title: Vec C-380/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Consiglio di Stato z  19. apríla 2005 , ktorý súvisí s konaním: Centro Europa 7 Srl proti Ministero delle Comunicazioni, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a Direzione Generale Autorizzazioni a Concessioni Ministero delle Comunicazioni

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Consiglio di Stato z 19. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Centro Europa 7 Srl proti Ministero delle Comunicazioni, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a Direzione Generale Autorizzazioni a Concessioni Ministero delle Comunicazioni
   (Vec C-380/05)
   (2006/C 10/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Consiglio di Stato podal uznesením z 19. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Centro Europa 7 Srl proti Ministero delle Comunicazioni, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 18. októbra 2005.
   Consiglio di Stato žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Zaručuje článok 10 EDĽP, na ktorý sa odvoláva článok 6 Zmluvy o Európskej únii, vonkajšiu pluralitu informácií v sektore vysielania, a teda ukladá členským štátom povinnosť zaručiť v tomto sektore skutočnú pluralitu a skutočnú hospodársku súťaž, založenú na antitrustovom systéme, ktorý v súvislosti s technickým rozvojom zaručuje prístup k sieťam a pluralitu subjektov bez toho, aby bolo možné uznať duopolistické usporiadanie trhu za legitímne?

               2.

               Vyžadujú ustanovenia Zmluvy ES, ktoré zaručujú slobodu poskytovania služieb a hospodársku súťaž, v znení výkladu Komisie uvedeného vo vysvetľujúcom oznámení z 29. apríla 2000 o licenciách v práve Spoločenstva, zásady udeľovania licencií spôsobilé zabezpečiť nediskriminačné a rovnaké zaobchádzanie, ako aj transparentnosť, primeranosť a dodržiavanie práv jednotlivcov, a bránia tieto ustanovenia a zásady Zmluvy ustanoveniam talianskeho práva, akými sú článok 3 ods. 7 zákona č. 249/1997, článok 1 zákonného dekrétu z 24. 12. 2003 č. 352, zmeneného na zákon č. 112/2004 (zákon Gasparri) vzhľadom na to, že tieto ustanovenia umožnili subjektom prevádzkujúcim rozhlasové a televízne siete „prekračujúce“ antitrustové limity bez prerušenia pokračovať vo výkone svojich činností, pričom vylúčili subjekty ako odvolateľka, ktorá napriek tomu, že mala licenciu pridelenú v nadväznosti na riadny súťažný postup, nemohla začať vykonávať licencovanú činnosť, pretože jej neboli pridelené frekvencie (v dôsledku ich nedostatku spôsobeného pokračovaním činnosti vlastníkov tzv. prekračujúcich sietí)?

               3.

               Spôsobuje článok 17 smernice 2002/20/ES (1) (smernica o povolení) počnúc od 25. júla 2003 priamy účinok tejto smernice vo vnútroštátnom poriadku a ukladá členskému štátu, ktorý udelil licencie na televízne vysielanie (zahŕňajúce právo na inštaláciu sietí alebo na poskytovanie služieb elektronickej komunikácie alebo právo využívania frekvencií), povinnosť zosúladiť ich s právom Spoločenstva a musí byť súčasťou tejto povinnosti aj potreba skutočne prideliť frekvencie nevyhnutné na výkon činnosti?

               4.

               Bránia článok 9 smernice 2002/21/ES (2) – rámcovej smernice – a článok 5 smernice o povolení, ktoré uvádzajú otvorené, transparentné a nediskriminačné postupy (článok 5) na základe objektívnych, transparentných, nediskriminačných a primeraných kritérií (článok 9), režimu všeobecného súhlasu, upravenému vo vnútroštátnom práve (článok 23 ods. 5 zákona č. 112/2004), ktorý tým, že povolil pokračovanie tzv. „prekračujúcich sietí“, ktoré neboli vybraté prostredníctvom verejnej súťaže, v konečnom dôsledku poškodzuje práva iných podnikov vyplývajúce z právnej úpravy Spoločenstva (článok 17 ods. 2 smernice 2002/20/ES zo 7. 3. 2002, tzv. smernica o povolení), keďže tieto podniky napriek tomu, že zvíťazili v súťažnom konaní, nemajú možnosť vykonávať činnosť?

               5.

               Ukladajú článok 9 smernice 2002/21/ES (rámcová smernica), článok 5 ods. 2 pododsek 2 a článok 7 ods. 3 smernice 2002/20/ES (smernica o povolení) a článok 4 smernice 2002/77/ES (3) členským štátom prinajmenšom počnúc od 25. júla 2003 (pozri článok 17 smernice o povolení) povinnosť ukončiť situáciu obsadenia frekvencií (používanie zariadení bez licencií alebo povolení udelených po porovnaní uchádzačov) vzhľadom na takú činnosť televízneho vysielania, akou je predmetná činnosť, pretože táto situácia neumožňuje výkon takejto činnosti, a to bez akéhokoľvek správneho plánovania využitia vzdušného priestoru a bez akéhokoľvek logického nárastu plurality, ako i v rozpore s uvedenými licenciami, ktoré členský štát udelil po ukončení verejnej súťaže?

               6.

               Mohol sa a môže sa členský štát odvolávať na výnimku uvedenú v článku 5 ods. 2 smernice 2002/20/ES (smernica o povolení) a v článku 4 smernice 2002/77/CE iba na ochranu plurality informácií a na zaručenie ochrany kultúrnej a jazykovej rozmanitosti, no nie v prospech prevádzkovateľov sietí prekračujúcich antitrustové limity už stanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch?

               7.

               Musí členský štát na to, aby mohol využiť výnimku uvedenú v článku 5 smernice 2002/20/ES, uviesť, aké ciele chce skutočne dosiahnuť vnútroštátnymi právnymi predpismi využívajúcimi túto výnimku?

               8.

               Môže sa táto výnimka uplatniť aj v prípadoch iných subjektov ako držiteľov licencie na poskytovanie služieb verejnoprávnej televízie (v Taliansku RAI), a to i v prospech súkromných subjektov, ktoré nezvíťazili v súťažnom konaní, na ujmu podnikov, ktorým bola naopak po súťaži riadne udelená licencia?

               9.

               Ďalej, mal by právny rámec vyplývajúci zo zmluvného a sekundárneho práva Spoločenstva, určený na zaručenie skutočnej hospodárskej súťaže (workable competition) aj v sektore vysielania, vyžadovať od vnútroštátneho zákonodarcu, aby zabránil prednosti predĺženia starého prechodného analógového systému spojeného so začatím tzv. pozemného digitálneho systému, keďže nové poskytnutie uvoľnených frekvencií na rôzne účely je možné len v prípade tzv. switch-off analógového vysielania (s následným všeobecným prechodom na digitálne vysielanie), kým v prípade, že by došlo len k začatiu prechodu na pozemné digitálne vysielanie, by nastalo riziko neskoršieho zhoršenia nedostatku dostupných frekvencií v dôsledku paralelného analógového a digitálneho vysielania (simulcast)?

               10.

               Napokon, zabezpečujú ochranu plurality informačných zdrojov a hospodárskej súťaže v sektore vysielania, zaručenej európskym právom, vnútroštátne právne predpisy – ako zákon č. 112/2004 – ktoré stanovujú nový limit 20 % zdrojov spojený s novým, veľmi širokým balíkom [tzv. SIC: článok 2 písm. (g) a článok 15 zákona č. 112/2004] zahŕňajúcim aj činnosti, ktoré nemajú dosah na pluralitu informačných zdrojov, kým „relevantný trh“ v antitrustovom práve sa zvyčajne určuje po odlíšení trhov v sektore vysielania, pričom sa dokonca odlišuje aj platená televízia a neplatená televízia, ktorá šíri signál vzduchom (pozri inter alios veci Komisie č. COMP/JV. 37-BSKYB/Kirch Pay TV Regulation (EEC) NO. 4064/89 Merger Procedure z 21. marca 2000 a č. COMP/M.2876-NEWSCORP-TELEPIU' Regulation (EEC) NO. 4064/89 Merger Procedure 2/4/2003)?

      (1)  Ú. v. ES L 108 z 24.4.2002, s. 21.

      (2)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (3)  Ú. v. ES L 249, 17.9.2002, s. 21.


title: Vec T-13/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. októbra 2013 — Andechser Molkerei Scheitz/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Verejné zdravie — Zoznam prídavných látok v potravinách schválených na používanie v potravinách — Glykozidy steviolu — Neprípustnosť alebo zjavná nedôvodnosť žaloby“ )

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. októbra 2013 — Andechser Molkerei Scheitz/Komisia
   (Vec T-13/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Verejné zdravie - Zoznam prídavných látok v potravinách schválených na používanie v potravinách - Glykozidy steviolu - Neprípustnosť alebo zjavná nedôvodnosť žaloby)
   2013/C 359/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Grünheid a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na vyhlásenie neplatnosti nariadenia Komisie (EÚ) č. 1131/2011 z 11. novembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokiaľ ide o glykozidy steviolu (Ú. v. EÚ L 295, s. 205), v rozsahu, v akom povoľuje používanie glykozidov steviolu, extrahovaných z listov rastliny Stevia rebaudiana Bertonia, iba ako potravinárske prídavné látky a nie ako rastlinné prísady poľnohospodárskeho pôvodu alebo ako aromatické prípravky, ako aj návrh na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Andechser Molkerei Scheitz GmbH znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec F-45/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB (Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Hodnotiaca správa za rok 2009 — Protiprávnosť rozhodnutia odvolacieho výboru — Zamietnutie povýšenia — Zastavenie konania)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/88

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB
   (Vec F-45/11) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Hodnotiaca správa za rok 2009 - Protiprávnosť rozhodnutia odvolacieho výboru - Zamietnutie povýšenia - Zastavenie konania))
   (2016/C 048/97)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, avocat)

      Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: G. Nuvoli a T. Gilliams, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Návrh smerujúci k zrušeniu hodnotiacej správy žalobcu za rok 2009 v časti, v ktorej mu neprideľuje hodnotenie A alebo B+, a v časti, v ktorej ho neodporúča na povýšenie do funkcie D

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie odvolacieho výboru Európskej investičnej banky z 22. septembra 2010 sa zrušuje.

               2.

               Konanie o návrhoch smerujúcich k zrušeniu hodnotiacej správy za rok 2009, rozhodnutia z 25. marca 2010 o zamietnutí povýšenia a „všetkých spojených, nasledujúcich a predchádzajúcich aktov“ sa zastavuje.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska investičná banka je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vznikli C. De Nicola.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011, s. 35.


title: Vec T-82/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. februára 2008 – Apple Computer International/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Spoločný colný sadzobník — Zaradenie v kombinovanej nomenklatúre — Osoba, ktorá nie je osobne dotknutá — Neprípustnosť )

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. februára 2008 – Apple Computer International/Komisia
   (Vec T-82/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Spoločný colný sadzobník - Zaradenie v kombinovanej nomenklatúre - Osoba, ktorá nie je osobne dotknutá - Neprípustnosť“)
   (2008/C 107/43)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Apple Computer International (Cork, Írsko) (v zastúpení: G. Breen, solicitor, P. Sreenan, SC, a B. Quigley, barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 2171/2005 z 23. decembra 2005 týkajúceho sa zatriedenia určitých druhov tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 346, s. 7)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Apple Computer International je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec T-236/02: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Marcuccio/Komisia ( Postúpenie Všeobecnému súdu po zrušení — Verejná služba — Úradníci — Pracovné miesto v tretej krajine — Preloženie pracovného miesta a jeho držiteľa — Právo na obranu — Žaloba o náhradu škody — Neobmedzená právomoc )

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-236/02) (1)

   (Postúpenie Všeobecnému súdu po zrušení - Verejná služba - Úradníci - Pracovné miesto v tretej krajine - Preloženie pracovného miesta a jeho držiteľa - Právo na obranu - Žaloba o náhradu škody - Neobmedzená právomoc)
   2011/C 311/51
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: L. Garofalo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 18. marca 2002, ktorým bol žalobca preložený z generálneho riaditeľstva „Rozvoj“ delegácie Komisie v Luande (Angola) na to isté generálne riaditeľstvo v Bruseli (Belgicko), všetkých predchádzajúcich a/alebo nasledujúcich súvisiacich opatrení, najmä tých, ktoré sa týkajú prípadného prijatia iného úradníka na obsadenie jeho služobného miesta, ako aj oznámení Komisie z 13. a 14. novembra 2001 a stanoviska alebo stanovísk výboru riaditeľstva zahraničnej služby, a na druhej strane návrh na poskytnutie príspevkov súvisiacich s plnením úloh žalobcu v Angole, ako aj náhradu spôsobenej škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 18. marca 2002, ktorým bol Luigi Marcuccio preložený z generálneho riaditeľstva „Rozvoj“ delegácie Komisie v Luande (Angola) na to isté generálne riaditeľstvo v Bruseli (Belgicko), sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia znáša svoje trovy konania a trovy konania Luigiho Marcuccia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 28.9.2002.


title: Vec C-261/05: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  9. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Komárom-Esztergom Megyei Bíróság) – Lakép Kft., Pár-Bau Kft., Rottelma Kft./Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Pristúpenie k Európskej únii — Šiesta smernica 77/388/EHS — Čas uplatnenia — Článok 33 — Miestna daň z hospodárskej činnosti — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/4

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Komárom-Esztergom Megyei Bíróság) – Lakép Kft., Pár-Bau Kft., Rottelma Kft./Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Vec C-261/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Pristúpenie k Európskej únii - Šiesta smernica 77/388/EHS - Čas uplatnenia - Článok 33 - Miestna daň z hospodárskej činnosti - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   (2006/C 154/07)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Komárom-Esztergom Megyei Bíróság
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Lakép Kft., Pár-Bau Kft., Rottelma Kft.

      Žalovaný: Komárom-Esztergom Megeyi Közigazgatási Hivatal
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Komárom-Esztergom Megyei Bíróság – Výklad článku 33 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Zákaz daní, ktoré majú povahu dane z obratu – Vnútroštátna právna úprava oprávňujúca mieste úrady na zavedenie dane z hospodárskej činnosti
   Výrok uznesenia
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev nemá právomoc na zodpovedanie otázok položených Komárom-Esztergom Megyei Bíróság.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.


title: Vec T-504/04: Žaloba podaná dňa 29. decembra 2004: S.p.a. Navigazione Libera del Golfo proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/37

         Žaloba podaná dňa 29. decembra 2004: S.p.a. Navigazione Libera del Golfo proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-504/04)
   (2005/C 57/64)
   Jazyk konania: taliančina
   Navigazione Libera del Golfo, S.p.a. (ďa1ej len „N.L.G.“), so sídlom v Neapole, v zastúpení: S. Ravenna, avvocato, podala 29. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev proti Komisii Európskych spoločenstiev žalobu o neplatnosť rozhodnutia prijatého 16. marca 2004 (1) na základe článku 88 ods. 2 prvej odrážky a článku 86 ods. 2 Zmluvy ES a týkajúceho sa schválenia schémy pomoci poskytnutej Talianskom verejnoprávnemu podniku Caremar zabezpečujúcemu námornú dopravu (Skupina Tirrenia).
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil článok 3 ods. 1, ktorým sa schvaľuje pomoc poskytnutá podniku Caremar pre lodnú prepravu osôb na linke Neapol Beverello – Capri s účinnosťou od 1. januára 1992 a nariadil vrátenie nezákonne prijatej pomoci počnúc 6. augustom 1989,

               2.

               zrušil článok 3 ods. 2 písm. b, ktorým sa odníma pomoc pre pravidelné služby „rýchlej prepravy osôb“ na linke Neapol Beverello – Capri s účinnosťou od 1. septembra 2004 namiesto 6. augusta 1989 a zároveň nariadil vrátenie nezákonne prijatej podnikom Caremar od posledne uvedeného dátumu,

               3.

               nariadil splnenie povinnosti znížiť kapacitu Caremar prepravovať osoby „rýchlymi dopravnými prostriedkami“ predtým, ako sa skončí poskytovanie príslušných služieb s účinnosťou od 1. januára 2005,

               4.

               subsidiárne, pokiaľ Súd prvého stupňa nezruší článok 3 ods. 1 tak, ako sa navrhuje v bode 1 vyššie:

                           a)

                           nariadil vrátenie pomoci nezákonne prijatej podnikom Caremar počas obdobia 29 mesiacov medzi 6. augustom 1989 a 1. januárom 1992, počnúc dňom účinnosti schválenia,

                           b)

                           zrušil ustanovenie odseku 2 písm. d, ktoré neukladá povinnosť zverejniť náklady a súvisiace náklady vynaložené podnikom Caremar na poskytovanie služieb vo verejnom záujme a ani sumu poskytnutej pomoci v konkrétnom roku,

                           c)

                           zrušil článok 5, ktorý nepredpokladá povinnosť predchádzajúceho oznámenia štátnej pomoci spojenej so zmenami sadzby účtovanými podnikom Caremar, vrátane skupinových zliav,

               5.

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, ktorá v nadväznosti na rozhodnutie Regione Campania zo 14. decembra 2001, bola poverená poskytovaním služieb vo verejnom záujme (SVZ) bez akejkoľvek kompenzácie, namieta rozhodnutie Komisie zo 16. marca 2004 týkajúce sa štátnej pomoci poskytnutej Talianskom námorným spoločnostiam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar a Toremar (Spoločnosť Tirrenia) (zatiaľ neuverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie), osobitne, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa trasy Neapol Molo Beverello – Capri uvedenej v článku 3 ods. 1 písm. b napadnutého rozhodnutia.
   Tieto ustanovenia:

               —

               schvaľujú pomoc poskytnutú podniku Caremar pre služby prepravy osôb na námornej trase Neapol Beverello – Capri s účinnosťou od 1. januára 1992 a

               —

               odnímajú štátnu pomoc pre pravidelné služby „rýchlej prepravy osôb“ na linke Neapol Beverello – Capri s účinnosťou od 1. decembra 2004.

         Podľa žalobkyne je schválenie pomoci, určenej na kompenzáciu súvisiacich nákladov služieb vo verejnom záujme (SVZ), poskytnutej podniku Caremar nezákonné, keďže skutkový stav nezodpovedá podmienkam pre poskytnutie pomoci stanoveným v právnej úprave. Vzhľadom k tomu žalobkyňa poukazuje na porušenie článku 86 ods. 2 zmluvy, nariadenia Rady (EHS) zo 7. decembra 1992, ako aj povinnosti dostatočného odôvodnenia aktu a zásadu „acte claire“.
   Žalobkyňa konkrétne tvrdí, že:

               —

               na trase Neapol – Capri si vždy konkurovali dve súkromné námorné spoločnosti (N.L.G. a S.N.A.V.), ktoré poskytujú porovnateľné, resp. zhodné služby počas celého roka a preto s prihliadnutím na správanie sa trhu nebolo vôbec nevyhnutné zadať poskytovanie SVZ podniku Caremar,

               —

               služby zabezpečované týmito dvomi súkromnými spoločnosťami boli predmetom dohody podľa verejného práva určenej Regione Campania s cieľom stanoviť presné SVZ v oblasti cestovného poriadku, cestovného, pravidelnosti prepravy, nepretržitej prevádzkovania, typológie plavidiel a kvality služieb obdobné, resp. zhodné so SVZ, ktoré sú predmetom verejnej zmluvy uzavretej s podnikom Caremar,

               —

               pri poskytovaní týchto služieb Caremar dosiahla účtovné straty, ktoré boli kompenzované od roku 1974 značnou pomocou vo forme „ročných subvencií určených na vyrovnanie hospodárskej rovnováhy“ (na základe výslovného rozhodnutia Regione Campania súkromné spoločnosti nemôžu byť subvenované),

               —

               keďže náklady na služby, ktoré boli predmetom zmluvy uzavretej s podnikom Caremar neboli určené na základe verejného obstarávania, Komisia mala, na účely posúdenia primeranosti subvencií poskytnutých verejnoprávnej korporácii, analyzovať súvisiace náklady odvolajúc sa na a berúc do úvahy náklady na prevádzku stredného podniku poskytujúceho obdobné služby (napríklad náklady vynakladané konkurenčnými súkromnými spoločnosťami na tej istej trase Neapol – Capri).

         Napokon, žalobkyňa poukazuje na zneužitie právomoci zo strany Komisie, tým, že táto zahrnula do napadnutého rozhodnutia kritériá delenia trhu, ktoré, rozlišujúc na základe časového hľadiska medzi službami poskytovanými loďami a rýchli dopravnými prostriedkami, viedli ku schváleniu schémy pomoci pre poskytovanie prepravných služieb loďami podniku Caremar, ktorá (táto schéma) by inak bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom, vzhľadom neexistenciu konkurencie zo strany dvoch súkromných spoločností podnikajúcich za rovnakých podmienok pokiaľ ide o služby prepravy osôb.

      (1)  Rozhodnutie nebolo zatiaľ uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.


title: Vec T-358/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Taliansko/Komisia („EPFRV — Zúčtovanie platobných agentúr členských štátov týkajúcich sa výdavkov financovaných z EPFRV — Rozhodnutie vyhlasujúce určitú sumu v rámci plánu pre rozvoj vidieka regiónu Basilicate za znovu nepoužiteľnú — Článok 30 nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-358/13) (1)

   ((„EPFRV - Zúčtovanie platobných agentúr členských štátov týkajúcich sa výdavkov financovaných z EPFRV - Rozhodnutie vyhlasujúce určitú sumu v rámci plánu pre rozvoj vidieka regiónu Basilicate za znovu nepoužiteľnú - Článok 30 nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2015/C 398/44)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri a B. Tidore, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Salvatorelli, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Aquilina a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/209/EÚ z 26. apríla 2013 o vyrovnaní účtov platobných agentúr členských štátov týkajúcich sa výdavkov financovaných z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) za rozpočtový rok 2012 (Ú. v. EÚ L 118, s. 23) v rozsahu, v akom označuje sumu 5 0 06  487,10 eura súvisiacu s plánom pre rozvoj vidieka regiónu Basilicate (Taliansko) za „znovu nepoužiteľnú sumu“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec T-269/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  15. novembra 2011 — Xeda International/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka etoxychín — Nezaradenie látky etoxychín do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS — Zrušenie povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce etoxychín — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/52

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 15. novembra 2011 — Xeda International/Komisia
      (Vec T-269/11 R)
      (Predbežné opatrenie - Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka etoxychín - Nezaradenie látky etoxychín do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS - Zrušenie povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce etoxychín - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
      (2012/C 25/102)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Xeda International SA (Saint-Andiol, Francúzsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi, G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie 2011/143/EÚ z 3. marca 2011 o nezaradení látky etoxychín do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS, ktorým sa zároveň mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie 2008/941/ES (Ú. v. EÚ L 59, s. 71), a v prípade potreby nariadenie iných predbežných opatrení

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-34/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  3. septembra 2013 — Idromacchine Srl, Alessandro Capuzzo, Roberto Capuzzo/Európska komisia (Odvolanie — Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie — Žaloba o náhradu škody — Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania — Poškodzujúce tvrdenia — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/38

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. septembra 2013 — Idromacchine Srl, Alessandro Capuzzo, Roberto Capuzzo/Európska komisia
   (Vec C-34/12 P) (1)

   (Odvolanie - Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie - Žaloba o náhradu škody - Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania - Poškodzujúce tvrdenia - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2013/C 344/65
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Idromacchine Srl, Alessandro Capuzzo, Roberto Capuzzo (v zastúpení: W. Viscardini a G. Donà, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Grespan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci F. Ruggeri Laderchi, avvocato)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. novembra 2011, Idromacchine a i./Komisia (T-88/09), ktorým tento súd čiastočne zamietol žalobu o náhradu škody smerujúcu k náhrade údajne spôsobenej škody z dôvodu uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie klamlivých informácií zasahujúcich najmä obraz a dobrú povesť Idromacchine v rozhodnutí Komisie K(2002) 5426 final z 30. decembra 2004, „Štátna pomoc — Taliansko — Predĺženie dodacej lehoty o tri roky pre cisternovú loď na prepravu chemických látok — Výzva na predloženie pripomienok podľa článku 88 ods. 2 [ES]“ — Povinnosť náležitej starostlivosti — Porušenie práva na obranu — Nedostatok odôvodnenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Idromacchine SpA, ako aj Alessandro Capuzzo a Roberto Capuzzo sú povinní spoločne a nerozdielne nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec C-554/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Cantabria – Španielsko) – Luca Jerónimo García Almodóvar, Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SAU

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Cantabria – Španielsko) – Luca Jerónimo García Almodóvar, Catalina Molina Moreno/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SAU
   (Vec C-554/15) (1)

   (2017/C 129/16)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. júla 2004 vo veci T-175/03, Norbert Schmitt proti Európskej agentúre pre obnovu (EAO) (Dočasný zamestnanec — Zrušenie zmluvy — Čl. 47 ods. 2, písmena a ROZ — Dodržanie ustanovení zmluvy — Legitímna dôvera)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/22

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 7. júla 2004
   vo veci T-175/03, Norbert Schmitt proti Európskej agentúre pre obnovu (EAO) (1)

   (Dočasný zamestnanec - Zrušenie zmluvy - Čl. 47 ods. 2, písmena a ROZ - Dodržanie ustanovení zmluvy - Legitímna dôvera)
   (2004/C 239/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-175/03, Norbert Schmitt, bývalý dočasný zamestnanec Európskej agentúry pre obnovu, bydliskom v Koellerbach (Nemecko), v zastúpení: L. Polanz, advokát, proti Európskej agentúre pre obnovu (EAO) (splnomocnení zástupcovia: C. Manolopoulos, za právnej pomoci: J.-N. Louis, advokát), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia EAO, ktorým bola zrušená zmluva dočasného zamestnanca žalobcu a podporne návrh na náhradu škody, Súd prvého stupňa (štvrtá komora) v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia V. Tiili a M. Vilaras; tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 7. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Európskej agentúry pre obnovu (EAO) z 25. februára 2003, ktorým bola zrušená zmluva dočasného zamestnanca žalobcu, sa zrušuje.

               2.

               EAO je povinná nahradiť trovy konania, vrátane nákladov konania o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184 z 2.8.2003


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  1. decembra 2005  vo veci C-301/03: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štrukturálne fondy — Uplatniteľnosť výdavkov — Zmena programových doplnkov — Neprípustnosť)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 1. decembra 2005
   vo veci C-301/03: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štrukturálne fondy - Uplatniteľnosť výdavkov - Zmena programových doplnkov - Neprípustnosť)
   (2006/C 36/06)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-301/03, Talianska republika, (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, za právnej pomoci G. Aiello a A. Cingolo, advokáti) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: E. de March a L. Flynn, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 2. júla 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 1. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 20.9.2003.


title: Vec C-156/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  15. decembra 2010 — Karen Goncharov/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), DSB (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Ochranné známky zložené z akronymov — Skoršia ochranná známka DSB — Slovné označenie „DSBW“ — Námietkové konanie — Relatívny dôvod zamietnutia — Preskúmanie nebezpečenstva zámeny — Vizuálna podobnosť — Fonetická podobnosť — Neprípustnosť — Posúdenie skutkového stavu)

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/3

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 15. decembra 2010 — Karen Goncharov/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), DSB
   (Vec C-156/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Ochranné známky zložené z akronymov - Skoršia ochranná známka DSB - Slovné označenie „DSBW“ - Námietkové konanie - Relatívny dôvod zamietnutia - Preskúmanie nebezpečenstva zámeny - Vizuálna podobnosť - Fonetická podobnosť - Neprípustnosť - Posúdenie skutkového stavu)
   2011/C 89/04
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Karen Goncharov (v zastúpení: A. Späth, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt, splnomocnená zástupkyňa), DSB (v zastúpení: T. Graf, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. januára 2010, Goncharov/ÚHVT — DSB (DSBW) (T-34/07), v ktorom Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. decembra 2006, ktorým sa zamietol zápis slovného označenia „DSBW“ ako ochrannej známky Spoločenstva pre niektoré tovary patriace do tried 39, 41 a 43, a vyhovelo sa námietke majiteľa skoršej slovnej ochrannej známky Spoločenstva DSB — Nebezpečenstvo zámeny — Neprihliadnutie na osobitosti ochranných známok zložených z akronymov pri posúdení nebezpečenstva zámeny — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               K. Goncharov je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec C-59/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Pôsobnosť — Klamlivé informácie rozširované zdravotnou poisťovňou v systéme zákonného sociálneho zabezpečenia — Poisťovňa založená ako verejnoprávny subjekt)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/20

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts/Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Vec C-59/12) (1)

   (Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Pôsobnosť - Klamlivé informácie rozširované zdravotnou poisťovňou v systéme zákonného sociálneho zabezpečenia - Poisťovňa založená ako verejnoprávny subjekt)
   2013/C 344/34
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts

      Žalovaná: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) v spojení s článkom 2 písm. d) uvedenej smernice — Rozsah pôsobnosti — Pojmy „obchodné praktiky“ a „podnikateľ“ — Reklamné oznámenia verejnoprávnej zdravotnej poisťovne obsahujúce klamlivé informácie týkajúce sa nevýhod vyplývajúcich pre zákazníkov pri prípadnej zmene zdravotnej poisťovne

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že do jej osobnej pôsobnosti patrí verejnoprávny subjekt poverený úlohou všeobecného záujmu, ako je správa zákonného systému zdravotného poistenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec T-366/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  29. augusta 2013 — Francúzsko/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá v prospech spoločností poverených službou vo verejnou záujme, ktorá spočíva v zabezpečení námorného spojenia medzi Korzikou a Marseille — Náhrady za službu, ktorá doplňuje základnú službu a je určená na pokrytie období špičiek počas turistickej sezóny — Rozhodnutie, ktorým sa tieto náhrady pomoci kvalifikujú ako nezlučiteľné s vnútorným trhom a nariaďuje sa ich vymáhanie od príjemcov — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               12.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/7

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 29. augusta 2013 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-366/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá v prospech spoločností poverených službou vo verejnou záujme, ktorá spočíva v zabezpečení námorného spojenia medzi Korzikou a Marseille - Náhrady za službu, ktorá doplňuje základnú službu a je určená na pokrytie období špičiek počas turistickej sezóny - Rozhodnutie, ktorým sa tieto náhrady pomoci kvalifikujú ako nezlučiteľné s vnútorným trhom a nariaďuje sa ich vymáhanie od príjemcov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2013/C 298/11
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, N. Rouam, G. de Bergues a D. Colas, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2013) 1926 final z 2. mája 2013 o štátnej pomoci SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti Société Nationale Corse Méditerranée a spoločnosti Compagnie méridionale de navigation

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-547/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. marca 2013 — Švajčiarska konfederácia/Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Landkreis Waldshut [Odvolanie — Zahraničné vzťahy — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave — Nariadenie (EHS) č. 2408/92 — Prístup leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva — Články 8 a 9 — Pôsobnosť — Výkon prepravných práv — Rozhodnutie 2004/12/ES — Nemecké opatrenia týkajúce sa priblíženia sa k letisku Zürich — Povinnosť odôvodnenia — Zákaz diskriminácie — Proporcionalita — Dôkazné bremeno]

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. marca 2013 — Švajčiarska konfederácia/Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Landkreis Waldshut
   (Vec C-547/10 P) (1)

   (Odvolanie - Zahraničné vzťahy - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave - Nariadenie (EHS) č. 2408/92 - Prístup leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva - Články 8 a 9 - Pôsobnosť - Výkon prepravných práv - Rozhodnutie 2004/12/ES - Nemecké opatrenia týkajúce sa priblíženia sa k letisku Zürich - Povinnosť odôvodnenia - Zákaz diskriminácie - Proporcionalita - Dôkazné bremeno)
   2013/C 123/02
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Švajčiarska konfederácia (v zastúpení: S. Hirsbrunner, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: T. van Rijn, K. Simonsson a K.-P. Wojcik, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a T. Masing, splnomocnení zástupcovia), Landkreis Waldshut (M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010 — Švajčiarsko/Komisia (T-319/05), ktorým tento súd zamietol žalobu Švajčiarskej konfederácie smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Komisie 2004/12/ES z 5. decembra 2003 týkajúceho sa uplatnenia článku 18 ods. 2 prvej vety dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave a nariadenia Rady (EHS) č. 2408/92 z 23. júla 1992 o prístupe leteckých dopravcov spoločenstva k letovým trasám v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 240, s. 8; Mim. vyd. 07/001, s. 420) — Nemecké opatrenia týkajúce sa približovania sa k letisku Zürich — Nesprávne posúdenie uplatniteľnosti článku 9 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2408/92 na sporné opatrenia — Nedodržanie rozsahu povinnosti odôvodnenia uloženej Komisii — Nezohľadnenie práv prevádzkovateľov letiska a obyvateľov jeho okolia — Porušenie zásady zákazu diskriminácie a zásady proporcionality

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Švajčiarska konfederácia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii tak v prvostupňovom konaní, ako aj v tomto odvolacom konaní.

               3.

               Spolková republika Nemecko a Landkreis Waldshut znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Rozsudok súdu z  28. septembra 2012 vo veci E-18/11 – Irish Bank Resolution Corporation Ltd proti Kaupthing Bank hf. (Článok 34 dohody o dozore a súde – odvolanie proti rozhodnutiu podať žiadosť o poradné stanovisko – reorganizácia a likvidácia úverových inštitúcií – smernica 2001/24/ES – konformná interpretácia)

text:
               31.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 29/6

         ROZSUDOK SÚDU
   z 28. septembra 2012
   vo veci E-18/11
   Irish Bank Resolution Corporation Ltd proti Kaupthing Bank hf.
   (Článok 34 dohody o dozore a súde – odvolanie proti rozhodnutiu podať žiadosť o poradné stanovisko – reorganizácia a likvidácia úverových inštitúcií – smernica 2001/24/ES – konformná interpretácia)
   2013/C 29/07
   Vo veci E-18/11 Irish Bank Resolution Corporation Ltd proti Kaupthing Bank hf. – ŽIADOSŤ o výklad článku 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií adresovaná Súdu EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, ktorú predložil Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku), Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda (sudca – spravodajca), Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 28. septembra 2012 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               V prípade rozporu medzi rozdielnymi jazykovými verziami sa za verziu vyjadrujúcu význam legislatívy EHP považuje tá verzia, ktorá odráža účel a všeobecnú schému pravidiel stanovených touto smernicou, ako aj všeobecné zásady právnych predpisov EHP.

               2.

               Článok 14 smernice 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií bráni pravidlu vnútroštátneho práva, ktoré po uverejnení výzvy na prihlásenie pohľadávok určenej známym veriteľom majúcim bydlisko, trvalý pobyt alebo ústredie v iných štátoch EHP umožňuje zrušenie pohľadávok, ktoré neboli prihlásené, a to aj vtedy, ak veritelia neboli jednotlivo informovaní a vnútroštátne predpisy vyžadujú prihlásenie pohľadávky na jej uznanie.

               3.

               Hoci Dohoda o EHP nevyžaduje, aby ustanovenie smernice, ktorá je súčasťou Dohody o EHP, bolo priamo uplatniteľné a malo prednosť pred vnútroštátnymi predpismi, ktoré netransponujú príslušné ustanovenie Dohody o EHP do vnútroštátneho práva, vnútroštátny súd je povinný, pokiaľ je to možné, zabezpečiť výsledok ustanovený touto smernicou a to konformnou interpretáciou vnútroštátneho práva a právnych predpisov EHP.


title: Vec T-466/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. februára 2014 – Hermann Trollius/ECHA

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. februára 2014 – Hermann Trollius/ECHA
   (Vec T-466/13) (1)

   2014/C 142/73
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec F-6/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 4. decembra 2008 – Blais/ECB (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Podmienky stanovené v článku 17 Podmienok zamestnávania ECB — Zaviazanie žalobcu na náhradu trov konania — Požiadavka spravodlivého zaobchádzania — Článok 87 ods. 2 rokovacieho poriadku)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/37

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 4. decembra 2008 – Blais/ECB
   (Vec F-6/08) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci ECB - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Podmienky stanovené v článku 17 Podmienok zamestnávania ECB - Zaviazanie žalobcu na náhradu trov konania - Požiadavka spravodlivého zaobchádzania - Článok 87 ods. 2 rokovacieho poriadku)
   (2009/C 19/73)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jessica Blais (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: B. Karthaus, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Malfrère a F. Feyerbacher, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Verejná služba – Zrušenie rozhodnutia Európskej centrálnej banky z 15. augusta 2007, ktorým sa zamietlo žalobkyni poberanie príspevku na expatriáciu z dôvodu nesplnenia podmienok stanovených v článku 17 Podmienok zamestnávania ECB
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Blais znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania Európskej centrálnej banky.

               3.

               Európska centrálna banka znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008, s. 39.


title: Vec T-189/16: Žaloba podaná 27. apríla 2016 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/24

         Žaloba podaná 27. apríla 2016 – Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO)
   (Vec T-189/16)
   (2016/C 232/32)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Migros-Genossenschafts-Bund (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Treis, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Luigi Lavazza SpA (Turín, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „CReMESPRESSO“ – ochranná známka Európskej únie č. 8 919 541.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 vo veci R 2823/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom vyhovelo majiteľovi ochrannej známky EÚ, a čiastočne zrušil rozhodnutie EUIPO z 24. októbra 2014 v časti týkajúcej sa „strojov na výrobu zmrzliny a kávovarov“ patriacich do triedy 11 a „elektrických drvičov ľadu“ patriacich do triedy 7,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke.


title: Vec C-66/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 10. februára 2014 – Finamzamt Linz/Bundesfinanzgericht, Auβenstelle Linz

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 10. februára 2014 – Finamzamt Linz/Bundesfinanzgericht, Auβenstelle Linz
   (Vec C-66/14)
   2014/C 142/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Finamzamt Linz

      Odporca: Bundesfinanzgericht, Auβenstelle Linz

      Vedľajší účastníci konania: IFN-Holding AG, IFN Beteiligungs GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článku 107 ZFEÚ (predtým článok 87 ES) v spojení s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ (predtým článok 88 ods. 3 ES) ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého sa pri nadobudnutí vnútroštátnej účasti vykoná v rámci skupinového zdanenia odpísanie goodwillu – znižujúceho základ dane a tým daňové zaťaženie, zatiaľ čo pri nadobudnutí účasti v iných prípadoch zdanenia daňou z príjmu a daňou z príjmu právnických osôb takéto odpísanie goodwillu nie je prípustné?

               2.

               Odporujú článku 49 ZFEÚ (predtým článok 43 ES) v spojení s článkom 54 ZFEÚ (predtým článok 48 ES) právne predpisy členského štátu, podľa ktorých sa v prípade nadobudnutia vnútroštátnej účasti vykoná v rámci skupinového zdanenia odpísanie goodwillu, zatiaľ čo v prípade nadobudnutia účasti na právnickej osobe nerezidentovi (najmä so sídlom v inom členskom štáte EÚ) takéto odpísanie goodwillu nie je možné vykonať?


title: Vec C-22/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 17. januára 2011 — Finnair Oyj/Timy Lassooy

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 17. januára 2011 — Finnair Oyj/Timy Lassooy
   (Vec C-22/11)
   2011/C 80/30
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Finnair Oyj

      Odporca: Timy Lassooy

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa nariadenie č. 261/2004 (1) a najmä článok 4 vykladať v tom zmysle, že jeho uplatnenie je obmedzené na odmietnutie nástupu do lietadla, ktoré je zapríčinené tým, že prevádzkujúci letecký dopravca z komerčných dôvodov prekročil kapacitu rezervácií, alebo sa nariadenie uplatní aj na odmietnutie nástupu do lietadla, ktoré bolo zapríčinené inými dôvodmi, napríklad prevádzkovými problémami?

               2.

               Má sa článok 2 písm. j) nariadenia vykladať v tom zmysle, že oprávnené dôvody, ktoré sú v ňom uvedené, sa obmedzujú na faktory vzťahujúce sa na cestujúceho, alebo môže byť odmietnutie nástupu do lietadla oprávnené aj z iných dôvodov? Ak sa má nariadenie chápať tak, že nástup do lietadla možno zamietnuť aj z iných dôvodov ako z dôvodov súvisiacich s cestujúcim, má sa vykladať v tom zmysle, že odmietnutie nástupu do lietadla možno považovať za oprávnené aj v prípade reorganizácie letov zapríčinenej mimoriadnymi okolnosťami uvedenými v odôvodneniach 14 a 15 nariadenia?

               3.

               Má sa nariadenie vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca môže byť s výnimkou letu, ktorý bol zrušený pre mimoriadne okolnosti, zbavený svojej zodpovednosti podľa článku 5 ods. 3 nariadenia, aj pokiaľ ide o cestujúcich z neskorších letov, ak sa pokúšal negatívne následky mimoriadnej okolnosti — napríklad štrajku — ktorá sa dotkla jeho prevádzky, rozdeliť na väčší okruh cestujúcich než je skupina cestujúcich zo zrušeného letu tak, že neskoršie lety zreorganizoval spôsobom, aby sa cesta nijakého z cestujúcich neprimerane dlho neoneskorila? Inými slovami, môže sa letecký dopravca odvolávať na mimoriadne okolnosti aj voči cestujúcim neskoršieho letu, ktorých cestu predmetná udalosť priamo neovplyvnila? Je v tejto súvislosti veľký rozdiel, či sa postavenie cestujúceho a jeho právo na náhradu posudzuje podľa článku 4 o odmietnutí nástupu do lietadla alebo podľa článku 5 o zrušení letu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec T-340/09: Žaloba podaná 19. augusta 2009 — Evropaïki Dynamiki/Úrad pre vydávanie publikácií Európskej únie

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/73

         Žaloba podaná 19. augusta 2009 — Evropaïki Dynamiki/Úrad pre vydávanie publikácií Európskej únie
   (Vec T-340/09)
   2009/C 267/133
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre vydávanie publikácií Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie OP, ktorým boli zamietnuté jeho ponuky predložené na základe výzvy na predloženie ponúk č. 10017 „CORDIS“ časť B „Redakčné a publikačné služby“ a časť C „Poskytnutie nových digitálnych informačných služieb“ a vybratá ponuka žalobcu predložená na základe výzvy na predloženie ponúk č. 10017 „CORDIS“ časť E „Rozvoj a údržba hlavných služieb“, pričom mu bola zadaná ako tretiemu poskytovateľovi v systéme kaskády (Ú. v. EÚ 2008/S 242-321376, korigendum Ú. v. EÚ 2009/S 40-057377), oznámené žalobcovi listom z 9. júna 2009, a všetky ďalšie s tým spojené rozhodnutia OP vrátane zadania jednotlivých zákaziek úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať OP na náhradu škody spôsobenej dotknutým verejným obstarávaním vo výške 7 215 405 eur (5 291 935 eur v časti B, 975 000 eur v časti C a 948 470 eur v časti E),

               —

               zaviazať OP na náhradu trov právneho zastúpenia a ďalších trov a výdavkov spojených s touto žalobou, aj v prípade, že by táto žaloba bola zamietnutá.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia OP, ktorým úrad: a) zamietol jeho ponuky predložené na základe výzvy na predloženie ponúk č. 10017 „CORDIS“ časť B „Redakčné a publikačné služby“ a časť C „Poskytnutie nových digitálnych informačných služieb“; b) vybral ponuku žalobcu predloženú na základe výzvy na predloženie ponúk č. 10017 „CORDIS“ časť E „Rozvoj a údržba hlavných služieb“, pričom mu bola zadaná ako tretiemu poskytovateľovi v systéme kaskády (Ú. v. EÚ 2008/S 242-321376, korigendum Ú. v. EÚ 2009/S 40-057377).
   Žalobca po prvé tvrdí, že pokiaľ ide o časť B, postup voči uchádzačom bol diskriminačný, keďže jeden z členov úspešného konzorcia nespĺňal vylučovacie kritériá, a teda jeho konanie malo byť považované za vážne porušenie zmluvných povinností vo vzťahoch s Komisiou. Okrem toho žalobca tvrdí, že verejný obstarávateľ porušil článok 93 ods. 1 písm. f) a článok 94 rozpočtových pravidiel (1) a zásadu riadnej správy vecí verejných, a že Komisia mala uložiť sankcie podľa článku 96 nariadenia o rozpočtových pravidlách a článkov 133a a 134b vykonávacích pravidiel (2).
   Po druhé žalobca tvrdí, že verejný obstarávateľ neoznámil, aké boli relatívne prednosti úspešného uchádzača.
   Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila viacerých zjavne nesprávnych posúdení pri hodnotení jeho ponuky, pričom uvádza, že porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keď zaviedla nové kritériá pre zadanie zákazky, ktoré neboli uvedené v súťažných podkladoch (ďalej len „SP“). Okrem toho žalobca tvrdí, že verejný obstarávateľ porušil článok 148 ods. 1 a 3 vykonávacích pravidiel, ako aj zásadu riadnej správy vecí verejných.
   Čo sa týka časti C, žalobca tvrdí, že postup voči uchádzačom bol diskriminačný, keďže jeden z členov tretieho konzorcia v systéme kaskády nespĺňal vylučovacie kritériá a jeho konanie malo byť považované za vážne porušenie predchádzajúcich zmlúv. Po druhé žalobca tvrdí, že verejný obstarávateľ neoznámil, aké boli relatívne prednosti úspešného uchádzača a porušil zásadu riadnej správy vecí verejných.
   Pokiaľ ide o časť E, žalobca tvrdí, že jeden z členov úspešného konzorcia nespĺňal vylučovacie kritériá, lebo jeho konanie malo byť vyhlásené za vážne porušenie predchádzajúcej zmluvy, a že ďalší z členov toho istého konzorcia mal byť vylúčený zo všetkých verejných obstarávaní na dva roky, lebo bol uznaný za vinného z protizákonnej činnosti. Okrem toho žalobca tvrdí, že jeden z členov úspešného konzorcia využíva dodávateľov, ktorí nie sú zo štátov WTO/GPA (3), čo porušuje SP výzvy na predloženie ponúk, zásady transparentnosti a zákazu diskriminácie, ako aj články 106 a 107 nariadenia o rozpočtových pravidlách. Žalobca tvrdí, že podniky, ktoré nie sú zo štátov WTO/GPA, by sa nemali priamo ani nepriamo zúčastňovať verejného obstarávania inštitúcií Európskej únie, ani by nemali ako subdodávatelia vykonávať žiadne práce, na ktoré sa vzťahuje nariadenie o rozpočtových pravidlách alebo smernica 2004/18/ES (4).
   Napokon žalobca tvrdí, že verejný obstarávateľ neuviedol odôvodnenie, dopustil sa viacerých zjavne nesprávnych posúdení, zaviedol nové kritériá pre zadanie zákazky neuvedené v SP a pri posudzovaní jeho ponuky a ponuky iného uchádzača porušil zásadu rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s.74).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, zmenené a doplnené nariadením Komisie (EC, Euratom) č. 478/2007 z 23. apríla 2007 (Ú. v. EÚ 2007 L 111, p. 13).

      (3)  Mnohostranná dohoda o vládnom obstarávaní uzavretá v rámci Svetovej obchodnej organizácie.

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec F-97/14: Žaloba podaná 22. septembra 2014 – ZZ/EMA

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/50

         Žaloba podaná 22. septembra 2014 – ZZ/EMA
   (Vec F-97/14)
   (2015/C 007/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia EMA potvrdzujúceho predchádzajúce rozhodnutie, ktoré bolo zrušené rozsudkom Súdu pre verejnú službu, o neobnovení zmluvy žalobcu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktoré bolo prijaté na vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 26. júna 2013 v spojených veciach F-135/11, F-51/12 a F-110/12,

               —

               uložiť EMA povinnosť zaplatiť stopäťdesiattisíc eur žalobcovi z titulu náhrady spôsobenej nemajetkovej ujmy,

               —

               uložiť EMA povinnosť zaplatiť predbežne jedno euro žalobcovi z titulu náhrady spôsobenej majetkovej škody,

               —

               uložiť EMA povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-50/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – Saint-Gobain Gyproc Belgium/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Trh so sadrokartónovými doskami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pokuta — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – Saint-Gobain Gyproc Belgium/Komisia
   (Vec T-50/03) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh so sadrokartónovými doskami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuta - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti“)
   (2008/C 209/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Saint-Gobain Gyproc Belgium NV, predtým BPB Belgium NV, predtým Gyproc Benelux NV (Beveren-Kallo, Belgicko) (v zastúpení: J.-F. Bellis, P. L'Ecluse a M. Favart, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre a C. Ingen-Housz, neskôr F. Castillo de la Torre a F. Arbault, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba podľa článkov 229 ES a 230 ES, ktorou sa Gyproc domáha zníženia pokuty jemu uloženej rozhodnutím Komisie 2005/471/ES z 27. novembra 2002 o konaní podľa článku 81 [ES] proti BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA a Gyproc Benelux NV (vec COMP/E-1/37.152 – Sadrokartónové dosky) (Ú. v. EÚ L 166, s. 8)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Saint Gobain Gyproc Belgium NV je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec F-3/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. októbra 2009 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Zamietnutie inštitúcie preložiť rozhodnutie — Žaloba zjavne bez právneho základu — Článok 94 rokovacieho poriadku)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/64

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. októbra 2009 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-3/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Zamietnutie inštitúcie preložiť rozhodnutie - Žaloba zjavne bez právneho základu - Článok 94 rokovacieho poriadku)
   2009/C 282/122
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia nepreložiť oznámenie do jazyka zvoleného žalobcom — Žaloba o náhradu škody

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba pána Luigiho Marcuccia sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Pán Luigi Marcuccio je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Pán Luigi Marcuccio je povinný zaplatiť Súdu pre verejnú službu sumu 1 000 eur.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008, s. 68.


title: Vec C-532/10 P: Odvolanie podané 16. novembra 2010 : adp Gauselmann GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  9. septembra 2010 vo veci T-106/09, adp Gauselmann GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Archer Maclean

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/2

         Odvolanie podané 16. novembra 2010: adp Gauselmann GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. septembra 2010 vo veci T-106/09, adp Gauselmann GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Archer Maclean
   (Vec C-532/10 P)
   2011/C 38/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: adp Gauselmann GmbH (v zastúpení: P. Koch Moreno, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Archer Maclean

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. septembra 2010 vo veci T-106/09,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. januára 2009 vydané prvým odvolacím senátom ÚHVT, subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu Európskej únie,

               —

               nariadiť protistranám, aby nahradili trovy konania v oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že rozsudok Všeobecného súdu nebol v súlade s ustálenou judikatúrou týkajúcou sa výkladu článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1). Tvrdenie odvolateľky sa zakladá na týchto dôvodoch:

               —

               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne prisúdil slovám „Archer Maclean’s“, ktoré majú zjavne druhotné alebo okrajové zastúpenie v prihlasovanej ochrannej známke ako celku, rovnakú rozlišovaciu hodnotu ako slovu „MERCURY“, ktoré je rozlišujúcim a dominantným prvkom, keď dospel k záveru, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny s kolidujúcou ochrannou známkou „MERKUR“.

               —

               Odvolateľka tvrdí, že rozsudok Všeobecného súdu chybne posúdil obe dotknuté ochranné známky, keďže slovo „MERCURY“, ktoré je rozlišujúcim a dominantným prvkom prihlasovanej ochrannej známky, nielenže nemá nijaký význam v jazyku relevantného trhu, teda Nemecka, ale je aj foneticky a vizuálne veľmi podobné s kolidujúcou ochrannou známkou „MERKUR“.

               —

               Nakoniec odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne považoval minimálne rozdiely medzi slovom „MERCURY“, ktoré je rozlišujúcim a dominantným prvkom prihlasovanej ochrannej známky, a slovom „MERKUR“, ktoré je symbolom kolidujúcej ochrannej známky, za dostatočné na zamedzenie toho, aby si verejnosť tieto dve ochranné známky zamieňala.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-220/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Saremar/Komisia („Štátna pomoc — Námorná doprava — Úhrada za služby vo verejnom záujme — Zvýšenie základného imania — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Vstup žalobkyne do likvidácie — Procesná spôsobilosť — Zachovanie záujmu na konaní — Nezastavenie konania — Pojem pomoc — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Kritérium súkromného investora — Zjavne nesprávne posúdenie — Nesprávne právne posúdenie — Námietka nezákonnosti — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Rozhodnutie 2011/21/EÚ — Usmernenia pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach — Právna úprava Únie uplatniteľná na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme — Rozsudok Altmark“)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Saremar/Komisia
   (Vec T-220/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Námorná doprava - Úhrada za služby vo verejnom záujme - Zvýšenie základného imania - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Vstup žalobkyne do likvidácie - Procesná spôsobilosť - Zachovanie záujmu na konaní - Nezastavenie konania - Pojem pomoc - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Kritérium súkromného investora - Zjavne nesprávne posúdenie - Nesprávne právne posúdenie - Námietka nezákonnosti - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Rozhodnutie 2011/21/EÚ - Usmernenia pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach - Právna úprava Únie uplatniteľná na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme - Rozsudok Altmark“))
   (2017/C 161/28)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA (Cagliari, Taliansko) (v zastúpení: G. M. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Conte, D. Grespan, a A. Bouchagiar, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Compagnia Italiana di Navigazione SpA (Neapol, Taliansko) (pôvodne F. Sciaudone, R. Sciaudone, D. Fioretti a A. Neri, neskôr M. Merola, B. Carnevale a M. Toniolo, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2013) 9101 final z 22. januára 2014, o štátnej pomoci SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) a SA.32016 (2011/C), ktorú poskytol autonómny región Sardínia spoločnosti Saremar v rozsahu, v akom toto rozhodnutie označilo za štátnu pomoc opatrenie vo forme náhrady za službu vo verejnom záujme a zvýšenia základného imania, v akom vyhlásilo tieto opatrenia za nezlučiteľné s vnútorným trhom a nariadilo vymáhanie tejto pomoci

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii a spoločnosti Compagnia Italiana di Navigazione SpA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec T-400/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. septembra 2009 — Zero Industry/ÚHVT — zero Germany (zerorh+) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zerorh+ — Skoršia obrazová a slovná národná ochranná známka zero — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Podobnosť výrobkov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/56

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. septembra 2009 — Zero Industry/ÚHVT — zero Germany (zerorh+)
   (Vec T-400/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zerorh+ - Skoršia obrazová a slovná národná ochranná známka zero - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Podobnosť výrobkov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/95
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Zero Industry Srl (Mariano Comense, Taliansko) (v zastúpení: M. Rapisardi a N. Colombo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: zero Germany GmbH & Co. KG, predtým zero International Holding GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: W.-D. Kuntze, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. októbra 2006 (vec R 958/2005-1), ktoré sa týka námietkového konania medzi zero Germany GmbH & Co. KG a Zero Industry Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Zero Industry Srl je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec T-10/13: Žaloba podaná 9. januára 2013 — Bank of Industry and Mine/Rada

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/24

         Žaloba podaná 9. januára 2013 — Bank of Industry and Mine/Rada
   (Vec T-10/13)
   2013/C 79/42
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank of Industry and Mine (Teherán, Irán) (v zastúpení: E. Glaser a S. Perrotet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 bod 8 rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 v rozsahu, v akom mení článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia 2010/413/SZBP,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 v rozsahu, v akom Rada zapísala spoločnosť BIM do zoznamu subjektov, ktoré sú predmetom opatrení na zmrazenie finančných prostriedkov, uvedených v prílohe II rozhodnutia 2010/413/SZBP,

               —

               v plnom rozsahu zrušil vykonávacie nariadenie Rady č. 945/2012 z 15. októbra 2012 v rozsahu, v akom bola spoločnosť BIM zapísaná do zoznamu subjektov, ktoré sú predmetom opatrení na zmrazenie finančných prostriedkov, uvedených v prílohe IX nariadenia č. 267/2012,

               —

               vyhlásil, že sa na spoločnosť BIM neuplatní nariadenie č. 267/2012 ani rozhodnutie 2010/413/SZBP, zmenené a doplnené rozhodnutiami 2012/35/SZBP a 2012/635/SZBP, ktorými sa dopĺňa a potom mení článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia 2010/413/SZBP a žalobkyňa dopĺňa na zoznam uvedený v prílohe II,

               —

               a subsidiárne, pre prípad, že článok 1 bod 8 rozhodnutia 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 v rozsahu, v akom zmenil článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia 2010/413/SZBP, nebude zrušený, rozhodol, že sa uvedené ustanovenie neuplatní na spoločnosť BIM,

               —

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza desať dôvodov, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné tým, ktoré sú uvedené vo veci T-9/13, National Iranian Gas Company/Rada.


title: Vec C-135/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 9. apríla 2009 — Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l’Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Léon L’Hoir, Nadine Dartois/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 9. apríla 2009 — Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l’Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Léon L’Hoir, Nadine Dartois/Région wallonne
   (Vec C-135/09)
   2009/C 153/42
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l’Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Léon L’Hoir, Nadine Dartois

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 1 ods. 5 smernice 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) vykladať tak, že zo svojej pôsobnosti vylučuje právnu úpravu — akou je dekrét valónskeho regiónu zo 17. júla 2008 o niektorých povoleniach, na ktoré sa vzťahujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu — ktorá uvádza, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“ na udelenie stavebného povolenia, environmentálneho povolenia a osobitných povolení na činnosti a práce, ktoré táto právna úprava taxatívne vymedzuje, a ktorá „schvaľuje“ povolenia, pre ktoré je uvedené, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“?

               2.

                           a)

                           Bránia články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (2) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3) právnemu systému, kde je povolenie na uskutočnenie projektu, u ktorého sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie, vydané legislatívnym aktom, proti ktorému neexistuje opravný prostriedok pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú stránku rozhodnutia, ktoré povoľuje uskutočniť projekt?

                           b)

                           Má sa článok 9 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (4), vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, na ktoré sa vzťahuje ustanovenie článku 6, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

                           c)

                           So zreteľom na Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, má sa článok 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec C-510/04: Žaloba podaná dňa 13. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/16

         Žaloba podaná dňa 13. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-510/04)
   (2005/C 31/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: K. Simonsson a W. Wils, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 13. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/6/ES z 18. februára 2002 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov členských štátov Spoločenstva a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice. (1)

               2.

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 9. septembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 67 zo dňa 9.3.2002, s. 31


title: Vec C-48/06: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/90/ES — Napomáhanie neoprávneného vstupu, tranzitu a bydlisku — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/18

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-48/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/90/ES - Napomáhanie neoprávneného vstupu, tranzitu a bydlisku - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 331/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. O'Reilly, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: S. Schreiner, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2002/90/ES z 28. novembra 2002, ktorá definuje napomáhanie neoprávneného vstupu, tranzitu a bydlisku (Ú. v. ES L 328, s. 17; Mim. vyd. 19/006, s. 64) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2002/90/ES z 28. novembra 2002, ktorá definuje napomáhanie neoprávneného vstupu, tranzitu a bydlisku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-844/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – GRE/EUIPO (Mark1) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Mark1 — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – GRE/EUIPO (Mark1)
   (Vec T-844/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Mark1 - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 232/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemecko) (v zastúpení: I. Memmler a S. Schulz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. októbra 2014 (vec R 648/2014-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Mark1 ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec T-320/05: Žaloba podaná 23. augusta 2005 – Maccanti/Európsky hospodársky a sociálny výbor

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/25

         Žaloba podaná 23. augusta 2005 – Maccanti/Európsky hospodársky a sociálny výbor
   (Vec T-320/05)
   (2005/C 281/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sandra Maccanti (Woluwé-St-Pierre, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté orgánom povereným menovaním (OPM) z 11. mája 2005 (a oznámeným 13. mája 2005), ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne z 22. marca 2005 proti jej zaradeniu od 23. decembra 2004 pri obnovení pracovnej zmluvy dočasného zamestnanca predtým uzatvorenej 7. júla 2004,

               —

               pokiaľ to je nevyhnutné, zrušiť taktiež rozhodnutie určujúce zaradenie stanovené zmluvou o predĺžení pracovnej zmluvy dočasného zamestnanca, podpísané 23. decembra 2004,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa bola prijatá za dočasnú zamestnankyňu Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na počiatočné obdobie šiestich mesiacov začínajúce 1. januára 2004. Táto zmluva bola následne obnovená na obdobie od 7. júla 2004 do 31. decembra 2004. Pri tomto obnovení bola zaradená do platovej triedy B*4 platový stupeň 2, z ktorého následne prešla po zvyšovaní platového stupňa v mesiaci december do platovej triedy B*4/3.
   Dňa 23. decembra 2004 bola žalobkyňa pozvaná podpísať novú zmluvu obnovujúcu jej pracovnú zmluvu do 31. decembra 2006. V tejto novej zmluve bolo jej zaradenie určené do platovej triedy B*3/1.
   Touto žalobou žalobkyňa napadá toto menej priaznivé zaradenie. Odvoláva sa na porušenie článkov 8 a 15 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev. Tvrdí, že z týchto ustanovení vyplýva, že obnovenie zmluvy dočasného zamestnanca je len jednoduchým predĺžením jej platnosti a teda, že zaradenie zamestnanca nemôže byť počas obnovenia zmenené.
   Žalobkyňa sa okrem toho odvoláva na porušenie zásady zákazu diskriminácie, tvrdiac, že niektorí dočasní zamestnanci žalovaného obdržali obnovenie ich zmluvy s udržaním si pôvodného zaradenia, ako aj na porušenie legitímnej dôvery.


title: Vec C-541/10 P: Odvolanie podané 22. novembra 2010 : Quinta do Portal, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  8. septembra 2010 vo veci T-369/09, Quinta do Portal, SA/ÚHVT

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/4

         Odvolanie podané 22. novembra 2010: Quinta do Portal, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 8. septembra 2010 vo veci T-369/09, Quinta do Portal, SA/ÚHVT
   (Vec C-541/10 P)
   2011/C 38/05
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Quinta do Portal, SA (v zastúpení: Bolota Belchior, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Vallegre — Vinhos do Porto, SA

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu,

               —

               úplne vyhovieť návrhu odvolateľky podanom na prvom stupni na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 18. júna 2009, ktorým sa zamietlo odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, v ktorom sa vyhlásila neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva č. 4 009 908 (PORTO ALEGRE), zapísanej 16. mája 2006 a uverejnenej vo Vestníku ochranných známok Spoločenstva č. 30/2005 z 25. júla 2005 (vec R 1012/2008-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Slová „Porto Alegre“ a „Vista Alegre“ sa pojmovo odlišujú v dominantnom prvku, ako aj v ochrannej známke ako celku a zároveň sa odlišujú graficky a foneticky, pretože dve slová oboch ochranných známok sa odlišujú.
   Rozlišovacia spôsobilosť prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva jednoznačne vyplýva zo spojenia výrazov „Porto“ a „Alegre“, ktoré spolu tvoria logickú a pojmovú jednotku.
   Slovo „Alegre“ nie je dominantným prvkom ochrannej známky Spoločenstva. Táto otázka je v predmetnom prípade irelevantná pre posúdenie podobnosti označení.
   V napadnutom rozsudku bol nesprávne vyložený článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (2) z 26. februára 2009 — ktoré majú rovnaké znenie — a tým došlo k ich porušeniu.
   V napadnutom rozsudku neboli zohľadnené tvrdenia, ktoré boli uvedené v žalobe predloženej Všeobecnému súdu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-540/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. júna 2016 – DK Recycling und Roheisen GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Článok 10a — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Prechodné pravidlá harmonizovaného bezodplatného prideľovania emisných kvót od roku 2013 — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Vnútroštátne vykonávacie opatrenia oznámené Spolkovou republikou Nemecko — Zamietnutie zápisu určitých zariadení do zoznamov zariadení, ktorým sú bezodplatne pridelené emisné kvóty — Doložka o prípadoch „neprimeraných ťažkostí“ — Vykonávacie právomoci Komisie)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. júna 2016 – DK Recycling und Roheisen GmbH/Európska komisia
   (Vec C-540/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Článok 10a - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Prechodné pravidlá harmonizovaného bezodplatného prideľovania emisných kvót od roku 2013 - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Vnútroštátne vykonávacie opatrenia oznámené Spolkovou republikou Nemecko - Zamietnutie zápisu určitých zariadení do zoznamov zariadení, ktorým sú bezodplatne pridelené emisné kvóty - Doložka o prípadoch „neprimeraných ťažkostí“ - Vykonávacie právomoci Komisie))
   (2016/C 314/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: DK Recycling und Roheisen GmbH (v zastúpení: S. Altenschmidt a P.-A. Schütter, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. White, C. Hermes a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               DK Recycling und Roheisen GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec T-555/10: Žaloba podaná 3. decembra 2010 — JBF RAK/Rada

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/54

         Žaloba podaná 3. decembra 2010 — JBF RAK/Rada
   (Vec T-555/10)
   ()
   2011/C 30/96
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: JBF RAK LLC, Al Jazeerah Al Hamra, Ras Al Khaimah, Spojené arabské emiráty (v zastúpení: B. Servais, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 857/2010 z 27. septembra 2010, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo na dovoz určitého polyetyléntereftalátu s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch (1),

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod uvádzaúci, že Rada porušila článok 15 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 (2) v rozsahu v akom neprihliadla na skutočnosť, že dovozy surovín odosielaných zo Saudskoarabského kráľovstva neboli predmetom dovozných ciel, a teda pochybila vo výpočte subvenčnej marže. Žalobca uvádza, že v tomto prípade Rada:

                           —

                           nesprávne stanovila výšku napadnuteľných subvencií, keďže nezobrala do úvahy existenciu colnej únie medzi členmi Rady pre spoluprácu arabských štátov v Perzskom zálive (GCC),

                           —

                           nezohľadnila dopad takejto colnej únie na výšku napadnuteľných subvencií.

                     Žalobca preto uvádza, že vyrovnávacie clo presahuje výšku napadnuteľných subvencií stanovenú vyšetrovaním.

               2.

               Druhý žalobný dôvod uvádzajúci, že Rada porušila článok 30 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 v rozsahu v akom odmietla zohľadniť námietky, ktoré žalobca predložil včas, 5. augusta 2010.

               3.

               Tretí žalobný dôvod uvádzajúci, že Rada porušila článok 11 ods. 8 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 v rozsahu v akom neskontrolovala presnosť informácií uvádzaných žalobcom 5. augusta 2010.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod uvádzajúci, že Rada porušila zásadu riadnej správy vecí verejných v rozsahu v akom prijala napadnuté nariadenie bez zohľadnenia všetkých informácií, ktoré jej boli dostupné.

      (1)  Ú. v. EÚ L 254, s. 10.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 188, s. 93.


title: Vec F-60/14: Žaloba podaná 30. júna 2014 – ZZ/Komisia

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/60

         Žaloba podaná 30. júna 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-60/14)
   2014/C 421/87
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie navrhovaného započítania odpracovaných rokov do dôchodku súvisiaceho s prevodom dôchodkových nárokov žalobcu do dôchodkového systému Únie, na ktorý sa uplatňujú nové všeobecné vykonávacie ustanovenia k článkom 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               prehlásiť za protiprávny a teda za neuplatniteľný článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 4. novembra 2013 o bonifikácii dôchodkových nárokov nadobudnutých žalobcom pred jeho nástupom do služobného pomeru, v rámci ich prevodu do dôchodkového systému inštitúcií Európskej únie na základe všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.