title: Vec C-490/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2012 — Európsky parlament/Rada Európskej únie [Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 617/2010 — Oznamovanie investičných projektov v oblasti energetickej infraštruktúry v rámci Európskej únie Komisii — Voľba právneho základu — Článok 337 ZFEÚ a článok 187 AE — Článok 194 ZFEÚ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2012 — Európsky parlament/Rada Európskej únie
      (Vec C-490/10) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 617/2010 - Oznamovanie investičných projektov v oblasti energetickej infraštruktúry v rámci Európskej únie Komisii - Voľba právneho základu - Článok 337 ZFEÚ a článok 187 AE - Článok 194 ZFEÚ)
      (2012/C 331/03)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: M. Gómez-Leal, J. Rodrigues a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a A. Lo Monaco, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A. Adam, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba o neplatnosť — Nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 617/2010 z 24. júna 2010 o oznamovaní investičných projektov v oblasti energetickej infraštruktúry v rámci Európskej únie Komisii a o zrušení nariadenia (ES) č. 736/96 (Ú. v. EÚ L 180, s. 7) — Výber dvojitého právneho základu článkov 337 ZFEÚ a 187 AE — Opatrenia spadajúce pod osobitné právomoci Únie v energetickej oblasti, ktoré si vyžadujú jediný právny základ, a to článok 194 ZFEÚ

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 617/2010 z 24. júna 2010 o oznamovaní investičných projektov v oblasti energetickej infraštruktúry v rámci Európskej únie Komisii a o zrušení nariadenia (ES) č. 736/96 sa zrušuje.

                  2.

                  Účinky nariadenia č. 617/2010 sú zachované až dovtedy, kým v primeranej lehote odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku nenadobudne účinnosť nové nariadenie založené na vhodnom právnom základe, a to článku 194 ods. 2 ZFEÚ.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania okrem trov konania Francúzskej republiky a Európskej komisie.

                  4.

                  Francúzska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Výmaz veci T-237/99

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/33

         Výmaz veci T-237/99 (1)

   (2005/C 155/61)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením z 11. apríla 2005 predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-237/99: BP Nederland V.O.F., BP Direct V.O.F. a Actomat B. V., ktorých v konaní podporovalo Holandské kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 20, z 22. 1. 2000


title: Vec C-45/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  13. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles — Belgicko) — Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)/Radia Hadj Ahmed [Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Osobná pôsobnosť — Priznanie rodinných dávok štátnej príslušníčke tretieho štátu s právom na pobyt v členskom štáte — Nariadenie (ES) č. 859/2003 — Smernica 2004/38/ES — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Podmienka týkajúca sa dĺžky pobytu]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/25

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles — Belgicko) — Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)/Radia Hadj Ahmed
   (Vec C-45/12) (1)

   (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Osobná pôsobnosť - Priznanie rodinných dávok štátnej príslušníčke tretieho štátu s právom na pobyt v členskom štáte - Nariadenie (ES) č. 859/2003 - Smernica 2004/38/ES - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Podmienka týkajúca sa dĺžky pobytu)
   2013/C 225/40
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour du travail de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)

      Žalovaná: Radia Hadj Ahmed

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour du travail de Bruxelles — Výklad článku 1 písm. f) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. EÚ L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) — Výklad článku 13 ods. 2 a článku 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005 s. 46) — Výklad článku 18 ZFEÚ a článkov 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie — Priznanie rodinných dávok štátnej príslušníčke tretieho štátu, ktorá získala povolenie na pobyt v členskom štáte, aby sa pripojila bez uzavretia manželstva alebo registrovaného partnerstva k občanovi iného členského štátu — Existencia iného dieťaťa, štátneho príslušníka tretieho štátu — Osobná pôsobnosť nariadenia č. 1408/71 — Pojem „rodinný príslušník“ — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca podmienku dĺžky pobytu na priznanie rodinných dávok — Rovnosť zaobchádzania

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sa štátna príslušníčka tretieho štátu alebo jej dcéra, ktorá je takisto štátnou príslušníčkou tretieho štátu, nachádzajú v tejto situácii:

                           —

                           táto štátna príslušníčka tretieho štátu získala za menej ako päť rokov povolenie na pobyt v členskom štáte, aby sa bez uzavretia manželstva alebo registrovaného partnerstva pripojila k štátnemu príslušníkovi iného členského štátu, s ktorým má dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom uvedeného členského štátu,

                           —

                           postavenie pracovníka má iba tento štátny príslušník iného členského štátu,

                           —

                           spoločné bývanie uvedenej štátnej príslušníčky tretieho štátu a uvedeného štátneho príslušníka iného členského štátu sa medzičasom skončilo, a

                           —

                           obe deti sú členmi matkinej domácnosti,

                     nepatria do osobnej pôsobnosti tohto nariadenia, okrem situácie, keď ich možno v zmysle vnútroštátneho zákona a na účely jeho uplatnenia považovať za „členov rodiny“ tohto štátneho príslušníka iného členského štátu, a v prípade, že by to tak nebolo, keď ich možno považovať za „najmä závislé“ od tohto štátneho príslušníka iného členského štátu.

               2.

               Článok 13 ods. 2 a článok 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, v spojení s článkom 18 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, ktorou tento štát v prípade štátnej príslušníčky tretieho štátu, pokiaľ sa nachádza v situácii uvedenej v bode 1 výroku tohto rozsudku, vyžaduje na účely priznania zaručených rodinných dávok splnenie podmienky týkajúcej sa pobytu v dĺžke piatich rokov, zatiaľ čo v prípade svojich štátnych príslušníkov splnenie tejto podmienky nevyžaduje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec F-73/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 28. septembra 2015 – Kriscak/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Dohovor o Europole — Služobný poriadok zamestnancov Europolu — Príloha 1 služobného poriadku Europolu — Zoznam pracovných miest uvedených tučnou kurzívou, ktoré môžu byť obsadené len osobou, ktorá bola prijatá do príslušných služieb v zmysle článku 2 ods. 4 Dohovoru o Europole — Obmedzený počet pracovných miest — Rozhodnutie Europolu — Pracovné miesta, ktoré môžu byť obsadené len osobou, ktorá už bola prijatá do príslušných služieb v zmysle článku 3 rozhodnutia o Europole — Použitie PZOZ na zamestnancov Europolu — Neobnovenie zmluvy dočasného zamestnanca na dobu určitú — Neuzatvorenie zmluvy s dočasným zamestnancom na dobu neurčitú — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/46

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 28. septembra 2015 – Kriscak/Europol
   (Vec F-73/14) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Dohovor o Europole - Služobný poriadok zamestnancov Europolu - Príloha 1 služobného poriadku Europolu - Zoznam pracovných miest uvedených tučnou kurzívou, ktoré môžu byť obsadené len osobou, ktorá bola prijatá do príslušných služieb v zmysle článku 2 ods. 4 Dohovoru o Europole - Obmedzený počet pracovných miest - Rozhodnutie Europolu - Pracovné miesta, ktoré môžu byť obsadené len osobou, ktorá už bola prijatá do príslušných služieb v zmysle článku 3 rozhodnutia o Europole - Použitie PZOZ na zamestnancov Europolu - Neobnovenie zmluvy dočasného zamestnanca na dobu určitú - Neuzatvorenie zmluvy s dočasným zamestnancom na dobu neurčitú - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody))
   (2015/C 371/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Christiana Kriscak (Haag, Holandsko) (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad Europol (v zastúpení: D. Neumann, J. Arnould a C. Falmagne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepredlžení zmluvy žalobkyni a na náhradu údajnej nemajetkovej a majetkovej ujmy.

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neopodstatnená.

               2.

               Európsky policajný úrad znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť tretinu trov konania vynaložených Christianou Kriscak.

               3.

               Christiana Kriscak znáša dve tretiny trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014, s. 27.


title: Vec C-527/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribnal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 7. októbra 2013 — Lourdes Cachaldora Fernandez/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribnal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 7. októbra 2013 — Lourdes Cachaldora Fernandez/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Vec C-527/13)
   2014/C 9/26
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribnal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Lourdes Cachaldora Fernandez

      Odporcovia: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v rozpore s článkom 4 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 (1) o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením také vnútroštátne ustanovenie, ako je doplňujúce ustanovenie článku 7 ods. 1 pravidla 3 písm. b) španielskeho Ley General de la Seguridad Social, ktoré sa týka prevažne žien a podľa ktorého sa na účely prekrytia medziobdobí neplatenia príspevkov, ktoré vznikli v období na výpočet referenčného základu pre úplný invalidný dôchodok príspevkového typu a nasledovali po období zamestnania na čiastočný úväzok, zohľadnia platné minimálne príspevkové základy znížené o pomerný koeficient za toto zamestnanie, ktoré predchádzalo medziobdobiu neplatenia príspevkov, zatiaľ čo v prípade zamestnania na plný úväzok sa toto zníženie neuplatní?

               2.

               Je v rozpore s ustanovením doložky 5 ods. 1 písm. a) smernice Rady 97/81/ES (2) z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, také vnútroštátne ustanovenie, ako je doplňujúce ustanovenie článku 7 ods. 1 pravidla 3 písm. b) španielskeho Ley General de la Seguridad Social, ktoré sa týka prevažne žien a podľa ktorého sa na účely prekrytia medziobdobí neplatenia príspevkov, ktoré vznikli v období na výpočet referenčného základu pre úplný invalidný dôchodok príspevkového typu a nasledovali po období zamestnania na čiastočný úväzok, zohľadnia platné minimálne príspevkové základy znížené o pomerný koeficient za toto zamestnanie, ktoré predchádzalo medziobdobiu neplatenia príspevkov, zatiaľ čo v prípade zamestnania na plný úväzok sa toto zníženie neuplatní?

      (1)  Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.

      (2)  Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267.


title: Vec C-427/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  28. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Generics (UK) Ltd/Synaptech Inc [Patentové právo — Lieky — Dodatkové ochranné osvedčenie na liečivá — Nariadenie (EHS) č. 1768/92 — Článok 2 — Pôsobnosť]

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Generics (UK) Ltd/Synaptech Inc
   (Vec C-427/09) (1)

   (Patentové právo - Lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie na liečivá - Nariadenie (EHS) č. 1768/92 - Článok 2 - Pôsobnosť)
   2011/C 298/04
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Generics (UK) Ltd

      Žalovaná: Synaptech Inc

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá (Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 13/011, s. 200) — Pojem prvé povolenie na uvedenie výrobku na trh — Zohľadnenie výlučne povolení udelených v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS z 26. januára 1965 o aproximácii ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení týkajúcich sa humánnych liekov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 22, s. 369) — Povolenie udelené v súlade s uplatniteľnou vnútroštátnou právnou úpravou Rakúska pred jeho pristúpením k EHP

      Výrok rozsudku

   Výrobok ako vo veci samej, ktorý bol ako humánny liek uvedený na trh v Európskom spoločenstve predtým, než bolo naň vydané povolenie na uvedenie na trh v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS z 26. januára 1965 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa liečiv, zmenenou a doplnenou smernicou Rady 89/341/EHS z 3. mája 1989, a najmä bez toho, aby bola posúdená jeho bezpečnosť a účinnosť, nepatrí do pôsobnosti nariadenia Rady (EHS) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá, zmeneného a doplneného Aktom o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, vymedzenej v článku 2 tohto nariadenia v znení jeho zmien a doplnení, a preto nemôže byť predmetom dodatkového ochranného osvedčenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-405/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. novembra 2008 – Holandské kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Článok 95 ods. 5 ES — Smernica 98/69/ES — Opatrenia proti znečisťovaniu ovzdušia emisiami z motorových vozidiel — Odchylné vnútroštátne ustanovenie znižujúce limitné hodnoty Spoločenstva pre emisie tuhých látok produkovaných niektorými novými vozidlami so vznetovým motorom — Zamietnutie Komisiou — Špecifickosť problému — Povinnosť náležitej starostlivosti a povinnosť odôvodnenia)

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. novembra 2008 – Holandské kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-405/07 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 95 ods. 5 ES - Smernica 98/69/ES - Opatrenia proti znečisťovaniu ovzdušia emisiami z motorových vozidiel - Odchylné vnútroštátne ustanovenie znižujúce limitné hodnoty Spoločenstva pre emisie tuhých látok produkovaných niektorými novými vozidlami so vznetovým motorom - Zamietnutie Komisiou - Špecifickosť problému - Povinnosť náležitej starostlivosti a povinnosť odôvodnenia)
   (2008/C 327/08)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: D. J. M. de Grave a C. M. Wissels, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia, H. van Vliet a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 27. júna 2007 vo veci T-182/06, Holandské kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/372/ES z 3. mája 2006 týkajúceho sa návrhu vnútroštátnych ustanovení, o ktorých informovalo Holandské kráľovstvo podľa článku 95 ods. 5 Zmluvy o ES, stanovujúcich limitné hodnoty emisií tuhých častíc z vozidiel so vznetovými motormi (Ú. v. EÚ L 142, s. 16)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 27. júna 2007, Holandské kráľovstvo/Komisia (T-182/06), sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Komisie 2006/372/ES z 3. mája 2006, týkajúce sa návrhu vnútroštátnych ustanovení, o ktorých informovalo Holandské kráľovstvo podľa článku 95 ods. 5 Zmluvy o ES, stanovujúcich limitné hodnoty emisií tuhých častíc z vozidiel so vznetovými motormi, sa zrušuje.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-237/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. septembra 2014 – Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/676/EHS — Článok 5 ods. 4 — Príloha II A body 1 až 3 a 5 — Príloha III body 1.1 až 1.3 a bod 2 — Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov — Obdobia použitia — Kapacita zásobníkov na skladovanie maštaľného hnoja — Obmedzenie použitia — Zákaz použitia na strmých svahoch alebo na zamrznutú alebo snehom pokrytú pôdu — Nesúlad vnútroštátnej právnej úpravy)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/3

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. septembra 2014 – Európska komisia/Francúzska republika
      (Vec C-237/12) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/676/EHS - Článok 5 ods. 4 - Príloha II A body 1 až 3 a 5 - Príloha III body 1.1 až 1.3 a bod 2 - Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov - Obdobia použitia - Kapacita zásobníkov na skladovanie maštaľného hnoja - Obmedzenie použitia - Zákaz použitia na strmých svahoch alebo na zamrznutú alebo snehom pokrytú pôdu - Nesúlad vnútroštátnej právnej úpravy))
      (2014/C 395/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, B. Simon a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, S. Menez a D. Colas, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Francúzska republika si tým, že neprijala opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie úplného a správneho vykonania všetkých požiadaviek, ktoré jej boli uložené na základe článku 5 ods. 4 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, v spojení s prílohou II A bodmi 1 až 3 a 5, ako aj s prílohou III bodmi 1.1 až 1.3 a bodom 2 tejto smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej z uvedenej smernice vyplývajú, keďže vnútroštátna právna úprava prijatá na zabezpečenie jej vykonania:

                              —

                              nestanovuje obdobia zákazu používania hnojív typu I pri veľkých jesenných plodinách a pri trávnatých porastoch zasiatych pred viac ako šiestimi mesiacmi,

                              —

                              obmedzuje obdobie zákazu používania hnojív typu I pre veľké jarné plodiny len na júl a august,

                              —

                              obmedzuje zákaz používania hnojív typu II pre veľké jesenné plodiny na obdobie od 1. novembra do 15. januára a nepredlžuje zákaz používania hnojív typu III pre tie isté plodiny na obdobie po 15. januári,

                              —

                              nepredlžuje obdobie zákazu používania hnojív typu II pre veľké jarné plodiny na obdobie po 15. januári,

                              —

                              pre trávnaté porasty zasiate pred viac ako šiestimi mesiacmi stanovuje obdobie zákazu používania hnojív typu II výlučne od 15. novembra a nepredlžuje zákaz používania hnojív typu III pre uvedené trávnaté porasty v horských oblastiach do konca februára,

                              —

                              stanovuje, že do 1. júla 2016 sa pri výpočte skladovacích kapacít bude môcť naďalej zohľadňovať časový harmonogram zákazu používania hnojív, ktorý nie je v súlade s požiadavkami uvedenej smernice,

                              —

                              povoľuje skladovanie kompaktného hnoja s obsahom slamy na poli na dobu desiatich mesiacov,

                              —

                              táto právna úprava nezabezpečuje, aby poľnohospodári a orgány dohľadu mohli správne vypočítať množstvo dusíka, ktoré sa môže použiť na poli, aby sa zabezpečilo vyvážené hnojenie,

                              —

                              v prípade dojníc stanovuje hodnoty úniku dusíka na základe množstva vylúčeného dusíka, ktoré nezohľadňuje rôzne úrovne produkcie mlieka a na základe koeficientu úniku vo výške 30 %,

                              —

                              v prípade ostatného dobytka stanovuje hodnoty úniku dusíka na základe koeficientu úniku vo výške 30 %,

                              —

                              v prípade ošípaných nestanovuje hodnoty úniku dusíka pre pevný hnoj,

                              —

                              v prípade hydiny stanovuje hodnoty úniku dusíka na základe nesprávneho koeficientu úniku vo výške 60 %,

                              —

                              v prípade oviec stanovuje hodnoty úniku dusíka na základe koeficientu úniku vo výške 30 %,

                              —

                              v prípade kôz stanovuje hodnoty úniku dusíka na základe koeficientu úniku vo výške 30 %,

                              —

                              v prípade koní stanovuje hodnoty úniku na základe koeficientu úniku vo výške 30 %,

                              —

                              v prípade králikov stanovuje hodnoty úniku dusíka na základe koeficientu úniku vo výške 60 %,

                              —

                              uvedená právna úprava neobsahuje jasné, presné a objektívne kritériá v súlade s požiadavkami zásady právnej istoty, pokiaľ ide o podmienky používania hnojív na pôde nachádzajúcej sa na strmých svahoch, a

                              —

                              povoľuje používanie hnojív typu I a III na zamrznutej pôde, používanie hnojív typu I na snehom pokrytej pôde, používanie hnojív na pôde zamrznutej len na povrchu v dôsledku 24-hodinového cyklu jej zamŕzania a rozmŕzania, ako aj používanie kompaktného hnoja s obsahom slamy a kompostu maštaľného hnoja na zamrznutej pôde.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-203/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2008 – Cemex Polska/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za splnenia určitých podmienok — Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/39

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2008 – Cemex Polska/Komisia
   (Vec T-203/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za splnenia určitých podmienok - Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 301/66)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cemex Polska sp. z o.o (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: F. Puel a M. Szpunar, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a K Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K (2007) 1295 v konečnom znení z 26. marca 2007, ktorý sa týka národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov, ktorý oznámila Poľská republika na roky 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007 s. 631)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Cemex Polska sp. z o.o znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec F-44/06: Žaloba podaná  26. apríla 2006  – C/Komisia

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/25

         Žaloba podaná 26. apríla 2006 – C/Komisia
   (Vec F-44/06)
   (2006/C 154/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: C (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 13. júna 2005, ktorým bolo zamietnuté prijatie akýchkoľvek opatrení vyplývajúcich z rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 23. novembra 2004 vo veci T-376/02, O/Komisia (1),

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľky GR ADMIN/C „sociálna politika, personál v Luxemburgu, zdravie, hygiena“ z 23. februára 2006, na základe ktorého žalobca odišiel do dôchodku a ktorým mu bol spätne k 1. februáru priznaný invalidný dôchodok stanovený v súlade s ustanovením článku 78 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovanú nahradiť žalobcovi z dôvodu porušenia zásady dodržania primeranej lehoty sumu stanovenú ex aequo et bono vo výške 15 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V nadväznosti na rozsudok O/Komisia, už citovaný, žalobca navrhuje, aby menovací orgán prijal opatrenia, ktoré vyplývajú z tohto rozsudku. Po zamietnutí tohto návrhu podal žalobca sťažnosť, ktorá bola rozhodnutím z 11. januára 2006 z časti zamietnutá. Menovací orgán v nadväznosti na to prijal 23. februára 2006 nové rozhodnutie, na základe ktorého žalobca odišiel do dôchodku a ktorým mu bol spätne priznaný invalidný dôchodok stanovený v súlade s ustanovením článku 78 ods. 2 služobného poriadku.
   Na podporu svojej žaloby žalobca najprv uvádza, že posledné rozhodnutie úplne nevykonáva vyššie uvedený rozsudok, keďže nesmeruje k vráteniu právneho postavenia žalobcovi, v ktorom mal žalobca pred vydaním rozhodnutia zrušeného Súdom prvého stupňa.
   Okrem toho, rozhodnutím z 23. februára 2006 bol porušený článok 53 služobného poriadku, ktorý stanovuje, že ak posudková komisia zistí, že na úradníka sa uplatňujú ustanovenia článku 78, tento úradník automaticky odíde do dôchodku v posledný deň mesiaca, v ktorom menovací orgán uzná jeho trvalú neschopnosť plniť svoje povinnosti.
   Nakoniec žalobca poukazuje na porušenie zásady dodržania primeranej lehoty z dôvodu, že rozhodnutie z 23. februára bolo prijaté pätnásť mesiacov po vyhlásení uvedeného rozsudku.

      (1)  Zb. VS, s. I-A-349 a s. II-1595.


title: Vec T-10/17: Žaloba podaná 9. januára 2017 – Proof IT/EIGE

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/35

         Žaloba podaná 9. januára 2017 – Proof IT/EIGE
   (Vec T-10/17)
   (2017/C 078/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Proof IT SIA (Riga, Lotyšsko) (v zastúpení: J. Jerņeva a D. Pāvila, advokáti)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (EIGE)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť, ktoré sa prijalo v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa uzavretia zmluvy „Framework contract for online services“ EIGE/2016/OPER/03-Lot 1, oznámené žalobkyni listom z 28. októbra 2016, ktorým bola ponuka žalobkyne zaradená na druhé miesto a rámcová zmluva pre časť 1 sa uzavrela s treťou spoločnosťou,

               —

               priznal žalobkyni náhradu škody z dôvodu straty príležitosti a/alebo nepridelenia zákazky vo výške 72 270 eur,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný porušil zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, pretože kritériá pre pridelenie zákazky sú nepresné a hodnotenie nebolo transparentné, a v dôsledku toho má žalovaný neobmedzenú možnosť voľby v súvislosti s prideľovaním dotknutej zákazky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení ponuky žalobkyne, pričom keby toto posúdenie opravil, viedlo by k úplne inému výsledku verejného obstarávania, t. j. ponuka žalobkyne by bola zaradená na prvé miesto a bola by s ňou uzavretá rámcová zmluva.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaný porušil zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, pretože kritériá pre pridelenie zákazky sa vykladali tak, že dotknutá tretia spoločnosť bola zvýhodnená predchádzajúcimi skúsenosťami, ktoré získala počas realizácie predchádzajúcej podobnej zmluvy s EIGE.


title: Vec C-298/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma (Maďarsko) 29. júla 2009 — RANI Slovakia s.r.o./Hankook Tire Magyarország Kft.

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma (Maďarsko) 29. júla 2009 — RANI Slovakia s.r.o./Hankook Tire Magyarország Kft.
   (Vec C-298/09)
   2009/C 267/58
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság Gazdasági Kollégiuma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: RANI Slovakia s.r.o.

      Žalovaná: Hankook Tire Magyarország Kft.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné vzhľadom na článok 3 písm. c) a článok 59 Rímskej zmluvy vykladať odôvodnenie č. 19 smernice 96/71/ES (1) Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb v tom zmysle, že pokiaľ ide o činnosť podnikov poskytujúcich dočasné zamestnanie, môže vnútroštátna právna úprava členského štátu voľne stanoviť požiadavky, ktoré sa ukladajú zamestnávateľovi (podniku), na prístup k výkonu určitej činnosti na území dotknutého členského štátu a v tejto súvislosti obmedziť uznanie podnikov poskytujúcich dočasné zamestnanie na podniky so sídlom na území predmetného členského štátu?

               2.

               Je možné vykladať článok 1 ods. 4 smernice 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady v tom zmysle, že pokiaľ ide o povolenie výkonu činnosti, môžu mať podniky so sídlom v predmetnom členskom štáte lepšie podmienky v porovnaní s podnikmi so sídlom v inom členskom štáte?

               3.

               Je možné články 59, 62 a 63 Rímskej zmluvy spoločne vykladať v tom zmysle, že obmedzenia existujúce v okamihu vstupu do Európskej únie môžu byť zachované bez toho, aby boli považované, že sú v rozpore s právom Spoločenstva, kým Rada prijme program, v ktorom stanoví podmienky liberalizácie pre tento druh služieb alebo smernice, ktoré si bude výkon tohto programu vyžadovať?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na predchádzajúce otázky: existuje nejaký všeobecný záujem, ktorý by odôvodnil obmedzenie spočívajúce v tom, že činnosť podnikov poskytujúcich dočasné zamestnanie môže byť vykonávaná iba podnikmi, ktoré sú registrované a majú svoje sídlo v predmetnom členskom štáte, a na základe ktorého by bolo možné považovať, že toto obmedzenie je v súlade s článkami 59 a 65 Rímskej zmluvy?

      (1)  Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.


title: Vec T-318/07: Žaloba podaná 28. augusta 2007 – National Association of Licensed Opencast Operators/Komisia

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/36

         Žaloba podaná 28. augusta 2007 – National Association of Licensed Opencast Operators/Komisia
   (Vec T-318/07)
   (2007/C 247/60)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: National Association of Licensed Opencast Operators (Chester-le-Street, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: H. Bracegirdle, Solicitor, M. Hoskins a C. West, Barristers)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 18. júna 2007,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa žiada zrušenie rozhodnutia Komisie z 18. júna 2007 vo veci COMP/35.821, ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne z roku 1990, ktorá sa týkala cenovej diskriminácie členov asociácie, pretože ceny zaplatené Central Electricity Generating Board („CEGB“) v rokoch 1984 až 1990 za uhlie vyrobené členmi žalobkyne boli nižšie ako ceny, ktoré CEGB zaplatila za uhlie vyrobené British Coal Corporation („BCC“) bez objektívneho odôvodnenia tohto rozdielneho prístupu.
   V spornom rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že medzi cenami, ktoré CEGB zaplatila členom žalobkyne a cenami, ktoré zaplatila BCC, existovali rozdiely, ale tvrdila, že BCC a členovia žalobkyne nedodávali uhlie za porovnateľných podmienok. CEGB bola teda oprávnená zaplatiť vyššie ceny za uhlie od BCC, a to vzhľadom na jej zákonnú povinnosť zaistiť dodávku elektriny, ktorá bola potrebná v Spojenom kráľovstve.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že zistenie Komisie, že BCC a členovia žalobkyne nedodávali uhlie za porovnateľných podmienok, sa neopieralo o dôkazy, ktoré boli podkladom pre rozhodnutie Komisie.
   Ďalej žalobkyňa uvádza, že zaplatenie preferenčnej ceny za uhlie od BCC by znamenalo štátnu pomoc, ktorá nebola oznámená a ktorá by preto bola nezákonná.
   Okrem toho žalobkyňa uvádza, že zistenia Komisie nie sú v súlade s predchádzajúcim rozhodnutím Komisie z roku 1991, ktoré sa týkalo rovnakej sťažnosti.
   Pokiaľ ide o zamietnutie sťažnosti žalobkyne Komisiou v súvislosti s obdobím od roku 1984 do roku 1986 z dôvodu neprípustnosti a nedostatku záujmu Spoločenstva žalobkyňa tvrdí, že:

               —

               Komisia nesprávne konštatovala, že už nemá výhradnú právomoc podľa Zmluvy ESUO rozhodovať o existencii diskriminácie v uvedenom období,

               —

               Komisia nesprávne konštatovala, že členovia žalobkyne môžu v súvislosti s uvedeným obdobím predložiť svoje požiadavky vnútroštátnemu súdu a

               —

               oneskorenie v súvislosti s riešením otázok, ktoré boli uvedené v sťažnosti žalobkyne z roku 1990, bolo spôsobené predchádzajúcim nesprávnym právnym posúdením, ktorého sa Komisia dopustila.


title: Vec C-128/16 P: Odvolanie podané 29. februára 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 17. decembra 2015 v spojených veciach T-515/13 a T-719/13, Španielsko a iní/Komisia

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/31

         Odvolanie podané 29. februára 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 17. decembra 2015 v spojených veciach T-515/13 a T-719/13, Španielsko a iní/Komisia
   (Vec C-128/16 P)
   (2016/C 156/41)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, É. Gippini Fournier a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Španielske kráľovstvo, Lico Leasing, S.A.U. a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A.

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 17. decembra 2015 vydaný v spojených veciach T-515/13 a T-719/13,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               uložiť žalobcom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd sa pri výklade a uplatnení článku 107 ods. 1 Zmluvy, pokiaľ ide o pojmy „podnik“ a „selektívna výhoda“, ako aj pri výklade a uplatnení povinnosti odôvodnenia dopustil nesprávneho právneho posúdenia a v súvislosti so selektivitou skreslil sporné rozhodnutie.

                           —

                           Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a skreslil rozhodnutie tým, že poskytol nesprávny výklad selektívnej povahy daňového zvýhodnenia pre podniky, ktoré vyvíjajú určitú hospodársku činnosť a sú tvorené zoskupeniami hospodárskych záujmov a ich členmi, a nesprávne kvalifikoval odôvodnenie.

                           —

                           Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri analýze selektívnej výhody vyplývajúcej z existencie diskrečnej právomoci vnútroštátneho daňového orgánu.

                           —

                           Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že pri výklade pojmu selektivita vylúčil existenciu selektivity v prípade opatrenia určeného subjektom, ktoré uskutočňujú konkrétne investície.

               2.

               Všeobecný súd sa pri výklade a uplatnení povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o narušenie hospodárskej súťaže a ovplyvnenie obchodu podľa článku 107 ods. 1 Zmluvy, dopustil nesprávneho právneho posúdenia a skreslil sporné rozhodnutie.


title: Vec T-279/08: Žaloba podaná 17. júla 2008 – Communauté d'Agglomération du Douaisis/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/15

         Žaloba podaná 17. júla 2008 – Communauté d'Agglomération du Douaisis/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-279/08)
   (2008/C 247/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Communauté d'Agglomération du Douaisis (v zastúpení: M.-Y. Benjamin, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie č. K 38/2007 z 2. apríla 2008

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 1089 v konečnom znení z 2. apríla 2008, ktorým Komisia vyhlásila štátnu pomoc poskytnutú žalobcom a regiónom Nord-Pas-de-Calais spoločnosti Arbel Fauvet Rail SA vo forme nahraditeľných zálohových platieb s ročnou úrokovou sadzbou 4,08 %, ktorá zodpovedá referenčnej sadzbe Spoločenstva uplatniteľnej v čase poskytnutia pomoci, za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Komisia posúdila, že Arbel Fauvet Rail SA vzhľadom na svoju finančnú situáciu, si nemohla na finančnom trhu zabezpečiť kapitál za takých výhodných podmienok.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sú totožné s tými, ktoré boli uvedené vo veci T-267/08, región Nord-Pas-de-Calais/Komisia.


title: Vec C-215/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo] – Société de Produits Nestlé SA/Cadbury UK Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Článok 3 ods. 3 — Pojem „rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním“ — Trojrozmerná ochranná známka — Štvorprstová oblátková tyčinka v čokoláde Kit Kat — Článok 3 ods. 1 písm. e) — Označenie, ktoré sa skladá zároveň z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, a tvaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku — Výrobný postup zahrnutý v technickom výsledku)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo] – Société de Produits Nestlé SA/Cadbury UK Ltd
   (Vec C-215/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranné známky - Smernica 2008/95/ES - Článok 3 ods. 3 - Pojem „rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním“ - Trojrozmerná ochranná známka - Štvorprstová oblátková tyčinka v čokoláde Kit Kat - Článok 3 ods. 1 písm. e) - Označenie, ktoré sa skladá zároveň z tvaru, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, a tvaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku - Výrobný postup zahrnutý v technickom výsledku))
   (2015/C 371/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société de Produits Nestlé SA

      Žalovaná: Cadbury UK Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že vylučuje zápis označenia, ktoré sa skladá výlučne z tvaru tovaru ako ochrannej známky, ak tento tvar obsahuje tri podstatné vlastnosti, z ktorých jedna vyplýva z povahy samotného tovaru, a zvyšné dve sú nevyhnutné na dosiahnutie technického výsledku, avšak za predpokladu, že minimálne jeden z týchto dôvodov zamietnutia uvedených v tomto ustanovení je na dotknutý tvar uplatniteľný v celom rozsahu.

               2.

               Článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii) smernice 2008/95, ktorý umožňuje zamietnuť zápis označení, ktoré sa skladajú výlučne z tvaru tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje len na spôsob, akým funguje, a neuplatňuje sa na spôsob, akým je vyrobený.

               3.

               Na účely zápisu ochrannej známky, ktorá nadobudla na základe svojho používania v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2008/95 rozlišovaciu spôsobilosť, či už ako súčasť zapísanej ochrannej známky, alebo v kombinácii s ňou, prihlasovateľ musí preukázať, že zainteresované kruhy vnímajú tovar alebo službu označenú výlučne touto ochrannou známkou, v porovnaní s prípadnými inými existujúcimi ochrannými známkami, ako pochádzajúce od určitého podniku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec T-662/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. januára 2013 — Müller/ÚHVT — Loncar (Sunless) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Sunless — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva SUNLESS a LONCAR-SUNLESS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2013 — Müller/ÚHVT — Loncar (Sunless)
   (Vec T-662/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Sunless - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva SUNLESS a LONCAR-SUNLESS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 71/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Thomas Müller (Gütersloh, Nemecko) (v zastúpení: J. Schmidt, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Loncar, SL (Sabadell, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. septembra 2011 (vec R 2508/2010-2), ktoré sa týka námietkového konania medzi Loncar, SL a Thomasom Müllerom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Thomas Müller je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec T-762/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Philips a Philips France/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Čipy pre karty — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Výmena citlivých obchodných informácií — Porušenie prostredníctvom cieľa — Jediné a pokračujúce porušenie — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť náležitej starostlivosti — Dôkaz — Oznámenie o spolupráci z roku 2006 — Oznámenie o transakcii — Premlčanie — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Hodnota predajov“)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Philips a Philips France/Komisia
   (Vec T-762/14) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Čipy pre karty - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Výmena citlivých obchodných informácií - Porušenie prostredníctvom cieľa - Jediné a pokračujúce porušenie - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť náležitej starostlivosti - Dôkaz - Oznámenie o spolupráci z roku 2006 - Oznámenie o transakcii - Premlčanie - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Hodnota predajov“))
   (2017/C 038/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Koninklijke Philips NV (Eindhoven, Holandsko), Philips France (Suresnes, Francúzsko) (v zastúpení: J. de Pree, S. Molin, A. ter Haar a T. M. Snoep, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, A. Dawes, J. Norris-Usher a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, ktorý sa zakladá na článku 263 ZFEÚ a smeruje jednak k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2014) 6250 final z 3. septembra 2014, týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39574 – Čipy pre karty) a jednak k zrušeniu alebo zníženiu pokút uložených žalobkyniam

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Koninklijke Philips NV a Philips France znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-497/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2013 — Divandari/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Odstránenie zo zoznamu dotknutých osôb — Zastavenie konania“ )

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2013 — Divandari/Rada
   (Vec T-497/10) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Odstránenie zo zoznamu dotknutých osôb - Zastavenie konania)
   2013/C 71/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ali Divandari (Teherán, Irán) (v zastúpení: pôvodne S. Gadhia a S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC, a R. Blakeley, barrister, neskôr R. Blakeley, S. Zaiwalla a F. Zaiwalla, solicitors, a M. Brindle, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, s. 25), rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení nariadenia (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 319, s. 11) a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení nariadenia č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Rada Európskej únie znáša okrem svojich vlastných trov konania aj tie, ktoré vynaložil pán Ali Divandari.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-565/12: Žaloba podaná 27. decembra 2012 — National Iranian Tanker Company/Rada

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/22

         Žaloba podaná 27. decembra 2012 — National Iranian Tanker Company/Rada
   (Vec T-565/12)
   2013/C 55/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: National Iranian Tanker Company (Teherán, Irán) (v zastúpení: R. Chandrasekera, S. Ashley, C. Murphy, solicitors, a M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012 (2) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               nariadil zrušenie s okamžitým účinkom bez odkladu účinnosti,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žiadne z právnych kritérií na zapísanie žalobkyne neboli splnené, pričom Rada vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia o splnení akéhokoľvek z nich, a neexistuje tak platný právny alebo skutkový základ na jej označenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada náležite alebo dostatočne neodôvodnila, prečo označila žalobkyňu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neposkytla žalobkyni dostatočnú ochranu práva na obhajobu a na účinný súdny opravný prostriedok.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Rady označiť žalobkyňu nedôvodne a neprimerane porušilo jej základné práva, najmä vlastnícke právo, slobodu podnikania a právo na ochranu dobrej povesti.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16).


title: Spojené veci C-325/13 P a C-326/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  10. júla 2014 – Peek & Cloppenburg KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Peek & Cloppenburg KG (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka Peek & Cloppenburg — Námietka iného majiteľa obchodného označenia „Peek & Cloppenburg“  — Zamietnutie prihlášky)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/18

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 10. júla 2014 – Peek & Cloppenburg KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Peek & Cloppenburg KG
   (Spojené veci C-325/13 P a C-326/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka Peek & Cloppenburg - Námietka iného majiteľa obchodného označenia „Peek & Cloppenburg“ - Zamietnutie prihlášky))
   2014/C 315/25
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Peek & Cloppenburg KG (v zastúpení: P. Langue, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Peek & Cloppenburg KG (v zastúpení: A. Renck, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Peek & Cloppenburg KG, so sídlom v Düsseldorfe (Nemecko) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 24.8.2013.


title: Vec T-190/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júna 2007 – Sherwin-Williams/ÚHVT (TWIST & POUR) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TWIST & POUR — Absolútny dôvod zamietnutia zápisu — Ochranná známka, ktorá nemá rozlišovaciu spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júna 2007 – Sherwin-Williams/ÚHVT (TWIST & POUR)
   (Vec T-190/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TWIST & POUR - Absolútny dôvod zamietnutia zápisu - Ochranná známka, ktorá nemá rozlišovaciu spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 170/43)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Sherwin-Williams Company (Cleveland, Ohio, Spojené štáty) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: Ó. Mondéjar, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. februára 2005 (vec R 755/2004-2), týkajúcemu sa zápisu označenia TWIST & POUR ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               The Sherwin-Williams Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec T-321/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  2. februára 2012 — skytron energy/ÚHVT (arraybox) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva arraybox — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2012 — skytron energy/ÚHVT (arraybox)
   (Vec T-321/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva arraybox - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 80/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: skytron energy GmbH & Co. KG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: H. J. Omsels a C. Danziger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. júna 2009 (vec R 1680/2008-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia arraybox ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť skytron energy GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-158/13: Žaloba podaná 15. marca 2013 — Iralco/Rada

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/24

         Žaloba podaná 15. marca 2013 — Iralco/Rada
   (Vec T-158/13)
   2013/C 147/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iranian Aluminium Co. (Iralco) (Teherán, Irán) (v zastúpení: S. Millar a S. Ashley, solicitors, a M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neuviedla primerané a dostatočné dôvody na zahrnutie žalobkyne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada nedodržala práva žalobkyne na obhajobu a účinnú súdnu ochranu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že boli splnené všetky kritériá na zaradenie do zoznamu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Rady zahrnúť žalobkyňu neodôvodnene a neprimerane porušuje základné práva žalobkyne, vrátane práva na ochranu jej majetku, podnikania a dobrej povesti.


title: Vec T-500/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. mája 2007 – Komisia/IIC ( Arbitrážna doložka — Právomoc Súdu prvého stupňa — Vrátenie zálohy vyplatenej Spoločenstvom na projekty financované v oblasti transeurópskych telekomunikačných sietí — Zánik — Nahraditeľnosť údajne vynaložených nákladov )

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. mája 2007 – Komisia/IIC
   (Vec T-500/04) (1)

   („Arbitrážna doložka - Právomoc Súdu prvého stupňa - Vrátenie zálohy vyplatenej Spoločenstvom na projekty financované v oblasti transeurópskych telekomunikačných sietí - Zánik - Nahraditeľnosť údajne vynaložených nákladov“)
   (2007/C 155/40)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun, W. Wils a N. Knittlmayer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: IIC Informations-Industrie Consulting GmbH (Königswinter, Nemecko) (v zastúpení: E. Rott a J. Wolff, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh podľa článku 238 ES smerujúci k tomu, aby sa žalovanému uložilo vrátenie časti zálohy vyplatenej Spoločenstvom v súvislosti s vykonaním dvoch zmlúv o financovaní v rámci kultúrnych programov
   Výrok rozsudku

               1.

               IIC Informations-Industrie Consulting GmbH je povinný zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev hlavnú istinu vo výške 179 337 eur zvýšenú o úroky z omeškania vo výške 4 % ročne od 1. novembra 1998 do úplného zaplatenia dlžnej sumy.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Návrh IIC Informations-Industrie Consulting GmbH smerujúci k priznaniu ochrany proti nútenému výkonu tohto rozsudku sa zamieta.

               4.

               IIC Informations-Industrie Consulting GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-341/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 24. júna 2013 — Cruz & Companhia, L. da. /Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 24. júna 2013 — Cruz & Companhia, L.da./Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Vec C-341/13)
   2013/C 260/44
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Cruz & Companhia, L.da.

      Žalovaný: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatňuje sa premlčacia doba konania podľa článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (1) z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev výlučne na vzťah medzi Európskym spoločenstvom a odporcom, ktorý je platobnou agentúrou vyplácajúcou pomoc Spoločenstva, alebo aj na vzťah medzi odporcom, ktorý je platobnou agentúrou vyplácajúcou pomoc Spoločenstva, a odvolateľkou ako príjemcom finančnej pomoci, ktorá sa považuje za neoprávnene vyplatenú?

               2.

               Ak sa dospeje k záveru, že premlčacia doba stanovená v článku 3 ods. 1 tohto nariadenia sa uplatní aj na vzťah medzi platobnou agentúrou vyplácajúcou pomoc a príjemcom finančnej pomoci, ktorá sa považuje za neoprávnene vyplatenú, možno sa domnievať, že táto premlčacia doba sa uplatňuje iba v prípade správnych sankcií v zmysle článku 5 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 alebo aj vtedy, keď ide o „správne opatrenia“ v zmysle článku 4 ods. 1 toho istého nariadenia — konkrétne vrátenie neprávom získaných súm?

      (1)  Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.


title: Vec T-434/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. novembra 2011 — Hrbek/ÚHVT — Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva alpine — Zneužitie právomoci — Článok 65 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2011 — Hrbek/ÚHVT — Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
   (Vec T-434/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva alpine - Zneužitie právomoci - Článok 65 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009)
   2012/C 6/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Václav Hrbek (Augustinova, Česká republika) (v zastúpení: C. Jäger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. júla 2010 (vec R 1441/2009-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi The Oudoor Group Ltd a Václavom Hrbekom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Václav Hrbek je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-472/07: Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Enercon/ÚHVT – Hasbro (ENERCON)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/28

         Žaloba podaná 21. decembra 2007 – Enercon/ÚHVT – Hasbro (ENERCON)
   (Vec T-472/07)
   (2008/C 79/55)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hasbro Inc. (Pawtucket, Spojené štáty)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. októbra 2007 vo veci R 959/2006-4 v rozsahu, v akom toto rozhodnutie zamieta odvolanie podané Enercon GmbH proti rozhodnutiu námietkového oddelenia z 26. mája 2006 rozhodujúceho o námietke č. B 763 666,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka Spoločenstva „ENERCON“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 18, 24, 25, 28 a 32 – prihláška č. 3 326 031.
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Hasbro Inc.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „TRANSFORMERS ENERGON“ pre tovary zaradené do tried 16, 18, 24, 25, 28, 30 a 32 – prihláška č. 3 152 121, ako aj nezapísané ochranné známky „TRANSFORMERS ENERGON“ a „ENERGON“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.


title: Vec T-293/13: Žaloba podaná 24. mája 2013 — Theophilou/Komisia a ECB

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/18

         Žaloba podaná 24. mája 2013 — Theophilou/Komisia a ECB
   (Vec T-293/13)
   (2013/C 226/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Christos Theophilou (Nikózia, Cyprus) a Eleni Theophilou (Nikózia) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor, a A. Paschalides, advokát)

      Žalované: Európska centrálna banka a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil povinnosť nahradiť škodu vo výške 1 583 479,00 EUR z dôvodu, že podmienky vyžadované podľa memoranda o porozumení z 26. apríla 2013 medzi Cyprom a žalovanými v bodoch 1.23 až 1.27 obsahujú požiadavky, ktoré sú v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily na ochranu jednotlivcov, konkrétne s článkom 17 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ľudských právach,

               —

               vyhlásil, že relevantné podmienky sú neplatné, a nariadil bezodkladné prehodnotenie nástrojov finančnej pomoci podľa článkov 14 až 18 Zmluvy, ktorou sa zriaďuje Európsky mechanizmus pre stabilitu (ďalej len „Zmluva EMS“), na základe jej článku 19, aby došlo ku zmenám v zmysle rozsudku tohto súdu,

               —

               v rozsahu, v akom náhrada podľa prvej časti návrhu nezodpovedá skutočnosti, že relevantné podmienky budú zrušené, uložil povinnosť nahradiť škodu za porušenie článku 263 ZFEÚ.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že relevantné podmienky v memorande o porozumení obsahujú požiadavky, ktoré sú „v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily na ochranu jednotlivcov“ (1), keďže:

                           —

                           uvedené normy majú vyššiu právnu silu, lebo sú obsiahnuté v Charte a EDĽP,

                           —

                           žalované sú podľa článku 51 ods. 1 Charty a článku 6 ods. 2 ZEÚ povinné rešpektovať a dodržiavať základné práva garantované Chartou a EDĽP a

                           —

                           bankové vklady sú majetkom v zmysle uvedeného článku 17 Charty a článku 1 Protokolu č. 1 k EDĽP.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že opísané porušenia práva boli natoľko intenzívne, že predstavujú zjavné porušenie noriem vyššej právnej sily, keďže:

                           —

                           v čase, keď boli žalobcovia zbavení svojich bankových vkladov, neexistovali v právnej úprave, ktorá sa zaoberá zbavením bankových vkladov, nijaké „podmienky, ktoré ustanovuje zákon“, a to v rozpore s Chartou a Protokolom,

                           —

                           žalobcovia boli zbavení svojich vkladov bez „včas vyplatenej spravodlivej náhrady“ v rozpore s článkom 17 Charty a článkom 1 Protokolu,

                           —

                           zbavenie vkladov je prima facie protiprávne, ibaže „za predpokladu dodržiavania zásady proporcionality… je to nevyhnutné a skutočne to zodpovedá cieľom všeobecného záujmu, ktoré sú uznané Úniou, alebo… je to potrebné na ochranu práv a slobôd iných“ (2),

                           —

                           konkurujúci verejný záujem na zabránení panike a útoku na bankový systém z krátkodobého a strednodobého hľadiska nebol zvažovaný pri hodnotení verejného záujmu podľa článku 17 Charty a článku 1 Protokolu,

                           —

                           cieľom nebolo poškodiť alebo potrestať Cyprus, ale mu a eurozóne pomôcť poskytnutím podpory stability, a teda poskytnúť úľavu a nedestabilizovať ich finančné inštitúcie a hospodársku životaschopnosť, a

                           —

                           neexistuje vzťah proporcionality medzi zásahom a legitímnym cieľom, lebo podľa článku 3 Zmluvy EMS z roku 2012 je skutočným cieľom „mobilizovať financovanie a na základe prísnej podmienenosti… v prospech členov EMS, ktorí majú závažné finančné problémy, alebo im takéto problémy hrozia, ak je to nevyhnutné na ochranu finančnej stability eurozóny a jednotlivých členských štátov“ bez toho, aby bolo ich hospodárstvo paralyzované.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že zbavenie žalobcov vkladov nebolo nevyhnutné alebo proporcionálne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalované v konečnom dôsledku spôsobili, že žalobcovia boli zbavení svojich bankových vkladov, lebo ak by nedošlo k zjavnému porušeniu, bankové vklady žalobcov by boli chránené na základe ich práv podľa Charty a Protokolu, takže strata žalobcov bola dostatočne priama a predvídateľná.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že ak sú vyššie uvedené tvrdenia dôvodné, relevantné podmienky musia byť vyhlásené za neplatné bez ohľadu na to, že boli určené Cypru, lebo každý zo žalobcov je nimi priamo a osobne dotknutý z dôvodu, že relevantné podmienky a spôsob ich implementácie porušujú Zmluvu a/alebo právne normy, ktoré ich vykonávajú, a/alebo v rozsahu, v akom sa rozhodne, že zbavenie žalobcov bankových vkladov rozvracia právny štát v rozpore s článkom 6 ods. 1 ZEÚ, boli zneužitím právomoci.

      (1)  Pozri rozsudok z 2. decembra 1971, Zuckerfabrik Schoeppenstedt/Rada, 5/71, Zb. s. 975.

      (2)  Článok 52 ods. 1 Charty.


title: Vec T-323/16: Žaloba podaná 24. júna 2016 – Banco Cooperativo Español/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/30

         Žaloba podaná 24. júna 2016 – Banco Cooperativo Español/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-323/16)
   (2016/C 296/39)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: D. Sarmiento Ramirez-Escudero, abogado)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že článok 5 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63 je neuplatniteľný, a

               —

               určil neplatnosť rozhodnutia Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií o úhrade príspevku ex ante za finančný rok 2016, ktorého adresátom je Banco Cooperativo Español.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobkyňa napáda rozhodnutie o príspevku ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ktorý zodpovedá finančnému roku 2016 o ktorom rozhodla Jednotná rada pre riešenie krízových situácií a ktoré bolo oznámené prostredníctvom španielskeho orgánu pre riešenie krízových situácií (FROB) 26. apríla 2016 v súlade s článkom 6 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/81 z 19. decembra 2014, ktorým sa bližšie určujú jednotné podmienky uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014, pokiaľ ide o príspevky ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií (Ú. v. EÚ L 15, 2015, s. 1).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na námietke nezákonnosti podľa článku 277 ZFEÚ, ktorá smeruje k tomu, aby Všeobecný súd určil neuplatniteľnosť článku 5 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44). V tejto súvislosti uvádza že uvedený článok delegovaného nariadenia:

                           —

                           porušuje článok 103 ods. 7 smernice 2014/59 tým, že stanovuje systém výpočtu, ktorý zaťažuje inštitúciu s konzervatívnym rizikovým profilom príspevkom ex ante zodpovedajúcim inštitúcii s veľmi vysokým rizikovým profilom.

                           —

                           porušuje článok 16 Charty základných práv Európskej únie tým, že nedôvodne obmedzuje základné právo na slobodu podnikania žalobkyne.

                           —

                           porušuje zásadu proporcionality tým, že nezohľadňuje dvojité započítanie, ku ktorému dochádza pri určitých pasívach žalobkyne, čím sa vytvára zbytočné a neprimerané zjavne neodôvodnené obmedzenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 103 ods. 2 smernice 2014/59 a článku 70 nariadenia 806/2014 vykladaných vo svetle článku 16 Charty a zásady proporcionality.

         V tejto súvislosti sa uvádza, že dôvody neuplatniteľnosti článku 5 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63 jasne preukazujú potrebu prispôsobiť rizikový profil žalobkyne operatívnej jednoduchosti družstevného podniku, ktorý zastrešuje, tak ako to vyžadujú vyššie uvedené články. Vzhľadom na to, že napadnuté rozhodnutie, ktorého obsah zodpovedá prísnemu a doslovnému uplatneniu konceptu, ktorý nezohľadňuje uvedený rizikový profil žalobkyne, treba ho považovať za odporujúce článku 103 ods. 2 smernice 2014/59 a najmä nariadeniu 806/2014, ktorého článok 70 týkajúci sa príspevkov ex ante odkazuje na smernicu 2014/59 a predpisy na jej vykonanie.


title: Vec C-364/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 28. júla 2014 – Annette Lorch, Kurt Lorch/Condor Flugdienst GmbH

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 28. júla 2014 – Annette Lorch, Kurt Lorch/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-364/14)
   2014/C 339/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Annette Lorch, Kurt Lorch

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musia sa mimoriadne okolnosti v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (1) vzťahovať priamo na rezervovaný let?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: koľko predchádzajúcich letov lietadla použitého pri plánovanom lete je relevantných na to, aby išlo o mimoriadne okolnosti? Existuje časové obmedzenie na zohľadnenie mimoriadnych okolností počas predchádzajúcich letov? Ak áno, ako sa má stanoviť?

               3.

               V prípade, že sú mimoriadne okolnosti, ktoré nastanú pri predchádzajúcich letoch, relevantné pre neskorší let, musia sa primerané opatrenia, ktoré majú prijať prevádzkujúce letecké spoločnosti, podľa článku 5 ods. 3 nariadenia vzťahovať len na zabránenie mimoriadnym okolnostiam alebo aj na odvrátenie dlhšieho meškania?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-307/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 30. mája 2016 – Stanisław Pieńkowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 30. mája 2016 – Stanisław Pieńkowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
   (Vec C-307/16)
   (2016/C 335/42)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stanisław Pieńkowski

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 146 ods. 1 písm. b), článok 147, článok 131 a článok 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej úprave, ktorá vylučuje uplatnenie oslobodenia od dane na zdaniteľnú osobu, ktorá nespĺňa vyžadovanú podmienku dosiahnutia príslušnej hranice obratu v predchádzajúcom daňovom období, a ani neuzavrela zmluvu so subjektom oprávneným na vrátenie dane z pridanej hodnoty cestujúcim?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-30/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 22. januára 2014 – Ryanair Ltd/PR Aviation BV

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 22. januára 2014 – Ryanair Ltd/PR Aviation BV
   (Vec C-30/14)
   2014/C 135/20
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Ryanair Ltd

      Odporkyňa: PR Aviation BV

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa účinok [smernice o právnej ochrane databáz] (1) aj na databázy on-line, ktoré nie sú chránené autorským právom podľa kapitoly II smernice ani právom sui generis podľa kapitoly III, a to v tom zmysle, že v tejto súvislosti nemožno pri uplatnení (či už v zmysle, alebo nie) článku 6 ods. 1 a článku 8 v spojení s článkom 15 [smernice o právnej ochrane databáz] zmluvne obmedziť slobodu využívať tieto databázy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 9/96/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz (Ú. v. ES L 77, s. 20; Mim. vyd. 13/015, s. 459).


title: Vec C-329/08: Žaloba podaná 18. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/8

         Žaloba podaná 18. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-329/08)
   (2008/C 272/11)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 19 tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/35/ES uplynula 30. apríla 2007. V čase podania tejto žaloby však ešte žalovaný neprijal všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice pokiaľ, ide o Región Brusel-hlavné mesto.

      (1)  Ú. v. EÚ L 143, s. 56; Mim. vyd. 15/008, s. 357.


title: Vec F-120/06: Žaloba podaná 26. októbra 2006 – Dálnoky/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/31

         Žaloba podaná 26. októbra 2006 – Dálnoky/Komisia
   (Vec F-120/06)
   (2006/C 310/66)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Noémi Dálnoky (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Horváth, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/47/06 (1) uverejnené Európskym úradom pre výber pracovníkov týkajúce sa výberu úradníkov s inter alia rumunskou štátnou príslušnosťou,

               —

               nariadiť žalovanej neuverejňovať v budúcnosti žiadne výberové konania a neuskutočniť akékoľvek uverejnené výberové konanie s požiadavkou dokonalej znalosti iba jedného špecifického jazyka Spoločenstva, namiesto požiadavky úplnej znalosti akéhokoľvek jazyka Spoločenstva s výnimkou prípadu, ak súvisí požiadavka znalosti určitého jazyka Spoločenstva s osobitnou povahou pracovného miesta,

               —

               v prípade, že vyššie uvedené výberové konanie sa sčasti alebo úplne uskutoční pred jeho zrušením Súdom prvého stupňa, nariadiť žalovanej odstrániť akúkoľvek nevýhodu, ktorú žalobkyňa alebo tretia osoba utrpeli v dôsledku diskriminačného opatrenia uplatneného vo výberovom konaní, vrátane poskytnutia možnosti uchádzať sa o pracovné miesta súvisiace s výberovým konaním EPSO/AD/47/06 občanom, ktorých mohlo uvedené diskriminačné ustanovenie odradiť od toho, aby sa prihlásili do výberového konania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, rumunská štátna príslušníčka maďarskej národnosti a s maďarským materinským jazykom, tvrdí, že oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/47/06 je vzhľadom na to, že požaduje od uchádzača, aby dokonale ovládal rumunský jazyk v rozpore s právom EÚ z niekoľkých dôvodov:

               —

               porušuje právo žalobkyne na rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie na základe etnickej príslušnosti, keďže rumunskí uchádzači s rumunským materinským jazykom majú neoprávnenú výhodu,

               —

               predstavuje diskrimináciu na základe národnosti, ktorá je zakázaná na základe služobného poriadku a článku 12 ES v rozsahu, v ako v skorších výberových konaniach mohli uchádzači preukázať dokonalú znalosť jazyka Spoločenstva, ktorým sa prevažne nehovorí v ich členskom štáte,

               —

               predstavuje požiadavku, ktorá nie je dovolená na základe služobného poriadku, ktorý dovoľuje iba požadovať dokonalú znalosť určitého jazyka Spoločenstva, na rozdiel od akéhokoľvek jazyka Spoločenstva, pokiaľ existuje potreba viažuca sa špecificky na pracovné miesto alebo je to odôvodnené na základe inej objektívnej a zákonnej politiky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145 A, 21.6.2006.


title: Rozsudok Súdu z 31. marca 2017, vo veci E-14/16 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie záväzkov štátom EZVO – Nevykonanie transpozície – Smernica 95/50/ES o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru)

text:
               13.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/17

         ROZSUDOK SÚDU
   z 31. marca 2017,
   vo veci E-14/16
   Dozorný úrad EZVO/Island

      (Nesplnenie záväzkov štátom EZVO – Nevykonanie transpozície – Smernica 95/50/ES o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru)

   (2017/C 224/08)
   Vo veci E-14/16 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v prílohe XIII bode 17d k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (Smernica Rady 95/50/ES zo 6. októbra 1995 o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode tým, že nedodržal článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 až 5, článok 5, článok 6 ods. 1, a článok 9 ods. 1 daného aktu, súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 31. marca 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v bode 17d prílohy XIII k dohode o EHP (Smernica Rady 95/50/ES zo 6. októbra 1995 o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode tým, že v stanovenej lehote nevykonal článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 až 5, článok 5 a článok 9 ods. 1 daného aktu;

               2.

               zamieta žiadosť týkajúcu sa nedodržania článku 6 ods. 1 daného aktu;

               3.

               nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-637/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 9. decembra 2016 – Florian Hanig/Société Air France SA

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 9. decembra 2016 – Florian Hanig/Société Air France SA
   (Vec C-637/16)
   (2017/C 086/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Florian Hanig

      Žalovaná: Société Air France SA

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 7 ods. 1 prvá veta písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1), vykladať v tom zmysle, že pojem „v rámci Spoločenstva“ zahŕňa aj územia, ktoré sa v zmysle prílohy II k Zmluve o fungovaní Európskej Únie považujú za takzvané „zámorské krajiny a územia“, na ktoré sa vzťahujú iba osobitné dojednania pre pridruženie upravené v štvrtej časti ZFEÚ?

      (1)  Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-54/08: Žaloba podaná 4. februára 2008 – Cyperská republika/Komisia

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/34

         Žaloba podaná 4. februára 2008 – Cyperská republika/Komisia
   (Vec T-54/08)
   (2008/C 79/65)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: P. Kliridis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania s označením EuropeAid/125051/D/SUP/CY na uzavretie zmluvy nazvanej „Upgrading the Management of the Energy Sector – Energy Metering and Reactive Power Compensation“, ktoré bolo uverejnené len v angličtine na internetovej stránke http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ okolo 24. novembra 2007 alebo v tento deň a zrušiť články 5 a 23 tohto oznámenia,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že oznámenie je protiprávne z týchto dôvodov:

               —

               v prvom rade uverejnením oznámenia Komisia prekročila a/alebo porušila právny základ svojho rozhodnutia, t. j. nariadenia Rady (ES) č. 389/2006 z 27. februára 2006, ktorým sa vytvára nástroj finančnej podpory na stimulovanie hospodárskeho rozvoja komunity cyperských Turkov a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2667/2000 o Európskej agentúre pre obnovu (1),

               —

               v druhom rade je oznámenie v rozpore a/alebo nezlučiteľné s článkom 299 ES v znení zmenenom a doplnenom článkom 19 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky (ďalej len „akt o pristúpení z roku 2003“) a protokolu č. 10 o Cypre k aktu o pristúpení z roku 2003, a

               —

               v treťom rade je oznámenie v rozpore alebo nezlučiteľné s povinnosťami vyplývajúcimi z pravidiel záväzného medzinárodného práva a rezolúcií Bezpečnostnej rady OSN 541(1983) a 550(1984).

      (1)  Ú. v. EÚ L 65, s. 5.


title: Vec T-357/17: Žaloba podaná 6. júna 2017 – Aide et Action France/Komisia

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/28

         Žaloba podaná 6. júna 2017 – Aide et Action France/Komisia
   (Vec T-357/17)
   (2017/C 269/40)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aide et Action France (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Le Mière, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 6. apríla 2017, ako aj oznámenie o dlhu č. 3241607987 doručené 8. augusta 2016, spolu so všetkými právnymi dôsledkami,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť Aide et Action France sumu 8 000 eur na základe článku 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu Európskej únie.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na záujme žalobkyne na konaní, ako aj na jej aktívnej legitimácii v rozsahu, v akom rozhodnutie zo 6. apríla 2017 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) vyvoláva právne účinky voči žalobkyni.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia, keďže:

                           —

                           uvedené rozhodnutie je v rozpore s článkom 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) a článkom 41 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“),

                           —

                           uvedené rozhodnutie neobsahuje nijakú jasnú a jednoznačnú skutkovú a právnu okolnosť,

                           —

                           Komisia poukázala iba na porušenia zmluvných povinností bez toho, aby uviedla zmluvné ustanovenie, ktoré by toto porušenie preukázalo alebo zakladalo určujúci faktor výšky uvádzaného dlhu,

                           —

                           uvedené rozhodnutie bolo nedostatočne odôvodnené z hľadiska jeho samotného kontextu,

                           —

                           vyšetrovania a zhrnutie skutkových okolností, ktoré vykonal Úrad pre boj proti podvodom (OLAF), neumožnili žalobkyni pochopiť rozsah opatrenia, ktoré bolo voči nej prijaté.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na nesprístupnení záverečnej správy OLAF-u, ktorá bola predložená Európskej komisii, keďže:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 15 ods. 3 ZFEÚ, článkom 42 Charty, ako aj nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie,

                           —

                           po tom, čo bolo vydané oznámenie o dlhu a prijaté rozhodnutie o vymáhaní vzájomným započítaním, mala mať žalobkyňa prístup k záverečnej správe OLAF-u, aby mohla v plnom rozsahu uplatniť svoje právo na obhajobu,

                           —

                           Komisia sa mala dohodnúť na vnútroštátnych podmienkach práva na prístup k dokumentom, na ktorých sa zakladá nepriaznivé rozhodnutie,

                           —

                           zásada oznamovania vyšetrovacích správ a správ o overovaní Komisie bola upravená v dohode o grante,

                           —

                           Komisia mohla v každom prípade oznámiť dokument s tým, že by zamlčala niektoré jeho časti.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na absencii akéhokoľvek základu napadnutého rozhodnutia a v dôsledku toho na porušení ZFEÚ, keďže:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 209 ZFEÚ, ako aj s nariadeniami o rozpočtových pravidlách č. 966/2012 z 25. októbra 2012 a č. 1268/2012 z 29. októbra 2012,

                           —

                           napadnuté rozhodnutie sa nezakladalo na nijakej pevne stanovenej, likvidnej a splatnej pohľadávke,

                           —

                           všetky prostriedky prijaté žalobkyňou boli v celom rozsahu použité na účely vykonania programu, v súvislosti s ktorým boli európske fondy priznané, a to v súlade s článkom 14 prílohy 2 dohody o grante „Grant Contract“.