title: Vec T-752/14: Žaloba podaná 12. novembra 2014 – Combaro/Komisia

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/39

         Žaloba podaná 12. novembra 2014 – Combaro/Komisia
   (Vec T-752/14)
   (2015/C 034/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Combaro SA (Lausanne, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Ehle, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 16. júla 2014 (REM 05/2013), ktorým bola zamietnutá žiadosť o odpustenie dovozného cla vo výške 4 61  415,12 eura a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že clo vybraté a posteriori za dovoz ľanového plátna z Lotyšska v rokoch 1999 až 2002, má byť podľa článku 239 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) vzhľadom na osobitné okolnosti odpustené. Ako osobitné okolnosti žalobkyňa uvádza závažné porušenie povinností lotyšských colných orgánov, závažné porušenie povinností Európskej komisie/OLAF-u, ako aj vážne pochybenie nemeckých colných orgánov. Podľa žalobkyne tieto okolnosti nevyplývajú z jej hrubej nedbanlivosti.


title: Vec C-486/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španielsko) – Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Španielsko) – Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez
   (Vec C-486/13) (1)

   2014/C 184/41
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec T-305/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. apríla 2014 – Unicid/Komisia ( „Štátna pomoc — Rámcová schéma opatrení prijatých poľnohospodárskymi medziprofesijnými organizáciami uznanými vo Francúzsku v prospech členov zastúpených poľnohospodárskych organizácií — Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stávajú povinnými — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom — Zrušenie rozhodnutia — Zastavenie konania“ )

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. apríla 2014 – Unicid/Komisia
   (Vec T-305/09) (1)

   ((„Štátna pomoc - Rámcová schéma opatrení prijatých poľnohospodárskymi medziprofesijnými organizáciami uznanými vo Francúzsku v prospech členov zastúpených poľnohospodárskych organizácií - Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stávajú povinnými - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom - Zrušenie rozhodnutia - Zastavenie konania“))
   2014/C 253/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Union nationale interprofessionnelle cidricole (Unicid) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: V. Ledoux a B. Néouze, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, neskôr B. Stromsky a S. Thomas a napokon B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 7846 v konečnom znení z 10. decembra 2008 o štátnej pomoci č. 561/2008, týkajúcej sa rámcovej schémy opatrení prijatých poľnohospodárskymi medziprofesijnými organizáciami uznanými vo Francúzsku v prospech členov zastúpených poľnohospodárskych organizácií

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009.


title: vec C-89/09: Žaloba podaná 2. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/23

         Žaloba podaná 2. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (vec C-89/09)
   2009/C 113/45
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a E. Traversa, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že obmedzila na jednu štvrtinu obchodný podiel, a teda aj hlasovacie práva, ktoré v Société d’Exercice Libéral à Responsabilité Limitée (spoločnosť s ručením obmedzením pre výkon slobodného povolania) prevádzkujúcej laboratóriá biomedicínskych analýz môžu vlastniť osoby, ktoré nie sú biológovia, a tým, že im zakázala účasť na základnom imaní viac ako dvoch spoločností založených s cieľom spoločnej prevádzky jedného alebo viacerých laboratórií biomedicínskych analýz, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody založené na porušení článku 43 Zmluvy ES.
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že vnútroštátna legislatíva tým, že obmedzila na maximálne 25 % obchodný podiel, ktorý môžu mať v Société d’Exercice Libéral à Responsabilité Limitée (spoločnosť s ručením obmedzením pre výkon slobodného povolania) prevádzkujúcej laboratóriá biomedicínskych analýz spoločníci, ktorí nie sú odborníkmi v danej oblasti, nenáležitým spôsobom obmedzila slobodu usadiť sa garantovanú Zmluvou. Cieľ ochrany verejného zdravia, ktorý žalovaná uvádza na jej odôvodnenie, by v skutočnosti mohol byť dosiahnutý prostredníctvom menej obmedzujúcich opatrení než sú tie, o ktoré ide v predmetnom prípade. Komisia v tomto ohľade tvrdí, že hoci sa zdá byť odôvodnené vyžadovať, aby biomedicínske analýzy vykonával kompetentný personál s primeraným odborným vzdelaním, vyžadovanie takejto kvalifikácie len na účely vlastníctva biomedicínskych laboratórií alebo práva ich prevádzkovania sa naopak zdá byť neprimerané sledovanému cieľu.
   V druhom žalobnom dôvode Komisia kritizuje všeobecný zákaz pre neodborníkov podieľať sa na základnom imaní viac ako dvoch spoločností založených na účely spoločnej prevádzky jedného alebo viacerých laboratórií biomedicínskych analýz. Cieľ chrániť rozhodovaciu právomoc a finančnú nezávislosť odborníkov z daného sektora a potreba zabezpečiť homogénne rozmiestnenie laboratórií na celom území štátu, na ktoré sa odvoláva žalovaná, neodôvodňujú vnútroštátne opatrenia s obmedzujúcim účinkom.


title: Vec T-12/08 P-RENV-RX: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. júla 2010 — M/EMA ( „Odvolanie — Verejná služba — Preskúmanie rozsudku Všeobecného súdu — Stav konania dovoľuje rozhodnúť vo veci“ )

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júla 2010 — M/EMA
   (Vec T-12/08 P-RENV-RX) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Preskúmanie rozsudku Všeobecného súdu - Stav konania dovoľuje rozhodnúť vo veci)
   2010/C 234/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: M (Browbourne, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: V. Salvatore a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 19. októbra 2007, M/EMEA (F-23/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), ktorým sa odvolateľ domáha zrušenia tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu Európskej únie, aby rozhodol o návrhoch na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú údajne utrpel pán M.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-200/17: Žaloba podaná 29. marca 2017 – SB/EUIPO

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/29

         Žaloba podaná 29. marca 2017 – SB/EUIPO
   (Vec T-200/17)
   (2017/C 178/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SB (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie výkonného riaditeľa Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 2. júna 2016, ktorým bolo zamietnuté druhé predĺženie zmluvy žalobkyne, ako aj zamietavé rozhodnutie prijaté výkonným riaditeľom EUIPO z 19. decembra 2016 týkajúce sa sťažnosti žalobkyne z 1. septembra 2016,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený porušení Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie tým, že došlo k uplatneniu interných pravidiel žalovaného, ktorými boli dočasní zamestnanci so zmluvami na dobu neurčitú postavení na roveň úradníkom. Okrem toho zavedením rozlišovania medzi dočasnými zamestnancami so zmluvami na dobu určitú a dočasnými zamestnancami so zmluvami na dobu neurčitú porušuje žalovaný služobný poriadok a v prejednávanom prípade zásadu rovnosti zaobchádzania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia alebo protiprávneho, nekonzistentného a nedostatočného odôvodnenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosť starostlivosti o zamestnanca.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na diskriminácii na základe veku v dôsledku výkonu personálnej politiky smerujúcej k zníženiu priemerného veku zamestnancov zo strany žalovaného.


title: Vec T-161/12: Žaloba podaná 11. apríla 2012 — Free/ÚHVT — Conradi + Kaiser (FreeLounge)

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/22

         Žaloba podaná 11. apríla 2012 — Free/ÚHVT — Conradi + Kaiser (FreeLounge)
   (Vec T-161/12)
   2012/C 194/37
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Free (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: Y. Coursin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. januára 2012 vo veci R 437/2011-2,

               —

               rozhodol, že prihláška spornej ochrannej známky musí byť v celom rozsahu zamietnutá na základe článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom, ako aj pred ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „FreeLounge“ pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 35 a 41 — prihláška č. 8442832.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: francúzska obrazová ochranná známka „free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX“ č. 99785839 pre výrobky a služby zaradené do tried 9 a 38, francúzska slovná ochranná známka „FREE“ č. 1734391 pre služby zaradené do triedy 38, obchodné meno „FREE“ používané v obchodnom styku vo Francúzsku, doménové meno „FREE.FR“ používané v obchodnom styku.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-351/05: Žaloba podaná 22. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Estónskej republike

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/12

         Žaloba podaná 22. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Estónskej republike
   (Vec C-351/05)
   (2005/C 281/23)
   Jazyk konania: estónčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a E. Randvere splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Estónskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil, že Estónska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES1 z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               —

               zaviazal Estónsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 1. júla 2004.


title: Vec C-331/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče – Slovinsko) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Slovinská republika (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica 77/388/EHS — Článok 2 bod 1 a článok 4 ods. 1 — Podliehanie dani — Plnenia týkajúce sa nehnuteľností — Predaj pozemkov zaradených do súkromného majetku fyzickej osoby, ktorá je súkromným podnikateľom — Zdaniteľná osoba konajúca ako zdaniteľná osoba)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče – Slovinsko) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Slovinská republika
   (Vec C-331/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 2 bod 1 a článok 4 ods. 1 - Podliehanie dani - Plnenia týkajúce sa nehnuteľností - Predaj pozemkov zaradených do súkromného majetku fyzickej osoby, ktorá je súkromným podnikateľom - Zdaniteľná osoba konajúca ako zdaniteľná osoba))
   (2015/C 294/17)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Žalovaná: Slovinská republika

      Výrok rozsudku

   Článok 2 bod 1 a článok 4 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, o aké ide vo veci samej, keď zdaniteľná osoba kúpila pozemky, pričom niektoré z nich patrili do jej súkromného majetku a iné do majetku jej podniku, a na všetkých z nich nechala postaviť ako zdaniteľná osoba obchodné centrum, ktoré následne predala spolu s pozemkami, na ktorých bola postavená táto stavba, má podliehať dani z pridanej hodnoty predaj pozemkov, ktoré patrili do súkromného majetku tejto zdaniteľnej osoby, keďže uvedená zdaniteľná osoba pri tomto plnení konala ako zdaniteľná osoba.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. septembra 2004 vo veci C-297/02: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (FEOGA — Účtovná uzávierka — Verejné skladovanie alkoholu — Pomoc výrobe olivového oleja — Rozpočtové roky 1997, 1998 a 1999 — Rozhodnutie 2002/523/ES)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 23. septembra 2004
   vo veci C-297/02: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (FEOGA - Účtovná uzávierka - Verejné skladovanie alkoholu - Pomoc výrobe olivového oleja - Rozpočtové roky 1997, 1998 a 1999 - Rozhodnutie 2002/523/ES)
   (2004/C 284/03)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-297/02, Talianska republika (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, za právnej pomoci M. Fiorilli) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: A. Aresu), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosti podľa článku 230 ES podaná 21. augusta 2002, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda A. Rosas, sudcovia R. Schintgen a N. Colneric (spravodajkyňa), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 23. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 247 z 12.10.2002


title: Vec T-167/12 P: Odvolanie podané 4. apríla 2012 : Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  8. februára 2012 vo veci F-23/11, AY/Rada

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/17

         Odvolanie podané 4. apríla 2012: Rada Európskej únie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 8. februára 2012 vo veci F-23/11, AY/Rada
   (Vec T-167/12 P)
   2012/C 184/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A.-F. Jensen, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: AY (Bousval, Belgicko)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 8. februára 2012, AY/Rada (F-23/11),

               —

               vrátil vec na rozhodnutie Súdu pre verejnú službu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení stanoviska Súdu pre verejnú službu týkajúceho sa preskúmania žalobného dôvodu, ktorý bol vznesený počas prvostupňového konania a ktorý bol založený na porušení článku 24a a článku 45 ods. 1 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, podľa ktorého Rada pri porovnaní hodnotenia zásluh a predovšetkým pri odbornom vzdelávaní nezohľadnila, že dotknutá osoba úspešné absolvovala program vzdelávania upravený v rámci certifikácie úradníkov skupiny AST na vstup do skupiny AD (body 23 až 32 napadnutého rozsudku). Rada uvádza, že konštatovania uvedené v bode 28 rozsudku, podľa ktorého certifikácia úradníkov skupiny AST vychádza podľa definície z odborného vzdelávania, je právne nesprávne alebo prinajmenšom nepresné.

               2.

               Podľa druhého odvolacieho dôvodu, ktorý je založený na skreslení skutočností a dôkazov, nenachádza Súd pre verejnú službu pre záver uvedený v bode 35 napadnutého rozsudku „menovací orgán pred tým, ako vypracoval zoznam úradníkov platovej triedy AST 8, ktorí budú povýšení do triedy AST9 z titulu povyšovania v roku 2010, nezohľadnil certifikáciu úradníkov v rámci ich porovnania hodnotenia zásluh“ v spise žiadnu podporu.


title: Vec C-150/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 29. marca 2012 — Eva-Marie Brännström a Rune Brännström/Ryanair Holdings plc

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 29. marca 2012 — Eva-Marie Brännström a Rune Brännström/Ryanair Holdings plc
   (Vec C-150/12)
   2012/C 157/06
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Eva-Marie Brännström a Rune Brännström

      Odporkyňa: Ryanair Holdings plc

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je dopravca zodpovedný tiež za škodu spôsobenú omeškaním podľa článku 19 Montrealského dohovoru aj v prípade, keď sa príchod cestujúcich na miesto určenia oneskorí v dôsledku neuskutočnenia letu? Je dôležitý moment, kedy bol let zrušený, napríklad, po odbavení?

               2.

               Môže technický problém na letisku, ktorý samostatne alebo spolu s meteorologickými podmienkami neumožňuje pristátie, predstavovať „mimoriadne okolnosti“ podľa článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)? Môže mať na posúdenie týchto okolností vplyv tiež skutočnosť, že letecká spoločnosť už bola upovedomená o technickom probléme?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku v bode 2, aké opatrenia musí letecká spoločnosť prijať, aby bola oslobodená od povinnosti platiť náhradu podľa článku 5 ods. 3 nariadenia?

                           —

                           Možno od leteckej spoločnosti vyžadovať, a ak áno, za akých podmienok a v akom rozsahu, aby disponovala inými dostupnými prostriedkami vo forme napríklad lietadiel alebo posádky, ktorá bude schopná prevádzkovať let, ktorý by musel byť inak zrušený, alebo aby bola schopná prevádzkovať náhradný let namiesto zrušeného letu?

                           —

                           Možno od leteckej spoločnosti vyžadovať, aby ponúkla cestujúcim presmerovanie podľa článku 8 ods. 1 písm. b) (nariadenia)? Ak áno, aké povinnosti má potom prevádzkujúci letecký dopravca, napríklad, pokiaľ ide o čas odletu alebo využitie iných dopravcov?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na otázku v bode 1, existuje nejaký rozdiel medzi opatreniami, ktoré musí letecká spoločnosť prijať, aby bola oslobodená od povinnosti platiť náhradu podľa článku 5 ods. 3 nariadenia a opatreniami, ktoré musí prijať, aby bola oslobodená od zodpovednosti za škodu podľa článku 19 Montrealského dohovoru?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 Text s významom pre EHP (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-229/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. mája 2012 — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a i.

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 14. mája 2012 — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a i.
   (Vec C-229/12)
   2012/C 217/18
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fastweb SpA

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a i.

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia práva Únie platné v danom odvetví a najmä ustanovenia smernice č. 2002/20/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bránia uvedenej vnútroštátnej právnej úprave, najmä zákonu č. 266 z roku 2005, a to najmä vzhľadom na spôsob jej konkrétneho uplatňovania v regulačnej oblasti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337).


title: Vec C-101/06: Žaloba podaná  21. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/21

         Žaloba podaná 21. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-101/06)
   (2006/C 86/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/20/ES zo 4. apríla 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa uplatňovania dobrej klinickej praxe počas klinických pokusov s humánnymi liekmi (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               určil, že Francúzska republika si tým, že Komisii nebolo oznámené znenie zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/20/ES zo 4. apríla 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa uplatňovania dobrej klinickej praxe počas klinických pokusov s humánnymi liekmi, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               3.

               zaviazal Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2001/20/ES uplynula 30. apríla 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 121, s. 34; Mim. vyd. 13/026, s. 299.


20150731048617042015/C 270/52512013TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150629424211Vec T-51/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2015 – Evropaïki Dynamiki/EIB
 ---documentbreak--- C2702015SK4210120150629SK0052421421Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2015 – Evropaïki Dynamiki/EIB
   (Vec T-51/13) (
         1
      )2015/C 270/52Jazyk konania: gréčtinaPredseda prvej komory nariadil výmaz veci.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec C-542/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 27. novembra 2014 – SIA „VM Remonts“ (predtým SIA „DIV un Ko“ ), SIA „Ausma grupa“ a SIA „Pārtikas kompānija“ /Konkurences padome

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 27. novembra 2014 – SIA „VM Remonts“ (predtým SIA „DIV un Ko“), SIA „Ausma grupa“ a SIA „Pārtikas kompānija“/Konkurences padome
   (Vec C-542/14)
   (2015/C 056/08)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky: SIA „VM Remonts“ (predtým SIA „DIV un Ko“), SIA „Ausma grupa“ a SIA „Pārtikas kompānija“

      Odporkyňa: Konkurences padome

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa určila účasť podniku na dohode obmedzujúcej hospodársku súťaž, treba preukázať osobné správanie vedúceho predstaviteľa podniku alebo jeho vedomosť, či súhlas so správaním osoby, ktorá poskytuje podniku externé služby a zároveň koná v mene iných účastníkov prípadnej zakázanej dohody?


title: Vec C-130/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Paul Fastrez, Henriette Fastrez/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Paul Fastrez, Henriette Fastrez/Région wallonne
   (Vec C-130/09)
   2009/C 153/37
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Paul Fastrez, Henriette Fastrez

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 1 ods. 5 smernice 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) vykladať tak, že zo svojej pôsobnosti vylučuje právnu úpravu — akou je dekrét valónskeho regiónu zo 17. júla 2008 o niektorých povoleniach, na ktoré sa vzťahujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu — ktorá uvádza, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“ na udelenie stavebného povolenia, environmentálneho povolenia a osobitných povolení na činnosti a práce, ktoré táto právna úprava taxatívne vymedzuje a ktorá „schvaľuje“ povolenia, pre ktoré je uvedené, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“?

               2.

                           a)

                           Bránia články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (2) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3) právnemu systému, kde je povolenie na uskutočnenie projektu, u ktorého sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie, vydané legislatívnym aktom, proti ktorému neexistuje opravný prostriedok pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú stránku rozhodnutia, ktoré povoľuje uskutočniť projekt?

                           b)

                           Má sa článok 9 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (4), vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, na ktoré sa vzťahuje ustanovenie článku 6, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

                           c)

                           So zreteľom na Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, má sa článok 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec F-96/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 5. februára 2016 – Bulté a Krempa/Komisia (Verejná služba — Pozostalí zosnulého bývalého úradníka — Dôchodky — Pozostalostné dôchodky — Článok 85 služobného poriadku — Náhrada neoprávnených platieb — Neoprávnenosť platby — Zjavná povaha neoprávnenosti platby — Absencia)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 5. februára 2016 – Bulté a Krempa/Komisia
   (Vec F-96/14) (1)

   ((Verejná služba - Pozostalí zosnulého bývalého úradníka - Dôchodky - Pozostalostné dôchodky - Článok 85 služobného poriadku - Náhrada neoprávnených platieb - Neoprávnenosť platby - Zjavná povaha neoprávnenosti platby - Absencia))
   (2016/C 106/56)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Hilde Bulté a Tom Krempa (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Lombaert a A. Surny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, neskôr G. Gattinara, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie týkajúceho sa spätného preskúmania pozostalostných dôchodkov priznaných žalobcom a nariaďujúceho náhradu zvyšných súm, ktoré boli neoprávnene vybrané

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 22. novembra 2013, ako vyplýva zo stanoviska Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov z toho istého dňa, o zmene výšky dôchodkov priznaných pani Bulté a pánovi Krempa ako pozostalým zosnulého bývalého úradníka so spätným účinkom od 1. augusta 2010 a o vrátení súm, ktoré boli v období od 1. augusta 2010 do novembra 2013 neoprávnene vyplatené, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná vrátiť pani Bulté a pánovi Krempa sumy odpočítané z ich dôchodkov podľa rozhodnutia uvedeného v bode 1 tohto výroku.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015, s. 49.


title: Vec T-296/15: Žaloba podaná 5. júna 2015 – Industrias Químicas del Vallés/Komisia

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/19

         Žaloba podaná 5. júna 2015 – Industrias Químicas del Vallés/Komisia
   (Vec T-296/15)
   (2015/C 254/22)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Španielsko) (v zastúpení: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas a C. Vila Gisbert, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               neuplatňoval nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, najmä článok 24 a bod 4 prílohy II tohto nariadenia,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/408 z 11. marca 2015 v rozsahu, v akom sa týka zahrnutia metalaxylu do zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť, obsiahnutého v jeho prílohe,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že vykonávacie nariadenie bolo prijaté na základe protiprávneho predpisu, keďže nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh je v rozpore s právom Európskej únie, pretože:

                           —

                           porušuje zásadu obozretnosti tým, že stanovuje mechanizmus náhrady účinných látok na základe hypotetických rizík, ktoré nie sú objektívne odôvodnené,

                           —

                           pokiaľ sa týka autorizovaných látok, porušuje zásadu proporcionality tým, že prekračuje to, čo je striktne nevyhnutné na dosiahnutie cieľa vysokej úrovne ochrany,

                           —

                           narúša hospodársku súťaž na vnútornom trhu tým, že presadzuje náhradu látok za daných podmienok a

                           —

                           porušuje povinnosť odôvodnenia vo vzťahu ku kritériu „značný podiel neúčinných izomérov,“ uvedenému v bode 4 prílohy II nariadenia (ES) č. 1107/2009.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že nariadenie (EÚ) č. 2015/408 porušuje povinnosť odôvodnenia, keďže chýba odôvodnenie zahrnutia metalaxylu do zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť na základe vedeckých a technických kritérií a porušuje zákaz diskriminácie vo vzťahu k metalaxylu-M.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že nariadenie (EÚ) č. 2015/408 porušuje zásadu proporcionality vo vzťahu k cieľom zníženia rizík pre zdravie a životné prostredie, ktoré presadzuje Európska únia.


title: Vec C-459/08: Žaloba podaná 21. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/21

         Žaloba podaná 21. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-459/08)
   (2008/C 313/31)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala a neuverejnila zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (1) zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 20. októbra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 22.


title: Vec F-41/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. júna 2012 — Mocová/Komisia ( „Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Neobnovenie pracovnej zmluvy na dobu určitú — Voľná úvaha — Článok 8 PZOZ — Článok 4 rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u z  30. júna 2005 o novej politike v oblasti prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov OLAF-u — Maximálna doba zmlúv dočasných zamestnancov“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. júna 2012 — Mocová/Komisia
   (Vec F-41/11) (1)

   (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Neobnovenie pracovnej zmluvy na dobu určitú - Voľná úvaha - Článok 8 PZOZ - Článok 4 rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u z 30. júna 2005 o novej politike v oblasti prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov OLAF-u - Maximálna doba zmlúv dočasných zamestnancov)
   2012/C 227/59
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dana Mocová (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o predĺženie jej zmluvy dočasného zamestnanca podľa článku 2 písm. a) PZOZ

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011, s. 51.


title: Vec T-266/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  31. marca 2014 – El Gazaerly/Rada

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/38

         Uznesenie Všeobecného súdu z 31. marca 2014 – El Gazaerly/Rada
   (Vec T-266/11) (1)

   2014/C 184/61
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec C-121/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  24. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/44

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-121/09) (1)

   2010/C 63/73

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec T-399/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júna 2011 — ArcelorMittal España/Komisia

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/21

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júna 2011 — ArcelorMittal España/Komisia
   (Vec T-399/10) (1)

   2011/C 219/34
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-252/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Cleversafe/EUIPO (Beyond Scale)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/62

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Cleversafe/EUIPO (Beyond Scale)
   (Vec T-252/16) (1)

   (2017/C 144/94)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 8.8.2016.


title: Vec T-278/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. novembra 2012 — ClientEarth a i./Komisia [ „Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Konkludentné zamietnutie prístupu — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Zjavná neprípustnosť“ ]

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/46

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. novembra 2012 — ClientEarth a i./Komisia
   (Vec T-278/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Konkludentné zamietnutie prístupu - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 26/90
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo), Friends of the Earth Europe (Amsterdam, Holandsko), Stichting FERN (Leiden, Holandsko) a Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a C. ten Dam, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta prístup žalobkýň k niektorým dokumentom podľa článku 18 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, s. 16)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania ClientEarth, Friends of the Earth Europe, Stichting FERN a Corporate Europe Observatory, ktoré znášajú štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


               28.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/13

         Žiadosť zo strany Fürstliches Landgericht rozhodnutím z 31. januára 2007 o poradné stanovisko súdneho dvora EZVO v trestnom konaní proti Sedin Poric

   (Vec E-1/07)
   (2007/C 143/08)
   Rozhodnutím z 31. januára 2007, ktoré bolo doručené podateľni súdu 7. februára 2007, požiadal Fürstliches Landgericht von Liechtenstein (Krajinský kniežací súd, Lichtenštajnsko) súdny dvor EZVO o poradné stanovisko v trestnom konaní proti Sedin Poric v týchto otázkach:

               1.

               Je ustanovenie ako napr. článok 57 lichtenštajnského zákona o právnych zástupcoch (Rechtsanwaltsgesetz), podľa ktorého v konaniach, v ktorých zastupuje stranu právny zástupca alebo do ktorého sa musí zapojiť obhajca, európsky právny zástupca poskytujúci služby musí privolať miestneho právneho zástupcu (Einvernehmensrechtsanwalt), v spolupráci s ktorým musí potom podľa článku 49 lichtenštajnského zákona o právnych zástupcoch konať, zlučiteľné s ustanoveniami Dohody o EHP týkajúcich sa slobody poskytovania služieb (článok 36 ods. 1 Dohody o EHP), a najmä so smernicou Rady 77/249/EHS z 22. marca 1977 na uľahčenie účinného výkonu slobody právnikov poskytovať služby, a konkrétne s druhou zarážkou jej článku 5?

               2.

               V prípade zápornej odpovede súdneho dvora EZVO na prvú otázku: môže sa opatrenie vnútroštátneho právneho predpisu, ako je článok 57 lichtenštajnského zákona o právnych zástupcoch, ktorý náležite netransponuje do vnútroštátneho právneho predpisu smernicu prijatú podľa článku 7 písm. b) Dohody o EHP, napr. smernicu spomenutú v prvej otázke, aj napriek tomu uplatňovať v štáte, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP?


title: Vec T-111/17: Žaloba podaná 20. februára 2017 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/30

         Žaloba podaná 20. februára 2017 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)
   (Vec T-111/17)
   (2017/C 213/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Computer Market (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: B. Dimitrova, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „COMPUTER MARKET“ – prihláška č. 14 688 477.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2016 vo veci R 1778/2016-2.

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 60 ods. 1 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-55/16 P: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – De Nicola/EIB („Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotenie za rok 2009 — Nesprávne právne posúdenie — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – De Nicola/EIB
   (Vec T-55/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotenie za rok 2009 - Nesprávne právne posúdenie - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“))
   (2017/C 221/36)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: G. Nuvoli a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie, ktoré bolo podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudca) z 18. decembra 2015, De Nicola/EIB (F-45/11, EU:F:2015:167), a v ktorom sa navrhuje čiastočné zrušenie tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Carlo De Nicola znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy Európskej investičnej banky (EIB) v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Spojené veci T-84/14 a T-97/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. februára 2016 – Harrys Pubar a Harry’s New York Bar/EUIPO – Harry’s New York Bar a Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky HARRY’S NEW YORK BAR — Skoršia národná obrazová ochranná známka PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Čiastočné zamietnutie zápisu — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. februára 2016 – Harrys Pubar a Harry’s New York Bar/EUIPO – Harry’s New York Bar a Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)
   (Spojené veci T-84/14 a T-97/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky HARRY’S NEW YORK BAR - Skoršia národná obrazová ochranná známka PUB CASINO Harrys RESTAURANG - Čiastočné zamietnutie zápisu - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 111/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: L.-E. Ström, advokát) (vec T-84/14) a Harry’s New York Bar SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: S. Arnaud, advokát) (vec T-97/14)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: Harry’s New York Bar SA (vec T-84/14) a Harrys Pubar AB (vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom vo veci T-97/14)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. novembra 2013 (spojené veci R 1038/2012-1 a R 1045/2012-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Harrys Pubar AB a Harry’s New York Bar SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Vo veci T-84/14 sa zrušuje bod 1 výroku rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 14. novembra 2013 (spojené veci R 1038/2012-1 a R 1045/2012-1), týkajúceho sa námietkového konania medzi Harrys Pubar AB a Harry’s New York Bar SA.

               2.

               Vo veci T-97/14 sa žaloba Harry’s New York Bar SA zamieta.

               3.

               Harry’s New York Bar je povinný znášať svoje vlastné trovy konania, dve tretiny trov konania, ktoré vznikli Harrys Pubar v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj trov konania, ktoré vznikli Harrys Pubar v konaní pred odvolacím senátom EUIPO. EUIPO je povinný znášať vlastné trovy konania, ako aj tretinu trov konania, ktoré vznikli Harrys Pubar v konaní pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-354/04 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  27. februára 2007 – Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti/Rada Európskej únie, Španielske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Odvolanie — Európska únia — Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Spoločné pozície 2001/931/SZBP, 2002/340/SZBP a 2002/462/SZBP — Opatrenia týkajúce sa osôb, skupín a entít zapojených do teroristických činov — Žaloba o náhradu škody — Právomoc Súdneho dvora)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. februára 2007 – Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti/Rada Európskej únie, Španielske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-354/04 P) (1)

   (Odvolanie - Európska únia - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Spoločné pozície 2001/931/SZBP, 2002/340/SZBP a 2002/462/SZBP - Opatrenia týkajúce sa osôb, skupín a entít zapojených do teroristických činov - Žaloba o náhradu škody - Právomoc Súdneho dvora)
   (2007/C 95/05)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti (v zastúpení: D. Rouget, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Finnegan a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhá komora) zo 7. júna 2004, Gestoras Pro Amnistía a i./Rada (T-333/02), ktorým zamietol ich žalobu o náhradu škody, ktorá im údajne vznikla zápisom Gestoras Pro Amnistía do zoznamu vypracovaného podľa právnej úpravy týkajúcej sa boja proti terorizmu
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Gestoras Pro Amnistía, J. M. Olano Olano a J. Zelarain Errasti sú povinní nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec C-65/15: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Vitovi Santorovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/11

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Vitovi Santorovi
   (Vec C-65/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/14)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Vito Santoro

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec F-5/16: Žaloba podaná 24. januára 2016 – ZZ/Komisia

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/37

         Žaloba podaná 24. januára 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-5/16)
   (2016/C 145/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca ZZ (v zastúpení: O. Mader, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o neprekvalifikovaní zmluvy žalobcu ako dočasného zamestnanca, alebo, alternatívne, priznanie náhrady za spôsobenú majetkovú škodu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 9. apríla 2015 týkajúce sa prekvalifikovania zmluvy žalobcu, a v potrebnom rozsahu aj rozhodnutia z 13. októbra 2015 (R/513/15), ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu,

               —

               alternatívne, uložiť Komisii povinnosť nahradiť škodu, ktorá žalobcovi vznikla zamietnutím jeho žiadosti o prekvalifikovanie zmluvy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-451/10 P: Odvolanie podané 15. septembra 2010 : Télévision française 1 SA (TF1) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  1. júla 2010 v spojených veciach T-568/08 a T-573/08, M6 a TF1/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/15

         Odvolanie podané 15. septembra 2010: Télévision française 1 SA (TF1) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 1. júla 2010 v spojených veciach T-568/08 a T-573/08, M6 a TF1/Komisia
   (Vec C-451/10 P)
   ()
   2010/C 328/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Télévision française 1 SA (TF1) (v zastúpení: J.-P. Hordies, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Métropole télévision (M6), Canal +, Európska komisia, Francúzska republika, France Télévisions

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť toto odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 1. júla 2010 v spojených veciach T-568/08 a T-573/08, M6 a TF1 proti Komisii,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania,

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody.
   Télévision française 1 SA (TF1) Všeobecnému súdu vytýka, že v súvislosti s posúdením zlučiteľnosti pomoci poskytnutej France télévisions so spoločným trhom, nezohľadnil existenciu závažných ťažkostí, ktoré boli dôvodom začatia konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ a tým potvrdil rozhodnutie Komisie. Odvolateľka vo svojom prvom odvolacom dôvode ďalej uvádza porušenie pravidiel týkajúcich sa dôkazného bremena a zabezpečovania dôkazov, lebo Všeobecný súd, keďže sa neuspokojil s dôkazom o tom, že pomoc nebola poskytnutá, požiadal žalobkyne, aby predložili dôkaz o tom, že existujú závažné pochybnosti v súvislosti so skutočným prijatím oznámenej dotácie.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd pri uplatnení článku 106 ods. 2 ZFEÚ právne pochybil jednak keď rozhodol, že zníženie príjmov France Télévisions z reklamy, hoci bolo spôsobené nesprávnym riadením, mohlo byť vyvážené štátnou pomocou a jednak, keď uviedol, že uplatnenie citovaného článku neprihliada na efektívnosť fungovania vo verejnom záujme.


title: Vec C-475/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Protodikeio Rethymnis (Grécko) 17. augusta 2016 – trestné konanie proti K

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Protodikeio Rethymnis (Grécko) 17. augusta 2016 – trestné konanie proti K
   (Vec C-475/16)
   (2016/C 428/10)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Protodikeio Rethymnis (Μοnomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis)
   (Trestný súd prvého stupňa v meste Rethymno, rozhodujúci ako samosudca, Grécko)

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   K

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ukladajú článok 19 ZEÚ a tiež články 263, 266 a 267 ZFEÚ, ako aj zásada lojálnej spolupráce (článok 4 ods. 3 ZEÚ), na základe ktorých sú členské štáty a ich príslušné orgány povinné prijať všetky opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy, aby napravili porušenie práva Únie a aby dosiahli súlad s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie, najmä ak ide o otázku platnosti aktov orgánov Únie s účinkom erga omnes, povinnosť členských štátov zrušiť alebo príslušným spôsobom zmeniť právny predpis, ktorým sa prebrala smernica, ktorú následne Súdny dvor vyhlásil za neplatnú z dôvodu rozporu s ustanoveniami (porušenia ustanovení) Zmlúv alebo Charty základných práv Európskej únie, a to s cieľom zabezpečiť vykonanie rozsudku Súdneho dvora a týmto spôsobom napraviť porušenie Zmlúv alebo Charty a predísť ďalším porušeniam v budúcnosti?

               2.

               Má sa v súvislosti s predchádzajúcou otázkou článok 266 ZFEÚ (bývalý článok 233 ZES) vykladať v tom zmysle, že pojem „orgán alebo úrad alebo agentúra“ zahŕňa (v širšom zmysle alebo analogicky) aj členský štát, ktorý do svojho právneho poriadku prebral smernicu, následne vyhlásenú za neplatnú z dôvodu porušenia Zmlúv alebo Charty, alebo možno v takom prípade uplatniť analogicky článok 260 ods. 1 ZFEÚ?

               3.

               V prípade v zásade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, t. j. ak existuje povinnosť členských štátov prijať všetky opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy, aby napravili porušenie primárneho práva Únie, tým že zrušia alebo príslušným spôsobom zmenia právny predpis, ktorým sa prebrala smernica, ktorú následne Súdny dvor vyhlásil za neplatnú z dôvodu rozporu s Chartou alebo so Zmluvami, vzťahuje sa táto povinnosť aj na vnútroštátne súdy, v tom zmysle, že sú povinné pozastaviť uplatňovanie právneho predpisu, ktorým sa prebrala smernica vyhlásená za neplatnú – v prejednávanej veci ide o smernicu 2006/24/ES (1) –, a to (aspoň pokiaľ ide o časť) porušujúcu Chartu alebo Zmluvy a následne nezohľadniť dôkazy získané na základe týchto aktov (smernice a vnútroštátneho predpisu, ktorým sa smernica prebrala)?

               4.

               Patrí vnútroštátny predpis, ktorým sa preberá smernica 2006/24, vyhlásená za neplatnú na základe rozsudku Súdneho dvora z 8. apríla 2014, Digital Rights Ireland Ltd (2) (C-293/12 a C-594/12, EU:C:2014:238) z dôvodu porušenia Charty, do rozsahu pôsobnosti práva Únie v súlade s požiadavkou podľa článku 51 ods. 1 Charty, a to z jednoduchého dôvodu, že sa ním preberá smernica 2006/24 nezávisle od následného vyhlásenia neplatnosti uvedenej smernice Súdnym dvorom?

               5.

               Vzhľadom na skutočnosť, že cieľom prijatia smernice 2006/24, ktorú Súdny dvor vyhlásil následne za neplatnú, bolo vykonať na úrovni EÚ, v súlade s článkom 15 ods. 1 smernice 2002/58/ES, harmonizovaný rámec pre uchovávanie údajov poskytovateľmi komunikačných služieb na účel predchádzania, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov tak, aby neexistovali prekážky vnútorného trhu elektronických komunikácií, zapadá vnútroštátny predpis, ktorým sa preberá smernica 2006/24 do rámca článku 15 ods. 1 smernice 2002/58, s tým dôsledkom, že patrí do rozsahu pôsobnosti práva Únie v súlade s požiadavkou podľa článku 51 ods. 1 Charty?

               6.

               Vzhľadom na skutočnosť, že prípadný odsudzujúci trestný rozsudok vydaný voči štátnemu príslušníkovi členského štátu Únie, ako by tomu bolo v prejednávanej veci, bude nevyhnutne zahŕňať obmedzenie výkonu práv na voľný pohyb, ktoré dotknutej osobe priznáva právo Únie, hoci sú tieto práva v zásade opodstatnené, má sa iba z tohto dôvodu predpokladať, že príslušné trestné konanie celkovo patrí do rozsahu pôsobnosti práva Únie v súlade s požiadavkou podľa článku 51 ods. 1 Charty?
               V prípade, že odpoveď na predchádzajúce otázky v zásade smeruje k uplatniteľnosti Charty v súlade s jej článkom 51 ods. 1:

               7.

               Je skutočnosť, že údaje uchovávané podľa smernice 2006/24 a/alebo článku 15 ods. 1 smernice 2002/58 sú prístupné polícii, ktorá ich môže použiť v priebehu vyšetrovania trestného činu v naliehavých prípadoch a najmä v prípadoch flagrante delicto, a to bez predchádzajúceho povolenia súdu (alebo nezávislého správneho orgánu) poskytnutého v zmysle vopred stanovenými hmotnoprávnych a procesných požiadaviek, v súlade s článkami 7, 8 a 52 ods. 1 Charty?

               8.

               Vedie prípadný súhlas osoby, ktorej údaje sa nahlasujú, podľa článkov 7, 8 a 52 ods. 1 Charty k tomu, že v priebehu vyšetrovania trestného činu políciou alebo inými, nie výlučne súdnymi orgánmi, ktoré by požiadali o prístup k údajom uchovávaným podľa smernice 2006/24 a/alebo článku 15 ods. 1 smernice 2002/58 a o ich použitie, najmä ak cieľom predmetného vyšetrovania nie je predchádzať, vyšetriť a stíhať konkrétne určené trestné činy, ktoré vnútroštátny zákonodarca označil za závažné, nie je potrebné predchádzajúce povolenie súdu (alebo nezávislého správneho orgánu) na prístup k týmto údajom a ich použitie poskytnuté v súlade s vopred stanovenými hmotnoprávnymi a procesnými požiadavkami, a to najmä pri zohľadnení skutočnosti, že požadované údaje nevyhnutne zahŕňajú aj údaje tretích osôb (napríklad: volajúci – volaný)?

               9.

               Je samotný súhlas prokurátora s prístupom k údajom uchovávaným podľa smernice 2006/24 a/alebo článku 15 ods. 1 smernice 2002/58 a s ich použitím v priebehu vyšetrovania trestného činu v súlade s článkami 7, 8 a 52 ods. 1 Charty, a to v prípade, že v danej veci chýba predchádzajúce povolenie súdu (alebo nezávislého správneho orgánu), ktoré by sa poskytlo v súlade s vopred stanovenými hmotnoprávnymi a procesnými požiadavkami, najmä ak cieľom predmetného vyšetrovania nie je predchádzať, vyšetriť a stíhať konkrétne určené trestné činy, ktoré vnútroštátny zákonodarca označil za závažné?

               10.

               Predstavuje pojem „závažné trestné činy“ uvedený v článku 1 ods. 1 smernice 2006/24, s ohľadom na rozsudok Súdneho dvora z 8. apríla 2014, Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 a C-594/12, EU:C:2014:238, body 60 a 61), samostatný pojem práva Európskej únie, a v prípade kladnej odpovede, aký je vecný obsah tohto pojmu, na základe ktorého možno považovať trestný čin za dostatočne závažný na to, aby odôvodnil prístup k údajom uchovávaným podľa smernice 2006/24 a ich použitie?

               11.

               Opisujú články 7, 8 a 52 ods. 1 Charty, s ohľadom na rozsudok Súdneho dvora z 8. apríla 2014, Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 a C-594/12, EU:C:2014:238, body 60 a 61) a bez ohľadu na prípadnú samostatnosť výrazu „závažné trestné činy“ uvedeného v článku 1 ods. 1 smernice 2006/24, všeobecné kritériá, na základe ktorých sa má určitý trestný čin považovať za dostatočne závažný na to, aby odôvodnil prístup k údajom uchovávaným podľa smernice 2006/24 a/alebo článku 15 ods. 1 smernice 2002/58 a ich použitie a, v prípade kladnej odpovede, aké sú to kritériá?

               12.

               V prípade v zásade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, spočíva predmetné overenie proporcionality v konečnom dôsledku v posúdení povahy vyšetrovaného trestného činu a) iba Súdnym dvorom alebo b) vnútroštátnym súdom na základe všeobecných kritérií stanovených Súdnym dvorom?

               13.

               S ohľadom na rozsudok Súdneho dvora z 8. apríla 2014, Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 a C-594/12, EU:C:2014:238, body 58 až 68, ako aj výrok), je prístup k uchovávaným údajom a ich použitie v rámci trestného konania na základe všeobecného režimu uchovávania údajov, zavedeného smernicou 2006/24 a/alebo článkom 15 ods. 1 smernice 2002/58, t. j. režimu spĺňajúceho podmienky stanovené v bodoch 60, 61, 62, 67 a 68 uvedeného rozsudku, nie však podmienky podľa bodov 58, 59, 63 a 64 tohto rozsudku v súlade s článkami 7, 8 a 52 ods. 1 Charty?
               [t. j. režim uchovávania, ktorý jednak vyžaduje predchádzajúce povolenie súdu v súlade s vopred stanovenými hmotnoprávnymi a procesnými podmienkami, najmä na účel predchádzania, vyšetrovania a stíhania trestných činov, ktoré vnútroštátny zákonodarca presne určil a vymenoval, pričom ich kvalifikoval ako závažné, a ktorý zabezpečuje účinnú ochranu uchovávaných údajov pred rizikom zneužitia a pred každým neoprávneným prístupom a použitím (pozri body 60, 61, 62, 67 a 68 uvedeného rozsudku), jednak umožňuje uchovávať údaje a) bez rozdielu pre všetky osoby využívajúce elektronické komunikačné služby bez toho, aby v súvislosti s týmito osobami (obžalovanými alebo obvinenými) existoval akýkoľvek dôkaz poukazujúci na súvislosť, hoci vzdialenú medzi týmito osobami a závažným trestným činom predtým, než dôjde ku skutočnosti, vo vzťahu ku ktorej sa od poskytovateľov komunikačných služieb príslušné informácie vyžiadali; b) bez toho, aby sa požadované údaje pred vznikom udalosti, ktorá je predmetom vyšetrovania, museli týkať i) určitého časového obdobia a/alebo určitej zemepisnej oblasti a/alebo určitého okruhu osôb, ktoré by mohli byť nejakým spôsobom zapojené do spáchania závažného trestného činu, alebo ii) osôb, uchovávanie údajov ktorých môže z iných dôvodov prispieť k predchádzaniu, vyšetrovaniu alebo stíhaniu závažných trestných činov; c) po dobu (v prejednávanej veci 12 mesiacov) stanovenú bez toho, aby sa akýmkoľvek spôsobom rozlišovalo medzi kategóriami údajov uvedenými v článku 5 predmetnej smernice 2006/24, na základe ich prípadnej použiteľnosti na účely sledovaného cieľa alebo podľa dotknutých osôb (pozri body 58, 59, 63 a 64 citovaného rozsudku)]

               14.

               V prípade, že odpoveď na predchádzajúcu otázku je v zásade v tom zmysle, že prístup k uvedeným údajom a ich použitie nie je v súlade s článkami 7, 8 a 52 ods. 1 Charty, má vnútroštátny súd neuplatniť vnútroštátny akt, ktorým sa prebrala smernica 2006/24, vyhlásená Súdnym dvorom za neplatnú, alebo akt založený na článku 15 ods. 1 smernice 2002/58, a to z dôvodu rozporu s Chartou a nemá z tohto dôvodu brať do úvahy údaje uchovávané a nadobudnuté na ich základe?

               15.

               S ohľadom na smernicu 2006/24, najmä jej odôvodnenie 6, podľa ktorého „Právne… odlišnosti vo vnútroštátnych ustanoveniach o uchovávaní údajov na účely predchádzania, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov sú prekážkou vnútorného trhu elektronických komunikácií“, na cieľ deklarovaný v článku 1 ods. 1 tejto smernice, ktorým je „zosúladenie ustanovení členských štátov“, ako aj na zvyšné odôvodnenia, najmä odôvodnenia 3, 4, 5, 11 a 21, ako aj s ohľadom na rozsudok Súdneho dvora z 10. februára 2009, Írsko/Parlament a Rada (C-301/06, EU:C:2009:68, body 70 až 72), predstavuje zachovanie zákona, ktorým sa do vnútroštátneho práva prebrala smernica 2006/24 v platnosti, a to napriek skutočnosti, že Súdny dvor vyhlásil túto smernicu za neplatnú, prekážku vytvorenia a fungovania vnútorného trhu za predpokladu, že nijaký novší predpis práva Únie zatiaľ nenadobudol účinnosť?

               16.

               Konkrétne, predstavuje zachovanie zákona, ktorým sa do vnútroštátneho práva prebrala smernica 2006/24 v platnosti napriek skutočnosti, že Súdny dvor vyhlásil túto smernicu za neplatnú, alebo platnosti vnútroštátneho zákona podľa článku 15 ods. 1 smernice 2002/58, prekážku vytvorenia a fungovania vnútorného trhu, a to iba z dôvodu, že kumulatívne alebo alternatívne platí, že:

                           a)

                           predmetná vnútroštátna právna úprava stanovuje objektívne kritériá a hmotnoprávne podmienky, na základe ktorých môžu príslušné vnútroštátne orgány získať prístup, okrem iného, k uchovávaným údajom týkajúcim sa prevádzky a lokalizácie a následne ich použiť na účely predchádzania, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov, tieto kritériá a podmienky sa však vzťahujú na konkrétny zoznam nelegálnych aktivít, ktorý zostavil vnútroštátny zákonodarca na základe výkonu jemu priznanej voľnej úvahy a bez zosúladenia na úrovni Únie;

                           b)

                           predmetná vnútroštátna právna úprava na ochranu a bezpečnosť uchovávaných údajov stanovuje technické požiadavky a podmienky, tieto podmienky a požiadavky však neboli zosúladené na úrovni Únie?

               17.

               V prípade kladnej odpovede na aspoň jednu z predchádzajúcich otázok, má vnútroštátny súd v súlade s právom Únie neuplatniť vnútroštátny akt, ktorým sa prebrala smernica 2006/24, vyhlásená Súdnym dvorom za neplatnú z dôvodu, že bráni vytvoreniu a fungovaniu vnútorného trhu s tým dôsledkom, že nezoberie do úvahy uchovávané údaje, ku ktorým mu bol umožnený prístup na základe smernice 2006/24 alebo vnútroštátneho právneho predpisu prijatého v rámci vykonávania článku 15 ods. 1 smernice 2002/58?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 105, 2006, s. 54).

      (2)  EU:C:2014:238.


title: Vec C-494/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC a i./Delta Center a.s. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2004/48/ES — Dodržiavanie práv duševného vlastníctva — Pojem „sprostredkovateľ, ktorého služby sú využívané na porušovanie práv duševného vlastníctva“ — Osoba, ktorá má prenajatý areál tržnice a poskytuje predajné miesta formou podnájmu — Možnosť vydať voči tejto osobe súdny príkaz — Článok 11)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/26

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – Tommy Hilfiger Licensing LLC a i./Delta Center a.s.
   (Vec C-494/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2004/48/ES - Dodržiavanie práv duševného vlastníctva - Pojem „sprostredkovateľ, ktorého služby sú využívané na porušovanie práv duševného vlastníctva“ - Osoba, ktorá má prenajatý areál tržnice a poskytuje predajné miesta formou podnájmu - Možnosť vydať voči tejto osobe súdny príkaz - Článok 11))
   (2016/C 335/35)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Tommy Hilfiger Licensing LLC, Urban Trends Trading BV, Rado Uhren AG, Facton kft, Lacoste SA, Burberry Limited

      Žalovaná: Delta Center a.s.

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 11 tretia veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „sprostredkovateľ, ktor[ého] služby využíva tretia strana na porušovanie práva duševného vlastníctva“ v zmysle tohto ustanovenia zahŕňa osobu, ktorá má prenajatú tržnicu a jednotlivé predajné miesta v tejto tržnici dáva do podnájmu trhovníkom, pričom niektorí z nich svoju plochu využívajú na predaj napodobenín výrobkov chránených ochrannou známkou.

               2.

               Článok 11 tretia veta smernice 2004/48 sa má vykladať v tom zmysle, že podmienky, ktorým podlieha vydanie súdneho príkazu v zmysle tohto ustanovenia voči sprostredkovateľovi, ktorý poskytuje službu spočívajúcu v prenajímaní predajných miest na tržnici, sú totožné s podmienkami, ktoré Súdny dvor uviedol v rozsudku z 12. júla 2011, L’Oréal a i. (C-324/09, EU:C:2011:474) a ktoré platia v súvislosti so súdnymi príkazmi, ktoré môžu byť vydané voči sprostredkovateľom v internetovom obchode.

      (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


title: Vec T-291/04: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Enviro Tech Europe a Enviro Tech International/Komisia [ „Životné prostredie a ochrana spotrebiteľov — Klasifikácia, balenie a označovanie n-propyl bromidu ako nebezpečnej látky — Smernica 2004/73/ES — Smernica 67/548/EHS — Nariadenie (ES) č. 1272/2008 — Žaloba o neplatnosť — Oneskorený návrh na úpravu žalobných návrhov — Záujem na konaní — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť — Mimozmluvná zodpovednosť — Rozsudok Súdneho dvora rozhodujúci o platnosti smernice 2004/73 — Zhoda predmetu“ ]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Enviro Tech Europe a Enviro Tech International/Komisia
   (Vec T-291/04) (1)

   (Životné prostredie a ochrana spotrebiteľov - Klasifikácia, balenie a označovanie n-propyl bromidu ako nebezpečnej látky - Smernica 2004/73/ES - Smernica 67/548/EHS - Nariadenie (ES) č. 1272/2008 - Žaloba o neplatnosť - Oneskorený návrh na úpravu žalobných návrhov - Záujem na konaní - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť - Mimozmluvná zodpovednosť - Rozsudok Súdneho dvora rozhodujúci o platnosti smernice 2004/73 - Zhoda predmetu)
   2012/C 32/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Enviro Tech Europe Ltd (Kingston upon Thames, Spojené kráľovstvo) a Enviro Tech International, Inc. (Melrose Park, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne X. Lewis, neskôr P. Oliver a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie smernice Komisie 2004/73/ES z 29. apríla 2004, ktorou sa po dvadsiaty deviatykrát technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 152, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 448), v rozsahu, v akom smernica 2004/73 klasifikuje n-propyl bromid ako látku majúcu niektoré nebezpečné vlastnosti a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enviro Tech Europe Ltd a Enviro Tech International, Inc., sú povinné nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Spojené veci T-456/05 a T-457/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. apríla 2010 — Gütermann a Zwicky/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s priemyselnými niťami — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP — Pokuty — Závažnosť porušenia — Konkrétny dopad na trh — Dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Spolupráca počas správneho konania — Proporcionalita — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút“ )

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2010 — Gütermann a Zwicky/Komisia
   (Spojené veci T-456/05 a T-457/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s priemyselnými niťami - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP - Pokuty - Závažnosť porušenia - Konkrétny dopad na trh - Dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Spolupráca počas správneho konania - Proporcionalita - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút“)
   2010/C 148/44
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Gütermann AG (Gutach-Breisgau, Nemecko) (vec T-456/05) a Zwicky & Co. AG (Wallisellen, Švajčiarsko) (vec T-457/05) (v zastúpení: J. Burrichter, B. Kasten a S. Orlikowski-Wolf, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre, M. Schneider a K. Mojzesowicz, neskôr F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 3452 zo 14. septembra 2005 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/38.337 PO/Thread), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisia K(2005) 3765 z 13. októbra 2005, a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcom týmto rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Gütermann AG a Zwicky & Co. AG sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-143/09 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Komisia/Petrilli ( „Odvolanie — Verejná služba — Zmluvní pomocní zamestnanci — Zmluva na dobu určitú — Pravidlá týkajúce sa maximálnej dĺžky pracovného pomeru dočasných zamestnancov v službách Komisie — Rozhodnutie o odmietnutí obnoviť zmluvu“ )

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/12

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Komisia/Petrilli
   (Vec T-143/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zmluvní pomocní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Pravidlá týkajúce sa maximálnej dĺžky pracovného pomeru dočasných zamestnancov v službách Komisie - Rozhodnutie o odmietnutí obnoviť zmluvu)
   2011/C 38/19
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne J.-L. Lodomez a J. Lodomez, neskôr D. Dejehet a A. Depondt, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 29. januára 2009, Petrilli/Commission (F-98/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k jeho zrušeniu

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a trovy tohto konania, ktoré vznikli N. Petrilliovej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec T-117/13 P: Odvolanie podané 25. februára 2013 : Giorgio Lebedef proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  12. decembra 2012 vo veci F-109/11, Lebedef/Komisia

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/20

         Odvolanie podané 25. februára 2013: Giorgio Lebedef proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 12. decembra 2012 vo veci F-109/11, Lebedef/Komisia
   (Vec T-117/13 P)
   2013/C 147/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu z 12. decembra vo veci F-109/11, Lebedef/Komisia, ktorého predmetom je návrh na zrušenie hodnotiacej správy odvolateľa za obdobie od 1.1.2009 do 31.12.2009, konkrétne časti správy, ktorú za toto obdobie vypracoval EUROSTAT,

               —

               vyhovel návrhom odvolateľa, ktoré predložil na prvom stupni,

               —

               subsidiárne vrátil vec Súdu pre verejnú službu,

               —

               rozhodol o trovách konania a zaviazal Európsku komisiu na ich náhradu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza šesť odvolacích dôvodov, pričom prvý, druhý, tretí a šiesty dôvod sú v podstate zhodné alebo podobné ako dôvody uvedené vo veci T-116/13, Lebedef/Komisia.
   Štvrtý odvolací dôvod sa týka nesprávneho právneho posúdenia, keďže Súd pre verejnú službu podľa odvolateľa dospel k záveru, že správa o činnosti odvolateľa v odborovej organizácii alebo združení zamestnancov (správa OOZZ) mala byť len dokumentom priloženým k správe týkajúcej sa pracovných úloh odvolateľa v Štatistickom úrade Európskej únie (Eurostat) (body 68 až 70 napadnutého uznesenia).
   Piaty odvolací dôvod sa týka nesprávneho právneho posúdenia, keďže Súd pre verejnú službu podľa odvolateľa konštatoval, že odvolateľ zamýšľal napadnúť svoje hodnotiace správy z obdobia pred rokom 2009 a rozhodnutie Komisie o jeho nepovýšení (body 74 a 75 napadnutého uznesenia).


title: Vec C-339/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Nuova società di telecomunicazioni SpA/Ministero delle Comunicazioni, ENI SpA (Telekomunikačné služby — Smernica 97/13/ES — Poplatky a úhrady uplatniteľné na individuálne licencie)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Nuova società di telecomunicazioni SpA/Ministero delle Comunicazioni, ENI SpA
   (Vec C-339/04) (1)

   (Telekomunikačné služby - Smernica 97/13/ES - Poplatky a úhrady uplatniteľné na individuálne licencie)
   (2006/C 224/08)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nuova società di telecomunicazioni SpA

      Žalovaní: Ministero delle Comunicazioni, ENI SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad článkov 6 a 11 smernice Rady a Európskeho parlamentu 97/13/ES z 10. apríla 1997, ktorým sa upravuje spoločný rámec pre všeobecné a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 117, s. 15) – Súlad ustanovenia vnútroštátneho predpisu, ktorým sa ukladá spoločnosti s výkonom služieb vo verejnom záujme, ktoré vytvorili telekomunikačnú sieť, aby vytvorili oddelenú spoločnosť, pokiaľ ide o všetky činnosti v oblasti telekomunikácií
   Výrok rozsudku
   Článku 11 smernice Európskeho Parlamentu a Rady 97/13/ES z 10. apríla 1997, ktorou sa upravuje spoločný rámec pre všeobecné povolenia a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb, odporuje vnútroštátna právna úprava, o akú ide v prípade vo veci samej, ktorá ukladá majiteľovi individuálnej licencie na poskytovanie verejnej telekomunikačnej siete, za ktorú zaplatil poplatok stanovený v tomto článku, aby zaplatil dodatočný poplatok za súkromné používanie uvedenej siete vypočítaný podľa kritérií, ktoré nezodpovedajú kritériám stanoveným v uvedenom článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec T-105/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. októbra 2007 – InterVideo/ÚHVT (WinDVD Creator) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva WinDVD Creator — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 4 a článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/41

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. októbra 2007 – InterVideo/ÚHVT (WinDVD Creator)
   (Vec T-105/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva WinDVD Creator - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 4 a článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 297/83)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: InterVideo Inc. (Fremont, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Mondéjar, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 31. januára 2006 (vec R 987/2005-2), ktoré sa týkalo zápisu obrazového označenia WinDVD Creator ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               InterVideo Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-206/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 90/427/EHS — Obchod s nepárnokopytníkmi v rámci Spoločenstva — Povinnosť stanovenia genetickej hodnoty plemenných žrebcov vo Švédsku)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/12

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-206/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 90/427/EHS - Obchod s nepárnokopytníkmi v rámci Spoločenstva - Povinnosť stanovenia genetickej hodnoty plemenných žrebcov vo Švédsku)
   (2006/C 326/25)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Erlbacher a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Norman, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 28 ES a článku 3 smernice Rady 90/427/EHS z 26. júna 1990 o zootechnických a genealogických podmienkach platiacich pre obchod s equidae v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 224, s. 55; Mim. vyd. 03/010, s. 165) – Povinnosť stanovenia genetickej hodnoty plemenných žrebcov vo Švédsku
   Výrok rozsudku

               1.

               Švédske kráľovstvo si tým, že vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku zaviedlo povinnosť stanovenia genetickej hodnoty plemenných žrebcov vo Švédsku na to, aby sa mohli využiť na verejnú plemenitbu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 smernice Rady 90/427/EHS z 26. júna 1990 o zootechnických a genealogických podmienkach platiacich pre obchod s equidae v rámci spoločenstva.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


               20.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/8

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 27. septembra 2016 predložil Borgarting lagmannsrett vo veci Yara International ASA/Nórska vláda zastúpená ministerstvom financií
   (Vec E-15/16)
   (2017/C 123/09)
   Listom z 27. septembra 2016, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 4. októbra 2016, Borgarting lagmannsrett (odvolací súd Borgarting) požiadal Súd EZVO vo veci Yara International ASA/Nórska vláda zastúpená ministerstvom financií o poradné stanovisko k tejto otázke:
   Je zlučiteľné s článkami 31 a 34 Dohody o EHP, aby sa vo vnútroštátnych pravidlách o prevodoch v rámci skupiny, ako sú pravidlá v nórskom daňovom zákone, podľa ktorých prevod znižuje zdaniteľný príjem prevodcu a je zahrnutý do zdaniteľného príjmu príjemcu bez ohľadu na to, či príjemca dosiahne z daňového hľadiska stratu alebo zisk, požadovalo, aby prevodca aj príjemca podliehali zdaneniu v danom štáte EHP, alebo sa pravidlá EHP musia vykladať v tom zmysle, že za určitých podmienok sa musí v danej oblasti udeliť výnimka z daňovej povinnosti?


title: Vec T-188/07: Žaloba podaná 28. mája 2007 – Fastweb/Komisia

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/35

         Žaloba podaná 28. mája 2007 – Fastweb/Komisia
   (Vec T-188/07)
   (2007/C 170/68)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fastweb SpA (v zastúpení: M. Merola, membro del servizio giuridico, T. Ubaldi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 6634, konečné znenie, z 24. januára 2007 o štátnej pomoci C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) v časti, v ktorej vyhlasuje za neoprávnenú a nezlučiteľnú so spoločným trhom štátnu pomoc v prospech terestriálnych digitálnych vysielateľov, ktorí ponúkajú televízne služby za odplatu a operátorov vysielajúcich prostredníctvom televíznych káblov za odplatu, opatrenia, ktoré Taliansko uskutočnilo príspevkom na kúpu digitálnych dekodérov (článok 1 rozhodnutia),

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 6634, konečné znenie, z 24. januára 2007 v časti, v ktorej nariaďuje Taliansku vymôcť pomoc vyhlásenú za nezlučiteľnú od príjemcov a osobitne od žalobcu (články 2 a 3 rozhodnutia),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie v predmetnej veci je rovnaké ako vo veci T-96/07 Telecom Italia Media/Komisia (1).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto dôvody:

               —

               porušenie článku 87 ods. 1 Zmluvy ES, nedostatočnosť odôvodnenia a nedostatok zisťovania, pokiaľ ide o posúdenie opatrení ako štátnej pomoci. Žalobca osobitne tvrdí, že dotknuté opatrenia nepredstavujú štátnu pomoc, pretože neobsahujú prevod štátnych prostriedkov v prospech údajných príjemcov a neprideľujú im selektívnu výhodu na úkor konkurentov,

               —

               porušenie článku 87 ods. 1 Zmluvy ES, rozpornosť a nedostatočnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o určenie a existenciu hospodárskej výhody v prospech údajných príjemcov pomoci. Žalobca uvádza, že posúdenie vykonané Komisiou vo veci určenia formy pomoci, to znamená hospodárskej výhody, ktorú by mali získať predmetní príjemcovia pomoci, je nedostatočné a obsahuje zjavne rozporné odôvodnenie. Rozhodnutie tiež nepreukazuje, akým spôsobom subvencia spotrebiteľom na kúpu dekodérov predstavuje nevyhnutné, automatické a isté udelenie hospodárskej výhody v prospech údajných príjemcov opatrenia,

               —

               nedostatočnosť odôvodnenia, čo sa týka výpočtu pomoci, ktorá sa má vymôcť od príjemcov ako aj nezákonnosť nariadenia vymôcť pomoc pre porušenie ustanovení Zmluvy o štátnej pomoci a článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999. Žalobca tvrdí, že výpočet výhody, ktorá by sa poskytla údajným príjemcom opatrenia navrhnutého Komisiou, sa neopiera o primerané odôvodnenie a zahrňuje výkon práva, ktoré nepatrí do právomoci zverenej Komisii Zmluvou ES alebo rokovacím poriadkom v oblasti pomoci,

               —

               nezákonnosť nariadenia vymáhania pomoci, pretože je od počiatku absolútne a objektívne nevykonateľné ako aj nedostatok odôvodnenia a porušenie článku 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, ako aj zásady proporcionality.

      (1)  Ú. v. EÚ L 117, 29.5.2007, s. 32.


title: Vec C-298/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/53

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-298/06) (1)

   (2006/C 326/114)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006.


title: Vec C-623/16 P: Odvolanie podané 25. novembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/17

         Odvolanie podané 25. novembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Komisia
   (Vec C-623/16 P)
   (2017/C 038/22)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P. Stancanelli, D. Grespan, F. Tomat, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Talianska republika

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom vyhlasuje žalobu podanú v prvostupňovom konaní za prípustnú v zmysle článku 263 štvrtého odseku, poslednej časti vety ZFEÚ,

               —

               vyhlásiť žalobu podanú v prvostupňovom konaní za neprípustnú v zmysle článku 263 štvrtého odseku, druhej a poslednej časti vety ZFEÚ a v dôsledku toho zamietol žalobu v celom rozsahu,

               —

               uložiť Scuola Elementare Maria Montessori Srl povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj v rámci tohto konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zakladá svoj jediný odvolací dôvod rozdelený do troch častí na nesprávnom výklade a uplatnení článku 263 štvrtého odseku, poslednej časti vety ZFEÚ Všeobecným súdom tým, že tento súd vyhlásil žalobu podanú v prvostupňovom konaní za prípustnú v zmysle tohto ustanovenia. Všeobecný súd sa konkrétne dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď považoval napadnutý akt za regulačný akt, ktorý sa priamo týka žalobkyni v prvostupňovom konaní a vo vzťahu k žalobkyni nevyžaduje prijatie vykonávacích opatrení.