title: Vec T-236/10: Žaloba podaná 21. mája 2010 — Asociación Española de Banca/Komisia

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/31

         Žaloba podaná 21. mája 2010 — Asociación Española de Banca/Komisia
   (Vec T-236/10)
   2010/C 195/49
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Asociación Española de Banca (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia v časti, v ktorej deklaruje, že článok 12.5 Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades (konsolidovaného znenia zákona o dani právnických osôb, ďalej len „TRLIS“) obsahuje prvky štátnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 1 ods. 1 v časti, v ktorej deklaruje, že článok 12.5 TRLIS obsahuje prvky štátnej pomoci, ak sa uplatňuje na nadobúdanie účasti spojenej so získaním kontroly,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 4 napadnutého rozhodnutia v časti, v ktorej nariaďuje vymáhanie pomoci v súvislosti s transakciami uzavretými pred publikovaním rozhodnutia v konečnom znení v Úradnom vestníku Európskej únie, ktoré je predmetom tejto žaloby, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie, proti ktorému smeruje táto žaloba je rovnaké ako rozhodnutie napádané vo veciach T-219/10, Autogrill España/Komisia, T-221/10, Iberdrola/Komisia, a T-225/10, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvádzaným v rámci týchto konaní.


title: Vec C-36/12 P: Odvolanie podané 25. januára 2012 : Armando Álvarez, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. novembra 2011 vo veci T-78/06, Álvarez/Komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/16

         Odvolanie podané 25. januára 2012: Armando Álvarez, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. novembra 2011 vo veci T-78/06, Álvarez/Komisia
   (Vec C-36/12 P)
   2012/C 89/25
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Armando Álvarez, S.A. (v zastúpení: E. Garayar Gutiérrez a M. Troncoso Ferrer, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. novembra 2011 vo veci T-78/06, Álvarez/Komisia, a v dôsledku toho aj rozhodnutie Komisie K(2005) 4634 v konečnom znení z 30. novembra 2005 vo veci KOMP/F/38.354, v rozsahu, v akom sa týka určenia zodpovednosti Armando Álvarez, S.A.,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov prvostupňového aj odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Hlavný odvolací dôvod
                   vychádza z nesprávneho právneho posúdenia a z porušenia práva na obhajobu pri skúmaní, či možno určiť, že za porušenie je zodpovedný odvolateľ.
               Všeobecný súd konštatoval zodpovednosť Armando Álvarez za porušovanie ako priameho účastníka kartelu, pričom vychádza nielen z nových dôvodov, ale aj z dôvodov pre založenie zodpovednosti, ktoré sa odlišujú od dôvodov uvedených v napadnutom rozhodnutí. Na druhej strane Všeobecný súd zamietol tvrdenia odvolateľa s tým, že nepostačujú na vyvrátenie domnienky o tom, že Armando Álvarez skutočne vykonával vplyv na svoju dcérsku spoločnosť. V rozhodnutí Komisie nie je uvedená žiadna domnienka týkajúca sa toho, že odvolateľ skutočne vykonával kontrolu dcérskej spoločnosti, z dôvodu čoho tejto dezinterpretácii nezodpovedala žiadna domnienka a dôkazné bremeno znášala v celom rozsahu Komisia.
               Postupujúc takto, sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho uplatnenia pojmov účasti na porušení a pripísateľnosti porušenia a porušil práva odvolateľa na obhajobu.

               2.

                     Subsidiárny odvolací dôvod
                   vychádza z absencie odôvodnenia v súvislosti s tvrdeniami týkajúcimi sa neexistencie skutočnej kontroly spoločnosti ASPLA zo strany Armando Álvarez.
               Subsidiárne a pokiaľ by mala byť prijatá hypotéza o priamej pripísateľnosti konania v rozpore s článkom 101 ZFEÚ spoločnosti Armando Álvarez a uplatnená domnienka o zodpovednosti vo vzťahu materskej a dcérskej spoločnosti, čo nie je v danom prípade splnené, Všeobecný súd sa obmedzil na konštatovanie, že tvrdenia, ktoré uvádza Armando Álvarez nespochybňujú záver o jeho zodpovednosti, bez toho, aby vykonal posúdenie tvrdení, ktoré boli skutočne predložené v návrhu na zrušenie. Preto je rozsudok Všeobecného súdu zjavne neodôvodnený.


title: Vec C-328/07: Žaloba podaná 13. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/28

         Žaloba podaná 13. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-328/07)
   (2007/C 211/53)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (1), a v každom prípade tým, že ich neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/48/ES uplynula 29. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32, a – korigendum – Ú. v. EÚ L 195, s. 16.


title: Vec C-534/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 27. decembra 2006 – Industria Lavorazione Carni Ovine/Regione Lazio

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 27. decembra 2006 – Industria Lavorazione Carni Ovine/Regione Lazio
   (Vec C-534/06)
   (2007/C 42/35)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Industria Lavorazione Carni Ovine

      Žalovaný: Regione Lazio
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 13 nariadenia (EHS) č. 866/90 (1) Rady z 19. marca 1990 vykladať v tom zmysle, že financovanie je vylúčené v prípadoch, keď má byť použité na obchodovanie a/alebo spracovanie (tiež) výrobkov, ktoré nepochádzajú z priestoru Spoločenstva, napriek dodržaniu osobitného programu, v súvislosti s ktorým bolo získané financovanie, spolu s obchodovaním a/alebo spracovaním výrobkov pochádzajúcich z priestoru Spoločenstva v plánovanej miere?

      (1)  Ú. v. ES L 91, s. 1.


title: Vec C-53/11: Odvolanie podané 7. februára 2011 : Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  24. novembra 2010 vo veci T-137/09, Nike International/ÚHVT — Muñoz Molina (R 10)

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/10

         Odvolanie podané 7. februára 2011: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 24. novembra 2010 vo veci T-137/09, Nike International/ÚHVT — Muñoz Molina (R 10)
   (Vec C-53/11)
   2011/C 152/17
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: Nike International Ltd., Aurelio Muñoz Molina

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vydať nový rozsudok vo veci samej zamietajúci žalobu proti napadnutému rozhodnutiu alebo vec vrátiť Všeobecnému súdu na ďalšie rozhodnutie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania [na prvom stupni].

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   1.   Porušenie pravidla 49 vykonávacieho nariadenia
       (1)
      a článku 59 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva
       (2)

   Právnym základom napadnutého rozhodnutia je pravidlo 49 odsek 1 vykonávacieho nariadenia v spojení s platným znením článku 59 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva. Napadnutý rozsudok sa však neodoláva na pravidlo 49 odseku 1 vykonávacieho nariadenia ako ani na článok 59 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva a nevyjadruje sa o ich uplatnení na konkrétny prípad. Úrad sa domnieva, že ide o nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia.
   2.   Porušenie smerníc Úradu a pravidla 49 ods. 1 vykonávacieho nariadenia

   Úrad sa domnieva, že smernice sa v konkrétnom prípade nepoužijú. Napadnutý rozsudok však na dvoch miestach uvádza, že odvolacie senáty sú povinné uplatňovať smernice ÚHVT. Podľa názoru Úradu je takéto konanie nesprávnym právnym posúdením.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-255/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 27. mája 2014 – Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 27. mája 2014 – Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-255/14)
   2014/C 303/15
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Robert Michal Chmielewski

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zodpovedá výška správnej pokuty stanovená podľa § 5/A zákona č. XLVIII z roku 2007 prijatého na účely vykonania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 (1) z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva (ďalej len „nariadenie č. 1889/2005“) (ďalej len „vnútroštátny vykonávací zákon“) požiadavke, ktorú ukladá článok 9 ods. 1 nariadenia č. 1889/205, tzn. že sankcia zavedená vnútroštátnym právom má byť účinná, odradzujúca a zároveň primeraná spáchanému porušeniu a sledovanému cieľu?

               2.

               Nie je § 5/A vnútroštátneho vykonávacieho zákona z dôvodu výšky pokuty, ktorú stanovuje, v rozpore so zákazom skrytých obmedzení voľného pohybu kapitálu podľa článku 65 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únii?

      (1)  Ú. v. EÚ L 309, s. 9.


title: Vec T-42/07: Žaloba podaná 16. februára 2007 – Dow Chemical a i./Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/47

         Žaloba podaná 16. februára 2007 – Dow Chemical a i./Komisia
   (Vec T-42/07)
   (2007/C 82/100)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: The Dow Chemical Company (Midland, Spojené štáty americké), Dow Deutschland Inc. (Schwalbach, Nemecko), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Schwalbach, Nemecko), Dow Europe GmbH (Horgen, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Schroeder, P. Matthey, T. Graf, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               The Dow Chemical Company navrhuje, aby Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ho dotýka,

               —

               Dow Deutschland Inc. navrhuje, aby Súd prvého stupňa zrušil článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že Dow Deutschland Inc. porušil články 81 ES a 53 EHP z 1. júla 1996,

               —

               všetci žalobcovia (a The Dow Chemical Company subsidiárne) navrhujú, aby Súd prvého stupňa podstatne znížil pokuty, ktoré im boli uložené,

               —

               všetci žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa

                           —

                           zaviazal Komisiu na náhradu trov konania a iných výdavkov žalobcov vo vzťahu k tejto veci ako aj trov, ktoré vznikli žalobcom z dôvodu poskytnutia bankovej záruky namiesto zaplatenia pokút, ktoré im boli uložené, až do vydania rozsudku Súdu prvého stupňa v tejto veci, a

                           —

                           prijal akékoľvek iné opatrenia, ktoré považuje za potrebné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sa touto žalobou domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 5700, konečné znenie, z 29. novembra 2006 vo veci COMP/F/38.638 – Butadiénový kaučuk a emulzia styrén-butadiénového kaučuku, ktorým Komisia rozhodla o tom, že žalobcovia spoločne s ďalšími podnikmi porušili článok 81 ES a článok 53 EHP určením cenových cieľov pre tovary, rozdelením zákazníkov dohodami o neútočení a výmenou citlivých obchodných informácií týkajúcich sa cien, konkurentov a zákazníkov v sektore Butadiénový kaučuk a emulzia styrén-butadiénového kaučuku.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri hlavné žalobné dôvody:

               Vo svojom prvom žalobnom dôvode rozdelenom na tri časti The Dow Chemical Company (ďalej len „TDCC“) tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že a) rozhodla, že TDCC sa dopustil porušenia, a to na základe predpokladu, že dcérska spoločnosť sa zásadne riadi príkazmi materskej spoločnosti bez toho, aby overila, či materská spoločnosť skutočne vykonávala takúto právomoc; b) mu uložila pokutu a považovala ho za zodpovedného za porušenia, ktorých sa dopustili jeho dcérske spoločnosti; a c) rozhodla, bez uplatnenia svojej miery voľnej úvahy, či je alebo nie je potrebné adresovať rozhodnutie TDCC.

               V druhom žalobnom dôvode Dow Deutschland Inc. a TDCC tvrdia, že Komisia sa dopustila nesprávneho skutkového a právneho posúdenia určením doby účasti Dow Deutschland Inc. na porušovaní, ktorej začiatok stanovila na 1. júla 1996.

               Tretí žalobný dôvod žalobcovia zakladajú na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho skutkového a právneho posúdenia pri výpočte základnej čiastky pokút, ktoré im uložila. K tomu konkrétne došlo údajne pri stanovení závažnosti porušenia, rozdielnom zaobchádzaní Komisie pri stanovení východiskovej sumy, pri uplatnení násobného koeficientu Komisiou, aby mali pokuty dostatočne odstrašujúci účinok a napokon pri zvýšení východiskovej sumy pokút vzhľadom na trvanie porušovania.


title: Vec C-167/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  28. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires – Belgicko) – Disciplinárne konanie proti Jean Devillers (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires — Pojem „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ — Právomoc Súdneho dvora)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/10

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires – Belgicko) – Disciplinárne konanie proti Jean Devillers
   (Vec C-167/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires - Pojem „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ - Právomoc Súdneho dvora))
   2014/C 102/12
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil Régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires

      Účastníci konania

   Jean Devillers

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgicko) – Výklad článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97 (Ú. v. EÚ L 3, s. 1) – Prejudiciálna otázka položená profesijnou komorou – Pojem súdny orgán v zmysle článku 267 ZFEÚ – Právomoc Súdneho dvora – Nedostatočné údaje o skutkovom a právnom stave – Prípustnosť otázky

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázku, ktorú položil Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgicko) vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania z 23. marca 2013.

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec T-233/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. septembra 2010 — MPDV Mikrolab/ÚHVT (ROI ANALYZER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ROI ANALYZER — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisná povaha — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2010 — MPDV Mikrolab/ÚHVT (ROI ANALYZER)
      (Vec T-233/08) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ROI ANALYZER - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisná povaha - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2010/C 288/65)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Nemecko) (v zastúpení: W. Göpfert, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. apríla 2008 (vec R 1525/2006-4) týkajúcemu sa zápisu slovnej ochrannej známky Spoločenstva ROI ANALYZER

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec F-84/15: Žaloba podaná 2. júna 2015 – ZZ/Rada

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/60

         Žaloba podaná 2. júna 2015 – ZZ/Rada
   (Vec F-84/15)
   (2015/C 279/77)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia nepovýšiť žalobcu do nasledujúcej platovej triedy (AD 12) v rámci povyšovania v Rade Európskej únie za rok 2014

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 12 v rámci povyšovania za rok 2014,

               —

               zaviazať Radu európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec T-312/07: Žaloba podaná 24. júla 2007 – Dimos Peramatos/Komisia

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/29

         Žaloba podaná 24. júla 2007 – Dimos Peramatos/Komisia
   (Vec T-312/07)
   (2007/C 283/53)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dimos Peramatos (Perama, Grécko) (v zastúpení: G. Gerapetritis a P. Petropoulos, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie tak, aby bola zrušená akákoľvek povinnosť žalobcu vrátiť sumy poskytnuté v rámci programu LIFE97/ENV/GR/000380 alebo subsidiárne zmeniť napadnuté rozhodnutie tak, aby bol žalobca povinný zaplatiť sumu 93 795,32 eur zodpovedajúcu účtovnému určeniu neoprávnených výdavkov, ako to Komisia napokon uznala,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania žalobcu a najmä nákladov právneho zastúpenia.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba má za cieľ zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. decembra 2005 týkajúceho sa oznámenia o dlhu 3240504536 adresovaného Dimos Peramatos [„obec Perama“] s cieľom vymáhania finančnej pomoci poskytnutej v rámci subvencie priznanej tejto obci rozhodnutím Komisie K(97)/1997/29 v konečnom znení; napadnuté rozhodnutie bolo oznámené žalobcovi na účely výkonu rozhodnutia 17. mája 2007 prostredníctvom súdneho exekútora.
   Žalobca sa odvoláva na skutkový omyl a nesprávny výklad rozhodnutia Komisie. Konkrétne sa domnieva, že jeho jedinou povinnosťou bolo vysadenie stromov a v nijakom prípade zabezpečenie ich prežitia, pričom ich prípadná strata nemôže byť v nijakom prípade vytýkaná obci. Domnieva sa, že jeho právna povinnosť sa obmedzovala na ukončenie diela a akékoľvek opakovanie je vylúčené, s výnimkou prípadu, že by predložené dokumenty nespĺňali podmienky pre výber uvedené v rozhodnutí.
   Žalobca rovnako tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje všeobecné zásady povinnosti odôvodnenia aktov inštitúcií Spoločenstva a legitímnej dôvery.


title: Vec C-213/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundessozialgericht z 10. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Wendy Geven proti Spolkovej krajine Severné Porýnie – Vestfálsko

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundessozialgericht z 10. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Wendy Geven proti Spolkovej krajine Severné Porýnie – Vestfálsko
   (Vec C-213/05)
   (2005/C 193/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Bundessozialgericht podal uznesením z 10. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Wendy Geven proti Spolkovej krajine Severné Porýnie – Vestfálsko a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 17. mája 2005.
   Bundessozialgericht žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Zakazuje právo Spoločenstva [a najmä článok 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (1)] Spolkovej republike Nemecko odmietnuť štátnej príslušníčke iného členského štátu, ktorá má v tomto štáte bydlisko a v Nemecku vykonáva zárobkovú činnosť menšieho rozsahu (od 3 do 14 hodín týždenne), nárok na nemecký príspevok na výchovu z dôvodu, že nemá v Nemecku ani bydlisko, ani obvyklý pobyt?

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 2


title: Vec F-25/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 26. februára 2016 – McArdle/Komisia

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/49

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 26. februára 2016 – McArdle/Komisia
   (Vec F-25/13) (1)

   (2016/C 136/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013, s. 55.


title: Vec C-241/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 16. mája 2014 – Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 16. mája 2014 – Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach
   (Vec C-241/14)
   2014/C 303/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Roman Bukovansky

      Žalovaný: Finanzamt Lörrach

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb (1) z 21. júna 1999 (BGBl. II 2001, s. 810 a nasl.), ktorú Bundestag schválil 2. septembra 2001 ako zákon (BGBl. II 2001, s. 810), a ktorá nadobudla účinnosť 1. júna 2002, predovšetkým jej preambula, jej články 1, 2 a 21, ako aj jej články 7 a 9 prílohy I, vykladať v tom zmysle, že nedovoľujú, aby sa pracovník, ktorý sa z tuzemska odsťahoval do Švajčiarska, nie je švajčiarskym štátnym príslušníkom a od príchodu do Švajčiarska má status tzv. cezhraničného pracovníka migrujúceho opačným smerom v zmysle článku 15a ods. 1 dohody 1971/2002 o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej so Švajčiarskom, podliehal podľa článku 4 ods. 4 dohody 1971/2002 o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej so Švajčiarskom v spojení s článkom 15a ods. 1 štvrtou vetou tejto dohody zdaneniu v Nemecku?

      (1)  Ú. v. L 114, s. 6.


title: Vec C-583/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  3. októbra 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami a i./Európsky parlament, Rada Európskej únie, Európska komisia, Holandské kráľovstvo [Odvolanie — Nariadenie (ES) č. 1007/2009 — Obchodovanie s výrobkami z tuleňov — Obmedzenia dovozu uvedených výrobkov a ich uvádzania na trh — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Právo fyzických alebo právnických osôb podať žalobu — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Pojem „regulačné akty“ — Právne akty — Základné právo na účinnú súdnu ochranu]

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/14

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. októbra 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami a i./Európsky parlament, Rada Európskej únie, Európska komisia, Holandské kráľovstvo
   (Vec C-583/11 P) (1)

   (Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 1007/2009 - Obchodovanie s výrobkami z tuleňov - Obmedzenia dovozu uvedených výrobkov a ich uvádzania na trh - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Právo fyzických alebo právnických osôb podať žalobu - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Pojem „regulačné akty“ - Právne akty - Základné právo na účinnú súdnu ochranu)
   2013/C 344/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (v zastúpení: J. Bouckaert, H. Viaene a D. Gillet, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament (v zastúpení: I. Anagnostopoulou, D. Gauci a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver, E. White a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) zo 6. septembra 2011, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada (T-18/10), ktorým bola zamietnutá žaloba, ktorej predmetom bolo zrušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 zo 16. septembra 2009 o obchodovaní s výrobkami z tuleňov (Ú. v. EÚ L 286, s. 36) — Pojem „regulačný akt“ — Požiadavka individuálnej dotknutosti napadnutým nariadením

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede a Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) sú povinní znášať vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 58, 25.2.2012.


title: Vec C-245/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  23. júla 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/53

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. júla 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-245/12) (1)

   2013/C 344/91
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012.


title: Vec C-30/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  10. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Linköpings tingsrätt — Švédsko) — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 80/987/EHS — Článok 10 písm. c) — Vnútroštátne ustanovenie — Záruka výplaty neuspokojených nárokov zamestnancov — Vylúčenie osôb, ktoré boli počas šiestich mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie konkurzu na spoločnosť, ktorá ich zamestnávala, vlastníkmi podstatnej časti tejto spoločnosti a mali v nej významný vplyv)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/9

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Linköpings tingsrätt — Švédsko) — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Vec C-30/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 80/987/EHS - Článok 10 písm. c) - Vnútroštátne ustanovenie - Záruka výplaty neuspokojených nárokov zamestnancov - Vylúčenie osôb, ktoré boli počas šiestich mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie konkurzu na spoločnosť, ktorá ich zamestnávala, vlastníkmi podstatnej časti tejto spoločnosti a mali v nej významný vplyv)
   2011/C 103/13
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Linköpings tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lotta Andersson

      Žalovaný: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Linköpings tingsrätt — Výklad článku 10 písm. c) smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenenej a doplnenej smernicou 2002/74/ES — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca z okruhu osôb, na ktoré sa vzťahuje záruka vyplatenia neuspokojených pohľadávok zamestnancov, osoby, ktoré menej ako šesť mesiacov pred návrhom na vyhlásenie konkurzu na spoločnosť, ktorá ich zamestnávala, boli vlastníkmi podstatnej časti tejto spoločnosti a mali v nej významný vplyv

      Výrok rozsudku

   Článok 12 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (kodifikované znenie) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, ktoré vylučuje zamestnanca z priznania záruky na výplatu neuspokojených nárokov zamestnancov z dôvodu, že bol sám alebo spolu s rodinnými príslušníkmi vlastníkom podstatnej časti dotknutej spoločnosti a mal na jej činnosti významný vplyv počas šiestich mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie konkurzu na túto spoločnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-400/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  13. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën (Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Podpoložka 0202 30 50 — Kusy mrazeného vykosteného mäsa z predných štvrtín hovädzích zvierat)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-400/06) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Podpoložka 0202 30 50 - Kusy mrazeného vykosteného mäsa z predných štvrtín hovädzích zvierat)
   (2007/C 269/30)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Codirex Expeditie BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad doplnkovej poznámky 1. A. písm. h) č. 11 v kapitole 2 KN nariadenia Komisie (ES) č. 2204/1999 z 12. októbra 1999, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 278, s. 1) – Mrazené a vykostené mäso, pochádzajúce z prednej štvrtiny hovädzieho dobytka
   Výrok rozsudku

               1.

               Príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 2204/1999 z 12. októbra 1999, sa má vykladať tak, že kusy mrazeného a vykosteného mäsa pochádzajúce z prednej štvrtiny hovädzieho dobytku patria do podpoložky 0202 30 50 kombinovanej nomenklatúry.

               2.

               Príloha I nariadenia č. 2658/87, zmenená a doplnená nariadením č. 2204/1999 sa má vykladať tak, že na to, aby kusy mrazeného a vykosteného mäsa z prednej štvrtiny hovädzieho dobytku boli zaradené do podpoložky 0202 30 50, nemusia spĺňať ďalšie podmienky, najmä podmienku, že pochádzajú z toho istého zvieraťa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec T-516/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2015 – Francúzsko/Komisia („EPUZF — Usmerňovacia sekcia — Zníženie finančnej pomoci — Iniciatívny program Spoločenstva Leader+ — Nedodržanie lehoty na prijatie rozhodnutia — Porušenie podstatných formálnych náležitostí“)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/28

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2015 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-516/10) (1)

   ((„EPUZF - Usmerňovacia sekcia - Zníženie finančnej pomoci - Iniciatívny program Spoločenstva Leader+ - Nedodržanie lehoty na prijatie rozhodnutia - Porušenie podstatných formálnych náležitostí“))
   (2015/C 279/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (zastúpení: pôvodne E. Belliard, B. Cabouat, G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, neskôr D. Colas, C. Candat a J.-S. Pilczar, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutie Komisie K (2010) 5724 v konečnom znení z 23. augusta 2010 o uplatnení finančných opráv na pomoc z usmerňovacej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu EPUZF priznanú na iniciatívny program Spoločenstva CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francúzsko – LEADER+)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K (2010) 5724 v konečnom znení z 23. augusta 2010 o uplatnení finančných opráv na pomoc z usmerňovacej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu EPUZF priznanú na iniciatívny program Spoločenstva CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francúzsko – LEADER+) sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy vynaložené Francúzskou republikou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Vec C-612/11: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano — Taliansko) — trestné konanie proti Vincenzovi Venerusovi (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií — Udelenie 16300 dodatočných koncesií — Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti — Zásada právnej istoty — Ochrana držiteľov skorších koncesií — Vnútroštátna právna úprava — Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok — Prípustnosť — Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie — Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy — Prípustnosť)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/14

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano — Taliansko) — trestné konanie proti Vincenzovi Venerusovi
   (Vec C-612/11) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií - Udelenie 16 300 dodatočných koncesií - Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti - Zásada právnej istoty - Ochrana držiteľov skorších koncesií - Vnútroštátna právna úprava - Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok - Prípustnosť - Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie - Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy - Prípustnosť)
   2012/C 151/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Milano

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Vincenzo Veneruso

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale ordinario di Milano — Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Činnosť zberu stávok — Vnútroštátna právna úprava, ktorá túto činnosť podmieňuje získaním povolenia a licencie s ohľadom na verejnú bezpečnosť — Ochrana priznaná právnym subjektom, ktoré získali povolenia a licencie na základe konania o udelení, v ktorom boli protiprávne vylúčení iní prevádzkovatelia z rovnakého odvetvia — Súlad s článkami 43 ES a 49 ES (teraz články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ)

      Výrok

               1.

               Články 43 ES a 49 ES, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát, ktorý v rozpore s právom Únie vylúčil jeden druh prevádzkovateľov z udeľovania koncesií na výkon podnikateľskej činnosti a snaží sa napraviť toto porušenie zavedením výberových konaní na veľký počet nových koncesií, chránil obchodné postavenie nadobudnuté existujúcimi prevádzkovateľmi stanovením najmä minimálnych vzdialeností medzi zariadeniami nových koncesionárov a zariadeniami existujúcich prevádzkovateľov.

               2.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za výkon organizovanej činnosti zberu stávok bez koncesie alebo bez povolenia od polície uplatňovali sankcie na osoby spojené s prevádzkovateľom, ktorý bol vylúčený z verejného obstarávania v rozpore s právom Únie, aj po novom verejnom obstarávaní určenom na nápravu tohto porušenia práva Únie, pokiaľ toto verejné obstarávanie a následné udelenie nových koncesií v skutočnosti nenapravilo protiprávne vylúčenie uvedeného prevádzkovateľa zo skoršieho verejného obstarávania.

               3.

               Z článkov 43 ES a 49 ES, zo zásady rovnosti zaobchádzania, z povinnosti transparentnosti, ako aj zo zásady právnej istoty vyplýva, že podmienky a podrobnosti verejného obstarávania, ako je to, o ktoré ide v konaní vo veci samej, a predovšetkým ustanovenia upravujúce skončenie platnosti koncesií udelených počas takéhoto verejného obstarávania, ako sú tie uvedené v článku 23 ods. 2 písm. a) a článku 23 ods. 3 návrhu dohody medzi autonómnou správou štátnych monopolov a vydražiteľom koncesie týkajúce sa hazardných hier spojených s inými podujatiami, ako sú konské dostihy, musia byť formulované jasne, presne a jednoznačne, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec C-428/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Child and Family Agency/J. D. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Právomoc a uznávanie a výkon rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Článok 15 — Postúpenie veci súdu iného členského štátu — Pôsobnosť — Podmienky uplatňovania — Súd, ktorý je vo vhodnejšej situácii — Najlepší záujem dieťaťa)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/21

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Child and Family Agency/J. D.
   (Vec C-428/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc a uznávanie a výkon rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Článok 15 - Postúpenie veci súdu iného členského štátu - Pôsobnosť - Podmienky uplatňovania - Súd, ktorý je vo vhodnejšej situácii - Najlepší záujem dieťaťa))
   (2017/C 006/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Child and Family Agency

      Žalovaný: J. D.

      za účasti: R. P. D.

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na návrh v oblasti ochrany detí, patriaci do verejného práva, ak je tento návrh podaný príslušným orgánom členského štátu a týka sa prijatia opatrení v oblasti rodičovských práv a povinností, akým je návrh v spore vo veci samej, ak vyhlásenie súdu druhého členského štátu o prevzatí právomoci vyžaduje, aby orgán tohto druhého členského štátu následne podal návrh na začatie konania podľa svojho vnútroštátneho práva, ktorý je odlišný od návrhu podaného v prvom členskom štáte a ktorý sa môže prípadne týkať odlišných skutkových okolností.

               2.

               Článok 15 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003 sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           aby mohol súd, ktorý má právomoc, považovať súd iného členského štátu, ku ktorému má dieťa osobitnú väzbu, za súd vo vhodnejšej situácii, musí sa uistiť o tom, že postúpenie veci takémuto súdu môže mať skutočnú a konkrétnu pridanú hodnotu pre posúdenie tejto veci, najmä s ohľadom na procesné pravidlá uplatniteľné v uvedenom členskom štáte,

                           —

                           aby sa mohol súd členského štátu, ktorý má právomoc, domnievať, že takéto postúpenie je v najlepšom záujme dieťaťa, musí sa najmä uistiť, že uvedené postúpenie veci nemôže mať nepriaznivý vplyv na situáciu tohto dieťaťa.

               3.

               Článok 15 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003 sa má vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý má právomoc, nesmie pri uplatňovaní tohto ustanovenia v danej veci týkajúcej sa rodičovských práv a povinností zohľadniť vplyv možného postúpenia tejto veci súdu iného členského štátu na právo na voľný pohyb iných dotknutých osôb než tohto dieťaťa, ani dôvod, prečo matka tohto dieťaťa využila toto právo pred začatím konania, okrem prípadov, keď tieto skutočnosti môžu mať nepriaznivý vplyv na situáciu daného dieťaťa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-520/15 P: Odvolanie podané 7. septembra 2015: Filip Mikulik proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 25. júna 2015 vo veci F-67/14, Mikulik/Rada

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/51

         Odvolanie podané 7. septembra 2015: Filip Mikulik proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 25. júna 2015 vo veci F-67/14, Mikulik/Rada
   (Vec T-520/15 P)
   (2015/C 354/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Filip Mikulik (Praha, Česká republika) (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok z 25. júna 2015 vo veci F-67/14, Filip Mikulik/Rada Európskej únie a sám vydal rozhodnutie v danej veci,

               —

               prípadne, aby vec vrátil na rozhodnutie Súdu pre verejnú službu,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza osem odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení práva Únie a zásad vyššej právnej sily, ako je zásada riadnej správy vecí verejných a zásada rovnosti zaobchádzania, keďže príručka hodnotenia týkajúca sa všeobecných vykonávacích ustanovení o hodnotení sa nemôže uplatniť analogicky na postup hodnotenia výkonov úradníka v skúšobnej dobe pri jeho menovaní.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov, keďže Súd pre verejnú službu (ďalej len „SVS“) zastával názor, že postavenie tretej spoločnosti, ktorej konzultant sa zúčastnil postupu hodnotenia úradníka, nebolo v Rade ustálené.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na porušení práva Únie a najmä judikatúry týkajúcej sa článku 34 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a povinnosti starostlivosti, keďže SVS zastával názor, že skúšobná doba a hodnotenie prebiehalo za obvyklých podmienok, hoci odvolateľ bol vedený a hodnotený externými konzultantmi a nemohol využiť podpory mentora.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, keďže Rada v prejednávanej veci neuplatnila pravidlá týkajúce sa mentoringu stanovené vo vnútorných smerniciach.

               5.

               Piaty odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov, keďže SVS zastával názor, že mentoring a mikromanažment nie sú na základe vnútorných smerníc dva odlišné pojmy.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod založený na porušení práva Únie a najmä článku 34 služobného poriadku, keďže SVS zastával názor, že nepredloženie prvej správy nadriadeným nebolo v rozpore s týmto článkom.

               7.

               Siedmy odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov, keďže SVS neoveril, či bolo stanovisko výboru pre správy včas predložené nadriadeným.

               8.

               Ôsmy odvolací dôvod založený na porušení článku 34 služobného poriadku, keďže SVS zastával názor, že nemôže nahradiť posúdenie výkonu odvolateľa, ktoré vykonal daný orgán, svojím vlastným posúdením.


title: Vec T-451/14: Žaloba podaná 16. júna 2014 – Fujikura/Komisia

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/41

         Žaloba podaná 16. júna 2014 – Fujikura/Komisia
   (Vec T-451/14)
   2014/C 303/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fujikura Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: L. Gyselen, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               znížil pokutu uloženú v článku 2 písm. o) rozhodnutia z dôvodu jeho priameho zapojenia sa do kartelu od 18. februára 1999 do 30. septembra 2001,

               —

               zrušil článok 2 písm. p) rozhodnutia v rozsahu, v akom je Fujikura solidárne zodpovedná za zaplatenie pokuty uloženej spoločnosti Viscas vzhľadom na obdobie od 1. januára 2005 do 28. januára 2009,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď pri výpočte základnej čiastky pokuty započítala aj nezávislé predaje materských spoločností spoločnosti Viscas. Žalobkyňa tvrdí, že na údajnom karteli sa zúčastňovala len do 30. septembra 2001 a že jej nezávislé predaje počas roka 2004 neboli súčasťou kartelu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že pri stanovení základnej čiastky pokuty dostatočne nezohľadnila veľmi malú účasť japonských podnikov na karteli. Žalobkyňa tvrdí, že keďže pri vstupe do Európy čelila vážnym technickým a obchodným prekážkam, jej záväzok, že nebude súťažiť v Európskom hospodárskom priestore (EHP) bol nepodstatný na účinnosť dohôd európskych dodávateľov o rozdelení si zákazníkov v EHP. Komisia preto mala viac rozlišovať pri určení stupňa závažnosti použitého na výpočet pokút uložených jednak žalobkyni (a iným ázijským dodávateľom) a jednak európskym dodávateľom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila chyby, keď zohľadnila zodpovednosť žalobkyne ako materskej spoločnosti za pokutu uloženú spoločnosti Viscas, a to od 1. januára 2005. Žalobkyňa tvrdí, že keď sa Viscas stala v januári 2005 plnohodnotným spoločným podnikom, právne vzťahy (napr. podávanie správ o činnosti), organizačné vzťahy (napr. vymenovávanie riaditeľov na plný pracovný úväzok) a ekonomické vzťahy (napr. ručenie za úvery) medzi Viscas a žalobkyňou sa natoľko zúžili, že Komisia nemohla dospieť k presvedčeniu o tom, že žalobkyňa pokračovala vo vykonávaní rozhodujúceho vplyvu na Viscas počas obdobia porušenia od januára 2005 do januára 2009.


title: Vec F-85/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  28. októbra 2010 — Sørensen/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vymenovanie — Úradníci postupujúci do vyššej funkčnej skupiny na základe výberového konania — Kandidáti zapísaní do zoznamu kandidátov vhodných na prijatie pred nadobudnutím platnosti nového služobného poriadku — Prechodné pravidlá pre zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania — Zaraďovanie do tried podľa nových menej priaznivých pravidiel — Článok 5 ods. 2 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/59

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 28. októbra 2010 — Sørensen/Komisia
   (Vec F-85/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Vymenovanie - Úradníci postupujúci do vyššej funkčnej skupiny na základe výberového konania - Kandidáti zapísaní do zoznamu kandidátov vhodných na prijatie pred nadobudnutím platnosti nového služobného poriadku - Prechodné pravidlá pre zaradenie do platovej triedy pri prijímaní do zamestnania - Zaraďovanie do tried podľa nových menej priaznivých pravidiel - Článok 5 ods. 2 a článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku)
   2010/C 346/117
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Susanne Sørensen (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a M. Simm, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o preradení žalobkyne zapísanej na rezervný zoznam B skôr než nadobudol platnosť nový služobný poriadok, na základe menej priaznivých pravidiel [článok 12 prílohy XIII nariadenia (ES, Euratom) č. 723/2004, ktorým sa mení služobný poriadok], ako aj rozhodnutia o odňatí bodov na povýšenie, ktoré žalobkyňa získala ako úradníčka kategórie C

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba Susanne Sørensenovej sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005, s. 26 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-335/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-376/06: Žaloba podaná 14. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/16

         Žaloba podaná 14. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-376/06)
   (2006/C 261/30)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES (1) z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, si Portugalská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice,

               —

               alebo určiť, že tým, že okamžite neoznámila Komisii takéto opatrenia, si Portugalská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 smernice 2001/42/ES,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 21. júla 2004.

      (1)  Ú. v ES L 197, 2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


title: Vec C-19/06: Žaloba podaná  17. januára 2006 : Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/28

         Žaloba podaná 17. januára 2006: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-19/06)
   (2006/C 60/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Nolin, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 17. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2002/89/ES z 28. novembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2000/29/ES o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné výrobky do spoločenstva a proti ich rozširovaniu v rámci spoločenstva (1), alebo ich v každom prípade neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               2.

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 2002/89 uplynula 31. decembra 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 355, 30.12.2002, s. 45.


title: Vec T-224/12: Žaloba podaná 23. mája 2012 — Accorinti a i./ECB

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/19

         Žaloba podaná 23. mája 2012 — Accorinti a i./ECB
   (Vec T-224/12)
   2012/C 243/37
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Alessandro Accorinti (Nichelino, Taliansko), Michael Acherer (Bressanone, Taliansko), Giuliano Agostinetti (Mestre, Taliansko), Marco Alagna (Miláno, Taliansko), Riccardo Alagna (Miláno, Taliansko), Agostino Amalfitano (Forio, Taliansko), Emanuela Amsler (Turín, Taliansko), Francine Amsler (Turín, Taliansko), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Taliansko), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Taliansko), Giancarlo Antonelli (Verona, Taliansko), Giuseppe Aronica (Licata, Taliansko), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Taliansko), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Taliansko), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Taliansko), Giovanni Baglivo (Lecce, Taliansko), Stefano Baldoni (Matera, Taliansko), Giulio Ballini (Lonato, Taliansko), Antonino Barbara (Neapol, Taliansko), Armida Baron (Cassola, Taliansko), Paolo Baroni (Rím, Taliansko), Lucia Benassi (Scandiano, Taliansko), Michele Benelli (Madignano, Taliansko), Erich Bernard (Lana, Taliansko), Flaminia Berni (Rím, Taliansko), Adriano Bianchi (Omegna, Taliansko), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Taliansko), Daniele Fabrizio Bignami (Miláno, Taliansko), Sergio Borghesi (Coredo, Taliansko), Borghesi Srl (Cles, Taliansko), Sergio Bovini (Cogoleto, Taliansko), Savino Brizzi (Turín, Taliansko), Annunziata Brum (Badiola, Taliansko), Christina Brunner (Laives, Taliansko), Giovanni Busso (Caselette, Taliansko), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Miláno, Taliansko), Vincenzo Calabrò (Rím, Taliansko), Carlo Cameranesi (Ancona, Taliansko), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Taliansko), Allegra Canepa (Pisa, Taliansko), Luca Canonaco (Como, Taliansko), Piero Cantù (Vimercate, Taliansko), Fabio Capelli (Tortona, Taliansko), Gianluca Capello (Sanremo, Taliansko), Sergio Capello (Sanremo, Taliansko), Mario Carchini (Carrara, Taliansko), Filippo Carosi (Rím, Taliansko), Elena Carra (Rím, Taliansko), Claudio Carrara (Nembro, Taliansko), Ivan Michele Casarotto (Verona, Taliansko), Anna Maria Cavagnetto (Turín, Taliansko), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Taliansko), Davide Celli (Rimini, Taliansko), Antonio Cerigato (Ferrara, Taliansko), Paolo Enrico Chirichilli (Rím, Taliansko), Celestino Ciocca (Rím, Taliansko), Mariagiuseppa Civale (Miláno, Taliansko), Roberto Colicchio (Miláno, Taliansko), Edoardo Colli (Trieste, Taliansko), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Taliansko), Mario Concini (Tuenno, Taliansko), Marika Congestrì (S. Onofrio, Taliansko), Luigi Corsini (Pistoia, Taliansko), Maria Chiara Corsini (Janov, Taliansko), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Taliansko), Roberto Cugola (Melara, Taliansko), Roberto Cupioli (Rimini, Taliansko), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Taliansko), Stefano D’Andrea (Ancona, Taliansko), Nazzareno D’Amici (Rím, Taliansko), Michele Damelon (Gruaro, Taliansko), Piermaria Carlo Davoli (Miláno, Taliansko), Iole De Angelis (Rím, Taliansko), Roberto De Pieri (Treviso, Taliansko), Stefano De Pieri (Martellago, Taliansko), Ario Deasti (Sanremo, Taliansko), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Taliansko), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Taliansko), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Taliansko), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Taliansko), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Taliansko), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Taliansko), Donata Dibenedetto (Altamura, Taliansko), Angela Dolcini (Pavia, Taliansko), Denis Dotti (Miláno, Taliansko), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Taliansko), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Taliansko), Maurizio Elia (Rím, Taliansko), Claudio Falzoni (Besnate, Taliansko), Enrico Maria Ferrari (Rím, Taliansko), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Taliansko), Fiduciaria Cavour Srl (Rím, Taliansko), Giorgio Filipello (Caccamo, Taliansko), Giovanni Filipello (Caccamo, Taliansko), Dario Fiorin (Benátky, Taliansko), Guido Fortunati (Verona, Taliansko), Achille Furioso (Agrigento, Taliansko), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Taliansko), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Taliansko), Antonio Galbo (Palermo, Taliansko), Gianluca Gallino (Miláno, Taliansko), Giandomenico Gambacorta (Rím, Taliansko), Federico Gatti (Besana in Brianza, Taliansko), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Taliansko), Mauro Gini (Bressanone, Taliansko), Barbara Giudiceandrea (Rím, Taliansko), Riccardo Grillini (Lugo, Taliansko), Luciano Iaccarino (Verona, Taliansko), Vittorio Iannetti (Carrara, Taliansko), Franz Anton Inderst (Marlengo, Taliansko), Hermann Kofler (Merano, Taliansko), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Taliansko), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Taliansko), Silvia Locatelli (Brembate, Taliansko), Nicola Lozito (Grumo Appula, Taliansko), Rocco Lozito (Grumo Appula, Taliansko), Fabio Maffoni (Soncino, Taliansko), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Taliansko), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Taliansko), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Taliansko), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Taliansko), Francúzskosco Makovec (Lesmo, Taliansko), Concetta Mansi (Matera, Taliansko), Angela Marano (Melito di Napoli, Taliansko), Bruno Marchetto (Miláno, Taliansko), Fabio Marchetto (Miláno, Taliansko), Sergio Mariani (Miláno, Taliansko), Lucia Martini (Scandicci, Taliansko), Alessandro Mattei (Treviso, Taliansko), Giorgio Matterazzo (Seregno, Taliansko), Mauro Mazzone (Verona, Taliansko), Ugo Mereghetti (Brescia, Taliansko) vo vlastnom mene a v zastúpení za Fulvia Mereghetti (Casamassima, Taliansko), Vitale Micheletti (Brescia, Taliansko), Giuseppe Mignano (Janov, Taliansko), Fabio Mingo (Ladispoli, Taliansko), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Taliansko), Filippo Miuccio (Rím, Taliansko), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Miláno, Taliansko), Giancarlo Monti (Miláno, Taliansko), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Taliansko), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Taliansko), Mario Nardelli (Gubbio, Taliansko), Eugenio Novajra (Udine, Taliansko), Giorgio Omizzolo (Baone, Taliansko), Patrizia Paesani (Rím, Taliansko), Luigi Paparo (Volla, Taliansko), Davide Pascale (Miláno, Taliansko), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Taliansko), Sergio Pederzani (Ossuccio, Taliansko), Aldo Perna (Neapol, Taliansko), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Taliansko), Nicola Piccioni (Soncino, Taliansko), Mauro Piliego (Bolzano, Taliansko), Vincenzo Pipolo (Rím, Taliansko), Johann Poder (Silandro, Taliansko), Giovanni Polazzi (Miláno, Taliansko), Santo Pullarà (Rimini, Taliansko), Patrizio Ragusa (Rím, Taliansko), Rosangela Raimondi (Arluno, Taliansko), Massimo Ratti (Miláno, Taliansko), Gianni Resta (Imola, Taliansko), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Taliansko), Enrica Rivi (Scandiano, Taliansko), Maria Rizescu (Pesaro, Taliansko), Alessandro Roca (Turín, Taliansko), Mario Romani (Miláno, Taliansko), Claudio Romano (Neapol, Taliansko), Gianfranco Romano (Pisticci, Taliansko), Ivo Rossi (Nettuno, Taliansko), Alfonso Russo (Scandiano, Taliansko), Iginio Russolo (San Quirinino, Taliansko), Francúzskosco Sabato (Barcelona, Španielsko), Giuseppe Salvatore (Silvi, Taliansko), Luca Eudilio Sarzi Amadé, (Miláno, Taliansko), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Taliansko), Antonio Scalzullo (Avellino, Taliansko), Liviano Semeraro (Gavirate, Taliansko), Laura Liliana Serpente (Ancona, Taliansko), Maria Grazia Serpente (Ancona, Taliansko), Luciana Serra (Miláno, Taliansko), Giuseppe Silecchia (Altamura, Taliansko), Paolo Sillani (Bergamo, Taliansko), Vincenzo Solombrino (Neapol, Taliansko), Patrizia Spiezia (Casoria, Taliansko), Alberto Tarantini (Rím, Taliansko), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Taliansko), Vincenzo Tescione (Caserta, Taliansko), Riccardo Testa (Cecina, Taliansko), Salvatore Testa (Pontinia, Taliansko), Nadia Toneatti (Trieste, Taliansko), Giuseppe Ucci (Como, Taliansko), Giovanni Urbanelli (Pescara, Taliansko), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Taliansko), Amelia Vaccaro (Chiavari, Taliansko), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Taliansko), Giancarlo Vargiu (Bologna, Taliansko), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Taliansko), Roberto Vernero (Miláno, Taliansko), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Taliansko), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Taliansko), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Taliansko), Georg Weger (Merano, Taliansko), Albino Zanichelli (Busana, Taliansko), Andrea Zecca (Rím, Taliansko) a Maurizio Zorzi (Ora, Taliansko) (v zastúpení: S. Sutti a R. Spelta, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky 2012/153/EÚ z 5. marca 2012, akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov vydaných alebo plne garantovaných Helénskou republikou v súvislosti s ponukou Helénskej republiky na výmenu dlhových nástrojov,

               —

               zaviazal ECB na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v tejto veci priznáva národným centrálnym bankám posilnenie zábezpeky, ktorú Helénska republika poskytla vo forme programu spätného odkúpenia. Ide o doplňujúcu sine qua non akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov vydaných alebo plne garantovaných Helénskou republikou v súvislosti s ponukou Helénskej republiky na výmenu dlhových nástrojov, minimálne počas trvania tohto posilnenia zábezpeky poskytnutého uvedeným členským štátom. Tieto transakcie, ktoré predstavujú formu poskytnutia úveru, podliehajú podmienkam mechanizmu spätného odkúpenia, ktorý je jednostranne usmerňovaný radou guvernérov ECB v prospech národných centrálnych bank. Žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie vôbec nespomína súkromných investorov, tzv. „jednotlivcov“, ktorí sú držiteľmi gréckych dlhových nástrojov.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení základných formálnych náležitostí (nedostatok odôvodnenia a nesprávny právny základ):

                           —

                           žalobcovia v tomto ohľade konkrétne tvrdia, že odôvodnenie napadnutého rozhodnutia najmä neuvádza, prečo ECB rozhodla, že uzná akceptovateľanosť gréckych dlhových nástrojov, prečo musí Helénska republika poskytnúť posilnenie zábezpeky všetkým vnútroštátnym centrálnym bankám a len im, ani to, prečo investori — jednotlivci musia naopak znášať dôsledky preferenčného zaobchádzania, ktoré je vyhradené len určitým osobám,

                           —

                           čo sa týka právneho základu, napadnuté rozhodnutie nijako nesúvisí s menovou politikou a nevedie k stabilite cien, ktorých sa týka článok 127 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení Zmluvy alebo pravidiel sekundárneho práva (porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, zásady riadnej správy vecí verejných, zásady štátneho dlhu, porušení článku 123 ZFEÚ a článku 21 štatútu Európskej centrálnej banky, a porušení zásady proporcionality):

                           —

                           podľa žalobcov v prejednávanej veci došlo k zjavnému porušeniu zásady rovnosti zaobchádzania, keďže sú všetci, rovnako ako ECB a národné centrálne banky, veriteľmi Helénskej republiky ako držitelia ňou vydaných dlhových nástrojov, a že ujma, ktorú utrpeli v danej výške, by mohla spôsobiť rovnaké systematické účinky na európske hospodárstvo,

                           —

                           zásada štátneho dlhu je tiež porušená, pričom ide o zásadu, ktorá vyplýva zo samotnej štruktúry Európskej únie, v ktorej každý členský štát znáša svoj vlastný dlh a v každom prípade individuálne posudzovaný dlh členského štátu nemôže ovplyvniť stabilitu jednotnej meny. Samotná štruktúra hospodárskej a menovej únie, ako ju definuje Maastrichtská zmluva, neumožňuje prevzatie zodpovednosti za dlhy, ale práve naopak, núti každý členský štát, aby riadne spravoval svoje verejné financie a niesol za ne zodpovednosť,

                           —

                           v dôsledku toho ECB napadnutým rozhodnutím porušila režim stanovený primárnym právo a sekundárnym právom, keď viac krát poskytla finančnú pomoc, a to najmä v rozpore s článkom 123 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený zneužití právomoci:

                           —

                           podľa žalobcov je sporné, že rozhodnutie, ktoré podmieňuje akceptovateľnosť dlhových nástrojov členského štátu tým, že dotknutý členský štát zavedie systém spätného odkúpenia v prospech národných centrálnych bank, spadá pod cieľ boja proti inflácii stanovený v článku 127 ZFEÚ, teda v ustanovení, ktoré bolo určené ako právny základ napadnutého rozhodnutia,

                           —

                           napadnutým rozhodnutím navyše ECB poskytla nepriamu finančnú pomoc Helénskej republike. Pozastavila totiž uplatňovanie prahu úverovej kvality stanoveného Eurosystémom vo vzťahu k gréckym cenným papierom, ktoré sú kryté posilnením zábezpeky a týmto spôsobom prekročila svoje štatutárne právomoci, ktoré nepredpokladajú nijakú formu poskytnutia úveru.


title: Vec T-20/07 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – Komisia/Chatziioannidou ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Zrušenie rozhodnutia Komisie o výpočte odpracovaných rokov započítateľných do dôchodku súdom rozhodujúcim na prvom stupni — Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – Komisia/Chatziioannidou
   (Vec T-20/07 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Zrušenie rozhodnutia Komisie o výpočte odpracovaných rokov započítateľných do dôchodku súdom rozhodujúcim na prvom stupni - Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok“)
   (2007/C 247/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 14. novembra 2006, Chatziioannidou/Komisia (F-100/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúci k zrušeniu tohto rozsudku
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec T-735/15: Žaloba podaná 18. decembra 2015 – The Art Company B & S/ÚHVT – Manifatture Daddato a Laurora (SHOP ART)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/37

         Žaloba podaná 18. decembra 2015 – The Art Company B & S/ÚHVT – Manifatture Daddato a Laurora (SHOP ART)
   (Vec T-735/15)
   (2016/C 068/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Art Company B & S, SA (Quel, Španielsko) (v zastúpení: L. Sánchez Calderón a J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Manifatture Daddato SpA (Barletta, Taliansko), Sabina Laurora (Trani, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „SHOP ART“ – prihláška č. 12 030 921.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2015 vo veci R 3050/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-286/04: Žaloba podaná dňa 9. júla 2004: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/25

         Žaloba podaná dňa 9. júla 2004: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-286/04)
   (2004/C 251/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, v zastúpení: R. Thompson QC a S. Grodzinski Barrister - právni zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo 9. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil článok 2 rozhodnutia Komisie č. 2004/451/ES o zúčtovaní výkazov výdavkov členských štátov financovaných Európskym poľnohospodárskym usmerňovacím a záručným fondom za rozpočtový rok 2003, oznámeného pod č. C(2004) 1699 (1), v rozsahu, v akom sa vzťahuje na výkazy Rural Payments Agency (Agentúra pre platby vidieku), Department of Agriculture nad Rural Development (Odbor pre rozvoj poľnohospodárstva a vidieka), Forestry Commission (Komisia pre lesy) a Contryside Council for Wales (Rada pre Waleský vidiek);

               —

               potvrdil, že rozhodnutie odčleniť výkazy Scottish Executive Enviroment and Rural Affairs Department (Odbor pre životné prostredie a záležitosti vidieka škótskeho ústredného orgánu výkonnej moci) je nezákonné v rozsahu, v akom sa zakladá na nesúlade s metodikou námatkových kontrol, ktorá je stanovená v usmernení č. 8 vydanom Generálnym riaditeľstvo VI Komisie (Poľnohospodárstvo) v júli 1998;

               —

               uložil Komisiu Európskych spoločenstiev náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie Komisie č. 2004/451 bolo prijaté na základe nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 (2) o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky. V spornom článku 2 Komisia rozhodla o odčlenení výkazov platobných agentúr (okrem iných), ktoré uvádza žalobca a o tom, že tieto budú predmetom budúceho zúčtovacieho rozhodnutia.
   Žalobca tvrdí, že pokiaľ ide o tieto agentúry, rozhodnutie o odčlenení ich výkazov bolo urobené výlučne alebo hlavne na základe toho, že metodika námatkových kontrol používaná National Audit Office (Národný kontrolný úrad) Spojeného kráľovstva pri príprave správy o audite a certifikátov pre výkazy za rok 2003, bola iná, než špecifická metodika námatkových kontrol navrhovaná v usmernení č. 8.
   Na podporu svojej žaloby žalobca predovšetkým uvádza, že Komisia nemá právomoc vyžadovať od národných certifikačných orgánov, aby prispôsobili svoju metodiku metodike stanovenej v usmernení, ak zároveň uznáva, že kritériá stanovené v nariadení č. 1258/99, ako aj v nariadení č. 1663/1995 (3) boli splnené. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia pochybila v posúdení právnej stránky veci v tom, že vykladala svoje usmernenie ako záväznú právnu normu. Aj v prípade, že by bolo v rozpore so žalobcovými tvrdeniami rozhodnuté, že usmernenie môže v zásade obsahovať záväznú právnu normu, žalobca namieta, že je toto usmernenie prinajmenšom obsahovo nejednoznačné a výklad Komisie je v rozpore s princípom právnej istoty. Žalobca takisto tvrdí, že vzhľadom na vývoj prípadu je správanie Komisie v snahe presadiť vlastný výklad usmernenia č. 8 v rozpore so zásadou ochrany oprávnených očakávaní. Navyše pokus Komisie kontrolovať spôsob, akým United Kingdom National Audit Office (Národný kontrolný úrad Spojeného kráľovstva) vykonáva odbornú činnosť, je podľa názoru žalobcu v rozpore so zásadou subsidiarity, ktorá je zakotvená v čl. 5 zmluvy ES a ozrejmená v čl. 3 ods. 1 nariadenia č. 1663/95. Napokon žalobca uvádza, že aj keď by Komisia tvrdila, že sporné rozhodnutie bolo založené na iných dôvodoch, takéto tvrdenie neobstojí vzhľadom na zjavný omyl v úsudku.

      (1)  Ú. v. EÚ L 155 z 30.4.2004, s. 129-133.

      (2)  Ú. v. ES L 160 z 26.6.1999.

      (3)  Nariadenie Komisie č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF.


title: Vec F-74/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  24. apríla 2008 – Longinidis/Cedefop (Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmena miesta pridelenia — Odvolacia komisia — Zloženie a vnútorný poriadok — Nelojálne správanie — Prepustenie — Odôvodnenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Zneužitie právomoci)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/70

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 24. apríla 2008 – Longinidis/Cedefop
   (Vec F-74/06) (1)

   (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmena miesta pridelenia - Odvolacia komisia - Zloženie a vnútorný poriadok - Nelojálne správanie - Prepustenie - Odôvodnenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci)
   (2008/C 209/127)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Pavlos Longinidis (Panorama, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaný: Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop) (v zastúpení: M. Fuchs, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Anestis, advokát)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia riaditeľstva Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop) o vypovedaní zmluvy žalobcu na dobu neurčitú, ako aj radu rozhodnutí týkajúcich sa predovšetkým odvolacej komisie Cedefop, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako sčasti neprípustná a sčasti nedôvodná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006. s. 15.


title: Vec C-259/09: Žaloba podaná 10. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/24

         Žaloba podaná 10. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-259/09)
   2009/C 220/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Marghelis, P. Van den Wyngaert, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES (1) z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES — Vyhlásenie Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. mája 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, s. 15.


title: Vec C-386/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Oberster Gerichtshof z  28. septembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Color Drack GmbH proti Lexx International Vertriebs GmbH

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Oberster Gerichtshof z 28. septembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Color Drack GmbH proti Lexx International Vertriebs GmbH
   (Vec C-386/05)
   (2006/C 10/22)
   Jazyk konania: nemčina
   Oberster Gerichtshof podal uznesením z 28. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Color Drack GmbH proti Lexx International Vertriebs GmbH a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 24. októbra 2005.
   Oberster Gerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je potrebné vykladať článok 5 bod 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) tak, že predajcu hnuteľných vecí, ktorý má sídlo na území jedného členského štátu a ktorý tak, ako bolo dohodnuté, dodal tovar kupujúcemu, ktorý má sídlo na území iného členského štátu, na rôzne miesta v tomto inom členskom štáte, môže kupujúci žalovať, pokiaľ ide o zmluvný nárok týkajúci sa všetkých (čiastkových) zmluvných plnení – v každom prípade podľa voľby žalobcu – pred súdom jedného z týchto miest (plnenia)?


title: Vec C-12/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova (Taliansko) 18. januára 2007 – Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade/Governo della Repubblica italiana, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova (Taliansko) 18. januára 2007 – Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade/Governo della Repubblica italiana, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   (Vec C-12/07)
   (2007/C 82/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale civile di Genova
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade

      Žalovaní: Governo della Repubblica italiana, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné považovať subjekt s právnou formou akciovej spoločnosti a s cieľmi, činnosťou a právomocami zasahovať na trhu, ktoré taliansky zákonodarca zveril spoločnosti ANAS SpA (a ktoré najmä vyplývajú zo zakladateľských listín nového subjektu, zo stanov schválených medziministerskou vyhláškou z 18. decembra 2002 a z novej právnej úpravy, ktorú tvoria odseky 82 až 90 článku 2 zákonného dekrétu č. 262 z 3. októbra 2006 zmeneného na zákon, a v znení tzv. maxizmeny zo strany vlády článku 1 ods. 1034 tzv. finančného zákona na rok 2007), za podnik, hoci verejnoprávny, v zmysle a na účely uplatnenia práva Spoločenstva, ktorý podlieha právnej úprave v oblasti hospodárskej súťaže (článok 86 ES)?
               V prípade kladnej odpovede na uvedenú otázku:

               2.

               Je, vzhľadom na základné vlastnícke právo chránené právom Spoločenstva, s týmto základným právom zlučiteľná právna úprava, ktorá má obdobné vlastnosti ako právna úprava skúmaná v tomto prípade, a to aj v znení zákona č. 286 z 24. novembra 2006, ktorá voči zásadnej právomoci vyvlastnenia zverenej konkurenčnému verejnoprávnemu podniku, akým je ANAS SpA, stanovuje „prípadné právo na náhradu“?

               3.

               Je, vzhľadom na predmetnú právnu úpravu a prihliadajúc na zmeny a doplnenia spojené so zmenou na zákon a s tzv. maxizmenou finančného zákona na rok 2007, v rozpore s právom Spoločenstva a osobitne s právnou úpravou v oblasti hospodárskej súťaže a vnútorného trhu (článok 43 ES a nasl., článok 81 ES a nasl.) zverenie podniku so stopercentnou verejnou účasťou, ktorý má obdobné vlastnosti ako ANAS SpA, správy, na dočasnú dobu, ale bez stanovenia najdlhšej možnej doby, verejných služieb alebo verejných infraštruktúr bez toho, aby sa uskutočnilo zadávacie konanie?

               4.

               Je v rozpore s právom Spoločenstva v oblasti zadávania verejných zákaziek, ak členský štát rozšíri pôsobnosť režimu stanoveného smernicami upravujúcimi zadávanie zákaziek na dodávky a služby tiež na „vertikálne “operácie vykonávané súkromnými koncesionármi, ktorí sú verejnými obstarávateľmi, pričom pri zadávacích konaniach uskutočňovaných koncesionármi si tento štát vyhradí právo menovať členov hodnotiacich komisií?

               5.

               Majú sa za štátnu pomoc zakázanú článkom 87 ES a nasl. považovať v rozsahu, v akom priznávajú výhody, ktoré nie sú priznané súkromným konkurentom, a v akom nepodliehajú oddelenému účtovaniu, opatrenia financovania podobné tým, ktoré boli uskutočnené v prospech ANAS SpA na základe článku 7 ods. 12 zákonného dekrétu č. 138/2002 a článku 7 ods. 1c zákonného dekrétu č. 138/2002, ako aj článku 1 ods. 453 finančného zákona na rok 2005 (č. 311 z 30. decembra 2004), ktoré ANAS-u umožňujú získať od Cassa depositi e Prestiti s.p.a. zvýhodnené pôžičky, ako aj opatrenia podobné opatreniam podľa článku 1 ods. 299 písm. c) a článku 1 ods. 453 zákona 311/2004 (finančného zákona na rok 2005), a/alebo článku 76 ods. 2 zákona 289/2003, ktoré v prospech ANAS-u smerujú významné verejné prostriedky výslovne určené na práce v oblasti infraštruktúr, avšak bez povinnosti oddeleného účtovania? Má sa za štátnu pomoc ďalej považovať opatrenie obdobné predĺženiu platnosti koncesie v prospech ANAS SpA umožňujúce ANAS-u vyhnúť sa zadávaciemu konaniu, ako aj právna úprava podobná úprave podľa článku 2 ods. 87 a 88 zákona 286/2006 (meniaceho na zákon zákonný dekrét č. 262 z 3. októbra 2006), podľa ktorej sa ANAS SpA stáva automaticky, hoci na dočasnú dobu, ale bez stanovenia najdlhšej možnej doby, nástupcom súkromných sub-koncesionárov, ktorých platnosť koncesie skončila?


title: Vec T-641/11 P: Odvolanie podané 8. decembra 2011 : Harald Mische proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  29. septembra 2011 vo veci F-70/05, Mische/Komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/30

         Odvolanie podané 8. decembra 2011: Harald Mische proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 vo veci F-70/05, Mische/Komisia
   (Vec T-641/11 P)
   2012/C 49/54
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Harald Mische (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Holland, J. Mische a M. Velardo, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 vo veci F-70/05 a v rozsahu, v akom je to možné, pred vydaním rozsudku preskúmal skutkové okolnosti, ktoré boli Všeobecnému súdu predložené,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. novembra 2004 v rozsahu, v akom sa týka pracovného zaradenia odvolateľa,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu škody spôsobenej odvolateľovi (vrátane ujmy súvisiacej s jeho kariérnym postupom, zaplatiť mu zodpovedajúcu a pravidelnú odmenu, nahradiť nemajetkovú ujmu spolu so zaplatením úrokov z omeškania, atď.),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a Súdom pre verejnú službu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ na podporu svojho odvolania uvádza tri odvolacie dôvody:

               1.

               Prvý odvolací dôvod sa zakladá na nesprávnom posúdení Súdu pre verejnú službu, lebo nepreskúmal porušenie článku 41 ods. 1, ako aj ods. 3 Charty základných práv Európskej únie, týkajúceho sa nárokov na náhradu škody, najmä jeho podmienok „spravodlivosti“ a „primeranej lehoty“ v súvislosti s vybavením záležitostí odvolateľa so zreteľom no množstvo skutkových okolností, hoci na takéto porušenie bolo v žalobe výslovne poukázané.

               2.

               Druhý odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Súd pre verejnú službu nesprávne vyhlásil žalobný dôvod založený na porušení článku 5 ods. 5 služobného poriadku (1), ktorého osobitné zákonné podmienky stanovujú, že nielen spravodlivé, ale „rovnaké podmienky pre prijatie a služobný postup platia pre úradníkov“.

               3.

               Tretí odvolací dôvod spočíva v tom, že Súd pre verejnú službu z právneho hľadiska správne nezohľadnil nadobudnutú kontinuitu služobného postupu bývalých dočasných zamestnancov, ako to už bolo objasnené Súdnym dvorom v nedávnej judikatúre (vec C-177/10). Okrem toho sa Súd pre verejnú službu dopustil nesprávneho posúdenia, keď vyhlásil za neprípustný žalobný dôvod založený na porušení článku 5 ods. 4 prílohy XIII. Služobného poriadku s odôvodnením, že odvolateľ nebol zaradený do platovej triedy na základe tohto ustanovenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130).


title: Vec C-323/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2017 – Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Európska chemická agentúra, Sitre Srl, Holandské kráľovstvo, Európska komisia (Odvolanie — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) — Článok 57 písm. f) — Povolenie — Látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy — Identifikácia — Rovnaká úroveň obáv — Cyklohexan-1,2-dikarboxilanhydrid, cis-cyklohexan-1,2-dikarboxilanhydrid a trans-cyklohexan-1,2-dikarboxilanhydrid)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2017 – Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Európska chemická agentúra, Sitre Srl, Holandské kráľovstvo, Európska komisia
   (Vec C-323/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Článok 57 písm. f) - Povolenie - Látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy - Identifikácia - Rovnaká úroveň obáv - Cyklohexan-1,2-dikarboxilanhydrid, cis-cyklohexan-1,2-dikarboxilanhydrid a trans-cyklohexan-1,2-dikarboxilanhydrid))
   (2017/C 151/06)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Polynt SpA (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, avocats)

      Ďalší účastníci konania: New Japan Chemical, (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, avocats), REACh ChemAdvice GmbH, (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, avocats), Sitre Srl (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, avocats), Európska chemická agentúra (ECHA), (v zastúpení: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere, a T. Zbihlej, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advocaat), Holandské kráľovstvo, (v zastúpení: C. Schillemans a M. Bulterman, splnomocnené zástupkyne), Európska komisia, (v zastúpení: D. Kukovec a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Polynt SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska chemická agentúra (ECHA).

               3.

               Holandské kráľovstvo a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               New Japan Chemical a REACh ChemAdvice GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec T-415/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. januára 2014 — Xeda International a i./Komisia

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. januára 2014 — Xeda International a i./Komisia
   (Vec T-415/12) (1)

   2014/C 78/38
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 17.11.2012.


title: Vec C-286/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo  4. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemecko) – Reinhold Haug/Land Baden-Württemberg (Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Vrátenie pomoci Spoločenstva — Retroaktívne uplatnenie miernejších administratívnych sankcií)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Nemecko) – Reinhold Haug/Land Baden-Württemberg
   (Vec C-286/05) (1)

   (Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Vrátenie pomoci Spoločenstva - Retroaktívne uplatnenie miernejších administratívnych sankcií)
   (2006/C 165/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Reinhold Haug

      Žalovaný: Land Baden-Württemberg
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Výklad článku 2 ods. 2 druhej vety, článku 4 ods. 1 a 4 a článku 5 ods. 1 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340), ako aj článku 31 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308) – Retroaktívne uplatnenie menej prísneho ustanovenia – Pojmy „správne opatrenie“ a „správna sankcia“ – Vrátenie neprávom získanej pomoci na plochu
   Výrok rozsudku
   Článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa neuplatní, ak v dôsledku toho, že bol konštatovaný prebytok prevyšujúci 20 % z určenej plochy v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci Spoločenstva, je požadované vrátenie celej pôvodne priznanej pomoci Spoločenstva zvýšenej o úrok, hoci dotknutý hospodársky subjekt tvrdí, že táto pomoc môže byť vrátená v zníženej miere v zmysle článku 31 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.