrnutie tvrdení na podporu prvého odvolacieho dôvodu:

   Všeobecný súd v bode [39] napadnutého rozsudku dospel k záveru, že článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) sa uplatňuje na akékoľvek označenie, či už dvojrozmerné alebo trojrozmerné, v ktorom všetky základné charakteristiky označenia plnia technickú funkciu. Pri prijatí a uplatnení tohto záveru na predmetné ochranné známky Spoločenstva sa však Všeobecný súd nesprávne odklonil od rozhodnutia uvedeného v bode [48] rozsudku Súdneho dvora vo veci C-48/09 P, Lego Juris/ÚHVT, EU:C:2010:516 (a v dôsledku toho mu nepriznal účinok), podľa ktorého článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nebráni zápisu označenia ako ochrannej známky „len z dôvodu, že má úžitkové vlastnosti“; slová „výlučne“ a „nevyhnutný“ majú za cieľ zúžiť pôsobnosť článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) na označenia „len tých tvarov, ktoré predstavujú výlučne technické riešenie“.
   Všeobecný súd mal podľa veci Lego dospieť k záveru, že článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nestanovuje žiadnu právnu povinnosť, aby boli dvojrozmerné alebo trojrozmerné označenia zbavené funkčnosti, a nebráni zápisu „hybridných označení“ obsahujúcich vizuálne výrazné okrasné dizajnové prvky, o ktorých nemožno povedať, že „predstavujú výlučne technické riešenie“, ale ktoré aj plnia takú charakteristickú funkciu, aká sa od ochranných známok očakáva. Všeobecný súd sa však nesprávne odklonil od relevantných právnych kritérií pre uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) (a v dôsledku toho im nepriznal účinok) tým, že nepostupoval na základe toho, že označenia, ktoré sú graficky znázornené v ochranných známkach Spoločenstva, boli „hybridné označenia“ obsahujúce okrasné dizajnové prvky (vizuálne výrazné vzory, ktoré sú predložené pozorovateľovi vo forme čiernych bodiek vytvorených zúbkovaním a zafarbením týchto zúbkov), ktoré, ako to potvrdzuje rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 31. októbra 2001, na ktoré odkazuje odsek [5] napadnutého rozsudku, má rozlišovaciu spôsobilosť.
   Ak by sa Všeobecný súd nedopustil nesprávneho výkladu článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) a jeho nesprávneho uplatnenia tým, že prijal a uplatnil chybný postoj k funkčnej a zároveň aj rozlišovacej spôsobilosti zúbkov vo vzťahu k označeniam, ktoré sú graficky znázornené v predmetných ochranných známkach Spoločenstva, mal by rozhodnúť, a aj by rozhodol, že ustanovenia daného článku nevylučujú zápis predmetných označení, a že naopak, rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT sú nesprávne a mali by byť zrušené.

      Zhrnutie tvrdení na podporu druhého odvolacieho dôvodu:

   Všeobecný súd bol podľa článku 52 ods. 3 nariadenia povinný posúdiť, či sú označenia, ktoré sú graficky znázornené v ochranných známkach Spoločenstva, neplatné podľa článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) z dôvodu, že sú „tvar[mi], ktoré predstavujú výlučne technické riešenie“ (podľa bodu [48] rozsudku Súdneho dvora vo veci Lego), pokiaľ ide o všetky alebo len niektoré z nich, a v prípade pozitívnej odpovede, ktorých kategórií tovarov, pre ktoré boli označenia zapísané, sa to týka. Všeobecný súd sa tejto základnej požiadavke nevenoval ani ju nesplnil, a preto nedospel k zisteniam, od ktorých nevyhnutne závisí zákonnosť jeho rozhodnutia podľa článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii).
   Ďalej a v každom prípade Všeobecný súd nemohol dodržať základnú požiadavku článku 52 ods. 3 tým, že uplatnil odôvodnenie svojho rozhodnutia podľa článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) na akékoľvek tovary bez rúčok, pre ktoré boli zapísané označenia, ktoré sú graficky znázornené v ochranných známkach Spoločenstva. Označenia boli konkrétne zapísané pre tieto kategórie tovarov bez rúčok, na ktoré nebolo z právneho hľadiska možné uplatniť rozhodnutie Všeobecného súdu podľa článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) v súlade s požiadavkami článku 52 ods. 3: v triede 8 osličky na ostrenie kosy a držiaky na osličky, v triede 21 nádoby do domácnosti alebo kuchyne (s výnimkou nádob z drahých kovov alebo pokovovaných drahými kovmi) a bloky na držanie nožov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-221/15: Žaloba podaná 5. mája 2015 – Arbuzov/Rada

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/36

         Žaloba podaná 5. mája 2015 – Arbuzov/Rada
   (Vec T-221/15)
   (2015/C 279/44)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobca: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Machytková, advokátka)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia týkajú žalobcu a

               —

               zaviazal žalovanú náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na riadnu správu vecí

                           —

                           V tomto ohľade žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu práva na riadnu správu vecí, ktoré zaručuje článok 41 ods. 1 a článok 41 ods. 2 písm. a) a c) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) z dôvodu, že žalovaná podľa jeho názoru nekonala s náležitou starostlivosťou pri ukladaní povinnosti žalovanej dôsledne a nestranne skúmať všetky relevantné skutočnosti prípadu žalobcu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení vlastníckeho práva

                           —

                           Žalobca na tomto mieste tvrdí, že žalovaná porušila vlastnícke právo, ktoré zaručuje článok 17 ods. 1 Charty a článok 1 Dodatkového protokolu č. 1 k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd tým, že v dôsledku porušenia práva na dobrú správu vecí, žalovaná prijala napadnuté akty, ktoré obmedzujú vlastnícke právo žalobcu bez právneho dôvodu a v rozpore s podmienkami uvedenými v článku 52 ods. 1 Charty.


title: Vec T-243/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Fedecom/Komisia ( „Štátna pomoc — Sektor ovocia a zeleniny —  ‚Ročné hospodárske plány‘ , ktorých cieľom je podpora trhu s ovocím a zeleninou vo Francúzsku — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Pojem štátna pomoc — Štátne zdroje — Spolufinancovanie verejným subjektom a dobrovoľnými príspevkami organizácií výrobcov — Tvrdenia, ktoré sú v rozpore so skutkovými okolnosťami uvedenými počas správneho konania — Prevádzková pomoc — Legitímna dôvera“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Fedecom/Komisia
   (Vec T-243/09) (1)

   (Štátna pomoc - Sektor ovocia a zeleniny - ‚Ročné hospodárske plány‘, ktorých cieľom je podpora trhu s ovocím a zeleninou vo Francúzsku - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Pojem štátna pomoc - Štátne zdroje - Spolufinancovanie verejným subjektom a dobrovoľnými príspevkami organizácií výrobcov - Tvrdenia, ktoré sú v rozpore so skutkovými okolnosťami uvedenými počas správneho konania - Prevádzková pomoc - Legitímna dôvera)
   2012/C 355/42
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Galvez, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 203 v konečnom znení z 28. januára 2009 týkajúceho sa „ročných hospodárskych plánov“ v sektore ovocia a zeleniny, ktoré zaviedla Francúzska republika

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Výmaz veci C-527/03

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/31

         Výmaz veci C-527/03 (1)

   (2005/C 217/63)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením z 8. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-527/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004


title: Vec C-494/11 P: Odvolanie podané 23. septembra 2011 : Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  13. júla 2011 vo veci T-141/07, Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG/Európska komisia

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/18

         Odvolanie podané 23. septembra 2011: Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 vo veci T-141/07, Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG/Európska komisia
   (Vec C-494/11 P)
   2011/C 347/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis BV, Otis Elevator Company, Otis GmbH & Co. OHG (v zastúpení: A. Winckler, avocat, J. Temple Lang, solicitor, C. J. Cook, advocate, D. Gerard, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               na základe dostupných dôkazov čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie a znížil sumu v ňom uložených pokút, alebo, pokiaľ to považuje za vhodné, zrušil napadnutý rozsudok a vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie relevantných skutočností,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pre Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prvým odvolacím dôvodom odvolateľky namietajú proti záveru Všeobecného súdu, podľa ktorého Komisia oprávnene pripísala zodpovednosť za porušenie, ktorého sa dopustila GTO v Luxemburgu, spoločnosti Otis SA. Tento žalobný dôvod má štyri časti. Po prvé sa Všeobecný súd dopustil zjavne nesprávneho vecného posúdenia, keďže neprávne uplatnil právne jednak kritériá stanovené Súdnym dvorom v rozsudku Akzo Nobel/Komisia, C-97/08 P, a jednak pojem jeden podnik. Po druhé Všeobecný súd prekročil svoju právomoc, keďže sa oprel o skutkové okolnosti, ktoré neboli uvedené Komisiou v napadnutom rozhodnutí a neboli súčasťou spisu Komisie v tejto veci. Po tretie Všeobecný súd nesprávne posúdil povahu a rozsah právneho vzťahu medzi GTO a Otis SA, a skreslil skutočnosti. Po štvrté Všeobecný súd neposkytol dostatočné odôvodnenie k zamietnutiu žalobného dôvodu, podľa ktorého Komisia porušila svoju povinnosť rovnosti zaobchádzania medzi materskými spoločnosťami GTO a MEE.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil rôznych nesprávnych právnych posúdení, keď prijal výpočet základnej sumy pokuty za nemecké porušenie. Tento odvolací dôvod sa delí na dve časti. Po prvé Všeobecný súd neprávne vykladal usmernenia pre uloženie pokút z roku 1998, keď sa domnieval, že Komisia nebola pri stanovovaní základnej sumy pokuty povinná zohľadniť veľkosť dotknutého trhu. Po druhé Všeobecný súd neposkytol dostatočné odôvodnenie v súvislosti so stanovením veľkosti relevantného trhu a s rozdelením účastníkov kartelu do kategórií.
   V treťom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení a prekročil svoju právomoc, keď odmietol priznať Otis „čiastočnú imunitu“ podľa posledného odseku bodu 23 písm. b) oznámenia o spolupráci z roku 2002. Tento odvolací dôvod sa delí na dve časti. Po prvé Všeobecný súd neuplatnil správne právne kritériá pre priznanie „čiastočnej imunity“, prekročil svoju právomoc tým, že posúdenie Komisie týkajúce sa dôkazov predložených Otis nahradil svojim vlastným posúdením a porušil ustálené pravidlá týkajúce sa dôkazov. Po druhé Všeobecný súd poskytol nesprávny výklad, pokiaľ ide o povinnosť odôvodnenia, ktorá pripadá Komisii.


title: Vec C-500/14: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Torino – Taliansko) – Ford Motor Company/Wheeltrims srl (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dizajny Spoločenstva — Smernica 98/71/ES — Článok 14 — Nariadenie (ES) č. 6/2002 — Článok 110 — Tzv. ustanovenia „o opravách“ — Užívanie ochrannej známky treťou osobou bez súhlasu majiteľa pre náhradné diely alebo príslušenstvo motorových vozidiel, ktoré sú totožné s výrobkami, pre ktoré ochranná známka zapísaná)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/14

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Torino – Taliansko) – Ford Motor Company/Wheeltrims srl
   (Vec C-500/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dizajny Spoločenstva - Smernica 98/71/ES - Článok 14 - Nariadenie (ES) č. 6/2002 - Článok 110 - Tzv. ustanovenia „o opravách“ - Užívanie ochrannej známky treťou osobou bez súhlasu majiteľa pre náhradné diely alebo príslušenstvo motorových vozidiel, ktoré sú totožné s výrobkami, pre ktoré ochranná známka zapísaná))
   (2016/C 038/18)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Torino

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ford Motor Company

      Žalovaná: Wheeltrims srl

      Výrok

   Článok 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/71/ES z 13. októbra 1998 o právnej ochrane dizajnov a článok 110 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva sa musia vykladať v tom zmysle, že neoprávňujú výrobcov náhradných dielov a príslušenstva pre motorové vozidlá, ako sú kryty kolies, aby odchylne od ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok a nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva umiestnili na svoje výrobky označenia zhodné s ochrannou známkou výrobcu motorových vozidiel, zapísanou okrem iného pre také výrobky, bez súhlasu tohto výrobcu s odôvodnením, že takéto užívanie ochrannej známky predstavuje jediný spôsob opravy dotknutého vozidla s obnovením jeho pôvodného vzhľadu ako zloženého výrobku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec T-473/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. júna 2007 – Asturias Cuerno/Komisia ( Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods. 1 písmeno a) prílohy VII Služobného poriadku — Služby poskytované pre medzinárodnú organizáciu — Príspevok na usídlenie — Diéty )

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. júna 2007 – Asturias Cuerno/Komisia
   (Vec T-473/04) (1)

   („Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods. 1 písmeno a) prílohy VII Služobného poriadku - Služby poskytované pre medzinárodnú organizáciu - Príspevok na usídlenie - Diéty“)
   (2007/C 183/62)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cristina Asturias Cuerno (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. García-Gallardo Gil-Fournier a A. Sazagués Torres, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Rivas Andrés, J. Gutiérrez Gisbert a M. Canal Fontcuberta, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušene rozhodnutia Komisie z 25. augusta 2004, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne z 27. apríla 2004 a neuznáva jej nárok na príspevok na expatriáciu podľa článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ani na iné súvisiace príspevky
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Komisie z 28. januára a 25. augusta 2004 sa zrušujú.

               2.

               Žalobkyňa má nárok na príspevok na expatriáciu podľa článku 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj na príspevok na usídlenie podľa článku 5 tej istej prílohy.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005.


title: Vec T-241/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Grécko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Hovädzie a teľacie mäso — Ovčie a kozie mäso — Tabak — Článok 69 nariadenia (ES) č. 1782/2003 — Článok 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Článok 23 ods. 1 nariadenia (ES) č. 796/2004“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/44

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Grécko/Komisia
   (Vec T-241/13) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Hovädzie a teľacie mäso - Ovčie a kozie mäso - Tabak - Článok 69 nariadenia (ES) č. 1782/2003 - Článok 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Článok 23 ods. 1 nariadenia (ES) č. 796/2004“))
   (2016/C 048/49)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias, S. Papaïoannou a A. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Marcoulli a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 67, s. 20), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Helénskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), sa zrušuje v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Helénskou republikou v odvetví tabaku pre rok podania žiadosti 2006.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Helénska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-198/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hovioikeus (Fínsko) 22. apríla 2014 – Valev Visnapuu/Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hovioikeus (Fínsko) 22. apríla 2014 – Valev Visnapuu/Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus
   (Vec C-198/14)
   2014/C 202/15
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Helsingin hovioikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Valev Visnapuu

      Odporcovia: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba prípustnosť fínskej právnej úpravy dane z balení nápojov, podľa ktorej sa táto daň vyberá vtedy, keď obal nepatrí do systému návratu, namiesto článku 34 ZFEÚ posudzovať podľa článku 110 ZFEÚ? V prípade sporného systému návratu musí ísť o systém zálohovania, v prípade ktorého sa osoba, ktorá nápoje balí alebo dováža, sama alebo spôsobom, ktorý sa upravuje vo fínskom zákone o odpade alebo v príslušných právnych predpisoch platných pre provinciu Åland, stará o recykláciu alebo opakované použitie nápojových obalov, takže sa obal znovu použije alebo využije ako surovina.

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je uvedená právna úprava v súlade s článkom 1 ods. 1, článkami 7 a 15 smernice 94/62/ES (1), keď sa zohľadní aj článok 110 ZFEÚ?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Je uvedená právna úprava v súlade s článkom 1 ods. 1, článkami 7 a 15 smernice 94/62/ES, keď sa zohľadní aj článok 34 ZFEÚ?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku: Treba fínsku právnu úpravu dane z balení nápojov považovať podľa článku 36 ZFEÚ za prípustnú?

               5.

               Možno požiadavku, aby osoba, ktorá alkoholické nápoje používa na obchodné účely, mala na svoju činnosť týkajúcu sa dovážaných alkoholických nápojov osobitné maloobchodné povolenie, keď fínsky kupujúci kúpil alkoholické nápoje cez internet alebo prostredníctvom predaja na diaľku od predávajúceho, ktorý pôsobí v inom členskom štáte a alkoholické nápoje do Fínska dováža, považovať za požiadavku týkajúcu sa existencie monopolu alebo za súčasť jeho fungovania, takže nie je v rozpore s ustanoveniami článku 34 ZFEÚ, ale treba ju vyhodnotiť v kontexte článku 37 ZFEÚ?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na piatu otázku: Je vyžadovanie povolenia zlučiteľné s podmienkami pre štátne monopoly obchodnej povahy podľa článku 37 ZFEÚ?

               7.

               V prípade zápornej odpovede na piatu otázku a uplatnenia článku 34 ZFEÚ na prejednávaný prípad: Predstavuje fínska právna úprava, podľa ktorej sa pri objednávke alkoholických nápojov zo zahraničia cez internet alebo inak prostredníctvom obchodu na diaľku dovoz nápojov na účely osobnej spotreby povolí len vtedy, keď alkoholické nápoje doviezol sám objednávateľ alebo tretia osoba, ktorá je nezávislá od predávajúceho, a pre dovoz sa vyžaduje povolenie podľa zákona o alkohole, množstevné obmedzenie alebo opatrenie s rovnakým účinkom, ktoré je v rozpore s článkom 34 ZFEÚ?

               8.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: Možno predmetnú právnu úpravu so zreteľom na ochranu zdravia a života ľudí považovať za opodstatnenú a primeranú?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. ES L 365, s. 10; Mim. vyd. 13/013, s. 349).


title: Vec T-466/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. marca 2015 – RFA International/Komisia („Dumping — Dovoz ferosilícia s pôvodom v Rusku — Zamietnutie žiadostí o náhradu zaplateného antidumpingového cla — Stanovenie vývoznej ceny — Jeden hospodársky subjekt — Určenie dumpingového rozpätia — Uplatnenie inej metódy než tej, ktorá bola použitá pri pôvodnom prešetrovaní — Zmena okolností — Článok 2 ods. 9 a článok 11 ods. 9 nariadenia (ES) č. 1225/2009“)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. marca 2015 – RFA International/Komisia
   (Vec T-466/12) (1)

   ((„Dumping - Dovoz ferosilícia s pôvodom v Rusku - Zamietnutie žiadostí o náhradu zaplateného antidumpingového cla - Stanovenie vývoznej ceny - Jeden hospodársky subjekt - Určenie dumpingového rozpätia - Uplatnenie inej metódy než tej, ktorá bola použitá pri pôvodnom prešetrovaní - Zmena okolností - Článok 2 ods. 9 a článok 11 ods. 9 nariadenia (ES) č. 1225/2009“))
   (2015/C 146/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (v zastúpení: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutí Komisie C(2012) 5577 final, C(2012) 5585 final, C(2012) 5588 final, C(2012) 5595 final, C(2012) 5596 final, C(2012) 5598 final a C(2012) 5611 final z 10. augusta 2012 týkajúcich sa žiadostí o náhradu zaplateného antidumpingového cla z dovozu ferosilícia s pôvodom v Rusku v rozsahu, v akom zamietajú náhradu požadovaného antidumpingového cla okrem prípadov, kedy boli žiadosti vyhlásené za neprípustné z dôvodu uplynutia stanovenej lehoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               RFA International, LP je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 15.12.2012.


title: Vec F-3/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  26. októbra 2010 — AB/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú — Oneskorene podaná sťažnosť — Zjavná neprípustnosť)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/38

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 26. októbra 2010 — AB/Komisia
   (Vec F-3/10) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú - Oneskorene podaná sťažnosť - Zjavná neprípustnosť)
   2011/C 13/73
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: AB (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia neobnoviť zmluvu žalobcu ako zmluvného zamestnanca

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010, s. 69.


title: Vec T-397/05: Žaloba podaná  3. novembra 2005  – ARCHI.M.E.D. – E.S/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/20

         Žaloba podaná 3. novembra 2005 – ARCHI.M.E.D. – E.S/Komisia
   (Vec T-397/05)
   (2006/C 74/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Architecture, Microclimat, Energies Douces – Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D. – E.S) (Ganges, Francúzsko) (v zastúpení: P.-P. van Gehuchten, J. Sambon, P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že Komisia nemala právo odstúpiť od zmluvy uzavretej 30. augusta 2005,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na zaplatenie sumy 125 906 eur, zvýšenú o zákonné úroky z omeškania za obdobie od 12. februára 2002,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je stranou zmluvy BU 209-95, uzavretej s Komisiou na základe verejného obstarávania vyhláseného v rámci osobitného programu technologického výskumu a vývoja v oblasti nenukleárnej energie (1), ktorého cieľom je uskutočnenie projektu renovácie jednej budovy v Lyon použitím metód solárnej a bioklimatickej architektúry. Zmluva obsahuje arbitrážnu doložku, podľa ktorej právomoc na rozhodovanie sporov medzi zmluvnými stranami o platnosti, uplatňovaní a výklade zmluvy majú výlučne súdy Spoločenstva.
   V rámci plnenia svojich zmluvných záväzkov žalobca 12. decembra 2001 oznámil Komisii záverečnú správu projektu. Komisia túto správu neakceptovala a 5. júla 2002 zaslala žalobcovi rozhodnutie o spätnom vymáhaní vyplatených preddavkov, pretože neuznala určité náklady vykázané v tejto správe. Spor sa nepodarilo vyriešiť mimosúdne výmenou listov medzi stranami, vzájomnými stretnutiami, ani využitím služieb mediátora. Komisia doporučeným listom z 30. augusta 2005 zaslala žalobcovi konečné rozhodnutie o vymáhaní, po vyúčtovaní z 23. augusta 2005. Toto rozhodnutie je predmetom žaloby, ktorú podal žalobca na základe arbitrážnej doložky.
   Žaloba smeruje hlavne k zaviazaniu Komisie na zaplatenie sumy predstavujúcej 20 % zostatku podpory, na ktorú má žalobca údajne nárok podľa zmluvy BU 209-95.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza, že Komisia mala oznámiť akékoľvek pochybnosti týkajúce sa spôsobu uskutočnenia projektu pred dátumom určeným na schválenie správy (dva mesiace od doručenia záverečnej správy). Podľa názoru žalobcu je nárok Komisie prekludovaný, a preto sa Komisia nemôže považovať za veriteľa voči žalobcovi. V dôsledku preklúzie Komisia zostáva dlžníkom žalobcu ohľadne zostatku podpory, ktorú sa zaviazala poskytnúť podľa predmetnej zmluvy.

      (1)  Program zavedený rozhodnutím Rady 94/806/ES z 23. novembra 1994, Ú. v. ES L 334, 22.12.1994, s. 87.


title: Vec T-591/15: Žaloba podaná 13. októbra 2015 – Transavia Airlines/Komisia

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/74

         Žaloba podaná 13. októbra 2015 – Transavia Airlines/Komisia
   (Vec T-591/15)
   (2015/C 398/87)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Transavia Airlines (Schiphol, Holandsko) (v zastúpení: R. Elkerbout a M. R. Baneke, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 3 a (v rozsahu, v akom sa týkajú článku 1 ods. 3) články 3, 4 a 5 rozhodnutia Európskej komisie, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1227 z 23. júla 2014 o štátnej pomoci SA.22614 (C 53/07) poskytnutej Francúzskom v prospech Obchodnej a priemyselnej komory v Pau-Béarn a spoločností Ryanair, Airport Marketing Services a Transavia [oznámené pod číslom C(2014)5085] (Ú. v. EÚ L 201, s. 109).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných zakotvenej v článku 41 Charty základných práv Európskej únie a na porušení práva na obranu.

                           —

                           Žalobkyňa nemala možnosť prejaviť pred prijatím napadnutého rozhodnutia svoj postoj.

                           —

                           Komisia nemohla zamietnuť žiadosť o prístup k niektorým dokumentom, ktorú žalobkyňa formulovala 25. augusta 2015.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, v rozsahu, v akom bola zistená štátna pomoc chybne pripísaná francúzskemu štátu.

                           —

                           Komisia nesprávne kvalifikovala „Obchodnú a priemyselnú komoru v Pau-Béarn“ ako verejný orgán.

                           —

                           Komisia si pri posúdení povahy „Obchodnej a priemyselnej komory v Pau-Béarn“ odporuje.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom bolo kritérium subjektu v trhovom hospodárstve uplatnené nesprávne.

                           —

                           Komisia dostatočne nevysvetlila dôvody, pre ktoré uplatnila kritérium ziskovosti, a nepristúpila skôr k porovnaniu s trhovou cenou.

                           —

                           Komisia uplatnila kritérium ziskovosti nesprávne, keď nezohľadnila dôvody letiska v Pau, ktoré viedli k uzavretiu dohody so žalobkyňou, pričom zohľadnila len príliš krátkodobú perspektívu a neuviedla jasne príjmy a výhody letiska v Pau, ktoré vzala do úvahy.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom bola hospodárska výhoda nesprávne považovaná za selektívnu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom sa nepreskúmalo, či predpokladané hospodárske výhody skutočne majú negatívny dosah na hospodársku súťaž.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 108 ods. 2 ZFEÚ v rozsahu, v akom sa Komisia dopustila nesprávneho posúdenia a dospela k nesprávnemu výkladu práva, keď konštatovala, že pomoc pre žalobkyňu bola rovnaká ako kumulované straty letiska v Pau v období od roku 2006 do roku 2009, hoci mala preskúmať výhodu, ktorú žalobkyňa získala v praxi.