title: Vec C-174/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 24. marca 2016 – H/Spolková krajina Berlín

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 24. marca 2016 – H/Spolková krajina Berlín
   (Vec C-174/16)
   (2016/C 232/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: H

      Žalovaná: Spolková krajina Berlín

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia smernice Rady 2010/18/EÚ z 8. marca 2010, ktorou sa vykonáva revidovaná Rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke uzavretá medzi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a ETUC a zrušuje smernica 96/34/ES (1), a ustanovenia Rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke, obsiahnuté v prílohe smernice, vykladať tak, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej skúšobná doba, v rámci ktorej je vedúca funkcia zverená v rámci služobného pomeru na skúšobnú dobu, skončí zo zákona a bez možnosti predĺženia, ak sa úradník alebo úradníčka počas prevažnej časti tejto skúšobnej doby nachádzali na rodičovskej dovolenke?

               2.

               Majú sa ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (2), predovšetkým článok 14 ods. 1 písm. a) alebo písm. c), článok 15 alebo článok 16 smernice, vykladať tak, že vnútroštátna právna úprava, s obsahom uvedeným v prvej otázke, predstavuje nepriamu diskrimináciu na základe pohlavia, ak sa dotýka alebo sa potenciálne môže dotýkať oveľa väčšieho počtu žien ako mužov?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Bráni výklad citovaného ustanovenia európskeho práva takejto vnútroštátnej právnej úprave aj vtedy, ak je takáto právna úprava odôvodnená tým, že osvedčenie sa úradníka pre natrvalo zverenú vedúcu funkciu je možné preukázať v rámci skúšobnej doby len pri skutočnom a po dlhšiu dobu trvajúcom výkone úloh?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku: Pripúšťa výklad európskeho práva iné právne dôsledky ako pokračovanie skúšobnej doby bezprostredne po skončení rodičovskej dovolenky – na obdobie, ktoré ešte neuplynulo pred začiatkom rodičovskej dovolenky – na tom istom alebo porovnateľnom služobnom mieste, napríklad vtedy, ak také služobné miesto alebo príslušné plánované pracovné miesto už nie je k dispozícii?

               5.

               Vyžaduje výklad európskeho práva v tomto prípade, aby sa upustilo od obsadenia iného miesta alebo miesta s vedúcou funkciou prostredníctvom nového výberového konania pri zohľadnení iných uchádzačov podľa predpisov vnútroštátneho práva?

      (1)  Ú. v. EÚ L 68, 2010, s. 13.

      (2)  Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23.


title: Vec T-81/14: Uznesenie Všeobecného súdu z  1. augusta 2014 – Energy Brands/ÚHVT – Smart Wines (SMARTWATER) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/9

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. augusta 2014 – Energy Brands/ÚHVT – Smart Wines (SMARTWATER)
   (Vec T-81/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   2014/C 361/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Energy Brands, Inc. (Atlanta, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Stone a R. Allos, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Smart Wines GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: I. Schwarz, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu R 903/2013-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 19. novembra 2013, týkajúcemu sa námietkového konania medzi Energy Brands, Inc. A Smart Wines GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa, žalovaný a vedľajší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-392/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 18. augusta 2014 – Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA/Comitato nazionale per la gestione della Dirretiva 2003/87/CE a i.

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 18. augusta 2014 – Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA/Comitato nazionale per la gestione della Dirretiva 2003/87/CE a i.
   (Vec C-392/14)
   2014/C 372/12
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA

      Žalovaní: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE (Vnútroštátny výbor pre riadenie smernice 2003/87/ES), Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare (Ministerstvo životného prostredia, ochrany krajiny a mora), Ministero dello Sviluppo Economico (Ministerstvo pre hospodársky rozvoj)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ (1) z 5. septembra 2013 neplatné, pretože v rámci výpočtu kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť, nezohľadňuje percento emisií súvisiacich so spaľovaním odpadových plynov – alebo procesných hutníckych plynov – ani emisií súvisiacich s teplom vyrobeným kogeneráciou, čím porušuje článok 290 ZFEÚ a článok 10a ods. 1, 4 a 5 smernice 2003/87/ES (2), prekračuje rámec oprávnenia vyplývajúceho z uvedenej smernice a dostáva sa do rozporu s cieľmi smernice (podpora účinnejších energetických technológií a ochrana potrieb hospodárskeho rozvoja a zamestnanosti)?

               2.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné s ohľadom na článok 6 ZEÚ, a to z dôvodu rozporu s článkom 1 Dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP), ako aj s ohľadom na článok 17 uvedeného Dohovoru, keďže neoprávnene viedlo k poškodeniu legitímnej dôvery žalobkýň držať majetok, spočívajúci v množstve kvót, ktoré im bolo prechodne pridelené na základe ich nároku vyplývajúceho z ustanovení smernice, s tým dôsledkom, že žalobkyne boli zbavené hospodárskeho prospechu súvisiaceho s týmto majetkom?

               3.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, vzhľadom na to, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 296 druhým odsekom ZFEÚ a článkom 41 Charty základných práv EÚ, keďže v ňom chýba náležité odôvodnenie?

               4.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, vzhľadom na to, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, so zásadou proporcionality podľa článku 5 ods. 4 ZEÚ a okrem toho ho postihuje vada vyplývajúca z neuskutočnenia prípravného konania a nesprávneho posúdenia, a to vzhľadom na skutočnosť, že v rámci výpočtu maximálneho množstva kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť (významný údaj na účel jednotného vymedzenia pojmu medziodvetvového korekčného faktora) sa nezohľadnili účinky zmeny výkladu pojmu „spaľovacie zariadenie“, ku ktorým došlo medzi prvou (2005 – 2007) a druhou (2008 – 2012) fázou vykonávania smernice 2003/87/ES?

               5.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, vzhľadom na to, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES, článkom 9a ods. 2 smernice 2003/87/ES a tiež z dôvodu, že ho postihuje vada vyplývajúca z neuskutočnenia prípravného konania a nesprávneho posúdenia, a to vzhľadom na skutočnosť, že výpočet maximálneho množstva kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť (významný údaj na účel jednotného vymedzenia pojmu medziodvetvového korekčného faktora) sa uskutočnil na základe vzájomne inkoherentných údajov poskytnutých členskými štátmi, vychádzajúcich z rozdielneho výkladu článku 9a ods. 2 smernice 2003/87/ES?

               6.

               Je rozhodnutie Európskej komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 neplatné v časti, v ktorej sa vymedzuje pojem medziodvetvový korekčný faktor, a to z dôvodu porušenia procesných pravidiel uvedených v článku 10a ods. 1 a článku 23 ods. 3 smernice 2003/87/ES?

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      (2)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec F-100/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. júla 2016 – De Nicola/EIB (Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Hodnotiaca správa z roku 2013 — Rozhodnutie odvolacieho výboru)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/33

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. júla 2016 – De Nicola/EIB
      (Vec F-100/15) (1)

      ((Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Hodnotiaca správa z roku 2013 - Rozhodnutie odvolacieho výboru))
      (2016/C 364/38)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne L. Isola a G. Isola, advokáti, neskôr G. Ferabecoli, advokát)

         Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: pôvodne G. Nuvoli a J.-P. Minnaert, splnomocnení zástupcovia, a A. Dal Ferro, advokát, neskôr G. Nuvoli a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, a A. Dal Ferro, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na jednej strane na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2013 a na druhej strane následných a súvisiacich rozhodnutí EIB, akým je rozhodnutie nepovýšiť ho do platovej triedy D, ako aj na náhradu údajne vzniknutej majetkovej a nemajetkovej ujmy

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Carlo De Nicola je povinný znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené Európskou investičnou bankou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015, s. 41.


title: Vec C-137/16 P: Odvolanie podané 7. marca 2016: Juozas Edvardas Petraitis proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 18. decembra 2015 vo veci T-460/15, Petraitis/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/13

         Odvolanie podané 7. marca 2016: Juozas Edvardas Petraitis proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 18. decembra 2015 vo veci T-460/15, Petraitis/Komisia
   (Vec C-137/16 P)
   (2017/C 112/19)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Juozas Edvardas Petraitis (v zastúpení: T. Veščiūnas, advocatas)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Súdny dvor (desiata komora) uznesením z 24. novembra 2016 odvolanie zamietol a nariadil, že pán Juozas Edvardas Petraitis znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-264/15: Žaloba podaná 8. mája 2015 – Gameart/Komisia

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/17

         Žaloba podaná 8. mája 2015 – Gameart/Komisia
   (Vec T-264/15)
   (2015/C 254/21)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gameart sp. z o.o. (Bielsko-Biała, Poľsko) (v zastúpení: P. Hoffman, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 18. februára 2015 v časti, v ktorej potvrdzuje zamietnutie vyhoveniu žiadosti adresovanej Ministerstvu zahraničných vecí Poľskej republiky o prístup ku kópiám listov nachádzajúcim sa na tomto ministerstve, ktoré Poľská republika zaslala Komisii a ktoré sa týkajú konaní uskutočnených Komisiou vo veci porušenia práva Európskej únie Poľskou republikou v súvislosti so zákonom z 19. novembra 2009 o hazardných hrách,

               —

               v prípade, že by Všeobecný súd nesúhlasil s názorom žalobkyne, že článok 5 druhý odsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie sa nemá vykladať v tom zmysle, že oprávňuje Európsku komisiu k vydaniu záväzného rozhodnutia o žiadosti o prístup k dokumentom, ktorú jej postúpil členský štát a ktorú podala fyzická alebo právnická osoba na orgán tohto štátu, podľa článku 277 ZFEÚ určiť, že článok 5 druhý odsek tohto nariadenia nemožno na vec samu uplatniť,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania a trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci Komisie z hľadiska článku 5 druhého odseku nariadenia 1049/2001.

                           —

                           Keďže žiadosť bola predložená orgánu členského štátu a týkala sa dokumentov pochádzajúcich od tohto členského štátu, článok 5 nariadenia sa neuplatní. Samotné postúpenie žiadosti členským štátom Komisii na základe článku 5 druhého odseku nariadenia nezveruje Komisii právomoc, ak sa žiadosť netýka dokumentov pochádzajúcich od Komisie. Aj keď by sa uplatňoval článok 5 nariadenia, článok 5 druhý odsek nariadenia nemožno vykladať v tom zmysle, že oprávňuje inštitúciu Únie vydať záväzné rozhodnutie o tejto žiadosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 4 a 5 nariadenia 1049/2001

                           —

                           Pri rozhodovaní o prístupe k dokumentu pochádzajúcemu z Poľskej republiky bola Komisia povinná poradiť sa s týmto štátom podľa článku 4 ods. 4 nariadenia, čo však neurobila. Odmietnutie prístupu k dokumentu pochádzajúcemu z Poľskej republiky napriek chýbajúcemu nesúhlasu vyjadrenému podľa článku 4 ods. 5 nariadenia sa uplatní len za výnimočných okolností, ktoré v predmetnom prípade nenastali.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 296 ZFEÚ

                           —

                           Komisia nijakým spôsobom neodôvodnila svoju právomoc vydať rozhodnutie v napadnutej časti napriek tomu, že žalobkyňa problému nedostatku právomoci Komisie venovala podstatnú časť svojej opakovanej žiadosti o prístup. Informácie v tomto smere sa v odôvodnení napadnutého rozhodnutia nenachádzali, čo žalobkyni znemožňuje vhodnú ochranu jej práv pred Všeobecným súdom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na neplatnosti podľa článku 277 ZFEÚ

                           —

                           V prípade, že by Všeobecný súd uznal, napriek záverom vyvodeným z prvého žalobného dôvodu, že ustanovenie článku 5 druhý odsek nariadenia 1049/2001 sa má vykladať tak, že predloženie zo strany členského štátu žiadosti o prístup k dokumentu, ktorý sa nachádza v držbe tohto štátu, inštitúcii Únie oprávňuje uvedenú inštitúciu vydať záväzné rozhodnutie o žiadosti, žalobkyňa podotýka, že takto chápaný článok 5 sa nemôže opierať o článok 15 ods. 3 ZFEÚ alebo článok 255 ES ako vhodný právny základ a preto je neplatný. Okrem toho takto chápané ustanovenie nie je koherentné s odôvodnením nariadenia 1049/2001, čo vedie k jeho neplatnosti z hľadiska článku 296 ZFEÚ (článku 253 ES).


title: Vec T-38/07: Žaloba podaná 16. februára 2007 – Shell Petroleum a iní/Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/45

         Žaloba podaná 16. februára 2007 – Shell Petroleum a iní/Komisia
   (Vec T-38/07)
   (2007/C 82/96)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Shell Petroleum NV (Haag, Holandsko), Shell Nederland BV (Haag, Holandsko) a Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: T. Snoep a J. Brockhoff, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov
   SPNV navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie v celom rozsahu, a to v rozsahu, v akom sa vzťahuje na SPNV,

               —

               subsidiárne:

                           —

                           zrušil článok 2 písm. d) rozhodnutia alebo

                           —

                           v prípade potreby znížil uloženú pokutu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         SNBV navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie v celom rozsahu, a to v rozsahu, v akom sa vzťahuje na SNBV,

               —

               subsidiárne,

                           —

                           zrušil článok 2 písm. d) rozhodnutia alebo

                           —

                           v prípade potreby znížil uloženú pokutu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         SNC navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie článok 2 písm. d) rozhodnutia alebo, v prípade potreby, znížil uloženú pokutu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sa domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 5700, konečné znenie, z 29. novembra 2006 vo veci COMP/F/38.638 – Butadiénový kaučuk a butadiénstyrenový kaučuk vyrábaný polymerizáciou do emulzie, v ktorom Komisia uviedla, že žalobcovia spolu s inými podnikmi porušili článok 81 ES a článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že sa dohodli na cieľových cenách pre výrobky, dohodou o nezasahovaní si rozdelili zákazníkov a vymieňali si obchodné informácie týkajúce sa cien, hospodárskych subjektov a zákazníkov.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila článok 81 ES a články 7 a 23 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 1/2003 (1) tým, že

               a)

               porušenie pripísala aj Shell Petroleum NV a Shell Nederland BV, aj keď vedela, že na porušovaní sa priamo zúčastnil iba Chemie BV;

               b)

               zvýšila základnú čiastku pokuty, ktorá má byť žalobcom uložená, o 50 %, a to vzhľadom na opakované porušenie zásad proporcionality a právnej istoty;

               c)

               uplatnila násobok na odstrašovanie v rozpore so zásadami rovnosti zaobchádzania a proporcionality a

               d)

               stanovila základnú čiastku pokuty, ktorá má byť žalobcom uložená, spôsobom, ktorý je v rozpore s Usmerneniami k metóde stanovovania pokút (2) a so zásadami proporcionality a rovnosti zaobchádzania.

         Žalobcovia sa subsidiárne odvolávajú na porušenie povinnosti odôvodnenia v zmysle článku 253 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Oznámenie Komisie zo 14. januára 1999 s názvom: Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3).


title: Vec C-199/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 26. apríla 2010 — Secilpar — Sociedade Unipessoal SL/Fazenda Pública

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 26. apríla 2010 — Secilpar — Sociedade Unipessoal SL/Fazenda Pública
   (Vec C-199/10)
   2010/C 195/08
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Secilpar — Sociedade Unipessoal SL

      Žalovaný: Fazenda Pública

      Prejudiciálna otázka

   Porušuje zrazenie dane z príjmu právnických osôb za rok 2003 u spoločnosti, ktorá nemá sídlo v tuzemsku, v sadzbe 15 %, s ohľadom na ustanovenia Zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia medzi Portugalskom a Španielskom, z čistých dividend, ktoré jej boli vyplatené ako vlastníkovi akcií spoločnosti usadenej v členskom štáte v súlade s článkom 80 ods. 2 písm. c) a článkom 88 ods. 3 písm. b), ods. 4 a 5 Código do IRC, článkom 71 písm. a) a d) Código do IRS a článkom 59 EBF v platnom znení, zásady zákazu diskriminácie, slobody usadiť sa a voľného pohybu kapitálu zakotvené v článkoch 12 ES, 43 ES, 46 ES, 56 ES a v článku 58 ods. 3 Zmluvy ES a v článku 5 ods. 1 smernice 90/435/EHS (1)?

      (1)  Smernica Rady 90/435/EHS z 23. júna 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147).


title: Vec C-85/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 18. februára 2014 – KPN BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM), vedľajší účastníci konania: UPC Nederland BV a i.

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 18. februára 2014 – KPN BV/Autoriteit Consument en Markt (ACM), vedľajší účastníci konania: UPC Nederland BV a i.
   (Vec C-85/14)
   2014/C 151/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: KPN BV

      Žalovaný: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Vedľajší účastníci konania: UPC Nederland BV, UPC Nederland Business BV, Tele2 Nederland BV, BT Nederland BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňuje článok 28 smernice univerzálnej služby (1) reguláciu úhrad bez toho, aby z analýzy trhu vyplynulo, že strana má v súvislosti s regulovanou službou významný vplyv na trhu, pričom cezhraničná dostupnosť negeografických čísel je technicky bez problémov možná a jediná prekážka prístupu k týmto číslam spočíva v tom, že sa uplatňuje úhrada, na základe ktorej je volanie na negeografické číslo drahšie ako volanie na geografické číslo?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, predkladá College tieto dve otázky:

                           a)

                           Platí právomoc regulovať úhrady aj vtedy, keď má vyššia úhrada za volanie na negeografické čísla len obmedzený vplyv?

                           b)

                           Do akej miery existuje pre vnútroštátny súd ešte priestor na posúdenie, či opatrenie v oblasti úhrad, ktoré je podľa článku 28 smernice univerzálnej služby nevyhnutné vzhľadom na sledované ciele, nepredstavuje neprimeranú záťaž pre poskytovateľa tranzitu?

               3.

               Ponecháva článok 28 ods. 1 smernice univerzálnej služby otvorenú možnosť, že kroky, ktoré sa uvádzajú v tomto ustanovení, prijme iný orgán než ten, ktorý uskutočňuje právomoc vnútroštátneho regulačného orgánu uvedenú v článku 13 ods. 1 prístupovej smernice (2), a posledný uvedený orgán má len právomoc v oblasti vykonávacích opatrení?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (Ú. v. ES L 108, 24/04/2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (Ú. v. ES L 108, 24/04/2002, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 029).


title: Vec T-558/12: Žaloba podaná 24. decembra 2012 — Changshu City Standard Parts Factory/Rada

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/22

         Žaloba podaná 24. decembra 2012 — Changshu City Standard Parts Factory/Rada
   (Vec T-558/12)
   2013/C 46/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Changshu City Standard Parts Factory (Changshu City, Čína) (v zastúpení: R. Antonini a E. Monard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 924/2012 zo 4. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 91/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že vylúčenie určitých vývozných transakcií žalobkyne z výpočtu dumpingu je v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. a), ods. 8, 9, 11 a článkom 9 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, zásadou nediskriminácie a článkom 2.4.2 Dohody WTO o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že odmietnutie určitých úprav požadovaných žalobkyňou je v rozpore s článkom 2 ods. 10 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, a článkom 2.4 Dohody WTO o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994. Subsidiárne sa žalobkyňa domnieva, že Rada porušila článok 296 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie.


title: Vec F-56/11: Žaloba podaná 12. mája 2011 — ZZ/Komisia

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/31

         Žaloba podaná 12. mája 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-56/11)
   2011/C 226/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Frebetti, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o uložení sankcie o zaradení žalobcu o dve platové triedy nižšie v rámci rovnakej funkčnej skupiny

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 6. júla 2010 o uložení sankcie žalobcovi, na základe ktorej bol zaradený o dve platové triedy nižšie v rámci rovnakej funkčnej skupiny, ktoré bolo vydané po rozhodnutí menovacieho orgánu zo 16. novembra 2009 o začatí disciplinárneho konania vedenom proti žalobcovi,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-113/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. februára 2010 — PromoCell bioscience alive/ÚHVT (SupplementPack) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SupplementPack — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2010 — PromoCell bioscience alive/ÚHVT (SupplementPack)
   (Vec T-113/09) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SupplementPack - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 80/43
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte (Heidelberg, Nemecko) (v zastúpení: K. Mende, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. januára 2009 (vec R 996/2008-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia SupplementPack ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec C-314/05 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  29. júna 2006 – Creative Technology Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), José Vila Ortiz (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Pravdepodobnosť zámeny — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PC WORKS — Námietka majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky W WORK PRO — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/20

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 29. júna 2006 – Creative Technology Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), José Vila Ortiz
   (Vec C-314/05 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Pravdepodobnosť zámeny - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva „PC WORKS“ - Námietka majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky „W WORK PRO“ - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   (2006/C 294/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Creative Technology Ltd (v zastúpení: S. Jones a P. Rawlinson, solicitors)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Laitinen, splnomocnená zástupkyňa), José Vila Ortiz
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 25. mája 2005, Creative Technology/ÚHVT (T-352/02), ktorým sa zamietla ako nedôvodná žaloba o neplatnosť podaná prihlasovateľom ochrannej známky Spoločenstva „PC WORKS“ pre tovary triedy 9 proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) R 265/2001-4 zo 4. septembra 2002 o zamietnutí odvolania proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré zamietlo zápis uvedenej ochrannej známky v rámci konania o námietke podanej majiteľom národnej obrazovej ochrannej známky „W WORK PRO“ pre tovary triedy 9
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Creative Technology Ltd je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec C-85/05: Žaloba podaná dňa 18. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/18

         Žaloba podaná dňa 18. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-85/05)
   (2005/C 93/33)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia splnomocnení zástupcovia, podala dňa 18. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES (1) z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 22. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1


title: Vec C-164/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  23. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg — Nemecko) — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH/Finanzamt Hamburg-Mitte (Dane — Daň z príjmov právnických osôb — Prevod podielov z osobnej spoločnosti do kapitálovej spoločnosti — Účtovná hodnota — Odhadovaná hodnota — Dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia — Okamžité zdanenie latentných kapitálových ziskov — Rozdielne zaobchádzanie — Obmedzenie voľného pohybu kapitálu — Zachovanie rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi — Proporcionalita)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg — Nemecko) — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH/Finanzamt Hamburg-Mitte
   (Vec C-164/12) (1)

   (Dane - Daň z príjmov právnických osôb - Prevod podielov z osobnej spoločnosti do kapitálovej spoločnosti - Účtovná hodnota - Odhadovaná hodnota - Dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia - Okamžité zdanenie latentných kapitálových ziskov - Rozdielne zaobchádzanie - Obmedzenie voľného pohybu kapitálu - Zachovanie rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi - Proporcionalita)
   2014/C 93/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DMC Beteiligungsgesellschaft mbH

      Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Hamburg — Výklad článku 43 ES (teraz článok 49 ZFEÚ) — Spoločnosti usadené v inom členskom štáte, ktoré prevedú podiely v spoločnosti ako vecný vklad do vnútroštátnej kapitálovej spoločnosti, za čo získajú podiely na tejto spoločnosti — Právna úprava, ktorá v takomto prípade stanovuje, že prevedený majetok sa musí v účtovníctve kapitálovej spoločnosti oceniť jeho skutočnou hodnotou a nie účtovnou hodnotu a zdaňuje tak latentné kapitálové zisky — Možnosť zaplatiť dotknutú daň v piatich ročných splátkach, pokiaľ je zabezpečená úhrada splátok

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že cieľ zachovať rozdelenie daňovej právomoci medzi členskými štátmi môže odôvodňovať právnu úpravu členského štátu, ktorá vyžaduje oceniť majetok vložený z komanditnej spoločnosti do základného imania kapitálovej spoločnosti, ktorá má sídlo na území tohto členského štátu, jeho odhadovanou hodnotou, pričom zdaňuje latentné kapitálové zisky súvisiace s týmto majetkom a dosiahnuté na jeho území, a to pred ich skutočným dosiahnutím, ak uvedený členský štát skutočne nemôže vykonať svoju daňovú právomoc vo vzťahu k týmto latentným kapitálovým ziskom pri ich skutočnom dosiahnutí, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Právna úprava členského štátu, ktorá vyžaduje okamžité zdanenie latentných kapitálových ziskov dosiahnutých na jeho území, nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa zachovať rozdelenie daňovej právomoci medzi členskými štátmi, pokiaľ pre prípad, že daňovník sa rozhodne pre odklad platby, je povinnosť zriadiť bankovú zábezpeku stanovená s ohľadom na skutočné riziko vymožiteľnosti dane.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-30/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Laverana/ÚHVT (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Laverana/ÚHVT (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION)
   (Vec T-30/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 354/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: J. Wachinger a M. Zöbisch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. novembra 2013 (vec R 1749/2013-4), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Laverana GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec C-425/05: Žaloba podaná  29. novembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Írsku

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/15

         Žaloba podaná 29. novembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Írsku
   (Vec C-425/05)
   (2006/C 48/28)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Ulrich Wölker a Michael Shotter, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 29. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Írsku.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že neposkytnutím informácií o metylbromide podľa článku 4 ods. 2 iii), o halónoch podľa článku 4 ods. 4 iv) a článku 5 ods. 3 a informácií o plánoch a výsledkoch náhodných kontrol dovozu kontrolovaných látok uvedených v článku 20 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 (1) o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu, si Írska republika nesplnila svoje povinnosti podľa článku 4 ods. 2 iii), článkov 4 ods. 4 iv), 5 ods. 3 a 20 ods. 3 tohto nariadenia;

               2.

               zaviazal Írsko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Články 4 ods. 2 iii), 4 ods. 4 iv), 5 ods. 3 a 20 ods.3 stanovujú poskytovanie informácií Komisii o hlavných otázkach upravených nariadením. Oznamovanie týchto informácií, a to ročných informácií týkajúcich sa metylbromidu a halónov, spolu s informáciami o plánoch a náhodných kontrolách dovozu kontrolovaných látok, je podstatné na dosiahnutie cieľov sledovaných nariadením a na vykonanie záväzku Európskeho spoločenstva v súlade s Viedenským dohovorom na ochranu ozónovej diery a záväzku vyplývajúceho z Montrealského protokolu o látkach, ktoré porušujú ozónovú vrstvu, ku ktorým Spoločenstvo pristúpilo po rozhodnutí Rady 88/540/EHS (2).
   Do dnešného dňa Írsko neoznámilo Komisii požadované informácie vyplývajúce z vyššie uvedených článkov nariadenia.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2001 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu Ú. v. ES L 244, 29.9.2000 s. 1-24, Mim. vyd. 15/005 s. 190.

      (2)  Ú. v. ES L 297, 31.10.1998, s. 8.


title: Vec C-154/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 29. marca 2012 — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken/Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 29. marca 2012 — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken/Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Vec C-154/12)
   2012/C 174/27
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken

      Žalovaný: Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

      Prejudiciálna otázka

   Je článok 16 nariadenia Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru (1), teraz článok 51 nariadenia (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky, neplatný z dôvodu, že v „sektore cukrovej repy (2)“ zavádza poplatok vo výške 12 eur za tonu kvótovaného cukru:

               —

               keďže právnym základom použitým normotvorcom pre zavedenie tohto ustanovenia je článok 37 ods. 2 tretí pododsek Zmluvy o ES, teraz článok 43 ods. 2 Zmluvy o FEÚ,

               —

               keďže normotvorca, ktorý odôvodnil poplatok ako opatrenie určené na financovanie výdavkov „spoločnej organizácie trhov v sektore cukru“, hoci v skutočnosti financuje priamu pomoc a/alebo sa zameriava na ochranu rozpočtovej neutrality reformy „cukru z roku 2006“, jasne a jednoznačne neodôvodňuje zavedenie poplatku, ako to vyžaduje článok 296 Zmluvy o FEÚ (predtým článok 253 Zmluvy o ES),

               —

               keďže sektor „cukrovej repy“ je jediným sektorom, kde bol zavedený takýto poplatok odvádzaný do všeobecného rozpočtu EÚ, treba poplatok považovať za diskriminačný medzi pestovateľmi, ktorí pokračovali v spracovaní cukrovej repy, a pestovateľmi, ktorí zastavili jej spracovanie, ako aj medzi sektorom „cukrovej repy“ a akýmkoľvek iným poľnohospodárskym alebo nepoľnohospodárskym sektorom,

               —

               keďže poplatok tým, že nie je ani vhodný, ani nevyhnutný na financovanie výdavkov spoločnej organizácie trhov v „sektore cukru“ vzhľadom na skutočné výdavky a budúce výdavky spoločnej organizácie trhov v „sektore cukru“, treba považovať za poplatok, ktorý porušuje zásadu proporcionality?

      (1)  Ú. v. EÚ L 58, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 299, s. 1.


title: Vec T-116/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  18. novembra 2011 — EMA/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Program technologického výskumu a rozvoja — Rozhodnutie o ukončení účasti na projekte — Rozhodnutie o vymáhaní — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/15

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 18. novembra 2011 — EMA/Komisia
   (Vec T-116/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Program technologického výskumu a rozvoja - Rozhodnutie o ukončení účasti na projekte - Rozhodnutie o vymáhaní - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2012/C 13/31
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska agentúra pre lieky (EMA) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Franchi, L. Picciano a N. di Castelnuovo)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Delaude a N. Bambara, neskôr S. Delaude a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Gullo, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie z 5. novembra 2010 o vypovedaní zmlúv uzatvorených na dva výskumné projekty a rozhodnutia o vymáhaní z 13. decembra 2010, ktorým bola žalobkyňa informovaná o konštatovaní pohľadávok v súvislosti s plnením týchto zmlúv

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-494/08: Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Ryanair/Komisia

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/40

         Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Ryanair/Komisia
   (Vec T-494/08)
   (2009/C 32/78)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť v súlade s článkami 230 ES a 231 ES, že implicitné rozhodnutie Komisie o zamietnutí prístupu k dokumentom, o ktorý žalobca žiadal vo svojej žiadosti z 25. júna 2008, je neplatné a že rozhodnutie Komisie z 9. októbra 2008 o zamietnutí prístupu k tým istým dokumentom je ničotné,

               —

               subsidiárne vyhlásiť v súlade s článkami 230 ES a 231 ES, že rozhodnutie Komisie z 9. októbra 2008 o zamietnutí prístupu k dokumentom, ku ktorým žalobca žiadal prístup vo svojej žiadosti z 25. júna 2008, je neplatné,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobcom v rámci tohto konania, a

               —

               prijať akékoľvek ďalšie opatrenie, ktoré by Súd prvého stupňa považoval za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobca navrhuje zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žalobcova žiadosť na základe nariadenia č. 1049/2001 (1) o prístup k dokumentom vzťahujúcim sa na konanie o štátnej pomoci vo veci údajného poskytnutia štátnej pomoci na základe zmluvy so spoločnosťou prevádzkujúcou letisko Aarhus. Po uvedenom rozhodnutí bolo vydané výslovné rozhodnutie z 9. októbra 2008. Subsidiárne žalobca v tejto veci navrhuje aj zrušenie tohto výslovného rozhodnutia.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.
   Po prvé žalobca tvrdí, že zamietnutie Komisie porušuje článok 4 nariadenia č. 1049/2001. Predovšetkým uvádza, že Komisia vykonala súhrnné preskúmanie namiesto toho, aby individuálne preskúmala dokumenty, ktorých sa žiadosť o prístup týkala. Žalobca najmä namieta, že Komisia po právnej stránke dostatočne neposúdila existenciu osobitného, konkrétneho a predvídateľného nebezpečenstva poškodenia chránených záujmov uvedených v článku 4 ods. 2 a 3 uvedeného nariadenia. Ďalej žalobca tvrdí, že Komisia po právnej stránke dostatočne neposúdila, či by čiastočné sprístupnenie dokumentov poškodilo ochranu právneho poradenstva, účelu vyšetrovania alebo rozhodovací proces Komisie, a tým porušila článok 4 ods. 6 uvedeného nariadenia, a že neuplatnila správne zásadu proporcionality. Nakoniec žalobca tvrdí, že Komisia neposúdila dôvody verejného záujmu týkajúce sa práva na obhajobu, transparentnosti a otvorenosti, na ktoré sa žalobca odvoláva.
   Po druhé žalobca tvrdí, že implicitné zamietnutie prístupu k dokumentom Komisiou a jej rozhodnutie z 9. októbra 2008 porušujú povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 ES a článku 8 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-434/07: Žaloba podaná 18. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/38

         Žaloba podaná 18. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-434/07)
   (2007/C 269/65)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra a M. Telles Romão, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/41/ES (1) zo 7. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/115/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kotvových úchytiek bezpečnostných pásov motorových vozidiel, a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie tejto smernice uplynula 19. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 149.


title: Vec T-223/15: Žaloba podaná 27. apríla 2015 – Morton’s of Chicago/ÚHVT – Mortons the Restaurant (MORTON’S)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/20

         Žaloba podaná 27. apríla 2015 – Morton’s of Chicago/ÚHVT – Mortons the Restaurant (MORTON’S)
   (Vec T-223/15)
   (2015/C 228/25)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Morton’s of Chicago, Inc. (Chicago, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Moss, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mortons the Restaurant Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „MORTON’S“ – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3 951 291.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. februára 2015 vo veci R 46/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-56/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Halduskohus (Estónsko) 13. februára 2008 – Pärlitigu OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Halduskohus (Estónsko) 13. februára 2008 – Pärlitigu OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Vec C-56/08)
   (2008/C 92/36)
   Jazyk konania: estónčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tallinna Halduskohus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pärlitigu OÜ

      Žalovaný: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa kombinovaná nomenklatúra pre Spoločný colný sadzobník uvedená v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 (1) z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku vykladať v tom zmysle, že mrazenú chrbtovú kosť (kosti s rybacím mäsom) z chovaného lososa atlantického (Salmo salar), ktorá sa získa po filetovaní ryby, ktorá je spôsobilá na ľudskú konzumáciu a ktorá sa bežne predáva ako potravina, treba zaradiť

                           a)

                           do podpoložky 0511 91 10 („rybací odpad“)
                           alebo

                           b)

                           do podpoložky 0303220015 [„ostatné“ časti z „ostatného“„lososa atlantického (Salmo salar)“]?

               2.

               Ak treba na prvú otázku odpovedať v súlade s písm. b), je v tom prípade tabuľka obsiahnutá v článku 1 ods. 5 nariadenia (ES) č. 85/2006 (2) zo 17. januára 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz chovaného lososa s pôvodom v Nórsku, neplatná pre porušenie zásady proporcionality zakotvenej v článku 5 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v rozsahu, v akom je podľa tejto tabuľky minimálna dovozná cena stanovená pre mrazenú chrbtovú kosť z lososa vyššia ako minimálna dovozná cena stanovená pre celú rybu, ako aj pre rybu bez vnútorností s hlavou?

      (1)  Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.

      (2)  Ú. v. EÚ L 15, s. 1.


title: Spojené veci T-125/03 a T-253/09: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2007 – Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia ( Hospodárska súťaž — Administratívne konanie — Právomoc šetrenia Komisie — Dokument zaistený v priebehu overovania — Ochrana dôvernosti komunikácie medzi advokátmi a klientmi — Prípustnosť )

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/43

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2007 – Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia
   (Spojené veci T-125/03 a T-253/09) (1)

   („Hospodárska súťaž - Administratívne konanie - Právomoc šetrenia Komisie - Dokument zaistený v priebehu overovania - Ochrana dôvernosti komunikácie medzi advokátmi a klientmi - Prípustnosť“)
   (2007/C 269/77)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Akzo Nobel Chemicals Ltd (Hersham, Walton on Thames, Surrey, Spojené kráľovstvo) a Akcros Chemicals Ltd (Hersham) (v zastúpení: C. Swaak, M. Mollica, M. van der Woude, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne R. Wainwright a C. Ingen-Housz, neskôr F. Castillo de la Torre a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyne: Conseil des barreaux européens (CCBE) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Flynn, QC), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (La Haye, Holandsko) (v zastúpení: O. Brouwer a C. Schillemans, advokáti), European Company Lawyers Association (ECLA) (Brusel) (v zastúpení: M. Dolmans, K. Nordlander, advokáti, a J. Temple Lang, solicitor), American Corporate Counsel Association (ACCA) – European Chapter (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: G. Berrisch, advokát, a D. Hull, solicitor) a International Bar Association (IBA) (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Buhart, advokát)
   Predmet veci
   Po prvé, návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2003) 559/4 z 10. februára 2003 a podľa potreby rozhodnutie Komisie K(2003) 85/4 z 30. januára 2003, ktorým sa nariaďuje Akzo Nobel Chemicals Ltd a Akcros Chemicals Ltd a Acros Chemicals a ich dcérskym spoločnostiam podriadiť sa overeniam na základe článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 17 zo 6. februára 1962 Prvé nariadenie implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. ES 13, 21.2.1962, s. 204; Mim. vyd. č. 08/001 s. 3) (vec COMP/E-1/38.589) a na druhej strane nariadenie Komisii vydania určitých dokumentov zaistených v rámci predmetného šetrenia, ako aj zakázanie jej použitia obsahu (vec T-125/03) a na druhom mieste návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2003) 1533 v konečnom znení z 8. mája 2003, ktorým sa zamieta návrh na ochranu uvedených dokumentov na základe dôvernosti komunikácie medzi advokátmi a klientmi (vec T-253/03)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba vo veci T-125/03 sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žaloba vo veci T-253/03 sa zamieta ako nedôvodná.

               3.

               Akzo Nobel Chemicals Ltd a Akcros Chemicals Ltd znášajú tri pätiny vlastných trov konania súvisiacich s konaním vo veci samej a konaním o nariadení predbežného opatrenia. Sú povinné nahradiť tri pätiny trov konania, ktoré vznikli Komisii a ktoré súvisia s konaním vo veci samej a s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Komisia znáša dve pätiny vlastných trov konania súvisiacich s konaním vo veci samej a s konaním o nariadení predbežného opatrenia. Je povinná nahradiť dva pätiny trov konania, ktoré vznikli Akzo Nobel Chemicals Ltd a Akcros Chemicals Ltd a ktoré súvisia s konaním vo veci samej a konaním o nariadení predbežného opatrenia.

               5.

               Vedľajší účastníci konania znášajú vlastné trovy konania, ktoré súvisia s konaním vo veci samej a konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. ES C 146, 21.6.2003.


title: Vec C-256/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Telekom-Control-Kommission z 13. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Telekom Austria AG

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Telekom-Control-Kommission z 13. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Telekom Austria AG
   (Vec C-256/05)
   (2005/C 205/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Telekom-Control-Kommission podal 13. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním týkajúcim sa Telekom Austria AG a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 17. júna 2005.
   Telekom-Control-Komission žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je rozhodnutie Komisie K(2004) 4070 v konečnom znení z 20. októbra 2004, ktorým sa od Telekom-Control-Kommission v súlade s článkom 7 ods. 4 smernice 2002/21 vyžaduje zrušenie návrhu opatrenia oznámeného 20. júla 2004 v konaní M 9/03, M 9a/03, zapísaného do registra Komisiou pod číslom AT/2004/0090, ktorý sa týka analýzy trhu „tranzitné služby poskytované vo verejnej pevnej telefónnej sieti“ platné so zreteľom na článok 253 ES, články 7 ods. 4, 8 ods. 2, 14, 15 a 16 smernice 2002/21/ES, usmernenia Komisie o analýzach trhu a odporúčanie Komisie (1)?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33.


title: Vec C-369/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Oost-Brabant ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 1. júla 2013 — trestné konanie proti N. F. Gielen a i.

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Oost-Brabant ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 1. júla 2013 — trestné konanie proti N. F. Gielen a i.
   (Vec C-369/13)
   2013/C 260/57
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Oost-Brabant ’s-Hertogenbosch

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom, A. A. Pruijmboom

      Prejudiciálne otázky

               1.a)

               Môže byť chemická látka alfa-fenyl-aceto-acetonitril (číslo CAS 4468-48-8; ďalej len „APAAN“) považovaná za rovnocennú s určenou látkou 1-fenyl-2-propanon (číslo CAS 103-79-7; ďalej len „BMK“)? Rechtbank chce vedieť predovšetkým to, či treba holandský výraz „bevatten“ [„obsahovať“], resp. anglické slovo „containing“ a francúzsky výraz „contenant“ vykladať v tom zmysle, že látka BMK sama osebe sa už musí vyskytovať v látke APAAN.
               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku písm. a) chce Rechtbank položiť Súdnemu dvoru tieto doplňujúce otázky:

               1.b)

               Treba látku APAAN považovať za jednu zo „stoffen…, die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd“ [z látok, ktoré sú zložené takým spôsobom, že ich nie je možné jednoducho použiť alebo extrahovať ľahko dostupnými či ekonomicky výhodnými prostriedkami], resp. za „substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means“, resp. „une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables“? Podľa informácií polície, ktoré sú obsahom prílohy 3, to vyzerá tak, že ide o relatívne prehľadnú, pravdepodobne dokonca jednoduchú premenu.

               1.c)

               Je pri odpovedi na prvú otázku písm. b), predovšetkým v súvislosti s výrazom „economische rendabele middelen [‚ekonomicky‘]/economically viable means/économiquement viable“, relevantné, že premenou látky APAAN na látku BMK sa — keď sa uskutočňuje ilegálne — zarába (môže zarobiť) veľmi veľa peňazí, keď sa látka APAAN úspešne spracuje na látku BMK a/alebo amfetamíny a/alebo keď sa látka BMK, ktorá sa (nelegálne) získa z látky APAAN, uvedie do obehu?

               2.

               Pojem „prevádzkovateľ“ je definovaný v článku 2 písm. d) nariadenia (ES). č. 273/2004 (1) a v článku 2 písm. f) nariadenia (ES) č. 111/2005 (2). Pri odpovedi na nasledujúcu otázku vnútroštátny súd žiada, aby sa vychádzalo z toho, že ide o určenú látku v zmysle článku 2 písm. a) alebo o látku, ktorá je s ňou rovnocenná v zmysle „prílohy I — Určené látky v zmysle článku 2 písm. a)“ uvedených nariadení.

         Má sa pod pojmom „prevádzkovateľ“ rozumieť aj fyzická osoba, ktorá má sama alebo s právnickou osobou (právnickými osobami) či s inou fyzickou osobou (fyzickými osobami) (úmyselne) bez povolenia v držbe určenú látku, bez toho, aby existovali ešte ďalšie podozrenia?

      (1)  Nariadenie (ES) č. 273/2004 Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o prekurzoroch drog (Ú. v. EÚ L 47, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 46).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 111/2005 z 22. decembra 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami (Ú. v. EÚ L 22, s. 1).


title: Vec T-295/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júla 2014 – Nemecko/Komisia ( „Štátna pomoc — Služby odstraňovania živočíšnych vedľajších produktov a odpadu z bitúnkov — Udržiavanie rezervnej kapacity pre prípad vzniku epidémie — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Výhoda — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Kompenzácia týkajúca sa povinnosti služby vo verejnom záujme — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi a skreslenie hospodárskej súťaže — Nevyhnutnosť pomoci — Subsidiarita — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/35

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júla 2014 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-295/12) (1)

   ((„Štátna pomoc - Služby odstraňovania živočíšnych vedľajších produktov a odpadu z bitúnkov - Udržiavanie rezervnej kapacity pre prípad vzniku epidémie - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Výhoda - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Kompenzácia týkajúca sa povinnosti služby vo verejnom záujme - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi a skreslenie hospodárskej súťaže - Nevyhnutnosť pomoci - Subsidiarita - Povinnosť odôvodnenia“))
   2014/C 292/42
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Lübbig a M. Klasse, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Egerer a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 25. apríla 2012 o štátnej pomoci SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10), ktorú Nemecko poskytlo v prospech Zweckverband Tierkörperbeseitigung v Porýní-Falcku, Sársku, v oblasti Rheingau-Taunus a v okrese Limburg-Weilburg (Ú. v. EÚ L 236, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 8.9.2012.


title: Vec T-570/10 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. februára 2015 – Environmental Manufacturing/ÚHVT – Wolf (Vyobrazenie hlavy vlka) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hlavu vlka — Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky WOLF Jardin a Outils WOLF — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2015 – Environmental Manufacturing/ÚHVT – Wolf (Vyobrazenie hlavy vlka)
   (Vec T-570/10 RENV) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hlavu vlka - Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky WOLF Jardin a Outils WOLF - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 096/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, a M. Atkins, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Francúzsko) (v zastúpení: N. Boespflug, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. októbra 2010 (vec R 425/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Société Elmar Wolf a Environmental Manufacturing LLP

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. októbra 2010 (vec R 425/2010-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom, ako aj polovicu trov konania, ktoré vynaložila Environmental Manufacturing LLP v konaní pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

               3.

               Société Elmar Wolf znáša svoje vlastné trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom, ako aj polovicu trov konania, ktoré vynaložila Environmental Manufacturing v konaní pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 26.2.2011.


title: Vec C-44/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2015 – Španielske kráľovstvo/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (EÚ) č. 1052/2013 — Prekračovanie vonkajších hraníc — Systém Eurosur — Vývoj ustanovení schengenského acquis — Účasť — Spolupráca s Írskom a Spojeným kráľovstvom — Platnosť)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2015 – Španielske kráľovstvo/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-44/14) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ) č. 1052/2013 - Prekračovanie vonkajších hraníc - Systém Eurosur - Vývoj ustanovení schengenského acquis - Účasť - Spolupráca s Írskom a Spojeným kráľovstvom - Platnosť))
   (2015/C 363/09)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: D. Moore, S. Alonso de Leon a A. Pospíšilová Padowska, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Chavrier, F. Florindo Gijón, M.-M. Joséphidès a P. Plaza García, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Írsko (v zastúpení: E. Creedon, G. Hodge a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Gilmore, barrister), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: L. Christie, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Holmes, barrister), Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Írsko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec C-379/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam – Holandsko) – Amurta S.G.P.S./Inspecteur van de Belastingdienst (Články 56 a 58 ES — Voľný pohyb kapitálu — Vnútroštátna daňová legislatíva stanovujúca oslobodenie obchodných podielov od dane z príjmov právnických osôb — Zdanenie dividend — Zrážková daň — Oslobodenie od zrážkovej dane — Uplatnenie na spoločnosti-príjemcov dividend, ktoré majú v členskom štáte priznávajúcom oslobodenie sídlo alebo stálu prevádzkareň a ktorých podiely sú oslobodené od dane z príjmov právnických osôb — Odmietnutie uplatniť oslobodenie od zrážkovej dane na dividendy vyplatené spoločnosti, ktorá v danom členskom štáte nemá sídlo ani stálu prevádzkareň)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam – Holandsko) – Amurta S.G.P.S./Inspecteur van de Belastingdienst
   (Vec C-379/05) (1)

   (Články 56 a 58 ES - Voľný pohyb kapitálu - Vnútroštátna daňová legislatíva stanovujúca oslobodenie obchodných podielov od dane z príjmov právnických osôb - Zdanenie dividend - Zrážková daň - Oslobodenie od zrážkovej dane - Uplatnenie na spoločnosti-príjemcov dividend, ktoré majú v členskom štáte priznávajúcom oslobodenie sídlo alebo stálu prevádzkareň a ktorých podiely sú oslobodené od dane z príjmov právnických osôb - Odmietnutie uplatniť oslobodenie od zrážkovej dane na dividendy vyplatené spoločnosti, ktorá v danom členskom štáte nemá sídlo ani stálu prevádzkareň)
   (2007/C 315/12)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Amurta S.G.P.S.

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te Amsterdam – Výklad článkov 56, 57, a 58 ES – Daň z príjmov právnických osôb – Oslobodenie od dane, pokiaľ ide o dividendy vyplatené spoločnosťou usadenou na vnútroštátnom území spoločnosti so sídlom na tom istom území – Odmietnutie priznať oslobodenie, pokiaľ ide o dividendy vyplatené spoločnosťou usadenou na vnútroštátnom území spoločnosti usadenej na území iného členského štátu – Vplyv existencie obdobného oslobodenia od dane z dividend, priznaného v tomto druhom členskom štáte spoločnosti v ňom usadenej
   Výrok rozsudku

               1.

               Články 56 ES a 58 ES nepripúšťajú takú právnu úpravu členského štátu, ktorá v prípade nedosiahnutia minimálneho prahu podielu materskej spoločnosti na základnom imaní dcérskej spoločnosti, ktorý bol zavedený článkom 5 ods. 1 smernice Rady 90/435 z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch, stanovuje zrážkovú daň z dividend, ktoré spoločnosť usadená v tomto členskom štáte vyplatí spoločnosti usadenej v inom štáte, a pritom od tejto zrážkovej dane oslobodzuje dividendy vyplatené spoločnosti, ktorá v prvom členskom štáte podlieha dani z príjmov právnických osôb alebo má v danom členskom štáte stálu prevádzkareň, ktorej patria akcie spoločnosti rozdeľujúcej zisk.

               2.

               Členský štát sa nemôže odvolávať na existenciu úplného zápočtu dane jednostranne priznaného iným členským štátom spoločnosti, ktorá je v ňom usadená, aby sa tak vyhol povinnosti predchádzať dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend vyplývajúcemu z výkonu jeho daňovej právomoci v situácii, keď prvý členský štát predchádza dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend vyplatených spoločnostiam – príjemcom dividend usadeným na jeho území. Ak sa členský štát odvoláva na dohodu o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretú s iným členským štátom, vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby určil, či je v spore vo veci samej potrebné prihliadnuť na túto dohodu, a prípadne overil, či táto dohoda umožňuje neutralizovať účinky obmedzenia voľného pohybu kapitálu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.


title: Vec C-319/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  21. decembra 2011 — ACEA SpA/Iride SpA, predtým AEM SpA, Európska komisia [Odvolanie — Štátna pomoc — Schéma pomoci poskytnutej podnikom poskytujúcim služby vo verejnom záujme — Oslobodenie od dane — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Aktívna legitimácia — Záujem na konaní — Článok 87 ES — Pojem „pomoc“ — Článok 88 ES — Pojem „nová pomoc“ — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Články 1 a 14 — Zákonnosť príkazu na vymáhanie pomoci — Povinnosť odôvodnenia]

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/4

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. decembra 2011 — ACEA SpA/Iride SpA, predtým AEM SpA, Európska komisia
   (Vec C-319/09 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Schéma pomoci poskytnutej podnikom poskytujúcim služby vo verejnom záujme - Oslobodenie od dane - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Aktívna legitimácia - Záujem na konaní - Článok 87 ES - Pojem „pomoc“ - Článok 88 ES - Pojem „nová pomoc“ - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Články 1 a 14 - Zákonnosť príkazu na vymáhanie pomoci - Povinnosť odôvodnenia)
   2012/C 49/06
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ACEA SpA (v zastúpení: L. Radicati di Brozolo, A. Giardina a T. Ubaldi, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Righini, V. Di Bucci a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia), Iride SpA, predtým AEM SpA (v zastúpení: L. Radicati di Brozolo, M. Merola a A. Santa Maria, avvocati)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma rozšírená komora) z 11. júna 2009, ACEA/Komisia (T-297/02), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť článkov 2 a 3 rozhodnutia Komisie 2003/193/ES z 5. júna 2002 o štátnej pomoci vo forme daňových oslobodení a zvýhodnených úverov poskytnutých Talianskom podnikom poskytujúcim služby vo verejnom záujme s väčšinovou kapitálovou účasťou verejnoprávnych subjektov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 77, 2003, s. 21)

      Výrok rozsudku

               1.

               Hlavné odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               ACEA SpA je povinná nahradiť trovy konania spojené s hlavným odvolaním.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania spojené so vzájomným odvolaním.

               4.

               Iride SpA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-597/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. októbra 2013 — Michail/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Žiadosť o pomoc — Článok 24 služobného poriadku — Psychické obťažovanie — Zjavne neprípustné odvolanie“ )

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. októbra 2013 — Michail/Komisia
   (Vec T-597/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Žiadosť o pomoc - Článok 24 služobného poriadku - Psychické obťažovanie - Zjavne neprípustné odvolanie)
   2013/C 359/21
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Christos Michail (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Meïdanis, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Bourtzalas a E. Antypas, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej Únie (tretia komora) z 13. septembra 2011, Michail/Komisia (F-100/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa odvolateľ domáha zrušenia tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Christos Michail znáša svoje vlastné trovy a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 11.2.2012.


title: Vec C-550/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 11. decembra 2008 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Hauptzollamt Schweinfurt

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 11. decembra 2008 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Hauptzollamt Schweinfurt
   (Vec C-550/08)
   (2009/C 69/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht München
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Schweinfurt
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 ods. 2 prvý pododsek prvá zarážka smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam (1) vykladať v tom zmysle, že tovary podliehajúce spotrebnej dani, ktoré nie sú tovarmi Spoločenstva a ktoré sa nachádzajú v režime aktívneho zošľachťovacieho styku podľa článku 84 ods. 1 písm. a) nariadenia (EHS) č. 2913/92 (colný kódex, „CK“), sa považujú za oslobodené od dane aj vtedy, ak boli vyrobené v režime aktívneho zošľachťovacieho styku z tovarov nepodliehajúcich spotrebnej dani až po dovoze týchto tovarov, takže sa v súlade s pätnástym odôvodnením smernice 92/12/EHS pri ich preprave nevyžaduje sprievodný doklad podľa článku 18 ods. 1 smernice 92/12/EHS?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa článok 15 ods. 4 smernice č. 92/12/EHS vykladať v tom zmysle, že dôkaz o tom, že príjemca prevzal tovary podliehajúce spotrebnej dani, možno vykonať aj iným spôsobom ako prostredníctvom sprievodného dokladu podľa článku 18 smernice 92/12/EHS?

      (1)  Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179.


title: vec F-18/09: Žaloba podaná 2. marca 2009 — Merhzaoui/Rada

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/46

         Žaloba podaná 2. marca 2009 — Merhzaoui/Rada
   (vec F-18/09)
   2009/C 113/96
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamed Merhzaoui (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia o narušení kariérneho postupu žalobcu v triedach AST 1 — 7. Na druhej strane zrušenie rozhodnutia nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AST 2 pre povyšovanie v roku 2008, ako aj rozhodnutí o povýšení do tejto triedy úradníkov, ktorí si to zaslúžili menej

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o narušení kariérneho postupu žalobcu v triedach AST 1 — 7 s účinkom k 1. máju 2006,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AST 2 pre povyšovanie v roku 2008 a v nevyhnutnom rozsahu rozhodnutia o povýšení do tejto triedy úradníkov, ktorí si to zaslúžili menej,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec T-371/14: Žaloba podaná 26. mája 2014 – NICO/Rada

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/34

         Žaloba podaná 26. mája 2014 – NICO/Rada
   (Vec T-371/14)
   2014/C 261/59
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey a D. Rovetta, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady uvedené v liste zo 14. marca 2014 zaslaného advokátom žalobkyne, týkajúce sa preskúmania zoznamu osôb a subjektov označených v prílohe II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, a v prílohe IX nariadenia (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, vykonaného vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie predstavuje odmietnutie odstrániť žalobkyňu zo zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               spojil konanie o tejto veci s konaním o veci T-6/13 v súlade s článkom 50 ods. 1 rokovacieho poriadku,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody, pričom uvádza, že odôvodnenie je nedostatočné a že Rada vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia.
   Žalobkyňa tvrdí, že nie je dcérskou spoločnosťou Naftiran Intertrade Company (NICO) Limited, keďže táto spoločnosť v Jersey už neexistuje, a v každom prípade aj keby žalobkyňa bola dcérskou spoločnosťou Naftiran Intertrade Company (NICO) Limited, Rada neodôvodnila, ako by to malo za následok hospodársky prospech štátu Irán, ktorý by bol v rozpore s cieľom sledovaným napadnutými opatreniami.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. decembra 2004 vo veci C-271/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Rybolov — Zachovanie a správa zdrojov — Kontrolné opatrenia činností rybolovu)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 16. decembra 2004
   vo veci C-271/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Rybolov - Zachovanie a správa zdrojov - Kontrolné opatrenia činností rybolovu)
   (2005/C 45/03)
   Jazyk konania: švédčina
   Vo veci C-271/02 Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: T. van Rijn a C. Tufvesson) proti Švédskemu kráľovstvu (splnomocnení zástupcovia: A. Kruse a A. Falk), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 24. júla 2002, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet (spravodajca), S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó. Caoimh, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 16. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Švédske kráľovstvo, tým že opomenulo na roky 1995 a 1996:

                           —

                           stanoviť vhodné spôsoby využívania kvót, ktoré mu boli pridelené a vykonávať inšpekcie a ďalšie kontroly, požadované platnými nariadeniami Spoločenstva,

                           —

                           prijať účinné opatrenia, aby zabránilo prekročeniu kvót,

                           —

                           prijať administratívne alebo trestné opatrenia, ktoré je potrebné uplatňovať voči kapitánom lodí, ktorí porušili vyššieuvedené nariadenia alebo voči každému, kto je zodpovedný za takéto porušenie,

                     porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3760/92, z 20. decembra 1992, ktoré zavádza európsky systém rybolovu a vodnej kultúry a články 2, 21 ods. 1 a 2, ako aj 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93, z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289, 23.11.2002


title: Vec F-7/13: Žaloba podaná 22. januára 2013 — ZZ/Komisia

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/47

         Žaloba podaná 22. januára 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-7/13)
   2013/C 114/71
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: E. Boigelot, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia zamietajúceho sťažnosť proti rozhodnutiu prijatom ako odpoveď na návrh žalobcu prideleného k delegácii Komisie v Antananarivo, Madagaskar, ktorým sa domáha náhrady škody za ťažkosti vzniknuté pri jeho usadení sa vo vyššie uvedenom meste

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté vedúcim oddelenia v rámci Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť týkajúce sa „návrhu podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku — 0/867/11, ktorým sa domáhate náhrady škody za ťažkosti vzniknuté pri Vašom usadení sa v Antananarivo“, ktoré zamietlo tento návrh z dôvodu, že „požadované podmienky pre takú náhradu škody za morálnu a psychologickú ujmu“ neboli splnené v tom rozsahu, v akom vyplývalo zo skutkového stavu, že „delegácia vynaložila všetko úsilie na vyriešenie vzniknutých problémov tým, že vykonala dodatočné práce v pôvodnom ubytovaní a tým, že Vám počas výkonu týchto prác ponúkla alternatívne možnosti ubytovania“,

               —

               zrušiť odpoveď na sťažnosť žalobcu, podľa ktorej menovací orgán zamieta jeho sťažnosť z dôvodov, že i) „v danom prípade nemožno administratíve pripísať žiadny nesprávny služobný postup a už vôbec nie protiprávnosť“; ii) žalobca „nepredložil minimálny dôkaz o tvrdených morálnych a psychologických ujmách“ a iii) „napadnuté rozhodnutie starostlivo preskúmalo dôkazy administratívy voči sťažovateľovi“ a „podľa ustálenej judikatúry môže byť eventuálne chýbajúce odôvodnenie napravené primeraným odôvodnením poskytnutým v štádiu odpovede na sťažnosť“, čo by bol prípad v tomto konaní,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie, z dôvodu náhrady škody za morálnu a psychologickú ujmu žalobcu, predbežne stanovených, s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania, 30 000 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-474/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 22. októbra 2012 — Schiebel Aircraft GmbH

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 22. októbra 2012 — Schiebel Aircraft GmbH
   (Vec C-474/12)
   2013/C 26/37
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Schiebel Aircraft GmbH

      Žalovaný: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Prejudiciálna otázka

   Je vnútroštátna právna úprava členského štátu, akou je predpis, ktorý sa má uplatniť vo veci samej, v rozpore s právom Únie, najmä s článkami 18, 45 a 49 v spojení s článkom 346 ods. 1 písm. b) ZFEÚ, podľa ktorého členovia orgánov konajúci zo zákona v mene spoločnosti alebo spoločníci poverení riadením spoločnosti a oprávnení zastupovať spoločnosť, ktorá chce vykonávať živnosť pozostávajúcu z obchodovania s vojenskými zbraňami a vojenskou muníciou a zo sprostredkovania nákupu a predaja vojenských zbraní a vojenskej munície, musia mať rakúsku štátnu príslušnosť a štátna príslušnosť iného členského štátu EHP nepostačuje?


title: Vec T-199/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2016 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť — Verejné zákazky na služby — Dohoda o vyčíslených sumách náhrady škody — Zastavenie konania — Trovy konania“)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/16

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2016 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia
   (Vec T-199/14) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Verejné zákazky na služby - Dohoda o vyčíslených sumách náhrady škody - Zastavenie konania - Trovy konania“))
   (2016/C 475/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vanbreda Risk & Benefits (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne P. Teerlinck a P. de Bandt, neskôr P. Teerlinck, P. de Bandt a R. Gherghinaru, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Delaude a L. Cappelletti, neskôr S. Delaude, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. januára 2014, ktorým Komisia zamietla ponuku predloženú žalobkyňou v rámci verejného obstarávania OIB.DR.2/PO/2013/062/591 pre časť zákazky 1, týkajúcu sa poistenia majetku a osôb (Ú. v. EÚ 2013/S 155-269617), a zadala túto časť zákazky inej spoločnosti, a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Vanbreda Risk & Benefits vo veci samej a v konaní o nariadení predbežného opatrenia pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec T-32/06: Žaloba podaná  27. januára 2006  – Justerini & Brooks Limited/ÚHVT

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/15

         Žaloba podaná 27. januára 2006 – Justerini & Brooks Limited/ÚHVT
   (Vec T-32/06)
   (2006/C 96/29)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Justerini & Brooks Limited (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Cordery, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Elia Canelo Gutierrez (Talavera de la Reina, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. novembra 2005 (vec R 36/2005-2) týkajúce sa námietkového konania č. B 605 461, ktoré bolo oznámené 30. novembra 2005,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „J&B“ pre tovary a služby v triedach 14, 18, 21, 25, 33 a 43 (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2 696 383)
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Elia Canelo Gutierrez

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: medzinárodná obrazová ochranná známka „JOB“ pre výrobky v triede 33 (zápis č. 275 247)
   Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietka sa zamieta

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: napadnuté rozhodnutie sa ruší a vracia sa námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b), článku 8 ods. 2 bodu iii) a článku 73 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 a procesných náležitostí, tak ako sú obsiahnuté v rôznych pravidlách nariadenia Rady (ES) č. 2868/95.


title: Vec T-352/13 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. apríla 2015 – BX/Komisia („Odvolanie — Verejná služba — Prijímanie — Oznámenie o výberovom konaní — Všeobecné výberové konanie — Vytvorenie rezervy pre budúce prijímanie administrátorov (AD) platovej triedy 5 s bulharským alebo rumunským občianstvom v oblasti práva — Rozhodnutie výberovej komisie o nezapísaní odvolateľa na rezervný zoznam — Dôkazné bremeno — Referenčné porovnávanie — Rovnosť zaobchádzania — Stabilita zloženia výberovej komisie — Článok 3 piaty odsek prílohy III služobného poriadku — Skreslenie skutkových okolností a dôkazov — Žaloba o náhradu škodu — Rozhodnutie o trovách konania“)

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. apríla 2015 – BX/Komisia
   (Vec T-352/13 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Prijímanie - Oznámenie o výberovom konaní - Všeobecné výberové konanie - Vytvorenie rezervy pre budúce prijímanie administrátorov (AD) platovej triedy 5 s bulharským alebo rumunským občianstvom v oblasti práva - Rozhodnutie výberovej komisie o nezapísaní odvolateľa na rezervný zoznam - Dôkazné bremeno - Referenčné porovnávanie - Rovnosť zaobchádzania - Stabilita zloženia výberovej komisie - Článok 3 piaty odsek prílohy III služobného poriadku - Skreslenie skutkových okolností a dôkazov - Žaloba o náhradu škodu - Rozhodnutie o trovách konania“))
   (2015/C 190/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: BX (Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Rata, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 24. apríla 2013, BX/Komisia (F-88/11, Zb. VS, EU:F:2013:51), ktorého cieľom je zrušenie uvedeného rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán BX znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec T-408/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. mája 2011 — ancotel/ÚHVT — Acotel (ancotel.) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ancotel — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ACOTEL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Príslušná skupina verejnosti“ ]

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2011 — ancotel/ÚHVT — Acotel (ancotel.)
   (Vec T-408/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ancotel - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ACOTEL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Príslušná skupina verejnosti)
   2011/C 204/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ancotel GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: H. Truelsen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Acotel SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne D. De Simone a D. Demarinis, avocats, neskôr D. De Simone, D. Demarinis a J. Wrede, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. júna 2009 (vec R 1385/2008-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Acotel SpA a ancotel GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 19. júna 2009 (vec R 1385/2008-1) sa zamieta.

               2.

               ÚHVT znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli ancotel GmbH.

               3.

               Acotel SpA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.