title: Vec T-73/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2016 – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Vyobrazenie mriežky umiestnenej na prednej časti motorového vozidla) („Ochranná známka Európskej únie — Späťvzatie prihlášky — zastavenie konania“)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/45

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2016 – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Vyobrazenie mriežky umiestnenej na prednej časti motorového vozidla)
   (Vec T-73/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Späťvzatie prihlášky - zastavenie konania“))
   (2016/C 419/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neil, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. decembra 2014 (vec R 1796/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva žalobkyne

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Aston Martin Lagonda Ltd znáša svoje vlastné trov konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec T-824/16: Žaloba podaná 21. novembra 2016 – Kiosked Oy/EUIPO – VRT, NV van Publiek Recht (k)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/51

         Žaloba podaná 21. novembra 2016 – Kiosked Oy/EUIPO – VRT, NV van Publiek Recht (k)
   (Vec T-824/16)
   (2017/C 022/69)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kiosked Oy Ab (Espoo, Fínsko) (v zastúpení: L. Laaksonen, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: VRT, NV van Publiek Recht (Brusel, Belgicko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu v súvislosti s obrazovou ochrannou známkou v čierno-bielej farbe obsahujúcou slovný prvok „K“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 112 969.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. septembra 2016 vo veci R 279/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. septembra 2016 vo veci R 279/2016-4, v ktorom sa vyhovelo námietkam VRT, NV van Publiek Recht a zamietol sa medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. W01112969 K (fig) (ďalej len „k LOGO“) pre tieto služby patriace do triedy 35 „Reklamné služby, obchodný manažment, obchodná administratíva, kancelárske práce“ a do triedy 42 „Navrhovanie a vývoj počítačového softvéru“, a umožnil zápis K LOGO pre vyššie uvedené služby,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy námietkového konania vrátane trov právneho zastúpenia v súlade s návrhom na rozdelenie nákladom, ktoré žalobkyňa predloží v lehote stanovenej v článku 85 nariadenia o ochrannej známke EÚ, a pokiaľ tento návrh nepredloží, v súlade s príslušnými právnymi predpismi.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-110/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Iranian Offshore Engineering/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Lehota na úpravu návrhov — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Iranian Offshore Engineering/Rada
   (Vec T-110/12) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Lehota na úpravu návrhov - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 304/32
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Plaza García a V. Piessevaux a G. Ramos Ruano, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), ako aj nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom zaradilo spoločnosť Iranian Offshore Engineering & Construction Co. do prílohy II rozhodnutia 2010/413/SZBP.

               2.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom zaradilo spoločnosť Iranian Offshore Engineering & Construction Co. do prílohy VIII nariadenie Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007.

               3.

               Príloha IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Iranian Offshore Engineering & Construction Co.

               4.

               Účinky rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2011/783, pokiaľ ide o spoločnosť Iranian Offshore Engineering & Construction Co., budú zachované odo dňa nadobudnutia jeho platnosti, teda dvadsiaty deň nasledujúci po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie, až do účinnosti čiastočného zrušenia nariadenia č. 267/2012.

               5.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré spoločnosti Iranian Offshore Engineering & Construction Co. vznikli v konaní na tomto stupni a v konaní o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec C-650/11: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z  10. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Ilgvar Brunovskis/Lauku atbalsta dienests [Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Zavedenie režimu podpory v nových členských štátoch — Domáce doplnkové priame platby — Podmienky priznania — Nariadenie (ES) č. 1973/2004 — Neuplatniteľnosť]

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/6

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 10. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Ilgvar Brunovskis/Lauku atbalsta dienests
   (Vec C-650/11) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Zavedenie režimu podpory v nových členských štátoch - Domáce doplnkové priame platby - Podmienky priznania - Nariadenie (ES) č. 1973/2004 - Neuplatniteľnosť)
   2013/C 108/11
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania

      Žalobca: Ilgvar Brunovskis

      Žalovaný: Lauku atbalsta dienests

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākā tiesas Senāts — Výklad článku 125 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269), ako aj výklad článku 102 ods. 2 Nariadenie Komisie (ES) č. 1973/2004 z 29. októbra 2004, ustanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 o schémach podpory stanovených v hlavách IV a IVa tohto nariadenia a využití pozemkov vyňatých z produkcie na výrobu surovín (Ú. v. EÚ L 345, s. 1) — Prémia na kravu bez trhovej produkcie mlieka — Vnútroštátna právna úprava priznávajúca prémiu za celý kalendárny rok iba pre kravy bez trhovej produkcie mlieka a jalovice, ktoré boli zaregistrované ako dobytok, na ktorý sa vzťahuje nárok na prémiu, najneskôr do 1. júla príslušného kalendárneho roku — Zohľadnenie alebo nezohľadnenie pri výpočte všetkých kráv bez trhovej produkcie mlieka chovaných v kalendárnom roku

      Výrok

   Právo Únie, konkrétne článok 143c nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/200, zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2004/281/ES z 22. marca 2004 sa má vykladať v tom zmysle, že mu nebráni taká vnútroštátna právna úprava, ako vo veci samej, ktorá upravuje niektoré priame domáce doplnkové platby viažuce sa na kravy bez trhovej produkcie mlieka, ktoré sú súčasťou stáda a podmieňuje ich priznanie podaním žiadosti pred 1. júlom v príslušnom roku, bez toho aby bolo možné zohľadniť tie kravy, ktoré sa po tomto dátume stali kravami bez trhovej produkcie mlieka.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec T-207/04: Žaloba podaná dňa 4. júna 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/23

         Žaloba podaná dňa 4. júna 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-207/04)
   (2004/C 201/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Talianska republika v zastúpení: Antonio Cingolo, avvocato dello Stato, podala 4. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil oznámenie Európskej komisie č. E2/LP D(2004) 712 z 25. marca 2004, doručené 26. marca 2004, ktorým Európska komisia, generálne riaditeľstvo Regionálna politika, oznámila rozhodnutie, podľa ktorého sa čiastky týkajúce sa príslušných platieb na účet (platby na účet uhrádzané v rámci režimov pomoci na všetky programy, na ktoré sa vzťahujú ciele 1 a 2) musia v budúcich oznámeniach o platbe jasne uviesť podľa pravidiel určených v liste komisára Barniera, a tiež všetky súvisiace akty a akty, ktoré boli podkladom pre napadnutý akt;

               —

               subsidiárne a podľa potreby zrušil nariadenie Komisie (ES) 448/2004 z 10. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1685/2000 ustanovujúce podrobné pravidlá pre výkon nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o oprávnenosť výdavkov pre činnosti spolufinancované štrukturálnymi fondmi;

               —

               v každom prípade zrušil všetky súvisiace akty, ktoré boli podkladom pre napadnutý akt;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Talianska republika napáda pred Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev oznámenie Európskej komisie z 25. marca 2004 č. E2/LP D(2004) 712, týkajúce sa platieb na účet v rámci režimov pomoci (POP vedecký výskum, technologický rozvoj a vysoko odborné vzdelávanie) ako i podľa potreby nariadenie Komisie (ES) č. 448/2004 10. marca 2004 (1) o oprávnenosti výdavkov pre činnosti spolufinancované štrukturálnymi fondmi.
   Na podporu svojich žalobných návrhov týkajúcich sa oznámenia z 25. marca 2004 sa žalobca odvoláva na:

               —

               porušenie podstatných formálnych náležitostí vzhľadom na úplne chýbajúce odôvodnenie ako i na nedostatočný právny základ aktu, ktorý je predmetom žaloby, pričom nebol dodržaný postup stanovený internými normami na účely prijímania aktov žalovaného;

               —

               porušenie článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 438/2001 (2) z dôvodu nedodržania účtovných ustanovení, ktoré sú v ňom obsiahnuté;

               —

               porušenie článku 32 základného nariadenia (3) a nariadenia Komisie č. 448/04, ktoré platenie platieb na účet podriaďujú jedinému dôkazu, že štát, ktorý je „konečným príjemcom“, previedol čiastky s nimi spojené konečnému adresátovi investície;

               —

               porušenie nariadenia č. 448/04 z dôvodu porušenia ako zásady rovnosti, tak i právnej istoty, a tiež z dôvodu rozpornosti dôvodov napadnutého oznámenia.

         Pokiaľ ide o nariadenie č. 448/04, žalobca uvádza porušenie:

               —

               noriem v oblasti oprávnenosti výdavkov stanovených základným nariadením;

               —

               noriem upravujúcich finančnú kontrolu (ktoré nestanovujú povinnosti, na ktoré sa odvoláva Komisia);

               —

               zásady proporcionality, keďže Komisia vyžaduje dodatočné dôkazy v porovnaní s tým, čo je stanovené a čo je potrebné;

               —

               zásady zákazu retroaktivity, keďže nariadenie č. 448/04 obsahuje ustanovenia, ktoré majú retroaktívny účinok vzťahujúci sa na viac ako 44 mesiacov pred jeho prijatím, čo je určite neprijateľné vzhľadom na všeobecné zásady v oblasti vydávania zákonov a nariadení.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 448/2004 10. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1685/2000 ustanovujúce podrobné pravidlá pre výkon nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o oprávnenosť výdavkov pre činnosti spolufinancované štrukturálnymi fondmi a ktorým sa ruší nariadenie (ES) č. 1145/2003 (Ú. v. ES L 72 z 11. marca 2004, s. 66).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 438/2001 z 2. marca 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o systémy riadenia a kontroly pre pomoc poskytovanú v rámci štrukturálnych fondov (Ú. v. ES L 63 z 3. marca 2001, s. 21).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161 z 26. júna 1999, s. 1).


title: Vec T-433/16: Žaloba podaná 3. augusta 2016 – Pometon/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/17

         Žaloba podaná 3. augusta 2016 – Pometon/Komisia
   (Vec T-433/16)
   (2016/C 371/20)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pometon SpA (Martellago, Taliansko) (v zastúpení: E. Fabrizi, V. Veneziano a A. Molinaro, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil alebo znížil pokutu, ktorá bola spoločnosti Pometon uložená,

               —

               uložiť žalovanej nahradiť sumy, ktoré prípadne žalobkyňa uhradila na základe napadnutého rozhodnutia pred ukončením konania, ako aj nahradiť akékoľvek náklady vynaložené žalobkyňou na základe tohto napadnutého rozhodnutia,

               —

               v každom prípade uložiť žalovanej nahradiť trovy konania a akékoľvek iné náklady a poplatky žalobkyne súvisiace s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka rozhodnutia Komisie K(2016) 3121 final z 25. mája 2016 (vec AT.39792 – Oceľové brúsivá) týkajúceho sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („ZFEÚ“) a článku 53 Dohody o EHP („napadnuté rozhodnutie“).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady nestrannosti súdu, zásady prezumpcie neviny a práva na obranu v rozsahu, v akom žalovaná uviedla, že sa spoločnosť Pometon dopustila osobitného konania v rámci rozhodnutia K(2014) 2074 final z 2. apríla 2014 („rozhodnutie o urovnaní“) prijatého voči Ervin Industries Inc. a Ervin Amasteel, Winoa SA a WHA Holding SAS, Metalltechnik Schmidt GmbH & Co. KG a Eisenwerk Wurth GmbH (ďalej len „iné strany“), a v akom následne prijala napadnuté rozhodnutie bez toho, aby mohla nestranne a bez ovplyvňovania posúdiť stanovisko spoločnosti Pometon a jej argumenty na obranu.

                           —

                           V rozhodnutí o urovnaní – teda predtým, ako sa mohla spoločnosť Pometon brániť – Komisia výslovne uviedla, že sa žalobkyňa dopustila rovnakého konania ako iné strany, ktoré sa podľa rozhodnutia o urovnaní z dôvodu vyššie uvedeného konania dopustili osobitného porušenia článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP. To nevyhnutne a neprijateľne oslabilo schopnosť Komisie uskutočniť skutočne nestranné posúdenie žalobkyne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení a nesprávnom uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP, nedostatočnosti a rozpornosti odôvodnenia, porušení práva na obranu a zásady dôkazného bremena v rozsahu, v akom žalovaná bez dôkazov uviedla, že sa žalobkyňa zúčastnila údajného kartelu, ktorého sa v skutočnosti nikdy nezúčastnila.

                           —

                           Komisia na podporu svojich tvrdení vychádzala z nesprávnych, navzájom si odporujúcich a nejasných skutočností, ktoré neboli dostatočné na preukázanie účasti spoločnosti Pometon na údajnom porušení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení a nesprávnom uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP, na nesprávnom posúdení, nedostatočnom šetrení a zjavnej neexistencii logiky v rozsahu, v akom žalovaná rozhodla, že cieľom konania, ktorého sa mala dopustiť spoločnosť Pometon bolo obmedzenie hospodárskej súťaže.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení a nesprávnom uplatnení článku 101 ZFEÚ ako aj článku 53 Dohody o EHP, neexistencii odôvodnenia a šetrenia, porušení dôkazného bremena pokiaľ ide o dĺžku predpokladanej účasti žalobkyne na údajnom porušení a následne na porušení článku 23 ods. 2, článku 25 ods. 1 a ods. 5 nariadenia č. 1/2003 (1), na porušení zásady právnej istoty v rozsahu, v akom Komisia uložila peňažnú sankciu žalobkyni napriek premlčaniu.

                           —

                           Keďže dátum ukončenia údajnej účasti spoločnosti Pometon na údajnom porušení, ktorého sa mala dopustiť podľa napadnutého rozhodnutia, podľa názoru žalobkyne nemôže byť v žiadnom prípade rovnaký s dátumom určeným Komisiou, ale najviac s oveľa skorším dátumom, treba považovať právomoc Komisie uložiť pokutu za premlčanú.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na absolútnej neexistencii odôvodnenia, porušení zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania pri stanovení výšky pokuty pokiaľ ide o zmenu východiskovej sumy v zmysle bodu 37 usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003.

                           —

                           Komisia uplatnila článok 37 uvedených usmernení zjavne diskriminačným spôsobom, keďže v prípade spoločnosti Pometon uplatnila sadzbu zníženia pokuty, ktorá bola zjavne nižšia ako sadzba uplatnená na iné strany.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Text s významom pre EHP) [Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205].


title: Výmaz veci C-538/03

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/35

         Výmaz veci C-538/03 (1)

   (2004/C 228/78)
   Uznesením z 24. júna 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-538/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71 z 20.3.2004


title: Vec T-108/08: Žaloba podaná 27. februára 2008 – Zino Davidoff/ÚHVT – Clifarm i. Kleinakis & SIA (GOOD LIFE)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/24

         Žaloba podaná 27. februára 2008 – Zino Davidoff/ÚHVT – Clifarm i. Kleinakis & SIA (GOOD LIFE)
   (Vec T-108/08)
   (2008/C 116/44)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Zino Davidoff SA (Fribourg, Švajčiarsko) (v zastúpení: H. Kunz-Hallstein a R. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE (Glyfada, Grécko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT vo veci R 298/2007-2,

               —

               zaviazať ÚHVT alebo vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Zino Davidoff SA.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „GOOD LIFE“ pre tovary triedy 3 – prihláška č. 1 709 641.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: vnútroštátna slovná ochranná známka a slovná ochranná známka Spoločenstva „GOOD LIFE“ pre tovary tried 3, 5 a 16.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom jej rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a vrátenie veci námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 43, 73 a 74 nariadenia Rady č. 40/94 a pravidla 22 nariadenia Komisie č. 2868/95, okrem iného tým, že odvolací senát zobral do úvahy tovary, pre ktoré prihlasovaná ochranná známka nepožaduje ochranu a na ktorých nebola námietka založená; tým, že odvolací senát nemal zobrať do úvahy dôkazy predložené zo strany Clifarm i. Kleinakis & SIA OE o používaní jeho ochranných známok a tým, že odvolací senát zohľadnil dôkazy, ktoré žalobca nemohol posúdiť.


title: Vec T-488/09: Žaloba podaná 4. decembra 2009 — Jager & Polacek/ÚHVT — RT Mediasolutions (REDTUBE)

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/42

         Žaloba podaná 4. decembra 2009 — Jager & Polacek/ÚHVT — RT Mediasolutions (REDTUBE)
   (Vec T-488/09)
   2010/C 37/59
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jager & Polacek GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: A. Renck, V. von Bomhard, T. Dolde, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: RT Mediasolutions s.r.o. (Brno, Česká republika)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) č. R 442/2009-4 z 29. septembra 2009,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: RT Mediasolutions s.r.o.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „REDTUBE“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 38 a 41 (prihláška č. 6 096 309).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nezapísaná ochranná známka „Redtube“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietka sa považuje za nepodanú.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 8 ods. 2 nariadenia (ES) č. 216/96 (1) v spojení s článkom 63 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (2), pretože žalobkyni nebola daná možnosť podať repliku,

               —

               porušenie článku 80 ods. 1 a 2 nariadenia č. 207/2009, pretože rozhodnutie o prípustnosti námietky nebolo riadne zrušené,

               —

               porušenie článku 83 nariadenia č. 207/2009, najmä zásady ochrany legitímnej dôvery, v spojení s článkom 41 ods. 3 toho istého nariadenia, pravidla 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 (3) a článku 8 ods. 3 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 2869/95 (4), pretože žalobkyňa mala mať možnosť spoliehať sa oprávnene na to, že omeškaná úhrada poplatku za podanie námietky bola napravená dodatočnou platbou uskutočnenou v lehote.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 216/9 z 5. februára 1996, ktorým sa ustanovuje rokovací poriadok odvolacích senátov Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Ú. v. ES L 28, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 221).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2869/95 z 13. decembra 1995 o poplatkoch splatných Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Ú. v. ES L 303, s. 33; Mim. vyd. 09/001, s. 291).


title: Vec T-87/09: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  25. novembra 2009 — Andersen/Komisia ( Štátna pomoc — Opatrenia prijaté v prospech Danske Statsbaner — Povinnosti verejnej služby — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES — Neprípustnosť )

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/54

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 25. novembra 2009 — Andersen/Komisia
   (Vec T-87/09) (1)

   („Štátna pomoc - Opatrenia prijaté v prospech Danske Statsbaner - Povinnosti verejnej služby - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES - Neprípustnosť“)
   2010/C 24/96
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jørgen Andersen (Ballerup, Dánsko) (v zastúpení: M. Nissen, J. Rivas de Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Martenczuk a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 4776 v konečnom znení z 10. septembra 2008 o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES vo veci štátnej pomoci C 41/2008 (ex NN 35/2008), ktorú Dánske kráľovstvo poskytlo v prospech Danske Statsbaner

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Pán Jørgen Andersen je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec T-178/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Khwanda/Rada

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/25

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Khwanda/Rada
   (Vec T-178/12) (1)

   2014/C 329/36
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec T-75/06: Žaloba podaná  27. februára 2006  – Bayer CropScience a i./Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/31

         Žaloba podaná 27. februára 2006 – Bayer CropScience a i./Komisia
   (Vec T-75/06)
   (2006/C 96/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Bayer Crop Science AG (Mohan nad Rýnom, Nemecko) Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Holandsko), Teko AE (Atény, Grécko) a Aragonesas Agro SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2005/864/ES (1) z 2. decembra 2005 o nezaradení endosulfanu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica Rady 91/414 (2) o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (známa ako „smernica o prípravkoch na ochranu rastlín“) stanovuje, že členské štáty nepovolia prípravok, pokiaľ nie je zapísaný v prílohe I smernice. Žalobcovia – výrobcovia endosulfánu – požadujú zrušenie napadnutého rozhodnutia, ktorým bolo zamietnuté zaradenie endosulfánu do uvedenej prílohy.
   Na podporu svojej žaloby predovšetkým uvádzajú viacero údajných nezrovnalostí v konaní, najmä: že posúdenie obsiahnuté v tomto rozhodnutí sa zakladá na iných kritériách, než aké sú špecifikované v smernici 91/414, je neúplné a iba selektívne používa údaje, ktoré Komisii poskytli žalobcovia, že nové usmernenia a kritériá Komisie sa uplatnili retroaktívne po podaní žiadosti a predložení údajov zo strany žalobcov a že Komisia odmietla konzultácie so žalobcami o zmene posudkových kritérií a stratégie.
   Žalobcovia ďalej uvádzajú, že z hmotnoprávneho hľadiska napadnuté rozhodnutie porušuje článok 95 ods. 3 ES a článok 5 ods. 1 smernice 91/414. Sú toho názoru, že Komisia porušila povinnosť, ktorá jej vyplýva z týchto ustanovení, t. j. povinnosť posúdiť účinné látky a zahrnúť ich do prílohy I s ohľadom na súčasné vedecké a technické poznatky a podmieniť ich zahrnutie do prílohy výlučne splnením podmienok vymenovaných v článku 5.
   Žalobcovia tiež uvádzajú porušenie viacerých všeobecných zásad práva Spoločenstva, a to: zásady proporcionality, zásady legitímnej dôvery a právnej istoty, povinnosti starostlivého a nestranného posúdenia, práva na spravodlivé konanie (právo na obhajobu a právo byť vypočutý), zásady kvality a nezávislosti vedeckého posudku, zásady rovnosti zaobchádzania, zásady, že osobitný predpis má prednosť pred všeobecným predpisom a napokon zásady estoppel.

      (1)  Ú. v. EÚ L 317, 3.12.2005, s. 25.

      (2)  Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332.


title: Vec T-183/16: Žaloba podaná 22. apríla 2016 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DRAMA)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/29

         Žaloba podaná 22. apríla 2016 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DRAMA)
   (Vec T-183/16)
   (2016/C 222/36)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: L’Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Guinot SAS (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MASTER DRAMA“ – prihláška č. 11 566 544.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 vo veci R 2500/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania žalobkyne vynaložených v konaní pred piatym odvolacím senátom Úradu.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-279/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Thomas Kiehl/TUIfly GmbH
   (Vec C-279/17)
   (2017/C 239/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Thomas Kiehl

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-283/13 P: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej — Nedostatok zhodnosti medzi žalobou podanou faxom a originálom podaným neskôr — Predloženie originálu po lehote — Omeškanie žaloby — Zjavne nedôvodné odvolanie“ )

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/18

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-283/13 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej - Nedostatok zhodnosti medzi žalobou podanou faxom a originálom podaným neskôr - Predloženie originálu po lehote - Omeškanie žaloby - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   2014/C 15/26
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 11. marca 2013, Marcuccio/Komisia (F-131/12, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania Európskej komisie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-400/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Maximum Play/EUIPO (MAXPLAY) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MAXPLAY — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Maximum Play/EUIPO (MAXPLAY)
   (Vec T-400/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MAXPLAY - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 129/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maximum Play, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Zaera Cuadrado, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 26. mája 2016 (vec R 2273/2015-4), ktoré sa týka prihlášky slovného označenia MAXPLAY ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Maximum Play, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec C-642/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna (Bulharsko) 15. decembra 2011 — Stroj trans EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ — gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencia na Prichodite

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna (Bulharsko) 15. decembra 2011 — Stroj trans EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ — gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencia na Prichodite
   (Vec C-642/11)
   2012/C 80/12
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stroj trans EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ — gr. Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata Agencia na Prichodite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 203 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty, ktorú osoba vyúčtovala vo faktúre, je splatná bez ohľadu na to, či existujú dôvody tohto vyúčtovania (absencia dodania, resp. služby alebo platby), ako aj v tom zmysle, že orgány, ktoré kontrolujú uplatňovanie Zakon za danak varchu dobavenata stojnost (zákon o dani z pridanej hodnoty), nie sú vzhľadom na vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého môže faktúru opraviť len ten, kto ju vystavil, oprávnené vykonať opravy dane, ktorú osoba vyúčtovala?

               2.

               Dochádza na základe praxe správnych orgánov a súdov, pri ktorej sa jednej zo strán (nadobúdateľovi alebo príjemcovi uvedenému vo faktúre) na základe opravného daňového výmeru zamietne právo na odpočítanie dane, kým inej strane (vystavovateľovi faktúry) sa zase — na základe opravného daňového výmeru — nevykoná oprava vyúčtovanej dane z pridanej hodnoty, k porušeniu zásad daňovej neutrality, proporcionality a ochrany legitímnej dôvery, a to v týchto prípadoch:

                           —

                           osoba, ktorá vystavila faktúru, nepredložila pri daňovej kontrole, ktorá u nej bola vykonaná, nijaké doklady,

                           —

                           osoba, ktorá vystavila faktúru, predložila pri daňovej kontrole doklady, jej dodávatelia však nepredložili nijaké dôkazy alebo na základe predložených dôkazov nie je možné zistiť, či skutočne došlo k dodaniu tovaru alebo poskytnutiu služieb,

                           —

                           pri daňovej kontrole osoby, ktorá vystavila faktúry, neboli skontrolované sporné faktúry v reťazci?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-315/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  30. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Klagenfurt – Rakúsko) – A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/11

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Klagenfurt – Rakúsko) – A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt
   (Vec C-315/07) (1)

   (2008/C 247/20)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-121/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile e penale di Cagliari (Taliansko) 29. februára 2016 – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile e penale di Cagliari (Taliansko) 29. februára 2016 – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio
   (Vec C-121/16)
   (2016/C 200/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile e penale di Cagliari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Salumificio Murru SpA

      Žalovaná: Autotrasporti di Marongiu Remigio

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 101 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava podľa článku 83a ods. 10 zákonného dekrétu 112/2008, v časti, kde sa stanovuje, že cena za služby cestnej dopravy tovaru na účet tretích osôb nemôže byť nižšia, ako sú minimálne prevádzkové náklady, ktoré stanovilo Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti a nemôžu ju voľne určiť zmluvné strany?

               2.

               Možno, vzhľadom na povahu verejného orgánu, ktorú má Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, obmedziť pravidlá hospodárskej súťaže v rámci vnútorného trhu prostredníctvom vnútroštátnej právnej úpravy, a to na účel dosiahnutia cieľa chrániť bezpečnosť cestnej premávky?


title: Vec T-537/11: Žaloba podaná 10. októbra 2011 — Hultafors Group/ÚHVT — Società Italiana Calzature (Snickers)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/20

         Žaloba podaná 10. októbra 2011 — Hultafors Group/ÚHVT — Società Italiana Calzature (Snickers)
   (Vec T-537/11)
   2011/C 362/30
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hultafors Group AB (Bollebygd, Švédsko) (v zastúpení: A. Rasmussen a T. Swanstrøm, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Società Italiana Calzature SpA (Miláno, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. augusta 2011 vo veci R 2519/2010-4,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu vlastných trov konania, ako aj trov konania, ktoré vznikli ďalšiemu účastníkovi konania, vrátane tých, ktoré vznikli v priebehu námietkového konania a v priebehu odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: čiernobiela obrazová ochranná známka „Snickers“ pre tovary zaradené do tried 8, 9 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3740719.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška talianskej slovnej ochrannej známky č. 348149 „KICKERS“ pre tovary zaradené do tried 3, 14, 16, 18, 24, 25, 28, 32 a 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky napadnuté tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 z dôvodu, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihláškou ochrannej známky a namietanou ochrannou známkou.


title: Vec T-229/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. júla 2007 – Švédsko/Komisia ( Smernica 91/414/EHS — Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka parakvát — Povolenie na uvedenie na trh — Povoľovacie konanie — Ochrana zdravia ľudí a zvierat )

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007 – Švédsko/Komisia
   (Vec T-229/04) (1)

   („Smernica 91/414/EHS - Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka parakvát - Povolenie na uvedenie na trh - Povoľovacie konanie - Ochrana zdravia ľudí a zvierat“)
   (2007/C 199/60)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Kruse, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Ström van Lier a B. Doherty, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, A. Jacobsen a J. Bering Liisberg, splnomocnení zástupcovia); Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca) a Fínska republika (v zastúpení: T. Pynnä a E. Bygglin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť smernice Komisie 2003/112/ES z 1. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS, ktorou sa začleňuje parakvát ako účinná látka (Ú. v. EÚ L 321, s. 32; Mim. vyd. 03/041, s. 272)
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Komisie 2003/112/ES z 1. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS, ktorou sa začleňuje parakvát ako účinná látka, sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania Švédskeho kráľovstva a znáša svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Rakúska republika a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004 (predtým vec C-102/04).


title: Vec T-350/04: Žaloba podaná dňa 24. augusta 2004: Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/24

         Žaloba podaná dňa 24. augusta 2004: Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-350/04)
   (2005/C 19/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH, so sídlom v Bitburgu (Nemecko), v zastúpení: Michaela Huth-Dierig, advokátka, podal dňa 24. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory). Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom bola Anheuser-Busch., Inc., St. Louis (USA).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22 júna 2004 o odvolaní vo veci R 453/2002-2,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Anheuser-Busch., Inc.

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „BUD“ pre tovary triedy 32 (pivo, ale [svetlé kvasené pivo], porter [tmavé kvasené pivo], sladové alkoholické ) – prihláška č. 24 711

               Majiteľ skoršej ochrannej známky:

               Žalobca

               Skoršia ochranná známka spoločenstva:

               Nemecká slovná a obrazová ochranná známka „Bit“, „BIT“ a „Bitte ein Bit“ pre tovary a služby tried 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 32, 34 a 42 (o. i. pivo a nealkoholické nápoje)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania žalobcu

               Dôvody žaloby:

               Medzi ochrannými známkami existuje výrazná zvuková podobnosť.
               Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 bol nesprávne použitý.
               Staršie ochranné známky BIT s právom prednosti požívajú širšiu ochranu podľa článku 8 ods. 5 nariadenia.


title: Vec T-186/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Solvay/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Peroxid vodíka a perboritan sodný — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES — Trvanie porušenia — Pojmy ‚dohoda‘ a  ‚zosúladený postup‘ — Prístup k spisu — Pokuty — Oznámenie o spolupráci — Rovnosť zaobchádzania — Legitímna dôvera — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Solvay/Komisia
   (Vec T-186/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Peroxid vodíka a perboritan sodný - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES - Trvanie porušenia - Pojmy ‚dohoda‘ a ‚zosúladený postup‘ - Prístup k spisu - Pokuty - Oznámenie o spolupráci - Rovnosť zaobchádzania - Legitímna dôvera - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 226/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Solvay SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne O. W. Brouwer, D. Mes, advokáti, M. O’Regan a A. Villette, solicitors, neskôr O. W. Brouwer, A. Stoffer, advokát, O’Regan a A. Villette)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Arbault, neskôr V. Di Bucci a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan) a takisto návrh na zrušenie alebo zníženie sumy pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. m) rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan) sa zrušuje v rozsahu, v akom v ňom Európska komisia konštatovala, že Solvay SA sa zúčastnil na porušení v období pred májom 1995.

               2.

               Suma pokuty uloženej Solvay v článku 2 písm. h) rozhodnutia K(2006) 1766 v konečnom znení sa stanovuje na 139,5 milióna eur.

               3.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               4.

               Solvay znáša 80 % svojich trov konania a je povinný nahradiť 80 % trov konania Komisie.

               5.

               Komisia znáša 20 % svojich trov konania a je povinná nahradiť 20 % trov konania Solvay.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec F-77/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  5. marca 2014 – DC/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Invalidita — Podpora v invalidite — Výpočet úroku — Návrh na náhradu škody — Zjavná neprípustnosť)

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/36

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 5. marca 2014 – DC/Europol
   (Vec F-77/13) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Invalidita - Podpora v invalidite - Výpočet úroku - Návrh na náhradu škody - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 129/44
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: DC (v zastúpení: W. Brouwer, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. C. Newmann a J. Arnould, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia stanovujúceho úroky, o ktoré sa zvyšuje suma zaplatená z dôvodu úplnej pracovnej neschopnosti v dôsledku dvoch úrazov, ku ktorým došlo počas dvoch služobných ciest

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               DC znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu policajnému úradu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013, s. 27.


title: Vec T-131/14 P: Odvolanie podané 21. februára 2014 : Catherine Teughels proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  11. decembra 2013 vo veci F-117/11, Teughels/Komisia

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/29

         Odvolanie podané 21. februára 2014: Catherine Teughels proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. decembra 2013 vo veci F-117/11, Teughels/Komisia
   (Vec T-131/14 P)
   2014/C 159/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Catherine Teughels (Eppegem, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu napadnutý rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie, zasadajúceho v pléne, z 11. decembra 2013, ktorý bol odvolateľke doručený faxom 11. decembra 2013 a ktorým bola zamietnutá jej žaloba z 8. novembra 2011,

               —

               rozhodol, že žaloba, ktorú odvolateľka podala pred Súdom pre verejnú službu, bola po vecnej stránke dôvodná a v dôsledku toho zrušil rozhodnutie, ktoré bolo ňou napadnuté,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu trov konania podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku, a to vrátane nutných výdavkov, ktoré vznikli účastníkom v súvislosti s konaním – t. j. najmä nákladov na ubytovanie, cestovných nákladov a výdavkov spojených s pobytom, ako aj odmenu advokátov v súlade s článkom 91 B rokovacieho poriadku.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a článku 26 ods. 1 a 4 prílohy XIII tohto služobného poriadku, na nerešpektovaní nadobudnutých práv a porušení zásady právnej istoty a zásady zákazu retroaktivity, ako aj na nedostatku odôvodnenia. Odvolateľka tvrdí, že:

                           —

                           Súd pre verejnú službu priznal všeobecným vykonávacím ustanoveniam k článkom 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku, ktoré boli prijaté v roku 2011 a týkajú sa prevodu nárokov na dôchodok, spätný účinok, keď rozhodol, že pri určovaní počtu započítaných odpracovaných rokov do dôchodkového systému Spoločenstva vyplývajúcich z prevodu poistno-matematického ekvivalentu dôchodkových práv podľa belgického dôchodkového systému, bol menovací orgán údajne oprávnený použiť všeobecné vykonávacie ustanovenia z roku 2011, pretože odvolateľka sa v okamihu nadobudnutia účinnosti týchto ustanovení nenachádzala v situácii „vytvorenej v celom rozsahu“ ešte za účinnosti všeobecných vykonávacích ustanovení z roku 2004, keďže nesúhlasila s návrhom výpočtu, ktorý jej bol predtým predložený, hoci žiadosť o prevod práv na dôchodok bola podaná v novembri 2009, a nároky odvolateľky sa tak definitívne konkretizovali v tomto momente, a teda mali byť stanovené na základe všeobecných vykonávacích ustanovení z roku 2004,

                           —

                           Súd pre verejnú službu svoju analýzu z právneho hľadiska neodôvodnil ani nevysvetlil, prečo sa ustanovenia služobného poriadku, ktorých sa odvolateľka dovolávala vo svojej žalobe v konaní na prvom stupni, a v nich zakotvené zásady, v tejto veci nepoužijú.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a zásady patere legem quam ipse fecisti, na nerešpektovaní nadobudnutých práv, na nedostatku odôvodnenia, ako aj na porušení záväznosti každého individuálneho správneho aktu, a konkrétne rozhodnutia prijatého 29. júna 2010 vo veci odvolateľky. Odvolateľka tvrdí, že:

                           —

                           Súd pre verejnú službu nesprávne rozhodol, že situácia odvolateľky nebola v okamihu nadobudnutia účinnosti všeobecných vykonávacích ustanovení z roku 2011 vytvorená v celom rozsahu ešte za účinnosti všeobecných vykonávacích ustanovení z roku 2004, pretože odvolateľka „formálne nesúhlasila ani neodmietla“ návrh výpočtu, ktorý jej bol predložený 29. júna 2010, pričom tento návrh výpočtu bol riadnym správnym rozhodnutím, ktoré v konečnom dôsledku zasahuje do práv odvolateľky,

                           —

                           administratíva teda už nemohla jednostranne obmedziť práva vyplývajúce z návrhu výpočtu, ktorý bol pre ňu právne záväzný,

                           —

                           Súd pre verejnú službu porušil zásadu, podľa ktorej konečná a záväzná povaha jednostranného rozhodnutia Komisie nezávisí od súhlasu jeho adresáta.


title: Vec T-498/07 P: Odvolanie podané 2. mája 2008 : Erika Krčová proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  18. októbra 2007 vo veci F-112/06, Krčová/Súdny dvor

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/54

         Odvolanie podané 2. mája 2008: Erika Krčová proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. októbra 2007 vo veci F-112/06, Krčová/Súdny dvor
   (Vec T-498/07 P)
   (2008/C 209/98)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Erika Krčová (Trnava, Slovensko) (v zastúpení: J. Rooy, advokát)

      Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 18. októbra 2007, Krčová/Súdny dvor (F-112/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke),

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdneho dvora Európskych spoločenstiev zo 17. októbra 2005, ktorým bola odvolateľka prepustená po skončení jej skúšobnej doby a v prípade potreby rozhodnutie zo 16. septembra 2005, ktorým sa jej skúšobná doba predlžuje o dva mesiace a správu o úradníkovi v skúšobnej dobe z 12. septembra 2005, navrhujúcu prepustenie odvolateľky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania na Súde pre verejnú službu, ako aj na Súde prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka v tomto odvolaní navrhuje zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu (SVS) z 18. októbra 2007 vo veci Krčová/Súdny dvor, F-112/06, ktorým bola zamietnutá žaloba, ktorou odvolateľka navrhovala zrušenie rozhodnutia Súdneho dvora o prepustení odvolateľky po skončení jej skúšobnej doby.
   Odvolateľka vytýka SVS, že rozhodol ultra petita a vykladal nesprávne článok 34 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev.


title: Vec C-620/13 P: Odvolanie podané 27. novembra 2013 : British Telecommunications plc proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-226/09, British Telecommunications plc/Európska komisia

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/3

         Odvolanie podané 27. novembra 2013: British Telecommunications plc proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-226/09, British Telecommunications plc/Európska komisia
   (Vec C-620/13 P)
   2014/C 61/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: British Telecommunications plc (v zastúpení: J. Holmes, barrister, H. Legge, QC)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, BT Pension Scheme Trustees Ltd

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok, ktorý je predmetom odvolania v rozsahu, v akom sa týka prvého a druhého žalobného dôvodu žaloby podanej na prvom stupni,

               —

               uznať tieto žalobné dôvody za dôvodné,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2009/703/ES z 11. februára 2009 (1), a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania a konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.
   V prvom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku uviedol svoje vlastné dôvody pre vylúčenie niektorých dodatočných povinností posúdenia selektívnej povahy, ktoré nie sú uvedené v rozhodnutí Komisie. Pokúsil sa tak protiprávne nahradiť odôvodnenie Komisie týkajúce sa posúdenia existencie selektívnej výhody odvolateľky svojim vlastným odôvodnením.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že vlastné dôvody zohľadnené Všeobecným súdom každopádne obsahujú nesprávne právne posúdenie, lebo pri odmietnutí dodatočných povinností Všeobecný súd použil nesprávne právne kritérium. Navyše všetky dôvody, z ktorých vychádzal, sú z právneho hľadiska irelevantné a skresľujú dôkazy.
   V treťom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri preskúmaní dôvodov, na základe ktorých Komisia vylúčila dodatočné povinnosti, lebo dospel k záveru, že tieto dôvody sú z právneho hľadiska relevantné a poskytujú dostatok dôkazov pre rozhodnutie. Preskúmanie vykonané Všeobecným súdom nie je primerané. V určitých bodoch možno len s ťažkosťami určiť, či Všeobecný súd súhlasí s odôvodnením Komisie alebo nie, a ak áno, tak na akom základe. V iných bodoch Všeobecný súd zohľadňuje z právneho hľadiska irelevantné faktory a nahrádza odôvodnenie Komisie svojim vlastným odôvodnením.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 11. februára 2009 o štátnej pomoci C 55/07 (ex NN 63/07, CP 106/06), ktorú poskytlo Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska — Štátna záruka pre spoločnosť BT [oznámené pod číslom K(2009) 685] (Ú. v. EÚ L 242, s. 21).


title: Vec F-74/06: Žaloba podaná 19. júna 2006 – Longinidis/Cedefop

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/15

         Žaloba podaná 19. júna 2006 – Longinidis/Cedefop
   (Vec F-74/06)
   (2006/C 237/26)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Pavlos Longinidis (Solún, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaný: Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 30. novembra 2005 o vypovedaní žalobcovej zmluvy na dobu neurčitú,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 10. marca 2006, ktorým sa zamieta návrh podaný žalobcom na dosiahnutie odkladu výkonu rozhodnutia citovaného vyššie,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 9. decembra 2005, ktorým bol žalobca preradený zo svojho pracovného miesta vedúceho právneho servisu a správy zmlúv („Head of Legal and Contract Management Service“) na miesto poradcu Cedefop,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 24. mája 2006, ktorým odvolacia komisia Cedefop zamietla sťažnosť podanú žalobcom s cieľom zrušiť tri rozhodnutia uvedené vyššie, pričom toto rozhodnutie obsahuje dôvody menovacieho orgánu pre vypovedanie zmluvy žalobcu,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 11. novembra 2005, ktorým riaditeľstvo Cedefop zmenilo zloženie odvolacej komisie,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 14. novembra 2005, ktorým odvolacia komisia Cedefop zmenila svoj rokovací poriadok,

               —

               zrušiť rozhodnutie odvolacej komisie Cedefop z 10.marca 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobcom s cieľom zrušiť rozhodnutia z 11. novembra 2005 a zo 14. novembra 2005, už citované,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľstva Cedefop z 28. apríla 2006, ktorým sa zamieta návrh podaný žalobcom na odvolanie zástupcu riaditeľa Cedefop z vedenia správneho vyšetrovania týkajúceho sa uvedeného zástupcu riaditeľa a žalobcu,

               —

               zrušiť rozhodnutie odvolacej komisie Cedefop z 9. marca 2006 týkajúce sa sťažnosti podanej zamestnancom Cedefop, keďže toto rozhodnutie má dopad na povesť žalobcu a jeho odbornú integritu,

               —

               zaviazať Cedefop odškodniť žalobcovu finančnú ujmu – rovnajúcu sa základnému platu, príplatkom a nárokom na dôchodok – ktorá mu bola spôsobená rozhodnutím z 30. novembra 2005 citovaným vyššie,

               —

               zaviazať Cedefop zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 50 000 Eur ako náhradu morálnej ujmy spôsobenej rozhodnutím z 30. novembra 2005, ako aj rozhodnutím z 9. marca 2006, už citovanými,

               —

               zaviazať Cedefop zaplatiť žalobcovi symbolickú sumu jedného eura ako náhradu morálnej ujmy spôsobenej rozhodnutím z 11. novembra 2005, už citovaným,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím z 30. novembra 2005 riaditeľka Cedefop vypovedala pracovnú zmluvu žalobcu na dobu neurčitú s Cedefop. Podľa žalobcu boli prijatím tohto rozhodnutia prekročené hranice diskrečnej právomoci menovacieho orgánu a toto rozhodnutie vykazuje znaky zneužitia právomoci, porušenia práv na obranu a práva byť vypočutý, ako aj protirečivého odôvodnenia.
   Podľa žalobcu z vysvetlenia podaného menovacím orgánom v rámci preskúmania správnej sťažnosti vyplýva, že dôvod prepustenia treba hľadať v návrhu žalobcu z augusta 2005 nepredĺžiť zmluvu na dobu určitú zamestnankyne, ktorej bol žalobca nadriadeným. Menovací orgán po obnovení personálu riadiaceho Cedefop znovu zamestnal túto zamestnankyňu a žalobcu prepustil. Menovací orgán prijal tieto rozhodnutia na základe zjavne nesprávneho posúdenia okolností a rozhodnutie o prepustení žalobcu je zjavne v rozpore so záujmom služby.
   Ďalej žalobca uvádza, že ďalšie napadnuté rozhodnutia vykazujú znaky porušenia interných právnych postupov Cedefop, ako sú ustanovenia týkajúce sa odvolacej komisie, ustanovenia týkajúce sa správnych vyšetrovaní a disciplinárnych konaní.
   Žalobca takisto žiada o odškodnenie za protiprávne vypovedanie jeho zmluvy. Napokon žiada o odškodnenie zo strany Cedefop na základe ustanovení týkajúcich sa mimozmluvnej zodpovednosti orgánov Spoločenstva z dôvodu údajného zásahu do jeho osobnosti a jeho odbornej povesti rozhodnutím o prepustení a obsahom rozhodnutia odvolacej komisie o sťažnosti už citovanej zamestnankyne.


title: Vec T-379/07: Žaloba podaná 3. októbra 2007 – Poľská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/38

         Žaloba podaná 3. októbra 2007 – Poľská republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-379/07)
   (2007/C 283/69)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: T. Nowakowski, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 804/2007 z 9. júla 2007, ktorým sa ustanovuje zákaz výlovu tresky obyčajnej v Baltskom mori (podoblasti 25 – 32, vody ES) plavidlami plaviacimi sa pod vlajkou Poľska (1),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa žiada zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 804/2007 z 9. júla 2007, ktorým sa ustanovuje zákaz výlovu tresky obyčajnej v Baltskom mori (podoblasti 25 – 32, vody ES) plavidlami plaviacimi sa pod vlajkou Poľska. Napadnuté nariadenie vyhlasuje, že časť kvóty na výlov tresky obyčajnej pridelená žalobkyni na rok 2007 pre Baltické more sa považuje od 11. júla 2007 za vyčerpanú a v období medzi týmto dátumom a 31. decembrom 2007 sa zakazuje nový výlov tresky obyčajnej v tejto oblasti plavidlami plaviacimi sa pod vlajkou Poľska, ako aj držanie na palube, prekladanie alebo vykladanie takýchto výlovov uskutočnených uvedenými plavidlami.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza prvý žalobný dôvod založený jednak na zjavných chybách spôsobených žalovanou pri posúdení kvantity výlovu tresky obyčajnej uskutočneného poľskými plavidlami a jednak na porušení nariadenie Rady (ES) č. 1941/2006 z 11. decembra 2006, ktorým sa na rok 2007 stanovujú rybolovné možnosti a súvisiace podmienky pre určité zásoby rýb a skupiny zásob rýb uplatniteľné v Baltskom mori (2). V rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia svoje posúdenie kvantity výlovu tresky obyčajnej uskutočneného poľskými plavidlami založila na jednostranných a nereprezentatívnych údajoch získaných na základe kontrol uskutočnených jej vlastnými kontrolórmi bez toho, aby boli zohľadnené údaje pochádzajúce z poľského informačného systému v oblasti morského rybolovu.
   Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že napadnuté nariadenie porušuje zásadu proporcionality, pretože podľa nej má zákaz rybolovu vyplývajúci z uvedeného nariadenia významné nepriaznivé sociálno-ekonomické dôsledky, ktoré vysoko presahujú prípadný prínos očakávaný v súvislosti s ochranou zásob tresky obyčajnej. Žalobkyňa Komisii jednak vytýka, že pred prijatím napadnutého nariadenia neposúdila jeho dôsledky, a jednak, že nevyhodnotila možnosť dosiahnuť vytýčené ciele spôsobmi, ktoré by boli pre spoločnosť a rybolovné hospodárstvo menej škodlivé.
   V dôvodoch svojej žaloby žalobkyňa tiež uvádza žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého nariadenia, pričom tento nedostatok podľa nej bráni overeniu vhodnosti a zákonnosti zákazu vyplývajúceho z uvedeného nariadenia.
   Žalobkyňa tiež uvádza žalobný dôvod založený na porušení zásady solidarity a lojálnej spolupráce, pričom Komisii vytýka, že neviedla dialóg a že jej pred prijatím napadnutého nariadenia nedovolila objasniť sporné otázky.
   Žalobkyňa napokon tvrdí, že napadnuté nariadenie porušuje právo slobodne vykonávať hospodársku činnosť, pretože zákaz rybolovu, ktorý z neho vyplýva, sa týka osôb, ktoré reálne nemajú možnosť zmeniť typ činnosti a pre ktoré je rybolov jediným zdrojom príjmu, čo je relevantné o to viac, že ide o úplný zákaz bez výnimiek.

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, s. 3.

      (2)  Ú. v. EÚ L 367, s. 1.


title: Vec C-595/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  18. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld [Obchodná politika — Nariadenie (ES) č. 1470/2001 — Nariadenie (ES) č. 1205/2007 — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Konečné antidumpingové clo na dovoz elektronických kompaktných žiariviek — Uplatniteľnosť konečného antidumpingového cla na výrobky zaradené do podpoložky sadzobníka stanovené nariadením o antidumpingovom cle — Dotknutý výrobok — Pôsobnosť]

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld
   (Vec C-595/11) (1)

   (Obchodná politika - Nariadenie (ES) č. 1470/2001 - Nariadenie (ES) č. 1205/2007 - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Konečné antidumpingové clo na dovoz elektronických kompaktných žiariviek - Uplatniteľnosť konečného antidumpingového cla na výrobky zaradené do podpoložky sadzobníka stanovené nariadením o antidumpingovom cle - Dotknutý výrobok - Pôsobnosť)
   2013/C 164/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Steinel Vertrieb GmbH

      Žalovaná: Hauptazollamt Bielefeld

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad nariadenia Rady (ES) č. 1470/2001 zo 16. júla 2001, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. ES L 195, s. 8; Mim. vyd. 11/038, s. 43), v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (ES) č. 1322/2006 z 1. septembra 2006 (Ú. v. EÚ L 244, s. 1) a nariadenia Rady (ES) č. 1205/2007 z 15. októbra 2007, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 ukladajú antidumpingové clá na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Spoločenstva a rozširujú sa na dovoz rovnakého výrobku zasielaného z Vietnamskej socialistickej republiky, Pakistanskej islamskej republiky a z Filipínskej republiky (Ú. v. EÚ L 272, s. 1) — Uplatniteľnosť uvedených nariadení na kompaktné žiarivky so súmrakovým spínačom

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 1470/2001 zo 16. júla 2001, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) z Čínskej ľudovej republiky, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1322/2006 z 1. septembra 2006, ako aj nariadenie Rady (ES) č. 1205/2007 z 15. októbra 2007, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 ukladajú antidumpingové clá na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Spoločenstva a rozširujú sa na dovoz rovnakého výrobku zasielaného z Vietnamskej socialistickej republiky, Pakistanskej islamskej republiky a z Filipínskej republiky, sa vzťahujú na všetky výrobky, ktoré majú tie isté základné charakteristiky ako sú charakteristiky uvedené v týchto nariadeniach a ktoré patria tiež do podpoložky ex 8539 31 90 kombinovanej nomenklatúry nachádzajúcej sa v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 254/2000 z 31. januára 2000. Prislúcha vnútroštátnemu súdu posúdiť, či je to prípad výrobkov, ktoré sú predmetom konania vo veci samej, bez ohľadu na pridanie súmrakového spínača alebo či sú výrobky, ktoré sú predmetom konania vo veci samej, výrobky odlišné z toho dôvodu, že majú dodatočné charakteristiky, ktoré nie sú spresnené v uvedených nariadeniach.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec T-429/07: Žaloba podaná 27. novembra 2007 – BP Aromatics/Komisia

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/24

         Žaloba podaná 27. novembra 2007 – BP Aromatics/Komisia
   (Vec T-429/07)
   (2008/C 37/37)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: BP Aromatics Ltd (Sunbury on Thames, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Renshaw a G. Bushell, Solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať žalovanú a každého z vedľajších účastníkov, ktorým bol povolený vstup do konania, na náhradu trov konania, a

               —

               prijať akékoľvek iné opatrenia, ktoré Súdny dvor považuje za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 3202 v konečnom znení z 10. júla 2007, ktorým Komisia rozhodla, že štátna pomoc oznámená portugalskými orgánmi a priznaná v prospech Arteniusa (Artenius) na účel výstavby nového závodu na výrobu chemických látok je zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 87 ods. 3 písm. a) ES.
   Žalobca na podporu svojej žaloby tvrdí, že Komisia porušila články 87 ES a 88 ES, pravidlá vzťahujúce sa k ich použitiu, niektoré základné procesné požiadavky a viacero zásad práva Spoločenstva tým, že:

               —

               nesprávne interpretovala a nesprávne uplatnila multisektorový rámec na regionálnu pomoc pre veľké investičné projekty 2002 (1), ktorý vyžaduje analýzu založenú na trhu EHP a nie na celosvetovom trhu,

               —

               dospela k zjavne chybnému záveru, že relevantným trhom pre čistenú kyselinu tereftalovú je celosvetový trh, hoci ním podľa žalobcu je trh EHP, a

               —

               dospela k zjavne chybnému záveru, že Arteniusa získa relevantný podiel na predaji nižší ako 25 %, hoci v skutočnosti presiahne na trhu EHP 25 %.

         Žalobca namieta, že ak by Komisia viedla podrobné a riadne skúmanie trhu EHP s čistenou kyselinou tereftalovou, dospela by pri určení, či je štátna pomoc zlučiteľná so spoločným trhom, k závažným problémom, ktoré by nutne viedli k začatiu formálneho prieskumného konania podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Podľa žalobcu je skutočnosť, že Komisia mala závažné problémy pri hodnotení štátnej pomoci v priebehu predbežného preskúmania, a že táto skutočnosť preto mala viesť k začatiu formálneho konania podľa článku 88 ods. 2 ES, potvrdená dĺžkou času, ktorý uplynul od oznámenia portugalskými orgánmi do prijatia napadnutého rozhodnutia.
   Žalobca ďalej uvádza, že jeho procesné práva boli porušené tým, že Komisia nezačala, hoci začať mala, formálne preskúmanie podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že Komisia porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie podľa článku 253 ES.

      (1)  Oznámenie Komisie – Multisektorový rámec na regionálnu pomoc pre veľké investičné projekty [neoficiálny preklad] [oznámený v dokumente č. K(2002) 315] (Ú. v. ES C 70, 2002, s. 8).


title: Vec C-42/06: Žaloba podaná  27. januára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/8

         Žaloba podaná 27. januára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-42/06)
   (2006/C 74/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 27. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Belgické kráľovstvo si tým, že v regióne Bruxelles-Capitale uplatňuje systém schvaľovania fyzických alebo právnických osôb, ktoré vyrábajú a/alebo distribuujú vrecia na zber odpadu, ktorého podmienky nerešpektujú zásadu proporcionality, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 28 a 30 Zmluvy ES;

               —

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žiaden harmonizačný predpis Spoločenstva neupravuje schvaľovanie fyzických alebo právnických osôb, ktoré vyrábajú a/alebo distribuujú vrecia na zber odpadu.
   Za týchto podmienok musí byť vnútroštátna právna úprava, ktorá upravuje schvaľovanie fyzických alebo právnických osôb, ktoré vyrábajú a/alebo distribuujú vrecia na zber odpadu, posudzovaná so zreteľom na články 28 až 30 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.
   Podľa judikatúry Súdneho dvora môže predchádzajúce povoľovacie konanie, ako je to, ktoré je upravené v článku 10a nariadenia regiónu Bruxelles-Capitale z 15. júla 1993 o odstraňovaní odpadu zberom, obmedziť voľný pohyb tovaru.
   Aby takéto predchádzajúce povoľovacie konanie bolo s ohľadom na základnú slobodu voľného pohybu tovaru odôvodnené, musí sledovať dôvod vo všeobecnom záujme uznaný právom Spoločenstva a rešpektovať zásadu proporcionality, teda byť vhodné na zabezpečenie uskutočnenia sledovaného cieľa a neprekračovať hranice toho, čo je na jeho dosiahnutie nevyhnutné.
   Komisia si vie predstaviť, že schvaľovacie konanie má sledovať dôvody vo všeobecnom záujme týkajúce sa ochrany zdravia pracovníkov a životného prostredia.
   Komisia sa však domnieva, že v tomto prípade podmienky schvaľovacieho konania stanovené v článku 10a nariadenia nerešpektujú zásadu proporcionality z dôvodu, že toto konanie nie je ľahko dostupné.


title: Vec T-321/17: Žaloba podaná 22. mája 2017 – Niemelä a i./ECB

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/52

         Žaloba podaná 22. mája 2017 – Niemelä a i./ECB
   (Vec T-321/17)
   (2017/C 283/82)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Heikki Niemelä (Ohain, Belgicko), Mika Lehto (Espoo, Fínsko), Nemea plc (St. Julians, Malta), Nevestor SA (Ohain) a Nemea Bank plc (St. Julians) (v zastúpení: A. Meriläinen, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky ECB/SSM/2017– 213800JENPXTUY75VS0/1 WHD-2017-0003 z 23. marca 2017, ktorým sa spoločnosti Nemea Bank plc (ďalej len „dohliadaný subjekt“) odníma licencia na výkon činnosti úverovej inštitúcie,

               —

               následne zmenil rozhodnutie ECB tak, aby sa pozastavilo jeho uplatňovanie vzhľadom na nenapraviteľnú škodu, ktorú by jeho uplatňovanie mohlo spôsobiť osobám s väzbou na dohliadaný subjekt, a to najmä vkladateľom, zamestnancom a akcionárom banky, tým, že sa priamym alebo nepriamym akcionárom dohliadaného subjektu umožní alebo nariadi predaj ich podielov v banke v primeranej lehote, ktorá by mohla byť stanovená,

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcom sumu 10 miliónov eur spolu s úrokmi od 23. marca 2017 z dôvodu škody, ktorá im bola spôsobená v dôsledku uvedeného rozhodnutia,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že skutkové okolnosti v danej veci boli v odôvodnení nesprávne uvedené, a/alebo na nedostatočnom odôvodnení.

                           —

                           Žalobcovia tvrdia, že ECB nebola oprávnená prijať riadne odôvodnené rozhodnutie z dôvodu prebiehajúcich vnútroštátnych konaní o opravných prostriedkoch.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila ECB.

                           —

                           Žalobcovia tvrdia, že ECB sa dopustila pochybenia v rozsahu, v akom vychádzala z usmernení Malta Financial Services Authority (maltský orgán pre finančné služby, Malta), ktoré považovala za konečné a právoplatné, hoci Financial Services Tribunal (Súd pre finančné služby, Malta) môže tieto usmernenia potvrdiť, zrušiť alebo zmeniť. V každom prípade ECB sa dopustila zjavného pochybenia, keď usúdila, že odňatie licencie dohliadanému subjektu bolo vhodnejšie na nútený predaj banky, a že riešenie spočívajúce v predaji je málo pravdepodobné.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie obsahuje nesprávne právne posúdenie.

                           —

                           Žalobcovia tvrdia, že ECB nemá právomoc prijať napadnuté rozhodnutie, keďže právomoc odňať licenciu, ktorá bola udelená dohliadanému subjektu ako úverovej inštitúcii, má Malta Financial Services Authority a nie ECB. Rozhodnutie ECB bolo prijaté ultra vires a v rozpore s právom žalobcov na opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, ako aj v rozpore s právom na účinný prostriedok nápravy a spravodlivý proces podľa práva Únie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že ECB zneužila svoju právomoc.

                           —

                           Žalobcovia tvrdia, že ECB, aj keby mala spornú právomoc, zneužila svoje postavenie tak, že dohliadanému subjektu a ďalším žalobcom odňala ich právo na opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie ECB je v rozpore s právom Únie v rozsahu, v akom porušuje zásadu proporcionality.

                           —

                           Žalobcovia tvrdia, že v tejto veci by na základe zásady proporcionality nemalo dôjsť k odňatiu licencie dohliadanému subjektu. Vzhľadom na okolnosti by predajom banky vznikla dohliadanému subjektu menšia škoda, pričom vkladateľom, zamestnancom a akcionárom tohto subjektu by nevznikla nijaká škoda.


title: Vec C-245/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Thomas Cook Belgium NV/Thurner Hotel GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (ES) č. 1896/2006 — Európske konanie o platobnom rozkaze — Oneskorene podaný odpor — Článok 20 ods. 2 — Návrh na preskúmanie európskeho platobného rozkazu — Námietka nepríslušnosti súdu pôvodu — Európsky platobný rozkaz vydaný chybne vzhľadom na požiadavky stanovené v nariadení — Neexistencia „zjavnej“ povahy — Neexistencia „výnimočných“ okolností)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Thomas Cook Belgium NV/Thurner Hotel GmbH
   (Vec C-245/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (ES) č. 1896/2006 - Európske konanie o platobnom rozkaze - Oneskorene podaný odpor - Článok 20 ods. 2 - Návrh na preskúmanie európskeho platobného rozkazu - Námietka nepríslušnosti súdu pôvodu - Európsky platobný rozkaz vydaný chybne vzhľadom na požiadavky stanovené v nariadení - Neexistencia „zjavnej“ povahy - Neexistencia „výnimočných“ okolností))
   (2015/C 414/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odporkyňa: Thomas Cook Belgium NV

      Navrhovateľka: Thurner Hotel GmbH

      Výrok rozsudku

   Článok 20 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 936/2012 zo 4. októbra 2012, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby za okolností ako v prejednávanej veci mohol odporca, ktorému bol v súlade s týmto nariadením doručený európsky platobný rozkaz, požiadať o preskúmanie tohto platobného rozkazu s tvrdením, že súd pôvodu sa chybne vyhlásil za príslušný na základe údajne nepravdivých informácií poskytnutých navrhovateľom v tlačive návrhu na vydanie tohto rozkazu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-452/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. septembra 2014 – Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute/Doc Generici srl

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. septembra 2014 – Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute/Doc Generici srl
   (Vec C-452/14)
   (2014/C 448/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaní v prvom stupni a, pokiaľ ide o AIFA, odvolateľ: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Žalobkyňa v prvom stupni a odporkyňa v konaní o odvolaní: Doc Generici srl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 2 písm. a) aktuálneho znenia nariadenia Rady (ES) č. 297/95 z 10. februára 1995 (1) vykladať tak, že za zmeny povolenia na uvedenie lieku na trh typu I – konkrétne, pokiaľ ide o prejednávanú vec, typu I A – sa má v prípade, ak ide o rovnaké zmeny týkajúce sa viacerých povolení na uvedenie lieku na trh, ktoré vlastní ten istý držiteľ, uhradiť iba jeden poplatok, a to v rozsahu stanovenom v uvedenom článku, alebo toľko poplatkov, koľko povolení je danou zmenou dotknutých?

               2.

               Existuje za okolností, aké nastali v prejednávanej veci, právo alebo, ako usudzuje Consiglio di Stato, povinnosť vnútroštátneho súdu obrátiť sa na Súdny dvor s prejudiciálnou otázkou?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 297/95 z 10. februára 1995 o poplatkoch splatných Európskej agentúre pre hodnotenie liekov (Ú. v. ES L 35, s. 1; Mim. vyd. 13/015, s. 3).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júla 2005 vo veci C-41/03 P: Rica Foods (Free Zone) NV proti Komisii Európskych spoločenstiev, Holandskému kráľovstvu, Španielskemu kráľovstvu, Francúzskej republike (Odvolanie — Režim pridruženia zámorských krajín a území — Dovozy cukru a zmesí cukru a kakaa — Nariadenie (ES) č. 465/2000 — Ochranné opatrenia — Článok 109 rozhodnutia ZKÚ — Právomoc posúdenia Komisie — Zásada proporcionality — Odôvodnenie)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 14. júla 2005
   vo veci C-41/03 P: Rica Foods (Free Zone) NV proti Komisii Európskych spoločenstiev, Holandskému kráľovstvu, Španielskemu kráľovstvu, Francúzskej republike (1)

   (Odvolanie - Režim pridruženia zámorských krajín a území - Dovozy cukru a zmesí cukru a kakaa - Nariadenie (ES) č. 465/2000 - Ochranné opatrenia - Článok 109 rozhodnutia ZKÚ - Právomoc posúdenia Komisie - Zásada proporcionality - Odôvodnenie)
   (2005/C 229/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-41/03 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 49 Štatútu ES Súdneho dvora, podané 29. januára 2003, Rica Foods (Free Zone) NV, so sídlom v Oranjestad (Aruba), (advokát: G. van der Wal), ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: T. van Rijn), Holandské kráľovstvo, (splnomocnená zástupkyňa: H. Sevenster), Španielske kráľovstvo, (splnomocnení zástupcovia: N. Díaz Abad a D. Miguel Muñoz Pérez); Francúzska republika, (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a L. Bernheim), Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (spravodajca), G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Odvolanie sa zamieta.

               2)

               Rica Foods (Free Zone) NV je povinný nahradiť trovy konania.

               3)

               Holandské kráľovstvo, Španielske kráľovstvo a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5.4.2003


title: Vec T-102/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – Deutsche Post/ÚHVT – PostNL Holding (TPG POST)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/53

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – Deutsche Post/ÚHVT – PostNL Holding (TPG POST)
   (Vec T-102/14)
   2014/C 112/68
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Post AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: K. Hamacher a C. Giersdorf, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: PostNL Holding BV (Den Haag, Holandsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. decembra 2013 vo veci R 2108/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného a prípadne ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: PostNL Holding BV.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TPG POST“ pre tovary a služby zaradené do tried 6, 9, 16, 20, 35, 38 a 39 (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2920916).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva „DP“, „POST“ a „Deutsche Post“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 12, 14, 16, 25, 28, 35, 36, 38, 39 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-38/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2005  – Groupe Danone/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Oznámenie o spolupráci )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/16

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2005 – Groupe Danone/Komisia
   (Vec T-38/02) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Oznámenie o spolupráci“)
   (2005/C 330/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Groupe Danone (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Winckler a M. Waha, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/569/ES z 5. decembra 2001 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy o ES (Vec IV/37.614/F3 PO/Interbrew a Alken-Maes) (Ú. v. EÚ L 200, 2003, s. 1), a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcovi článkom 2 uvedeného rozhodnutia
   Výrok rozsudku

               1.

               Výška pokuty uloženej žalobcovi sa stanovuje na 42,4125 miliónov eur.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli Komisii. Komisia znáša štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 97, 20.4.2002.