title: Vec C-3/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus – Estónsko) – AS Baltic Agro/Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Antidumping — Nariadenie (ES) č. 661/2008 — Konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku — Podmienky oslobodenia — Článok 3 ods. 1 — Prvý nezávislý zákazník v Únii — Nadobudnutie hnojiva s dusičnanom amónnym sprostredkovateľskou spoločnosťou — Prepustenie tovaru — Žiadosť o vyhlásenie neplatnosti colných vyhlásení — Rozhodnutie 2008/577/ES — Colný kódex — Články 66 a 220 — Chyba — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 251 — Následná kontrola)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus – Estónsko) – AS Baltic Agro/Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (Vec C-3/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Antidumping - Nariadenie (ES) č. 661/2008 - Konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku - Podmienky oslobodenia - Článok 3 ods. 1 - Prvý nezávislý zákazník v Únii - Nadobudnutie hnojiva s dusičnanom amónnym sprostredkovateľskou spoločnosťou - Prepustenie tovaru - Žiadosť o vyhlásenie neplatnosti colných vyhlásení - Rozhodnutie 2008/577/ES - Colný kódex - Články 66 a 220 - Chyba - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 251 - Následná kontrola))
   2014/C 421/08
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Baltic Agro AS

      Žalovaný: Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 661/2008 z 8. júla 2008, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 a po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, sa má vykladať v tom zmysle, že spoločnosť usadenú v členskom štáte, ktorá kúpila dusičnan amónny ruského pôvodu prostredníctvom inej spoločnosti takisto usadenej v členskom štáte s cieľom jeho dovozu do Európskej únie, nemožno považovať za prvého nezávislého zákazníka v Európskej únii v zmysle tohto ustanovenia, a teda nemôže využiť oslobodenie od konečného antidumpingového cla stanovené nariadením č. 661/2008 pre tento dusičnan amónny.

               2.

               Článok 66 a článok 220 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby colný orgán vykonal dodatočný zápis antidumpingového cla do účtovnej evidencie, keď tak ako za okolností vo veci samej žiadosti o neplatnosť colných vyhlásení boli podané z dôvodu, že uvedenie príjemcu v nich bolo nesprávne, a tento orgán prijal uvedené vyhlásenia alebo vykonal túto kontrolu po podaní uvedených žiadostí.

               3.

               Článok 66 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, a článok 251 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 312/2009 zo 16. apríla 2009, sú v súlade so základným právom rovnosti pred zákonom zakotveným v článku 20 Charty základných práv Európskej únie v prípade, keď v rámci spoločného colného sadzobníka uvedeného v článkoch 28 ZFEÚ a 31 ZFEÚ uvedené ustanovenia nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, a nariadenia č. 2454/93, zmeneného a doplneného nariadením č. 312/2009, neumožňujú na základe žiadosti vyhlásiť neplatnosť chybného colného vyhlásenia a priznať tak možnosť využiť oslobodenie od antidumpingového cla pre príjemcu, ktorý by toto oslobodenie mohol využiť, keby nedošlo k tejto chybe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec T-644/11 P: Odvolanie podané 9. decembra 2011 : Eugène Emile Kimman proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  29. septembra 2011 vo veci F-74/10, Kimman/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/14

         Odvolanie podané 9. decembra 2011: Eugène Emile Kimman proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2011 vo veci F-74/10, Kimman/Komisia
   (Vec T-644/11 P)
   2012/C 65/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 29. septembra 2011 vo veci F-74/10,

               —

               v dôsledku toho vyhovel žalobným návrhom odvolateľa v prvostupňovom konaní, konkrétne

                           —

                           zrušil hodnotiacu správu odvolateľa za rok 2008,

                           —

                           zaviazal odporkyňu na náhradu všetkých trov konania,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu všetkých trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení článku 6 ods. 8 prílohy I všeobecných vykonávajúcich ustanovení článku 43 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, na skreslení skutkových okolností spisu, ako aj porušení preskúmania zjavne nesprávneho posúdenia, ktorého sa údajne dopustil SVS pri preskúmaní žalobného dôvodu, ktorý bol založený na tom, že hodnotiteľ nezohľadnil stanovisko ad hoc skupiny.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na skreslení spisového materiálu a dôkazného bremena a na porušení povinnosti SVS uviesť odôvodnenie preskúmania žalobného dôvodu vychádzajúceho z protiprávnosti odvolacieho konania a nedostatku odôvodnenia hodnotenia služobného postupu napadnutého na prvom stupni.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na porušení skúmania povinnosti odôvodnenia a zjavne nesprávneho posúdenia, ako aj na porušení článku 4 ods. 6 všeobecných vykonávajúcich ustanovení článku 45 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, ktorého sa SVS dopustil pri skúmaní dôvodu vychádzajúceho z nezohľadnenia práce uskutočnenej odvolateľom v záujme inštitúcie.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na skreslení spisového materiálu a nesprávnom posúdení dôkazného bremena a kontroly zjavne nesprávneho posúdenia, ktorého sa SVS údajne dopustil pri preskúmaní dôvodu týkajúceho sa spôsobu, akým hodnotiteľ posúdil rešpektovanie či nerešpektovanie údajnej reorganizácie služby, ktorá sa skúšala od roku 2008, odvolateľom.


title: Vec T-274/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2015 – Emadi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči niektorým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne — Zmrazenie finančných prostriedkov — Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Únie — Právny základ — Povinnosť odôvodnenia — Právo byť vypočutý — Nesprávne posúdenie — Ne bis in idem — Sloboda prejavu — Sloboda médií — Sloboda vykonávať zárobkovú činnosť — Voľný pohyb — Právo vlastniť majetok“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/32

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2015 – Emadi/Rada
   (Vec T-274/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči niektorým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Únie - Právny základ - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Nesprávne posúdenie - Ne bis in idem - Sloboda prejavu - Sloboda médií - Sloboda vykonávať zárobkovú činnosť - Voľný pohyb - Právo vlastniť majetok“))
   (2016/C 027/36)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Hamid Reza Emadi (Teherán, Irán) (v zastúpení: pôvodne T. Walter, neskôr J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. L. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, Á. de Elera-San Miguel Hurtado, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne G. Pulles, neskôr R. Marx, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie po prvé rozhodnutia Rady 2013/124/SZBP z 11. marca 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 68, s. 57), po druhé vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 206/2013 z 11. marca 2013, ktorým sa vykonáva článok 12 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 359/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 68, s. 9), po tretie rozhodnutia Rady 2014/205/SZBP z 10. apríla 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 109, s. 25), po štvrté vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 371/2014 z 10. apríla 2014, ktorým sa vykonáva článok 12 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 359/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. ES L 109, s. 9), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hamid Reza Emadi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Stiftung Organisation Justice for Iran znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-156/07: Žaloba podaná 9. mája 2007 – Španielsko/Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/42

         Žaloba podaná 9. mája 2007 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-156/07)
   (2007/C 140/69)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/94/07 uverejnené Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO) v
                     Úradnom vestníku Európskej únie C 45 A z 28. februára 2007,

               —

               zaviazať Komisiu, aby všetky oznámenia o výberových konania na obsadenie pracovných miest v európskej verejnej správe boli v úradnom vestníku uverejňované vo všetkých jazykoch,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti oznámeniu o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/94/07, ktoré uverejnil Európsky úrad pre výber pracovníkov (EPSO) v
         Úradnom vestníku Európskej únie C 45 A z 28. februára 2007, z dôvodu, že toto oznámenie bolo uverejnené len v anglickej, francúzskej a nemeckej verzii úradného vestníka.
   Žalobca sa domnieva, že takýmto postupom žalovaná porušila nariadenie Rady č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve a nariadenie č. 259/68 z 29. februára 1968, ktoré upravuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev. Tiež bola podľa neho porušená zásada rovnosti a zákazu diskriminácie medzi občanmi Únie, zásada proporcionality a zásada právnej istoty, uznané v Zmluve ES a v ustálenej judikatúre Súdneho dvora.
   Pokiaľ ide konkrétne o zásadu právnej istoty, žalobca poukazuje na to, že v Prílohe III Služobného poriadku je zakotvené, že oznámenia o verejných výberových konaniach sa uverejňujú v Úradnom vestníku Európskej únie. Pritom článok 5 nariadenia Rady č. 1/58 stanovuje, že úradný vestník sa uverejňuje v 23 úradných jazykoch. Sporné oznámenie však bolo uverejnené len v troch úradných jazykoch.
   Napokon bola porušená výlučná právomoc Rady jednomyseľne meniť jazykový režim Európskych spoločenstiev.


title: Vec T-420/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Thun 1794/EUIPO – Adekor (Grafické dekoratívne symboly) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci grafické dekoratívne symboly — Skorší dizajn — Dôvod výmazu — Zverejnenie skoršieho dizajnu — Nedostatok novosti — Články 5, 7 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/32

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Thun 1794/EUIPO – Adekor (Grafické dekoratívne symboly)
   (Vec T-420/15) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci grafické dekoratívne symboly - Skorší dizajn - Dôvod výmazu - Zverejnenie skoršieho dizajnu - Nedostatok novosti - Články 5, 7 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“))
   (2016/C 305/44)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Thun 1794 a.s. (Nová role, Česká republika) (v zastúpení: F. Steidl, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Adekor s.r.o. (Loket, Česká republika) (v zastúpení: V. Dohnalová, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 29. apríla 2015 (vec R 1465/2014–3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Thun 1794 a Adekor

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Thun 1794 a.s. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec T-601/13: Žaloba podaná 12. novembra 2013 — Wilo/ÚHVT (Pioneering for You)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/31

         Žaloba podaná 12. novembra 2013 — Wilo/ÚHVT (Pioneering for You)
   (Vec T-601/13)
   2014/C 24/56
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wilo SE (Dortmund, Nemecko) (v zastúpení: B. Schneiders, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. septembra 2013, sp. z. R 555/2013-4,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Pioneering for You“ pre tovary a služby zaradené do tried 7, 9, 11, 37 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11065588.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-296/13: Žaloba podaná 30. mája 2013 — Adler Modemärkte/ÚHVT — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/21

         Žaloba podaná 30. mája 2013 — Adler Modemärkte/ÚHVT — Blufin (MARINE BLEU)
   (Vec T-296/13)
   (2013/C 226/27)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Adler Modemärkte AG (Haibach, Nemecko) (v zastúpení: J. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Blufin SpA (Carpi, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. apríla 2013 vo veci R 386/2012-2 z dôvodu nesúladu s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „MARINE BLEU“ pre tovary zaradené do triedy 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6637193.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Blufin SpA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „BLUMARINE“ pre tovary zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu, zamietnutie prihlášky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.


title: Vec T-20/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. mája 2010 — Outokumpu a Luvata/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených inštalačných rúrok — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pokuty — Veľkosť relevantného trhu — Priťažujúca okolnosť — Opakovanie porušenia“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2010 — Outokumpu a Luvata/Komisia
   (Vec T-20/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených inštalačných rúrok - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuty - Veľkosť relevantného trhu - Priťažujúca okolnosť - Opakovanie porušenia“)
   2010/C 179/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Outokumpu Oyj (Espoo, Fínsko) a Luvata Oy, predtým Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (v zastúpení: J. Ratliff, barrister, F. Distefano a J. Luostarinen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobcom v článku 2, písm. j) rozhodnutia Komisie K(2004) 2826 z 3. septembra 2004 vzťahujúceho sa na konanie vo veci uplatňovania článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/E-1/38.069 — Medené inštalačné rúrky)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Outokumpu Oyj a Luvata Oy sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec F-15/08: Žaloba podaná 8. februára 2008 – Wiame/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/51

         Žaloba podaná 8. februára 2008 – Wiame/Komisia
   (Vec F-15/08)
   (2008/C 92/105)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Valérie Wiame (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AST/7/05 o pridelení žalobkyni známky nepostačujúcej na zápis do rezervného zoznamu
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AST/7/05 o pridelení žalobkyni známky nepostačujúcej na zápis do zoznamu úspešných uchádzačov,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-39/17: Žaloba podaná 20. januára 2017 – Chambre de commerce et d'industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisia

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/54

         Žaloba podaná 20. januára 2017 – Chambre de commerce et d'industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisia
   (Vec T-39/17)
   (2017/C 104/75)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chambre de commerce et d'industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Brest, Francúzsko) (v zastúpení: J. Vanden Eynde, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že žaloba je prípustná a dôvodná a v dôsledku toho,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 22. novembra 2016 [C (2016) 7755 final], aby vyhovel pôvodnej žiadosti žalobkyne, a to: „Signatári tejto žiadosti by si predovšetkým priali na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie úplnú kópiu dotazníku a odpovedí, na ktoré Komisia odkazuje vo svojom stanovisku 2016/C 302/03 uverejnenom v Úradnom vestníku Európskej únie19. augusta 2016.“,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na prevažujúcom verejnom záujme na sprístupnení zhromaždených informácií. Komisia sa nesprávne domnievala, že žalobkyňa nepreukázala takýto prevažujúci verejný záujem, hoci tento záujem preukazujú Zmluvy, a to článok 10 ods. 3 a článok 11 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii („ZEÚ“), a tiež článok 15 ods. 1 a článok 298 ods. 1 a 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („ZFEÚ“) a článok 42 Charty základných práv Európskej únie („Charta“).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na prednosti Zmlúv a Charty pred nariadením č. 1049/2001. Žalobkyňa sa domnieva, že uvedené nariadenie, ktoré právne obmedzuje zásady transparentnosti, účasti a otvorenosti, sa musí vykladať a uplatňovať veľmi reštriktívne, s prihliadnutím na časovú postupnosť, v akej boli prijaté právne texty a Charta. Domnieva sa, že žalovaná nemala uplatniť všeobecnú domnienku, podľa ktorej by došlo k porušeniu ochrany cieľov vyšetrovania, pretože v prejednávanej veci šlo o prierezové vyšetrovanie, a mala konštatovať, že členské štáty o takúto ochranu nepožiadali.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 41 ods. 2 a článku 42 Charty, ktoré zaručujú každej dotknutej osobe právo na prístup k dokumentom, ktoré sa jej týkajú.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv, najmä jeho článkov 6 a 13, ktoré vyžadujú rovnosť prístupu k dokumentom v rámci konania, vrátane správneho konania, aby bolo zaistené právo strán na obhajobu.


title: Vec C-125/06 P: Odvolanie podané  1. marca 2006 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku z  15. decembra 2005  vo veci T-33/01, Infront WM AG (pôvodne Kirchmedia WM AG)/Komisia

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/7

         Odvolanie podané 1. marca 2006: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku z 15. decembra 2005 vo veci T-33/01, Infront WM AG (pôvodne Kirchmedia WM AG)/Komisia
   (Vec C-125/06 P)
   (2006/C 108/12)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Banks a M. Huttunen, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky parlament a Rada Európskej únie
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok vyhlásený Súdom prvého stupňa 15. decembra 2005 vo veci T-33/01, Infront WM AG/Komisia Európskych spoločenstiev,

               —

               rozhodnúť v konečnom rozsudku, že žaloba vo veci T-33/01 je neprípustná,

               —

               zaviazať žalobcu vo veci T-33/01 na náhradu trov konania, ktoré vznikli Komisii v uvedenom konaní a v tomto odvolacom konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolanie sa týka otázky priameho a osobného záujmu v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES. Komisia sa domnieva, že Súd prvého stupňa (ďalej len „Súd“) sa v napadnutom rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia vo svojom výklade a v uplatnení takého ponímania. Porušil tak inštitucionálnu rovnováhu, ktorú vyjadrujú pravidlá upravujúce možnosť spochybnenia platnosti aktu Spoločenstva na súdoch Spoločenstva. Súd prvého stupňa považoval istý podnik za priamo a osobne dotknutý rozhodnutím Komisie, v prípade ktorého sa možno nanajvýš domnievať, že mohol utrpieť nepriamu hospodársku ujmu v dôsledku predmetného rozhodnutia, a ktorý dokonca ani nepreukázal pravdepodobnosť takejto ujmy. Súd prvého stupňa považoval okolnosti, ktoré sú spoločné pre viacero iných hospodárskych subjektov nachádzajúcich sa v porovnateľných situáciách ako je situácia žalobcu, za osobný záujem.


title: Vec F-141/06: Žaloba podaná 11. decembra 2006 – Hartwig/Komisia a Parlament

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/40

         Žaloba podaná 11. decembra 2006 – Hartwig/Komisia a Parlament
   (Vec F-141/06)
   (2007/C 20/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Marc Hartwig (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck, advokát)

      Žalovaní: Komisia Európskych spoločenstiev a Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť individuálne rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev a Európskeho parlamentu z 12. apríla 2006 a z 27. marca 2006 týkajúce sa prevedenia zo štatútu dočasného zamestnanca na štatút úradníka,

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, potom čo pracoval niekoľko rokov v Komisii ako dočasný zamestnanec zaradený do platovej triedy B*7, uspel v externom výberovom konaní Európskeho parlamentu PE/34/B (platová trieda B5/B4). Následne bol Európskym parlamentom menovaný za úradníka v skúšobnej dobe v platovej triede B*3, ktorý ho okamžite previedol do Komisie, kde bol zaradený do tej istej platovej triedy.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza porušenie článku 31 a článku 62 služobného poriadku, ako aj článku 5 a článku 2 prílohy XIII služobného poriadku.
   Žalobca okrem iného uvádza porušenie zásady legitímnej dôvery a zásady zachovania získaných práv.


title: Vec C-191/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 5. apríla 2016 – Romano Pisciotti/Spolková republika Nemecko

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 5. apríla 2016 – Romano Pisciotti/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-191/16)
   (2016/C 270/33)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Romano Pisciotti

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Predstavuje spolupráca členského štátu s treťou krajinou v oblasti extradície problematiku, ktorá bez ohľadu na konkrétny prípad nikdy nespadá do vecnej pôsobnosti Zmlúv, takže zákaz diskriminácie podľa práva Európskej únie vyplývajúci z článku 18 ods. 1 ZFEÚ v prípade (doslovného) uplatnenia normy ústavného práva (v tomto prípade článku 16 ods. 2 prvej vety Grundgesetz, Ústava Spolkovej republiky Nemecko), ktorá zakazuje iba vydanie vlastných štátnych príslušníkov tretím krajinám, sa nezohľadní?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na túto otázku: Treba na prvú prejudiciálnu otázku odpovedať inak, ak ide o spoluprácu členského štátu so Spojenými štátmi americkými v oblasti extradície na základe Dohody o extradícii medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými?

               2.

               Ak so zreteľom na spoluprácu členských štátov so Spojenými štátmi americkými v oblasti extradície nie je automaticky vylúčená uplatniteľnosť Zmlúv:
               Majú sa článok 18 ods. 1 ZFEÚ a relevantná judikatúra Súdneho dvora, ktorá k nemu bola vydaná, vykladať v tom zmysle, že členský štát neoprávneným spôsobom porušuje zákaz diskriminácie vyplývajúci z článku 18 ods. 1 ZFEÚ, keď na základe normy ústavného práva (v tomto prípade článku 16 ods. 2 prvej vety GG) v prípade žiadostí tretích krajín o extradíciu rozdielne zaobchádza s vlastnými štátnymi príslušníkmi a so štátnymi príslušníkmi iných členských štátov EÚ, keďže vydáva iba cudzích štátnych príslušníkov?

               3.

               Ak sa v uvedených prípadoch potvrdí porušenie všeobecného zákazu diskriminácie vyplývajúceho z článku 18 ods. 1 ZFEÚ:
               Má sa judikatúra Súdneho dvora Európskej únie chápať v tom zmysle, že v situácii, akou je situácia v prejednávanej veci, keď povoleniu extradície zo strany príslušného orgánu povinne predchádza kontrola zákonnosti prostredníctvom súdneho konania, ktorého výsledok je však pre orgán záväzný len vtedy, keď sa extradícia vyhlási za neprípustnú, môže o kvalifikované porušenie ísť už v prípade jednoduchého porušenia zákazu diskriminácie vyplývajúceho z článku 18 ods. 1 ZFEÚ alebo je potrebné zjavné porušenie?

               4.

               Ak nie je potrebné zjavné porušenie:
               Má sa judikatúra Súdneho dvora vykladať v tom zmysle, že dostatočne kvalifikované porušenie sa v situácii, akou je situácia v prejednávanej veci, vylúči už preto, že pri chýbajúcej judikatúre Súdneho dvora týkajúcej sa konkrétnej situácie (v tomto prípade: vecná pôsobnosť všeobecného zákazu diskriminácie podľa článku 18 ods. 1 ZFEÚ pri spolupráci v oblasti extradície medzi členskými štátmi a Spojenými štátmi americkými) môže najvyšší vnútroštátny orgán výkonnej moci na odôvodnenie svojho rozhodnutia poukázať na súlad s rozhodnutiami vnútroštátnych súdov, ktoré boli predtým vydané v tej istej veci?


title: Vec C-613/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 30. decembra 2014 – James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 30. decembra 2014 – James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited
   (Vec C-613/14)
   (2015/C 096/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: James Elliott Construction Limited

      Žalovaná: Irish Asphalt Limited

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Ak podmienky súkromnoprávnej zmluvy zaväzujú zmluvnú stranu dodať výrobok vyrobený v súlade s vnútroštátnou normou, ktorá je predpisom prijatým na vykonanie európskej normy vypracovanej v súlade s mandátom udeleným Európskou komisiou podľa ustanovení smernice o stavebných výrobkoch (89/106/EHS) (1), je výklad uvedenej normy vecou, v súvislosti s ktorou možno požiadať Súdny dvor o prejudiciálne rozhodnutie podľa článku 267 ZFEÚ?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na prvú otázku písm. a), vyžaduje norma EN13242:2002, aby sa dodržanie alebo porušenie tejto normy preukázalo len dôkazmi o skúškach v súlade s normami, ktoré prijal CEN (Le Comité Européen de Normalisation) (bez mandátu) a ktoré sú uvedené v norme EN13242:2002, a to v prípade, ak sa také skúšky vykonajú v čase výroby a/alebo dodania, alebo možno porušenie tejto normy (a teda aj porušenie zmluvy) preukázať dôkazmi o skúškach vykonaných neskôr, ak výsledky takých skúšok logicky preukazujú porušenie tejto normy?

               2.

               Je vnútroštátny súd, ktorý prejednáva súkromnoprávnu žalobu založenú na porušení zmluvy v súvislosti s výrobkom vyrobeným podľa európskej normy vypracovanej v súlade s mandátom udeleným Európskou komisiou podľa smernice o stavebných výrobkoch, povinný neuplatniť ustanovenia vnútroštátneho práva, z ktorých vyplývajú implicitné podmienky týkajúce sa štandardnej kvality a vhodnosti na účel alebo kvality, z dôvodu, že zákonné ustanovenia alebo ich uplatnenie vytvárajú normy alebo ukladajú technické špecifikácie alebo požiadavky, ktoré neboli oznámené v súlade s ustanoveniami smernice o technických normách (98/34/ES) (2)?

               3.

               Je vnútroštátny súd, ktorý prejednáva žalobu založenú na porušení súkromnoprávnej zmluvy, ktoré údajne vyplýva z porušenia podmienky týkajúcej sa štandardnej kvality alebo vhodnosti na použitie (implicitnej podmienky zmluvy medzi zmluvnými stranami vyplývajúcej zo zákona, ktorú zmluvné strany neupravili ani nevylúčili jej uplatnenie) v súvislosti s výrobkom vyrobeným v súlade s normou EN13242:2002, povinný predpokladať, že výrobok má štandardnú kvalitu a je vhodný na svoj účel, a ak áno, možno takú domnienku vyvrátiť len dôkazom o nedodržaní normy EN13242:2002 prostredníctvom skúšok vykonaných v súlade so skúškami a protokolmi uvedenými v norme EN13242:2002, ktoré boli vykonané v čase dodania výrobku?

               4.

               Ak sú odpovede na prvú otázku písm. a) a tretiu otázku kladné, je limit celkového obsahu síry v kamenive predpísaný normou EN13242:2002 alebo podľa tejto normy, takže dodržanie takého limitu bolo potrebné okrem iného na vznik prípadnej domnienky týkajúcej sa štandardnej kvality alebo vhodnosti na použitie?

               5.

               Ak sú odpovede na prvú [otázku] písm. a) a tretiu [otázku] kladné, je dôkaz, že výrobok bol označený značkou „CE“, nevyhnutný na uplatnenie domnienky vyplývajúcej z prílohy ZA normy EN13242:2002 a/alebo článku 4 smernice o stavebných výrobkoch (89/106/EHS)?

      (1)  Smernica Rady (89/106/EHS) z 21. decembra 1988 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na stavebné výrobky (Ú. v. ES L 40, s. 12; Mim. vyd. 13/009, s. 296).

      (2)  Smernica európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337).


title: Vec T-489/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/30

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada
   (Vec T-489/10) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie)
   2013/C 325/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Irán) a 17 ďalších žalobkýň, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe rozsudku (v zastúpení: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. Konstantinidis a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia) a Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a É. Ranaivoson, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, s. 25), rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa týkajú Islamic Republic of Iran Shipping Lines, ako aj 17 ďalších žalobkýň, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe, sa zrušujú:

                           —

                           príloha II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP,

                           —

                           príloha vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           príloha rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413,

                           —

                           príloha VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 a

                           —

                           príloha IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 961/2010.

               2.

               Účinky rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2010/644, pokiaľ ide o Islamic Republic of Iran Shipping Lines, ako aj 17 ďalších žalobkýň, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe, zostanú zachované až do účinnosti zrušenia nariadenia č. 267/2012.

               3.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Islamic Republic of Iran Shipping Lines, ako aj 17 ďalším žalobkyniam, ktorých mená sa nachádzajú v prílohe.

               4.

               Európska komisia a Francúzska republika znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Spojené vec T-589/14 a T-772/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. februára 2016 – Musso/Parlament („Platové pomery poslancov Parlamentu — Starobný dôchodok — Povinnosť francúzskych poslancov uplatniť svoje dôchodkové práva podľa vnútroštátnych režimov — Pravidlo o vylúčení súbehu — Vykonávajúce opatrenia statusu poslancov — Rozhodnutie prijaté po skončení konania o sťažnosti — Výzva na úhradu — Rozhodnutie o prerušení vyplácania dôchodku — Zásada kontradiktórnosti — Primeraná lehota — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. februára 2016 – Musso/Parlament
   (Spojené vec T-589/14 a T-772/14) (1)

   ((„Platové pomery poslancov Parlamentu - Starobný dôchodok - Povinnosť francúzskych poslancov uplatniť svoje dôchodkové práva podľa vnútroštátnych režimov - Pravidlo o vylúčení súbehu - Vykonávajúce opatrenia statusu poslancov - Rozhodnutie prijaté po skončení konania o sťažnosti - Výzva na úhradu - Rozhodnutie o prerušení vyplácania dôchodku - Zásada kontradiktórnosti - Primeraná lehota - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 118/31)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: François Musso (Ajaccio, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gross a L. Stachnik, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia predsedníctva Parlamentu z 26. júna 2014 o potvrdení rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu zo 17. októbra 2011, ktorým bola stanovená mesačná suma nároku na dôchodok zohľadňujúc sumy poberané od dvoch francúzskych dôchodkových pokladníc a ktorým sa rozhodlo, že je potrebné vrátiť 127 065,19 eur a návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 22. septembra 2014

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zmietajú.

               2.

               Pán François Musso znáša vlastné trovy konania a trovy konania Európskeho parlamentu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec T-350/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. septembra 2006 – Wirtschaftskammer Kärnten a best connect Ampere Strompool/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom — Právnické osoby — Akty, ktoré sa ich osobne týkajú — Neprípustnosť )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/47

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. septembra 2006 – Wirtschaftskammer Kärnten a best connect Ampere Strompool/Komisia
   (Vec T-350/03) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom - Právnické osoby - Akty, ktoré sa ich osobne týkajú - Neprípustnosť“)
   (2006/C 294/100)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Wirtschaftskammer Kärnten a best connect Ampere Strompool GmbH (Klagenfurt, Rakúsko) (v zastúpení: M. Angerer, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet, S. Rating a K. Mojzesowicz, neskôr A. Bouquet a K. Mojzesowicz)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Ampere AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. von Hammerstein a C.-S. Schweer, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG (Viedeň, Rakúsko), EVN AG (Maria Enzersdorf, Rakúsko), Wien Energie GmbH (Viedeň), Energie AG Oberösterreich (Linz, Rakúsko), Burgenländische Elektrizitätswirtschafts-AG (Eisenstadt, Rakúsko) a Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste (Linz) (v zastúpení: S. Polster a H. Wollmann, advokáti)
   Predmet veci
   Žiadosť o zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/271/ES z 11. júna 2003 o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom a dohodou EHP (Vec COMP/M.2947 – Verbund/EnergieAllianz) (Ú. v. EÚ L 92, 2004, s. 91)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia sú povinní znášať svoje vlastné trovy a solidárne trovy konania Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG, EVN AG, Wien Energie GmbH, Energie AG Oberösterreich, Burgenländische Elektrizitätswirtschafts-AG a Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste.

               3.

               Vedľajší účastník Ampere AG znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 10.1.2004.


title: Spojené veci T-322/14 a T-325/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – mobile.international/EUIPO – Rezon (mobile.de) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovné a obrazové ochranné známky Európskej únie mobile.de — Skoršia národná obrazová ochranná známka mobile — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 15 ods. 1, článok 57 ods. 2 a článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 40 ods. 6 nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 – mobile.international/EUIPO – Rezon (mobile.de)
   (Spojené veci T-322/14 a T-325/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovné a obrazové ochranné známky Európskej únie mobile.de - Skoršia národná obrazová ochranná známka mobile - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 15 ods. 1, článok 57 ods. 2 a článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 40 ods. 6 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2016/C 232/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Nemecko) (v zastúpení: T. Lührig, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Rezon OOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: P. Kănčev a T. Ignatova, advokáti)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu EUIPO z 9. januára (vec R 922/2013-1) a z 13. februára 2014 (vec R 951/2013-1) týkajúcim sa dvoch konaní o výmaze medzi mobile.international GmbH a Rezon OOD

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               mobile.international GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. júla 2004 vo veci C-295/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht): Gisela Gerken proti Amt für Agrarstruktur Verden (Spoločná poľnohospodárska politika — Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve — Nariadenia (EHS) č. 3887/92 a (ES) č. 2419/2001 — Žiadosť o poskytnutie pomoci „pre zvieratá“ — Nezrovnalosti — Zníženie výšky pomoci — Článok 2 odsek 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 — Retroaktívne uplatnenie miernejšieho ustanovenia)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 1. júla 2004
   vo veci C-295/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht): Gisela Gerken proti Amt für Agrarstruktur Verden (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve - Nariadenia (EHS) č. 3887/92 a (ES) č. 2419/2001 - Žiadosť o poskytnutie pomoci „pre zvieratá“ - Nezrovnalosti - Zníženie výšky pomoci - Článok 2 odsek 2 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 - Retroaktívne uplatnenie miernejšieho ustanovenia)
   (2004/C 217/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-295/02, predmetom ktorej je návrh, podaný Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Nemecko), na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorá vyplynula zo sporu prejednávaného pred týmto vnútroštátnym súdom medzi Gisela Gerken a Amt für Agrarstruktur Verden, týkajúcej sa výkladu článku 10 odsek 2 písm. a) nariadenia Komisie č. 3887/1992 z 23. decembra 1992 stanovujúceho pravidlá uplatňovania integrovaného systému správy a kontroly pre určité schémy pomoci v Spoločenstve (Ú. v. ES L 391, s. 36), článkov 44, 53 a 54 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania systému správy a kontroly pre určité schémy pomoci v spoločenstve, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11), a článku 2 odsek 2 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1), Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda C.W.A. Timmermans, sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken (spravodajca) a N. Colneric, generálny advokát: P. Léger, tajomník: M.-F. Contet, hlavný referent, vyhlásil dňa 1. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 2 odsek 2 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade žiadosti o pomoc „pre zvieratá“, ktorá spadá do časovej pôsobnosti nariadenia Komisie č. 3887/1992 z 23. decembra 1992 stanovujúceho pravidlá uplatňovania integrovaného systému správy a kontroly pre určité schémy pomoci v spoločenstve a ktorá obsahuje nezrovnalosti, ktoré možno sankcionovať podľa článku 10 odsek 2 písm. a) tohto nariadenia, sú príslušné orgány povinné retroaktívne uplatniť ustanovenia článku 44 odsek 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému správy a kontroly pre určité schémy pomoci v spoločenstve, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 z dôvodu, že tieto ustanovenia nariadenia č. 2419/2001 sú miernejšie.

      (1)  Ú. v. ES C 261 z 26.10.2002.


title: Vec C-160/16: Žaloba podaná 18. marca 2016 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/3

         Žaloba podaná 18. marca 2016 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-160/16)
   (2016/C 251/04)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Ζavvos a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika tým, že nepredložila správu o nákladovo optimálnych úrovniach minimálnych požiadaviek podľa článku 5 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ (1) z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov, zmenenú a doplnenú delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 244/2012 (2) zo 16. januára 2012 o vytvorení rámca porovnávacej metodiky na výpočet nákladovo optimálnych úrovní minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť budov a prvkov budov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného ustanovenia,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Dňa 18. marca 2016 Európska komisia podala žalobu proti Helénskej republike s cieľom, aby Súdny dvor určil, že Helénska republika tým, že nepredložila správu o nákladovo optimálnych úrovniach minimálnych požiadaviek podľa článku 5 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov, zmenenú a doplnenú delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 244/2012 zo 16. januára 2012 o vytvorení rámca porovnávacej metodiky na výpočet nákladovo optimálnych úrovní minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť budov a prvkov budov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného ustanovenia.

               2.

               Vo svojej žalobe Európska komisia tvrdí, že napriek vyššie uvedeným žiadostiam jej grécke orgány ešte nepredložili konečnú správu o nákladovo optimálnych úrovniach minimálnych požiadaviek na energetickú hospodárnosť budov a prvkov budov, vypočítaných na základe rámca porovnávacej metodiky upraveného delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 244/2012 a že v dôsledku toho teda Helénska republika porušila ustanovenia článku 5 ods. 2 smernice 2010/31/EÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ L 153, 2010, s. 13.

      (2)  Ú. v. EÚ L 81, 2012, s. 18.


title: Vec T-342/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. októbra 2014 – Fuchs/ÚHVT – Les complices (hviezda v kruhu) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hviezdu v kruhu — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka zobrazujúce hviezdu v kruhu — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Výmaz skoršej ochrannej známky Spoločenstva — Zachovanie záujmu na konaní — Čiastočné nezastavenie konania“ )

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2014 – Fuchs/ÚHVT – Les complices (hviezda v kruhu)
   (Vec T-342/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hviezdu v kruhu - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka zobrazujúce hviezdu v kruhu - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Výmaz skoršej ochrannej známky Spoločenstva - Zachovanie záujmu na konaní - Čiastočné nezastavenie konania“))
   2014/C 421/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Max Fuchs (Freyung, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Les Complices SA (Montreuil-sous-Bois, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho ÚHVT z 8. mája 2012 (vec R 2040/2011-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Les Complices SA a Maxom Fuchsom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Max Fuchs je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-474/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — Oster Weinkellerei/ÚHVT — Viñedos Emiliana (Igama) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Zrušenie namietanej ochrannej známky — Zastavenie konania“ )

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — Oster Weinkellerei/ÚHVT — Viñedos Emiliana (Igama)
   (Vec T-474/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zrušenie namietanej ochrannej známky - Zastavenie konania)
   2013/C 164/31
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Andreas Oster Weinkellerei KG (Cochem, Nemecko) (v zastúpení: N. Schindler, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Viñedos Emiliana, SA (Las Condes, Santiago, Čile)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT R 637/2010-2 z 22. júna 2011 týkajúcemu sa námietkového konania medzi Andreas Oster Weinkellerei KG a Viñedos Emiliana, SA

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 29.10.2011.


title: Vec T-122/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júna 2016 – Taliansko/Komisia („Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora konštatujúceho nesplnenie povinnosti štátom — Penále — Rozhodnutie o úhrade penále — Metóda výpočtu úrokov uplatňujúcich sa v prípade vymáhania nezákonnej pomoci — Zložené úroky“)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júna 2016 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-122/14) (1)

   ((„Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora konštatujúceho nesplnenie povinnosti štátom - Penále - Rozhodnutie o úhrade penále - Metóda výpočtu úrokov uplatňujúcich sa v prípade vymáhania nezákonnej pomoci - Zložené úroky“))
   (2016/C 270/43)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, G. Conte a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ smerujúca k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2013) 8681 final zo 6. decembra 2013, ktorým Komisia v rámci výkonu rozsudku zo 17. novembra 2011, Komisia/Taliansko (C-496/09, EU:C:2011:740), stanovila sumu penále, ktorú je povinná zaplatiť Talianska republika za polročné obdobie od 17. mája do 17. novembra 2012

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2013) 8681 final zo 6. decembra 2013 sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Výmaz veci C-109/05

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/10

         Výmaz veci C-109/05 (1)

   (2006/C 22/19)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 11. októbra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-109/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec F-76/14: Žaloba podaná 7. augusta 2014 – ZZ/Komisia

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/30

         Žaloba podaná 7. augusta 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-76/14)
   2014/C 388/38
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Suárez de Castro a M. Orman, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Neplatnosť rozhodnutia o nezapísaní žalobcu do rezervného zoznamu v rámci výberového konania EPSO/AD/248/13

      Návrhy žalobcu

               —

               zapísať žalobcu do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/248/13 zameraného na prijatie do služobného pomeru administrátorov v oblasti 1 „Bezpečnosť budov“, keďže je k dispozícii jedno voľné neobsadené miesto na rezervnom zozname uvedeného výberového konania, a keďže Alfonso Lopez Cabeza má známku 53,38, ktorá je vyššia ako minimálna známka 51,01, ktorú stanovilo EPSO,

               —

               subsidiárne, z dôvodu početných nezrovnalostí zistených pri hodnotení skúšky, zrušiť hodnotenie tejto skúšky a zmeniť poradie uchádzačov výberového konania v závislosti od ostatných známok, ktoré boli riadne pridelené,

               —

               v prípade vyhovenia žalobe zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-134/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2016 – salesforce.com/EUIPO (SOCIAL.COM) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOCIAL.COM — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2016 – salesforce.com/EUIPO (SOCIAL.COM)
   (Vec T-134/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOCIAL.COM - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 287/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Nordemann a M. Maier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. januára 2015 (vec R 1752/2014-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia SOCIAL.COM ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               salesforce.com, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec C-406/13: Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z  11. novembra 2014 – Európska komisia/Rumunsko

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/10

         Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 11. novembra 2014 – Európska komisia/Rumunsko
   (Vec C-406/13) (1)

   (2015/C 056/13)
   Jazyk konania: rumunčina
   Predseda druhej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-81/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. marca 2014 – FTI Touristik/ÚHVT (BigXtra) ( „Ochranná známka Spoločenstva  — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BigXtra  — Absolútny dôvod zamietnutia  — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti  — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. marca 2014 – FTI Touristik/ÚHVT (BigXtra)
   (Vec T-81/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BigXtra - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 142/43
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FTI Touristik GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Parr, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. novembra 2012 (vec R 2521/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia BigXtra ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť FTI Touristik GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 13.4.2013.


title: Vec T-241/16: Žaloba podaná 13. mája 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – WE Brand (EW)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/40

         Žaloba podaná 13. mája 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – WE Brand (EW)
   (Vec T-241/16)
   (2016/C 251/46)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxembursko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „EW“ – prihláška č. 12 326 468.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. februára 2016 vo veci R 426/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil účastníkovi alebo účastníkom konania, ktorí by odporovali žalobe, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-508/08: Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/18

         Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-508/08)
   (2009/C 32/28)
   Jazyk konania: maltčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Aquilina, K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maltská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť, že Maltská republika si podpísaním výhradnej zmluvy o výkone služieb vo verejnom záujme so spoločnosťou „Gozo Channel Company Ltd“ (GCCL) zo 16. apríla 2004 bez predchádzajúceho verejného obstarávania nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia Rady (EHS) č. 3577/92 (1) zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž),

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Pokiaľ maltské orgány plánujú uzavretie výhradnej zmluvy na pokrytie námornej kabotáže medzi Maltou a Gozom, musia byť schopné preukázať, že takáto zmluva je potrebná na uloženie povinností služby vo verejnom záujme, ktorú považujú za potrebnú na zabezpečenie riadnej obsluhy uvedenej trasy, a že táto zmluva je primeraná sledovanému cieľu.
   Hoci Komisia bez namietania uznáva, že dostatočné služby sú pre trasu medzi Maltou a Gozom absolútne nevyhnutné, ďalej konštatuje, že v tomto prípade maltské orgány žiadnym spôsobom nepredložili takýto dôkaz. Nepokúsili sa ani preukázať, či boli jeden alebo viacero prevádzkovateľov pripravení zabezpečiť túto službu za rovnakých podmienok na komerčnom základe. Okrem toho nepreukázali, že výhradnosť udelená GCCL je vhodným a primeraným prostriedkom na dosiahnutie tohto cieľa.
   Okrem toho je okolnosť, že táto zmluva bola uzatvorená bez akéhokoľvek verejného obstarávania na úrovni Spoločenstva, určeného na zabezpečenie nediskriminačného prístupu každého záujemcu na trh, v protiklade s požiadavkami vyplývajúcimi z nariadenia (EHS) č. 3577/92.

      (1)  Ú. v. ES L 364, s. 7; Mim. vyd. 06/02, s. 10.


title: Vec C-274/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce/TUIfly GmbH
   (Vec C-274/17)
   (2017/C 239/40)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Margarethe Yüce, Ali Yüce, Emin Yüce, Emre Yüce

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-547/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Spojené kráľovstvo) 1. decembra 2014 – Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Limited, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Spojené kráľovstvo) 1. decembra 2014 – Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Limited, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health
   (Vec C-547/14)
   (2015/C 056/09)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (England and Wales)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Limited, British American Tobacco UK Limited

      Odporca: Secretary of State for Health

      Ďalší účastníci konania: Imperial Tobacco Limited, British American Tobacco UK Limited, JT International SA, Gallaher Limited, Tann UK Limited and Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG and Benkert UK Limited, Joh. Wilh. Von Eicken GmbH

      Prejudiciálne otázky

   Nasledujúce otázky týkajúce sa smernice 2014/40/EÚ (1) (ďalej len „smernica“ alebo „TPD2“) sa predkladajú Súdnemu dvoru Európskej únie (ďalej len „SDEÚ“ alebo „Súdny dvor“) na rozhodnutie o prejudiciálnej otázke podľa článku 267 ZFEÚ:

      Právny základ

               1.

               Je uvedená smernica neplatná v celom rozsahu alebo sčasti z dôvodu, že článok 114 ZFEÚ neposkytuje dostatočný právny základ? Konkrétne:

                           a)

                           Vo vzťahu k článku 24 ods. 2 smernice:

                                       i)

                                       pri správnom výklade tohto článku, do akej miery povoľuje členským štátom prijať prísnejšie pravidlá vo vzťahu k otázkam týkajúcim sa „štandardizácie“ obalov tabakových výrobkov, a

                                       ii)

                                       vzhľadom na tento výklad je článok 24 ods. 2 neplatný z dôvodu, že článok 114 ZFEÚ neposkytuje dostatočný právny základ?

                           b)

                           Je článok 24 ods. 3 TPD2, ktorý umožňuje členským štátom zakázať určitú kategóriu tabakových alebo súvisiacich výrobkov v špecifických situáciách, neplatný, lebo článok 114 ZFEÚ neposkytuje dostatočný právny základ?

                           c)

                           Sú nasledujúce ustanovenia neplatné z dôvodu, že článok 114 ZFEÚ neposkytuje dostatočný právny základ:

                                       i)

                                       ustanovenia kapitoly II hlavy II TPD2, ktoré sa týkajú balenia a označovania,

                                       ii)

                                       článok 7 TPD2 v rozsahu, v akom zakazuje mentolové cigarety a tabakové výrobky s charakteristickou arómou,

                                       iii)

                                       článok 18 TPD2, ktorý umožňuje členským štátom zakázať cezhraničný predaj tabakových výrobkov na diaľku, a

                                       iv)

                                       článok 3 ods. 4 a článok 4 ods. 5 TPD2, ktoré Komisii zverujú právomoci týkajúce sa úrovní emisií?

      Proporcionalita a základné práva

               2.

               Pokiaľ ide o článok 13 TPD2:

                           a)

                           pri správnom výklade zakazuje pravdivé a nezavádzajúce tvrdenia o tabakových výrobkoch na obale výrobku, a

                           b)

                           ak áno, je neplatný, z dôvodu, že porušuje zásadu proporcionality a/alebo článok 11 Charty základných práv?

               3.

               Sú niektoré alebo všetky z nasledujúcich ustanovení TPD2 neplatné, z dôvodu, že porušujú zásadu proporcionality:

                           a)

                           článok 7 ods. 1 a 7 v rozsahu, v akom zakazuje uvádzať na trh tabakové výrobky s mentolom ako charakteristickou arómou a tabakové výrobky, ktoré obsahujú arómy v akýchkoľvek ich zložkách,

                           b)

                           článok 8 ods. 3, článok 9 ods. 3, článok 10 ods. 1 písm. g) a článok 14 v rozsahu, v akom ukladajú rôzne požiadavky na štandardizáciu balenia, a

                           c)

                           článok 10 ods. 1 písm. a) a c) v rozsahu, v akom vyžaduje, aby zdravotné varovania pokrývali 65 % vonkajšej plochy predného a zadného povrchu jednotkového balenia a akéhokoľvek vonkajšieho obalu?

      Delegácia/vykonávanie

               4.

               Sú niektoré alebo všetky z nasledujúcich ustanovení TPD2 neplatné z dôvodu, že porušujú článok 290 ZFEÚ:

                           a)

                           článok 3 ods. 2 a 4 týkajúci sa maximálnych úrovní emisií,

                           b)

                           článok 4 ods. 5 vzťahujúci sa na metódy merania emisií,

                           c)

                           článok 7 ods. 5, 11 a 12 týkajúci sa regulácie zložiek,

                           d)

                           článok 9 ods. 5, článok 10 ods. 1 písm. f), článok 10 ods. 3, článok 11 ods. 6, článok 12 ods. 3 a článok 20 ods. 12, ktoré sa týkajú zdravotných varovaní,

                           e)

                           článok 20 ods. 11 týkajúci sa zákazu elektronických cigariet a/alebo plniacich fľaštičiek, a/alebo

                           f)

                           článok 15 ods. 12 týkajúci sa zmlúv o uchovávaní údajov?

               5.

               Sú článok 3 ods. 4 a článok 4 ods. 5 TPD2 neplatné z dôvodu, že porušujú zásadu právnej istoty a/alebo neprípustne delegujú právomoci na vonkajšie orgány, ktoré nepodliehajú procesným zárukám vyžadovaným právom EÚ?

               6.

               Sú niektoré alebo všetky z nasledujúcich ustanovení TPD2 neplatné z dôvodu, že porušujú článok 291 ZFEÚ:

                           a)

                           článok 6 ods. 1 týkajúci sa nahlasovacích povinností,

                           b)

                           článok 7 ods. 2 až 4 a ods. 10 týkajúci sa vykonávacích aktov, ktoré sa vzťahujú na zákaz tabakových výrobkov za určitých okolností, a/alebo

                           c)

                           článok 9 ods. 6 a článok 10 ods. 4, ktoré sa týkajú zdravotných varovaní?

      Subsidiarita

               7.

               Je TPD2, najmä jej článok 7, článok 8 ods. 3, článok 9 ods. 3, článok 10 ods. 1 písm. g), články 13 a 14, neplatná z dôvodu nedodržania zásady subsidiarity?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES (Ú. v. EÚ L 127, 29.4.2014, s. 1).


title: Rozsudok Súdu z  11. decembra 2012 vo veci E-2/12 – HOB-vín ehf./Islandská štátna alkoholová a tabaková spoločnosť (ÁTVR) (Voľný pohyb tovaru – Smernica 2000/13/ES – Sortiment výrobkov – Označovanie potravín – Zavádzajúce označenie – Neoznámenie vnútroštátneho opatrenia Dozornému úradu EZVO – Odôvodnenie – Zodpovednosť štátu)

text:
               25.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/33

         ROZSUDOK SÚDU
   z 11. decembra 2012
   vo veci E-2/12
   HOB-vín ehf./Islandská štátna alkoholová a tabaková spoločnosť (ÁTVR)
   (Voľný pohyb tovaru – Smernica 2000/13/ES – Sortiment výrobkov – Označovanie potravín – Zavádzajúce označenie – Neoznámenie vnútroštátneho opatrenia Dozornému úradu EZVO – Odôvodnenie – Zodpovednosť štátu)
   2013/C 118/09
   Vo veci E-2/12 HOB-vín ehf./Islandská štátna alkoholová a tabaková spoločnosť (ÁTVR) – ŽIADOSŤ podaná na Súd EZVO Héraðsdómur Reykjavíkur (okresným súdom v Reykjavíku) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu o posúdenie zlučiteľnosti vnútroštátnych predpisov s Dohodou o EHP, podľa ktorých štátny monopol na maloobchodný predaj alkoholu za určitých podmienok môže odmietnuť prijať na predaj alkoholické nápoje, ktoré sa v súlade s právnymi predpismi vyrábajú a predávajú v inom štáte EHP, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 11. decembra 2012 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Článok 18 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín vylučuje taký predpis, akým je článok 5.10 pravidiel výberu výrobkov, podľa ktorého ÁTVR odmieta predaj alkoholických nápojov, ktoré sa v súlade s právnymi predpismi vyrábajú a predávajú v inom štáte EHP, na základe toho, že označenie výrobkov obsahuje zavádzajúce alebo nesúvisiace informácie.
               Pritom je bezvýznamné, či sa pravidlá výberu výrobkov uplatňujú rovnako na domáce aj zahraničné výrobky.

               2.

               Vnútroštátny predpis, akým je článok 8 islandskej vyhlášky č. 828/2005 o komerčnej výrobe, dovoze a distribúcii alkoholu, ktorý vyžaduje, aby na baleniach nápojov s obsahom alkoholu viac než 1,2 objem. % bolo okrem údaja o skutočnom obsahu alkoholu v objem. % uvedené, že ide o alkoholický nápoj, nemožno považovať za účinný a nemožno dopustiť, aby zaťažoval jednotlivcov a hospodárske subjekty, ak nebol prijatý v súlade s postupom stanoveným v článku 19 smernice 2000/13/ES.

               3.

               Jednotlivci a hospodárske subjekty, ktoré boli poškodené v dôsledku nesprávneho uplatňovania smernice 2000/13/ES, sa môžu s odvolaním sa na voľný pohyb tovaru domáhať zodpovednosti štátu za porušovanie práva EHP.
               Za škodu spôsobenú vnútroštátnym opatrením, ako je opísané v prvej otázke, zodpovedá štát, ak vnútroštátny súd zistí, že uplatňovanie vnútroštátneho právneho alebo správneho predpisu predstavuje dostatočne závažné porušenie práva EHP a že existuje priama príčinná súvislosť medzi porušením povinnosti štátu a škodou, ktorú utrpela poškodená strana.
               Porušenie práva EHP je dostatočne závažné v prípade, ak vnútroštátnym opatrením, ako je opísané v druhej otázke, bola spôsobená škoda a vnútroštátny právny alebo správny predpis nemožno považovať za účinný z dôvodu nesplnenia oznamovacej povinnosti podľa článku 19 smernice 2000/13/ES. Za takéto porušenie zodpovedá štát, ak vnútroštátny súd zistí, že existuje priama príčinná súvislosť medzi porušením povinnosti štátu a škodou, ktorú utrpela poškodená strana.


title: Vec F-22/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  12. decembra 2013 — Hall/Komisia a CEPOL (Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Príspevok na vzdelanie — Deti manželky žalobcu, ktoré nežijú v domácnosti manželského páru — Podmienky priznania)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/28

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 12. decembra 2013 — Hall/Komisia a CEPOL
   (Vec F-22/12) (1)

   (Verejná služba - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na nezaopatrené dieťa - Príspevok na vzdelanie - Deti manželky žalobcu, ktoré nežijú v domácnosti manželského páru - Podmienky priznania)
   2014/C 39/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mark Hall (Petersfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalované: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia) a Európska policajná akadémia (CEPOL) (v zastúpení: F. Bánfi, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí, ktorými sa zamieta žalobcova žiadosť o poskytnutie príspevku na nezaopatrené dieťa a príspevkov na vzdelanie pre tri deti jeho manželky za obdobie, keď ešte žili na Filipínach

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa v rozsahu, v akom smeruje proti Európskej policajnej akadémii, zamieta ako neprípustná.

               2.

               Implicitné rozhodnutie Európskej komisie z 25. marca 2011, ako aj explicitné rozhodnutie Európskej komisie z 11. júla 2011, ktoré zamietajú žiadosť o poskytnutie príspevku na nezaopatrené dieťa a príspevkov na vzdelanie pre tri deti manželky M. Halla za obdobie, keď ešte žili na Filipínach, sa zrušujú.

               3.

               Žaloba smerujúca proti Európskej komisii sa v zostávajúcej časti zamieta.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli M. Hallovi.

               5.

               M. Hall je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej policajnej akadémii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 35.


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 16. decembra 2004 vo veci C-222/03 P: Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL) a Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — EPUZF — Zlepšenie podmienok spracovania a predaja poľnohospodárskych produktov — Projekt výstavby závodu na skladovanie, spracovanie a predaj olivového oleja — Zásada proporcionality — Vis maior — Práva na obranu)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/4

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 16. decembra 2004
   vo veci C-222/03 P: Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL) a Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - EPUZF - Zlepšenie podmienok spracovania a predaja poľnohospodárskych produktov - Projekt výstavby závodu na skladovanie, spracovanie a predaj olivového oleja - Zásada proporcionality - Vis maior - Práva na obranu)
   (2005/C 93/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-222/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podali dňa 21. mája 2003 Associazione Produttori Olivicoli Laziali (APOL), Associazione Italiana Produttori Olivicoli (AIPO) (advokáti: E. Cappelli, P. De Caterini a A. Bandini), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: L. Visaggio a C. Cattabriga, za právnej pomoci: M. Moretto, advokát), Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann a J. Klučka (spravodajca), generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vydal dňa 16. decembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Associazione Produttori Olivicoli Laziali a Associazione Italiana Produttori Olivicoli sú povinní nahradiť trovy konania o odvolaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 19.7.2003


title: Vec T-290/06: Žaloba podaná 9. októbra 2006 – Taliansko/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/21

         Žaloba podaná 9. októbra 2006 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-290/06)
   (2006/C 310/42)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 06863 z 27. júla 006, ktorého predmetom sú platby Komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: Program POR Puglia (č. CCI 1999 IT 161 PO 009),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 07231 z 3. augusta 2006, ktorého predmetom sú platby Komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: DOCUP Toscana Ob. 2 (č. CCI 2000 IT 162 DO 001),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 07248 z 3. augusta 2006, ktorého predmetom je certifikácia a vyhlásenie o predbežných výdavkoch a žiadosť o platbu. Odkaz: DOCUP Veneto Ob. 2 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 162 DO 005),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 07473 z 10. augusta 2006, ktorého predmetom je PON Rozvoj miestneho podnikania 2000/2006 (č. CCI 1999 IT 161 PO 002) – Platby Európskej komisie v inej ako žiadanej výške,

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 07755 z 22. augusta 2006, ktorého predmetom sú platby Európskej komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: POR Campania 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 161 PO 007),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 07768 z 23. augusta 2006, ktorého predmetom sú platby Európskej komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: POR Campania 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 161 PO 007),

               —

               zrušiť oznámenie Európskej komisie, Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku – Programy a projekty na Cypre, v Grécku, Maďarsku, Taliansku, Malte a Holandsku – č. 08861 z 20. septembra 2006, ktorého predmetom sú platby Európskej komisie v inej ako žiadanej výške. Odkaz: Program POR Sardegna 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 161 PO 010),

               —

               zrušiť všetky spojené a následné akty, s následným zaviazaním Komisie Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné tým, ktoré sú uvedené vo veci T-345/04 Talianska republika/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. júna 2005 v spojených veciach C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 a C-272/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale di Milano): Azienda Agricola Balconi (ex Guido) proti Regione Lombardia, a i. a Azienda Agricola Schnabl Rosa a i. proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura a i. (Mlieko a mliečne výrobky — Dodatočné poplatky za mlieko — Nariadenia (EHS) č. 856/84 a 3950/92 — Referenčné množstvo — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Správne sankcie — Podmienky)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/22

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 21. júna 2005
   v spojených veciach C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 a C-272/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale di Milano): Azienda Agricola Balconi (ex Guido) proti Regione Lombardia, a i. a Azienda Agricola Schnabl Rosa a i. proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura a i. (1)

   (Mlieko a mliečne výrobky - Dodatočné poplatky za mlieko - Nariadenia (EHS) č. 856/84 a 3950/92 - Referenčné množstvo - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Správne sankcie - Podmienky)
   (2005/C 217/43)
   Jazyk konania: taliančina
   V spojených veciach C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 a C-272/04, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutím Tribunale di Milano (Taliansko) (C-162/03) z 21. februára 2003, doručeným Súdnemu dvoru 7. apríla 2003, rozhodnutiami Tribunale di Tolmezzo (Taliansko) (C-185/03, C-271/04 a C-272/04) zo 16. apríla 2003 a 16. júna 2004, doručenými Súdnemu dvoru 5. mája 2003 a 25. júna 2004, a rozhodnutiami Tribunale di Gorizia (Taliansko) (C-44/04, C-45/04, C-223/04 a C-224/04) z 18. decembra 2003 a 7. apríla 2004, doručenými Súdnemu dvoru 4. februára 2004 a 28. mája 2004, ktoré súvisia s konaniami: Azienda Agricola Balconi Andrea (ex Guido) (C-162/03) proti Regione Lombardia, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), a Azienda Agricola Schnabl Rosa (C-185/03), Azienda Agricola Bogar Roberto e Andrea (C-44/04 a C-224/04), Azienda Agricola Bressan Aldo (C-45/04 a C-223/04), Azienda Agricola Di Doi Elena (C-271/04), Azienda Agricola Piemonte Franco (C-272/04) proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Cospalat FVG, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa) a M. Ilešič, generálna advokátka: C. Stix- Hackl, tajomník: R. Grass, vydal 21. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Dodatočný poplatok ustanovený v sektore mlieka a mliečnych výrobkov článkom 5 nariadenia Rady (EHS) č. 804/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s mliekom a mliečnymi výrobkami, v jeho znení vyplývajúcom z článku 1 nariadenia Rady (EHS) č. 856/84 z 31. marca 1984, ako aj z článkov 1 až 4 nariadenia Rady (EHS) č. 3950/92 z 28. decembra 1992, ktorým sa ustanovujú dodatočné poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, nie je správnou sankciou v zmysle článku 5 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003

      Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003

      Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004

      Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004

      Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec C-296/16 P: Odvolanie podané 25. mája 2016: Dextro Energy GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. marca 2016 vo veci T-100/15, Dextro Energy GmbH & Co. KG/Európska komisia

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/14

         Odvolanie podané 25. mája 2016: Dextro Energy GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. marca 2016 vo veci T-100/15, Dextro Energy GmbH & Co. KG/Európska komisia
   (Vec C-296/16 P)
   (2016/C 287/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dextro Energy GmbH & Co. KG (v zastúpení: M. Hagenmeyer a T. Teufer, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. marca 2016, vec T-100/15.
               V prípade, že by odvolanie malo byť vyhlásené za dôvodné, odvolateľka navrhuje, aby sa v celom rozsahu vyhovelo návrhom podaným na prvom stupni, konkrétne:

                           1.

                           zrušiť nariadenie Komisie (EÚ) 2015/8 (1) zo 6. januára 2015, ktorým sa zamieta povolenie určitých zdravotných tvrdení o potravinách, iných ako tvrdení, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí,

                           2.

                           zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka najprv Všeobecnému súdu vytýka, že uplatnil nesprávne kritérium preskúmania:
   Všeobecný súd sa tým, že sa domnieval, že pri „posúdení veľmi zložitých skutkových okolností vedeckej a technickej povahy“ podlieha výkon širokej miery voľnej úvahy žalovanej iba preskúmaniu zneužitia právomocí, vopred vzdal veľkej oblasti preskúmania výkonu širokej miery voľnej úvahy, ktoré však prináleží vykonať Všeobecnému súdu a Súdnemu dvoru. Všeobecný súd a Súdny dvor nie je obmedzený iba na preskúmanie zneužitia výkonu širokej miery voľnej úvahy žalovanou. Naopak, súdy môžu a musia preskúmať, či žalovaná správne vyložila požiadavky európskeho normotvorcu stanovené v článku 18 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1924/2006, a či pri ich zohľadnení správne vykonala svoju širokú mieru voľnej úvahy. Súdne preskúmanie má zahŕňať aj každú formu zneužívania širokej miery voľnej úvahy. To sa neuskutočnilo z dôvodu nesprávnej hierarchizácie a hodnotenia „ostatných faktorov, ktoré sú relevantné a legitímne pre uvedený prípad“.
   Okrem toho odvolateľka namieta porušenie článku 18 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1924/2006 a opiera sa pritom o tri odvolacie dôvody:
   Po prvé sa domnieva, že zamietnutie povolenia sporných zdravotných tvrdení spočíva na nesprávnom posúdení žalovanej. Vyplýva to predovšetkým z hierarchie relevantných legitímnych faktorov uvedenej v článku 18 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1924/2006. Nie každé zohľadnenie legitímneho a relevantného faktora môže aj odôvodniť zamietnutie povolenia vecne správnych a dostatočne vedecky podložených zdravotných tvrdení. Podľa odvolateľky nemôžu byť v súlade s odôvodnením 17 nariadenia tieto faktory „hlavným aspektom“ pre rozhodnutie o povolení. „Hlavný aspekt, ktorý treba zohľadniť“, má byť „vedecké podloženie“. Táto hierarchizácia sa nachádza aj v článku 18 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1924/2006. Pripomienky orgánu sú tam uvedené na prvom mieste.
   Po druhé sa odvolateľka domnieva, že žalovaná nesprávne vykonala svoju širokú mieru voľnej úvahy podľa článku 18 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1924/2006 aj preto, že nesprávne vychádzala z toho, že tvrdenia žalobkyne by mohli vyslať „spotrebiteľom protichodné a zmätočné informácie“. Zmienka preukázaného účinku glukózy neznamená, že by sa mal cukor konzumovať alebo dokonca, že by sa mal konzumovať vo väčšej miere, ani že neexistujú odporúčania tretej osoby znížiť konzumáciu cukru. Z toho dôvodu nemožno ani hovoriť o protirečení – najmä vtedy nie, ak ide o zdravých, aktívnych a na výdrž trénovaných mužov a ženy, ktorí sú konkrétne uvedení v návrhoch.
   Podľa odvolateľky vyplýva po tretie ďalšie nesprávne posúdenie žalovanej v rámci článku 18 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1924/2006 z toho, že sa nesprávne domnievala, že tvrdenia žalovanej sú nejednoznačné alebo zavádzajúce. Zdravotné tvrdenia žalobkyne by museli predstavovať klamstvo na to, aby mohli zavádzať primerane obozretného spotrebiteľa. To presne nie je ten prípad.
   Ďalej odvolateľka namieta porušenie zásady proporcionality:
   Zamietnutie povolenia zdravotných tvrdení žalobkyne žalovanou porušuje zásadu proporcionality. Žalovaná je ako inštitúcia EÚ pri výkone svojej širokej miery voľnej úvahy viazaná zásadou proporcionality v zmysle článku 5 ods. 4 prvého pododseku ZEÚ. Ak všeobecne prijaté zásady výživy a zdravia predstavujú jediný dôvod pre zamietnutie povolenia zdravotných tvrdení žalobkyne bez dostatočného zohľadnenia konkrétnych okolností jednotlivého prípadu, jedná sa o porušenie zásady proporcionality. Všeobecné zásady by totiž v konkrétnom prípade neviedli k potrebe zamietnutia návrhov žalobkyne, ale nanajvýš by boli vhodnejšie, ako miernejší prostriedok, špecifické podmienky použitia a pravidlá označovania. Navyše platí: neobmedzený úplný zákaz vyplývajúci zo zamietnutia povolenia vecne správnych a vedecky dostatočne podložených zdravotných tvrdení nie je ani z hľadiska výživy a zdravia primeraným opatrením na dosiahnutie vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa.
   Napokon odvolateľka namieta porušenie zásady rovnakého zaobchádzania:
   Zamietnutie povolenia navrhovaných zdravotných tvrdení zjavne tiež porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania. Žalovaná zaobchádza s povoleniami v porovnateľných prípadoch rozdielne, hoci pre rozdielne zaobchádzanie nie sú dané vecné dôvody.

      (1)  Ú. v. EÚ L 3, s. 6.


title: Vec C-300/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Düsseldorf-Mitte/Ibero Tours GmbH (Daň z pridanej hodnoty — Služby cestovných kancelárií — Poskytnutie zliav cestujúcim — Určenie základu dane v prípade plnení spočívajúcich v službách poskytovaných v rámci činnosti sprostredkovateľa)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Düsseldorf-Mitte/Ibero Tours GmbH
   (Vec C-300/12) (1)

   (Daň z pridanej hodnoty - Služby cestovných kancelárií - Poskytnutie zliav cestujúcim - Určenie základu dane v prípade plnení spočívajúcich v službách poskytovaných v rámci činnosti sprostredkovateľa)
   2014/C 85/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Düsseldorf-Mitte

      Žalovaná: Ibero Tours GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 11 C ods. 1 a článku 26 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Transakcie cestovných kancelárií — Poskytnutie zľavy cestujúcim, spôsobujúcej zníženie provízie cestovnej kancelárie — Určenie základu dane sprostredkovateľskej služby

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa musia vykladať v tom zmysle, že zásady definované Súdnym dvorom Európskej únie v rozsudku z 24. októbra 1996, Elida Gibbs (C 317/94), týkajúce sa určenia základu dane na účely dane z pridanej hodnoty sa neuplatnia, keď cestovná agentúra konajúca ako sprostredkovateľka poskytne konečnému spotrebiteľovi z vlastného podnetu a na vlastné náklady zníženie ceny hlavného plnenia poskytnutého usporiadateľom zájazdov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.