title: Vec T-750/21: Žaloba podaná 26. novembra 2021 – Beauty Biosciences/EUIPO – Société de Recherche Cosmétique (BIO-BEAUTÉ)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/34

      Žaloba podaná 26. novembra 2021 – Beauty Biosciences/EUIPO – Société de Recherche Cosmétique (BIO-BEAUTÉ)
      (Vec T-750/21)
      (2022/C 51/47)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Beauty Biosciences LLC (Dallas, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Mărginean, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Société de Recherche Cosmétique SARL (Luxemburg, Luxembursko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie BIO-BEAUTÉ – ochranná známka č. 13 609 631.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 28. septembra 2021 v spojených veciach R 1871/2020-4 a R 1891/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že vyhlási napadnutú ochrannú známku za neplatnú pre tovary patriace do triedy 3: „Prípravky na čistenie zubov; Éterické oleje; Voňavky, toaletné vody, kolínske vody, Kadidlo, Parfumová voda“,

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že vyhlási napadnutú ochrannú známku za neplatnú pre tovary patriace do triedy 3: „Kozmetické prípravky; dezodoranty na osobné použitie; Rastlinné výťažky na kozmetické účely; Mydlá, toaletné mlieka; Krémy, gély, mlieka, pleťové vody, masky, pomády, púdre, séra a kozmetické prípravky na starostlivosť o pleť; Kozmetické prípravky proti vráskam; Kozmetické prípravky na starostlivosť o pery; Kozmetické prípravky na ochranu pred slnkom, kozmetické prípravky na opaľovanie pokožky, kozmetické prípravky po opaľovaní; Kozmetické prípravky na zoštíhlenie; Depilačné výrobky; Prípravky na vlasy (výrobky na ošetrovanie vlasov a vlasovej pokožky); Kúpeľ (Kozmetické prípravky do -); Líčidlá a prípravky na odstraňovanie líčidiel; Prípravky na holenie a na starostlivosť po holení“,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že vyhlási napadnutú ochrannú známku za neplatnú pre tovary patriace do triedy 3: „Prípravky na čistenie zubov; Éterické oleje; Voňavky, toaletné vody, kolínske vody, Kadidlo, Parfumová voda“,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a zmenil ho v tom zmysle, že vyhlási napadnutú ochrannú známku za neplatnú pre tovary patriace do triedy 3: „Kozmetické prípravky; dezodoranty na osobné použitie; Rastlinné výťažky na kozmetické účely; Mydlá, toaletné mlieka; Krémy, gély, mlieka, pleťové vody, masky, pomády, púdre, séra a kozmetické prípravky na starostlivosť o pleť; Kozmetické prípravky proti vráskam; Kozmetické prípravky na starostlivosť o pery; Kozmetické prípravky na ochranu pred slnkom, kozmetické prípravky na opaľovanie pokožky, kozmetické prípravky po opaľovaní; Kozmetické prípravky na zoštíhlenie; Depilačné výrobky; Prípravky na vlasy (výrobky na ošetrovanie vlasov a vlasovej pokožky); Kúpeľ (Kozmetické prípravky do -); Líčidlá a prípravky na odstraňovanie líčidiel; Prípravky na holenie a na starostlivosť po holení“,

                  —

                  uložil spoločnosti Société de Recherche Cosmétique S.A.R.L. povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Beauty Biosciences LLC v rámci tohto konania, a v rámci konaní pred odvolacím senátom a zrušovacím oddelením.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keďže odvolací senát sa nesprávne domnieval, že ochranná známka Európskej únie č. 13 609 631 BIO-BEAUTÉ nie je opisná pre tovary patriace do triedy 3 „Prípravky na čistenie zubov; Éterické oleje; Voňavky, toaletné vody, kolínske vody, Kadidlo, Parfumová voda“,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keďže odvolací senát sa nesprávne domnieval, že ochrannej známke Európskej únie č. 13 609 631 BIO-BEAUTÉ nechýba rozlišovacia spôsobilosť vo vzťahu k tovarom patriacim do triedy 3 „Prípravky na čistenie zubov; Éterické oleje; Voňavky, toaletné vody, kolínske vody, Kadidlo, Parfumová voda“,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 3 a článkom 59 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v rozsahu, v akom sa odvolací senát nesprávne domnieval, že ochranná známka Európskej únie č. 13 609 631 631 BIO-BEAUTÉ nadobudla rozlišovaciu spôsobilosť pre tovary patriace do triedy 3 „Kozmetické prípravky; dezodoranty na osobné použitie; Rastlinné výťažky na kozmetické účely; Mydlá, toaletné mlieka; Krémy, gély, mlieka, pleťové vody, masky, pomády, púdre, séra a kozmetické prípravky na starostlivosť o pleť; Kozmetické prípravky proti vráskam; Kozmetické prípravky na starostlivosť o pery; Kozmetické prípravky na ochranu pred slnkom, kozmetické prípravky na opaľovanie pokožky, kozmetické prípravky po opaľovaní; Kozmetické prípravky na zoštíhlenie; Depilačné výrobky; Prípravky na vlasy (výrobky na ošetrovanie vlasov a vlasovej pokožky); Kúpeľ (Kozmetické prípravky do -); Líčidlá a prípravky na odstraňovanie líčidiel; Prípravky na holenie a na starostlivosť po holení“.


title: Vec T-754/21: Žaloba podaná 29. novembra 2021 – Peace United/EUIPO – 1906 Collins (bâoli)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/35

      Žaloba podaná 29. novembra 2021 – Peace United/EUIPO – 1906 Collins (bâoli)
      (Vec T-754/21)
      (2022/C 51/48)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Peace United Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Artzimovitch, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: 1906 Collins LLC (Miami, Florida, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie bâoli – ochranná známka Európskej únie č. 6 619 977.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2021 vo veci R 275/2020-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa odvolací senát v dôsledku rôznych nesprávnych skutkových a právnych posúdení a porušenia povinnosti riadnej správy vecí verejných domnieval, že ochranná známka Európskej únie č. 6 619 977 bâoli nebola predmetom riadneho používania v spornom období pre služby patriace do tried 41 a 43,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 63 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keďže sa odvolací senát dopustil nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o zneužívajúcu povahu žaloby o zrušenie,

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v rozsahu, v akom sa odvolací senát dopustil nesprávneho posúdenia riadneho používania ochrannej známky.


title: Vec T-758/21: Žaloba podaná 1. decembra 2021 – Dorsum/EUIPO – ID Quantique (Clavis)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/36

      Žaloba podaná 1. decembra 2021 – Dorsum/EUIPO – ID Quantique (Clavis)
      (Vec T-758/21)
      (2022/C 51/49)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dorsum Informatikai Fejlesztő és Szolgáltató Zrt. (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: Gy. Hajdu, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ID Quantique SA (Carouge, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Clavis“ – prihláška č. 18064876.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 22. septembra 2021 vo veci R 189/2021-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a vyhovel návrhu žalobkyne,

                  —

                  subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie s účinkami siahajúcimi až do prijatia rozhodnutie EUIPO z 27. novembra 2020,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť trovy konania vzniknuté žalobkyni.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 107 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie podstatných formálnych náležitostí.


title: Vec T-760/21: Žaloba podaná 29. novembra 2021 – DCM Film Distribution/Komisia

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/37

      Žaloba podaná 29. novembra 2021 – DCM Film Distribution/Komisia
      (Vec T-760/21)
      (2022/C 51/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: DCM Film Distribution GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Huttenlauch, M. Klasse a P. Hesse, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2021) 7095 final z 28. septembra 2021 o preskúmaní zákonnosti aktu Európskej výkonnej agentúry pre vzdelávanie a kultúru v súlade s nariadením Rady (ES) č. 58/2003 (1) v súlade s článkom 264 ods. 1 ZFEÚ a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že výklad Komisie týkajúci sa pojmu „európska spoločnosť“ je nezlučiteľný s doslovným významom usmernení a pracovného programu.

                              —

                              Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď vyložila kritérium štátnej príslušnosti tým, že odkázala výlučne na fyzické osoby, ktoré sú vlastníkmi žalujúcej spoločnosti. Komisia teda nesprávne chápe pojem „vlastníctvo“ tak, že znamená „konečné vlastníctvo“. Znenie neumožňuje dospieť k záveru, že štátna príslušnosť „konečných akcionárov“ a nielen priamych akcionárov je rozhodujúca pre kvalifikáciu odvolateľky ako európskej spoločnosti. Tento úzky výklad Komisie je podporený nielen znením, ale aj nekoherentným významom pojmov „štátna príslušnosť“, „spoločnosť pochádzajúca z Únie“ a „európske dielo“, ktoré sú navyše v rozpore s ich bežným chápaním vyplývajú z práva Únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že výklad Komisie týkajúci sa pojmu „európska spoločnosť“ nie je zlučiteľný s právom Únie vyššej právnej sily.

                              —

                              Tým, že sa rozhodnutie Komisie opiera o tento nesprávny výklad bez toho, aby dostatočne zohľadnilo skutkové okolnosti prejednávanej veci, je v rozpore s cieľmi platného práva Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie je v rozpore s nariadením (EÚ) č. 1295/2013 (2), na ktorom je založené financovania podprogramu Creative Europe MEDIA.

                              —

                              Odvolávanie sa na štátnu príslušnosť konečných vlastníkov žalujúcej spoločnosti ako podmienky oprávnenosti na financovanie nemá žiadny základ v nariadení o Creative Europe, pretože odporuje pojmu koherentné vykonávanie všeobecných a osobitných cieľov podprogramu Creative Europe MEDIA.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie porušuje aj požiadavky nariadenia (EÚ, Euratom) 2018/1046 (3).

                              —

                              Výklad kritérií oprávnenosti použitý Komisiou nespĺňa zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ktoré je Komisia povinná dodržiavať vo svojich rozhodnutiach o financovaní v oblasti grantov.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie porušuje článok 20 Charty základných práv Európskej únie.

                              —

                              Rozhodnutie Komisie by viedlo k tomu, že by sa zaoberali podobnými vecami na úkor niektorých subjektov, čo by nebolo objektívne odôvodnené.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia prekročila hranice svojej voľnej úvahy.

                              —

                              Voľba výkladu, ktorý je v rozpore s právom Únie napriek viacerým alternatívnym výkladom, ktoré sú v súlade s právom Únie, predstavuje zneužitie právomoci voľnej úvahy zo strany Komisie.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie porušuje zásadu proporcionality.

                              —

                              Žalobkyňa tvrdí, že poskytnutie financovania pod podmienkou, že by bol vylúčený odliv ziskov do tretích krajín, by bolo rovnako účinným, ale miernejším opatrením.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 58/2003 z 19. decembra 2002, ktoré stanovuje štatút výkonných orgánov, ktorým majú byť zverené niektoré úlohy v rámci riadenia programov Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 2003, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 235).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1295/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa ustanovuje program Kreatívna Európa (2014 až 2020) a zrušujú rozhodnutia č. 1718/2006/ES, č. 1855/2006/ES a č. 1041/2009/ES (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 221).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).


title: Vec T-761/21: Žaloba podaná 6. decembra 2021 – Courtois a i./Komisia

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/38

      Žaloba podaná 6. decembra 2021 – Courtois a i./Komisia
      (Vec T-761/21)
      (2022/C 51/51)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Fabien Courtois (Rueil-Malmaison, Francúzsko) a 2088 iných žalobcov (v zastúpení: A. Durand, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žaloby za prípustné a dôvodné,

                  —

                  zrušil implicitné zamietavé rozhodnutie z 24. septembra 2021, ktoré vyplýva z absencie odpovede na opakovanú žiadosť žalobcov z 13. augusta 2021,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na prípustnosti žaloby. Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že majú aktívnu procesnú legitimáciu ako žalobcovia oprávnení podať žalobu v zmysle článku 8 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1) (ďalej len „nariadenie 1049/2001“) a ako adresáti napadnutého aktu v zmysle článku 263 ods. 4 ZFEÚ. Žalobcovia okrem toho tvrdia, že majú záujem na konaní v dôsledku odmietnutia prístupu k dokumentom zo strany Komisie v jej implicitnom rozhodnutí o zamietnutí z 24. septembra 2021 a v dôsledku zásahu do ich základných práv spôsobeného napadnutým rozhodnutím.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na vnútornej zákonnosti rozhodnutia Komisie. Žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila ich právo na prístup k dokumentom na základe neúplných a chybných dôvodov. Žalobcovia dodávajú, že sa odvolávajú na prevažujúce verejné záujmy odôvodňujúce prístup k dokumentom. Napokon žalobcovia usudzujú, že Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že išla nad rámec toho, čo bolo potrebné na dosiahnutie jej cieľov.

         (1)  Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec T-769/21: Žaloba podaná 10. decembra 2021 – Euranimi/Komisia

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/39

      Žaloba podaná 10. decembra 2021 – Euranimi/Komisia
      (Vec T-769/21)
      (2022/C 51/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler, V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/1483 z 15. septembra 2021, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby o neplatnosť vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2021/1483 z 15. septembra 2021 (1) žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 (2), keďže došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu zo strany služieb Komisie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 pri posudzovaní ujmy a príčinnej súvislosti týkajúcej sa čínskych a taiwanských výrobkov, keďže došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 6a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o právnom postavení správy, ktorou Európska komisia preukázala existenciu značného narušenia trhu v určitej krajine alebo v konkrétnom odvetví tejto krajiny, a použitie takýchto správ na účely určenia existencie dumpingu.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/1483 z 15. septembra 2021, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane (Ú. v. EÚ L 327, 2021, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-770/21: Žaloba podaná 9. decembra 2021 – OC/ESVČ

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/40

      Žaloba podaná 9. decembra 2021 – OC/ESVČ
      (Vec T-770/21)
      (2022/C 51/53)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: OC (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokátky)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

            a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 10. septembra 2020, oznámené 11. februára 2021, ktorým menovací orgán zamietol žiadosť žalobkyne o pomoc podľa článku 24 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu z 31. augusta 2021 zamietajúce sťažnosť žalobkyne zo 6. mája 2021 proti rozhodnutiu z 10. septembra 2021,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia a práva byť vypočutý.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení postupu a pravidiel právomoci v oblasti rozdelenia právomocí. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že generálny tajomník ESVČ mal prijať rozhodnutie o začatí administratívneho vyšetrovania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila ESVČ, pokiaľ ide o definíciu psychického obťažovania, ktorú tento orgán použil, a na porušení článku 12a Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti starostlivosti.


title: Vec T-777/21: Žaloba podaná 14. decembra 2021 – Trend Glass/EUIPO (ECO STORAGE)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/40

      Žaloba podaná 14. decembra 2021 – Trend Glass/EUIPO (ECO STORAGE)
      (Vec T-777/21)
      (2022/C 51/54)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Trend Glass sp. z o.o. (Radom, Poľsko) (v zastúpení: J. Gwiazdowska, radca prawny)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ECO STORAGE – prihláška č. 18 324 347.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. októbra 2021 vo veci R 1315/2021-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a rozhodol s konečnou platnosťou schválením zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 18 324 347,

                  —

                  subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO a vrátil vec EUIPO na opätovné preskúmanie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré žalobkyni vznikli v konaní pred odvolacím senátom EUIPO a pred oddelením „Operácie“ EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 33 ods. 2 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, ako aj článku 42 ods. 1 tohto nariadenia,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 a článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 20 Charty základných práv Európskej únie, ako aj jej článku 41 ods. 1 a článku 41 ods. 2 písm. a) a c), vrátane práva byť vypočutý, povinnosti orgánu odôvodniť svoje rozhodnutia, práva na riadnu správu vecí verejných, zásady právnej istoty a zásady rovnosti zaobchádzania.


title: Vec C-289/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris – Francúzsko) – IB/FA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (ES) č. 2201/2003 – Právomoc rozhodovať o návrhu na rozvod – Článok 3 ods. 1 písm. a) – Pojem „obvyklý pobyt“ navrhovateľa)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/10

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris – Francúzsko) – IB/FA
      (Vec C-289/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Právomoc rozhodovať o návrhu na rozvod - Článok 3 ods. 1 písm. a) - Pojem „obvyklý pobyt“ navrhovateľa)
      (2022/C 51/12)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IB

         Žalovaný: FA

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že manžel, ktorý žije v dvoch členských štátoch, môže mať svoj obvyklý pobyt iba v jednom z týchto členských štátov, takže len súdy členského štátu, na území ktorého sa nachádza tento obvyklý pobyt, majú právomoc rozhodovať o návrhu na zrušenie manželského zväzku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec C-334/20: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Veszprémi Törvényszék – Maďarsko) – Amper Metal Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 2 – Transakcia podliehajúca DPH – Pojem – Článok 168 písm. a) a článok 176 – Právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe – Odmietnutie – Reklamné služby, ktoré daňový orgán posúdil ako neprimerane nákladné a neúčelné – Nevytvorenie obratu v prospech zdaniteľnej osoby)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/11

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Veszprémi Törvényszék – Maďarsko) – Amper Metal Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-334/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 - Transakcia podliehajúca DPH - Pojem - Článok 168 písm. a) a článok 176 - Právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe - Odmietnutie - Reklamné služby, ktoré daňový orgán posúdil ako neprimerane nákladné a neúčelné - Nevytvorenie obratu v prospech zdaniteľnej osoby)
      (2022/C 51/13)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Veszprémi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Amper Metal Kft

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

      Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že zdaniteľná osoba si môže odpočítať daň z pridanej hodnoty (DPH) zaplatenú na vstupe za reklamné služby, ak je takéto poskytnutie služieb transakciou, ktorá podlieha DPH v zmysle článku 2 smernice 2006/112, a priamo a bezprostredne súvisí s jednou alebo viacerými zdaniteľnými transakciami na vstupe alebo s celkovou hospodárskou činnosťou zdaniteľnej osoby ako súčasť jej všeobecných nákladov, pričom nie je potrebné zohľadniť skutočnosť, že fakturovaná cena za tieto služby je neprimeraná v porovnaní s referenčnou hodnotou určenou vnútroštátnym daňovým orgánom alebo že tieto služby neprispeli k zvýšeniu obratu tejto zdaniteľnej osoby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-372/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht – Rakúsko) – QY/Finanzamt Österreich, predtým Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Články 45 a 48 ZFEÚ – Voľný pohyb pracovníkov – Rovnosť zaobchádzania – Rodinné dávky poskytované rozvojovým pracovníkom, ktorí privedú svojich rodinných príslušníkov do tretej krajiny, v ktorej boli zamestnaní – Zrušenie – Článok 288 druhý odsek ZFEÚ – Právne akty Únie – Pôsobnosť nariadení – Vnútroštátna právna úprava, ktorej osobná pôsobnosť je širšia ako pôsobnosť nariadenia – Podmienky – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Článok 11 ods. 3 písm. a) a e) – Pôsobnosť – Pracovníčka, ktorá je štátnou príslušníčkou členského štátu, zamestnaná ako rozvojová pracovníčka zamestnávateľom so sídlom v inom členskom štáte a vyslaná do tretej krajiny – Článok 68 ods. 3 – Právo žiadateľa o rodinné dávky podať jednotnú žiadosť inštitúcii členského štátu, ktorá je prioritne príslušná, alebo inštitúcii členského štátu, ktorá je subsidiárne príslušná)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/11

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht – Rakúsko) – QY/Finanzamt Österreich, predtým Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk
      (Vec C-372/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 45 a 48 ZFEÚ - Voľný pohyb pracovníkov - Rovnosť zaobchádzania - Rodinné dávky poskytované rozvojovým pracovníkom, ktorí privedú svojich rodinných príslušníkov do tretej krajiny, v ktorej boli zamestnaní - Zrušenie - Článok 288 druhý odsek ZFEÚ - Právne akty Únie - Pôsobnosť nariadení - Vnútroštátna právna úprava, ktorej osobná pôsobnosť je širšia ako pôsobnosť nariadenia - Podmienky - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 11 ods. 3 písm. a) a e) - Pôsobnosť - Pracovníčka, ktorá je štátnou príslušníčkou členského štátu, zamestnaná ako rozvojová pracovníčka zamestnávateľom so sídlom v inom členskom štáte a vyslaná do tretej krajiny - Článok 68 ods. 3 - Právo žiadateľa o rodinné dávky podať jednotnú žiadosť inštitúcii členského štátu, ktorá je prioritne príslušná, alebo inštitúcii členského štátu, ktorá je subsidiárne príslušná)
      (2022/C 51/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: QY

         Žalovaný: Finanzamt Österreich, predtým Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 11 ods. 3 písm. a) nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že pracovníčka, ktorá je štátnou príslušníčkou členského štátu, v ktorom má ona a jej deti bydlisko, ktorá je zamestnaná na základe pracovnej zmluvy ako rozvojová pracovníčka zamestnávateľom so sídlom v inom členskom štáte, ktorá podlieha povinnému systému sociálneho zabezpečenia tohto iného členského štátu podľa právnych predpisov tohto iného členského štátu, ktorá je vyslaná do tretej krajiny nie bezprostredne po jej prijatí do zamestnania, ale po skončení obdobia prípravy v uvedenom inom členskom štáte, a ktorá sa tam následne vráti na obdobie opätovného začlenenia, sa má považovať za osobu vykonávajúcu činnosť ako zamestnanec v tomto inom členskom štáte v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Článok 288 druhý odsek ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát prijal vnútroštátnu právnu úpravu, ktorej osobná pôsobnosť je širšia než pôsobnosť nariadenia č. 883/2004, v rozsahu, v akom stanovuje, že štátni príslušníci štátov, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa považujú za štátnych príslušníkov tohto štátu pod podmienkou, že táto právna úprava sa vykladá v súlade s týmto nariadením a že prednosť tohto nariadenia nie je spochybnená.

                  3.

                  Článok 68 ods. 3 písm. a) nariadenia č. 883/2004 a článok 60 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia č. 883/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že vzájomne zaväzujú inštitúciu členského štátu, ktorá je prednostne príslušná, a inštitúciu príslušného členského štátu, ktorá je subsidiárne príslušná, takže žiadateľ o rodinné dávky musí podať len jednu žiadosť na jednu z týchto inštitúcií a tieto dve inštitúcie sa musia zaoberať uvedenou žiadosťou spoločne.

                  4.

                  Články 45 a 48 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát vo všeobecnosti zrušil rodinné dávky, ktoré dovtedy poskytoval rozvojovým pracovníkom, ktorí priviedli svojich rodinných príslušníkov do tretej krajiny, do ktorej boli vyslaní, za predpokladu, že sa toto zrušenie uplatňuje jednak bez rozdielu tak na príjemcov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tohto členského štátu, ako aj na príjemcov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi iných členských štátov, a jednak, že uvedené zrušenie vedie k rozdielnemu zaobchádzaniu s dotknutými rozvojovými pracovníkmi nie podľa toho, či využili svoje právo na voľný pohyb pred alebo po tomto zrušení, ale podľa toho, či ich deti s nimi žijú v členskom štáte alebo v tretej krajine.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-484/20: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München – Nemecko) – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica (EÚ) 2015/2366 – Platobné služby – Článok 62 ods. 4 – Uplatniteľné poplatky – Článok 107 ods. 1 – Úplná harmonizácia – Článok 115 ods. 1 a 2 – Prebratie a uplatňovanie – Predplatné káblovej televízie a prístupu k internetu – Zmluvy na dobu neurčitú uzavreté pred dátumom na prebratie tejto smernice – Poplatky uplatňované na platobné transakcie, ak nebolo zriadené priame inkaso, ktoré sa začali až po tomto dátume)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/12

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München – Nemecko) – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Vec C-484/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica (EÚ) 2015/2366 - Platobné služby - Článok 62 ods. 4 - Uplatniteľné poplatky - Článok 107 ods. 1 - Úplná harmonizácia - Článok 115 ods. 1 a 2 - Prebratie a uplatňovanie - Predplatné káblovej televízie a prístupu k internetu - Zmluvy na dobu neurčitú uzavreté pred dátumom na prebratie tejto smernice - Poplatky uplatňované na platobné transakcie, ak nebolo zriadené priame inkaso, ktoré sa začali až po tomto dátume)
      (2022/C 51/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht München

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

         Žalovaný: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Výrok rozsudku

      Článok 62 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2366 z 25. novembra 2015 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia smernice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EÚ a nariadenie (EÚ) č. 1093/2010, a ktorou sa zrušuje smernica 2007/64/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi, podľa ktorých sa v rámci zmlúv na dobu neurčitú uzavretých so spotrebiteľmi zákaz požadovať poplatky za používanie platobných nástrojov a za platobné služby uvedené v tomto článku 62 ods. 4 vzťahuje len na platobné transakcie začaté na vykonanie zmlúv uzavretých po 13. januári 2018, takže tieto poplatky sa naďalej uplatňujú na platobné transakcie začaté po tomto dátume na vykonanie zmlúv na dobu neurčitú uzatvorených pred týmto istým dátumom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-488/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie – Poľsko) – Delfarma sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Články 34 a 36 ZFEÚ – Voľný pohyb tovaru – Opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie – Humánne lieky – Súbežný dovoz liekov – Právna úprava členského štátu stanovujúca skončenie platnosti povolenia na súbežný dovoz zo zákona jeden rok po uplynutí doby platnosti povolenia na uvedenie referenčného lieku na trh – Ochrana zdravia a života ľudí – Proporcionalita – Smernica 2001/83/ES – Dohľad nad liekmi)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/13

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie – Poľsko) – Delfarma sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
      (Vec C-488/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 34 a 36 ZFEÚ - Voľný pohyb tovaru - Opatrenie s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenie - Humánne lieky - Súbežný dovoz liekov - Právna úprava členského štátu stanovujúca skončenie platnosti povolenia na súbežný dovoz zo zákona jeden rok po uplynutí doby platnosti povolenia na uvedenie referenčného lieku na trh - Ochrana zdravia a života ľudí - Proporcionalita - Smernica 2001/83/ES - Dohľad nad liekmi)
      (2022/C 51/16)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Delfarma sp. z o.o.

         Žalovaný: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

         Výrok rozsudku

      Články 34 a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje skončenie platnosti povolenia na súbežný dovoz liekov po uplynutí doby jedného roka odo dňa uplynutia doby platnosti referenčného povolenia na uvedenie na trh zo zákona bez preskúmania prípadného rizika pre zdravie a život ľudí. Skutočnosť, že súbežní dovozcovia sú oslobodení od povinnosti predkladať pravidelné správy o bezpečnosti, sama osebe neodôvodňuje prijatie takéhoto rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 18.1.2021.


title: Vec C-161/21: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 4. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania – Taliansko) – Comune di Camerota (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Smernica 2011/85/EÚ – Smernica 2011/7/EÚ – Hospodárska a menová politika – Miestny orgán vo finančných ťažkostiach – Finančný plán na nápravu – Vnútroštátna právna úprava, ktorá pozastavuje vyšetrovacie právomoci Dvora audítorov z dôvodu zdravotnej krízy súvisiacej s pandémiou COVID-19 – Článok 267 ZFEÚ – Pojem „vnútroštátny súdny orgán“ – Neexistencia sporu pred vnútroštátnym súdom – Zjavná neprípustnosť)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/14

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 4. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania – Taliansko) – Comune di Camerota
      (Vec C-161/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Smernica 2011/85/EÚ - Smernica 2011/7/EÚ - Hospodárska a menová politika - Miestny orgán vo finančných ťažkostiach - Finančný plán na nápravu - Vnútroštátna právna úprava, ktorá pozastavuje vyšetrovacie právomoci Dvora audítorov z dôvodu zdravotnej krízy súvisiacej s pandémiou COVID-19 - Článok 267 ZFEÚ - Pojem „vnútroštátny súdny orgán“ - Neexistencia sporu pred vnútroštátnym súdom - Zjavná neprípustnosť)
      (2022/C 51/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania

         Účastníci konania

         Žalobca: Comune di Camerota

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Dvor audítorov – Regionálna kontrolná komora pre Kampániu, Taliansko) rozhodnutím z 9. marca 2021, je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 217, 7.6.2021.


title: Vec C-253/21: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg – Nemecko) – TUIfly GmbH/FI, RE (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Článok 5 – Článok 7 – Článok 8 ods. 3 – Odmietnutie nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov – Náhrady a pomoc cestujúcim – Pojem „zrušenie“ – Odklonenie letu na iné letisko ako bolo pôvodne plánované letisko, ktoré sa nenachádza v tom istom meste, v tej istej aglomerácii ani v rovnakom regióne – Presmerovanie cestujúcich autobusom)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/14

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg – Nemecko) – TUIfly GmbH/FI, RE
      (Vec C-253/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 5 - Článok 7 - Článok 8 ods. 3 - Odmietnutie nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov - Náhrady a pomoc cestujúcim - Pojem „zrušenie“ - Odklonenie letu na iné letisko ako bolo pôvodne plánované letisko, ktoré sa nenachádza v tom istom meste, v tej istej aglomerácii ani v rovnakom regióne - Presmerovanie cestujúcich autobusom)
      (2022/C 51/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Hamburg

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TUIfly GmbH

         Žalovaní: FI, RE

         Výrok

      Článok 5 ods. 1 písm. c), článok 7 ods. 1 a článok 8 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa majú vykladať v tom zmysle, že let odklonený na iné letisko, ako bolo pôvodne plánované letisko, ktoré sa nenachádza v tom istom meste, v tej istej aglomerácii ani v rovnakom regióne, môže pre cestujúceho zakladať nárok na náhradu za zrušený let.

         (1)  Ú. v. EÚ C 289, 19.7.2021.


title: Vec C-408/21 P: Odvolanie podané 2. júla 2021: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 21. apríla 2021 vo veci T-252/19, Pech/Rada

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/15

      Odvolanie podané 2. júla 2021: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 21. apríla 2021 vo veci T-252/19, Pech/Rada
      (Vec C-408/21 P)
      (2022/C 51/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, K. Pavlaki, E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Laurent Pech, Švédske kráľovstvo

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  rozhodol s konečnou platnosťou o otázkach, ktoré sú predmetom tohto odvolania, a

                  —

                  zaviazal žalobcu vo veci T-252/19 na náhradu trov konania, ktoré vznikli Rade v danej veci, ako aj v rámci tohto odvolania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania Rada uvádza tri odvolacie dôvody:

         Prvý dôvod: O nesprávnom výklade a uplatnení článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia 1049/2001 (1)

         Prvá časť odvolacieho dôvodu: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia otázky, či požadované stanovisko má osobitne široký dosah, a vyložil toto kritérium stanovené judikatúrou tak, že sa stalo neúčinným. Všeobecný súd si tým, že neodpovedal na tvrdenia Rady v tejto súvislosti, porušil aj svoju povinnosť odôvodnenia.

         Druhá časť odvolacieho dôvodu: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezohľadnil citlivosť právneho stanoviska vzhľadom na osobitné okolnosti kontextu, do ktorého patrí, najmä jeho kľúčovú povahu pre rozhodovací proces. Výklad citlivej povahy právnych stanovísk navrhovaný Všeobecným súdom, ktorý oddeľuje obsah právneho stanoviska od okolností, z ktorých vychádza, je z právneho hľadiska nesprávny a zbavuje ochranu podľa článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia veľkej časti svojej podstaty.

         Tretia časť odvolacieho dôvodu: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia otázky, či by zverejnenie právneho stanoviska narušilo budúce súdne konania, čím ohrozil rovnosť účastníkov konania pred súdom a právo Rady na obhajobu.

         Druhý dôvod: O nesprávnom výklade a uplatnení článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001

         Prvá časť druhého odvolacieho dôvodu: Všeobecný súd sa tým, že rozhodol o uplatniteľnosti výnimky stanovenej v článku 4 ods. 3 prvom pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001, dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdil, že potvrdzujúce rozhodnutie si vyžadovalo konkrétne dôkazy, ktoré neboli predložené. Okrem toho Všeobecný súd obmedzil svoje odôvodnenie na všeobecné tvrdenia, ktoré vo všeobecnosti neposkytujú ochranu, namiesto toho, aby sa osobitne zaoberal odôvodneniami predloženými Radou týkajúcimi sa rizík jej rozhodovacieho procesu.

         Druhá časť druhého odvolacieho dôvodu: Všeobecný súd sa tiež dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že zásada demokratickej zodpovednosti, ktorá je základom zvýšenej transparentnosti legislatívnych dokumentov, sa uplatňuje rovnakým spôsobom na všetky dokumenty týkajúce sa normotvorných postupov bez ohľadu na to, či obsahujú pozície politických činiteľov alebo či sa v nich nachádzajú príspevky interných služieb, vrátane právneho servisu.

         Tretí dôvod: O porušení článku 113 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu a skreslení skutkových okolností

      Napokon Všeobecný súd odmietol opätovne otvoriť ústnu časť konania a zohľadniť skutočnosť, že súdne konanie bolo začaté v rozpore s nariadením 2020/2092 (2), pokiaľ ide o úplne rovnaké právne otázky uvedené v tomto stanovisku. Ide o procesnú vadu, ktorá neumožnila Rade byť vypočutá o podstatnej časti veci pred Všeobecným súdom.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2020/2092 zo 16. decembra 2020 o všeobecnom režime podmienenosti na ochranu rozpočtu Únie (Ú. v. EÚ L 433 I, 2020, s. 1).


title: Vec C-462/21 P: Odvolanie podané 28. júla 2021: Puma SE proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. mája 2021 vo veci T-510/19, Puma/EUIPO – Gemma Group (Zobrazenie skáčucej mačkovitej šelmy)

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/16

      Odvolanie podané 28. júla 2021: Puma SE proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. mája 2021 vo veci T-510/19, Puma/EUIPO – Gemma Group (Zobrazenie skáčucej mačkovitej šelmy)
      (Vec C-462/21 P)
      (2022/C 51/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Puma SE (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      Uznesením z 1. decembra 2021 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a že spoločnosť Puma SE znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-468/21 P: Odvolanie podané 19. júla 2021: Electrodomésticos Taurus, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) zo 17. mája 2021 vo veci T-328/20, Electrodomésticos Taurus, S.L./EUIPO – Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/16

      Odvolanie podané 19. júla 2021: Electrodomésticos Taurus, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) zo 17. mája 2021 vo veci T-328/20, Electrodomésticos Taurus, S.L./EUIPO – Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd
      (Vec C-468/21 P)
      (2022/C 51/21)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Electrodomésticos Taurus, S.L. (v zastúpení: E. Manresa Medina, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd
      Uznesením zo 6. októbra 2021 podpredsedníčka Súdneho dvora vyhlásila odvolanie za neprípustné a rozhodla, že Electrodomésticos Taurus, S.L., znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-565/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 14. septembra 2021 – Caixabank S.A./X

text:
               31.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 14. septembra 2021 – Caixabank S.A./X
      (Vec C-565/21)
      (2022/C 51/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Caixabank S.A.

         Žalovaný: X

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 3 ods. 1 a články 4 a 5 smernice 93/13/EHS (1) vnútroštátnej judikatúre, v ktorej sa vzhľadom na osobitnú právnu úpravu provízie za poskytnutie úveru vo vnútroštátnom práve ako odmeny za služby týkajúce sa posúdenia, poskytnutia alebo spracovania úveru alebo hypotekárneho úveru alebo za iné podobné služby súvisiace s činnosťou veriteľa, spojenou s poskytnutím úveru, ktorá sa platí jednorazovo a obvykle pri uzavretí zmluvy, vychádza z toho, že zmluvná podmienka, ktorá stanovuje takúto províziu, upravuje podstatnú náležitosť zmluvy, keďže predstavuje hlavnú položku ceny, a nemožno ju považovať za nekalú, ak je formulovaná jasne a zrozumiteľne v širšom zmysle slova, ako to stanovila judikatúra Súdneho dvora EÚ?

                  2.

                  Bráni článok 4 ods. 2 smernice 93/13/EHS vnútroštátnej judikatúre, ktorá pri posúdení jasnej a zrozumiteľnej povahy zmluvnej podmienky, ktorá upravuje podstatnú náležitosť zmluvy o úvere alebo hypotekárnom úvere, zohľadňuje prvky, akými sú všeobecná znalosť tejto podmienky medzi spotrebiteľmi, povinné informácie, ktoré musí finančná inštitúcia poskytnúť potenciálnemu dlžníkovi v súlade s reguláciou štandardných informačných formulárov, reklama bankových inštitúcií, osobitná pozornosť, ktorú jej venuje priemerný spotrebiteľ, keďže ide o položku ceny, ktorá sa musí zaplatiť v plnej výške na začiatku poskytnutia úveru a ktorá predstavuje podstatnú časť ekonomickej ujmy spojenej so získaním úveru, a skutočnosť, že znenie, umiestnenie a štruktúra podmienky umožňujú konštatovať, že predstavuje podstatnú náležitosť zmluvy?

                  3.

                  Bráni článok 3 ods. 1 smernice 93/13/EHS vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej zmluvná podmienka, o akú ide vo veci samej, ktorá sa týka provízie za poskytnutie úveru vyplývajúcej zo zmluvy o úvere, ktorej predmetom je odplata za služby týkajúce sa posúdenia, návrhu a individualizovaného spracovania žiadosti o úver (posúdenie realizovateľnosti úveru, solventnosti dlžníka, stavu ťarch na majetku, ktorý bude zaťažený hypotékou, atď.), ako predpokladu pre poskytnutie úveru, a ktorá je výslovne upravená vo vnútroštátnej právnej úprave ako odmena za činnosti súvisiace s poskytnutím úveru, nespôsobuje v rozpore s požiadavkou dobrej viery značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach strán vzniknutých na základe zmluvy v neprospech spotrebiteľa?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Rozsudok Súdu z 23. novembra 2021 vo veci E-16/20 Q a i./nórska vláda zastúpená imigračnou odvolacou komisiou (Utlendingsnemnda – UNE) (Zachovanie práva na pobyt – Nevlastné dieťa, štátny príslušník EHP – Odvodené práva rodiča, ktorý má dieťa v starostlivosti a ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny – Zneužitie práv – Účelové manželstvo – Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 – Smernica 2004/38/ES) 2022/C 69/11

text:
               10.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/11

      ROZSUDOK SÚDU
      z 23. novembra 2021
      vo veci E-16/20
      Q a i./nórska vláda zastúpená imigračnou odvolacou komisiou (Utlendingsnemnda – UNE)

            (Zachovanie práva na pobyt – Nevlastné dieťa, štátny príslušník EHP – Odvodené práva rodiča, ktorý má dieťa v starostlivosti a ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny – Zneužitie práv – Účelové manželstvo – Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 – Smernica 2004/38/ES)

      (2022/C 69/11)
      Vo veci E-16/20 Q a i./nórska vláda zastúpená imigračnou odvolacou komisiou (Utlendingsnemnda – UNE) – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, a najmä článku 7 ods. 1 písm. b), článku 12 ods. 3 a článku 35, na Súd EZVO podaná okresným súdom v Osle (Oslo tingrett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vydal 23. novembra 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Dieťa štátneho príslušníka EHP, ktorý predtým pracoval v inom štáte EHP, a rodič dieťaťa, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny a ktorý má dané dieťa v starostlivosti, vyvodzujú svoje právo na pobyt z článku 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie. To platí bez ohľadu na to, či ide o spoločné dieťa štátneho príslušníka EHP a jeho manželského partnera alebo len o dieťa manželského partnera štátneho príslušníka EHP.

                  2.

                  Dieťa, ktoré je len potomkom manželského partnera štátneho príslušníka EHP, pričom manželský partner je štátnym príslušníkom tretej krajiny, a ktorému bolo udelené právo na pobyt na základe článku 10 nariadenia (EÚ) č. 492/2011, pričom štátny príslušník EHP je referenčnou osobou, si toto právo na pobyt zachováva aj vtedy, ak štátny príslušník EHP požiadal o rozvod s rodičom tohto dieťaťa.

                  3.

                  Ak orgány štátu EHP zistia, že manželstvo medzi štátnym príslušníkom EHP a štátnym príslušníkom tretej krajiny predstavuje účelové manželstvo, štát EHP môže prijať akékoľvek opatrenia potrebné na zamietnutie, ukončenie alebo odňatie práv vyplývajúcich z takéhoto zneužívania. Všetky takéto opatrenia však musia byť primerané a podliehať procesným zárukám.


title: Rozsudok Súdu z 10. novembra 2021 vo veci E-17/20 Zvonimir Cogelja/Riaditeľstvo pre oblasť zdravotníctva (Embætti landlæknis), Voľný pohyb osôb a služieb – Smernica 2005/36/ES – Doklady o formálnej kvalifikácii – Vydávanie dokladov – Príslušný orgán 2022/C 69/12

text:
               10.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/12

      ROZSUDOK SÚDU
      z 10. novembra 2021
      vo veci E-17/20
      Zvonimir Cogelja/Riaditeľstvo pre oblasť zdravotníctva (Embætti landlæknis),

            Voľný pohyb osôb a služieb – Smernica 2005/36/ES – Doklady o formálnej kvalifikácii – Vydávanie dokladov – Príslušný orgán

      (2022/C 69/12)
      Vo veci E-17/20 Zvonimir Cogelja/Riaditeľstvo pre oblasť zdravotníctva (Embætti landlæknis) – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, a najmä jej článku 25 v spojení s jej článkom 3 ods. 1 písm. c) a článkami 21 a 26 v znení prispôsobenom na účely Dohody o Európskom hospodárskom priestore na Súd EZVO podaná okresným súdom Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 10. novembra 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Na to, aby príslušný orgán štátu EHP mohol vydať doklad o formálnej kvalifikácii na lekársku odbornú prípravu špecialistov v súlade s článkom 25 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, musí byť schopný posúdiť a potvrdiť, či sú splnené požiadavky na vydanie dokladu o formálnej kvalifikácii. Je to možné, ak štát EHP ponúka na svojom území lekársku odbornú prípravu špecialistov, ktorá spĺňa minimálne požiadavky stanovené v smernici 2005/36/ES. V opačnom prípade musí mať daný príslušný orgán zavedený systém, ktorý zabezpečí overenie súladu s požiadavkami stanovenými v článku 25 smernice 2005/36/ES, napríklad učebný plán alebo jeho ekvivalent opisujúci komplexný program vzdelávania a odbornej prípravy. Ak takýto systém neexistuje, daný príslušný orgán nesmie vydať takýto doklad o formálnej kvalifikácii podľa smernice 2005/36/ES.


title: Vec C-598/20: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa – Lotyšsko) – „Pilsētas zemes dienests“ AS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Harmonizácia daňových právnych predpisov – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Oslobodenia od dane – Článok 135 ods. 1 písm. l) a článok 135 ods. 2 – Prenájom nehnuteľností – Vylúčenie povinného prenájmu pozemku vlastníkom budov z oslobodenia od dane – Zásada daňovej neutrality)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/2

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa – Lotyšsko) – „Pilsētas zemes dienests“ AS
      (Vec C-598/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Harmonizácia daňových právnych predpisov - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenia od dane - Článok 135 ods. 1 písm. l) a článok 135 ods. 2 - Prenájom nehnuteľností - Vylúčenie povinného prenájmu pozemku vlastníkom budov z oslobodenia od dane - Zásada daňovej neutrality)
      (2022/C 95/02)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Satversmes tiesa

         Účastníci konania

         Žalobkyňa:„Pilsētas zemes dienests“ AS

         za účasti: Latvijas Republikas Saeima

         Výrok

      Článok 135 ods. 1 písm. l) a článok 135 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je prenájom pozemkov v režime povinného prenájmu vylúčený z oslobodenia od dane z pridanej hodnoty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec C-602/20: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „AKZ – Burgas“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Príspevky na sociálne zabezpečenie – Vrátenie neoprávnene zaplatených príspevkov – Obmedzenie úrokov z vrátenej sumy – Vnútroštátna procesná autonómia – Zásada ekvivalencie – Zásada efektivity – Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Zjavná neprípustnosť)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/2

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „AKZ – Burgas“ EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas
      (Vec C-602/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Príspevky na sociálne zabezpečenie - Vrátenie neoprávnene zaplatených príspevkov - Obmedzenie úrokov z vrátenej sumy - Vnútroštátna procesná autonómia - Zásada ekvivalencie - Zásada efektivity - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavná neprípustnosť)
      (2022/C 95/03)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Varhoven administrativen sad

         Účastníci konania

         Žalobkyňa:„AKZ – Burgas“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas

         za účasti: Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Najvyšší správny súd, Bulharsko) rozhodnutím z 30. septembra 2020, je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec C-647/20: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – XG/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Priame dane – Zdaňovanie kapitálových ziskov z nehnuteľností – Články 63, 64 a 65 ZFEÚ – Voľný pohyb kapitálu – Vyššie daňové zaťaženie kapitálových ziskov z nehnuteľností dosiahnutých rezidentmi tretích krajín)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/3

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – XG/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-647/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Priame dane - Zdaňovanie kapitálových ziskov z nehnuteľností - Články 63, 64 a 65 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Vyššie daňové zaťaženie kapitálových ziskov z nehnuteľností dosiahnutých rezidentmi tretích krajín)
      (2022/C 95/04)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania

         Žalobca: XG

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článok 63 a článok 65 ods. 1 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu týkajúcej sa dane z príjmov fyzických osôb, ktorá podriaďuje príjmy pochádzajúce z predaja nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v tomto členskom štáte rezidentom tretej krajiny vyššiemu daňovému zaťaženiu, než aké by sa uplatnilo pri tom istom druhu transakcie na kapitálové zisky dosiahnuté rezidentom uvedeného členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec C-670/20: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ráckevei Járásbíróság – Maďarsko) – EP, TA, FV, TB/ERSTE Bank Hungary Zrt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Ochrana spotrebiteľov – Smernica 93/13/EHS – Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách – Zmluva o úvere vyjadrenom v cudzej mene – Podmienky, ktoré vystavujú dlžníka kurzovému riziku – Článok 4 ods. 2 – Požiadavky zrozumiteľnosti a transparentnosti – Neexistencia vplyvu vyhlásenia spotrebiteľa, že si je plne vedomý možných rizík vyplývajúcich z uzavretia úveru vyjadreného v cudzej mene – Jasné a zrozumiteľné znenie zmluvnej podmienky)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/4

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ráckevei Járásbíróság – Maďarsko) – EP, TA, FV, TB/ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Vec C-670/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochrana spotrebiteľov - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Zmluva o úvere vyjadrenom v cudzej mene - Podmienky, ktoré vystavujú dlžníka kurzovému riziku - Článok 4 ods. 2 - Požiadavky zrozumiteľnosti a transparentnosti - Neexistencia vplyvu vyhlásenia spotrebiteľa, že si je plne vedomý možných rizík vyplývajúcich z uzavretia úveru vyjadreného v cudzej mene - Jasné a zrozumiteľné znenie zmluvnej podmienky)
      (2022/C 95/05)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Ráckevei Járásbíróság

         Účastníci konania

         Žalobcovia: EP, TA, FV, TB

         Žalovaná: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Výrok

      Článok 4 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka transparentnosti podmienok zmluvy o úvere vyjadrenom v cudzej mene, ktoré vystavujú dlžníka kurzovému riziku, je splnená len vtedy, ak predajca alebo dodávateľ poskytol tomuto dlžníkovi presné a dostatočné informácie o kurzovom riziku, ktoré priemernému, bežne informovanému a primerane pozornému a obozretnému spotrebiteľovi, umožňujú posúdiť riziko potenciálne významných negatívnych hospodárskych dôsledkov takýchto podmienok na jeho finančné záväzky počas celého trvania zmluvy. V tejto súvislosti okolnosť, že spotrebiteľ vyhlási, že si je plne vedomý potenciálnych rizík vyplývajúcich z uzavretia uvedenej zmluvy, nemá sama osebe vplyv na posúdenie toho, či poskytovateľ úveru splnil uvedenú požiadavku transparentnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 98, 22.3.2021.


title: Vec C-224/21: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Priame dane – Zdaňovanie kapitálových výnosov z nehnuteľností – Články 63 a 65 ZFEÚ – Voľný pohyb kapitálu – Diskriminácia – Vyššie daňové zaťaženie výnosov z nehnuteľností dosiahnutých nerezidentmi – Možnosť zdanenia rovnakým spôsobom ako rezidenti)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/4

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. decembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-224/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Priame dane - Zdaňovanie kapitálových výnosov z nehnuteľností - Články 63 a 65 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Diskriminácia - Vyššie daňové zaťaženie výnosov z nehnuteľností dosiahnutých nerezidentmi - Možnosť zdanenia rovnakým spôsobom ako rezidenti)
      (2022/C 95/06)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania

         Žalobca: VX

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článok 63 a článok 65 ods. 1 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu v oblasti dane z príjmu fyzických osôb, ktorá vo vzťahu k výnosom pochádzajúcim z predaja nehnuteľností nachádzajúcich sa v tomto štáte sústavne uplatňuje na nerezidentov vyššie daňové zaťaženie, ako je zaťaženie uplatňované pri rovnakom druhu transakcie na dosiahnuté kapitálové výnosy rezidentov, aj keď existuje možnosť ponúkaná nerezidentom zvoliť si režim uplatniteľný na rezidentov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 252, 28.6.2021.


title: Vec C-273/21: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Törvényszék – Maďarsko) – WD/Agrárminiszter (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Poľnohospodárstvo – Spoločná poľnohospodárska politika – Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 – Režimy priamej podpory – Článok 4 ods. 1 písm. c) a e) – Článok 32 ods. 2 – Žiadosť o jednotnú platbu na plochu – Pojem „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu“ – Plocha kvalifikovaná podľa katastra nehnuteľností ako letisko – Skutočné využívanie na poľnohospodárske účely)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/5

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. novembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Törvényszék – Maďarsko) – WD/Agrárminiszter
      (Vec C-273/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Poľnohospodárstvo - Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 - Režimy priamej podpory - Článok 4 ods. 1 písm. c) a e) - Článok 32 ods. 2 - Žiadosť o jednotnú platbu na plochu - Pojem „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu“ - Plocha kvalifikovaná podľa katastra nehnuteľností ako letisko - Skutočné využívanie na poľnohospodárske účely)
      (2022/C 95/07)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Budapest Környéki Törvényszék

         Účastníci konania

         Žalobca: WD

         Žalovaný: Agrárminiszter

         Výrok

      Článok 4 ods. 1 písm. a) a e), ako aj článok 32 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že plocha kvalifikovaná podľa vnútroštátneho práva ako letisko, na ktorej sa však nevykonáva žiadna činnosť súvisiaca s prevádzkou letiska, sa má považovať za poľnohospodársku plochu využívanú na poľnohospodárske účely, pokiaľ sa skutočne využíva ako trvalé pasienky na účely chovu zvierat.

         (1)  Ú. v. EÚ C 252, 28.6.2021.


title: Vec C-516/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 20. augusta 2021 – Finanzamt X/Y

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 20. augusta 2021 – Finanzamt X/Y
      (Vec C-516/21)
      (2022/C 95/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Finanzamt X

         Žalovaný: Y

         Prejudiciálne otázky

      Zahŕňa zdanenie nájmu trvalo inštalovaných zariadení a strojov podľa článku 135 ods. 2 písm. c) smernice 2006/112/ES (1)

                  —

                  iba izolovaný (samostatný) nájom takýchto zariadení a strojov alebo aj

                  —

                  nájom takých zariadení a strojov, ktorý je na základe nájmu budovy dohodnutého medzi tými istými zmluvnými stranami (a ako vedľajšie plnenie tohto nájmu) podľa článku 135 ods. 1 písm. l) tejto smernice oslobodený od dane?

         (1)  Smernica Rady z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-599/21 P: Odvolanie podané 21. septembra 2021: AM.VI. Srl, Quinam Limited, právny nástupca Fashioneast Sàrl proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. júla 2021 vo veci T-297/20, Fashioneast and AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/6

      Odvolanie podané 21. septembra 2021: AM.VI. Srl, Quinam Limited, právny nástupca Fashioneast Sàrl proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. júla 2021 vo veci T-297/20, Fashioneast and AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)
      (Vec C-599/21 P)
      (2022/C 95/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: AM.VI. Srl, Quinam Limited, právny nástupca Fashioneast Sàrl (v zastúpení: A. Camusso, M. Baghetti, avvocati, A. Boros, ügyvéd)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením zo 17. januára 2022 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a že AM.VI. a Quinam Limited znášajú svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-612/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 30. septembra 2021 – Gmina O./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 30. septembra 2021 – Gmina O./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej
      (Vec C-612/21)
      (2022/C 95/10)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Gmina O.

         Žalovaný: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), najmä jej článok 2 ods. 1, článok 9 ods. 1 a článok 13 ods. 1 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že obec (orgán verejnej moci) koná ako zdaniteľná osoba na účely DPH, keď realizuje projekt, ktorého cieľom je zvýšenie podielu obnoviteľných zdrojov energie prostredníctvom občianskoprávnej zmluvy uzavretej s vlastníkmi nehnuteľnosti, ktorou sa obec zaväzuje zrealizovať a inštalovať systémy obnoviteľnej energie na ich nehnuteľnostiach a po určitom čase previesť vlastnícke právo k týmto systémom na vlastníkov nehnuteľností?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa do základu dane v zmysle článku 73 tejto smernice zahrnúť dofinancovanie z európskych prostriedkov, ktoré obec (orgán verejnej moci) dostala na realizáciu projektov týkajúcich sa obnoviteľných zdrojov energií?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-616/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 5. októbra 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Gmina L.

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 5. októbra 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Gmina L.
      (Vec C-616/21)
      (2022/C 95/11)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Odporkyňa: Gmina L.

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), najmä článok 2 ods. 1, článok 9 ods. 1 a článok 13 ods. 1 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že obec (orgán verejnej moci) sa má považovať za zdaniteľnú osobu na účely DPH, keď realizuje program, ktorého cieľom je odstránenie azbestu z nehnuteľností nachádzajúcich sa na území tejto obce vo vlastníctve obyvateľov, ktorí z tohto dôvodu nenesú žiadne náklady? Alebo je takáto činnosť činnosťou obce ako orgánu verejnej moci s cieľom plniť úlohy, ktoré sú zamerané na ochranu zdravia a života obyvateľov a na ochranu životného prostredia, v súvislosti s ktorou sa obec nepovažuje za zdaniteľnú osobu na účely DPH?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-618/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Poľsko) 30. septembra 2021 – AR a i./PK SA a i.

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Poľsko) 30. septembra 2021 – AR a i./PK SA a i.
      (Vec C-618/21)
      (2022/C 95/12)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: AR a i.

         Žalovaní: PK SA a i.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 18 v spojení s článkom 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (1) vykladať tak, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých poškodený, ktorý má priamy nárok na náhradu škody spôsobenej na jeho motorovom vozidle v súvislosti s prevádzkou motorových vozidiel voči poisťovni, v ktorej je poistený vinník dopravnej nehody v rámci poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, môže od poisťovni získať výlučne náhradu vo výške skutočnej a aktuálnej straty na svojom majetku, teda rozdielu medzi hodnotou vozidla v stave pred nehodou a hodnotou poškodeného vozidla, zvýšeného o fakticky už vynaložené odôvodnené náklady na opravu vozidla a iné fakticky už vynaložené odôvodnené náklady súvisiace s nehodou, zatiaľ čo, ak by si vymáhal náhradu škody priamo od vinníka nehody, mohol by podľa vlastnej voľby od neho požadovať namiesto náhrady – prinavrátenie vozidla do stavu pred poškodením (vykonanie opravy osobne vinníkom nehody alebo ním zaplatenou autoopravovňou)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku – má sa článok 18 v spojení s článkom 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti vykladať tak, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých poškodený, ktorý má priamy nárok na náhradu škody spôsobenej na jeho motorovom vozidle v súvislosti s prevádzkou motorových vozidiel voči poisťovni, v ktorej je vinník dopravnej nehody poistený v rámci poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, môže od poisťovni namiesto náhrady vo výške skutočnej a aktuálnej straty na svojom majetku, teda rozdielu hodnoty vozidla v stave pred nehodou a hodnoty poškodeného vozidla, zvýšeného o fakticky už vynaložené odôvodnené náklady na opravu vozidla a iné fakticky už vynaložené odôvodnené náklady súvisiace s nehodou, získať iba sumy zodpovedajúce nákladom na prinavrátenie vozidla do stavu pred poškodením, zatiaľ čo, ak by si vymáhal náhradu škody priamo od vinníka nehody, mohol by podľa vlastnej voľby od neho požadovať namiesto náhrady – prinavrátenie vozidla do stavu pred poškodením (a nie iba poskytnutie prostriedkov na tento účel)?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na otázku č. [1] a zápornej odpovede na otázku č. [2] – má sa článok 18 v spojení s článkom 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti vykladať tak, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých poisťovňa, na ktorú sa majiteľ vozidla poškodeného v súvislosti s prevádzkou motorových vozidiel obrátil s požiadavkou o náhradu hypotetických nákladov, ktoré nevynaložil, ale ktoré by vynaložiť musel, ak by sa rozhodol pre prinavrátenie vozidla do stavu pred nehodou, môže:

                              a.

                              podmieniť vyplatenie tejto náhrady tým, že poškodená osoba preukáže, že má skutočne v úmysle opraviť vozidlo konkrétnym spôsobom u konkrétneho automechanika, za konkrétnu cenu náhradných dielov a služieb a previesť finančné prostriedky na túto opravu priamo tomuto automechanikovi (prípadne predajcovi náhradných dielov potrebných na opravu) s výhradou vrátenia, ak by cieľ, na ktorý boli tieto prostriedky vyplatené, nebol uskutočnený, a ak tomu tak nie je, potom:

                              b.

                              podmieniť vyplatenie tejto náhrady záväzkom spotrebiteľa, že v dohodnutom termíne preukáže, že využil vyplatené prostriedky na opravu vozidla alebo ich vráti poisťovni, a ak tomu tak nie je, potom:

                              c.

                              po vyplatení týchto prostriedkov s uvedením účelu vyplatenia (spôsobu ich použitia) a uplynutí potrebného času, počas ktorého mohol poškodený vozidlo opraviť – požadovať od poškodeného, aby preukázal vynaloženie týchto prostriedkov na opravu alebo aby ich vrátil – takým spôsobom, aby bola vylúčená možnosť poškodeného obohatiť sa nehode?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na otázku č. [1] a zápornej odpovede na otázku č. [2] – má sa článok 18 v spojení s článkom 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti vykladať tak, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých poškodený, ktorý už nie je majiteľom poškodeného motorového vozidla, keďže ho predal a prevzal zaň peniaze, a teda už nemôže toto vozidlo opraviť – nemôže v dôsledku toho žiadať od poisťovne, v ktorej je poistený vinník nehody v oblasti poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, vyplatenie nákladov na opravu, ktorá by bola potrebná, aby bolo poškodené vozidlo prinavrátené do stavu pred poškodením, a jeho nárok je obmedzený na žiadanie náhrady od poisťovne vo výške skutočnej a aktuálnej straty na jeho majetku, teda rozdielu medzi hodnotou vozidla v stave pred nehodou a sumou získanou za predaj vozidla, zvýšeného o fakticky už vynaložené odôvodnené náklady na opravu vozidla a iné fakticky už vynaložené odôvodnené náklady súvisiace s nehodou?“

         (1)  Ú. v. EÚ L 263, 2009, s. 11.


title: Vec C-628/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 11. októbra 2021 – TB

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 11. októbra 2021 – TB
      (Vec C-628/21)
      (2022/C 95/13)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: TB

         Osoby zúčastnené na konaní: Castorama Polska Sp. z o.o., „Knor“ Sp. z o.o.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 8 ods. 1 v spojení s článkom 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (1) vykladať v tom zmysle, že sa týka opatrenia na ochranu práv duševného vlastníctva, ktoré prináleží len vtedy, keď sa v tomto alebo inom konaní potvrdí, že vlastníkovi práv prináleží právo duševného vlastníctva?
                  – v prípade zápornej odpovede na otázku 1

                  2.

                  Má sa článok 8 ods. 1 smernice v spojení s článkom 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva vykladať v tom zmysle, že postačuje doloženie podkladov o pravdepodobnosti toho (po poľsky „uprawdopodobnienie“), že dané opatrenie sa týka existujúceho práva duševného vlastníctva[,] a nie je nutné preukázanie tejto okolnosti, najmä v prípade, keď návrh na poskytnutie informácií o pôvode a distribučných sieťach tovarov alebo služieb predchádza uplatneniu nároku na odškodnenie z dôvodu porušenia práv duševného vlastníctva?

         (1)  Ú. v. EÚ L 157, 2004, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.


title: Vec T-263/15 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisia („Štátna pomoc – Letisková infraštruktúra – Verejné financovanie poskytnuté obcami Gdynia a Kosakowo v prospech letiska Gdynia-Kosakowo – Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie – Zvýhodnenie – Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve – Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi – Narušenie hospodárskej súťaže – Vrátenie – Späťvzatie rozhodnutia – Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania – Procesné práva zainteresovaných strán – Právo na obhajobu – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Komisia
      (Vec T-263/15 RENV) (1)

      („Štátna pomoc - Letisková infraštruktúra - Verejné financovanie poskytnuté obcami Gdynia a Kosakowo v prospech letiska Gdynia-Kosakowo - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie - Zvýhodnenie - Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Narušenie hospodárskej súťaže - Vrátenie - Späťvzatie rozhodnutia - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Procesné práva zainteresovaných strán - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2022/C 95/27)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Gmina Miasto Gdynia (Poľsko), Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia, Poľsko) (v zastúpení: T. Koncewicz, M. Le Berre, K. Gruszecka-Spychała a P. Rosiak, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, D. Recchia a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz a S. Żyrek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie článkov 2 až 5 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1586 z 26. februára 2015 o opatrení SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Poľsko – Zriadenie letiska Gdynia-Kosakowo (Ú. v. EÚ L 250, 2015, s. 165)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania vzniknuté Európskej komisii pred Súdnym dvorom vo veci C-56/18 P a pred Všeobecným súdom vo veciach T-263/15 et T-263/15 RENV.

                  3.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 254, 3.8.2015.


title: Vec T-177/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EKETA/Komisia („Rozhodcovská doložka – Zmluva Ask-it uzavretá v rámci šiesteho rámcového programu – Oprávnené náklady – Oznámenie o dlhu vydané Komisiou na účely vymáhania záloh – Spoľahlivosť časových výkazov – Konflikt záujmov – Subdodávka“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EKETA/Komisia
      (Vec T-177/17) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Zmluva Ask-it uzavretá v rámci šiesteho rámcového programu - Oprávnené náklady - Oznámenie o dlhu vydané Komisiou na účely vymáhania záloh - Spoľahlivosť časových výkazov - Konflikt záujmov - Subdodávka“)
      (2022/C 95/28)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou, T. Adamopoulos a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na určenie, že pohľadávka uvedená v oznámení Komisie o dlhu č. 3241615292 z 29. novembra 2016, podľa ktorej jej žalobca musel vrátiť sumu 211 185,95 eura zodpovedajúcu grantu, ktorý získal na štúdiu k výskumného projektu nazvanému Ask-it, nemá právny základ vo vzťahu k sume 89 126,11 eura a ďalej, že uvedená suma zodpovedá oprávneným nákladom, ktoré žalobca nie je povinný vrátiť

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec T-189/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EKETA/Komisia („Rozhodcovská doložka – Zmluva Humabio uzavretá v rámci šiesteho rámcového programu – Oprávnené náklady – Oznámenie o dlhu vydané Komisiou na účely vymáhania záloh – Spoľahlivosť časových výkazov – Konflikt záujmov“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EKETA/Komisia
      (Vec T-189/17) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Zmluva Humabio uzavretá v rámci šiesteho rámcového programu - Oprávnené náklady - Oznámenie o dlhu vydané Komisiou na účely vymáhania záloh - Spoľahlivosť časových výkazov - Konflikt záujmov“)
      (2022/C 95/29)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou, O. Verheecke, T. Adamopoulos a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na určenie, že pohľadávka uvedená v oznámení Komisie o dlhu č. 3241615288 z 29. novembra 2016, podľa ktorej jej žalobca musel vrátiť sumu 64 720,19 eura zodpovedajúcu grantu, ktorý získal na štúdiu k výskumného projektu nazvaného Humabio, nemá právny základ vo vzťahu k sume 10 436,36 eura a ďalej, že uvedená suma zodpovedá oprávneným nákladom, ktoré žalobca nie je povinný vrátiť.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec T-190/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EKETA/Komisia („Rozhodcovská doložka – Zmluva Cater uzavretá v rámci šiesteho rámcového programu – Oprávnené náklady – Oznámenie o dlhu vydané Komisiou na účely vymáhania záloh – Spoľahlivosť časových výkazov – Konflikt záujmov“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – EKETA/Komisia
      (Vec T-190/17) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Zmluva Cater uzavretá v rámci šiesteho rámcového programu - Oprávnené náklady - Oznámenie o dlhu vydané Komisiou na účely vymáhania záloh - Spoľahlivosť časových výkazov - Konflikt záujmov“)
      (2022/C 95/30)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis EKETA (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou, T. Adamopoulos a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na určenie, že pohľadávka uvedená v oznámení Komisie o dlhu č. 3241615289 z 29. novembra 2016, podľa ktorej jej žalobca musel vrátiť sumu 172 992,15 eura zodpovedajúcu grantu, ktorý získal na štúdiu k výskumného projektu nazvanému Cater, nemá právny základ vo vzťahu k sume 28 520,08 eura a ďalej, že uvedená suma zodpovedá oprávneným nákladom, ktoré žalobca nie je povinný vrátiť

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Spojené veci T-721/18 a T-81/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Apostolopoulou a Apostolopoulou-Chrysanthaki/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť – Dohody o grante uzavreté v rámci rôznych programov Únie – Porušenie zmluvných ustanovení prijímajúcou spoločnosťou – Oprávnené náklady – Vyšetrovanie OLAF-u – Likvidácia spoločnosti – Vymáhanie od spoločníkov tejto spoločnosti – Nútený výkon – Vymáhanie – Tvrdenia preložené zástupcami Komisie pred vnútroštátnymi súdmi – Označenie žalovaného – Nedodržanie formálnych náležitostí – Čiastočná neprípustnosť – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               28.2.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. decembra 2021 – Apostolopoulou a Apostolopoulou-Chrysanthaki/Komisia
      (Spojené veci T-721/18 a T-81/19) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Dohody o grante uzavreté v rámci rôznych programov Únie - Porušenie zmluvných ustanovení prijímajúcou spoločnosťou - Oprávnené náklady - Vyšetrovanie OLAF-u - Likvidácia spoločnosti - Vymáhanie od spoločníkov tejto spoločnosti - Nútený výkon - Vymáhanie - Tvrdenia preložené zástupcami Komisie pred vnútroštátnymi súdmi - Označenie žalovaného - Nedodržanie formálnych náležitostí - Čiastočná neprípustnosť - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
      (2022/C 95/31)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Zoï Apostolopoulou (Atény, Grécko), Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki (Atény) (v zastúpení: D. Gkouskos, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a T. Adamopoulos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrhy založené na článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobcovia údajne utrpeli z dôvodu tvrdení uvedených zástupcami Komisie v rámci konania proti nútenému výkonu rozsudkov zo 16. júla 2014, Isotis/Komisia (T-59/11, EU:T:2014:679), a zo 4. februára 2016, Isotis/Komisia (T-562/13, neuverejnený, EU:T:2016:63) na Protodikeio Athinon (Súd prvého stupňa Atény, Grécko) a Efeteio Athinon (Odvolací súd Atény, Grécko)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloby sa zamietajú.

                  2.

                  Zoï Apostolopoulou a Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.