title: Vec C-94/16 P: Odvolanie podané 16. februára 2016: LTJ Diffusion proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 15. decembra 2015 vo veci T-83/14, LTJ Diffusion/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo – Arthur a Aston (ARTHUR & ASTON)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/8

         Odvolanie podané 16. februára 2016: LTJ Diffusion proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 15. decembra 2015 vo veci T-83/14, LTJ Diffusion/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo – Arthur a Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Vec C-94/16 P)
   (2016/C 326/16)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: LTJ Diffusion (v zastúpení: F. Fajgenbaum, avocate)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo,
   Arthur a Aston SAS
   Uznesením z 15. júna 2016 Súdny dvor (siedma komora) odvolanie zamietol


title: Vec C-540/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 24. októbra 2011 — Daniel Levy, Carine Sebbag/Belgicko — SPF Finances

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 24. októbra 2011 — Daniel Levy, Carine Sebbag/Belgicko — SPF Finances
      (Vec C-540/11)
      (2012/C 25/53)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Daniel Levy, Carine Sebbag

         Žalovaný: Belgicko — SPF Finances

         Prejudiciálna otázka

      Postupuje členský štát v súlade s právom Spoločenstva a obzvlášť s článkom 56 v spojení s článkom 10, článkom 57 ods. [2] a článkom 293 Zmluvy ES, ak sa v dohode o zamedzení dvojitého zdanenia s iným členským štátom zaviaže k odstráneniu dvojitého zdanenia dividend vyplývajúcemu z rozdelenia daňovej právomoci určenej touto dohodou, pričom následne doplní svoj vnútroštátny zákon tak, že toto zamedzenie dvojitého zdanenia neuľahčuje?


title: Vec C-279/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 22. mája 2013 — C More Entertainment/Linus Sandberg

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 22. mája 2013 — C More Entertainment/Linus Sandberg
   (Vec C-279/13)
   2013/C 207/55
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: C More Entertainment AB

      Odporca: Linus Sandberg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa pojem verejný prenos v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES (1) činnosť spočívajúcu v poskytnutí prepojenia na dielo, ktoré vysiela nositeľ autorského práva k tomuto dielu, na verejne dostupnej internetovej stránke prostredníctvom kliknutia na link?

               2.

               Závisí odpoveď na prvú otázku od spôsobu poskytnutia prepojenia?

               3.

               Má sa vziať do úvahy skutočnosť, že prístup k dielu, na ktoré odkazuje prepojenie, je akýmkoľvek spôsobom obmedzený?

               4.

               Môžu členské štáty priznať autorovi širšie výlučné právo tým, že stanovia, že verejný prenos zahŕňa aj činnosti, ktoré nie sú uvedené v článku 3 ods. 1 smernice?

               5.

               Môžu členské štáty priznať nositeľovi práv širšie výlučné právo tým, že stanovia, že verejný prenos zahŕňa aj činnosti, ktoré nie sú uvedené v článku 3 ods. 2 smernice?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).


title: Vec T-280/10: Žaloba podaná 25. júna 2010 — Milux/ÚHVT (ANEURYSMCONTROL)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/46

         Žaloba podaná 25. júna 2010 — Milux/ÚHVT (ANEURYSMCONTROL)
   (Vec T-280/10)
   ()
   2010/C 234/82
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. apríla 2010 vo veci R 1432/2009-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ANEURYSMCONTROL“ pre tovary a služby tried 9, 10 a 44.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne uplatnil zásadu rovnosti zaobchádzania v skutkových okolnostiach prejednávanej veci; subsidiárne, porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, nemá dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec T-450/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júna 2009 — Harwin International/ÚHVT — Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva Pickwick COLOUR GROUP — Skoršie národné ochranné známky PicK OuiC a PICK OUIC Cuadrado, S.A. VALENCIA — Žiadosť o predloženie dôkazu o používaní — Článok 56 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/46

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júna 2009 — Harwin International/ÚHVT — Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP)
   (Vec T-450/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva Pickwick COLOUR GROUP - Skoršie národné ochranné známky PicK OuiC a PICK OUIC Cuadrado, S.A. VALENCIA - Žiadosť o predloženie dôkazu o používaní - Článok 56 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 180/85
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Harwin International LLC (Albany, New-York, Spojené štáty americké) (v zastúpení: D. Przedborski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Cuadrado, SA (Paterna, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. septembra 2007 (vec R 1245/2006-2), ktoré sa týka konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Cuadrado, SA a Harwin International LLC

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 10. septembra 2007 (vec R 1245/2006-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Harwin International LLC.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec T-478/15: Žaloba podaná 21. augusta 2015 – Rumunsko/Komisia

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/33

         Žaloba podaná 21. augusta 2015 – Rumunsko/Komisia
   (Vec T-478/15)
   (2015/C 346/39)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rumunsko (v zastúpení: R. Radu, A. Buzoianu, E. Gane, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie prijaté listom č. BUDG/B/3/MV D(2015) 2453089 z 11. júna 2015, v ktorom ukladá Rumunsku povinnosť zaplatiť hrubú čiastku vo výške 1 079 513,09 eura z titulu vlastných zdrojov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci Európskej komisie na prijatie napadnutého rozhodnutia

                           —

                           Právo Únie neobsahuje žiadne ustanovenie, ktoré by zverilo Komisii právomoc poskytnúť uložiť členskému štátu povinnosť zaplatiť sumu peňazí zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov Únie, t. j. strate, ku ktorej došlo znížením cla iným členským štátom povereným ich výmerom, výberom a odvodom do rozpočtu Únie z titulu vlastných tradičných zdrojov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatočnom a neprimeranom odôvodnení napadnutého rozhodnutia

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne a primerane odôvodnené, ako to vyžaduje článok 296 ZFEÚ. Na jednej strane napadnuté rozhodnutie neobsahuje právny základ k jeho prijatiu, ktorý nemôže byť určený ani odkazom na iné skutočnosti v liste. Na druhej strane Komisia neuviedla v obsahu napadnutého rozhodnutia právne odôvodnenie, ktoré ju viedlo k uloženiu tejto platobnej povinnosti Rumunsku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výkone právomoci Komisie

                           —

                           Rumunsko sa domnieva, že v rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol, že uvedená inštitúcia konala v medziach právomocí, ktoré jej boli zverené Zmluvami, táto inštitúcia vykonávala svoju právomoc nesprávne za porušenia zásady dobrej správy vecí verejných a práva Rumunska na obhajobu.

                           —

                           Komisia porušila svoju povinnosť náležitej starostlivosti a dobrej správy vecí verejných tým, že riadne nepreskúmala všetky relevantné informácie, ktoré mala k dispozícii alebo nepožiadala o ďalšie potrebné informácie pred prijatím napadnutého rozhodnutia. Komisia nepreukázala priamu príčinnú súvislosť medzi skutočnosťami vytýkanými Rumunsku a stratou vlastných zdrojov Únie. Komisia okrem toho neodôvodnila sumu, ktorú požadovala od Rumunska odkazujúc na výšku ciel zodpovedajúcich hodnote predmetných tranzitných operácií, ale vychádzala z hodnoty zníženej Nemeckom.

                           —

                           Činnosť Komisie bola nepredvídateľná a neumožňovala Rumunsku vykonávať svoje práva na obhajobu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení požiadaviek právnej istoty a legitímnych očakávaní

                           —

                           Komisia neoznačila ani nespresnila právne predpisy, na základe ktorých uložila platobnú povinnosť a ich uplatnenie nemohlo byť predvídateľné pre Rumunsko. Rumunsko nemohlo pred doručením listu Komisie predvídať, ani poznať svoju povinnosť poskytnúť požadovanú sumu do rozpočtu Únie. Navyše Rumunsko sa domnieva, že Komisia porušila legitímne očakávania Rumunska prijatím napadnutého rozhodnutia a uložením povinnosti Rumunsku zaplatiť päť rokov po tom, čo nastali relevantné skutkové udalosti a napriek návrhom predloženým Komisiou počas dialógov vedených s rumunskými orgánmi počas tohto obdobia, pokiaľ ide o neexistenciu povinnosti z jej strany zaplatiť príslušné colné dlhy za predmetné tranzitné operácie.


title: Vec C-398/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  3. januára 2011 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. januára 2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-398/10) (1)

   2011/C 89/30
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-610/11: Odvolanie podané 29. novembra 2011 : Centrotherm Systemtechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  15. septembra 2011 vo veci T-434/09, Centrotherm Systemtechnik GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/7

         Odvolanie podané 29. novembra 2011: Centrotherm Systemtechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. septembra 2011 vo veci T-434/09, Centrotherm Systemtechnik GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-610/11)
   2012/C 80/09
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Centrotherm Systemtechnik GmbH (v zastúpení: A. Schulz a C. Onken, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 15. septembra 2011 vo veci T-434/09,

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. augusta 2009 vo veci R 6/2008-4 v rozsahu, v akom vyhovelo návrhu na zrušenie ochrannej známky Spoločenstva č. 1 301 019 CENTROTHERM,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu, ktorým zamietol žalobu odvolateľky proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. augusta 2009 týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG a Centrotherm Systemtechnik GmbH.
   Odvolateľka opiera svoje odvolanie o nasledujúce dôvody:

               1.

               Napadnuté rozhodnutie porušuje článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) tým, že neuznáva dôkaznú hodnotu čestného vyhlásenia konateľa odvolateľky, ktoré bolo predložené zrušovaciemu oddeleniu. Na rozdiel od názoru odvolacieho senátu a Všeobecného súdu predstavuje toto čestné vyhlásenie dokonca podľa judikatúry Všeobecného súdu prípustný dôkazný prostriedok v zmysle článku 78 ods. 1 písm. f) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

               2.

               Všeobecný súd okrem toho nesprávne vyložil článok 76 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva. Na rozdiel od názoru, ktorý zastávali predchádzajúce inštancie, podľa jednoznačného znenia článku 76 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, ako aj štruktúry nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva platí v konaní vo veci zrušenia podľa článku 51 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva zásada preskúmania skutočností ex offo.

               3.

               Dokumenty, ktoré odvolateľka predložila odvolaciemu senátu, nemali byť odmietnuté ako oneskorené. To vyplýva jednak zo štruktúry nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, osobitne z porovnania predpisov o používaní, ktoré platia v konaní vo veci zrušenia, s úpravou námietkového konania a konania o vyhlásení neplatnosti z dôvodu absolútnych prekážok priznania ochrany, jednak zo všeobecných zásad rozdelenia dôkazného bremena.
               Z tohto dôvodu je nutné účelové zúženie pravidla 40 ods. 5 vykonávacieho nariadenia (2).

               4.

               Ak by Súdny dvor odmietol účelové zúženie pravidla 40 ods. 5 vykonávacieho nariadenia, je toto pravidlo neuplatniteľné, keďže je v rozpore s ustanoveniami a štruktúrou nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva a porušuje všeobecnú právnu zásadu proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva; Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189.


title: Vec T-371/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. mája 2012 — Retractable Technologies/ÚHVT — Abbott Laboratories (RT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky RT — Skoršia národná slovná ochranná známka RTH — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2012 — Retractable Technologies/ÚHVT — Abbott Laboratories (RT)
   (Vec T-371/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky RT - Skoršia národná slovná ochranná známka RTH - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/21
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Retractable Technologies, Inc. (Little Elm, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: K. Dröge, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne C. Jenewein, neskôr G. Schneider a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Abbott Laboratories (Abbot Park, Illinois, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. júla 2009 (vec R 1234/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Abbott Laboratories a Retractable Technologies, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Retractable Technologies, Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Vec T-483/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – Oikonomopoulos/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť — Škody spôsobené Komisiou v rámci vyšetrovania OLAF a zo strany OLAF — Žaloba o náhradu škody — Návrh na určenie, že akty OLAF z právneho hľadiska neexistujú a sú neprípustné ako dôkaz pred vnútroštátnymi orgánmi — Prípustnosť — Zneužitie právomoci — Spracovávanie osobných údajov — Právo na obranu“)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – Oikonomopoulos/Komisia
   (Vec T-483/13) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Škody spôsobené Komisiou v rámci vyšetrovania OLAF a zo strany OLAF - Žaloba o náhradu škody - Návrh na určenie, že akty OLAF z právneho hľadiska neexistujú a sú neprípustné ako dôkaz pred vnútroštátnymi orgánmi - Prípustnosť - Zneužitie právomoci - Spracovávanie osobných údajov - Právo na obranu“))
   (2016/C 326/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Athanassios Oikonomopoulos (Atény, Grécko) (v zastúpení: pôvodne N. Korogiannakis a I. Zarzoura, neskôr G. Georgios, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na náhradu škody spôsobenej Komisiou, ako aj Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) a na druhej strane, návrh na určenie toho, aby boli akty OLAF vyhlásené z právneho hľadiska za neexistujúce a neprípustné ako dôkaz pred vnútroštátnymi orgánmi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Athanassios Oikonomopoulos je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec C-109/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španielsko) 3. marca 2017 – Bankia S.A./Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán a María Concepción Marí Merino

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španielsko) 3. marca 2017 – Bankia S.A./Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán a María Concepción Marí Merino
   (Vec C-109/17)
   (2017/C 161/16)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Oprávnená: Bankia S.A.

      Povinní: Juan Carlos Marí Merino, Juan Pérez Gavilán a María Concepción Marí Merino

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica 2005/29 (1) vykladať v tom zmysle, že článku 11 tejto smernice odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je platná španielska právna úprava výkonu rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou – článok 695 a nasl. v spojení s článkom 552 ods. 1 LEC –, v ktorej nie je stanovené preskúmanie nekalých obchodných praktík, a to ani ex offo, ani na návrh účastníka konania, lebo sťažuje alebo bráni súdnemu preskúmaniu zmlúv a úkonov, ktoré môžu obsahovať nekalé obchodné praktiky?

               2.

               Má sa smernica 2005/29 vykladať v tom zmysle, že článku 11 tejto smernice odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je španielska právna úprava, ktorá nezaručuje účinné dodržiavanie kódexu správania, ak sa oprávnený rozhodne, že ho neuplatní (články 5 a 6 v spojení s článkom 15 kráľovského zákonného dekrétu 6/2012 z 9. marca)?

               3.

               Má sa článok 11 smernice 2005/29 vykladať v tom zmysle, že mu odporuje španielska vnútroštátna právna úprava, ktorá nedovoľuje spotrebiteľovi, aby sa počas konania o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou domáhal dodržiavania kódexu správania, konkrétne pokiaľ ide o odovzdanie veci namiesto zaplatenia a zánik dlhu (bod 3 prílohy kráľovského zákonného dekrétu 6/2012 z 9. marca – kódex správnej praxe)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).


title: Vec T-409/04: Žaloba podaná dňa 4. októbra 2004: Benito Latino proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/51

         Žaloba podaná dňa 4. októbra 2004: Benito Latino proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-409/04)
   (2004/C 300/99)
   Jazyk konania: francúzština
   Benito Latino, bytom Lauzun (Fancúzsko), v zastúpení: Juan Ramón Iturriagagoitia, advokát, podal 4. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil lekársku správu zo 6. mája 2002, oznámenú žalobcovi 11. novembra 2003 a prevzatú žalobcom 15. novembra 2003,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. novembra obdržané 15. novembra 2003 týkajúce sa priznanej 5 % trvalej čiastočnej invalidity žalobcu a zaviazania žalobcu k náhrade určitých nákladov a odmien členov lekárskej komisie,

               —

               zaviazal Komisiu k náhrade všetkých nákladov a odmien lekárskej komisie,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť všetky trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, bývalý úradník Komisie pracujúci v budove Berlaymont v Bruseli od roku 1969 do roku 1991, žiadal v roku 1994 o uznanie pracovného pôvodu jeho respiračnej choroby spojenej s vystavením azbestu, ktoré ako tvrdí utrpel. Prvé rozhodnutie Komisie v reakcii na túto žiadosť uznávajúce pracovný pôvod jeho choroby a určujúce 5 % mieru invalidity bolo Súdom prvého stupňa zrušené v rámci konania T-300/97 (1) začatého žalobcom.
   Následne po vyššie uvedenom rozsudku Komisia nanovo zvolala lekársku komisiu a po tom, čo táto prijala novú lekársku správu k dátumu 6. mája 2002, Komisia prijala napadnuté rozhodnutie.
   Na podporu svojej žaloby žalobca v prvom rade zdôrazňuje, že správa lekárskej komisie prijatá väčšinou porušuje článok 73 Služobného poriadku, nakoľko neberie do úvahy minoritné votum. Navyše táto správa nezodpovedá podmienkam určeným judikatúrou Súdu prvého stupňa a obsahuje protichodné a nezrozumiteľné závery.
   Žalobca sa rovnako dovoláva porušenia článkov 3, 17 a 20 právnej úpravy týkajúcej sa poistenia rizika úrazu a choroby úradníkov, tretieho odseku prílohy tej istej právnej úpravy a článkov 381 – 383 a 387 a nasledujúcich oficiálneho belgického sadzobníka invalidity. Uvádza tiež neobjektívnosť lekárskej komisie rovnako ako tvrdenú predpojatosť dvoch jej členov voči jeho osobe. Podľa žalobcu musí byť vytvorená nová lekárska komisia za rešpektovania práva na obhajobu.

      (1)  Oznámené v Ú. v. ES 1998 C 41, s. 23


title: Vec C-424/04: Žaloba podaná dňa 4. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/31

         Žaloba podaná dňa 4. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-424/04)
   (2004/C 300/59)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: K. Wiedner a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 4. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Francúzska republika tým, že nestanovila obstarávateľom povinnosť zabezpečiť regulárnosť súťaže tak, že sa jej musí zúčastniť v prípade užšej súťaže aspoň 5 záujemcov, dokonca aj keď nebol stanovený rozsah, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19.2 smernice Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 (1), článku 27.2 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 (2) a článku 22.2 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 (3);

               2.

               vyslovil, že Francúzska republika tým, že vylúčila z pôsobnosti francúzskeho zákona o verejnom obstarávaní zmluvy, ktorých predmetom sú pôžičky alebo finančné záväzky, ktoré sú určené na pokrytie finančných alebo hotovostných potrieb, a ktoré nie sú spojené s úkonmi týkajúcimi sa nehnuteľností, nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 1 a) vii) smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 a článku 1 ods. 4 c) iv) smernice Rady 93/38/EHS (4);

               3.

               vyslovil, že Francúzska republika tým, že nestanovila, že verejné obstarávania, ktorých predmetom sú:

                           —

                           právne služby;

                           —

                           sociálne a zdravotnícke služby;

                           —

                           rekreačné, kultúrne a športové služby;

                           —

                           vzdelávacie služby ako aj rekvalifikačné služby a služby na uľahčenie prístupu k zamestnaniu;

                     podliehajú, čo sa týka zadávania zákaziek, iba povinnostiam, ktoré sa viažu k plneniam definovaným odkazom na normy, ak také existujú, ako aj povinnosti vydať oznámenie o zadaní, bez výslovného uvedenia, že boli dodržané pravidlá a princípy stanovené zmluvou,
               nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z toho, že by mali byť dodržiavané princípy a pravidlá stanovené zmluvou (článok 49) a najmä princíp rovnosti zaobchádzania a princíp transparentnosti, ktorý je zabezpečený primeraným zverejnením postupov verejného obstarávania;

               4.

               zaviazal Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Francúzsky zákon o verejnom obstarávaní nie je z niektorých hľadísk zlučiteľný s pravidlami a princípmi Zmluvy ES a smernicami Spoločenstva o verejnom obstarávaní.
   Po prvé, Francúzska republika tým, že nestanovila obstarávateľom povinnosť zabezpečiť účasť aspoň piatich záujemcov v prípade, keď nebol stanovený rozsah, nesplnila povinnosť stanovenú smernicami Spoločenstva zabezpečiť regulárnu súťaž pri niektorých verejných obstarávaniach prostredníctvom užšej súťaže.
   Francúzska republika rovnako nesplnila povinnosť tým, že vylúčila z pôsobnosti francúzskeho zákona o verejnom obstarávaní zmluvy, ktorých predmetom sú pôžičky a finančné záväzky, ktoré sú určené na pokrytie finančných alebo hotovostných potrieb, a ktoré nie sú spojené s úkonmi týkajúcimi sa nehnuteľností. Tieto zmluvy sa však týkajú poskytovania služieb a patria teda do pôsobnosti smerníc. Okrem toho na ne nemožno hľadieť tak, že sa na ne vzťahuje výnimka týkajúca sa cenných papierov a iných finančných nástrojov.
   Napokon, skutočnosť, že obstarávanie určitých služieb bolo vyňaté z povinnosti zabezpečiť primeraný stupeň zverejnenia, predstavuje nedodržanie princípu nediskriminácie stanoveného v článku 49 ES ako aj princípu transparentnosti.

      (1)  Smernica Rady 93/36/EHS o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199 z 9.8.1993, s. 1).

      (2)  Smernica Rady 92/50/EHS o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209 z 24.7.1992, s. 1).

      (3)  Smernica Rady 93/37/EHS o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199 z 9.8.1993, s. 54).

      (4)  Smernica Rady 93/38/EHS zo 14.6.1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 199 z 9.8.1993, s. 84).


title: Vec C-10/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. decembra 2013 — Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG/Rada Európskej únie, Európska komisia, Euroalliages [Odvolanie — Dumping — Nariadenie (ES) č. 172/2008 — Dovozy ferosilícia s pôvodom v Číne, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku — Čiastočné predbežné preskúmanie — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 3 ods. 7 — Známe faktory — Ujma výrobnému odvetviu Únie — Príčinná súvislosť]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. decembra 2013 — Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG/Rada Európskej únie, Európska komisia, Euroalliages
   (Vec C-10/12 P) (1)

   (Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 172/2008 - Dovozy ferosilícia s pôvodom v Číne, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku - Čiastočné predbežné preskúmanie - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 3 ods. 7 - Známe faktory - Ujma výrobnému odvetviu Únie - Príčinná súvislosť)
   2014/C 52/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG (v zastúpení: A. Willems a S. De Knop, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia), Euroalliages (v zastúpení: J. Bourgeois, Y. van Gerven a N. McNelis, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. októbra 2010, Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing/Rada (T-192/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu týkajúcu sa čiastočného zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 172/2008 z 25. februára 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz ferosilícia s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Kazachstane, bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku (Ú. v. EÚ L 55, s. 6)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Transnational Company „Kazchrome“ AO a ENRC Marketing AG sú povinné nahradiť trovy konania súvisiace s týmto konaním.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

               4.

               Euroalliages znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec C-74/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Belgicko) — Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, predtým ThyssenKrupp Industrieservice GmbH/Berlaymont 2000 SA (Verejné zmluvy na zhotovenie prác — Smernica 93/37/EHS — Článok 24 — Dôvody vylúčenia — Povinnosti týkajúce sa platenia príspevkov na sociálne zabezpečenie a daní — Povinnosť zápisu uchádzačov, pod hrozbou vylúčenia —  „Registračná komisia“ a jej právomoci — Preskúmavanie platnosti osvedčení vydaných príslušnými orgánmi členského štátu sídla zahraničných uchádzačov)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Belgicko) — Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, predtým ThyssenKrupp Industrieservice GmbH/Berlaymont 2000 SA
   (Vec C-74/09) (1)

   (Verejné zmluvy na zhotovenie prác - Smernica 93/37/EHS - Článok 24 - Dôvody vylúčenia - Povinnosti týkajúce sa platenia príspevkov na sociálne zabezpečenie a daní - Povinnosť zápisu uchádzačov, pod hrozbou vylúčenia - „Registračná komisia“ a jej právomoci - Preskúmavanie platnosti osvedčení vydaných príslušnými orgánmi členského štátu sídla zahraničných uchádzačov)
   2010/C 246/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky: Bâtiments et Ponts Construction SA, WISAG Produktionsservice GmbH, predtým ThyssenKrupp Industrieservice GmbH

      Odporkyňa: Berlaymont 2000 SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Belgicko) — Výklad článku 24 ods. 2 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163), ako aj článkov 49 ES a 50 ES — Verejné obstarávanie — Vnútroštátna právna úprava, ktorá povoľuje na jednej strane obstarávateľovi vylúčiť z verejného obstarávania uchádzača z dôvodu, že nie je zaregistrovaný v tomto členskom štáte, hoci uchádzač predložil rovnocenné osvedčenia vydané orgánmi iného členského štátu, a na druhej strane podriadiť tieto osvedčenia na preskúmanie platnosti — Zlučiteľnosť tejto právnej úpravy s ustanoveniami už citovaného práva Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zhotoviteľovi so sídlom v inom členskom štáte ukladá na účely udelenia verejnej zákazky v členskom štáte obstarávateľa povinnosť byť v tomto členskom štáte držiteľom registrácie týkajúcej sa neexistencie dôvodov vylúčenia vymenovaných v článku 24 prvom odseku smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác, pod podmienkou, že takáto povinnosť nebráni účasti zhotoviteľa na predmetnom verejnom obstarávaní, ani ju neodďaľuje a ani nie je spojená s nadmernými administratívnymi nákladmi a že má za cieľ iba overenie odborných vlastností uchádzača v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je overovaním osvedčení vydaných zhotoviteľovi z iného členského štátu daňovými orgánmi a orgánmi sociálneho zabezpečenia tohto štátu poverený iný orgán než obstarávateľ, ak:

                           —

                           sa tento orgán skladá z väčšej časti z osôb menovaných organizáciami zamestnávateľov a zamestnancov z odvetvia stavebníctva provincie, v ktorej sa vykonáva predmetné verejné obstarávanie, a ak

                           —

                           táto právomoc zahŕňa vecné preskúmanie platnosti uvedených osvedčení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-317/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemecko) 27. júna 2011 — Rainer Reimann/Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Nemecko) 27. júna 2011 — Rainer Reimann/Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG
   (Vec C-317/11)
   2011/C 269/53
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Rainer Reimann

      Žalovaná: Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 31 Charty základných práv a článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je § 13 ods. 1 BUrlG (Spolkový zákon o dovolenke), podľa ktorej možno v kolektívnej zmluve pre niektoré odvetvia skrátiť dĺžku ročnej dovolenky v trvaní najmenej štyroch týždňov?

               2.

               Má sa článok 31 Charty základných práv a článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času vykladať v tom zmysle, že bráni kolektívnej vnútroštátnej právnej úprave, akou je Bundesrahmentarifvertrag Bau (Kolektívna zmluva, ktorá stanovuje všeobecný rámec pre stavebný priemysel), ktorá ustanovuje, že nárok na dovolenku nevzniká za tie roky, počas ktorých pracovník pre chorobu nedosiahne určitú výšku hrubej mzdy?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú prejudiciálnu otázku: Je v takomto prípade právna úprava, akou je § 13 ods. 2 BUrlG, neuplatniteľná?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú až tretiu prejudiciálnu otázku: Uplatní sa s ohľadom na účinnosť právnej úpravy § 13 ods. 2 BUrlG a ustanovení Bundesrahmentarifvertrag Bau ochrana legitímnej dôvery, ak ide o obdobie, ktoré predchádza 1. decembru 2009 a nadobudnutiu platnosti Lisabonskej zmluvy a Charty základných práv? Má sa zmluvným stranám Bundesrahmentarifvertrag Bau poskytnúť lehota, počas ktorej sa im umožní, aby sa sami dohodli na inej úprave?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času; Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec T-512/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. septembra 2011 — Nike International/ÚHVT (DYNAMIC SUPPORT) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DYNAMIC SUPPORT — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 ]

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. septembra 2011 — Nike International/ÚHVT (DYNAMIC SUPPORT)
   (Vec T-512/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DYNAMIC SUPPORT - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 319/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nike Internationl Ltd (Beaverton, Oregon, Spojené štáty) (v zastúpení: M. de Justo Bailey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. augusta 2010 (vec R 640/2010-4) týkajúca prihlášky slovného označenia DYNAMIC SUPPORT ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nike International Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. novembra 2004 vo veci C-78/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica č. 96/61/ES — Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/18

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 18. novembra 2004
   vo veci C-78/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica č. 96/61/ES - Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia)
   (2005/C 6/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-78/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: U. Wölker a M. Konstantinidis) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 18. februára 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: C. Gulmann, vykonávajúci funkciu predsedu piatej komory, sudcovia: R. Schintgen a P. Kūris (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 18. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika tým, že:

                           —

                           neprebrala úplne definíciu pojmu „existujúce zariadenie“ v zmysle článku 2 bod 4 smernice Rady č. 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia do Gewerbeordnung 1994 (kódex remeselných, obchodných a priemyselných živností z roku 1994) v znení zmien a doplnení vykonaných Bundesgesetz BGBl., 88/2000, ktorý nadobudol účinnosť 1. septembra 2000;

                           —

                           neprebrala úplne požiadavky kladené ako podmienky povolenia v zmysle článku 9 ods. 4 tejto smernice do Gewerbeordnung 1994 v znení neskorších zmien a doplnení a požiadavky podľa odsekov 3 a 5 toho istého článku do Niederösterreichisches Elektrizitätswesengesetz 2001 (ďalej len „NÖ EwG 2001“);

                           —

                           neprebrala úplne prílohu IV tej istej smernice do Gewerbeordnung 1994 v znení neskorších zmien a doplnení a do NÖ EwG 2001;

                           —

                           neprebrala vyššie uvedenú smernicu, čo sa týka spaľovní v zmysle prílohy I, bod 1.1 tejto smernice do Gewerbeordnung 1994 v znení neskorších zmien a doplnení a do Salzburger Abfallwirtschaftsgesetz 1998;

                           —

                           neprebrala úplne smernicu č. 96/61 do Burgenländisches Elektrizitätswesengesetz 1999, a

                           —

                           neprebrala túto smernicu, čo sa týka zariadení na intenzívny chov v zmysle prílohy I bod 6.6 tejto smernice, do zákonodarstva Länder Burgenland, Salzbursko a Tirolsko,

                     si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 body 4 a článku 9 ods. 3 a 5 a z prílohy IV vyššie uvedenej smernice, ako aj z článku 1 v spojení s prílohou I body 1.1 a 6.6 tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 94 zo dňa 17.4.2004


title: Vec C-188/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 23. apríla 2012 — Italia Zuccheri SpA a CO.PRO.B/AGEA a Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 23. apríla 2012 — Italia Zuccheri SpA a CO.PRO.B/AGEA a Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Vec C-188/12)
   2012/C 194/21
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: Italia Zuccheri SpA a Cooperativa Produttori Bieticoli rl (CO.PRO.B)

      Odporcovia: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 3 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006 (1) a článok 4 nariadenia Komisie (ES) č. 968/2006 z 27. júna 2006 (2) vykladať tak, že výraz „výrobné zariadenia“ nezahŕňa zariadenia používané cukrovarníckymi podnikmi na skladovanie cukru, na jeho balenie do priameho obalu alebo do druhého obalu na účely jeho uvádzania na trh, a že preto v prípade zariadení, akými sú silá, je potrebné v každom konkrétnom prípade jednotlivo preskúmať, či sú tieto zariadenia súčasťou „výrobnej linky“ alebo či súvisia s inými činnosťami odlišnými od výroby?

               2.

               Má sa najmä článok 4 nariadenia Komisie č. 968/2006 z 27. júna 2006 vykladať v tom zmysle, že v súlade so znením a cieľmi nariadenia č. 320/2006 a nariadenia č. 968/2006, a najmä jeho odôvodnenia 4, zariadenia — ako silá —, ktoré cukrovarnícke podniky používajú na skladovanie cukru, na jeho balenie do priameho obalu alebo do druhého obalu výlučne na účely jeho uvádzania na trh, ktoré nesúvisí s výrobným procesom, spadajú pod zariadenia, ktoré sú uvedené v písmene c) tohto článku a nie pod zariadenia uvedené v písmenách a) a b) tohto článku?

               3.

               Subsidiárne, je článok 4 nariadenia Komisie (ES) č. 968/2006 z 27. júna 2006 s ohľadom na články 3 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006 a na normy vyššej právnej sily a zásady primárneho práva Európskej únie neplatný, ak sa vykladá v tom zmysle, že medzi zariadenia uvedené v odseku 1 písm. a) a b) sú zahrnuté aj zariadenia, ktoré používajú cukrovarnícke podniky na skladovanie cukru, na jeho balenie do priameho obalu alebo do druhého obalu na účely jeho uvádzania na trh, keďže je zrejmé, že cieľom sledovaným nariadením č. 320/2006 je zrušiť výrobu cukrovarníckeho podniku a nie ohroziť jeho možnosť podnikať výlučne v oblasti uvádzania cukru, ktorý bol vyrobený v rámci príslušných výrobných kvót v iných zariadeniach alebo podnikoch, na trh?

               4.

               Ďalej subsidiárne, sú vzhľadom na normy vyššej právnej sily a na zásady primárneho práva Európskej únie v každom prípade články 3 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006 a článok 4 nariadenia Komisie (ES) z 27. júna 2006 platné, keď sa vykladajú tak, že pod pojem „výrobné zariadenia“ alebo zariadenia, ktoré „priamo súvisia s výrobou“, sú zahrnuté zariadenia používané cukrovarníckymi podnikmi na skladovanie cukru, jeho balenie do priameho obalu alebo do druhého obalu na účely jeho uvádzania na trh?

      (1)  Ú. v. EÚ L 58, s. 42.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, s. 32.


title: Vec T-208/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  20. októbra 2008 – BOT Elektrownia Bełchatów a i./Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót pre Poľsko na obdobie od roku 2008 do roku 2012 — Rozhodnutie Komisie neprihliadať na námietky sprostredkované za určitých podmienok — Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. októbra 2008 – BOT Elektrownia Bełchatów a i./Komisia
   (Vec T-208/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót pre Poľsko na obdobie od roku 2008 do roku 2012 - Rozhodnutie Komisie neprihliadať na námietky sprostredkované za určitých podmienok - Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 327/47)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Poľsko), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Poľsko), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Poľsko), Elektrownia „Kozienice“ S.A. (Świerże Górne, Poľsko), Elektrownia Połaniec S.A. – Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Poľsko), Elektrownia „Rybnik“ S.A. (Rybnik, Poľsko), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Poľsko), Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A. (Stalowa Wola, Poľsko), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Poľsko), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Poľsko), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Poľsko) a Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Poľsko) (v zastúpení: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo a S. Boullart, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyne: Elektrociepłownia „Będzin“ S.A. (Będzin, Poľsko), Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A. (Bydgoszcz, Poľsko), Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A. (Bytom, Poľsko), Elektrociepłownia Białystok S.A. (Białystok, Poľsko), Elektrociepłownia „Gorzów S.A.“ (Gorzów, Poľsko), Elektrociepłownia Kalisz-Piwonice S.A. (Kalisz, Poľsko), Elektrociepłownia „Kraków“ S.A. (Krakow, Poľsko), Dalkia Łódź S.A. (Lodž, Poľsko), Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A. (Poznaň, Poľsko), Elektrociepłownia Tychy S.A. (Tychy, Poľsko), Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A. (Wrocław, Poľsko), Elektrociepłownie Wybrzeże S.A. (Gdańsk, Poľsko), Elektrociepłownia Zabrze S.A. (Zabrze, Poľsko) a Elektrociepłownia „Zielona Góra“ S.A. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo a S. Boullart, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1295 v konečnom znení z 26. marca 2007 týkajúceho sa Národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov, ktorý bol oznámený Poľskej republike na obdobie od roku 2008 do roku 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               BOT Elektrownia Bełchatów S.A., BOT Elektrownia Turów S.A., BOT Elektrownia Opole S.A., Elektrownia „Kozienice“ S.A., Elektrownia Połaniec S.A. – Grupa Electrabel Polska, Elektrownia „Rybnik“ S.A., Elektrownia Skawina S.A., Elektrownia „Stalowa Wola“ S.A., Południowy Koncern Energetyczny S.A., Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A., Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. a Zespół Elektrowni Pątnów Adamów Konin S.A. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

               3.

               Elektrociepłownia „Będzin“ S.A., Zespół Elektrociepłowni Bydgoszcz S.A., Zespół Elektrociepłowni Bytom S.A., Elektrociepłownia Białystok S.A., Elektrociepłownia „Gorzów S.A.“, Elektrociepłownia Kalisz Piwonice S.A., Elektrociepłownia „Kraków“ S.A., Dalkia Łódź S.A., Dalkia Poznań Zespół Elektrociepłowni S.A., Elektrociepłownia Tychy S.A., Zespół Elektrociepłowni Wrocławskich Kogeneracja S.A., Elektrociepłownie Wybrzeże S.A., Elektrociepłownia Zabrze S.A. a Elektrociepłownia „Zielona Góra“ S.A. znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec T-74/17: Žaloba podaná 6. februára 2017 – Danjaq/EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/36

         Žaloba podaná 6. februára 2017 – Danjaq/EUIPO – Formosan (Shaken, not stirred)
   (Vec T-74/17)
   (2017/C 121/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Danjaq, LLC (Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Baran a G. Messenger, barristers, D. Stone a A. Dykes, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Formosan IP (Oxford, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Shaken, not stirred“ – prihláška č. 13 406 343.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO vo veci R 255/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyni.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-324/07: Žaloba podaná 28. augusta 2007 – Plant a i./Komisia

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/38

         Žaloba podaná 28. augusta 2007 – Plant a i./Komisia
   (Vec T-324/07)
   (2007/C 247/62)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Gerry Plant (Varteg Pontypool, Spojené kráľovstvo), Mary Kathleen Plant (Varteg Pontypool, Spojené kráľovstvo), Dennis Jones (Neath, Spojené kráľovstvo), William Meyrick (Swansea, Spojené kráľovstvo), J. G. Evans (Ammanford, Spojené kráľovstvo), David Vivian Austin (Neath, Spojené kráľovstvo), D. Powell (Neath, Spojené kráľovstvo), James Rowland McCann (Neath, Spojené kráľovstvo), D. B. Diplock (Neath, Spojené kráľovstvo), John Phillips (Neath, Spojené kráľovstvo) a Richard Thomas Kingston (Swansea, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: W. Graham, Solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 18. júna 2007 vo veci č. 37037 – SWSMA,

               —

               prijať ďalšie opatrenia, ktoré Súd prvého stupňa považuje za správne,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcami sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané vo veci T-318/07 National Association of Licensed Opencast Operators/Komisia.


title: Vec C-1/15 SA: Návrh na povolenie exekúcie prikázaním pohľadávky podaný 12. januára 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Európska komisia

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/20

      Návrh na povolenie exekúcie prikázaním pohľadávky podaný 12. januára 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Európska komisia
      (Vec C-1/15 SA)
      (2015/C 073/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Navrhovateľka: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (v zastúpení: J. Steyt, advokát)

         Odporkyňa: Európska komisia

         Návrhy navrhovateľky

                  —

                  vyhlásiť tento návrh za prípustný a dôvodný.

            V dôsledku toho:

                  —

                  v prvom rade povoliť navrhovateľke zachovať a pokračovať vo výkone už prebiehajúceho zabezpečenia pohľadávky a vykonať ďalšie zabezpečenia pohľadávky voči Európskej únii/Európskej komisii na všetky sumy, príjmy, hodnoty alebo všeobecne akékoľvek predmety, ktoré má alebo bude mať, ktoré dlhuje alebo bude dlhovať, patriace alebo prichádzajúce z akéhokoľvek titulu alebo dôvodu do Demokratickej republiky Kongo,

                  —

                  subsidiárne povoliť navrhovateľke zachovať a pokračovať vo výkone už prebiehajúceho zabezpečenia pohľadávky a vykonať ďalšie zabezpečenia pohľadávky voči Európskej únii/Európskej komisii na všetky sumy, príjmy, hodnoty alebo všeobecne akékoľvek predmety, ktoré má alebo bude mať, ktoré dlhuje alebo bude dlhovať, patriace alebo prichádzajúce z titulu zmluvy podľa súkromného práva do Demokratickej republiky Kongo.

            V každom prípade:

                  —

                  uložiť Európskej únii povinnosť nahradiť všetky trovy konania a výdavky.


title: Vec T-724/16 P: Odvolanie podané 12. októbra 2016: Giorgio Cocchi a Nicola Falcione proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 2. augusta 2016 vo veci F-134/11, Cocchi a Falcione/Komisia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/34

      Odvolanie podané 12. októbra 2016: Giorgio Cocchi a Nicola Falcione proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 2. augusta 2016 vo veci F-134/11, Cocchi a Falcione/Komisia
      (Vec T-724/16 P)
      (2016/C 441/40)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgicko) a Nicola Falcione (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy

      Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:
      rozhodol a vyhlásil

                  —

                  že uznesenie Súdu pre verejnú službu vo veci F—134/11, Cocchi a Falcione/Komisia, sa zrušuje,

            rozhodol prostredníctvom nových ustanovení:

                  —

                  že rozhodnutie z 9. marca 2011 o zamietnutí žiadostí o pomoc sa zrušuje,

                  —

                  že Komisia je povinná uhradiť pánovi Falcionemu sumu 22 000 eur a pánovi Cocchimu sumu 35 000 eur ako náhradu škody, ktorú utrpeli,

                  —

                  že Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú jediný odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa Súd pre verejnú službu dopustil pri posúdení záujmu žalobcov na pokračovaní v konaní. Žalobcovia totiž mali aj iný ako čisto administratívny záujem na tom, aby bola ich žaloba prípustná.


title: Vec C-470/07: Žaloba podaná 24. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/29

         Žaloba podaná 24. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-470/07)
   (2007/C 315/48)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a N. Yerrell)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/54/ES (1) z 29. apríla 2004 o minimálnych bezpečnostných požiadavkách na tunely v transeurópskej cestnej sieti, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénska republika na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/91/ES do vnútroštátneho práva uplynula 30. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 167, 30.4.2004, s. 39; Mim. vyd. 07/008, s. 309.


20150731021616732015/C 270/09522014CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL201506118921Vec C-52/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemecko) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana finančných záujmov Európskej únie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 3 ods. 1 — Premlčacia doba — Dies a quo — Opakujúce sa nezrovnalosti — Prerušenie premlčacej doby — Podmienky — Príslušný orgán — Daná osoba — Akt, ktorý sa týka vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou — Lehota, ktorá sa rovná dvojnásobku premlčacej doby)
 ---documentbreak--- C2702015SK810120150611SK00098192Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemecko) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Vec C-52/14) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana finančných záujmov Európskej únie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 3 ods. 1 — Premlčacia doba — Dies a quo — Opakujúce sa nezrovnalosti — Prerušenie premlčacej doby — Podmienky — Príslušný orgán — Daná osoba — Akt, ktorý sa týka vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou — Lehota, ktorá sa rovná dvojnásobku premlčacej doby)“2015/C 270/09Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 3 ods. 1 tretí pododsek nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa má vyklať v tom zmysle, že pojem „príslušný orgán“ sa má v zmysle tohto ustanovenia považovať za orgán, ktorý je podľa vnútroštátneho práva príslušný na prijatie predmetných aktov vyšetrovania alebo právneho konania, pričom tento orgán môže byť odlišný od orgánu, ktorý priznáva alebo vymáha sumy neoprávnene získané na úkor finančných záujmov Európskej únie.

            2.

            Článok 3 ods. 1 tretí pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že akty týkajúce sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou boli oznámené „danej osobe“ v zmysle tohto ustanovenia, ak všetky skutkové okolnosti umožňujú dospieť k záveru, že dotknuté akty týkajúce sa vyšetrovania alebo právneho konania boli danej osobe skutočne oznámené. Pokiaľ ide o právnickú osobu, táto podmienka je splnená, ak bol dotknutý akt skutočne oznámený osobe, ktorej konanie možno v súlade s vnútroštátnym právom pripísať tejto právnickej osobe, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

            3.

            Článok 3 ods. 1 tretí pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby mohol byť akt kvalifikovaný ako „akt, ktorý sa týka vyšetrovania alebo právneho konania“ v zmysle tohto ustanovenia, musí dostatočne presne vymedziť činnosti, ktorých sa týkajú podozrenia z nezrovnalostí. Táto požiadavka presnosti však nevyžaduje, aby uvedený akt uvádzal možnosť uloženia osobitnej sankcie alebo vydanie osobitného správneho opatrenia. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či správa v prejednávanom prípade spĺňa túto podmienku.

            4.

            Článok 3 ods. 1 druhý pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o úzku časovú súvislosť, ktorá má existovať medzi nezrovnalosťami, aby predstavovali „opakujúcu sa nezrovnalosť“ v zmysle tohto ustanovenia, sa vyžaduje len to, aby bolo obdobie medzi jednotlivými nezrovnalosťami kratšie ako premlčacia doba stanovená v prvom pododseku toho istého odseku. Nezrovnalosti, o aké ide vo veci samej, týkajúce sa výpočtu množstiev cukru skladovaného výrobcom, ku ktorému došlo v rôznych hospodárskych rokoch a ktoré viedli k nesprávnemu uvedeniu týchto množstiev tým istým výrobcom, a teda k neoprávnenému vyplateniu súm z dôvodu náhrady skladovacích nákladov, v zásade predstavujú „opakovanú nezrovnalosť“ v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 2988/95, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

            5.

            Článok 3 ods. 1 druhý pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že kvalifikovanie všetkých nezrovnalostí ako „pokračujúca alebo opakujúca sa nezrovnalosť“ v zmysle tohto ustanovenia nie je vylúčená v prípade, ak príslušný orgán nepodriadil danú osobu pravidelným a dôkladným kontrolám.

            6.

            Článok 3 ods. 1 štvrtý pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že lehota stanovená v tomto pododseku začne v prípade pokračujúcej alebo opakujúcej sa lehoty plynúť odo dňa, keď sa táto nezrovnalosť skončila, bez ohľadu na dátum, ku ktorému sa vnútroštátny správny orgán o tejto nezrovnalosti dozvedel.

            7.

            Článok 3 ods. 1 nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že akty týkajúce sa vyšetrovania alebo právneho konania prijaté príslušným správnym orgánom a oznámené danej osobe v súlade s tretím pododsekom tohto odseku nemajú za následok prerušenie lehoty stanovenej v štvrtom pododseku tohto istého odseku.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-591/10: Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Castiglioni/Komisia

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/32

         Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Castiglioni/Komisia
   (Vec T-591/10)
   2011/C 55/58
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Castiglioni Srl (Busto Arsizio, Taliansko) (v zastúpení: G. Turri, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté akty, ktoré sú lepšie opísané v tejto žalobe, tým, že sa vyhlásia za neplatné, a zaviazať Európsku komisiu na náhradu škody v osobitnej podobe, aj prostredníctvom vyhlásenia akejkoľvek zmluvy medzi Komisiou a úspešnými uchádzačmi za neplatnú, zrušenú alebo neúčinnú,

               —

               alternatívne zrušiť napadnuté akty, ktoré sú lepšie opísané v tejto žalobe, tým, že sa vyhlásia za neplatné, a zaviazať Európsku komisiu na náhradu škody vrátane tzv. „študijnej škody“, ktorú utrpel Castiglioni Srl v primeranej výške a ktorá má byť určená v priebehu konania, spolu s úrokmi a s ohľadom na devalváciu meny ku dňu skutočného zaplatenia,

               —

               v každom prípade zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa na oporu svojej žaloby odvoláva na tri žalobné dôvody:

               —

               Prvý žalobný dôvod sa týka porušenia článku 137 ods. 4 nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/04, s. 145), porušenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania a následných vysvetlení a neexistencie odôvodnenia.
               V tejto súvislosti je uvedené, že žalobca preukázal, že má štandartnú minimálnu úroveň kapacity, ktorá bola v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania vyžadovaná, a skutočnosť, že splnenie minimálnych požiadaviek bolo preukázané čiastočne priamo a čiastočne za pomoci kapacít iných subjektov je úplne irelevantná, keďže pomoc prostredníctvom kapacít iných subjektov je výslovne uvedené v pravidlách, ktorými sa prejednávaná vec riadila. Neposúdenie ponuky žalobcu je preto nezákonné.

               —

               Druhý žalobný dôvod sa týka porušenia článku 148 ods. 3 nariadenia (ES, Euratom) č. 2342/2002 a neexistencie odôvodnenia.
               V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že aj v prípade záveru, že dokumenty predložené žalobcom na účely preukázania dodržania Štandardu ST3 neboli jasné, verejný obstarávateľ mal uplatniť článok 148 ods. 3 nariadenia č. 2342/2002.

               —

               Tretí žalobný dôvod sa týka nezákonnosti oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania.
               Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že ak sa prijme spochybňovaný predpoklad, že odôvodnenie stanoviska verejného obstarávateľa vychádza z oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, žalobca toto oznámenie napáda a opiera sa o výhrady stanovené vyššie v súvislosti s prvým žalobným dôvodom.


title: Vec T-21/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. mája 2010 — Chalkor/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených inštalačných rúr — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Nepretržité porušenie vo viacerých formách — Pokuty — Obmedzená účasť na karteli — Geografický rozsah relevantného trhu — Dĺžka porušenia — Spolupráca“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2010 — Chalkor/Komisia
   (Vec T-21/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených inštalačných rúr - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Nepretržité porušenie vo viacerých formách - Pokuty - Obmedzená účasť na karteli - Geografický rozsah relevantného trhu - Dĺžka porušenia - Spolupráca“)
   2010/C 179/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chalkor AE Epexergasias Metallon (Atény, Grécko) (v zastúpení: I. Forrester, QC, A. Schulz a A. Komninos, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobkyni rozhodnutím Komisie K(2004) 2826 z 3. septembra 2004, týkajúcim sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/E-1/38.069 — Medené inštalačné rúry)

      Výrok rozsudku

               1.

               Suma pokuty uloženej spoločnosti Chalkor AE Epexergasias Metallon podľa článku 2 písm. d) rozhodnutia Komisie K(2004) 2826 z 3. septembra 2004, týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/E-1/38.069 — Medené inštalačné rúry) sa stanovuje na 8,2467 milióna eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Spoločnosť Chalkor Epexergasias Metallon a Európska komisia znášajú každá svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-617/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. januára 2015 – Aic/ÚHVT – ACV Manufacturing (Vložky do výmenníka tepla) („Dizajn Spoločenstva – Konanie o výmaze dizajnu – Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci vložku do výmenníka tepla – Dôvod výmazu – Nedostatok viditeľnosti súčasti zloženého výrobku – Článok 4 ods. 2 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. januára 2015 – Aic/ÚHVT – ACV Manufacturing (Vložky do výmenníka tepla)
      (Vec T-617/13) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze dizajnu - Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci vložku do výmenníka tepla - Dôvod výmazu - Nedostatok viditeľnosti súčasti zloženého výrobku - Článok 4 ods. 2 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2015/C 073/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aic S.A. (Gdyňa, Poľsko) (v zastúpení: J. Radłowski, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgicko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 10. septembra 2013 (vec R 688/2012-3) týkajúcemu sa konania o výmaze dizajnu vedeného medzi spoločnosťami ACV Manufacturing a Aic S.A.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Aic S.A. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-621/16 P: Odvolanie podané 25. novembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) vo veciach T-353/14 a T-17/15, Taliansko/Komisia

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/16

         Odvolanie podané 25. novembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) vo veciach T-353/14 a T-17/15, Taliansko/Komisia
   (Vec C-621/16 P)
   (2017/C 046/18)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Talianska republika, Litovská republika

      Návrhy odvolateľky

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               ak sa Súdny dvor domnieva, že to stav konania dovoľuje, zamietol žalobu v prvom stupni ako nedôvodnú,

               —

               zaviazal Taliansku republiku na náhradu škody v tomto konaní a v konaní v prvom stupni,

               —

               uložil Litovskej republike povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia na podporu svojho odvolania uvádza štyri odvolacie dôvody: 1) nesprávne právne posúdenie pri výklade právnej povahy „Všeobecných ustanovení“ uplatniteľných na výberové konania a nesprávne právne posúdenie pri výklade článku 7 ods. 1 prílohy III Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a v dôsledku toho nesprávne odôvodnenie; 2) nesprávne právne posúdenie a porušenie povinnosti odôvodnenia pri výklade článku 1d služobného poriadku; 3) nesprávne právne posúdenie pri výklade (okrem iného kontradiktórnom) článku 28f služobného poriadku a pri výklade kritérií týkajúcich sa súdneho preskúmavania Všeobecným súdom; 4) nesprávne právne posúdenie pri výklade článku 2 nariadenia č. 1/58 (Ú. v. 17, 6. októbra 1958, s. 385).

               1.

               Prvý odvolací dôvod je rozdelený do štyroch častí. V prvej časti Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade právnej povahy „Všeobecných pravidiel“ uplatniteľných na výberové konania (Ú. v. 2014, C 60A/1) z dôvodu, že podľa Komisie uvedené ustanovenia stanovujú nové a konkrétne povinnosti pre priebeh výberových konaní, t. j. povinností, ktoré neboli napadnutými oznámeniami o výberovom konaní zmenené. V druhej časti prvého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 7 ods. 1 prílohy III služobného poriadku v tom zmysle, že EPSO nemá regulačnú právomoc, ktorá by mu umožňovala stanoviť všeobecné a neurčité pravidlá týkajúce sa jazykového režimu výberových konaní, ktoré usporiadava. Podľa Komisie EPSO má takúto právomoc. V tejto súvislosti sa Komisia dovoláva aj porušenia povinnosti uviesť odôvodnenie v rozsahu, v akom si Všeobecný súd v bode 57 nepadnutého rozsudku protirečí, keď konštatuje, že EPSO má napriek tomu právomoc posudzovať potreby orgánov a subjektov Únie, vrátane ich jazykových potrieb v rámci usporadúvania rôznych výberových konaní. V tretej časti prvého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že Ustanovenia sú len akty, ktorých cieľom je oznámiť kritériá platné pre voľbu druhého jazyka vo výberových konaniach usporiadaných EPSO, vzhľadom na to, že tieto Ustanovenia naopak záväzne stanovujú kritériá odôvodňujúce túto voľbu. Vo štvrtej časti prvého odvolacieho dôvodu napokon Komisia tvrdí, že Všeobecný súd neprávne vyložil povahu a obsah napadnutých oznámení o výberových konaniach v tom zmysle, že pokiaľ ide o jazykový režim, oznámenia o výberových konaniach sú zdrojom nových a konkrétnych povinností, čím tak tiež porušil povinnosť uviesť odôvodnenie v súvislosti so zmietnutím námietky neprípustnosti vznesenej Komisiou; v tomto zmysle podľa Komisie predstavovali napadnuté oznámenia o výberovom konaní akty, ktorých obsah len potvrdzoval skutočnosti stanovené vo všeobecných ustanoveniach.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je rozdelený do dvoch častí. V prvej časti druhého odvolacieho dôvodu Komisia uplatňuje právne posúdenie pri výklade článku 1d služobného poriadku, z ktorého vyplýva, že obmedzenie vo voľbe druhého jazyka nepredstavuje nevyhnutne diskrimináciu, ale môže byť odôvodnené všeobecným cieľom, ako je záujem služby v rámci personálnej politiky. V druhej časti tohto odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil porušenia povinnosti odôvodnenia z dôvodu, že pri hľadaní dôvodu na obmedzenie voľby druhého jazyka sa v napadnutom rozsudku obmedzuje len na skúmanie napadnutých oznámení o výberových konania, pričom mal tiež zohľadniť Všeobecné ustanovenia a ich obsah.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je rozdelený do troch častí. V prvej časti sa Komisia domnieva, že Všeobecný súd nemohol dospieť k záveru bez toho, aby nesprávne vyložil článok 28f služobného poriadku, že požiadavky na jazykové schopnosti nie sú súčasťou spôsobilosti uchádzačov v zmysle článku 27 služobného poriadku. V druhej časti tohto odvolacieho dôvodu sa Komisia domnieva, že Všeobecný súd nesprávne vymedzil parametry svojho súdneho preskúmania, ktoré sa malo obmedziť na posúdenie zjavne nesprávneho posúdenia alebo svojvoľného zaobchádzania. V tretej časti tohto dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd prekročil hranice svojho posudzovania, keď vykonal meritórne posúdenie voľby neprijať, okrem troch jazykov uvedených v oznámení o výberovom konaní (angličtina, francúzština a nemčina), aj iné jazyky, a nahradil tak administratívu.

               4.

               Vo štvrtom odvolacom dôvode Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia pri výklade článku 2 nariadenia č. 1/58 tým, že rozhodol, že komunikácia medzi EPSO a uchádzačmi patrí do pôsobnosti toho ustanovenia, pričom vylúčil akúkoľvek možnosť obmedziť voľbu druhého jazyka. Naopak, možnosť takéhoto obmedzenia vyplýva podľa Komisie z článku 1d ods. 5 a 6 služobného poriadku, ktorý sa vzťahuje aj na uchádzačov výberového konania.


title: Vec T-259/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. júna 2011 — Ax/Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Finančná pomoc Únie členskému štátu, ktorý je vystavený závažným hospodárskym a finančným ťažkostiam — Nariadenie stanovujúce podmienky a postup poskytnutia finančnej pomoci Únie — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. júna 2011 — Ax/Rada
   (Vec T-259/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Finančná pomoc Únie členskému štátu, ktorý je vystavený závažným hospodárskym a finančným ťažkostiam - Nariadenie stanovujúce podmienky a postup poskytnutia finančnej pomoci Únie - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 232/53
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Thomas Ax (Neckargemünd, Nemecko) (v zastúpení: J. Baumann, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: T. Middleton, M. Bauer a A. De Gregorio Merino, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, J.-P. Keppenne, H. Krämer, splnomocnení zástupcovia) a Lotyšská republika (v zastúpení: M. Borkoveca a A. Nikolajeva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (Ú. v. EÚ L 118, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               T. Ax znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

               3.

               Lotyšská republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 26. mája 2005 vo veci T-377/04, Bart Nijs proti Európskemu dvoru audítorov (Úradníci — Obdobie povýšenia 2003 — Rozhodnutie o nepovýšení — Žaloba o neplatnosť — Predbežná správna sťažnosť — Zhoda predmetu a kauzy — Lehota na sťažnosť — Zjavná neprípustnosť)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/22

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 26. mája 2005
   vo veci T-377/04, Bart Nijs proti Európskemu dvoru audítorov (1)

   (Úradníci - Obdobie povýšenia 2003 - Rozhodnutie o nepovýšení - Žaloba o neplatnosť - Predbežná správna sťažnosť - Zhoda predmetu a kauzy - Lehota na sťažnosť - Zjavná neprípustnosť)
   (2005/C 205/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-377/04, Bart Nijs, úradník Európskeho dvora audítorov, bydliskom v Bereldange (Luxembursko), v zastúpení: F. Rollinger, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Európskemu dvoru audítorov, splnomocnení zástupcovia: T. Kennedy, J.-M. Stenier a M. Bavendamm, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Dvora audítorov o nepovýšení žalobcu do platovej triedy LA5 za obdobie povýšenia 2003, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánová, tajomník: H. Jung, vydal 26. mája 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa ako neprípustná zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec C-504/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin uznesením zo dňa 9. januára 2004 vo vzťahu ku konaniu Agrarproduktion Staebelow GmbH proti Landrat des Landkreises Bad Doberan.

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin uznesením zo dňa 9. januára 2004 vo vzťahu ku konaniu Agrarproduktion Staebelow GmbH proti Landrat des Landkreises Bad Doberan.
   (Vec C-504/04)
   (2005/C 57/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgericht Schwerin (Nemecko) podal uznesením z 9. januára 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu Agrarproduktion Staebelow GmbH proti Landrat des Landkreises Bad Doberan, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 8. decembra 2004.
   Verwaltungsgericht Schwerin žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je článok 13 ods. 1 písm. c) prvá veta v spojení s bodom 2 písm. a) prílohy VII a v spojení s bodom 1 písm. a) (tretia zarážka) prílohy VII nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 z 22. mája 2001 (1), ktorou sa stanovujú pravidlá prevencie, kontroly a eradikácie niektorých prenosných spongiformných encefalopatií v znení článku 3 ods. 1 a prílohy II nariadenia (ES) č. 1326/2001 (2) neplatný, pretože je v rozpore so zásadou proporcionality?

      (1)  Ú. v. ES L 147, s. 1

      (2)  Ú. v. ES L 177, s. 60


title: Vec T-332/10: Žaloba podaná 10. augusta 2010 — Viaguara/ÚHVT — Pfizer (VIAGUARA)

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/31

         Žaloba podaná 10. augusta 2010 — Viaguara/ÚHVT — Pfizer (VIAGUARA)
   (Vec T-332/10)
   ()
   2010/C 301/54
   Jazyk žaloby: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Viaguara S.A. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: R. Skubisz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Inc.

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. mája 2010 vo veci R 964/2009-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Viaguara.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „VIAGUARA“ pre tovary tried 32 a 33 — žiadosť č. 4630562.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Pfizer Inc.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „VIAGRA“ pre tovary triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky v celom jej rozsahu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (1) z dôvodu nesprávnej metodológie pre posúdenie spojitosti medzi ochrannými známkami a nesprávne závery týkajúce sa nebezpečenstva využívania dobrého mena a vzhľadu ochrannej známky uvádzanej v námietkach.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-314/15: Žaloba podaná 26. júna 2015 – Európska komisia/Francúzska republika

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/39

         Žaloba podaná 26. júna 2015 – Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-314/15)
   (2015/C 294/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1), keď nezabezpečila sekundárne alebo ekvivalentné čistenie komunálnych odpadových vôd v 15 aglomeráciách s populačným ekvivalentom medzi 10  000 a 15  000 pre vypúšťania mimo citlivých oblastí alebo s populačným ekvivalentom medzi 2  000 a 10  000 pre vypúšťania do sladkých vôd a estuárií,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia svojou žalobou vytýka Francúzsku nesprávne vykonanie smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd v pätnástich aglomerácia.
   V zmysle článku 4 ods. 1 a 3 smernice 91/271/EHS aglomerácie s populačným ekvivalentom (PE) medzi 10  000 a 15  000 pre vypúšťania mimo citlivých oblastí alebo s populačným ekvivalentom medzi 2  000 a 10  000 pre vypúšťania do sladkých vôd a estuárií musia zabezpečiť zberné systémy odpadových vôd a ich sekundárne alebo ekvivalentné čistenie najneskôr do 31. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec T-464/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. mája 2011 — Komisia/New Acoustic Music a Hildibrandsdottir ( „Arbitrážna doložka — Zmluva o finančnej pomoci uzatvorená na základe rámcového programu ‚Kultúra 2000‘ — Realizácia akcie ‚European Music Roadwork‘ — Nevykonanie zmluvy — Vrátenie časti sumy vyplatených záloh — Čiastočná neprípustnosť žaloby — Rozsudok pre zmeškanie — Právna pomoc“ )

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2011 — Komisia/New Acoustic Music a Hildibrandsdottir
   (Vec T-464/09) (1)

   (Arbitrážna doložka - Zmluva o finančnej pomoci uzatvorená na základe rámcového programu ‚Kultúra 2000‘ - Realizácia akcie ‚European Music Roadwork‘ - Nevykonanie zmluvy - Vrátenie časti sumy vyplatených záloh - Čiastočná neprípustnosť žaloby - Rozsudok pre zmeškanie - Právna pomoc)
   2011/C 186/42
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Erkelens, advokát)

      Žalovaní: New Acoustic Music Association (Orpington, Spojené kráľovstvo) a Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Návrh Komisie podľa arbitrážnej doložky v zmysle článku 238 ES, ktorým sa domáha, aby bola zaviazaná New Acoustic Music Association a pani Hildibrandsdottir na vrátenie časti sumy vyplatených záloh, ako aj na úhradu úrokov z omeškania, v rámci realizácie zmluvy č. 2003-1895/001-001 na vykonanie akcie „CLT2003/A1/GB-317 — European Music Roadwork“ na základe rámcového programu „Kultúra 2000“, zriadeného rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 508/2000/ES zo 14. februára 2000, ktoré zavádza program Kultúra 2000 (Ú. v. ES L 63, s. 1; Mim. vyd. 16/001, s. 97)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba je neprípustná v rozsahu, v akom smeruje proti New Acoustic Music Association.

               2.

               Anna Hildur Hildibrandsdottir je povinná vrátiť Európskej komisii ako členka partnerstva New Acoustic Music Association sumu 31 136,23 eura zvýšenú o úroky z omeškania v sadzbe 7,70 % za rok od 14. januára 2008 až do úplného splatenia dlhu.

               3.

               A. H. Hildibrandsdottir je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Žiadosť o právnu pomoc A. H. Hildibrandsdottirovej sa zamieta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. apríla 2005 vo veci C-265/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Audiencia Nacional): Igor Simutenkov proti Ministerio de Educación y Cultura, Real Federación Española de Fútbol (Dohoda o partnerstve Spoločenstvo — Rusko — Článok 23 ods. 1 — Priamy účinok — Podmienky týkajúce sa zamestnávania — Zásada zákazu diskriminácie — Futbal — Obmedzenie počtu profesionálnych hráčov, štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí môžu byť nominovaní do mužstva v národnej súťaži)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 12. apríla 2005
   vo veci C-265/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Audiencia Nacional): Igor Simutenkov proti Ministerio de Educación y Cultura, Real Federación Española de Fútbol (1)

   (Dohoda o partnerstve Spoločenstvo — Rusko - Článok 23 ods. 1 - Priamy účinok - Podmienky týkajúce sa zamestnávania - Zásada zákazu diskriminácie - Futbal - Obmedzenie počtu profesionálnych hráčov, štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí môžu byť nominovaní do mužstva v národnej súťaži)
   (2005/C 132/16)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-265/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Audiencia Nacional (Španielsko) z 9. mája 2003 a doručený Súdnemu dvoru 17. júna 2003, ktorý súvisí s konaním: Igor Simutenkov proti Ministerio de Educación y Cultura, Real Federación Española de Fútbol, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas, sudcovia C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, J. Makarczyk, P. Kūris, M. Ilešič (spravodajca), U. Lõhmus, E. Levits a A. Ó Caoimh, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 23 ods. 1 Dohody o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ruskou federáciou na druhej strane podpísanej 24. júna 1994 na Korfu a schválenej v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady a Komisie 97/800/ESUO, ES, Euratom z 30. októbra 1997 sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni použitiu pravidla vydaného športovou federáciou členského štátu, podľa ktorého môžu kluby nominovať na zápasy v súťažiach na národnej úrovni len obmedzený počet hráčov z tretích štátov, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohody o EHP, na profesionálneho športovca ruskej štátnej príslušnosti, riadne zamestnaného klubom so sídlom v tom istom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 6.9.2003


title: Vec T-400/09: Žaloba podaná 6. októbra 2009 — ECKA Granulate a non ferrum Metallpulver/Komisia

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/29

         Žaloba podaná 6. októbra 2009 — ECKA Granulate a non ferrum Metallpulver/Komisia
   (Vec T-400/09)
   2009/C 297/43
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ECKA Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Nemecko) a non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Rakúsko) (v zastúpení: H. Janssen a M. Franz, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               subsidiárne, primerane znížiť pokutu uloženú žalobkyniam v napadnutom rozhodnutí,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne napádajú rozhodnutie Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 vo veci COMP/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel. V napadnutom rozhodnutí bola žalobkyniam a ďalším podnikom uložená pokuta z dôvodu porušenia článku 81 ES, ako aj článku 53 Dohody o EHP. Podľa názoru Komisie sa žalobkyne dopustili jediného a pokračujúceho protiprávneho konania v odvetví acetylidu vápenatého a horčíka v celom EHP s výnimkou Španielska, Portugalska, Írska a Spojeného kráľovstva, ktoré spočívalo v rozdelení trhu, dohodách o kvótach, rozdelení zákazníkov, určovaní cien a vo výmene dôverných obchodných informácií o cenách, zákazníkoch a objemoch predaja.
   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tieto žalobné dôvody:

               —

               rozpor článku 23 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1) so zásadou určitosti, keďže Komisia disponuje pri stanovovaní výšky pokuty takmer neobmedzenou voľnou úvahou,

               —

               protiprávne stanovenie výšky pokuty, keďže usmernenia o pokutách (2) priznávajú Komisii takmer neobmedzenú voľnú úvahu pri stanovovaní výšky pokuty,

               —

               neprimeranosť výšky pokuty, keďže žalovaná nezohľadnila efektívnu spoluprácu zo strany žalobkýň,

               —

               neprimeranosť výšky pokuty, keďže žalovaná nezohľadnila, že žalobkyne nemali nijakú skúsenosť s porušením kartelového práva,

               —

               neprimeranosť výšky pokuty, keďže žalovaná nezohľadnila ako poľahčujúcu okolnosť to, že žalobkyne prijali „compliance-opatrenia“ a ani z osobných dôvodov neexistovalo nebezpečenstvo opakovania,

               —

               neprimeranosť výšky pokuty, keďže žalovaná nezohľadnila ako poľahčujúcu okolnosť to, že žalobkyne nezmenšili ponuku horčíka,

               —

               neprimeranosť výšky pokuty, keďže nebola zohľadnená nedostatočná produkčná schopnosť žalobkýň.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec C-35/07: Žaloba podaná 30. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/25

         Žaloba podaná 30. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-35/07)
   (2007/C 56/49)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodol, že Portugalská republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/28/ES (1) z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/82/ES o právnych predpisoch spoločenstva týkajúcich sa veterinárnych liekov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 tejto smernice,

               —

               subsidiárne rozhodol, že Portugalská republika si tým, že v každom prípade o predmetných ustanoveniach neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z toho istého článku uvedenej smernice,

               —

               zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho poriadku uplynula 30. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 136, s. 58; Mim. vyd. 13/034, s. 286.