title: Vec T-153/08: Žaloba podaná 25. apríla 2008 – Shenzhen Taiden Industrial/ÚHVT – Bosch Security Systems (dizajn komunikačného zariadenia)

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/21

         Žaloba podaná 25. apríla 2008 – Shenzhen Taiden Industrial/ÚHVT – Bosch Security Systems (dizajn komunikačného zariadenia)
   (Vec T-153/08)
   (2008/C 158/35)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Shenzhen Taiden Industrial Co., Ltd (Shenzhen, Čína) (v zastúpení: M. Hartmann, M. Helmer, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Holandsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. februára 2008 vo veci R 1437/2006-3, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania, a to vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní na odvolacom senáte.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na výmaz: dizajn výrobku „komunikačné zariadenie“ – zapísaný dizajn Spoločenstva č. 214903-0001.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu dizajnu Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Práva z dizajnu účastníka, ktorý sa domáha výmazu: skorší dizajn sprístupnený verejnosti zo strany Koninklijke Philips Electronics NV zapísaný ako medzinárodný dizajn č. DM/055655.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia a vyhlásenie, že napadnutý dizajn je neplatný.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 63 ods. 1 nariadenia Rady č. 6/2002, keďže tretí odvolací senát sa opieral o domnelé skutočnosti, ktoré predložil účastník požadujúci výmaz, vo vzťahu ku ktorým neboli predložené žiadne dôkazy; porušenie článku 4 ods. 1 a článku 6 ods. 1 nariadenia Rady č. 6/2002, keďže tretí odvolací senát nesprávne rozhodol, že napadnutý dizajn nemá osobitný charakter a nepreskúmal a neporovnal predmetné dizajny z hľadiska informovaného užívateľa.


title: Vec C-126/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 10. marca 2010 — FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA/Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 10. marca 2010 — FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA/Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais
   (Vec C-126/10)
   2010/C 134/37
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: FOGGIA-Sociedade Gestora de Participações Sociais SA

      Žalovaný: Secretário de Estado dos Assuntos Fiscais

      Vedľajší účastník konania: Ministério Público

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Aký význam a aký rozsah má článok 11 ods. 1 písm. a) smernice 90/434/EHS z 23. júla 1990 (1) a predovšetkým aký je význam pojmov „riadne obchodné dôvody“ a „reštrukturalizácia alebo racionalizácia činností“ spoločností, ktoré sa zúčastňujú na operáciách uvedených v smernici 90/434/EHS?

               b)

               Je kritérium daňovej správy, že neexistovali žiadne relevantné obchodné dôvody, ktoré by odôvodňovali žiadosť preberajúcej spoločnosti preniesť daňovú stratu — pričom daňová správa sa domnievala, že z pohľadu preberajúcej spoločnosti nie je očividný hospodársky záujem na prevzatí vzhľadom na skutočnosť, že prevzatá spoločnosť nevykonávala žiadnu činnosť ako holdingová spoločnosť, ani nevlastnila žiadne podiely, a tak by len preniesla vysokú stratu, bez ohľadu na skutočnosť, že zlúčenie by mohlo pozitívne ovplyvniť štruktúru nákladov v rámci skupiny — v súlade s právom Spoločenstva?

      (1)  Smernica Rady 90/434/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov (Ú. v. ES L 225, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 142).


title: Vec C-52/13: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  13. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Návrh na začatie prejudiciálneho konania  — Smernica 2006/114/ES  — Pojmy „klamlivá reklama“ a  „porovnávacia reklama“  — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sú klamlivá reklama a nepovolená porovnávacia reklama dve odlišné protiprávne konania)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/13

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Vec C-52/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/114/ES - Pojmy „klamlivá reklama“ a „porovnávacia reklama“ - Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sú klamlivá reklama a nepovolená porovnávacia reklama dve odlišné protiprávne konania))
   2014/C 135/14
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Posteshop SpA – Divisione Franchising Kipoint

      Žalovaní: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      za účasti: Cg srl, Tacoma srl

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/114/ES z 12. decembra 2006 o klamlivej a porovnávacej reklame (Ú. v. EÚ L 376, s. 21) – Pojem „klamlivá reklama a porovnávacia reklama“ – Vnútroštátna právna úprava, ktorá nielen zakazuje samotnú reklamu, ktorá je klamlivá a súčasne aj nepovolená, ale zároveň stanovuje, že klamlivá reklama a porovnávacia reklama sú dve odlišné protiprávne konania

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/114/ES z 12. decembra 2006 o klamlivej a porovnávacej reklame sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o ochranu obchodníkov, týka sa klamlivej reklamy a nepovolenej porovnávacej reklamy ako dvoch samostatných protiprávnych konaní a že na účely zákazu a sankcionovania klamlivej reklamy nie je potrebné, aby takáto reklama predstavovala aj nepovolenú porovnávaciu reklamu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec T-418/14: Žaloba podaná 25. mája 2014 – Sina Bank/Rada

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/40

         Žaloba podaná 25. mája 2014 – Sina Bank/Rada
   (Vec T-418/14)
   2014/C 282/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sina Bank (Teherán, Irán) (v zastúpení: B. Mettetal a C. Wucher-North, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady po preskúmaní uvedenom v oznámení z 15. marca 2014 určenom pre osoby a subjekty, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia stanovené v rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP (1) a nariadení Rady (EÚ) č. 267/2012 (2) o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ C 77, s. 1), v ktorom sa uvádza, že rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP a nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 naďalej priamo postihujú žalobkyňu,

               —

               zrušil prílohu IX bod I.B.8 nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012, keďže naďalej priamo postihuje žalobkyňu, ako je uvedené v oznámení z 15. marca 2014,

               —

               zaviazal Radu na náhradu vlastných trov konania a na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Rady po preskúmaní uvedenom v oznámení z 15. marca 2014 porušilo procesné požiadavky uviesť adekvátne odôvodnenie a dodržanie práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Sina Bank nie je spojená so záujmami „Daftar“ a neprispieva k financovaniu takzvaných strategických štátnych záujmov, ani jeho jadrového programu. Na základe napadnutých aktov tak nie sú v prípade Sina Bank splnené základné kritériá pre označenie a/alebo Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri zisťovaní, či tieto kritériá boli alebo neboli splnené. Rada tiež neuplatnila správny test.

      (1)  Rozhodnutie Rady z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).


title: Vec T-373/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. decembra 2015 – REWE-Zentral/ÚHVT – Planet GDZ (PRO PLANET) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/52

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. decembra 2015 – REWE-Zentral/ÚHVT – Planet GDZ (PRO PLANET)
   (Vec T-373/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   (2016/C 038/68)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: REWE-Zentral AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Kinkeldey a A. Bognár, neskôr M. Kinkeldey a C. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Planet GDZ AG (Tagelswangen, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne M. Nentwig a G. M. Becker, neskôr M. Nentwig, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. júna 2012 (vec R 1350/2011-1), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi Planet GDZ AG a REWE Zentral AG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               REWE Zentral AG a Planet GDZ AG znášajú svoje vlastné trovy konania a každá z nich je povinná nahradiť polovicu trov konania vzniknutých Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 20.10.2012.


title: Vec C-495/15 P: Odvolanie podané 21. septembra 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. júla 2015 vo veci T-314/13, Portugalsko/Komisia

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/17

         Odvolanie podané 21. septembra 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. júla 2015 vo veci T-314/13, Portugalsko/Komisia
   (Vec C-495/15 P)
   (2015/C 371/20)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Portugalská republika

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 vo veci T-314/13,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol,

               —

               zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolacie dôvody – Komisia v prvom rade tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne usúdil, že Komisia je povinná prijať rozhodnutie o finančnej oprave v rámci Kohézneho fondu v lehote stanovenej primárnym normatívnym aktom odo dňa vypočutia členského štátu.
   Subsidiárne Komisia uvádza, že Všeobecný súd nesprávne usúdil, že stanovená lehota, v ktorej má Komisia prijať rozhodnutia o finančnej oprave, je záväzná lehota, ktorej nedodržanie predstavuje podstatné porušenie, ktoré vedie k neplatnosti rozhodnutia prijatého po uplynutí lehoty.

      Hlavné tvrdenia – Komisia v prvom rade uvádza, že v prejednávanej veci sa nemal uplatniť článok 100 nariadenia č. 1083/2006 (1), ale článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 (2). Komisia tvrdí, že výklad, ktorý Všeobecný súd dal článku 108 nariadenia č. 1083/2006, je nesprávny. Článok 108 sa uplatňuje len na spolufinancované projekty schválené v súlade s novými pravidlami (obdobie 2007-2013). V prejednávanej veci podľa článku 105 nariadenia č. 1083/2006 sa malo uplatniť ustanovenie článku H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94. Podľa Komisie nariadenie č. 1164/1994 nestanovuje nijakú lehotu, v ktorej má Komisia povinnosť prijať rozhodnutie o finančnej oprave.
   Subsidiárne Komisia uvádza, že normotvorca Únie nestanovil nijakú lehotu, v ktorej má Komisia povinnosť prijať rozhodnutie o finančnej oprave. Hlavným cieľom rozhodnutia o finančnej oprave je ochrana finančných záujmov Únie. A právna úprava nestanovuje nijakú sankciu v dôsledku nedodržania lehoty. Lehota na prijatie rozhodnutia o finančnej oprave je poriadková lehota.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, s. 25).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. Vyd. 14/001, s. 9).


title: Vec T-535/15: Žaloba podaná 15. septembra 2015 – CBM/ÚHVT – ÏD Group (Fashion ID)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/39

         Žaloba podaná 15. septembra 2015 – CBM/ÚHVT – ÏD Group (Fashion ID)
   (Vec T-535/15)
   (2015/C 371/40)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: U. Lüken, J. Bärenfänger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ÏD Group (Roubaix, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Fashion ID“ – Prihláška č. 10 638 658.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. júla 2015 vo veci R 2470/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom potvrdzuje rozhodnutie námietkového oddelenia o zamietnutí ochrannej známky Spoločenstva č. 10 638 658, pokiaľ ide o namietané tovary a služby v triedach 9, 14, 18, 25 a 35,

               —

               zrušil súvisiace rozhodnutie námietkového oddelenia ÚHVT z 28. júla 2014 (vec B 2 038 399) v rozsahu, v akom námietkové oddelenie vyhovelo námietke na zamietnutie ochrannej známky Spoločenstva č. 10 638 658,

               —

               zamietol námietku z 26. júna 2012 proti ochrannej známke Spoločenstva č. 10 638 658 v celom rozsahu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Námietkové oddelenie a odvolací senát nezohľadnili dlhoročnú judikatúru Všeobecného súdu a Súdneho dvora, podľa ktorej sa musí porovnať celkový dojem označení, pričom je potrebné zamerať sa na napadnutú ochrannú známku Spoločenstva ako celok, namiesto porovnávania jej jednotlivých častí.


title: Vec C-118/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 18. marca 2008 – Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL/Administración del Estado

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 18. marca 2008 – Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL/Administración del Estado
   (Vec C-118/08)
   (2008/C 128/44)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL

      Žalovaná: Administración del Estado
   Prejudiciálna otázka
   Je v rozpore so zásadami ekvivalencie a efektivity uplatnenie odlišnej doktríny stanovenej Najvyšším súdom Španielskeho kráľovstva v rozsudkoch z 29. januára 2004 a z 24. mája 2005 na prípady žiadostí o náhradu škody na základe zodpovednosti štátu ako zákonodarcu, ktoré sú založené na správnych aktoch vydaných na základe zákona, ktorý bol vyhlásený za protiústavný, a na tie, ktoré sú založené na právnom predpise, ktorý bol vyhlásený za nezlučiteľný s právom Spoločenstva?


title: Vec C-159/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 2. apríla 2012 — Alessandra Venturini/A.S.L. Varese a i.

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 2. apríla 2012 — Alessandra Venturini/A.S.L. Varese a i.
   (Vec C-159/12)
   2012/C 157/07
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Alessandra Venturini

      Žalovaní: A.S.L. Varese a i.

      Prejudiciálna otázka

   Bránia zásady slobody usadiť sa, zákazu diskriminácie a ochrany hospodárskej súťaže podľa článkov 49 a nasl. ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neumožňuje farmaceutovi odborne spôsobilému na vykonávanie povolania a zapísanému v príslušnej komore, ktorý však nie je majiteľom lekárne, ktorá je súčasťou organizačnej štruktúry, distribuovať v maloobchodnej predajni parafarmaceutických výrobkov, ktorej je majiteľom, aj lieky, ktoré sú viazané na lekársky predpis na „bielom recepte“, a ktoré nie sú hradené SSN a sú plne hradené občanom, pričom takáto vnútroštátna právna úprava stanovuje aj v tomto sektore zákaz predaja niektorých kategórií liekov a obmedzenie počtu obchodných prevádzok na území štátu?


title: Vec C-609/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa – Španielsko) – María Assumpció Martínez Roges/José Antonio García Sánchez

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa – Španielsko) – María Assumpció Martínez Roges/José Antonio García Sánchez
   (Vec C-609/15) (1)

   (2017/C 283/39)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec C-41/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 25. januára 2013 — Inspecteur van Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 25. januára 2013 — Inspecteur van Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV
   (Vec C-41/13)
   2013/C 123/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Inspecteur van Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam

      Žalovaní: MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide v prípade, ak sa daňovým dlžníčkam neumožní uplatniť holandskú právnu úpravu daňovej jednotky na činnosti a majetok dcérskej spoločnosti druhého stupňa/daňovej dlžníčky č. 2, ktorá má sídlo v Holandsku, o obmedzenie slobody usadiť sa v zmysle článku 43 ES v spojení s článkom 48 ES?
               Je v tomto rámci a s ohľadom na ciele, ktoré sleduje holandská právna úprava daňovej jednotky…, situácia dcérskej spoločnosti druhého stupňa/daňovej dlžníčky č. 2 objektívne porovnateľná so (i) situáciou spoločnosti, ktorá má sídlo v Holandsku a je dcérskou spoločnosťou sprostredkujúcej holdingovej spoločnosti, ktorá má sídlo v Holandsku a ktorá sa nerozhodla pre začlenenie do daňovej jednotky so svojou materskou spoločnosťou so sídlom v Holandsku, a preto ako dcérska spoločnosť druhého stupňa rovnako ako daňová dlžníčka č. 2 nemá prístup k úprave daňovej jednotky výlučne so svojou materskou spoločnosťou, alebo so (ii) situáciou dcérskej spoločnosti druhého stupňa so sídlom na území Holandska, ktorá sa spolu so svojou materskou spoločnosťou/sprostredkujúcou holdingovou spoločnosťou so sídlom v Holandsku rozhodla vytvoriť daňovú jednotku so svojou materskou spoločnosťou druhého stupňa, ktorá má sídlo v Holandsku, a preto sa ich činnosť a majetok — na rozdiel od činností a majetku daňovej dlžníčky č. 2 — daňovo konsolidujú…?

               2.

               Má pre odpoveď na prvú vetu prvej otázky význam to…, či predmetná zahraničná sprostredkujúca holdingová spoločnosť, pokiaľ v Holandsku nepôsobila prostredníctvom dcérskej spoločnosti, ale prostredníctvom stálej prevádzkarne, mala možnosť rozhodnúť sa — v súvislosti s majetkom a činnosťami jej holandskej stálej prevádzkarne — že so svojou materskou spoločnosťou, ktorá má sídlo v Holandsku, vytvorí daňovú jednotku?

               3.

               Pokiaľ je odpoveď na prvú vetu prvej otázky kladná: možno uvedené obmedzenie v tomto prípade odôvodniť naliehavými dôvodmi verejného záujmu, predovšetkým nutnosťou zabezpečiť daňovú koherenciu vrátane zabránenia unilaterálnemu a bilaterálnemu dvojitému zohľadneniu straty…?

               4.

               Pokiaľ je odpoveď na tretiu otázku kladná: treba uvedené obmedzenie považovať v tomto prípade za primerané…?


title: Vec T-467/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2016 – Arrow Group a Arrow Generics/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s antidepresívnymi liekmi obsahujúcimi účinnú farmaceutickú látku citalopram — Pojem obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska jej predmetu — Potenciálna hospodárska súťaž — Generické lieky — Prekážky vstupu na trh z dôvodu existencie patentov — Dohody uzatvorené medzi majiteľom patentov a podnikom vyrábajúcim generické lieky — Pokuty — Právna istota — Zásada zákonnosti trestov — Dĺžka vyšetrovania Komisiou — Právo na obranu — Jediné a nepretržité porušenie“)

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2016 – Arrow Group a Arrow Generics/Komisia
   (Vec T-467/13) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s antidepresívnymi liekmi obsahujúcimi účinnú farmaceutickú látku citalopram - Pojem obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska jej predmetu - Potenciálna hospodárska súťaž - Generické lieky - Prekážky vstupu na trh z dôvodu existencie patentov - Dohody uzatvorené medzi majiteľom patentov a podnikom vyrábajúcim generické lieky - Pokuty - Právna istota - Zásada zákonnosti trestov - Dĺžka vyšetrovania Komisiou - Právo na obranu - Jediné a nepretržité porušenie“))
   (2016/C 383/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Arrow Group ApS (Roskilde, Dánsko) a Arrow Generics Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. D. Kon, C. Firth a C. Humpe, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras a B. Mongin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Peretz, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2013) 3803 final z 19. júna 2013, ktoré sa týka konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39226 – Lundbeck), a návrh na zníženie výšky pokuty, ktorá bola týmto rozhodnutím žalobkyniam uložená

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Arrow Group ApS a Arrow Generics Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec C-645/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 16. decembra 2011 — Spolková krajina Berlín/Ellen Mirjam Sapir a i.

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 16. decembra 2011 — Spolková krajina Berlín/Ellen Mirjam Sapir a i.
   (Vec C-645/11)
   2012/C 80/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spolková krajina Berlín

      Žalovaní: Ellen Mirjam Sapir, Michael J Busse, Mirjam M Birgansky, Gideon Rumney, Benjamin Ben-Zadok, Hedda Brown

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Považuje sa vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu za občiansku vec v zmysle článku 1 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 (1) aj v tom prípade, ak bola spolkovej krajine správnym orgánom uložená povinnosť zaplatiť poškodenému ako náhradu škody časť zisku zo zmluvy o predaji pozemku, ale spolková krajina mu namiesto toho omylom poukáže celú kúpnu cenu?

               2.

               Existuje úzka súvislosť medzi viacerými žalobami, ktorú vyžaduje článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001, aj vtedy, ak sa žalovaní dovolávajú ďalších nárokov na náhradu škody, o ktorých možno rozhodnúť iba jednotne?

               3.

               Uplatní sa článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 aj na žalovaných, ktorí nemajú bydlisko v Európskej únii? Ak áno: platí to aj vtedy, ak by mohlo byť uznanie rozsudku v štáte bydliska žalovaného odmietnuté pre nedostatok právomoci na základe dvojstranných dohôd so štátom rozhodnutia?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Spojené veci C-501/12 až C-506/12, C-540/12 a C-541/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. júna 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Thomas Specht (C-501/12), Jens Schombera (C-502/12), Alexander Wieland (C-503/12), Uwe Schönefeld (C-504/12), Antje Wilke (C-505/12), Gerd Schini (C-506/12), Rena Schmeel (C-540/12), Ralf Schuster (C-541/12)/Land Berlin, Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Článok 2, článok 3 ods. 1 písm. c) a článok 6 ods. 1 — Priama diskriminácia na základe veku — Základný plat úradníkov určený v závislosti od veku — Prechodný režim — Pokračovanie v rozdielnom zaobchádzaní — Odôvodnenia — Právo na náhradu škody — Zodpovednosť členského štátu — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. júna 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Thomas Specht (C-501/12), Jens Schombera (C-502/12), Alexander Wieland (C-503/12), Uwe Schönefeld (C-504/12), Antje Wilke (C-505/12), Gerd Schini (C-506/12), Rena Schmeel (C-540/12), Ralf Schuster (C-541/12)/Land Berlin, Bundesrepublik Deutschland
   (Spojené veci C-501/12 až C-506/12, C-540/12 a C-541/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 2, článok 3 ods. 1 písm. c) a článok 6 ods. 1 - Priama diskriminácia na základe veku - Základný plat úradníkov určený v závislosti od veku - Prechodný režim - Pokračovanie v rozdielnom zaobchádzaní - Odôvodnenia - Právo na náhradu škody - Zodpovednosť členského štátu - Zásady ekvivalencie a efektivity))
   2014/C 282/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Thomas Specht (C-501/12), Jens Schombera (C-502/12), Alexander Wieland (C-503/12), Uwe Schönefeld (C-504/12), Antje Wilke (C-505/12), Gerd Schini (C-506/12), Rena Schmeel (C-540/12), Ralf Schuster (C-541/12)

      Žalovaní: Land Berlin, Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že podmienky odmeňovania úradníkov patria do pôsobnosti tejto smernice.

               2.

               Článok 2 a článok 6 ods. 1 smernice 2000/78 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu opatreniu, akým je opatrenie dotknuté vo veci samej, na základe ktorého je v rámci každej platovej triedy základný platový stupeň úradníka stanovený pri jeho prijatí do zamestnania na základe jeho veku.

               3.

               Článok 2 a článok 6 ods. 1 smernice 2000/78 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá v rámci nového systému odmeňovania definuje spôsoby zaradenia úradníkov vymenovaných do stálej služby pred nadobudnutím účinnosti tejto právnej úpravy a stanovuje na jednej strane, že platový stupeň, do ktorého sú v novom systéme zaradení, sa určuje len na základe výšky základného platu, ktorý poberali podľa predchádzajúceho systému odmeňovania, hoci tento spočíval na diskriminácii na základe veku úradníka, a na druhej strane, že následný postup v novom systéme odmeňovania bude závisieť výlučne od odbornej praxe získanej od nadobudnutia účinnosti uvedenej právnej úpravy.

               4.

               Za okolností, o aké ide vo veci samej, právo Únie a predovšetkým článok 17 smernice 2000/78 nestanovuje povinnosť poskytnúť diskriminovaným úradníkom so spätnou účinnosťou odmenu zodpovedajúcu rozdielu medzi platom, ktorý im bol skutočne vyplatený, a platom, ktorý zodpovedá najvyššiemu platovému stupňu ich platovej triedy.
               Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby preskúmal, či sú splnené všetky podmienky stanovené v judikatúre Súdneho dvora Európskej únie pre vznik zodpovednosti Spolkovej republiky Nemecko podľa práva Únie.

               5.

               Právo Únie nebráni vnútroštátnej norme, o akú ide v sporoch vo veci samej, ktorá ukladá úradníkom povinnosť uplatniť nárok na peňažné plnenie, ktorý priamo nevyplýva zo zákona, v relatívne krátkej lehote, t. j. pred skončením aktuálneho rozpočtového obdobia, ak táto norma nie je v rozpore so zásadou ekvivalencie ani so zásadou efektivity. Je úlohou vnútroštátneho súdu preveriť, či sú tieto podmienky splnené v konaniach vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.

      Ú. v. EÚ C 46, 16.2.2013.


title: Vec C-374/11: Žaloba podaná 13. júla 2011 — Európska komisia/Írsko

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/13

         Žaloba podaná 13. júla 2011 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-374/11)
   2011/C 282/24
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. White, I. Hadjiyiannis a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora C-188/08, Komisia/Írsko, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Írsko zaplatiť Komisii paušálnu pokutu vo výške 4 771,20 eura vynásobenú počtom dní, ktoré uplynuli medzi vyhlásením rozsudku C-188/08 a vyhlásením rozsudku v tomto konaní (alebo úplným dosiahnutím súladu Írska s rozsudkom C-188/08, ak nastane počas tohto konania),

               —

               zaviazať Írsko zaplatiť Komisii denné penále vo výške 26 173,44 eura odo dňa vyhlásenia rozsudku v tomto konaní do dňa dosiahnutia súladu Írska s rozsudkom C-188/08, a

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov tohto konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Od vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora C-188/08 uplynulo už viac ako jeden a pol roka. Komisia zastáva názor, že to bol dostatočne dlhý čas na to, aby Írsko dosiahlo súlad s rozsudkom Súdneho dvora. Uvádza, že Írsko oznámilo, že má v úmysle prijať požadovanú právnu úpravu do konca roka 2010. Tento zámer však nebol dodržaný a nezdá sa, že Írsko je blízko k dosiahnutiu úplného súladu. Následne preto Komisia zastáva názor, že Írsko si neplní povinnosti podľa článku 260 ods. 1 ZFEÚ.


title: Vec T-525/15: Žaloba podaná 7. septembra 2015 – Petro Suisse Intertrade/Rada

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/35

         Žaloba podaná 7. septembra 2015 – Petro Suisse Intertrade/Rada
   (Vec T-525/15)
   (2015/C 371/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey, a D. Rovetta, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1008 z 25. júna 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. L 161, s. 19), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/1001 z 25. júna 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. L 161, s. 1), v rozsahu, v akom tieto akty zahrnuli žalobkyňu do kategórie osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady uvedené v liste z 26. júna 2015 zaslanom advokátom žalobkyne, týkajúcom sa opätovného preskúmania zoznamu osôb a subjektov označených v prílohe II rozhodnutia 2010/413/SZBP a prílohy IX nariadenia (EÚ) č. 267/2012 v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie predstavuje odmietnutie odstrániť žalobkyňu zo zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení

                           —

                           Rozhodnutie z 26. júna 2015 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie o opätovnom preskúmaní“) bolo použité aj ako list na oznámenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/1008 a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/1001 (ďalej len „napadnuté akty“), ale žiadne odôvodnenie na prijatie napadnutých aktov sa v liste nenachádza.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení

                           —

                           Žalobkyňa napriek tomu, že ju vlastní NIOC, je samostatným právnym subjektom so sídlom vo Švajčiarsku, a legitímne pôsobí ako miestny poskytovateľ služieb s veľmi malým obratom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu

                           —

                           Rada tým, že dovolila jednému, bližšie neurčenému, členskému štátu, aby ju priviedol k prijatiu rozhodnutia bez preskúmania akéhokoľvek relevantného dokumentu alebo dôkazu na jeho podporu, jednostranne zaviedla nový rozhodovací proces, ktorý nemá právny základ v článku 215 ZFEÚ alebo v inom ustanovení Zmlúv. Takýto spôsob konania narušuje rovnováhu medzi vyšetrovacími a rozhodovacími právomocami Rady a porušuje právo na súdne preskúmanie žalobkyne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení základného práva vlastniť majetok

                           —

                           Rada nepredložila žiadne podstatné dôvody na uloženie obmedzení žalobkyni. Zaradenie žalobkyne, švajčiarskej spoločnosti s obmedzenými činnosťami ako miestny poskytovateľ služieb, na zoznam, nemôže nijakým spôsobom viesť k udržaniu medzinárodného mieru a bezpečnosti, a Rada nemôže poskytnúť žiadny dôkaz o opaku.


title: Vec C-559/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Rūdolfs Meroni/Recoletos Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Uznávanie a výkon predbežných opatrení vrátane ochranných opatrení — Pojem „verejný poriadok“)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Rūdolfs Meroni/Recoletos Limited
   (Vec C-559/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Uznávanie a výkon predbežných opatrení vrátane ochranných opatrení - Pojem „verejný poriadok“))
   (2016/C 260/05)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Rūdolfs Meroni

      Žalovaná: Recoletos Limited

      za účasti: Aivars Lembergs, Olafs Berķis, Igors Skoks, Genādijs Ševcovs

      Výrok rozsudku

   Článok 34 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že za podmienok, akými sú podmienky dotknuté v konaní vo veci samej, uznanie a výkon rozhodnutia vydaného súdom členského štátu, ktoré bolo prijaté bez predchádzajúceho vypočutia tretej osoby, ktorej práva môžu byť týmto rozhodnutím dotknuté, nemožno považovať za v zjavnom rozpore s verejným poriadkom členského štátu, v ktorom sa žiada o uznanie a výkon, a s právom na spravodlivý proces v zmysle týchto ustanovení, pokiaľ môže daná osoba pred týmto súdom uplatniť svoje práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec C-74/06: Žaloba podaná  8. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/2

         Žaloba podaná 8. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-74/06)
   (2006/C 108/02)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že uplatňovala s cieľom určenia hodnoty ojazdených automobilov dovezených na grécke územie z iného členského štátu, ktorá mala byť základom dane, jediné kritérium amortizácie automobilu, ktoré je založené iba na veku automobilu a podľa ktorého zníženie o 7 % je povolené v prípade automobilov starších ako šesť mesiacov až do veku jedného roka, alebo 14 % v prípade automobilov starších ako jeden rok – čo nezaručuje, aby príslušná daň nepresiahla (ani ak by išlo len o určité prípady) sumu zostatkovej dane zahrnutej v hodnote ojazdených automobilov takého istého druhu už zaregistrovaných v predmetnom členskom štáte, pričom základ pre výpočet amortizácie nie je verejne známy a preskúmanie automobilov expertmi podlieha zaplateniu správneho poplatku vo výške 300 eur, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 90 ES,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Pevne stanovená sadzba uplatňovaná Helénskou republikou na dovezené ojazdené automobily nezohľadňuje s presnosťou, akú vyžaduje judikatúra, skutočnú amortizáciu a v dôsledku toho nezaručuje, aby daň pri ich registrácii nepresiahla, ani ak by išlo len o určité prípady, sumu zostatkovej dane zahrnutej v hodnote ojazdených automobilov takého istého druhu už zaregistrovaných v Grécku.

               2.

               Konanie pred odvolacou komisiou nepostačuje na pokrytie nedostatkov základného systému, predpokladá sa zaplatenie odradzujúcej dane vopred vo veľkej výške, a nie sú verejne známe kritériá, ktoré sa musia zohľadniť na určenie hodnoty ojazdených automobilov, čo spôsobuje nefunkčnosť tohto postupu.


title: Vec C-560/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Europa Way Srl, Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Telekomunikačné služby — Smernice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES — Pridelenie práv na používanie rádiových frekvencií na terestriálne digitálne televízne a rozhlasové vysielanie — Zrušenie prebiehajúceho bezodplatného výberového konania („súťaž krásy“) a nahradenie tohto konania dražbou — Zásah vnútroštátneho zákonodarcu — Nezávislosť národných regulačných orgánov — Predbežná konzultácia — Kritériá prideľovania — Legitímna dôvera)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Europa Way Srl, Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Vec C-560/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Telekomunikačné služby - Smernice 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/77/ES - Pridelenie práv na používanie rádiových frekvencií na terestriálne digitálne televízne a rozhlasové vysielanie - Zrušenie prebiehajúceho bezodplatného výberového konania („súťaž krásy“) a nahradenie tohto konania dražbou - Zásah vnútroštátneho zákonodarcu - Nezávislosť národných regulačných orgánov - Predbežná konzultácia - Kritériá prideľovania - Legitímna dôvera))
   (2017/C 309/06)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Europa Way Srl, Persidera SpA

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      za účasti: Elettronica Industriale SpA, Cairo Network Srl, Tivuitalia SpA, Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Sky Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 3a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny zákonodarca zrušil prebiehajúce výberové konanie na účely pridelenia rádiových frekvencií, ktoré zorganizoval príslušný národný regulačný orgán za takých okolností, o aké ide v spore vo veci samej, a ktoré bolo prerušené na základe ministerského rozhodnutia.

               2.

               Článok 9 smernice 2002/21, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, články 3, 5 a 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení), zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, ako aj články 2 a 4 smernice Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby bezodplatné výberové konanie na účely pridelenia rádiových frekvencií, ktoré bolo vyhlásené s cieľom napraviť nezákonné vylúčenie niektorých operátorov z trhu, bolo nahradené odplatným konaním, ktoré sa zakladá na zmenenom pláne prideľovania rádiových frekvencií po tom, čo bol obmedzený ich počet, pokiaľ sa nové výberové konanie zakladá na objektívnych, transparentných, nediskriminačných a primeraných kritériách a je v súlade s cieľmi vymedzenými v článku 8 ods. 2 až 4 smernice 2002/21 v znení zmien. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby z hľadiska všetkých relevantných okolností overil, či podmienky stanovené odplatným výberovým konaním umožňujú skutočný vstup nových subjektov na trh s digitálnym televíznym vysielaním bez toho, aby neoprávnene zvýhodňovali operátorov, ktorí už na trhu s analógovým alebo digitálnym televíznym vysielaním pôsobia.

               3.

               Zásada ochrany legitímnej dôvery sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni zrušeniu výberového konania na účely pridelenia rádiových frekvencií z jediného dôvodu, že takým operátorom, akými sú odvolateľky vo veci samej, bolo umožnené zúčastniť sa na tomto konaní, pričom ako jediným uchádzačom by im boli pridelené práva na používanie rádiových frekvencií na terestriálne digitálne televízne a rozhlasové vysielanie, ak by konanie nebolo zrušené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec F-14/16: Žaloba podaná 14. marca 2016 – ZZ/Parlament

text:
               10.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/22

         Žaloba podaná 14. marca 2016 – ZZ/Parlament
   (Vec F-14/16)
   (2016/C 165/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: A. Tymen, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, podľa ktorého sa žalobkyni neobnovuje zmluva pomocnej zmluvnej zamestnankyne, a návrh na náhradu údajne vzniknutej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 28. mája 2015 o neobnovení jej zmluvy,

               —

               v prípade potreby zrušiť implicitné rozhodnutie z 31. mája 2015 o neobnovení jej zmluvy,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie zo 7. decembra 2015 o zamietnutí jej sťažnosti,

               —

               nariadiť žalovanému, aby zaplatil náhradu nemajetkovej ujmy stanovenú ex aequo et bono na čiastku 115 000 eur,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-252/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. februára 2015 – Gretsch-Unitas a Gretsch-Unitas Baubeschläge/Komisia

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/39

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. februára 2015 – Gretsch-Unitas a Gretsch-Unitas Baubeschläge/Komisia
      (Vec T-252/12) (1)

      (2015/C 107/51)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec F-65/14: Žaloba podaná 14. júla 2014 – ZZ/ESVČ

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/26

         Žaloba podaná 14. júla 2014 – ZZ/ESVČ
   (Vec F-65/14)
   2014/C 380/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bolo žalobcovi zamietnuté povýšenie do platovej triedy AD13 v rámci povyšovania za rok 2013, pričom bol uvedený v zozname úradníkov spôsobilých na povýšenie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia z 9. októbra a 14. októbra 2013, ktorými bolo žalobcovi zamietnuté povýšenie do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania za rok 2013,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie zo 16. apríla 2014, ktorým bola zamietnutá žalobcova sťažnosť,

               —

               uložiť ESVČ povinnosť nahradiť všetky trovy konania.


title: Vec T-409/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. júna 2016 – Marcuccio/Európska únia („Žaloba o náhradu škody — Žalobca, ktorý neodpovedal na požiadavky Všeobecného súdu — Zastavenie konania“)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. júna 2016 – Marcuccio/Európska únia
   (Vec T-409/14) (1)

   ((„Žaloba o náhradu škody - Žalobca, ktorý neodpovedal na požiadavky Všeobecného súdu - Zastavenie konania“))
   (2016/C 287/27)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska únia, zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Placco, neskôr J. Inghelram, P. Giusta a L. Tonini Alabiso, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na základe článku 268 ZFEÚ s cieľom získania náhrady ujmy údajne utrpenej žalobcom v dôsledku dĺžky konania vo veciach T-236/02, C-59/06 P a C-617/11 P

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania o námietke neprípustnosti, v ktorom bolo vyhlásené uznesenie z 9. januára 2015, Marcuccio/Európska únia (T-409/14, neuverejnené, EU:T:2015:18).

               3.

               V zostávajúcej časti Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Súdnym dvorom Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Vec T-290/10: Žaloba podaná 30. júna 2010 — Sports Warehouse/ÚHVT (TENNIS WAREHOUSE)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/50

         Žaloba podaná 30. júna 2010 — Sports Warehouse/ÚHVT (TENNIS WAREHOUSE)
   (Vec T-290/10)
   ()
   2010/C 234/89
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sports Warehouse GmbH (Schutterwald, Nemecko) (v zastúpení: M. Douglas, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. apríla 2010 vo veci R 1259/2009-1,

               —

               zapísať prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 7 536 899„TENNIS WAREHOUSE“,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TENNIS WAREHOUSE“ pre tovary a služby tried 25, 28 a 35.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), lebo ochranná známka nemá opisný charakter a pojem potreby ponechania ju dostupnou nebol správne posúdený, ako aj porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 75 nariadenia (ES) č. 207/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Spojené veci T-241/05, T-262/05 až T-264/05, T-346/05, T-347/05, T-29/06 až T-31/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  23. mája 2007 – Procter & Gamble/ÚHVT (Štvorhranné biele tablety s farebným kvetinovým vzorom) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihlášky trojrozmerných ochranných známok Spoločenstva — Štvorhranné biele tablety s farebným kvetinovým vzorom — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti )

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. mája 2007 – Procter & Gamble/ÚHVT (Štvorhranné biele tablety s farebným kvetinovým vzorom)
   (Spojené veci T-241/05, T-262/05 až T-264/05, T-346/05, T-347/05, T-29/06 až T-31/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihlášky trojrozmerných ochranných známok Spoločenstva - Štvorhranné biele tablety s farebným kvetinovým vzorom - Absolútny dôvod zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti“)
   (2007/C 155/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Ohio, Spojené Štáty) (v zastúpení: G. Kuipers, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne D. Schennen, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Deväť žalôb podaných proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. apríla 2005 (vec R 843/2004-1), z 3. mája 2005 (vec R 845/2004-1), zo 4. mája 2005 (vec R 849/2004-1), z 1. júna 2005 (vec R 1184/2004-1), zo 6. júla 2005 (veci R 1188/2004-1 a R 1182/2004-1), zo 16. novembra 2005 (vec R 1183/2004-1), z 21. novembra 2005 (vec R 1072/2004-1) a z 22. novembra 2005 (vec R 1071/2004-1), týkajúcich sa prihlášky trojrozmerných ochranných známok
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.


title: Vec T-425/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. septembra 2014 – Grécko/Komisia ( „Štátna pomoc — Grécke kasína — Režim upravujúci 80 % daň zo vstupného v rôznych výškach — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Výhoda“ )

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/5

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2014 – Grécko/Komisia
   (Vec T-425/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Grécke kasína - Režim upravujúci 80 % daň zo vstupného v rôznych výškach - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Výhoda“))
   2014/C 380/06
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, H. van Vliet a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) poskytnutej Helénskou republikou niektorým gréckym kasínam (Ú. v. EÚ L 285, s. 25)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) poskytnutej Helénskou republikou niektorým gréckym kasínam sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-526/08 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2010 — Komisia/Strack ( Odvolanie — Vzájomné odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijatie do zamestnania — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Zamietnutie kandidatúry — Menovanie na miesto vedúceho oddelenia — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Záujem na konaní — Žaloba o náhradu škody — Nemajetková ujma )

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2010 — Komisia/Strack
   (Vec T-526/08 P) (1)

   (Odvolanie - Vzájomné odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijatie do zamestnania - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Zamietnutie kandidatúry - Menovanie na miesto vedúceho oddelenia - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Záujem na konaní - Žaloba o náhradu škody - Nemajetková ujma)
   2011/C 30/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 25. septembra 2008, Strack/Komisia (F-44/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje čiastočné zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Body 1, 2, 3, 5 a 6 výroku rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhej komory) z 25. septembra 2008, Strack/Komisia (F-44/05) sa zrušujú.

               2.

               Vzájomná žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu, aby rozhodol o návrhoch na zrušenie rozhodnutia menovať M. A. na miesto vedúceho oddelenia „Verejné obstarávanie a zmluvy“ Úradu pre úradné publikácie Európskych spoločenstiev a rozhodnutia o zamietnutí kandidatúry Guida Stracka na to isté pracovné miesto, o návrhoch na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú G. Strack údajne utrpel, a to vo výške 2 000 eur, ako aj o trovách konania.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec C-136/06: Žaloba podaná  10. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/30

         Žaloba podaná 10. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-136/06)
   (2006/C 131/54)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maltská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s nasledujúcimi smernicami Európskeho parlamentu a Rady, konkrétne, 2002/96/ES o odpade z elektrických a elektronických zariadení (1) a 2003/108/ES z 8. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/96/ES o odpade z elektrických a elektronických zariadení (2), alebo v každom prípade neoznámením týchto predpisov Komisii, Maltská republika nesplnila povinnosti vyplývajúce jej zo smernice,

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smerníc uplynula 13. augusta 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 24; Mim. vyd. 15/007, s. 359.

      (2)  Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 106; Mim. vyd. 15/007, s. 692.


title: Vec C-175/04: Žaloba podaná 13. apríla 2004 Španielskym kráľovstvom proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               29.5.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/4

         Žaloba podaná 13. apríla 2004 Španielskym kráľovstvom proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-175/04)
   (2004/C 146/05)
   Španielske kráľovstvo zastúpené Lourdes Fraguas Gadea, Abogado del Estado, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo 13. apríla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Španielske kráľovstvo navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozhodnutie zo 4. februára 2004 (1), v časti, v ktorej zamieta Španielsku financovanie spoločenstvom sumy 7 314 177 EUR z dôvodu „kvalitatívnych nedostatkov kontroly“ v prípade štátnej pomoci na pestovanie paradajok určenej pestovateľom a sumy 1 277 630, 55 EUR z dôvodu „nedodržania termínov dodávky“ v prípade štátnej pomoci určenej pestovateľom určitých druhov citrusových plodov;

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   K štátnej pomoci na pestovanie paradajok určenej pestovateľom:
   Komisia tvrdí, že postup pri vykonávaní kvalitatívnej kontroly hotových výrobkov nie je v súlade s článkom 15 nariadenia ES č. 504/97 Komisie z 19. marca 1997 o podmienkach uplatnenia nariadenia ES č. 22201/96 Rady na režim štátnej pomoci na pestovanie spracovaných výrobkov na báze ovocia a zeleniny. Toto nariadenie navrhuje paušálnu úpravu vo výške 10 % z celkových nákladov priznaných v členskom štáte z titulu tejto pomoci. V Španielsku sa však každoročne vykonávajú kontroly vo všetkých podnikoch počas obdobia predaja. V súlade s článkom 15 odsek 1 písm. a) nariadenia č. 504/97 sa vo vybraných podnikoch realizuje dodatočná analytická kontrola hotových výrobkov („sondážna kontrola“), ktorá by mohla byť predmetom žiadosti o priznanie štátnej pomoci. To však neznamená, že iné podniky vykazujú nedostatky.
   K štátnej pomoci určenej pestovateľom určitých citrusových plodov:
   Komisia navrhuje finančnú úpravu z dôvodu, že zmluvné objemy boli rozdelené na rôzne obdobia dodávky. V Španielsku však počas sezóny 1997/98 spadol oveľa väčší objem zrážok než aký býva priemerne, čo spôsobilo, v niektorých regiónoch a oblastiach, problémy pri zbere dozretého ovocia a oneskorenie dozrievania neskoro dozrievajúcich druhov. Tieto skutočnosti mali za následok zmenu zmluvných termínov dodávok. Španielske úrady sa ihneď odvolávali na vyššiu moc. Navyše, neexistoval žiadny predpis o presune medzi plánovanými množstvami v rámci termínov dodávok vzťahujúci sa na viacročné zmluvy počas sezóny 1997/98. Keďže nariadenie nepredvídalo takýto prípad, nemožno takéto konania považovať za nezákonné, už vôbec nie ak presuny zmluvných množstiev medzi rôznymi obdobiami dodávok boli povolené v neskorších sezónach.

      (1)  Rozhodnutie 2004/136/ES Komisie zo 4. februára 2004 o zamietnutí financovania určitých nákladov vynaložených členskými štátmi z prostriedkov Európskeho záručného a usmerňovacieho poľnohospodárskeho fondu (FEOGA)


title: Vec T-523/10: Žaloba podaná 8. novembra 2010 — Interkobo/ÚHVT — XXXLutz Marken (mybaby)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/33

         Žaloba podaná 8. novembra 2010 — Interkobo/ÚHVT — XXXLutz Marken (mybaby)
   (Vec T-523/10)
   ()
   2011/C 13/64
   Jazyk žaloby: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Interkobo Sp. z o.o. (Łódź, Poľsko) (v zastúpení: R. Skubisz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Rakúsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               v celom rozsahu zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. septembra 2010 vo veci R 88/2009-4,

               —

               zaviazať žalovaného a XXXLutz Marken GmbH na náhradu trov konania, vrátane tých, ktoré žalobkyňa vynaložila v rámci konania pred odvolacím senátom a pred námietkovým oddelením Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: XXXLutz Marken GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „my baby“ pre tovary triedy 28 — prihláška č. 4894416.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka „MYBABY“, národná obrazová ochranná známka „mybaby“ a medzinárodná slovná ochranná známka „MYBABY“ pre tovary triedy 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky ochrannej známky pre tovary triedy 28.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 20 bodu 1 v spojení s pravidlom 19 bodom 2 písm. a) i) a ii) a bodu 3 nariadenia č. 2868/95 (1) a porušenie práva na ochranu legitímnej dôvery.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-268/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. septembra 2011 — PPG a SNF/ECHA (Žaloba o neplatnosť — REACH — Identifikácia akrylamidu ako látky vzbudzujúcej mimoriadne obavy — Lehota na podanie žaloby — Neprípustnosť)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. septembra 2011 — PPG a SNF/ECHA
   (Vec T-268/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - REACH - Identifikácia akrylamidu ako látky vzbudzujúcej mimoriadne obavy - Lehota na podanie žaloby - Neprípustnosť)
   2011/C 340/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brusel, Belgicko) a SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, solicitor, neskôr K. Van Maldegem a R. Cana)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä a W. Broere, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Noort a J. Langer, advokáti) a Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ECHA, ktoré identifikuje akrylamid (ES č. 201-173-7) ako látku spĺňajúcu kritéria stanovené v článku 57 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1), a ktorým sa akrylamid zaraďuje na zoznam látok identifikovaných na účely ich zahrnutia do prílohy XIV tohto nariadenia, prijatého podľa jeho článku 59

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Spoločnosť Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) a spoločnosť SNF SAS sú povinné nahradiť svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložila Európska chemická agentúra (ECHA).

               3.

               Holandské kráľovstvo a Európska komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-191/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 27. apríla 2015 – Verein für Konsumenteninformation/Amazon EU Sàrl

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 27. apríla 2015 – Verein für Konsumenteninformation/Amazon EU Sàrl
   (Vec C-191/15)
   (2015/C 221/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Verein für Konsumenteninformation

      Žalovaná: Amazon EU Sàrl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa rozhodné právo pre žalobu na vydanie súdneho príkazu v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov (1) stanoviť podľa článku 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (ďalej len „nariadenie Rím II“) (2), ak je žaloba namierená proti používaniu neprípustných zmluvných podmienok spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte, ktorá v elektronickom obchode uzatvára zmluvy so spotrebiteľmi s bydliskom v iných členských štátoch, najmä v štáte vnútroštátneho súdu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                           2.1

                           Má sa za krajinu, na území ktorej vznikla škoda (článok 4 ods. 1 nariadenia Rím II), považovať každý štát, na ktorý je zameraná obchodná činnosť žalovanej spoločnosti, takže napadnuté podmienky sa majú posúdiť podľa práva krajiny súdu, ak žaloba smeruje proti používaniu týchto podmienok v obchodnom styku so spotrebiteľmi, ktorí bývajú v tomto štáte?

                           2.2

                           Ide o zjavne užšiu väzbu (článok 4 ods. 3 nariadenia Rím II) s právom toho štátu, v ktorom má žalovaná spoločnosť svoje sídlo, ak jej obchodné podmienky stanovujú, že na zmluvy uzatvorené touto spoločnosťou sa má uplatňovať právo tohto štátu?

                           2.3

                           Vedie takáto doložka o voľbe rozhodného práva z iných dôvodov k tomu, že napadnuté zmluvné podmienky je potrebné posúdiť podľa práva toho štátu, v ktorom má žalovaná spoločnosť svoje sídlo?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Ako sa má v takom prípade určiť rozhodné právo, ktoré sa uplatní v prípade žaloby na vydanie súdneho príkazu?

               4.

               Bez ohľadu na odpoveď na predchádzajúce otázky:

                           4.1

                           Je doložka uvedená vo všeobecných obchodných podmienkach, podľa ktorej sa na zmluvu, ktorá sa uzavrie v elektronickom obchode medzi spotrebiteľom a podnikateľom so sídlom v inom členskom štáte, uplatní právo štátu sídla tohto podnikateľa, nekalou podmienkou v zmysle článku 3 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (3)?

                           4.2

                           Podlieha spracovanie osobných údajov spoločnosťou, ktorá v elektronickom obchode uzatvára zmluvy so spotrebiteľmi, ktorí majú bydlisko v iných členských štátoch, podľa článku 4 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (4), bez ohľadu na rozhodné právo v iných prípadoch, výlučne právu toho členského štátu, v ktorom sa nachádza prevádzkareň podniku, v rámci ktorého sa uskutočňuje spracovanie, alebo musí podnik dodržiavať aj predpisy o ochrane údajov toho členského štátu, do ktorého smeruje svoju obchodnú činnosť?

      (1)  Ú. v. EÚ L 110, s. 30.

      (2)  Ú. v. EÚ L 199, s. 40.

      (3)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (4)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Vec C-45/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Spector Photo Group NV, Chris Van Raemdonck/Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA) (Smernica 2003/6 — Obchodovanie s využitím dôverných informácií — Používanie dôverných informácií — Sankcie — Podmienky)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Spector Photo Group NV, Chris Van Raemdonck/Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)
   (Vec C-45/08) (1)

   (Smernica 2003/6 - Obchodovanie s využitím dôverných informácií - Používanie dôverných informácií - Sankcie - Podmienky)
   2010/C 51/09
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Spector Photo Group NV, Chris Van Raemdonck

      Žalovaní: Commissie voor het Bank-, Financie- en Assurantiewezen (CBFA)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van beroep te Brussel — Výklad článkov 2 a 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (Ú. v. EÚ L 96, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367), a článku 1 smernice Komisie z 22. decembra 2003, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES (Ú. v. EÚ L 339; Mim. vyd. 06/006, s. 348) — Používanie dôverných informácií — Úplná harmonizácia, ktorá neponecháva členským štátom žiadny priestor na voľnú úvahu, pokiaľ ide o definíciu obchodovania s využitím dôverných informácií — Sankcie, ktoré možno uložiť — Podmienky

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že osoba uvedená v druhom pododseku tohto ustanovenia, ktorá má dôvernú informáciu, získa alebo nakladá alebo sa pokúsi získať alebo nakladať na svoj vlastný účet alebo na účet tretej strany, priamo alebo nepriamo, s finančnými nástrojmi, s ktorými súvisí táto informácia, znamená, že táto osoba „použila túto informáciu“ v zmysle uvedeného ustanovenia, pod podmienkou dodržania práva na obranu, najmä práva na vyvrátenie tejto domnienky. Otázku, či táto osoba porušila zákaz obchodovania s využitím dôverných informácií, treba podrobiť analýze vo svetle účelu uvedenej smernice, teda vo svetle ochrany integrity finančných trhov a posilnenia dôvery investorov, ktorá sa zakladá najmä na uistení, že sa budú nachádzať v rovnakom postavení a budú chránení proti neoprávnenému používaniu dôverných informácií.

               2.

               Článok 14 ods. 1 smernice 2003/6 sa má vykladať v tom zmysle, že ekonomická výhoda dosiahnutá pri obchodovaní s využitím dôverných informácií môže predstavovať relevantný prvok na účely stanovenia účinnej, primeranej a odstrašujúcej sankcie. Spôsob výpočtu tejto ekonomickej výhody, najmä dátum alebo obdobie, ktoré treba zohľadniť, má upraviť vnútroštátne právo.

               3.

               Článok 14 ods. 1 smernice 2003/6 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ členský štát stanovil popri správnych sankciách stanovených v predmetnom ustanovení možnosť trestnoprávnej peňažnej sankcie, pri posudzovaní účinnosti, primeranosti a odstrašujúceho účinku správnej sankcie sa nemusí zohľadniť možnosť a/alebo výška prípadnej následnej trestnoprávnej peňažnej sankcie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. júna 2005 vo veci C-543/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberlandesgericht Innsbruck): Christine Dodl, Petra Oberhollenzer proti Tiroler Gebietskrankenkasse (Nariadenia (EHS) č. 1408/71 a 574/72 — Rodinné dávky — Príspevok na výchovu — Nárok na dávky podobnej povahy v štáte zamestnania a v štáte bydliska)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 7. júna 2005
   vo veci C-543/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberlandesgericht Innsbruck): Christine Dodl, Petra Oberhollenzer proti Tiroler Gebietskrankenkasse (1)

   (Nariadenia (EHS) č. 1408/71 a 574/72 - Rodinné dávky - Príspevok na výchovu - Nárok na dávky podobnej povahy v štáte zamestnania a v štáte bydliska)
   (2005/C 182/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-543/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Oberlandesgericht Innsbruck (Rakúsko) zo 16. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 29. decembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Christine Dodl, Petra Oberhollenzer proti Tiroler Gebietskrankenkasse, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas, sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet, K. Schiemann (spravodajca), J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász, U. Lõhmus, E. Levits a A. Ó Caoimh, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 7. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Určitá osoba má postavenie zamestnanca v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva v znení zmien a aktualizácií vykonaných nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 z 5. júna 2001, ak je poistená, hoci len pre prípad jednej nepredvídanej udalosti, z titulu povinného alebo voliteľného systému sociálneho zabezpečenia uvedeného v článku 1 písm. a) tohto nariadenia, a to nezávisle od existencie pracovného pomeru. Prináleží vnútroštátneho sudcovi, aby overil skutočnosti potrebné pre určenie toho, či žalobkyne vo veci samej počas doby, na ktorú boli žiadané sporné príspevky, boli poistené v určitej časti rakúskeho systému sociálneho zabezpečenia, a či sa v dôsledku toho na nich vzťahuje pojem „zamestnanca“ v zmysle článku 1 písm. a) tohto nariadenia.

               2)

               V prípade, keď tak právne predpisy štátu zamestnania, ako aj právne predpisy štátu bydliska zamestnanca priznávajú zamestnancovi nárok na rodinné dávky za toho istého člena jeho rodiny a pre to isté obdobie, členským štátom príslušným pre vyplácanie týchto dávok je na základe článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 v znení zmien a aktualizácií vykonaných nariadením Komisie (ES) č. 410/2002 z 27. februára 2002 v zásade štát zamestnania.
               Ak však osoba starajúca sa o dieťa, najmä manžel alebo druh tohto zamestnanca vykonáva zárobkovú činnosť v členskom štáte bydliska, na základe článku 10 ods. 1 písm. b), i) nariadenia č. 574/72 musí rodinné dávky vyplácať tento členský štát bez ohľadu na to, kto je priamym poberateľom týchto dávok podľa právnych predpisov tohto štátu. V tomto prípade sa vyplácanie rodinných dávok členským štátom zamestnania pozastaví do výšky rodinných prídavkov poskytovaných podľa právnych predpisov členského štátu bydliska.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004


title: Vec C-50/17 P: Odvolanie podané 31. januára 2017: Universidad Internacional de la Rioja, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 1. decembra 2016 vo veci T-561/15, Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO – Universidad de la Rioja (Universidad Internacional de la Rioja UNIR)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/2

         Odvolanie podané 31. januára 2017: Universidad Internacional de la Rioja, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 1. decembra 2016 vo veci T-561/15, Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO – Universidad de la Rioja (Universidad Internacional de la Rioja UNIR)
   (Vec C-50/17 P)
   (2017/C 231/03)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Universidad Internacional de la Rioja, S.A. (v zastúpení: C. Lema Devesa a A. Porras Fernandez-Toledano, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením z 1. júna 2017 Súdny dvor (deviata komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Universidad Internacional de la Rioja, S.A., znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Spojené veci C-23/07 a C-24/07: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z  12. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Taliansko) – Confcooperative Friuli Venezia Giulia (C-23/07), Luigi Soini (C-23/07 a C-24/07), Azienda Agricola Vivai Pinato Mario e figlio (C-23/07), Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07)/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia (Poľnohospodárstvo — Nariadenia (ES) č. 1493/1999, 753/2002 a 1429/2004 — Spoločná organizácia trhu s vínom — Označovanie vín — Používanie názvov odrôd vína alebo ich synoným — Zemepisné označenie Tokaj pre vína pochádzajúce z Maďarska — Možnosť používať označenie Tocai friulano alebo Tocai italico ako dodatku k zemepisnému označeniu niektorých vín pochádzajúcich z Talianska — Vylúčenie po prechodnom období trinástich rokov, ktoré uplynulo 31. marca 2007 — Platnosť — Právny základ — Článok 34 ES — Zákaz diskriminácie — Zásady medzinárodného práva týkajúce sa zmlúv — Pristúpenie Maďarska k Európskej únii — Články 22 až 24 dohody ADPIC)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/14

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 12. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Taliansko) – Confcooperative Friuli Venezia Giulia (C-23/07), Luigi Soini (C-23/07 a C-24/07), Azienda Agricola Vivai Pinato Mario e figlio (C-23/07), Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07)/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   (Spojené veci C-23/07 a C-24/07) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Nariadenia (ES) č. 1493/1999, 753/2002 a 1429/2004 - Spoločná organizácia trhu s vínom - Označovanie vín - Používanie názvov odrôd vína alebo ich synoným - Zemepisné označenie 'Tokaj' pre vína pochádzajúce z Maďarska - Možnosť používať označenie 'Tocai friulano' alebo 'Tocai italico' ako dodatku k zemepisnému označeniu niektorých vín pochádzajúcich z Talianska - Vylúčenie po prechodnom období trinástich rokov, ktoré uplynulo 31. marca 2007 - Platnosť - Právny základ - Článok 34 ES - Zákaz diskriminácie - Zásady medzinárodného práva týkajúce sa zmlúv - Pristúpenie Maďarska k Európskej únii - Články 22 až 24 dohody ADPIC)
   (2008/C 209/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Confcooperative Friuli Venezia Giulia (C-23/07), Luigi Soini (C-23/07 a C-24/07), Azienda Agricola Vivai Pinato Mario e figlio (C-23/07), Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07)

      Žalovaní: Ministero delle Politiche Agricole alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Výklad nariadení č. 1493/1999 a 753/2002 v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1429/2004 z 9. augusta 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 753/2002 stanovujúce určité pravidlá použitia nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 o opise, označovaní, prezentovaní a ochrane určitých produktov vinárskeho sektoru (Ú. v. EÚ L 263, s. 11) – Výklad článku 34 ods. 2 ES – Označovanie vín vyrobených v Maďarsku a v Spoločenstve – Zrušenie označenia „Tocai friulano“ – Diskriminácia výrobcov a používateľov uvedeného označenia vo vzťahu k výrobcom a používateľom iných označení
   Výrok uznesenia

               1.

               Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, sa má vykladať tak, že podľa článku 2 tohoto aktu tvoria ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 753/2002 z 29. apríla 2002, stanovujúce určité pravidlá použitia nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 o opise, označovaní, prezentovaní a ochrane určitých produktov vinárskeho sektoru, v rozsahu, v ktorom majú za cieľ zakázať používanie výrazu „Tocai“ na označovanie a prezentáciu určitých talianskych akostných vín vybranej pestovateľskej oblasti na konci prechodného obdobia, ktoré sa skončilo 31. marca 2007, neoddeliteľnú súčasť acquis communautaire existujúceho k 1. máju 2004, a neskôr, po prebratí nariadením Komisie (ES) č. 1429/2004 z 9. augusta 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 753/2002, sa ďalej používali po tomto dátume.

               2.

               Článok 53 nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom predstavuje dostatočný právny základ na to, aby Komisii Európskych spoločenstiev umožnil prijať nariadenie č. 753/2002, prebraté nariadením č. 1429/2004, ktorého cieľom je zakázať používanie výrazu „Tocai“ na označovanie a prezentáciu určitých talianskych akostných vín vybranej pestovateľskej oblasti na konci prechodného obdobia, ktoré skončilo 31. marca 2007.

               3.

               Článku 34 ods. 2 druhému pododseku ES neodporujú ustanovenia nariadenia č. 753/2002, prebraté nariadením č. 1429/2004, ktorých cieľom je zakázať používanie výrazu „Tocai“ na označovanie a prezentáciu určitých talianskych akostných vín vybranej pestovateľskej oblasti na konci prechodného obdobia, ktoré skončilo 31. marca 2007.

               4.

               Článok 19 ods. 2 nariadenia č. 753/2002 je potrebné vykladať tak, že mu neodporujú ustanovenia nariadenia č. 753/2002, prebraté nariadením č. 1429/2004, ktorých cieľom je zakázať používať výraz „Tocai“ na označovanie a úpravu určitých talianskych akostných vín vybranej pestovateľskej oblasti na konci prechodného obdobia, ktoré skončilo 31. marca 2007.

               5.

               Článok 50 nariadenia č. 1493/1999 je potrebné vykladať tak, že pri uplatnení článkov 23 a 24 Dohody o obchodných aspektoch práv k duševnému vlastníctvu, ktorá tvorí prílohu 1 C Dohody o zriadení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marrakeši 15. apríla 1994, ktorá bola schválená rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 o uzatvorení dohôd v mene Európskeho spoločenstva s ohľadom na oblasti, ktoré sú v jeho právomoci, v rámci Uruguajského kola mnohostranných rokovaní (1986 – 1994), najmä článok 24 ods. 6 tejto dohody, nebráni prijať opatrenia, akými sú opatrenia stanovené nariadením č. 753/2002, prebraté nariadením č. 1429/2004, ktorého cieľom je zakázať používanie výrazu „Tocai“ na označovanie a úpravu určitých talianskych akostných vín vybranej pestovateľskej oblasti na konci prechodného obdobia, ktoré skončilo 31. marca 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-383/15 P: Odvolanie podané 15. júla 2015: Skype proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 5. mája 2015 vo veci T-423/12, Skype/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/15

         Odvolanie podané 15. júla 2015: Skype proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 5. mája 2015 vo veci T-423/12, Skype/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-383/15 P)
   (2015/C 354/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Skype (v zastúpení: A. Carboni, M. Browne, solicitors)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Sky IP International Ltd, Sky plc

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2015 vo veci T-423/12 v plnom rozsahu a vrátiť ÚHVT prihlášku na zápis na účely pokračovania v konaní a

               —

               uložiť ÚHVT a prípadným vedľajším účastníkom v tomto konaní povinnosť znášať ich vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania odvolateľa v tomto konaní, ako aj i) v odvolacom konaní pred Všeobecným súdom vo veci T-423/12; ii) pred štvrtým odvolacím senátom vo veci R 1561/2010-4, a iii) v námietkovom konaní B 1 023 680 pred námietkovým oddelením.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza ako jediný odvolací dôvod porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (1) v rozsudku vo veci T-423/12 týkajúceho sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 4 546 248 („napadnutá ochranná známka“). Všeobecný súd sa údajne dopustil týchto pochybení vo svojom rozhodnutí, ktorým potvrdil pravdepodobnosť zámeny, ktoré konštatoval žalovaný:

               1.

               nesprávne posúdil znaky relevantnej časti verejnosti, pretože nezohľadnil skutočnosť, že ku dňu, keď bola podaná prihláška napadnutej ochrannej známky („relevantný dátum“), sa služba Skype odvolateľa zakladala na úplne novej a inovatívnej forme technológie, a relevantná časť verejnosti tak disponovala nadpriemernými odbornými technickými znalosťami a zvýšenou schopnosťou rozlišovať medzi ochrannými známkami;

               2.

               zdá sa, že zo skutočnosti, že odvolateľ uznal, že tovary a služby chránené napadnutou ochrannou známkou sú totožné s niektorými tovarmi a službami chránenými skoršou ochrannou známou, nesprávne odvodil záver, že uznal aj zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť a/alebo dobré meno staršej ochrannej známky v oblastiach, ktoré sa prekrývali s opisom napadnutej ochrannej známky k relevantnému dátumu;

               3.

               opakovane sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri hodnotení preskúmania vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti dotknutých ochranných známok, ktoré vykonal žalovaný, najmä tým, že vychádzal z nesprávnej právnej fikcie, že priemerný spotrebiteľ číta jednotlivé krátke slová zľava doprava, a tým, že prikladal neprimeraný význam náhodnej okolnosti, že obe ochranné známky začínajú písmenami S-K-Y; tým, že nezohľadnil, že koncepčný rozdiel týchto dvoch ochranných známok vyvažuje prípadnú vizuálnu nebo fonetickú podobnosť;

               4.

               dopustil sa dvoch závažných nesprávnych posúdení, pretože potvrdil tvrdenie žalovaného, že staršia ochranná známka má vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť, pokiaľ ide o tovary a služby mimo „jadra“ služieb televízneho vysielania vedľajších účastníkov konania: po prvé, nesprávne vychádzal z používania skoršej ochrannej známky v súvislosti s určením rozlišovacej spôsobilosti iných služieb, pokiaľ ide o „jadro“ služieb vedľajších účastníkov konania; po druhé, zohľadnil dôkazy používania pochádzajúce z neskoršej doby, ako je relevantný dátum;

               5.

               dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia vo viacerých aspektoch, keď pri posudzovaní celkovej pravdepodobnosti zámeny nevzal do úvahy:

                           i.

                           dobré meno, ktoré mala napadnutá ochranná známka k relevantnému dátumu; a

                           ii.

                           skutočné dôkazy o tom, že dotknuté ochranné známky spoločne existovali na trhu viac než desať rokov, bez toho, aby vedľajší účastníci konania podali žalobu pre porušenie, čo svedčí v prospech toho, že k relevantnému dátumu neexistovala pravdepodobnosť zámeny.

         V dôsledku toho odvolateľ žiada, aby Súdny dvor: 1. zrušil rozhodnutie Všeobecného súdu vo veci T-423/12 a vrátil žalovanému prihlášku na zápis na účely pokračovania v konaní; a 2. uložil povinnosť, aby boli nahradené trovy konania odvolateľa.

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec C-98/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  24. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trani — Taliansko) — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú — Doložka 8 — Údaje, ktoré musia byť uvedené v zmluve na dobu určitú uzatvorenej na účely zastupovania neprítomného pracovníka — Zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov — Konformný výklad)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/12

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trani — Taliansko) — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA
   (Vec C-98/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú - Doložka 8 - Údaje, ktoré musia byť uvedené v zmluve na dobu určitú uzatvorenej na účely zastupovania neprítomného pracovníka - Zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov - Konformný výklad)
   2010/C 221/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Trani

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Francesca Sorge

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Trani — Výklad doložky 8 prílohy k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá pre uzavretie pracovnej zmluvy na dobu určitú na účely zastupovania nestanovuje povinnosť uviesť mená a priezviská zastupovaných a dôvody zastupovania

      Výrok rozsudku

               1.

               Doložka 8 bod 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa musí vykladať v tomto zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá zrušila povinnosť zamestnávateľa uviesť v zmluvách na dobu určitú uzavretých na účely zastupovania neprítomných pracovníkov mená týchto pracovníkov a dôvody ich zastupovania, a ktorá sa obmedzuje na stanovenie, že takéto zmluvy na dobu určitú musia byť písomné a musia uvádzať dôvody využitia týchto zmlúv, pokiaľ sú tieto nové podmienky kompenzované prijatím ďalších záruk a ochranných opatrení alebo pokiaľ sa týkajú len obmedzenej kategórie pracovníkov, ktorí uzavreli pracovnú zmluvu na dobu určitú, overenie čoho prináleží vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Doložka 8 ods. 3 tejto rámcovej dohody nemá priamy účinok, a vnútroštátnemu súdu preto prináleží, aby v prípade, že dospeje k záveru o nezlučiteľnosti vnútroštátnej právnej úpravy spornej vo veci samej s právom Únie, nevylúčil jej uplatnenie, ale aby ju v čo najvyššej možnej miere vykladal v súlade so smernicou 1999/70 a s cieľom sledovaným rámcovou dohodou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.