title: Vec C-83/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 15. februára 2017 – KP, zastúpená matkou/LO

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 15. februára 2017 – KP, zastúpená matkou/LO
   (Vec C-83/17)
   (2017/C 168/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: KP, zastúpená matkou

      Žalovaný: LO

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba povinnosť subsidiarity podľa článku 4 ods. 2 Haagskeho protokolu z 23. novembra 2007 o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnosť (ďalej len „protokol“) vykladať v tom zmysle, že uvedená povinnosť sa uplatní len vtedy, keď sa návrh, ktorým sa začalo konanie o výživnom, podá v inom štáte, než je štát, v ktorom má oprávnený na výživné obvyklý pobyt?
               V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

               2.

               Treba článok 4 ods. 2 protokolu vykladať v tom zmysle, že výraz „žiadne výživné“ sa vzťahuje aj na prípady, kedy právo doterajšieho miesta pobytu nestanovuje nárok na výživné za minulé obdobie iba z dôvodu nesplnenia určitých zákonných požiadaviek?


title: Vec C-166/11: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  1. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Oviedo — Španielsko) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE (Ochrana spotrebiteľa — Zmluvy uzatvárané mimo prevádzkových priestorov — Smernica 85/577/EHS — Pôsobnosť — Vylúčenie — Zmluvy o investičnom životnom poistení)

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 1. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Oviedo — Španielsko) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE
   (Vec C-166/11) (1)

   (Ochrana spotrebiteľa - Zmluvy uzatvárané mimo prevádzkových priestorov - Smernica 85/577/EHS - Pôsobnosť - Vylúčenie - Zmluvy o investičnom životnom poistení)
   2012/C 118/11
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Angel Lorenzo González Alonso

      Žalovaná: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Audiencia Provincial de Oviedo — Výklad článku 3 ods. 2 písm. d) smernice Rady 85/577/EHS z 20. decembra 1985 na ochranu spotrebiteľa pri zmluvách uzatváraných mimo prevádzkových priestorov (Ú. v. ES L 372, s. 31; Mim. vyd. 15/001, s. 262) — Zmluva uzatváraná mimo prevádzkových priestorov, ktorá ponúka životné poistenie za platbu mesačného poistného, ktoré sa investuje do rozličných produktov toho istého podniku

      Výrok rozsudku

   Zmluva uzatvorená mimo prevádzkových priestorov, ktorá ponúka životné poistenie výmenou za platby mesačného poistného, ktoré sa má v rozličných pomeroch investovať do vkladov s pevnou úrokovou sadzbou, vkladov s pohyblivou úrokovou sadzbou a finančných investičných produktov spoločnosti, ktorá je zmluvným partnerom, nespadá podľa článku 3 ods. 2 písm. d) smernice Rady 85/577/EHS z 20. decembra 1985 na ochranu spotrebiteľa pri zmluvách uzatváraných mimo prevádzkových priestorov do pôsobnosti tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 173, 11.6.2011.


title: Vec T-123/16: Žaloba podaná 22. marca 2016 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON)

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/27

         Žaloba podaná 22. marca 2016 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON)
   (Vec T-123/16)
   (2016/C 175/31)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tulliallan Burlington Ltd (St Helier, Jersey) (v zastúpení: A. Norris, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „Burlington“ označujúci Európsku úniu – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 982 020.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. januára 2016 vo veci R 1635/2013-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol spornú ochrannú známku pre všetky dotknuté výrobky,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 4 a 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-394/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d'appello di Milano (Taliansko) 22. augusta 2007 – Marco Gambazzi/DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d'appello di Milano (Taliansko) 22. augusta 2007 – Marco Gambazzi/DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company
   (Vec C-394/07)
   (2007/C 283/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte d'appello di Milano
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Marco Gambazzi

      Odporkyne: DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže súd štátu, v ktorom sa žiada výkon rozsudku, vzhľadom na klauzulu verejného poriadku podľa článku 27 bodu 1 Bruselského dohovoru, zohľadniť skutočnosť, že súd štátu, v ktorom bol rozsudok vydaný, žalovanej strane, ktorá sa dostavila na pojednávanie, odoprel predložiť akúkoľvek obhajobu, a to ako dôsledok prijatia opatrenia o vylúčení (debarment) uvedeného vyššie?

               2.

               Alebo je výklad uvedeného ustanovenia v spojení so zásadami vyplývajúcimi z článku 26 a nasl. dohovoru o vzájomnom uznaní a výkone súdnych rozhodnutí v Spoločenstve prekážkou pre to, aby vnútroštátny súd mohol posúdiť ako porušenie verejného poriadku v zmysle článku 27 bodu 1 uskutočnenie občianskoprávneho konania, v ktorom bol jednému z účastníkov konania odoprený výkon práva na obranu, a to ako dôsledok súdom prijatého opatrenia o vylúčení z dôvodu nesplnenia rozkazu vydaného týmto súdom?


title: vec C-321/09 P: Odvolanie podané 10. augusta 2009 : Helénska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z  11. júna 2009 vo veci T-33/07, Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/3

         Odvolanie podané 10. augusta 2009: Helénska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 11. júna 2009 vo veci T-33/07, Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (vec C-321/09 P)
   2009/C 244/05
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť predmetnému odvolaniu a uvedeným dôvodom,

               —

               zrušiť rozsudok vydaný Súdom prvého stupňa,

               —

               prijať sčasti našu žalobu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu našich trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Uvádzame, že:

               1.

               Súd prvého stupňa nesprávne vyložil a uplatnil zásadu právnej istoty, keďže sa v napadnutom rozsudku domnieval, že sporové konanie o zúčtovaní bolo nepochybne obzvlášť dlhé, pretože začalo 9. novembra 1999 v priebehu prvého šetrenia a skončilo 15. decembra 2006, keď bol uverejnený napadnutý rozsudok, avšak podľa nášho názoru nesprávne dospel k záveru, že toto zistenie malo byť relativizované v rámci konania o zúčtovaní výdavkov EPUZF-u a dospel k záveru, že zásada právnej istoty nebola porušená.

               2.

               napadnutý rozsudok Súdu prvého stupňa obsahuje nesprávne a rozporné odôvodnenie, keďže Súd prvého stupňa nepochybne pripustil, že Komisia zle vykladala a uplatňovala článok 12 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1201/89 a že dôvod uvedený Helénskou republikou bol dôvodný a mal byť prijatý, ale domnieval sa, že základ finančnej opravy napriek tomu nebol spochybnený.


title: Vec C-561/10 P: Odvolanie podané 26. novembra 2010 : Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  9. septembra 2010 vo veci T-387/08, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/3

         Odvolanie podané 26. novembra 2010: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010 vo veci T-387/08, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia
   (Vec C-561/10 P)
   2011/C 72/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, Attorneys at Law)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozhodnutie Všeobecného súdu,

               —

               zrušil rozhodnutie Úradu pre úradné publikácie Európskej únie (OPOCE), ktorým bola odmietnutá ponuka žalobkyne a rovnaká zákazka bola pridelená inému uchádzačovi, a priznal náhradu škody,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu, aby preskúmal zostávajúce otázky v obidvoch častiach, vrátane žiadosti o náhradu škody, čo Všeobecný súd doposiaľ nepreskúmal,

               —

               zaviazal OPOCE na náhradu odvolateľkiných trov konania a iných výdavkov vrátane tých, ktoré sú spojené s prvostupňovým konaním, aj keby bolo toto odvolanie zamietnuté, ako aj trov konania a iných výdavkov spojených s týmto odvolaním, ak bude úspešné.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku pochybil z právneho hľadiska a nesprávne vyložil článok 100 ods. 2 nariadenia o rozpočtových pravidlách (1) a článok 149 Vykonávacích predpisov tým, že uznal, že vzhľadom na to, že ponuka odvolateľky nedosiahla 70 % limitu, bola Komisia oprávnená neoznámiť odvolateľke výhody víťazného uchádzača. Odvolateľka ďalej tvrdí, že rozsudok nie je odôvodnený dostatočným spôsobom, keďže Všeobecný súd nepreskúmal dôkladne a konkrétne žalobný dôvod založený na porušení zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania.
   Žalobkyňa rovnako tvrdí, že Všeobecný súd porušil povinnosť uviesť dôvody, keďže, hoci uznal, že pri viacerých čiastkových kritériách boli poznámky v napadnutom rozhodnutí vágne a všeobecné a nevysvetľovali body pridelené ponuke odvolateľky a že napadnuté rozhodnutie je postihnuté nedostatočným odôvodnením vo vzťahu k osobitným čiastkovým hodnotiacim kritériám, dospel k záveru, že „odôvodnenie je vo vzťahu k množstvu ostatných hodnotiacich kritérií a čiastkových kritérií dostatočné“. Všeobecný súd ďalej pochybil pri výklade povinnosti uviesť odôvodnenie, keď usúdil, že viacero poznámok hodnotiacej komisie splnilo povinnosť odôvodnenia, a nepreskúmal dôkladne a neodôvodnil individuálne a dostatočným spôsobom tvrdenia odvolateľky týkajúce sa porušenia zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec T-125/16: Žaloba podaná 23. marca 2016 – León Van Parys/Komisia

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/28

         Žaloba podaná 23. marca 2016 – León Van Parys/Komisia
   (Vec T-125/16)
   (2016/C 175/32)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Firma León Van Parys NV (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: P. Vlaemminck, B. Van Vooren a R. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2016) 95 final z 20. januára 2016 vo veci REC 07/07(REV), ktorým sa konštatuje, že dodatočné zaúčtovanie dovozného cla je dôvodné a odpustenie tohto cla je dôvodné vo vzťahu k jednému dlžníkovi a sčasti dôvodné v osobitnom prípade iného dlžníka, ale nie je dôvodné, pokiaľ ide o inú časť cla v prípade tohto iného dlžníka, a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2010) 2858 zo 6. mája 2010,

               —

               rozhodol, že článok 909 nariadenia č. 2454/93 (1) má plný účinok v prospech súčasnej žalobkyne v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2013, T-324/10, ktorým Všeobecný súd zrušil v prospech (súčasnej a vtedajšej) žalobkyne článok 1 ods. 3 pôvodného rozhodnutia K(2010) 2858, takže v súlade s článkom 909 nariadenia č. 2454/93 má súčasná žalobkyňa nárok na úplné odpustenie colného dlhu, ako aj úrokov a výdavkov, ktoré s ním priamo alebo nepriamo súvisia,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 907 a 909 nariadenia č. 2454/93 a článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že právne dôsledky rozsudku z 19. marca 2013, Firma Van Parys/Komisia (T-324/10, EU:T:2013:136), v prospech žalobkyne sú samé osebe dostatočné. Žiadne nové rozhodnutie Komisie tak nie je potrebné na odstránenie protiprávnosti, ktorú konštatoval Všeobecný súd, pričom na žalobkyňu sa musí uplatniť článok 909 nariadenia č. 2454/93.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 907 nariadenia č. 2454/93 a článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia zneužila právomoc požadovať doplňujúce informácie, ktorú jej priznáva článok 907 nariadenia č. 2454/93, s cieľom vyhnúť sa uplatneniu článku 909 toho istého nariadenia. Žalobkyňa poukazuje najmä na skutočnosť, že Komisia už disponovala požadovanými informáciami.

               3.

               Tretí žalobný dôvod, uvedený subsidiárne, je založený na porušení zásady riadnej správy veci verejných, keďže rozsudok z 19. marca 2013, Firma Van Parys/Komisia (T-324/10, EU:T:2013:136), musí byť vykonaný v primeranej lehote, ktorá by nemala prekročiť pôvodnú lehotu deviatich mesiacov stanovenú v článku 907 nariadenia č. 2454/93.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod, uvedený tiež subsidiárne, je založený na zneužití právomoci, keďže Komisia vykonala nové úplné vyšetrovanie a dospela tak k záveru, ktorý je v rozpore so zisteniami Všeobecného súdu v rozsudku z 19. marca 2013, Firma Van Parys/Komisia (T-324/10, EU:T:2013:136).

               5.

               Piaty žalobný dôvod, uvedený subsidiárne v treťom rade, je založený na nesprávnom výklade regulačného rámca týkajúceho sa organizácie trhu s banánmi a na porušení zásady rovnosti.

                           —

                           To, že žalobkyňa uzatvorila dohodu o postúpení s cieľom získať oprávnenie používať dovozné licencie, podľa žalobkyne predstavuje zákonnú možnosť v rámci nariadenia č. 2362/98 (2) a bežnú obchodnú prax uznanú WTO.

                           —

                           Takýto postup nemožno považovať za nedbanlivosť dovozcu, pokiaľ nejde o colného zástupcu alebo iného dovozcu, ktorý použil neprevoditeľné licencie.

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2362/98 z 28. októbra 1998, ktoré stanovuje podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 404/93, pokiaľ ide o režim dovozu banánov do Spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 293, s. 32).


title: Vec T-506/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. apríla 2013 — Peek & Cloppenburg/ÚHVT — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Peek & Cloppenburg — Skoršie národné obchodné meno Peek & Cloppenburg — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. apríla 2013 — Peek & Cloppenburg/ÚHVT — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
   (Vec T-506/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Peek & Cloppenburg - Skoršie národné obchodné meno Peek & Cloppenburg - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 156/75
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne S. Abrar, neskôr P. Lange, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: A. Renck, V. von Bomhard, T. Heitmann, M. Petersenn, advokáti, a I. Fowler, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. februára 2011 (vec R 53/2005-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Peek & Cloppenburg a Peek & Cloppenburg KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Peek & Cloppenburg KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 362, 10.12.2011.


title: Vec C-246/07: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  20. apríla 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 10 ES a článku 300 ods. 1 ES — Štokholmský dohovor o perzistentných organických látkach — Jednostranný návrh členského štátu zaradiť látku do prílohy A tohto dohovoru)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 20. apríla 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
      (Vec C-246/07) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Porušenie článku 10 ES a článku 300 ods. 1 ES - Štokholmský dohovor o perzistentných organických látkach - Jednostranný návrh členského štátu zaradiť látku do prílohy A tohto dohovoru)
      (2010/C 161/03)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Valero Jordana a C. Tufvesson, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Kruse a A. Falk, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Pilgaard Zinglersen a R. Holdgaard, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. M. Wissels a D. J. M. de Grave, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski, splnomocnený zástupca), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, agent a D. Anderson, QC)

         Predmet veci

      Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 10 ES a článku 300 ods. 1 ES — Jednostranný návrh zaradiť určitú látku, a to perfluóroktánsulfonát, do prílohy A Štokholmského dohovoru o perzistentných organických látkach

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Švédske kráľovstvo si tým, že jednostranne navrhlo doplniť určitú látku, a to perfluóroktánsulfonát, do prílohy A Štokholmského dohovoru o perzistentných organických látkach, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 10 ES.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  4.

                  Dánske kráľovstvo, Holandské kráľovstvo, Fínska republika, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. marca 2005 vo veci C-172/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgerichtshof): Wolfgang Heiser proti Finanzamt Innsbruck (DPH — Oslobodenie poskytovania lekárskej starostlivosti od dane v rámci výkonu lekárskych povolaní — Vyrovnanie odpočítateľných čiastok)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 3. marca 2005
   vo veci C-172/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgerichtshof): Wolfgang Heiser proti Finanzamt Innsbruck (1)

   (DPH - Oslobodenie poskytovania lekárskej starostlivosti od dane v rámci výkonu lekárskych povolaní - Vyrovnanie odpočítateľných čiastok)
   (2005/C 106/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-172/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) z 31. marca 2003 a doručený Súdnemu dvoru 14. apríla 2003, ktorý súvisí s konaním: Wolfgang Heiser a Finanzamt Innsbruck, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen, J. Makarczyk a J. Klučka, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil dňa 3. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               Článok 92 Zmluvy ES (teraz článok 87 ES) sa musí vykladať v tom zmysle, že také pravidlo, aké je uvedené v článku XIV ods. 3 federálneho zákona 21/1995, zmeneného a doplneného federálnym zákonom 756/1996, teda pravidlo podľa ktorého, pokiaľ ide o lekárov, prechod z režimu plnení podliehajúcich DPH na režim plnení oslobodených od dane nevedie k zníženiu, stanovenému článkom 20 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, už odpočítaných čiastok vzťahujúcich sa na majetok, ktorý sa i naďalej využíva v podniku, sa musí kvalifikovať ako štátna pomoc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 5.7.2003


title: Vec C-62/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. októbra 2007 – Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, v likvidácii, Livio Danielis, Domenico D'Alessandro/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Nariadenie (EHS) č. 1430/79 — Odpustenie dovozného cla — Zásielka cigariet určená do Španielska — Podvod spáchaný pri operácii tranzitu Spoločenstva)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. októbra 2007 – Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, v likvidácii, Livio Danielis, Domenico D'Alessandro/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-62/05 P) (1)

   (Odvolanie - Nariadenie (EHS) č. 1430/79 - Odpustenie dovozného cla - Zásielka cigariet určená do Španielska - Podvod spáchaný pri operácii tranzitu Spoločenstva)
   (2007/C 315/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, v likvidácii, Livio Danielis, Domenico D'Alessandro (v zastúpení: G. Leone, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca a G. Bambara, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. decembra 2004, Nordspedizionieri di Danielis Livio a i./Komisia (T-332/02), ktorým bol zamietnutý návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie (REM 14/01) z 28. júna 2002, ktorým bolo talianskym orgánom oznámené, že nie je možné odpustiť dovozné clo zo zásielky cigariet určenej do Španielska z dôvodu, že spáchanie podvodu treťou osobou v rámci operácie tranzitu Spoločenstva nepredstavuje špeciálnu situáciu odôvodňujúcu oslobodenie od cla
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. Snc, v likvidácii, ako aj p. L. Danielis a p. D. D'Alessandro sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-232/10: Žaloba podaná 21. mája 2010 — Couture Tech Limited/ÚHVT (zobrazenie erbu so zemeguľou, hviezdou, kladivom a kosákom)

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/29

         Žaloba podaná 21. mája 2010 — Couture Tech Limited/ÚHVT (zobrazenie erbu so zemeguľou, hviezdou, kladivom a kosákom)
   (Vec T-232/10)
   2010/C 195/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Couture Tech Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: B. Whyatt, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. marca 2010 vo veci R 1509/2008-2, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: farebná obrazová ochranná známka zobrazujúca erb so zemeguľou, hviezdou, kladivom a kosákom pre tovar a služby zaradené do tried 3, 14, 18, 23, 26 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5585898.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa opiera svoju žalobu o dva žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 7 ods. 1 a článok 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát tieto články nesprávne použil na prihlášku ochrannej známky Spoločenstva.
   Po druhé sa žalobkyňa domnieva, že v napadnutom rozhodnutí neboli uplatnené pravidlá prirodzenej spravodlivosti, pretože nebolo uznané právo žalobkyne na legitímnu dôveru, že jej ochranná známka Spoločenstva bude zapísaná.


title: Vec T-415/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. novembra 2012 — Hartmann/ÚHVT (Nutriskin Protection Complex) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Nutriskin Protection Complex — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozhodovacia prax ÚHVT — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2012 — Hartmann/ÚHVT (Nutriskin Protection Complex)
   (Vec T-415/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Nutriskin Protection Complex - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozhodovacia prax ÚHVT - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009)
   2012/C 399/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Nemecko) (v zastúpení: N. Aicher, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel a A. Poch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. mája 2011 (vec R 1524/2010-1), ktoré sa týka prihlášky označenia Nutriskin Protection Complex ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Paul Hartmann AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-49/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 1. februára 2017 – Koppers Denmark ApS/Skatteministeriet

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 1. februára 2017 – Koppers Denmark ApS/Skatteministeriet
   (Vec C-49/17)
   (2017/C 112/35)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Koppers Denmark ApS

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 21 ods. 3 smernice Rady 2003/96/ES (1) z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny vykladať v tom zmysle, že spotreba energetických výrobkov z vlastnej výroby na výrobu iných energetických výrobkov je oslobodená od dane v situácii, o akú ide vo veci samej, keď sa vyrábané energetické výrobky nepoužívajú ako motorové palivá alebo ako vykurovacie palivá?

               2.

               Má sa článok 21 ods. 3 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu obmedziť rozsah oslobodenia, aby sa pokryla iba spotreba energetického výrobku používaného pri výrobe ekvivalentného energetického výrobku (t. j. energetického výrobku, ktorý podlieha dani rovnako ako spotrebovaný energetický výrobok)?

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 2003, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. júna 2005 vo veci C-286/04 P: Eurocermex SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 — Trojrozmerná ochranná známka tvaru fľaše s predĺženým hrdlom, v ktorom je umiestnený plátok citróna — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 30. júna 2005
   vo veci C-286/04 P: Eurocermex SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 - Trojrozmerná ochranná známka tvaru fľaše s predĺženým hrdlom, v ktorom je umiestnený plátok citróna - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť)
   (2005/C 205/09)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-286/04 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 štatútu Súdneho dvora, ktoré podala 29. júna 2004 Eurocermex SA, so sídlom v Evere (Belgicko) (v zastúpení: A. Bertrand, advokát), odvolateľka, ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Rassat, splnomocnený zástupca), žalovaný v prvostupňovom konaní, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts, K. Schiemann, E. Juhász a M. Ilešič (spravodajca), generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil 30. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Odvolanie sa zamieta.

               2)

               Eurocermex SA sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec C-387/10: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  29. septembra 2011 — Európska komisia/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb služieb — Právna úprava členského štátu týkajúca sa investičných fondov a investičných fondov pôsobiacich v oblasti obchodovania s nehnuteľnosťami — Preukazovanie príjmov považovaných za vyplatené — Dôkaz predložený prostredníctvom daňového zástupcu —  Vnútroštátne úverové a správcovské inštitúcie v postavení daňového zástupcu)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/4

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 29. septembra 2011 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-387/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb služieb - Právna úprava členského štátu týkajúca sa investičných fondov a investičných fondov pôsobiacich v oblasti obchodovania s nehnuteľnosťami - Preukazovanie príjmov považovaných za vyplatené - Dôkaz predložený prostredníctvom daňového zástupcu - „Vnútroštátne“ úverové a správcovské inštitúcie v postavení daňového zástupcu)
   2011/C 340/06
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ES a článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 (Ú. v. ES L 1, 1994, s. 3) — Právna úprava členského štátu, podľa ktorej môžu investičné fondy a fondy pôsobiace v oblasti obchodovania s nehnuteľnosťami zastupovať v daňových veciach len vnútroštátne správcovské a úverové inštitúcie

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti ustanovenia, podľa ktorých môžu investičné fondy a fondy pôsobiace v oblasti obchodovania s nehnuteľnosťami zastupovať v daňových veciach len vnútroštátne správcovské a úverové inštitúcie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ES a článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-770/16: Žaloba podaná 2. novembra 2016 – Korwin–Mikke/Parlament

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/50

         Žaloba podaná 2. novembra 2016 – Korwin–Mikke/Parlament
   (Vec T-770/16)
   (2017/C 006/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Janusz Korwin–Mikke (Jozefow, Poľsko) (v zastúpení: M. Cherchi, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         v dôsledku toho

               —

               zrušil Rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 1. augusta 2016,

               —

               zrušil skoršie rozhodnutie predsedu Parlamentu z 5. júla 2016 ukladajúce rovnaké sankcie,

               —

               priznal náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej napadnutými rozhodnutiami, teda priznal žalobcovi sumu 13 306 eur,

               —

               v každom prípade zaviazal Európsky parlament na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý dôvod je založený na porušení článku 166 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu, porušení slobody slova a prejavu občanov Európskej únie, pričom ako osobitnú okolnosť uvádza, že vyjadrenie, na ktoré sa vzťahujú rozhodnutia, boli prednesené európskym poslancom v rámci výkonu jeho mandátu a na pôde inštitúcií Európskej únie, ako aj na porušení zásady odôvodnenia aktov inštitúcií Európskej únie.

               2.

               Druhý dôvod je založený na porušení zásady odôvodnenia aktov inštitúcií Európskej únie a článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach a/alebo porušení všeobecnej zásady nestrannosti.

               3.

               Tretí dôvod je založený na porušení článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach, práva na obhajobu, článku 166 ods. 1 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu.

               4.

               Štvrtý dôvod je založený na porušení zásady odôvodnenia aktov inštitúcií Európskej únie a porušení zásady proporcionality a zásady ne bis in idem.


title: Vec C-307/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Alicante (Španielsko) 25. júna 2015 – Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Alicante (Španielsko) 25. júna 2015 – Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Vec C-307/15)
   (2015/C 279/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Alicante

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ana María Palacios Martínez

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je so zásadou nezáväznosti uznanou v článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 (1) o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách zlučiteľné, aby reštitučné nároky, vyplývajúce z určenia neplatnosti podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu uvedenej v zmluve o úvere z dôvodu nekalej povahy tejto podmienky, nemali spätnú účinnosť od dátumu uzavretia zmluvy, ale od neskoršieho dátumu?

               2.

               Je kritérium dobrej viery dotknutých osôb, ktoré slúži ako základ pre obmedzenie spätnej účinnosti vyplývajúcej z nekalej podmienky, autonómnym pojmom práva Únie, ktorý majú všetky členské štáty vykladať jednotne?

               3.

               V prípade kladnej odpovede, aké predpoklady treba zohľadniť pri určovaní existencie dobrej viery dotknutých osôb?

               4.

               V každom prípade, je v súlade s dobrou vierou dotknutých osôb postup predajcu alebo dodávateľa[, ktorý] pri uzatváraní zmluvy spôsobil nedostatok transparentnosti, ktorý mal za následok nekalú povahu podmienky?

               5.

               Je riziko vážnych ťažkostí, ktoré slúži ako základ pre obmedzenie spätnej účinnosti vyplývajúcej z nekalej podmienky, autonómnym pojmom práva Únie, ktorý majú všetky členské štáty vykladať jednotne?

               6.

               V prípade kladnej odpovede, aké kritériá by sa mali vziať do úvahy?

               7.

               Má sa pri posudzovaní rizika vážnych ťažkostí vziať do úvahy len riziko, ktoré môže vzniknúť predajcovi alebo dodávateľovi, alebo sa m[á] vziať do úvahy aj škoda, ktorú utrpia spotrebitelia v dôsledku toho, že im nebudú v plnej výške vrátené sumy zaplatené na základe uvedenej podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-47/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. novembra 2006 – Milbert a i./Komisia ( Úradníci — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotiace obdobie 2001/2002 )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/33

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. novembra 2006 – Milbert a i./Komisia
   (Vec T-47/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotiace obdobie 2001/2002“)
   (2006/C 331/73)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Alex Milbert (Hesperange, Luxembursko), Saturnino Durán Vidal (Brusel, Belgicko), Roland Hanff (Dudelange, Luxembursko), Maria Anita Nuotio (Brusel), Paraskevi Papageorgiou (Brusel), Andrea Ranschaert (Drongen, Belgicko), Reinhard Rieder (Brusel) a Ioannis Terezakis (Brusel) (v zastúpení: pôvodne G. Bounéou a F. Frabetti, neskôr F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie hodnotenia za obdobie 2001/2002 v časti týkajúcej sa žalobcov, a subsidiárne správ o hodnotení služobného postupu žalobcov za toto obdobie
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia o prijatí správy o hodnotení služobného postupu pána Terezakis a pani Papageorgiou za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 sa rušia.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia je povinná znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy vynaložené pánom Terezakis a pani Papageorgiou.

               4.

               Páni Milbert, Durán Vidal, Hanff a Rieder, ako aj pani Nuotio a Ranschaert znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-169/09: Žaloba podaná 13. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/29

         Žaloba podaná 13. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-169/09)
   2009/C 153/56
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Schønberg a M. Karanasou Apostolopoulou)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu a o zmene a doplnení smernice Rady 92/42/EHS a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES (1) alebo v každom prípade tým, že tieto ustanovenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2005/32/ES do vnútroštátneho práva uplynula 10. augusta 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 191, 22.7.2005, s. 29.


title: Vec T-239/11: Žaloba podaná 3. mája 2011 — Sigma Alimentos Exterior/Komisia

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/26

         Žaloba podaná 3. mája 2011 — Sigma Alimentos Exterior/Komisia
   (Vec T-239/11)
   2011/C 204/47
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sigma Alimentos Exterior, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Ferre Navarrete, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že článok 12 ods. 5 prepracovaného znenia zákona o dani z príjmov právnických osôb (TRLIS) (Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) vykazuje znaky štátnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že článok 12 ods. 5 prepracovaného znenia zákona o dani z príjmov právnických osôb (TRLIS) vykazuje znaky štátnej pomoci, keď sa uplatňuje na nadobúdanie podielov, ktoré znamená prevzatie kontroly,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa príkaz na vymáhanie pomoci vzťahuje na operácie uskutočnené pred uverejnením konečného rozhodnutia, ktoré je predmetom tejto žaloby, v Úradnom vestníku Európskej únie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tejto veci nadobudla podiely v spoločnostiach usadených v Spojených štátoch a v Peru v priebehu obdobia medzi rokmi 2008 až 2010, pričom si uplatnila daňové odpisy goodwillu vzniknutého nadobudnutím väčšinových podielov na základe uplatnenia článku 12 ods. 5 TRLIS.
   Komisia 12. januára 2011 prijala napadnuté rozhodnutie K(2010) 9566 v konečnom znení o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch č. C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007). V nadväznosti na toto rozhodnutie začal španielsky daňový úrad vykonávať daňové kontroly na účely úpravy odpisov uplatnených žalobkyňou.
   Žalobkyňa na podporu žaloby uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesplnení podmienok nevyhnutných pre vyvodenie záveru, že predmetné opatrenie predstavuje štátnu pomoc.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že hlavným dôvodom, pre ktorý predmetný daňový režim v danom prípade nemôže byť považovaný za štátnu pomoc, je neexistencia selektívneho charakteru predmetného opatrenia. Komisia sa totiž dopúšťa nesprávneho posúdenia, keď sa domnieva, že selektívnosť spočíva v tom, že režim zvýhodňuje vnútroštátne nadobudnutia podielov a vyžaduje, aby išlo o podiel vo výške aspoň 5 %. Podľa žalobkyne Komisia dospela k tomuto záveru preto, lebo nevychádzala z typologickej analýzy a analýzy odvetví činnosti, v ktorých pôsobia podniky, ktoré uplatnili uvedený režim.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neexistencii odôvodnenia uvedeného rozhodnutia.

                           —

                           Žalobkyňa zastáva názor, že odôvodnenie vysvetľujúce prečo Komisia zastáva názor, že neexistujú výslovné právne prekážky nadobúdania spoločností v Spojených štátoch a v Peru, je v každom ohľade nedostatočné.


title: Vec F-27/08: Žaloba podaná 29. februára 2008 – Simões dos Santos/ÚHVT

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/25

         Žaloba podaná 29. februára 2008 – Simões dos Santos/ÚHVT
   (Vec F-27/08)
   (2008/C 158/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Manuel Simões dos Santos (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie viacerých rozhodnutí Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu v rozsahu, v akom nevykonávajú správne rozsudok T-435/04 tým, že žalobcovi neuznávajú zostatok bodov, ktorých strata bola zrušená Súdom prvého stupňa, ako aj zaplatenie úrokov z omeškania zo sumy zodpovedajúcej rozdielu v mzde, ktorú mal žalobca poberať
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 3. decembra 2007, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobcom 8. augusta 2007, ako aj rozhodnutie č. PERS-01-07 týkajúce sa pridelenia bodov pre povýšenie v rámci povyšovania v roku 2003, rozhodnutie ADM-07-17, ktorým sa vykladá rozhodnutie ADM 03-35 týkajúce sa služobného postupu a povýšenia úradníkov a dočasných zamestnancov, a list z 15. júna 2007 s názvom „Definitive awarding of 2007 promotion points adopted by the Appointing Authority“,

               —

               zaviazať ÚHVT na zaplatenie úrokov z omeškania zo sumy zodpovedajúcej rozdielu v mzde, ktorú mal žalobca poberať, ak by nedošlo k strate zostatku bodov za zásluhu, vypočítaných podľa sadzby stanovenej Súdom prvého stupňa,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.


title: Vec C-395/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d'appello di Roma (Taliansko) 12. septembra 2008 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno a Massimo Pettini

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d'appello di Roma (Taliansko) 12. septembra 2008 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno a Massimo Pettini
   (Vec C-395/08)
   (2008/C 327/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte d'appello di Roma
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Odporcovia: Tiziana Bruno a Massimo Pettini
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je právna úprava Talianskej republiky (článok 7 ods. 1 zákona č. 638/83), ktorá vedie k tomu, že do započítateľného obdobia prispievania na získanie nároku na starobný dôchodok nemožno zobrať do úvahy obdobia, počas ktorých poistenec, zamestnaný na kratší týždenný pracovný čas vertikálnej povahy, nepracoval, zlučiteľná so smernicou 97/81/ES (1) a najmä s doložkou 4 týkajúcou sa zásady nediskriminácie?

               2.

               Je vyššie uvedená vnútroštátna právna úprava zlučiteľná s vyššie uvedenou smernicou a najmä: s doložkou 1 – ktorá stanovuje, že vnútroštátna právna úprava má umožniť rozvoj práce na kratší pracovný čas – s doložkou 4, a s doložkou 5 – ktorá ukladá členským štátom odstrániť prekážky právnej povahy, ktoré môžu obmedzovať príležitosti na prácu na kratší pracovný čas – keďže je nespochybniteľné, že nemožnosť, aby sa na účely dôchodkového poistenia započítavali týždne, počas ktorých poistenec nepracoval, predstavuje významnú prekážku pri rozhodovaní sa o práci na kratší týždenný pracovný čas vertikálnej povahy?

               3.

               Môže sa doložka 4 týkajúca sa zásady nediskriminácie vzťahovať aj na rôzne typy pracovných zmlúv na kratší týždenný pracovný čas, keďže na základe vnútroštátnej právnej úpravy sa v prípade práce na kratší týždenný pracovný čas horizontálnej povahy pri rovnakom počte odpracovaných hodín v kalendárnom roku, počas ktorých poistenec poberal mzdu, započítavajú všetky týždne kalendárneho roka, na rozdiel od práce na kratší týždenný pracovný čas vertikálnej povahy?

      (1)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).


title: Vec C-406/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – Peťa Milkova/Izpalnitelen direktor na Agencijata za privatizacija i sledprivatizacijonen kontrol (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím — Články 5 a 27 — Smernica 2000/78/ES — Článok 7 — Zvýšená ochrana v prípade prepustenia zamestnancov so zdravotným postihnutím — Neexistencia takejto ochrany u úradníkov so zdravotným postihnutím — Všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – Peťa Milkova/Izpalnitelen direktor na Agencijata za privatizacija i sledprivatizacijonen kontrol
   (Vec C-406/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím - Články 5 a 27 - Smernica 2000/78/ES - Článok 7 - Zvýšená ochrana v prípade prepustenia zamestnancov so zdravotným postihnutím - Neexistencia takejto ochrany u úradníkov so zdravotným postihnutím - Všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania))
   (2017/C 144/08)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Peťa Milkova

      Žalovaný: Izpalnitelen direktor na Agencijata za privatizacija i sledprivatizacijonen kontrol

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 2 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, s prihliadnutím na Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím, schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2010/48/ES z 26. novembra 2009, a v spojení so všeobecnou zásadou rovnosti zaobchádzania zakotvenou v článkoch 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že povoľuje takú právnu úpravu členského štátu, o akú ide vo veci samej, v ktorej sa priznáva zamestnancom trpiacim niektorým zdravotným postihnutím osobitná ochrana ex ante v prípade prepustenia bez toho, aby takúto ochranu priznal úradníkom s rovnakými zdravotným postihnutím, ibaže sa preukáže porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, čo musí overiť vnútroštátny súd. Pri tomto overení musí byť porovnanie situácií založené na analýze všetkých relevantných predpisov vnútroštátneho práva, ktoré na jednej strane upravujú postavenie zamestnancov s daným zdravotným postihnutím a na druhej strane postavenie úradníkov s rovnakým zdravotným postihnutím, a to predovšetkým so zreteľom na cieľ ochrany proti prepusteniu dotknutému v konaní vo veci samej.

               2.

               V prípade, že by článok 7 ods. 2 smernice 2000/78 s prihliadnutím na Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím a v spojení so všeobecnou zásadou rovnosti zaobchádzania bránil takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, povinnosť dodržiavania práva Európskej únie by vyžadovala, aby pôsobnosť vnútroštátnych predpisov, ktoré chránia zamestnancov trpiacich daným zdravotným postihnutím, bola rozšírená takým spôsobom, že sa tieto ochranné predpisy budú vzťahovať aj na úradníkov s rovnakým zdravotným postihnutím.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. októbra 2004 vo veci T-219/02 a 337/02, Olga Lutz Herrera proti Komisii Európskych spoločenstiev (Zamestnanecká žaloba — Všeobecné výberové konanie — Nepripustenie ku skúškam — Oznámenie o výberovom konaní — Vekové obmedzenie)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/34

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. októbra 2004
   vo veci T-219/02 a 337/02, Olga Lutz Herrera proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Všeobecné výberové konanie - Nepripustenie ku skúškam - Oznámenie o výberovom konaní - Vekové obmedzenie)
   (2005/C 6/66)
   Jazyk konania: španielčina
   V spojených veciach T- 219/02 a 337/02, Olga Lutz Herrera, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier a J. Gillem Carrau, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a H. Tserepa-Lacombe, za právnej pomoci J. Rivas Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia komisie vo výberovom konaní COM/A/6/01 z 31. júla 2001 a komisie vo výberovom konaní COM/A/10/01 z 20. decembra 2001 o zamietnutí pripustenia žalobkyne ku skúškam uvedených výberových konaní z dôvodu, že žalobkyňa nesplnila podmienku obmedzenia veku a subsidiárne návrhy na zrušenie zamietnutí administratívnych sťažností podaných žalobkyňou proti rozhodnutiam komisií vo výberových konaniach COM/A/6/01 a COM/A/10/01, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predsedkyňa P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke; tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 28. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)   Ú. v. ES C 233 zo dňa 28.9.2002


               2.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 29/12

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená súdom Fürstliches Landgericht s dátumom 14. septembra 2011 vo veci sporu medzi spoločnosťou Granville Establishment a Volker Anhalt, Melanie Anhalt a Jasmin Barbaro, rodená Anhalt
   (Vec E-13/11)
   2012/C 29/09
   Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO vo veci sporu medzi spoločnosťou Granville Establishment a Volker Anhalt, Melanie Anhalt a Jasmin Barbaro, rodená Anhalt bola predložená Súdu Fürstliches Landgericht, Liechtenstein (kniežací súdny dvor, Lichtenštajnsko) dňa 15. septembra 2011 a prijatá kanceláriou Súdu 22. septembra 2011. V žiadosti sa uvádzajú tieto otázky:

               1.

               Môže sa štátny príslušník štátu EHP dovolávať ustanovenia, napr. v ods. 53 písm. a) zákona o príslušnosti súdu Lichtenštajnska, ktorý udeľuje lichtenštajnským štátnym príslušníkom právo nebyť žalovaný v zahraničí na základe dohody o voľbe súdu (ak táto dohoda nebola verejne zaznamenaná), z ktorej priamo vyplýva aj právo nebyť žalovaný v Lichtenštajnsku (a teda, z pohľadu štátneho príslušníka, aj v zahraničí) na základe dohody o voľbe súdu, ak táto dohoda nebola verejne zaznamenaná?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku – môže byť toto právo uplatnené v prípade, o aký ide v tejto veci, t.j. v občianskoprávnom konaní, a teda priamo v spore medzi súkromnými osobami?


title: Vec C-692/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 21. decembra 2015 – Security Service Srl/Ministero dell’Interno a i.

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 21. decembra 2015 – Security Service Srl/Ministero dell’Interno a i.
   (Vec C-692/15)
   (2016/C 106/22)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Security Service Srl

      Odporcovia: Ministero dell’Interno, Questura di Napoli, Questura di Roma

      Prejudiciálne otázky

               1.

               [Vylučuje] rozsudok Komisia/Taliansko (C-465/05, EU:C:2007:781), v ktorom Súdny dvor konštatoval, že Talianska republika porušila zásady uvedené v článkoch 43 ES a 49 ES (právo usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb), tým že stanovila, že:

                           a)

                           výkon činnosti pracovníka súkromnej bezpečnostnej služby sa viaže na podmienku predchádzajúceho zloženia prísahy vernosti Talianskej republike;

                           b)

                           činnosť súkromnej bezpečnostnej služby môže byť poskytovateľmi služieb so sídlom v inom členskom štáte vykonávaná len na základe povolenia s územnou pôsobnosťou, vydaného prefektom, bez toho, aby boli zohľadnené povinnosti, ktorým títo poskytovatelia už podliehajú v členskom štáte pôvodu;

                           c)

                           uvedené povolenie má len obmedzenú územnú platnosť a jeho vydanie sa viaže na zohľadnenie počtu a veľkosti súkromných bezpečnostných služieb, ktoré už vykonávajú činnosť na predmetnom území;

                           d)

                           súkromné bezpečnostné služby musia mať prevádzkarne vo všetkých provinciách, v ktorých prevádzkujú svoju činnosť;

                           e)

                           pracovníci uvedených súkromných bezpečnostných služieb musia mať individuálne povolenie na výkon bezpečnostnej činnosti, bez toho, aby boli zohľadnené kontroly a previerky už vykonané v členskom štáte pôvodu;

                           g)

                           súkromné bezpečnostné služby musia zamestnávať minimálny a/alebo maximálny počet pracovníkov, aby získali povolenie;

                           h)

                           predmetné súkromné bezpečnostné služby musia zložiť peňažnú zábezpeku v miestnej pokladnici zábezpek a záruk;

                           i)

                           ceny služieb súkromných bezpečnostných služieb sú stanovené v povolení prefekta v rámci stanovenej pohyblivej hranice;
                           právomoc provinčného orgánu verejnej bezpečnosti (policajného riaditeľa) stanoviť také podmienky prevádzky, aké boli napadnuté v prejednávanej veci[, ktoré] zavádzajú povinnosť využívať minimálny počet pracovníkov (dvoch) pokiaľ ide o operácie týkajúce sa určitých služieb?

               2.

               Aj keď ide o novú otázku, natoľko je podobná, aby by viedla k rovnakému rozhodnutiu, pokiaľ ide o články 43 ES a 49 ES?


title: Vec T-329/05: Žaloba podaná 26. augusta 2005 – Movimondo ONLUS/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/18

         Žaloba podaná 26. augusta 2005 – Movimondo ONLUS/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-329/05)
   (2005/C 257/33)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Movimondo ONLUS (Rím, Taliansko) [v zastúpení: advokáti Paolo Vitali, Giulia Verusio, Gian Michele Roberti a Alessandra Franchi]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že Európska komisia (Oddelenie ECHO) si nesplnila svoje zmluvné záväzky vyplývajúce z dohôd o dotáciách (Grant Agreements) uzatvorených na základe rámcovej dohody o partnerstve (Framework Partnership Agreement) číslo 3-314 a v dôsledku toho

               —

               zaviazať Európsku komisiu zaplatiť Movimondu tieto sumy:

                           —

                              36 500,51 eur v súvislosti s projektom MAGUINDANAO: ECHO/PHL/210/2003/02003 spolu s úrokmi z omeškania od 25. septembra 2004,

                           —

                              150 000,00 eur v súvislosti s projektom ECHO 9 PALESTINE: ECHO/TPS/210/2003/08018, spolu s úrokmi z omeškania od 16. septembra 2004,

                           —

                              52 500,00 eur v súvislosti s projektom DIPECHO INDE: ECHO/TPS/210/2003/03005, spolu s úrokmi z omeškania od 24. marca 2005,

                           —

                              50 865,96 eur v súvislosti s projektom ECHO LIBAN: ECHO/TPS/210/2003/08020, spolu s úrokmi z omeškania od 15. augusta 2005,

                           —

                              119 485,70 eur v súvislosti s projektom ECHO BAJO YUNA: ECHO/CR/BUD/2004/01006, spolu s úrokmi z omeškania od 12. júna 2005,

                           —

                              28 500,00 eur v súvislosti s projektom ECHO RUNDU II: ECHO/AGO/BUD/2004/01018, spolu s úrokmi z omeškania od 13. júla 2005,

                           —

                              70 085,00 eur v súvislosti s projektom ECHO SAMANA': ECHO/DOM/BUD/2004/01001, spolu s úrokmi z omeškania od 16. mája 2005,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Subsidiárne:

               —

               zrušiť rozhodnutie o prerušení plynutia lehôt na zaplatenie obsiahnuté v liste generálneho riaditeľa Antonia Cavaca, Úradu humanitárnej pomoci ECHO 3 (Ref. D 6613) zo 17. júna 2005 týkajúceho sa „injunction to pay outstanding payments due to Movimondo“ a v dôsledku toho zaviazať Európsku komisiu zaplatiť Movimondu vyššie uvedené sumy,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobca – nevládna organizácia pôsobiaca v oblasti spolupráce a medzinárodnej solidarity – domáha podľa článku 238 ES, aby bola Európska komisia zaviazaná zaplatiť sumy zodpovedajúce jej zmluvným záväzkom vyplývajúcim z rôznych dohôd o dotáciách (Grant Agreements) uzatvorených na základe rámcovej dohody o partnerstve (Framework Partnership Agreement) číslo 3-134 platnej od 1. decembra 2003, ktorá sa týka financovania Komisiou naliehavej humanitárnej pomoci, ktorá bola účelne poskytnutá a správne účtovne odôvodnená.
   Subsidiárne sa žalobca tiež domáha podľa článku 230 ES štvrtého odseku zrušenia rozhodnutia o prerušení plynutia lehôt na zaplatenie obsiahnuté v liste generálneho riaditeľa Antonia Cavaca, Úradu humanitárnej pomoci ECHO 3 (Ref. D 6613) zo 17. júna 2005 týkajúceho sa „injunction to pay outstanding payments due to Movimondo“ a rozhodnutia generálneho riaditeľa Antonia Cavaca, Úradu humanitárnej pomoci ECHO 3 (Ref. D 8136) z 27. júla 2005.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia o prerušení plynutia lehôt na zaplatenie obsiahnutého v liste zo 17. júna 2005 žalobca uvádza osobitne tri dôvody.
   V prvom dôvode uvádza, že oddelenie ECHO tým, že rozhodlo o prerušení plynutia lehôt na zaplatenie, sa dopustilo zneužitia právomoci, pretože použilo ako právny základ napadnutého nariadenia článok 106 ods. 4 nariadenia č. 2342/2002 (1) a to nad rámec osobitných prípadov a cieľov upravených týmto ustanovením. V druhom dôvode uvádza nedostatok odôvodnenia napadnutých rozhodnutí v rozpore s článkom 253 ES a článkom 106 ods. 4 nariadenia č. 2342/2002, a na záver v treťom dôvode uvádza porušenie z procesného hľadiska článku 106 ods. 4 tohto nariadenia z dôvodu, že oddelenie ECHO neinformovalo priamo Movimondo o príkaze na prerušenie.
   Naproti tomu žalobca uvádza štyri dôvody na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia z 27. júla 2005.
   V prvom dôvode uvádza nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, v druhom dôvode uvádza porušenie všeobecnej zásady prezumpcie neviny, ako aj porušenie práv na obhajobu, pretože oddelenie ECHO ho neinformovalo o opatreniach, ktoré sa chystalo prijať vo vzťahu k žalobcovi, a pretože mu nedali v tejto súvislosti možnosť byť vypočutý. V treťom dôvode uvádza porušenie článku 106 ods. 4 nariadenia č. 2342/2002 a tiež tvrdí, že oddelenie ECHO sa dopustilo zneužitia právomoci. Na záver v štvrtom dôvode žalobca uvádza porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 21.12.2002, s. 1).


title: Vec C-105/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad – Varna (Bulharsko) 28. februára 2017 – Komisia za zaštita na potrebitelite/Evelina Kamenova

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad – Varna (Bulharsko) 28. februára 2017 – Komisia za zaštita na potrebitelite/Evelina Kamenova
   (Vec C-105/17)
   (2017/C 144/41)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad – Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Komisia za zaštita na potrebitelite

      Odporkyňa: Evelina Kamenova

      Prejudiciálna otázka

               1.

               Má sa článok 2 písm. b) a d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (1) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách vykladať v tom zmysle, že činnosť fyzickej osoby, ktorá je na internetovej stránke zaregistrovaná na predaj tovaru a zverejnila súčasne celkovo osem inzerátov na predaj rôzneho tovaru prostredníctvom webovej stránky, je činnosťou obchodníka v zmysle právnej definície podľa článku 2 písm. b), predstavuje obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom v zmysle článku 2 písm. d) a spadá do pôsobnosti smernice podľa článku 3 ods. 1?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).


title: Vec T-703/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. januára 2017 – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Komisia („Arbitrážna doložka — Zmluva Firerob uzavretá v rámci Siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) — Oprávnené náklady — Žiadosť o vrátenie súm vyplatených žalobkyni — Delegovanie právomoci — Prípustnosť — Zneužívanie zmluvných práv — Legitímna dôvera — Proporcionalita“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. januára 2017 – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Komisia
   (Vec T-703/14) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Zmluva Firerob uzavretá v rámci Siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) - Oprávnené náklady - Žiadosť o vrátenie súm vyplatených žalobkyni - Delegovanie právomoci - Prípustnosť - Zneužívanie zmluvných práv - Legitímna dôvera - Proporcionalita“))
   (2017/C 078/26)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE (Kaisariani, Grécko) (v zastúpení: K. Damis a E. Chrysochoïdou, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, M. Konstantinidis a A. Kyratsou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podľa článku 272 ZFEÚ, ktorou sa na jednej strane žiada, aby Všeobecný súd určil, že Komisia porušila svoje zmluvné povinnosti, keď vydala oznámenie o dlhu č. 3241409008 z 25. júla 2014, a že náklady, ktoré žalobkyňa deklarovala v rámci zmluvy FP7-SME-2007-222303 týkajúcej sa realizácie projektu „FIREROB – Autonomous Fire-Fighting Robotic Vehicle“, sú oprávnené a, na druhej strane, aby bolo Komisii uložené vystaviť dobropis na sumu 64 574,73 eura

      Výrok rozsudku

               1.

               Námietka neprípustnosti sa zamieta.

               2.

               Konanie vo veci sa zastavuje v rozsahu týkajúcom sa návrhu na zaplatenie sumy presahujúcej 37 247,05 eura, zvýšenej o úroky z omeškania za obdobie od 9. septembra 2014.

               3.

               Európska komisia porušila svoje povinnosti vyplývajúce zo zmluvy FP7-SME-2007-222303, týkajúcej sa realizácie projektu „FIREROB – Autonomous Fire-Fighting Robotic Vehicle“, keď žiadala od Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE, aby jej vrátila sumu presahujúcu 9 007 eur spolu s úrokom z omeškania za obdobie od 9. septembra 2014.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Komisia znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania, ako aj tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli Diktyo Amyntikon Viomichanion Net, vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

               6.

               Diktyo Amyntikon Viomichanion Net znáša jednu štvrtinu svojich trov konania, ako aj štvrtinu trov konania, ktoré vznikli Komisii, vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-156/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 83/182/EHS — Dočasný dovoz dopravných prostriedkov — Oslobodenie od daní — Zvyčajné bydlisko v členskom štáte)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-156/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 83/182/EHS - Dočasný dovoz dopravných prostriedkov - Oslobodenie od daní - Zvyčajné bydlisko v členskom štáte)
   (2007/C 170/02)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos a I. Pouli, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 90 ES a smernice Rady 83/182/EHS z 28. marca 1983 o oslobodení od daní, ktoré platia v rámci spoločenstva pre dočasný dovoz určitých dopravných prostriedkov (Ú. v. ES L 105, s. 59; Mim. vyd. 09/001, s. 112) – Dočasné používanie vozidiel na území Grécka registrovaných v inom členskom štáte – Použitie colných ustanovení, ktoré sa uplatňujú na vozidlá pochádzajúce z tretích krajín
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že stanovila:

                           —

                           v článku 18 A ods. 1 zákona 2682/1999, že v prípade držby alebo užívania vozidla na gréckom území, ktoré je registrované v inom členskom štáte, fyzickou osobou, ktorá má svoje zvyčajné bydlisko v Grécku, sa nezačne obvyklé trestné stíhanie, pokiaľ dotknutá osoba zaplatí uloženú registračnú daň a zároveň sa vzdá opravného prostriedku, ktorý jej poskytuje vnútroštátne právo proti rozhodnutiu vyrubujúcemu túto daň, a

                           —

                           v článku 18 C ods. 1 toho istého zákona, že v prípade uloženia peňažnej pokuty sú vozidlá tiež dočasne zabavené a vrátia sa až po zaplatení peňažnej pokuty a prípadných ďalších uložených poplatkov,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 83/182/EHS z 28. marca 1983 o oslobodení od daní, ktoré platia v rámci spoločenstva pre dočasný dovoz určitých dopravných prostriedkov.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych Spoločenstiev a Helénska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-134/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo  7. marca 2014 – FESI/Rada ( „Žaloba o neplatnosť  — Dumping  — Rozšírenie konečného antidumpingového cla zavedeného na dovozy určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Číne na dovozy určitej obuvi so zvrškom z usne pochádzajúcej z Macaa  — Združenie zastupujúce nezávislých dovozcov  — Neexistencia osobnej dotknutosti  — Právny akt, ktorý obsahuje vykonávacie opatrenia  — Neprípustnosť“ )

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/34

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2014 – FESI/Rada
   (Vec T-134/10) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Dumping - Rozšírenie konečného antidumpingového cla zavedeného na dovozy určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Číne na dovozy určitej obuvi so zvrškom z usne pochádzajúcej z Macaa - Združenie zastupujúce nezávislých dovozcov - Neexistencia osobnej dotknutosti - Právny akt, ktorý obsahuje vykonávacie opatrenia - Neprípustnosť“))
   2014/C 135/42
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fédération européenne de l’industrie du sport (FESI) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Vermulst a Y. van Gerven, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J. P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát a N. Chesaites, barrister, neskôr J. P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má, alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 352, 2009, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Fédération européenne de l’industrie du sport (FESI) znáša vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska Komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec C-93/07: Žaloba podaná 20. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/24

         Žaloba podaná 20. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-93/07)
   (2007/C 95/43)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (1), a v každom prípade tým, že ich neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/35/ES uplynula 25. júna 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466.


title: Vec T-67/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. novembra 2016 – Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN — Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie BEVERLY HILLS POLO CLUB — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Predloženie doplňujúcich dôkazov — Voľná úvaha zverená článkom 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Čiastočné vrátenie veci na námietkové oddelenie — Článok 64 ods. 1 a 2 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. novembra 2016 – Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)
   (Vec T-67/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN - Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie BEVERLY HILLS POLO CLUB - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Predloženie doplňujúcich dôkazov - Voľná úvaha zverená článkom 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Čiastočné vrátenie veci na námietkové oddelenie - Článok 64 ods. 1 a 2 nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 006/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Polo Club (Gassin, Francúzsko) (v zastúpení: D. Masson, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne V. Melgar a H. Kunz, neskôr H. O’Neil, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: D. Russo a V. Wellens, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2014 (vec R 1882/2013-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Lifestyle Equities a Polo Club

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Polo Club je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec T-389/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. apríla 2008 – Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg./ÚHVT (Vyobrazenie pelikána) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva predstavujúcej pelikána — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva alebo skoršie obrazové národné ochranné známky Pelikan — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/29

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. apríla 2008 – Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg./ÚHVT (Vyobrazenie pelikána)
   (Vec T-389/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva predstavujúcej pelikána - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva alebo skoršie obrazové národné ochranné známky Pelikan - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 128/63)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: J. Hofmann a B. Linstow, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hanover, Nemecko) (v zastúpení: A. Renck, V. von Bomhard a A. Pohlmann, neskôr A. Renck, V. von Bomhard a T. Dolde, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. septembra 2003 (Vec R 191/2002-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG a Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec C-77/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. februára 2015 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/20

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. februára 2015 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-77/14) (1)

   (2015/C 213/33)
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec T-449/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2015 – CEDC International/ÚHVT – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva WISENT — Skoršia národná trojrozmerná ochranná známka ŹUBRÓWKA — Relatívne dôvody zamietnutia — Podobnosť ochranných známok — Článok 53 ods. 1 písm. a), článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2015 – CEDC International/ÚHVT – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)
   (Vec T-449/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva WISENT - Skoršia národná trojrozmerná ochranná známka ŹUBRÓWKA - Relatívne dôvody zamietnutia - Podobnosť ochranných známok - Článok 53 ods. 1 písm. a), článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 007/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Poľsko) (v zastúpení: M. Siciarek, J. Mrozowski a G. Rząsa, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA (Łańcut, Poľsko) (v zastúpení: A. Gorzkiewicz, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. júna 2013 (vec R 33/2012-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Przedsiębiorstwo Polmos Białystok a Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 10. júna 2013 (vec R 33/2012-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT a Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila CEDC International sp. z o.o.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. júna 2004 vo veci T-342/99 DEP, Airtours plc proti Komisii Európskych spoločenstiev (Stanovenie výšky trov konania — Odmena solicitorov a barristerov — Odmena ekonómov — Náklady súvisiace s DPH)

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/15

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. júna 2004
   vo veci T-342/99 DEP, Airtours plc proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Stanovenie výšky trov konania - Odmena solicitorov a barristerov - Odmena ekonómov - Náklady súvisiace s DPH)
   (2004/C 251/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-342/99 DEP, Airtours plc, v zastúpení: M. Nicholson, solicitor, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: R. Lyal, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žiadosť o stanovenie trov konania, ktoré je Komisia povinná zaplatiť Airtours plc na základe rozsudku Súdu prvého stupňa zo 6. júna 2002, Airtours/Komisia (T-342/99, Zb. s. II-2585), Súd prvého stupňa (piata rozšírená komora), v zložení: predsedkyňa komory: P. Lindh, sudcovia: R. Garciá-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi a M. E. Martins Ribeiro, tajomník: H. Jung, vydal dňa 28. júna 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Celková výška trov konania ktoré je Komisia povinná zaplatiť Airtours plc predstavuje 489 615,03 GBP (slovom: štyristoosemdesiatdeväťtisícšesťstopätnásť libier šterlingov a tri peny).

      (1)  Ú. v. ES C 79 z 18. marca 2000


               7.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/25

         Žaloba Dozorného orgánu EZVO proti Islandu podaná 26. júla 2010
   (Vec E-8/10)
   2010/C 271/05
   Dňa 26. júla 2010 podal Dozorný orgán EZVO zastúpený Xavierom Lewisom a Markusom Schneiderom, splnomocnenými zástupcami Dozorného orgánu EZVO, rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, na Súdny dvor EZVO žalobu proti Islandu.
   Dozorný orgán EZVO žiada, aby Súdny dvor EZVO vyhlásil, že:

               1.

               Islandská republika neprijala a neoznámila dozornému orgánu všetky opatrenia potrebné na plné začlenenie aktu uvedeného v bode 1 prílohy VII k Dohode o EHP (smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií) v znení prispôsobenom Dohode o EHP protokolom 1 k tejto dohode do vnútroštátnych právnych predpisov, čím si nesplnila svoju povinnosť podľa článku 63 ods. 1 smernice a článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Islandská republika znáša súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žiadosť sa týka skutočnosti, že Island nekonal podľa odôvodneného stanoviska Dozorného orgánu EZVO, keďže neprijal resp. neoznámil dozornému orgánu všetky opatrenia potrebné na plné začlenenie aktu EHP, ktorý zodpovedá zmenenej a doplnenej smernici Európskej únie 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií.

               —

               Chýbajúce islandské opatrenia sa týkajú prijatia vnútroštátnych sektorových pravidiel o uznávaní odborných kvalifikácií získaných v iných štátoch EHP.

               —

               Dozorný orgán EZVO vyhlasuje, že nedostal od Islandu informácie, že akt bol plne začlenený do vnútroštátnych predpisov, ani že nevlastní žiadne iné informácie, ktoré by mohli viesť k podobnému záveru.

               —

               Islandská vláda nepoprela, že mešká s plným začlenením aktu.


title: Vec F-38/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. júna 2010 — Martin/Európsky policajný úrad (Europol) (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Neobnovenie zmluvy — Zmluva na dobu neurčitú — Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu — Zásada dodržiavania práva na obranu)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/70

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. júna 2010 — Martin/Európsky policajný úrad (Europol)
      (Vec F-38/09) (1)

      (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Neobnovenie zmluvy - Zmluva na dobu neurčitú - Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu - Zásada dodržiavania práva na obranu)
      (2010/C 288/130)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Breige Martin (Dublin, Írsko) (v zastúpení: pôvodne P. de Casparis, advokát, neskôr W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

         Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

         Predmet veci

      Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008 informujúceho žalobkyňu o nemožnosti ponúknuť jej trvalé pracovné miesto, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým Európsky policajný úrad (Europol) odmietol priznať B. Martinovej zmluvu na dobu neurčitú, sa zrušuje.

                  2.

                  Europol je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009, s. 26.


title: Vec T-757/16: Žaloba podaná 28. októbra 2016 – Société générale/ECB

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/44

         Žaloba podaná 28. októbra 2016 – Société générale/ECB
   (Vec T-757/16)
   (2017/C 006/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société générale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, C. Renner a P. Kupka, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky č. ECB/SSM/2016-02RNE8IBXP4ROTD8PU41/72 z 24. augusta 2016,

               —

               v každom prípade uložil Európskej centrálnej banke povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci pri prijatí rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) z 24. augusta 2016, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o vylúčenie expozícií Caisse des dépôts et consignations, ktoré vyplývajú z centralizovaných fondov vyberaných v rámci regulovaného sporenia, z výpočtu ukazovateľa finančnej páky (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), keďže ECB nemala právomoc odmietnuť udeliť požadovanú výnimku po tom, ako zistila, že všetky podmienky stanovené uplatniteľnými ustanoveniami Únie sú splnené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na viacerých nesprávnych právnych posúdeniach, ktorých sa dopustila žalovaná. Žalobkyňa totiž usudzuje, že aj za predpokladu, že ECB mala právomoc prijať napadnuté rozhodnutie, uvedené rozhodnutie nie je platné, keďže pri jeho prijatí došlo k viacerým nesprávnym právnym posúdeniam tak z hľadiska nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1, ďalej len „nariadenie č. 575/2013“), ako aj z hľadiska úmyslov normotvorcu Európskej únie, a to z dôvodu chybného výkladu predmetnej právnej úpravy zo strany ECB, ktorá tak prijala rozhodnutie, ktoré:

                           —

                           je v rozpore s cieľmi a účelom pravidiel o výpočte ukazovateľa finančnej páky, čím sa porušuje nielen cieľ právnej úpravy výpočtu ukazovateľa finančnej páky ako takej, ale aj úmysel normotvorcu vyjadrený prijatím odseku 14 článku 429 nariadenia č. 575/2013,

                           —

                           mení základné ustanovenie tým, že zohľadňuje dve nové podmienky, ktoré nie sú predmetom dotknutého ustanovenia,

                           —

                           zbavuje článok 429 ods. 14 nariadenia č. 575/2013 potrebného účinku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na viacerých zjavných nesprávnych posúdeniach, ku ktorým došlo pri prijatí napadnutého rozhodnutia, najmä pokiaľ ide po povahu regulovaných centralizovaných sporiacich fondov, o dosah pripísania fondov do súvahy banky a o účinky mechanizmu úpravy centralizovaných súm.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení viacerých všeobecných zásad práva Únie, konkrétne zásady proporcionality, zásady právnej istoty a zásady riadnej správy vecí verejných, keďže ECB porušila svoju povinnosť starostlivosti.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, keďže ECB podliehala významnejšej povinnosti odôvodnenia a uvedené rozhodnutie je odôvodnené nedostatočne a rozporuplne.


title: Vec C-599/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgicko) 20. decembra 2012 — Jetair NV, BTW-eenheid BTWE Travel4you/FOD Financiën

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgicko) 20. decembra 2012 — Jetair NV, BTW-eenheid BTWE Travel4you/FOD Financiën
   (Vec C-599/12)
   2013/C 86/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Jetair NV, BTW-eenheid BTWE Travel4you

      Žalovaný: FOD Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže Belgicko zmeniť svoje právne predpisy v tom zmysle, že službu, ktorá je oslobodená od dane — v tomto prípade zájazdy mimo EÚ —, v určitom čase (1. decembra 1977) zdaní bezprostredne pred tým, ako nadobudla účinnosť šiesta smernica o DPH (1) (1. januára 1978), a obíde tak derogačnú doložku uvedenú v článku 28 ods. 3 tejto smernice (článok 370 smernice 2006/112 (2)), ktorá stanovuje, že pokračovať v zdaňovaní týchto služieb cestovných kancelárií možno len vtedy, ak už boli zdaňované pred tým, ako šiesta smernica nadobudla účinnosť?

               2.

               Bolo Belgicko povinné od 13. júna 1977 (deň uverejnenia smernice) upustiť od zdaňovania zájazdov mimo EÚ?

               3.

               Porušuje Belgicko článok 309 smernice 2006/112, ak v prípade služieb mimo Spoločenstva nezaobchádza s cestovnými kanceláriami rovnako ako so sprostredkovateľmi a napriek tomu tieto služby naďalej zdaňuje?

               4.

               Sú články 309, 153, 370 a príloha X smernice 2006/112 v rozpore so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva, so zásadou rovnakého zaobchádzania a zásadou proporcionality, ako aj s ustanoveniami o voľnom pohybe osôb, tovaru a služieb, okrem iného s článkom 43 a článkom 56 Zmluvy o ES preto, že členským štátom poskytujú možnosť voľby, pokiaľ ide o zdanenie služieb v súvislosti so zájazdmi mimo Spoločenstva?

               5.

               Je v rozpore so zásadami práva Spoločenstva, najmä so zásadou rovnakého zaobchádzania, zásadou proporcionality a neutrality dane z pridanej hodnoty, že Belgické kráľovstvo stanovilo kráľovským dekrétom z 28. novembra 1999 v súvislosti so zájazdmi mimo EÚ daňovú povinnosť len pre cestovné kancelárie, ale nie pre sprostredkovateľov?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).