title: Vec T-271/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2017 – LD/EUIPO („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotiaca správa — Hodnotené obdobie 2011/2012 — Skreslenie skutočností — Nesprávne právne posúdenie — Zneužitie dôvery — Legitímna dôvera“)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. februára 2017 – LD/EUIPO
   (Vec T-271/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotiaca správa - Hodnotené obdobie 2011/2012 - Skreslenie skutočností - Nesprávne právne posúdenie - Zneužitie dôvery - Legitímna dôvera“))
   (2017/C 095/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: LD (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie [dôverné] (2) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               LD znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.

      (2)  Skryté dôverné údaje.


title: Vec T-250/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Knut IP Management/ÚHVT — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KNUT-DER EISBÄR — Skoršia národná slovná ochranná známka KNUD — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Knut IP Management/ÚHVT — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)
   (Vec T-250/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KNUT-DER EISBÄR - Skoršia národná slovná ochranná známka KNUD - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2013/C 336/34
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Knut IP Management Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne C. Jaeckel, neskôr J. Steinberg, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Zoologischer Garten Berlin AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: J. Schulz a P. Vatankhah, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. marca 2010 (vec R 650/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Zoologischer Garten Berlin AG a Knut IP Management Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Knut IP Management Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-462/04: Žaloba podaná dňa 30. novembra 2004: HEG Limited a Graphite India Limited proti Rade Európskej únie

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/17

         Žaloba podaná dňa 30. novembra 2004: HEG Limited a Graphite India Limited proti Rade Európskej únie
   (Vec T-462/04)
   (2005/C 69/34)
   Jazyk konania: angličtina
   HEG Limited, so sídlom v New Delhi, India a Graphite India Limited, so sídlom v Kalkate, India, v zastúpení: Dr K. Adamantopoulos, lawyer a J. Branton, Solicitor, podali 30. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               podľa článku 230 Zmluvy ES vyhlásil nariadenia Rady (ES) č. 1628/2004 (1)z 13. septembra 2004, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých grafitových elektródových systémov s pôvodom v Indii za neplatné,

               —

               podľa článku 230 Zmluvy ES vyhlásil nariadenie Rady (ES) č. 1629/2004 (2) z 13. septembra 2004, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitých grafitových elektródových systémov s pôvodom v Indii za neplatné,

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na základe sťažností, ktoré predložili výrobcovia grafitových elektród Spoločenstva, Komisia začala súbežne konanie vzťahujúce sa na subvencie a antidumpingové konanie proti dovozom predmetných výrobkov z Indie. Tieto konania viedli k prijatiu sporných opatrení.
   Žalobcami sú dve indické spoločnosti, ktoré vyrábajú a vyvážajú predmetné výrobky do Európskej únie. Na podporu svojej žaloby tvrdia, že Komisia a nakoniec aj Rada nevyšetrili, či porušenie, nie je spôsobené najmä dumpingovanými dovozmi z iných tretích krajín, ktoré boli jasne preukázané indickými vývozcami. Na tomto základe sa žalobcovia odvolávajú na porušenie článku 9 ods. 5 nariadenia 384/96 (3) a článku 9 ods. 2 Dohody, ktorým sa vykonáva článok VI GATT (Anti-dumpingová dohoda), porušenie zásady zákazu diskriminácie, základných procesných podmienok a zjavného nesprávneho posúdenia.
   Ďalej žalobcovia tvrdia, že v dôsledku porušenia základných procesných podmienok vyplývajúcich z nariadenia 2026/97 (4), nariadenia 384/96 a rovnako aj z antidumpingovej dohody a z Dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach, ktorým sa uložili antidumpingové opatrenia a vyrovnávacie opatrenia na základe Spoločenstva 25 členských štátov, pričom vyšetrovanie bolo začaté a vedené na základe Spoločenstva 15 členských štátoch, sú obe napadnuté nariadenia neplatné.
   Žalobcovia uvádzajú, že nariadenie 1628/2004 ukladá vyrovnávacie clo, ktoré je vzhľadom na indický post exportný DEPB režim neprimerane vysoké a tiež porušuje nariadenie 2026/97, Dohodu o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach a zásadu proporcionality, z čoho vyplýva, že došlo k zjavnému nesprávnemu posúdeniu a porušeniu základných procesných podmienok.
   Žalobcovia namietajú porušenie nariadenia 1628/2004, nariadenia 384/96, antidumpingovej dohody a Dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach ako aj zjavne nesprávne posúdenie, tvrdiac, že napadnutými opatreniami sa poškodzujú údaje, ktoré sú nevierohodné vzhľadom na existenciu delenia trhu, ktoré je v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže a dohôd určujúcich ceny medzi členmi priemyslu Spoločenstva, ktoré boli potvrdené a schválené rozhodnutím samotnej Komisie.
   Žalobcovia tvrdia, že napadnuté opatrenia porušujú článok 3 ods. 2 nariadenia 384/96 a článok 8 ods. 7 nariadenia 2026/97, pretože sa nezobrali do úvahy účinky iných faktorov pri stanovení konečnej analýze škody a škoda, ktorá bola spôsobená inými faktormi sa pripísala indickému dovozu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 295, 18.09.2004, s. 4

      (2)  Ú. v. EÚ L 295, 18.09.2004, s. 10

      (3)  nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. ES L 56, 6.03.1996, s. 1

      (4)  nariadenie Rady (ES) č. 2026/97 z zo 6. októbra 1997 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. ES L 288, 21.10.1997, s. 1


title: Vec T-78/10: Žaloba podaná 19. februára 2010 — Lehning Enterprise/ÚHVT — Certmedica International (L112)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/55

         Žaloba podaná 19. februára 2010 — Lehning Enterprise/ÚHVT — Certmedica International (L112)
   (Vec T-78/10)
   2010/C 113/86
   Jazyk žaloby: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Lehning Enterprise (Sainte-Barbe, Francúzsko) (v zastúpení: P. Demoly, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Nemecko)

      Návrhy žalobcu

               —

               Vzhľadom na podobnosť dotknutých označení a výrobkov existuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými ochrannými známkami L.114 a L112 vo vzťahu ku všetkým výrobkom zaradeným do triedy 5 uvedeným v zápise. V dôsledku toho je potrebné zrušiť prijaté rozhodnutie v rozsahu, v ktorom zamietlo návrh žalobcu na neplatnosť zápisu v súvislosti s týmito výrobkami: „hygienické prípravky“ a „dietetické potravinové koncentráty z kôrovcov (napríklad chitosan)“, a v zostávajúcej časti ho potvrdiť.

               —

               Nakoniec a vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci by bolo osobitne nespravodlivé, ak by žalobca mal znášať nenahraditeľné trovy konania, ktoré mu vznikli v súvislosti s týmto zjavne nedôvodným konaním. Žalobca preto navrhuje zaviazať spoločnosť Certmedica Internationale GmbH na náhradu trov konania, ktoré vynaložil, počnúc námietkovým konaním.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „L112“ pre výrobky a služby zaradené do tried 5 a 29 (ochranná známka Spoločenstva č. 2 349 728).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Certmedica International GmbH.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národná ochranná známka „L.114“ zapísaná vo Francúzsku pre výrobky triedy 5 (č. 1 312 700).

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky pre výrobky triedy 5.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné vyhovenie odvolaniu podanému Certmedica International.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 8, 52 a 53 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva z dôvodu existencie pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami vo vzťahu k výrobkom „Hygienické prípravky“ a „Dietetické potravinové koncentráty z kôrovcov (napríklad chitosan)“.


title: Vec T-818/14: Žaloba podaná 19. decembra 2014 – BSCA/Komisia

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/42

         Žaloba podaná 19. decembra 2014 – BSCA/Komisia
   (Vec T-818/14)
   (2015/C 065/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Brussels South Charleroi Airport (BSCA) (Charleroi, Belgicko) (v zastúpení: P. Frühling, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 3 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom Komisia rozhodla, že opatrenia, ktoré Belgicko protiprávne vykonalo v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v prospech BSCA, a to na základe zmluvy o sublicencii z 15. apríla 2002 uzavretej medzi SOWAER a BSCA a dodatku č. 3 z 29. marca 2002 k zmluve medzi Valónskym regiónom a BSCA, ako aj na základe rozhodnutia Valónskeho regiónu o investíciách z 3. apríla 2003, predstavujú od 4. apríla 2014 štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 1 uvedenej Zmluvy,

               —

               následne zrušil články 4, 5 a 6 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazal Európsku komisiou na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojej žalobe žalobca navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 6849 v konečnom znení z 1. októbra 2014 týkajúceho sa opatrení, ktoré vykonalo Belgicko na podporu Brussels South Charleroi Airport (BSCA) a spoločnosti Ryanair [štátna pomoc SA.14093 (C76/2002)], teda rozhodnutia, ktorým Komisia dospela k záveru, že opatrenia, ktoré sa vykonali na základe i) verejnoprávnej zmluvy o sublicencii z 15. apríla 2002 uzavretej medzi Société walonne des aéroports (ďalej len „SOWAER“) a BSCA ii) dodatku č. 3 z 29. marca 2002 k zmluve medzi Valónskym regiónom a BSCA, ako aj iii) rozhodnutia Valónskeho regiónu o investíciách z 3. apríla 2003, predstavujú štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom. Komisia preto požiadala o jej vrátenie.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení Komisie v súvislosti s dátumom rozhodnutia o priznaní financovania pre BSCA zo strany Valónskeho regiónu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na uplynutí premlčacej lehoty na podanie žaloby zo strany Komisie, keďže konanie o preskúmaní sporných opatrení sa začalo viac ako desať rokov po rozhodnutí o prijatí týchto opatrení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a skutkovom omyle, zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže Komisia kvalifikovala investície a veľké opravy týkajúce sa systému ILS (Instrument Landing System; automatický pristávací systém) a dopravného značkovania pristávacích dráh ako investície ekonomickej povahy.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutkovom omyle a zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže Komisia usúdila, že podiel investičných nákladov na novú letiskovú halu, ktoré nemali ekonomickú povahu, bol len 7 %.

               5.

               Piaty a šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a skutkovom omyle, ako aj na zjavne nesprávnom posúdení zo strany Komisie pri určení čistej aktualizovanej hodnoty sporných opatrení.

               6.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia a na nesprávnom právnom posúdení zo strany Komisie pri určení dodatočného poplatku, ktorý mal byť zaplatený od 1. januára 2016, čo znemožnilo výpočet uvedeného poplatku.

               7.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a skutkovom omyle, na zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na porušení povinnosti odôvodnenia zo strany Komisie pri preskúmaní relevantného trhu a údajného narušenia hospodárskej súťaže medzi letiskom Charleroi a Aéroport de Bruxelles National.

               8.

               Deviaty žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery.


title: Vec C-539/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd/Sigma Pharmaceuticals plc (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Akt o pristúpení k Európskej únii z roku 2003 — Príloha IV — Kapitola 2 — Osobitná úprava — Dovoz patentovaného liečiva — Povinnosť predchádzajúceho oznámenia)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd/Sigma Pharmaceuticals plc
   (Vec C-539/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Akt o pristúpení k Európskej únii z roku 2003 - Príloha IV - Kapitola 2 - Osobitná úprava - Dovoz patentovaného liečiva - Povinnosť predchádzajúceho oznámenia))
   (2015/C 118/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

      Žalovaná: Sigma Pharmaceuticals plc

      Výrok rozsudku

               1.

               Druhý odsek osobitnej úpravy uvedenej v kapitole 2 prílohy IV Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľovi patentu alebo dodatkového ochranného osvedčenia, alebo inej oprávnenej osobe neukladá povinnosť oznámiť jej zámer namietať proti zamýšľanému dovozu predtým, ako sa bude domáhať svojich práv podľa prvého odseku tejto úpravy. Ak však tento majiteľ alebo iná oprávnená osoba neprejaví takýto zámer v priebehu jednomesačnej ochrannej lehoty stanovenej v druhom odseku uvedenej úpravy, osoba zamýšľajúca dovážať liečivo je oprávnená podať na príslušné orgány žiadosť o povolenie na dovoz tohto výrobku a prípadne ho začať dovážať a uvádzať na trh. Osobitná úprava teda zbavuje uvedeného majiteľa alebo inú oprávnenú osobu možnosti domáhať sa ich práv podľa prvého odseku tejto úpravy v súvislosti s uskutočneným dovozom liečiva a jeho uvádzaním na trh predtým, než prejavia tento zámer.

               2.

               Druhý odsek uvedenej osobitnej úpravy sa má vykladať v tom zmysle, že oznámenie sa má adresovať majiteľovi patentu alebo dodatkového ochranného osvedčenia, alebo inej oprávnenej osobe, pričom tento pojem označuje každú osobu, ktorá oprávnene disponuje právami vyplývajúcimi majiteľovi z patentu alebo dodatkového ochranného osvedčenia.

               3.

               Druhý odsek tejto osobitnej úpravy sa má vykladať v tom zmysle, že neukladá osobe zamýšľajúcej dovážať predmetné liečivo alebo ho uvádzať na trh, aby sama vykonala oznámenie, za predpokladu, že toto oznámenie umožňuje jasnú identifikáciu tejto osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2014.


title: Vec C-338/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 24. augusta 2009 — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH/Magistrat der Stadt Wien

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakúsko) 24. augusta 2009 — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH/Magistrat der Stadt Wien
   (Vec C-338/09)
   2009/C 282/42
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

      Žalovaný: Magistrat der Stadt Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Neodporuje slobode usadiť sa a slobodnému poskytovaniu služieb v zmysle článkov 49 a nasl. ES a právu EÚ v oblasti hospodárskej súťaže v zmysle článkov 81 a nasl. ES, ak vnútroštátny právny predpis ako podmienku na vydanie povolenia na prevádzkovanie linkovej prepravy motorovými vozidlami, teda na prevádzkovanie prostriedkov verejnej hromadnej dopravy, ktoré pravidelne chodia na určené zastávky podľa cestovného poriadku, stanovuje:

                           a)

                           že podnik podávajúci žiadosť so sídlom v EÚ musí mať už pred začatím prevádzkovania linky, a najneskôr v okamihu požiadania o koncesiu, sídlo alebo organizačnú zložku v štáte, v ktorom sa nachádza orgán udeľujúci povolenie;

                           b)

                           že podnik podávajúci žiadosť so sídlom v EÚ musí mať najneskôr od okamihu začatia prevádzkovania linky sídlo alebo organizačnú zložku v štáte, v ktorom sa nachádza orgán udeľujúci povolenie?

               2.

               Je v súlade so slobodou usadiť sa a so slobodným poskytovaním služieb v zmysle článkov 49 a nasl. ES a s právom EÚ v oblasti hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 a nasl. ES, že vnútroštátny právny predpis pre udelenie povolenia na prevádzkovanie linkovej prepravy motorovými vozidlami, teda prevádzkovanie prostriedkov verejnej hromadnej dopravy, ktoré pravidelne chodia na určené zastávky podľa cestovného poriadku, stanovuje, že povolenie sa nevydá, keď v prípade začatia prevádzkovania linkovej prepravy, o povolenie ktorej sa žiada, by sa príjmy konkurenčného podniku, ktorý prevádzkuje čiastočne alebo celkom rovnakú trasu, z ním prevádzkovanej trasy linky natoľko výrazne znížili, že pokračovanie v prevádzke na linke konkurenčného podniku by už potom nebolo podľa hľadísk trhového hospodárstva rentabilné?


title: Vec C-79/06: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora zo 7. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/27

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora zo 7. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-79/06) (1)

   (2007/C 82/52)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Výmaz veci C-147/05

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/27

         Výmaz veci C-147/05 (1)

   (2006/C 36/56)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 14. novembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-147/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec T-348/14: Žaloba podaná 14. mája 2014 – Janukovyč/Rada

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/40

         Žaloba podaná 14. mája 2014 – Janukovyč/Rada
   (Vec T-348/14)
   2014/C 253/54
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč (Doneck, Ukrajina) (v zastúpení: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, s. 26), v znení rozhodnutia Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 111, s. 91) a nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (Ú. v. EÚ L 66, s. 1) o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, v znení nariadenia Rady (EÚ) 381/2014 zo 14. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 111, s. 33) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada Európskej únie (ďalej len „Rada“) vydala rozhodnutie a nariadenie bez riadneho právneho základu. Tvrdenia na podporu žalobného dôvodu zahŕňajú, a) že rozhodnutie nesplnilo podmienky na to, aby sa Rada mohla dovolávať článku 29 ZEÚ. Okrem iného: i) Rada výslovne uviedla ciele (upevnenie právneho štátu a rešpektovanie ľudských práv na Ukrajine), ktoré v skutočnosti Rada nemohla podporiť, ktoré sa potom uviedli ako dôvody pre zaradenie do zoznamu (v spojitosti s údajnou spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov a ich protiprávnym prevodom mimo Ukrajinu, čo žalobca popiera), a ktoré ani neboli v súlade s uvedenými alebo inými relevantnými cieľmi článku 21 ZEÚ, ani tieto nespĺňali. ii) Rozhodnutie a nariadenie sú v rozpore s inými relevantnými cieľmi uvedenými v článku 21, keďže zlyhali v „upevňovaní a podpore demokracie ... [a] zásad medzinárodného práva“ predovšetkým tým, že nesprávne vychádzali z toho a podľa toho aj konali, že pri legitímne demokraticky zvolenom prezidentovi Ukrajiny, prezidentovi Janukovyčovi, sa v rozpore s právom Ukrajiny a medzinárodným právom jednalo o „bývalého prezidenta“, a tým, že podporili takzvaného „dočasného prezidenta a vládu“, ktorí neboli zákonne a demokraticky zvolení, a ktorí získali svoju moc niekedy použitím nezákonnej sily v rozpore s právnym štátom, demokratickými zásadami a medzinárodným právom. b) Podmienky na odvolanie sa na článok 215 ZFEÚ neboli splnené, pretože neexistovalo platné rozhodnutie podľa kapitoly 2 hlavy V ZEÚ. c) Dostatočná spojitosť na uplatnenie článku 215 ZFEÚ voči žalobcovi nebola daná.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada zneužila svoje právomoci. Skutočný zámer Rady pri vykonaní rozhodnutia (a tým nariadenia) bol v podstate pokus o podporu takzvaného „dočasného režimu“ Ukrajiny na to, aby si Ukrajina vytvorila užšie väzby s EÚ (takéto užšie väzby boli demokraticky zvoleným prezidentom a jeho vládou odmietnuté), a neboli ním zdôvodnenia uvedené na začiatku rozhodnutia a nariadenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neuviedla dôvody. Odôvodnenie rozhodnutia a nariadenia pre zaradenie žalobcu do zoznamu (okrem toho, že sú nesprávne) sú stereotypné, nevhodné a nedostatočne podrobné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalobca v rozhodnom čase nesplnil uvedené kritériá na zaradenie do zoznamu. Rada okrem iného neuviedla dôležité informácie, avšak pokiaľ si je vedomý a) žalobca nebol v tom čase stíhaný žiadnym súdnym alebo iným príslušným orgánom ako zodpovedný za spreneveru ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávny prevod, a b) v tom čase sa proti nemu neviedlo žiadne vyšetrovanie za účasť na trestných činoch v spojení so spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávny prevod do zahraničia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že zahrnula žalobcu do napadnutých opatrení. Rada okrem iného nemala žiadny a v každom prípade žiadny „konkrétny“ dôkaz, ktorý by preukazoval, že tvrdenia proti žalobcovi boli „vecne správne“, a nesprávne sa opierala o tvrdenia nezákonného takzvaného „dočasného režimu“, ktorý sa snažil uzurpovať si moc, a mal jasný motív na to, aby vzniesol takéto obvinenia z nenáležitých účelov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že boli porušené práva žalobcu na obhajobu a/alebo že bol zbavený účinnej súdnej ochrany. Rada okrem iného žalobcovi neposkytla úplne znenie odôvodnenia vrátane dôkazov proti nemu a neposkytla mu presné informácie a materiály, ktoré údajne odôvodňovali zmrazenie aktív, a túto žalobu musel podať v nespravodlivo krátkej lehote.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že práva žalobcu vlastniť majetok podľa článku 17 ods. 1 Charty základných práv EÚ boli porušené tým, že reštriktívne opatrenia, okrem iného, predstavujú neodôvodnené a neprimerané obmedzenie týchto práv.


title: Vec C-469/16: Žaloba podaná 27. júla 2016 – Mauro Infante/Talianska republika

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/4

         Žaloba podaná 27. júla 2016 – Mauro Infante/Talianska republika
   (Vec C-469/16)
   (2017/C 095/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mauro Infante (v zastúpení: M. Iervolino, advokát)

      Žalovaná: Talianska republika
   Uznesením z 13. decembra 2016 Súdny dvor (desiata komora) vyhlásil, že Súdny dvor Európskej únie je zjavne nepríslušný rozhodnúť o žalobe a stanovil, že pán Mauro Infante znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Spojené veci C-208/06 a C-209/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. septembra 2007 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Medion AG (C-208/06)/Hauptzollamt Duisburg, Canon Deutschland GmbH (C-209/06)/Hauptzollamt Krefeld (Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Kamkordéry)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. septembra 2007 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Medion AG (C-208/06)/Hauptzollamt Duisburg, Canon Deutschland GmbH (C-209/06)/Hauptzollamt Krefeld
   (Spojené veci C-208/06 a C-209/06) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Kamkordéry)
   (2007/C 283/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Medion AG (C-208/06), Canon Deutschland GmbH (C-209/06)

      Žalovaní: Hauptzollamt Duisburg (C-208/06), Hauptzollamt Krefeld (C-209/06)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Düsseldorf – Výklad prílohy I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 281, s. 1; Mim. vyd. 02/014, s. 3) – Podpoložka 8525 40 91 (videokamery iba na záznam obrazu a zvuku, snímaného televíznou kamerou) a 8525 40 99 (ostatné) – Kamkordéry, ktoré pri dovoze nie sú v stave prijímať a zaznamenávať videosignály z iných prístrojov, ale neskôr je možné aktivovať ich „dv-in“ funkciu napriek tomu, že na túto možnosť výrobca ani predajca neupozornili a ani ju nepodporujú
   Výrok rozsudku
   Kamkordér môže byť zaradený do podpoložky 8525 40 99 kombinovanej nomenklatúry uvádzanej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2263/2000 z 13. októbra 2000, nariadením Komisie (ES) č. 2031/2001 zo 6. augusta 2001 a nariadením Komisie (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003, iba ak je funkcia zaznamenávania obrazu a zvuku, pochádzajúcich z iných zdrojov než zabudovaných kamery alebo mikrofónu, aktívna v momente colného vybavenia alebo hoci výrobca nezamýšľal uviesť tento znak, predmetná funkcia môže byť aktivovaná neskôr po uvedenom momente jednoduchou manipuláciou s prístrojom jeho používateľom, ktorý nedisponuje mimoriadnymi schopnosťami, bez toho, aby bola na kamkordéri vykonaná materiálna zmena. V prípade neskoršej aktivácie je rovnako potrebné, aby po tom, čo už raz bola vykonaná aktivácia, kamkordér fungoval podobne ako kamkordér, ktorého funkcia zaznamenávania obrazu a zvuku pochádzajúcich z iných zdrojov ako zabudovaných kamery alebo mikrofónu je aktívna v momente colného vybavenia a, na druhej strane, aby fungoval autonómne. Existencia týchto podmienok musí byť overiteľná v momente colného vybavenia. Vnútroštátnemu súdu prislúcha posúdiť, či sú tieto podmienky splnené. Ak tieto podmienky nie sú splnené, kamkordér musí byť zaradený do podpoložky 8525 40 91 kombinovanej nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006.


title: Vec C-272/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. mája 2017 – K. M. Zyla/Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. mája 2017 – K. M. Zyla/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-272/17)
   (2017/C 277/36)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: K. M. Zyla

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Treba článok 45 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni predpisu členského štátu, podľa ktorého pracovník, ktorý má v súlade s nariadením č. 1407/71 (1) alebo s nariadením č. 883/2004 (2) iba počas časti kalendárneho roka účasť na sociálnom poistení členského štátu, môže využiť iba časovo proporcionálne vymeranú časť podielu na všeobecnom znížení dane, keď tento pracovník nie je počas zvyšnej časti kalendárneho roka v danom členskom štáte sociálne poistený, počas tohto obdobia býva v inom členskom štáte a (takmer) všetky svoje ročné príjmy dosiahol v prvom uvedenom členskom štáte?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec C-531/10: Žaloba podaná dňa 16. novembra 2010 — Európska komisia/Slovenská republika

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/22

         Žaloba podaná dňa 16. novembra 2010 — Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-531/10)
   ()
   2011/C 30/37
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Zadra a J. Javorský, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhy

               —

               určiť, že Slovenská republika tým, že Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky uzavrelo zmluvu o poskytovaní poradenských služieb, ktorá má cezhraničný záujem, bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo zásad zákazu diskriminácie a transparentnosti, ktoré vyplývajú z článkov 49 a 56 ZFEÚ, a sú uvedené v článku 2 smernice 2004/18/ES (1);

               —

               zaviazat’ Slovenskou republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky uzavrelo zmluvu o poskytovaní služieb, ktorá má cezhraničný záujem z dôvodu hodnoty zmluvy, vyžadovaných odborných poznatkov a na základe skutočnosti, že predchádzajúcim poskytovateľom služieb bola spoločnosť z iného členského štát. Zmluva bola uzavretá bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania. Bola tým jednoznačne porušená zásada transparentnosti, keďže iné subjekty ako tie, ktoré ministerstvo oslovilo podľa vlastného výberu, neboli informované o existencii tejto zákazky, a nemali možnosť predložiť svoje ponuky. Porušením zásady transparentnosti ministerstvo zároveň porušilo aj zásadu zákazu diskriminácie, keďže zaobchádzalo odlišne so skupinou podnikov, ktorých ministerstvo oslovilo vo veci verejnej zákazky, a so skupinou — do ktorej patrili aj podniky usadené mimo Slovenskej republiky —, ktoré neboli oslovené, ale mohli mať záujem o túto verejnú zákazku. Tým, že zadanie zákazky nebolo predmetom otvorenej súťaže, sa ministerstvo samo zrieklo výhod, ktoré by v danej situácii mohli vyplynúť z existencie vnútorného trhu, a vďaka ktorým mohlo ministerstvo získať najvýhodnejšiu ponuku na poskytnutie poradenských služieb od väčšieho počtu podnikov z Európskej únie.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby. Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. júla 2004 vo veci C-262/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES) — Zvukové vysielanie v televízii — Reklama — Vnútroštátne opatrenie zakazujúce reklamu v televízii na alkoholické nápoje predávané v tomto štáte do takej miery, že ide o nepriamu televíznu reklamu vyplývajúcu z toho, že sa na obrazovke objavia reklamné panely viditeľné počas prenosu niektorých športových podujatí — Zákon „Evin“)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 13. júla 2004
   vo veci C-262/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES) - Zvukové vysielanie v televízii - Reklama - Vnútroštátne opatrenie zakazujúce reklamu v televízii na alkoholické nápoje predávané v tomto štáte do takej miery, že ide o nepriamu televíznu reklamu vyplývajúcu z toho, že sa na obrazovke objavia reklamné panely viditeľné počas prenosu niektorých športových podujatí - Zákon „Evin“)
   (2004/C 228/09)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-262/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: H. van Lier), ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnení zástupcovia: K. Manji za právnej pomoci K. Beal) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans), predmetom ktorej je vyslovenie, že Francúzska republika si tým, že podrobila televízne vysielanie francúzskymi televíznymi kanálmi na území Francúzska športových podujatí, ktoré sa konajú na území iných členských štátov, povinnosti najprv odstrániť reklamu na alkoholické nápoje, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 59 zmluvy ES (zmenený, teraz článok 49 ES), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr: P. Jann (spravodajca), A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet a J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia: R. Schintgen, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavný referent, vyhlásil dňa 13. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 202 z 24.8.2002


title: Vec C-529/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 17. októbra 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 17. októbra 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München
   (Vec C-529/16)
   (2017/C 030/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt München

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňujú ustanovenia článku 28 a nasl. nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1), zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 2700/2000 Európskeho parlamentu a Rady zo 16. novembra 2000 (2), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, aby sa ako základ pre colnú hodnotu použitím kľúča pre rozdelenie vzala dohodnutá transferová cena, ktorá sa skladá zo sumy, ktorá bola najprv vyfakturovaná a deklarovaná, a z paušálnej opravy po uplynutí zúčtovacieho obdobia, a to nezávisle od toho, či na konci zúčtovacieho obdobia vznikne pre zúčastnenú osobu dodatočné zaťaženie alebo dobropis v prospech zúčastnenej osoby?

               2.

               V prípade kladnej odpovede:
               Možno colnú hodnotu overiť, resp. stanoviť zjednodušenými postupmi, ak treba uznať účinky dodatočných úprav transferovej ceny (ako smerom hore, tak aj smerom dole)?

      (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (2)  Ú. v. ES L 311, 2000, s. 17; Mim. vyd. 02/010, s. 239.


title: Vec T-164/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. septembra 2012 — Reddig/ÚHVT — Morleys (Rukoväť noža) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva — Rukoväť noža — Absolútny dôvod zamietnutia — Označenie tvorené výlučne tvarom výrobku, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku — Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Vyhlásenie neplatnosti odvolacím senátom“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 — Reddig/ÚHVT — Morleys (Rukoväť noža)
      (Vec T-164/11) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva - Rukoväť noža - Absolútny dôvod zamietnutia - Označenie tvorené výlučne tvarom výrobku, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku - Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Vyhlásenie neplatnosti odvolacím senátom)
      (2012/C 331/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Reddig GmbH (Drebber, Nemecko) (v zastúpení: C. Thomas, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Morleys Ltd (Preston, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Stein, M. Terbach, advokáti, a E. Gunaratnam, solicitor)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. decembra 2010 (vo veci R 1072/2009-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Morleys Ltd a Redding GmbH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Redding GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec T-140/07: Žaloba podaná 26. apríla 2007 – Chi Mei Optoelectronics Europe a Chi Mei Optoelectronics UK/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/28

         Žaloba podaná 26. apríla 2007 – Chi Mei Optoelectronics Europe a Chi Mei Optoelectronics UK/Komisia
   (Vec T-140/07)
   (2007/C 155/54)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Chi Mei Optoelectronics Europe BV (Hoofddorp, Holandsko) a Chi Mei Optoelectronics UK Ltd (Havant, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojou žalobou žalobcovia žiadajú zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007)546 z 15. februára 2007, na základe ktorého Komisia uložila žalobcom povinnosť, aby podľa čl. 18 ods. 3 nariadenia Rady č. 1/2003 (1), predložili konkrétne informácie a dokumenty týkajúce sa postupov, ktoré sú predmetom vyšetrovania vo veci COMP/F/39309 -Poťah tekutých kryštálov tranzistorov tenkým filmom.
   Žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, keďže Komisia nemá vyšetrovaciu a donucovaciu právomoc, aby mohla dcérskym spoločnostiam v EÚ uložiť povinnosť predložiť dokumenty a poskytnúť informácie, ktorými disponujú iba právne subjekty, ktoré nepatria do právomoci Komisie. Žalobcovia preto uvádzajú, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď im zaslala formálnu žiadosť o informácie, na základe ktorej boli títo žalobcovia povinní poskytnúť dokumenty a informácie, ktoré vlastní a ktorými môže disponovať len ich materská spoločnosť nachádzajúca sa mimo územia EÚ.
   Presnejšie žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 18 ods. 1 a 3 nariadenia Rady č. 1/2003, keďže nezohľadňuje doktrínu o vlastníctve dokumentov a disponovaní s nimi a z toho dôvodu ani základné obmedzenie uvedených ustanovení. Okrem toho žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie porušuje základné zásady medzinárodného práva, to znamená zásadu teritoriality, suverenity, nezasahovania a rovnosti štátov tým, že údajne presadzuje donucovaciu právomoc vo vzťahu k spoločnosti nachádzajúcej sa mimo územia EÚ.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-80/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale ordinario di Novara  10. februára 2006  – Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti/Ecorad Srl

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale ordinario di Novara 10. februára 2006 – Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti/Ecorad Srl
   (Vec C-80/06)
   (2006/C 131/50)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale ordinario di Novara
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti

      Žalovaný: Ecorad Srl
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Musia sa článok 2, článok 3, Príloha II a Príloha III rozhodnutia 1999/93/ES (1) vykladať tak, že vylučujú, aby dvere určené na použitie s panikovými madlami mohli vyrábať subjekty (výrobcovia dverí), ktoré nespĺňajú požiadavky systému preukazovania zhody č. 1?

               2.

               Ak bude odpoveď na otázku č. 1 kladná, sú ustanovenia obsiahnuté v článku 2, článku 3, Prílohe II a Prílohe III rozhodnutia 1999/93/ES nezávisle od prijatia technických noriem Európskym výborom pre normalizáciu (CEN) právne záväzné od dátumu nadobudnutia platnosti uvedeného rozhodnutia, pokiaľ ide o typ postupu preukazovania zhody, ktorý musia dodržať výrobcovia (konkrétne výrobcovia dverí) v súvislosti s dverami určenými na použitie s panikovými madlami?

               3.

               Musia sa článok 2, článok 3, Príloha II a Príloha III rozhodnutia 1999/93/ES považovať za neplatné z dôvodu rozporu so zásadou proporcionality v časti, kde ukladajú všetkým výrobcom povinnosť dodržať postup preukazovania zhody č. 1 na to, aby mohli umiestniť označenie ES na samotné dvere s panikovými madlami (pričom poverujú CEN prijatím zodpovedajúcich technických noriem)?

      (1)  Rozhodnutie z 25. januára 1999 o postupe preukazovania zhody stavebných výrobkov v súlade s článkom 20 ods. 2 smernice Rady 89/106/EHS so zreteľom na dvere, okná, okenice, žalúzie, brány a súvisiace technické vybavenie budov, Ú. v. ES L 29, s. 51; Mim. vyd. 13/023, s. 223.


title: Vec C-523/12: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Taliansko) — Dirextra Alta Formazione Srl/Regione Puglia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Slobodné poskytovanie služieb — Verejné dotácie spolufinancované Európskym sociálnym fondom pre študentov zapísaných na magisterské štúdium — Regionálna právna úprava, ktorej cieľom je zlepšenie úrovne miestneho vzdelávania, podriaďujúca poskytovanie štipendií podmienkam týkajúcim sa zariadení poskytujúcich magisterské vzdelávanie — Podmienka nepretržitej desaťročnej praxe)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/15

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Taliansko) — Dirextra Alta Formazione Srl/Regione Puglia
   (Vec C-523/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Verejné dotácie spolufinancované Európskym sociálnym fondom pre študentov zapísaných na magisterské štúdium - Regionálna právna úprava, ktorej cieľom je zlepšenie úrovne miestneho vzdelávania, podriaďujúca poskytovanie štipendií podmienkam týkajúcim sa zariadení poskytujúcich magisterské vzdelávanie - Podmienka nepretržitej desaťročnej praxe)
   2014/C 45/27
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dirextra Alta Formazione Srl

      Žalovaný: Regione Puglia

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Výklad článkov 56 ZFEÚ, 101 ZFEÚ a 107 ZFEÚ — Výklad článkov 9 a 10 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článkov 11 a 14 Charty základných práv Európskej únie — Zásady proporcionality a zákazu diskriminácie — Verejné dotácie spolufinancované Európskym sociálnym fondom v prospech študentov zapísaných na „master post lauream“ — Regionálna právna úprava smerujúca k zlepšeniu miestnej úrovne vyučovania a podriaďujúca priznanie študijného štipendia úrovni profesionality organizátorov „master“ — Operátor, ktorý má požadované skúsenosti, pokiaľ ide o počet vykonaných hodín vyučovania, ale ktorý ich nedosiahol v predpísanom čase a predpísaným spôsobom

      Výrok rozsudku

   Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému ustanoveniu vnútroštátneho práva, o aké ide v konaní vo veci samej, ktoré vyžaduje, aby zariadenia vyššieho vzdelávania, na ktoré sa chcú zapísať študenti, ktorí žiadajú o regionálne štipendium financované najmä z Európskeho sociálneho fondu, preukázali desaťročnú prax, keď tieto zariadenia nie sú ani univerzitami uznanými vnútroštátnym právom, ani zariadeniami, ktoré majú akreditované magisterské vzdelávanie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: Vec C-455/08: Žaloba podaná 17. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/12

         Žaloba podaná 17. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-455/08)
   (2009/C 32/20)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos, M. Konstantinidis a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko článkom 49 S.I. č. 329 z roku 2006, ktorým sa preberá smernica 2004/18/ES (1), a článkom 51 S.I. č. 50 z roku 2007, ktorým sa preberá smernica 2004/17/ES (2), zaviedlo pravidlá, ktorými sa riadi oznamovanie rozhodnutí verejných obstarávateľov o zadaní zákazky a ich odôvodnenie uchádzačom takým spôsobom, ktorý môže v praxi znamenať, že v čase, keď sú uchádzači úplne informovaní o dôvodoch odmietnutia svojej ponuky, už uplynula odkladná lehota na uzavretie zmluvy,

               —

               určiť, že Írsko si tým nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice 89/665/EHS (3) a z článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice 92/13/EHS (4), ako ich vyložil Súdny dvor vo svojich rozsudkoch vydaných vo veci C-81/98 (5) (rozsudok Alcatel) a vo veci C-212/02 (6) (Komisia/Rakúsko),

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Írsky S.I. č. 329
   Článok 49 írskeho S.I. č. 329, ktorým Írsko prebralo smernicu 2004/18/ES, požaduje, aby boli uchádzači informovaní o rozhodnutí o zadaní zákazky čo najrýchlejším komunikačným prostriedkom okamžite po tom, ako verejný obstarávateľ prijal rozhodnutie. Odkladná lehota, ktorá musí uplynúť pred uzavretím zmluvy, musí predstavovať minimálne 14 dní odo dňa, keď boli uchádzači informovaní o rozhodnutí o zadaní zákazky.
   Podľa írskeho práva je však verejný obstarávateľ povinný odôvodniť odmietnutie ponuky len vtedy, ak je o to požiadaný. Verejný obstarávateľ musí poskytnúť odôvodnenie „čo najskôr a v každom prípade najneskôr do 15 dní“. Podľa Komisie to znamená, že sa môže stať, že odkladná lehota uplynie skôr, než je neúspešný uchádzač úplne informovaný o dôvodoch odmietnutia svojej ponuky.
   Aby boli splnené požiadavky vyplývajúce z judikatúry Súdneho dvora stanovenej v rozsudku Alcatel a v rozsudku Komisia/Rakúsko, treba zaistiť, aby rozhodnutie o zadaní zákazky bolo včas odôvodnené tak, aby mohlo byť predmetom účinného opravného prostriedku uplatneného v priebehu odkladnej lehoty. Komisia tvrdí, že írske pravidlá túto požiadavku nespĺňajú, keďže nezaručujú, že uchádzači sú včas a s dostatočným predstihom informovaní o dôvodoch odmietnutia svojich ponúk. To bráni uchádzačovi v uplatnení jeho práva na účinné opravné prostriedky, ako vyžaduje smernica 89/665/EHS.
   Írsky S.I. č. 50 z roku 2007
   Článok 51 S.I. č. 50 z roku 2007, ktorý je írskym vykonávacím predpisom k smernici 2004/17/ES, stanovuje, že pokiaľ verejní obstarávatelia oznámia uchádzačom rozhodnutie o zadaní zákazky, musia neúspešným uchádzačom oznámiť „hlavný dôvod alebo dôvody, pre ktoré nebola vybratá ich ponuka“. „Vlastnosti a pomerné výhody vybratej ponuky“ verejný obstarávateľ neúspešným uchádzačom oznámi „akonáhle je to možné a v každom prípade do 15 dní“ od doručenia ich žiadosti o ich oznámenie. Odkladná lehota v trvaní 14 dní začína plynúť dňom oznámenia rozhodnutia o zadaní zákazky. Podľa Komisie to znamená, že sa môže stať, že odkladná lehota uplynie skôr, než je neúspešný uchádzač úplne informovaný o dôvodoch odmietnutia svojej ponuky.
   Komisia tvrdí, že pokiaľ ide o verejné obstarávania, ktoré sa riadia smernicami 2004/17/ES a 92/13/EHS, írske právne predpisy stanovujú pravidlá pre oznamovanie uchádzačom takým spôsobom, ktorý obmedzuje právo neúspešných uchádzačov na uplatnenie účinných opravných prostriedkov, a nie sú v súlade s platnými smernicami o preskúmavaní, teda so smernicami 89/665/EHS a 92/13/EHS, ako ich vykladá Súdny dvor.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19).

      (3)  Smernica Rady z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (89/665/EHS) (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).

      (4)  Smernica Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 76, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315).

      (5)  Rozsudok z 28. októbra 1999, Alcatel Austria a i., C-81/98, Zb. s. I-7671.

      (6)  Rozsudok z 24. júna 2004, Komisia/Rakúsko, C-212/02, neuverejnený.


title: Vec T-611/11: Žaloba podaná 1. decembra 2011 — Spa Monopole/ÚHVT — South Pacific Management (Manea Spa)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/34

         Žaloba podaná 1. decembra 2011 — Spa Monopole/ÚHVT — South Pacific Management (Manea Spa)
   (Vec T-611/11)
   2012/C 32/69
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. De Brouwer, E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: South Pacific Management (Papeete, Polynézia)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. septembra 2011 v spojených veciach R 1776/2010-1 a R 1886/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: South Pacific Management.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Manea Spa“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 24, 25, 43 a 44.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápisy slovných ochranných známok „SPA“ a „Les Thermes de Spa“ pre Benelux pre tovary a služby zaradené do tried 3, 32 a 42 (teraz trieda 44).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania žalobkyne.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 pri posudzovaní podobnosti so spornými ochrannými známkami a v súvislosti s posudzovaním významu rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním ochrannej známky „SPA“ a pravdepodobnosti zámeny, ako aj porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009, pokiaľ ide o posúdenie dobrého mena ochranných známok „SPA“ a „Les Thermes de Spa“.


title: Vec T-405/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. novembra 2010 — Deutsche Bahn/ÚHVT (zvislá kombinácia šedej a červenej farby) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva pozostávajúcej zo zvislej kombinácie šedej a červenej farby — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 ]

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2010 — Deutsche Bahn/ÚHVT (zvislá kombinácia šedej a červenej farby)
   (Vec T-405/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva pozostávajúcej zo zvislej kombinácie šedej a červenej farby - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 13/49
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Bahn AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júla 2009 (vec R 372/2009-1) týkajúceho sa prihlášky farebného označenia pozostávajúceho z kombinácie šedej a červenej farby ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deutsche Bahn AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec T-444/10: Žaloba podaná 28. septembra 2010 — ESGE/ÚHVT — Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/44

         Žaloba podaná 28. septembra 2010 — ESGE/ÚHVT — Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)
   (Vec T-444/10)
   ()
   2010/C 317/78
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ESGE AG (Bussnang, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Klink, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kenwood Appliances Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. júla 2010 vo veci R 1249/2009-2,

               —

               zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. júla 2010 vo veci R 1249/2009-2 tak, že rozhodnutie námietkového oddelenia z 21. augusta 2008 vo veci B 1252958 sa ruší,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Kenwood Appliances Luxembourg SA.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „KMIX“ pre výrobky zaradené do tried 7 a 11.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „BAMIX“ pre výrobky zaradené do tried 7 a 40.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-186/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. februára 2010 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/113/ES — Rovnosť medzi mužmi a ženami — Prístup k tovarom a službám a k ich poskytovaniu — Neprebratie v lehote stanovenej v súvislosti s Gibraltárom)

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/6

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. februára 2010 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-186/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/113/ES - Rovnosť medzi mužmi a ženami - Prístup k tovarom a službám a k ich poskytovaniu - Neprebratie v lehote stanovenej v súvislosti s Gibraltárom)
   2010/C 80/11
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. van Beek a P. Van den Wyngaert, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: H. Walker, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu (Ú. v. EÚ L 373, s. 37)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec T-646/11: Žaloba podaná 27. júna 2012 — CD/Rada

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/21

         Žaloba podaná 27. júna 2012 — CD/Rada
   (Vec T-646/11)
   2012/C 258/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: CD (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/666/SZBP z 10. októbra 2011, ktoré zmenilo rozhodnutie Rady 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1000/2011 z 10. októbra 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady z 11. novembra 2011, keďže odmietla odstrániť žalobcu z prílohy III A rozhodnutia Rady 2010/639/SZBP z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska, zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2011/69/SZBP z 31. januára 2011,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení a na porušení práva na obhajobu, keďže odôvodnenie napadnutých aktov neumožnilo žalobcovi spochybniť ich platnosť pred Všeobecným súdom, a ten tak nemohol vykonať kontrolu ich zákonnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady osobnej zodpovednosti, nakoľko napadnuté akty stanovujú zodpovednosť a sankcie bez toho, aby bolo možné ustáliť osobnú účasť žalobcu na skutkoch odôvodňujúcich tieto sankcie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho dôvodu, nakoľko napadnuté akty nedokazujú existenciu normy pozitívneho práva, ktoré žalobca údajne porušil.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení, keďže napadnutým aktom chýba skutkové odôvodnenie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nerešpektovaní zásady proporcionality, nakoľko osobná účasť žalobcu na kolektívnom rozhodnutí, za ktoré bol sankcionovaný, nebola tak významná ako sankcia.


title: Vec T-618/14: Žaloba podaná 18. augusta 2014 – Grupo Bimbo/ÚHVT (Tvar mexického tacos)

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/25

         Žaloba podaná 18. augusta 2014 – Grupo Bimbo/ÚHVT (Tvar mexického tacos)
   (Vec T-618/14)
   2014/C 351/32
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. júna 2014 vo veci R 2449/2013-2 z dôvodu, že toto rozhodnutie je protiprávne a porušuje platné predpisy o ochrannej známke Spoločenstva, vydal rozhodnutie, v ktorom vyhovie návrhom uvedeným v žalobe, pokiaľ ide o dostatočnú pôvodnú rozlišovaciu spôsobilosť prihlasovanej trojrozmernej ochrannej známky, vyhovel žalobe a nariadil zápis trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 7 48  051 pre triedu 30 medzinárodného triedenia, pokiaľ je to zákonné a dôvodné,

               —

               po vyhovení predmetnej žalobe a zápise uvedenej ochrannej známky zaviazal subjekty, ktoré sa budú brániť voči predmetnej žalobe, na náhradu trov tohto konania a na náhradu poplatkov zaplatených v konaní pred ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka tvorená tvarom mexického tacos pre výrobky triedy 30 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 7 48  051.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-367/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  30. júna 2011 — Tecnoprocess/Komisia ( „Žaloba na nečinnosť — Výzva konať — Zjavná neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Príčinná súvislosť — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. júna 2011 — Tecnoprocess/Komisia
   (Vec T-367/09) (1)

   (Žaloba na nečinnosť - Výzva konať - Zjavná neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Príčinná súvislosť - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2011/C 282/33
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tecnoprocess Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Majoli, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Prete a A. Bordes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba, ktorej cieľom je jednak určiť nečinnosť Európskej komisie a delegácie Európskej únie v Nigérii a jednak získať náhradu škody údajne spôsobenej žalobkyni v dôsledku tejto nečinnosti

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta sčasti ako neprípustná a sčasti ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Tecnoprocess Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-533/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 28. decembra 2006 – 02 Holdings Limited & 02 (UK) Limited/Hutchinson 3G UK Limited

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 28. decembra 2006 – 02 Holdings Limited & 02 (UK) Limited/Hutchinson 3G UK Limited
   (Vec C-533/06)
   (2007/C 56/37)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: 02 Holdings Limited & 02 (UK) Limited

      Žalovaný: Hutchinson 3G UK Limited
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak obchodník používa v reklame na svoj tovar alebo služby zapísanú ochrannú známku vo vlastníctve súťažiteľa, aby tak porovnal vlastnosti (a najmä ceny) svojho tovaru alebo služieb s vlastnosťami (a najmä cenami) tovaru alebo služieb predávaných súťažiteľom pod uvedenou ochrannou známkou, pričom tento spôsob reklamy nespôsobí pravdepodobnosť zámeny alebo inak neohrozí základnú funkciu ochrannej známky ako označenia pôvodu, uplatní sa na jeho používanie ustanovenie písm. a) alebo písm. b) článku 5 ods. 1 smernice 89/104 (1)?

               2.

               Ak obchodník používa v porovnávacej reklame zapísanú ochrannú známku vo vlastníctve súťažiteľa, musí, aby konal v súlade s článkom 3a smernice 84/450 (2) v znení zmien a doplnení, byť také používanie „nevyhnutné“, a ak áno, na základe akých kritérií sa táto nevyhnutnosť posúdi?

               3.

               Osobitne, ak požiadavka nevyhnutnosti existuje, bráni táto každému použitiu označenia, ktoré nie je zhodné so zapísanou ochrannou známkou, ale jej je veľmi podobné?

      (1)  Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.

      (2)  Ú. v. ES L 250, s. 17; Mim. vyd. 15/001, s. 227.


title: Vec C-27/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 19. januára 2012 — TBG Limited/Staatssecretaris van Financiën

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 19. januára 2012 — TBG Limited/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-27/12)
   2012/C 98/25
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: TBG Limited

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno na účely článku 56 ES (teraz článku 63 ZFEÚ) považovať vlastnú ZKÚ za tretí štát, takže by sa v rámci pohybu kapitálu medzi členským štátom a vlastnou ZKÚ bolo možné odvolať na článok 56 ES?

               2.

                           a)

                           V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: je pri odpovedi na otázku, či na účely článku 57 ods. 1 ES (teraz článku 64 ods. 1 ZFEÚ) ide o zvýšenie, v predmetnom prípade, v ktorom sa zrážková daň z podielových dividend, ktorú dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku vypláca svojej holdingovej spoločnosti so sídlom na Holandských Antilách, zvýšila od 1. januára 2002 v porovnaní s rokom 1993 zo 7,5 %, resp. 5 % na 8,3 %, relevantné výlučne zvýšenie holandskej zrážkovej dane alebo treba zohľadniť aj to, že daňové úrady Holandských Antíl — v súvislosti so zvýšením holandskej zrážkovej dane — oslobodili od 1. januára 2002 od dane podielové dividendy, ktoré vypláca dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku, kým predtým boli tieto dividendy pripočítané k zdaniteľnému zisku s daňovou sadzbou 2,4 % až 3 %, resp. 5 %?

                           b)

                           Treba v prípade, ak je relevantné aj zníženie dane z dividend na Holandských Antilách, ktoré bolo zapríčinené zavedením oslobodenia od dane, ktoré sa opisuje v otázke 2a), zohľadniť aj holandsko-antilské vykonávacie predpisy — v predmetnom prípade holandsko-antilskú rozhodovaciu prax — ktorá mohla viesť k tomu, že skutočne splatná daň z dividend, ktoré vyplácala dcérska spoločnosť so sídlom v Holandsku, bola pred 1. januárom 2002 — a už aj v roku 1993 — oveľa nižšia ako 8,3 %?


title: Vec F-79/12: Žaloba podaná 26. júla 2012 — ZZ/Komisia

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/18

         Žaloba podaná 26. júla 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-79/12)
   2012/C 319/33
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J. Duvekot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o odvolaní žalobcu z jeho pracovného miesta a o znížení jeho dôchodku v dôsledku disciplinárneho konania začatého po zistení porušenia článku 11 služobného poriadku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 29. septembra 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-415/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  2. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Taliansko) — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI [Štátna pomoc pre zamestnanosť — Usmernenia pre poskytovanie pomoci pre zamestnanosť — Usmernenia pre poskytovanie národnej regionálnej pomoci — Nariadenie (ES) č. 2204/2002 — Pojem vytvorenie pracovného miesta — Výpočet zvýšenia počtu pracovných miest]

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Taliansko) — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI
   (Vec C-415/07) (1)

   (Štátna pomoc pre zamestnanosť - Usmernenia pre poskytovanie pomoci pre zamestnanosť - Usmernenia pre poskytovanie národnej regionálnej pomoci - Nariadenie (ES) č. 2204/2002 - Pojem „vytvorenie pracovného miesta“ - Výpočet zvýšenia počtu pracovných miest)
   2009/C 141/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Nocera Inferiore

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lodato Gennaro & C. SpA

      Žalovaný: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Výklad nariadenia Komisie (ES) č. 2204/2002 z 5. decembra 2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť (Ú. v. ES L 337, s. 3; Mim. vyd. 05/004, s. 273) — Overenie splnenia podmienok nevyhnutných na získanie pomoci — Overenie zvýšenia počtu pracovných miest — Spôsob výpočtu

      Výrok rozsudku

   Usmernenia pre poskytovanie pomoci pre zamestnanosť sa majú vykladať, pokiaľ ide o zistenie, či došlo k zvýšeniu počtu pracovných miest, v tom zmysle, že je potrebné porovnať priemerný počet pracovných jednotiek za rok v roku pred prijatím do zamestnania s priemerným počtom pracovných jednotiek za rok v roku po prijatí do zamestnania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-367/06: Žaloba podaná 7. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/15

         Žaloba podaná 7. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-367/06)
   (2006/C 261/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 23. septembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 235, 23.9.2003, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 350.


title: Vec C-610/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné a priemyselné vlastníctvo — Smernica 2001/29/ES — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv — Článok 3 ods. 1 — Verejný prenos — Pojem — Platforma vzájomného poskytovania online — Vzájomné poskytovanie chránených súborov bez súhlasu nositeľa práv)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV
   (Vec C-610/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné a priemyselné vlastníctvo - Smernica 2001/29/ES - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv - Článok 3 ods. 1 - Verejný prenos - Pojem - Platforma vzájomného poskytovania online - Vzájomné poskytovanie chránených súborov bez súhlasu nositeľa práv))
   (2017/C 277/09)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stichting Brein

      Žalované: Ziggo BV, XS4ALL Internet BV

      Výrok rozsudku

   Pojem „verejný prenos“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností ako vo veci samej zahŕňa sprístupnenie a správu platformy vzájomného poskytovania na internete, ktorá tým, že indexuje metaúdaje týkajúce sa chránených diel a poskytuje vyhľadávač, umožňuje používateľom tejto platformy nájsť dané diela a vzájomne si ich poskytovať v rámci siete výmeny údajov medzi používateľmi (peer-to-peer).

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-60/07: Žaloba podaná 23. februára 2007 – Španielsko/Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/49

         Žaloba podaná 23. februára 2007 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-60/07)
   (2007/C 95/98)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2006/932/ES zo 14. decembra 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) v rozsahu, v akom sa dotýka predmetu tejto žaloby,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Španielske kráľovstvo spochybňuje napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom z dôvodu nedodržania podmienok týkajúcich sa životného prostredia pri stiahnutí ovocia a zeleniny v podobe krmív z trhu v autonómnej oblasti Valencia v priebehu hospodárskych rokov 2001, 2002 a 2003 stanovuje finančnú opravu vo výške 2 858 447,88 eur za rok 2001, 4 357 238,89 eur za rok 2002 a 3 679 878,76 eur za rok 2003.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza:

               —

               neexistencia nesprávností, na ktoré poukazuje Komisia, keďže príslušné pravidlá autonómnej oblasti Valencia neviedli k paralelnému systému biologického rozkladu,

               —

               porušenie zásady proporcionality nariadením finančnej opravy v rozsahu, v akom Komisia nestanovila skutočnú výšku finančného rizika, ktoré vzniklo EPUZF z dôvodu údajných zistených nesprávností, a takisto tým, že kontroly týkajúce sa stiahnutí výrobkov v podobe krmív z trhu, ktoré vykonávali španielske orgány, boli oveľa rozsiahlejšie než kontroly požadované v zmysle pravidiel Spoločenstva,

               —

               subsidiárne, čiastočnú neopodstatnenosť uloženej finančnej opravy.


title: Vec C-2/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 2. januára 2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social a Jesús Crespo Rey

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 2. januára 2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social a Jesús Crespo Rey
   (Vec C-2/17)
   (2017/C 104/47)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Odporcovia v odvolacom konaní: Tesorería General de la Seguridad Social, Jesús Crespo Rey

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa vychádzať z toho, že zo slovného spojenia „základ pre príspevok v Španielsku, ktorý je časovo najbližšie“, uvedeného v prílohe XI písmene G bode 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (1) sú vylúčené tie základy na určenie príspevkov, ktoré vyplývajú z uplatnenia španielskeho vnútroštátneho predpisu, podľa ktorého migrujúci pracovník, ktorý sa vrátil a ktorého posledné skutočné príspevky v Španielsku boli vyššie ako minimálne základy, môže uzavrieť len dohodu o zachovaní príspevkov podľa minimálnych základov, zatiaľ čo v prípade, ak by bol usadeným pracovníkom, mal by možnosť uzavrieť túto dohodu vzťahujúcu sa na vyššie základy?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, ak sa zohľadnia náležite aktualizované posledné skutočné príspevky v Španielsku a ak sa obdobie prispievania podľa dohody o zachovaní príspevkov považuje za neutrálne obdobie alebo prerušenie činnosti, sú to podľa prílohy XI písmena G bodu 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 primerané prostriedky na nápravu škody spôsobenej migrujúcemu pracovníkovi?

      (1)  Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.


title: Vec F-29/10: Žaloba podaná 11. mája 2010 — Lorenzo/EHSV

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/59

         Žaloba podaná 11. mája 2010 — Lorenzo/EHSV
   (Vec F-29/10)
   2010/C 179/103
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Guillermo Lorenzo (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia nezaradiť žalobcu do zoznamov úradníkov povýšených do platovej triedy AD13 na základe povyšovania za rok 2009

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru prijaté a uverejnené 30. júna 2009 nezaradiť meno žalobcu do zoznamu úradníkov povýšených do platovej triedy AD13 v zmysle povyšovania za rok 2009,

               —

               ak je to potrebné, zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 5. februára 2010, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-491/09: Žaloba podaná 3. decembra 2009 — Španielsko/Komisia

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/44

         Žaloba podaná 3. decembra 2009 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-491/09)
   2010/C 37/62
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť neplatnosť rozhodnutia Komisie 2009/721/ES z 24. septembra 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), v časti, ktorá je predmetom tejto žaloby,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto skutočnosti:

               1.

               Porušenie článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/1991 (1) a článku 31 ods. 1 nariadenia č. 1290/2005 (2), pokiaľ ide o finančnú úpravu týkajúcu sa pomoci na výrobu olivového oleja, keďže napadnuté rozhodnutie aplikuje tieto ustanovenia na prípad, na ktorý sa nevzťahujú, vzhľadom na to, že teoretické nezrovnalosti, ktoré uviedla Komisia na odôvodnenie vydanej finančnej úpravy, sú nedostatočné.

               2.

               Neexistencia nezrovnalostí, ktoré Komisia uviedla v súvislosti s finančnou úpravou týkajúcou sa prémií na ovčie a kozie mäso, čo znamená, že napadnutým rozhodnutím bol porušený článok 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/1999 a článok 31 ods. 1 nariadenia č. 1290/2005, keďže boli aplikované na prípad, na ktorý sa nevzťahujú. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že kontroly na mieste boli vykonané počas retenčného obdobia, čím bol dodržaný článok 24 ods. 2 nariadenia č. 2419/2001 (3), a že problémy, ktoré uvádza Komisia v súvislosti s registrami fariem a s absenciou zistení inšpektorov, pokiaľ ide o neaktualizované registre, nemajú vplyv na určenie počtu zvierat farmy, na ktoré sa môže vzťahovať pomoc počas celého retenčného obdobia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 3/025, s. 414).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 3/34, s. 308).


title: Vec C-543/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Deutsche Telekom AG/Spolková republika Nemecko (Elektronické komunikácie — Smernica 2002/22/ES — Článok 25 ods. 2 smernice 2002/58/ES — Článok 12 — Poskytovanie telefónnych informačných služieb a telefónnych zoznamov — Povinnosť uložená podniku, ktorý prideľuje telefónne čísla, sprístupniť iným podnikom údaje o účastníkoch iných podnikov, ktoré má k dispozícii)

text:
               2.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Deutsche Telekom AG/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-543/09) (1)

   (Elektronické komunikácie - Smernica 2002/22/ES - Článok 25 ods. 2 smernice 2002/58/ES - Článok 12 - Poskytovanie telefónnych informačných služieb a telefónnych zoznamov - Povinnosť uložená podniku, ktorý prideľuje telefónne čísla, sprístupniť iným podnikom údaje o účastníkoch iných podnikov, ktoré má k dispozícii)
   2011/C 194/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Deutsche Telekom AG

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      za účasti: GoYellow GmbH, Telix AG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 25 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367), ako aj článku 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514) — Poskytovanie telefónnych služieb — Rozsah povinnosti podniku, ktorý prideľuje telefónne čísla účastníkom, poskytnúť iným podnikom všetky relevantné údaje s cieľom poskytovať verejne dostupné informačné služby a vydávať telefónne zoznamy — Údaje o účastníkoch tretích podnikov

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 25 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje vnútroštátna právna úprava ukladajúca podnikom, ktoré prideľujú telefónne čísla koncovým užívateľom, povinnosť sprístupniť podnikom, ktorých činnosť spočíva v poskytovaní verejne prístupných telefónnych informačných služieb a telefónnych zoznamov, nie len údaje o vlastných účastníkoch, ale takisto aj údaje o účastníkoch iných podnikov, ktoré majú k dispozícii.

               2.

               Článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách), sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje vnútroštátna právna úprava ukladajúca podniku, ktorý zverejňuje telefónne zoznamy, povinnosť sprístupniť osobné údaje, ktoré má k dispozícii a ktoré sa týkajú účastníkov iných poskytovateľov telefónnych služieb, v prospech iného podniku, ktorého činnosť spočíva vo zverejňovaní vytlačených alebo elektronických verejných zoznamov alebo v sprístupnení takýchto zoznamov prostredníctvom informačného operátora, bez toho, aby bolo takéto sprístupnenie podmienené vydaním nového súhlasu účastníkov, pokiaľ títo účastníci boli pred prvým zápisom údajov do verejného zoznamu informovaní o účele zápisu, ako aj o skutočnosti, že tieto údaje môžu byť oznámené inému poskytovateľovi telefónnych služieb, a pokiaľ je zaručené, že uvedené údaje sa po ich sprístupnení nepoužijú na iné účely, než sú tie, na ktoré boli zhromažďované pri ich prvom zverejnení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-190/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Barcelona (Španielsko) 15. apríla 2013 — Antonio Márquez Samohano/Universitat Pompeu Fabra

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Barcelona (Španielsko) 15. apríla 2013 — Antonio Márquez Samohano/Universitat Pompeu Fabra
   (Vec C-190/13)
   2013/C 189/08
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Antonio Márquez Samohano

      Žalovaná: Universitat Pompeu Fabra

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (1), vykladať v tom zmysle, že bráni takým ustanoveniam vnútroštátneho práva, akými sú články 48 a 53 organického zákona č. 6/2001 z 21. decembra o univerzitách, ktoré nestanovujú žiadne časové obmedzenie pre opakovane uzatvárané pracovné zmluvy, ak vo vnútroštátnom práve neexistuje žiadne zákonné opatrenie na zamedzenie nezákonného opakovaného uzatvárania pracovných zmlúv na dobu určitú pre vysokoškolských učiteľov?

               2.

               Má sa pojem „stály pracovník“ použitý v doložke 3 rámcovej dohody, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70/ES, vykladať v tom zmysle, že definícia tohto pojmu bráni právnej úprave, akou je odsek 1 druhý pododsek dodatkového pätnásteho ustanovenia zákona o štatúte zamestnancov, ktorý stanovuje, že správny orgán — zamestnávateľ — môže ukončiť pracovný pomer zamestnanca, ak obsadí dané pracovné miesto?

               3.

               Ak je vo vnútroštátnom práve primeraným opatrením na účely predchádzania a sankcionovania zneužívania dočasných pracovných zmlúv v súkromnom sektore právo stálych pracovníkov na odstupné v prípade ukončenia pracovného pomeru z dôvodov, ktoré nesúvisia s ich osobou, a ak neexistuje vo verejnom sektore žiadne ekvivalentné opatrenie, je primeraným opatrením podľa doložky 5 rámcovej zmluvy, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70/ES, to, ak sa stanovuje rovnaké právo na vyplatenie odstupného vyplývajúceho zo zákona tak pre stálych pracovníkov v súkromnom sektore, ako aj pre stálych pracovníkov vo verejnej správe?

      (1)  Ú. v. EÚ L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec C-100/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. apríla 2016 – Netherlands Maritime Technology Association/Európska komisia, Španielske kráľovstvo (Odvolanie — Štátna pomoc — Režim včasnej amortizácie obstarávacích nákladov určitého majetku získaného prostredníctvom finančného leasingu — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Nedostatočnosť alebo neúplnosť preskúmania — Povinnosť odôvodnenia — Selektivita)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/19

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. apríla 2016 – Netherlands Maritime Technology Association/Európska komisia, Španielske kráľovstvo
      (Vec C-100/15 P) (1)

      ((Odvolanie - Štátna pomoc - Režim včasnej amortizácie obstarávacích nákladov určitého majetku získaného prostredníctvom finančného leasingu - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Nedostatočnosť alebo neúplnosť preskúmania - Povinnosť odôvodnenia - Selektivita))
      (2016/C 211/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Netherlands Maritime Technology Association (v zastúpení: K. Struckmann, Rechtsanwalt, G. Forwood, barrister)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. A. Sampol Pucurull, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Netherlands Maritime Technology Association znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.