title: Vec C-396/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 3. júla 2017 – Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 3. júla 2017 – Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol
   (Vec C-396/17)
   (2017/C 347/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Martin Leitner

      Žalovaný: Landespolizeidirektion Tirol

      Prejudiciálne otázky

               1.1.

               Má sa právo Únie, najmä články 1, 2 a 6 smernice 2000/78/ES (1) v spojení s článkom 21 Charty základných práv, vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely odstránenia diskriminácie úradníkov v služobnom pomere stanovuje úpravu prevodu, pri ktorej sa na základe „prevodovej sumy“, ktorá sa síce uvádza v peniazoch, ale napriek tomu zodpovedá určitej konkrétne určiteľnej klasifikácii, uskutoční prevod z doterajšieho dvojročného systému do nového dvojročného systému (ktorý je nezávislý a pre nových úradníkov nediskriminačný), takže diskriminácia úradníkov v služobnom pomere na základe veku naďalej pretrváva v nezmenenej podobe?

               1.2.

               Má sa právo Únie, najmä článok 17 smernice 2000/78/ES, ako aj článok 47 Charty základných práv, vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá bráni tomu, aby sa v súlade s výkladom článku 9 a 16 smernice 2000/78/ES, ku ktorému Súdny dvor Európskej únie dospel v rozsudku z 11. novembra 2014, Schmitzer (C-530/13), určovalo zaradenie úradníkov v služobnom pomere na účely odmeňovania s odkazom na článok 2 uvedenej smernice v čase pred prevodom do nového systému odmeňovania, takže sa vyhlási neuplatniteľnosť príslušného právneho základu so spätnou účinnosťou ku dňu nadobudnutia účinnosti jeho historického kmeňového zákona, a predovšetkým sa vylúči možnosť započítať obdobia pred nástupom do služobného pomeru pred dovŕšením veku 18 rokov?

               1.3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1.2:
               Nariaďuje zásada prednosti práva Únie, ktorá je zakotvená v rozsudku z 22. novembra 2005, Mangold (C-144/04), a ďalších rozsudkoch, aby sa ustanovenia pre úradníkov v služobnom pomere, ktoré so spätnou účinnosťou stratili platnosť, v čase pred prevodom naďalej uplatňovali, takže týchto úradníkov možno spätne bez diskriminácie zaradiť do starého systému, a teda bez diskriminácie previesť do nového systému odmeňovania?

               1.4.

               Má sa právo Únie, najmä článok 1, 2 a 6 smernice 2000/78/ES v spojení s článkami 21 a 47 Charty základných práv, vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá existujúcu diskrimináciu na základe veku (pokiaľ ide o započítanie období pred nástupom do služobného pomeru pred dovŕšením veku 18 rokov) odstraňuje iba deklaratívne tým, že stanovuje, že obdobia, ktoré skutočne spadajú do obdobia diskriminácie, sa spätne už nemajú považovať za diskriminačné, hoci diskriminácia fakticky pretrváva bezo zmeny?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-568/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. novembra 2011 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/22

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. novembra 2011 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-568/10) (1)

   2012/C 49/38
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec T-144/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. apríla 2014 – Comsa/ÚHVT – COMSA (COMSA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva COMSA — Skorší názov spoločnosti Comsa, SA — Relatívny dôvod zamietnutia — Nepoužívanie označenia v obchodnom styku, ktorého pôsobnosť nie je iba miestna — Podobnosť služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. apríla 2014 – Comsa/ÚHVT – COMSA (COMSA)
   (Vec T-144/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva COMSA - Skorší názov spoločnosti Comsa, SA - Relatívny dôvod zamietnutia - Nepoužívanie označenia v obchodnom styku, ktorého pôsobnosť nie je iba miestna - Podobnosť služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 175/47
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comsa, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne M. Aznar Alonso, neskôr A. Gómez López, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Madrid, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. januára 2012 (spojené veci R 518/2011-2 a R 795/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Comsa, SA a Constructora de obras municipales, SA (COMSA)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 10. januára 2012 (spojené veci R 518/2011–2 a R 795/2011–2) týkajúce sa námietkového konania medzi Comsa, SA a Constructora de obras municipales, SA (COMSA) sa zrušuje v rozsahu, v akom zrušuje rozhodnutie námietkového konania pre služby patriace do triedy 42 a povoľuje zápis prihlasovanej ochrannej známky pre tie isté služby.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Comsa znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli ÚHVT. ÚHVT je povinný nahradiť štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 30.6.2012.


title: Vec F-32/16: Žaloba podaná 23. júna 2016 – ZZ/ECDC

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/47

         Žaloba podaná 23. júna 2016 – ZZ/ECDC
   (Vec F-32/16)
   (2016/C 296/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: V. Kolias, advokát)

      Žalovaný: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia z 21. septembra 2015, ktorým sa uzatvára hodnotiaca správa žalobcu za hodnotené obdobie 2011.

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie odvolacieho hodnotiteľa z 21. septembra 2015, ktorým sa uzatvára hodnotiaca správa žalobcu za hodnotené obdobie 2011 a v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutie orgánu oprávneného na uzatváranie pracovných zmlúv z 20. apríla 2016, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu z 20. decembra 2015,

               —

               uložiť ECDC povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobcu v súvislosti s týmto konaním.


title: Vec C-186/07: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Španielsko) – Club Náutico de Gran Canaria/Comunidad Autónoma de Canarias (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Šiesta smernica o DPH — Oslobodenia — Služby súvisiace so športom alebo telesnou výchovou — Uplatnenie na Kanárske ostrovy — Výlučne vnútorná situácia — Vnútroštátny súd — Zjavná neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/16

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Španielsko) – Club Náutico de Gran Canaria/Comunidad Autónoma de Canarias
   (Vec C-186/07) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Šiesta smernica o DPH - Oslobodenia - Služby súvisiace so športom alebo telesnou výchovou - Uplatnenie na Kanárske ostrovy - Výlučne vnútorná situácia - Vnútroštátny súd - Zjavná neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)
   (2008/C 209/21)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de Canarias
   Účastníci konania

      Žalobca: Club Náutico de Gran Canaria

      Žalovaný: Comunidad Autónoma de Canarias
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Výklad rozsudku Súdneho dvora vo veci C-124/96, ktorým bolo určené, že vnútroštátna právna úprava, ktorá zakotvuje obmedzenia oslobodenia od DPH pre určité služby úzko súvisiace so športom alebo telesnou výchovou, je nezlučiteľná s článkom 13 A ods. 1 písm. m) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Uplatnenie na Kanárske ostrovy
   Výrok uznesenia
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias rozhodnutím z 23. novembra 2003, je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec C-630/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. apríla 2015 – Issam Anbouba/Rada Európskej únie (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike — Opatrenia smerujúce proti osobám a subjektom, ktoré profitujú z politiky vedenej režimom — Dôkaz o dôvodnosti zapísania do zoznamov — Súbor nepriamych dôkazov)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. apríla 2015 – Issam Anbouba/Rada Európskej únie
   (Vec C-630/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia smerujúce proti osobám a subjektom, ktoré profitujú z politiky vedenej režimom - Dôkaz o dôvodnosti zapísania do zoznamov - Súbor nepriamych dôkazov))
   (2015/C 205/08)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Issam Anbouba (v zastúpení: M.-A. Bastin, J.-M. Salva a S. Orlandi, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro, R. Liudvinaviciute a M.-M. Joséphidès, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Issam Anbouba znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec C-527/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland (Holandsko) 5. októbra 2015 – Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, pôsobiaci aj pod menom Filmspeler

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland (Holandsko) 5. októbra 2015 – Stichting Brein/Jack Frederik Wullems, pôsobiaci aj pod menom Filmspeler
   (Vec C-527/15)
   (2016/C 027/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Midden-Nederland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stichting Brein

      Žalovaný: Jack Frederik Wullems, pôsobiaci aj pod menom „Filmspeler“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 1 smernice o autorskom práve (1) vykladať tak, že o „verejný prenos“ v zmysle tohto ustanovenia ide vtedy, keď osoba predáva výrobok (prehrávač médií), v ktorom uvedená osoba nainštalovala doplnky obsahujúce hypertextové odkazy na internetové stránky, na ktorých boli bez súhlasu nositeľov práv priamo sprístupnené diela chránené autorským právom, ako sú filmy, seriály a živé vysielania?

               2.

               Je v rámci odpovede na prvú otázku podstatné,

                           —

                           či diela chránené autorským právom neboli predtým ešte vôbec zverejnené na internete alebo boli zverejnené výhradne prostredníctvom predplatného so súhlasom nositeľov práv?

                           —

                           či doplnky obsahujúce hypertextové odkazy na internetové stránky, na ktorých boli priamo sprístupnené diela chránené autorským právom bez súhlasu nositeľov práv, sú voľne prístupné a v prehrávači médií ich môžu nainštalovať aj sami používatelia?

                           —

                           či k internetovým stránkam, a teda dielam chráneným autorským právom, ktoré sú na nich sprístupnené – bez súhlasu nositeľov práv –, môže mať verejnosť prístup aj bez prehrávača médií?

               3.

               Má sa článok 5 smernice o autorskom práve (smernica 2001/29/ES) vykladať tak, že nejde o „oprávnené použitie“ v zmysle odseku 1 písm. b) tohto ustanovenia v prípade, keď konečný používateľ pri streamingu diela chráneného autorským právom cez internet z internetovej stránky tretej osoby, na ktorej sa toto dielo chránené autorským právom ponúka bez súhlasu nositeľa, resp. nositeľov práv, vyhotovuje dočasnú rozmnoženinu?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: je skutočnosť, že dôjde k vyhotoveniu dočasnej rozmnoženiny, ktorú konečný používateľ vyhotoví pri streamingu diela chráneného autorským právom z internetovej stránky, na ktorej sa uvedené dielo chránené autorským právom ponúka bez súhlasu nositeľa, resp. nositeľov práv, nezlučiteľná s tzv. trojstupňovým testom v zmysle článku 5 ods. 5 smernice o autorskom práve (smernica 2001/29/ES)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd.: 17/001, s. 230).


title: Vec T-378/06: Žaloba podaná 14. decembra 2006 – IMI a i./Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/30

         Žaloba podaná 14. decembra 2006 – IMI a i./Komisia
   (Vec T-378/06)
   (2007/C 20/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: IMI plc (Birmingham, Spojené kráľovstvo), IMI Kynoch Ltd (Birmingham, Spojené kráľovstvo), Yorkshire Fittings Limited (Leeds, Spojené kráľovstvo), VSH Italia Srl (Bregnano, Taliansko), Aquatis France SAS (La Chapelle St. Mesmin, Francúzsko) a Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Ravensburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Struys a D. Arts, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť článok 2 písm. b) bod 1 a článok 2 písm. b) bod 2 rozhodnutia Komisie z 20. septembra 2006, v znení zmenenom a doplnenom rozhodnutím Komisie z 29. septembra 2006, týkajúceho sa postupu uplatňovania článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP [vec COMP/F-1/38.121 – Tvarovky – C(2006) 4180, konečné znenie],

               —

               alebo znížiť pokuty uložené žalobcom, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia navrhujú čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2006) 4180, konečné znenie, z 20. septembra 2006 vo veci COMP/F-1/38.121 – Tvarovky, ktorým Komisia konštatovala, že žalobcovia spolu s inými podnikateľmi porušili článok 81 ES a článok 53 Dohody o európskom hospodárskom priestore tým, že určovali ceny, uzatvárali dohody o cenníkoch, zľavách a rabatoch, uzatvárali dohody o mechanizmoch zavedenia zvýšenia cien, rozdeľovali si vnútroštátne trhy, spotrebiteľov a vymieňali si iné obchodné informácie.
   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú, že Komisia porušila zásadu proporcionality a zásadu zákazu diskriminácie, keďže pokuta uložená žalobcom v spornom rozhodnutí je neprimeraná vzhľadom na veľkosť podnikov žalobcov a dotknutého trhu v porovnaní s prístupom Komisie v jej predchádzajúcich rozhodnutiach. Komisia sa tým, že na účely posúdenia závažnosti porušenia zahrnula do veľkosti dotknutého trhu predaj lisovaných tvaroviek, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.
   Žalobcovia ďalej tvrdia, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že žalobcovia neposkytli dôkaz o spojení medzi Spojeným kráľovstvom a celoeurópskymi dohodami. Komisia v tomto ohľade poskytla neprimerané dôvody záveru. Navyše tým, že odmietla udeliť žalobcom zníženie pokút za ich spoluprácu mimo Oznámenia o zhovievavosti (1) za poskytnutie dôkazov o spojení medzi Spojeným kráľovstvom a celoeurópskym kartelom, zatiaľ čo spoločnosti FRA.BO priznala zníženie pokuty na rovnakom základe za poskytnutie dôkazov pokračovaní kartelu po vykonaní inšpekcie, Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania.
   Okrem toho, žalobcovia sa domnievajú, že Komisia porušila článok 253 ES, keďže sporné rozhodnutie neobsahuje žiadne dôvody pre uloženie doplňujúcej pokuty vo výške 2,04 milióna eur žalobcom Aquatis France a Simplex Armaturen + Fittings.
   Napokon žalobcovia uvádzajú, že uložením zvláštnej pokuty Aquatis France a Simplex Armaturen + Fittings okrem pokuty, ktorá už bola uložená každému z ich predchodcov a súčasným materským spoločnostiam, Komisia porušila zásadu „non bis in idem“, podľa ktorej nikoho nemožno za jeden priestupok odsúdiť dvakrát.

      (1)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, 2002, s. 3).


title: Vec T-590/15: Žaloba podaná 12. októbra 2015 – Onix Asigurări/EIOPA

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/34

         Žaloba podaná 12. októbra 2015 – Onix Asigurări/EIOPA
   (Vec T-590/15)
   (2015/C 414/45)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Onix Asigurări SA (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: M. Vladu, advokát)

      Žalovaný: Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov (EIOPA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žalovaný nekonal na účely prijatia rozhodnutia proti nesprávnemu uplatneniu ustanovení článku 40 ods. 6 smernice Rady 92/49/EHS zo strany Vigilanza sulle Assicurazioni [taliansky orgán dohľadu nad odvetvím poisťovníctva],

               —

               subsidiárne, zrušil rozhodnutie odvolacej rady BOA 2015 001 z 3. augusta 2015, ako aj rozhodnutie predsedu EIOPA-14-267 zo 6. júna 2014, potvrdené stanoviskom EIOPA-14-653 z 24. novembra 2014,

               —

               určil, že žalovaný zodpovedá žalobkyni za škodu spôsobenú neprijatím rozhodnutia v zmysle bodu 1, ako aj prijatím rozhodnutí uvedených v bode 2.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri dôvody.

               1.

               Prvý dôvod je založený na porušení článku 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010:

                           —

                           neexistuje zákonne prijaté rozhodnutie žalovaného týkajúce sa dôvodnosti a vhodnosti začatia vyšetrovania,

                           —

                           rozhodnutie predsedu EIOPA-14-267 zo 6. júna 2014 bolo prijaté bez toho, aby boli splnené podmienky upravené v článku 39 ods. 1, 2 a 3 nariadenia,

                           —

                           rozhodnutie predsedu EIOPA-14-267 zo 6. júna 2014 nijako nesúvisí s aspektmi týkajúcimi sa vhodnosti začatia vyšetrovania, keďže v skutočnosti ide o úvahy týkajúce sa procesných prostriedkov, ktorými má žalobkyňa k dispozícii proti rozhodnutiu vydanému talianskym vnútroštátnym orgánom.

               2.

               Druhý dôvod je založený na porušení podstatných formálnych požiadaviek v súvislosti s rozhodnutím odvolacej rady BOA 2015 001 z 3. augusta 2015, ako aj rozhodnutím predsedu EIOPA-14-267 zo 6. júna 2014:

                           —

                           odvolacia rada prijala svoje rozhodnutie bez toho, aby posúdila zákonnosť a dôvodnosť rozhodnutia predsedu EIOPA-14-267 zo 6. júna 2014, pričom svoje riešenie vyslovila bez toho, aby posúdila všetky dôkazy, ktoré jej boli predložené,

                           —

                           rozhodnutie predsedu EIOPA-14-267 zo 6. júna 2014 bolo prijaté bez toho, aby boli splnené podmienky upravené v článku 39 ods. 1, 2 a 3 nariadenia, pričom nie je odôvodnené prinajmenšom pokiaľ ide o zásadné aspekty preskúmania.

               3.

               Tretí dôvod je založený na existencii vecnej škody a ujmy týkajúcej sa dobrého mena (pokles obratu a zisku, negatívny vplyv na dobrú povesť), ktorú žalovaný spôsobil priamo a úmyselne tým, že neprijal rozhodnutie, ako aj tým, že prijal uvedené rozhodnutia, ktoré sú postihnuté neplatnosťou.


title: Vec T-375/08 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. septembra 2009 — Nijs/Dvor audítorov ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Rozhodnutie Dvora audítorov o obnovení mandátu svojho generálneho tajomníka — Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa v rámci povyšovania za rok 2004 — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné )

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/65

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. septembra 2009 — Nijs/Dvor audítorov
   (Vec T-375/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Rozhodnutie Dvora audítorov o obnovení mandátu svojho generálneho tajomníka - Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa v rámci povyšovania za rok 2004 - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)
   2009/C 267/117
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger a A. Hertzog, avocats)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 26. júna 2008, Nijs/Dvor audítorov (F-108/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktoré smeruje k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Bart Nijs znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec F-55/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. júna 2015 – EE/Komisia (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Konanie o obnovenie — Článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie — Právo byť vypočutý — Nedodržanie — Návrh na náhradu škody — Morálna ujma)

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. júna 2015 – EE/Komisia
   (Vec F-55/14) (1)

   ((Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Konanie o obnovenie - Článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie - Právo byť vypočutý - Nedodržanie - Návrh na náhradu škody - Morálna ujma))
   (2015/C 254/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: EE (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a T. S. Bohr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o neobnovení zmluvy so žalobkyňou, ktorá mala byť uzatvorená na dobu neurčitú

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie o neobnovení zmluvy na dobu určitú zmluvného zamestnanca EE oznámené ústne 14. októbra 2013, potvrdené záznamom z 31. októbra 2013 a odôvodnené záznamom z 13. decembra 2013 sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť EE sumu 10  000 eur.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené EE.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014, s. 59.


title: Vec T-93/08: Žaloba podaná 22. februára 2008 – Cyperská republika/Komisia

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/29

         Žaloba podaná 22. februára 2008 – Cyperská republika/Komisia
   (Vec T-93/08)
   (2008/C 142/52)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: P. Kliridis)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania EuropeAid/125671/C/SER/CY na zadanie zákazky nazvanej „Technical Assistance on Crop Husbandry and Irrigation“, ktoré bolo uverejnené iba v anglickom jazyku na internetovej stránke http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 14. decembra 2007 alebo približne v tento deň, a zrušiť článok 5 a článok 28.2 oznámenia,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je neoprávnené z týchto dôvodov:

               —

               po prvé z dôvodu, že Komisia pri oznámení o vyhlásení zadávacieho konania prekročila svoju právomoc a/alebo porušila jej právny základ, osobitne nariadenie Rady (ES) č. 389/2006 z 27. februára 2006, ktorým sa vytvára nástroj finančnej podpory na stimulovanie hospodárskeho rozvoja komunity cyperských Turkov a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2667/2000 o Európskej agentúre pre obnovu (1),

               —

               po druhé z dôvodu, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je v rozpore a/alebo je nezlučiteľné s článkom 299 ES, v znení článku 19 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky (2) (ďalej len „Akt o pristúpení z roku 2003“), ako aj s Protokolom č. 10 o Cypre Aktu o pristúpení z roku 2003 (3),

               —

               po tretie z dôvodu, že oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je v rozpore a/alebo je nezlučiteľné s povinnosťami vyplývajúcimi z kogentných ustanovení medzinárodného práva a s rezolúciami Rady bezpečnosti Spojených národov 541 (1983) a 550 (1984),

               —

               po štvrté z dôvodu, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je v rozpore a/alebo je nezlučiteľné so zásadou lojálnej spolupráce medzi inštitúciami Európskej únie a členskými štátmi uvedenou v článku 10 ES a

               —

               po piate z dôvodu, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania nebolo uverejnené v Úradnom vestníku.

      (1)  Ú. v. EÚ L 65, s. 5.

      (2)  Ú. v. EÚ L 236, s. 33.

      (3)  Ú. v. EÚ L 236, s. 955.


title: Vec T-574/12: Žaloba podaná 18. decembra 2012 — PAN Europe a Stichting Natuur en Milieu/Komisia

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/22

         Žaloba podaná 18. decembra 2012 — PAN Europe a Stichting Natuur en Milieu/Komisia
   (Vec T-574/12)
   2013/C 55/40
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgicko) a Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: F. Martens, advocaat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej zo 16. októbra 2012, v ktorom sa uvádza, že návrhy žalobkýň na preskúmanie nariadenia Komisie (ES) č. 149/2008 z 29. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ustanovením príloh II, III a IV, v ktorých sa stanovujú maximálne hladiny rezíduí pre produkty uvedené v jeho prílohe I (Ú. v. EÚ L 58, s. 1), sú prípustné, ale nie dôvodné,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú ako jediný žalobný dôvod porušenie článkov 11, 168, 169 a 191 ZFEÚ, článkov 7, 35 a 38 Charty základných práv Európskej únie, článku 1, článku 14 ods. 2, článkov 22, 23, 24 a 25 nariadenia (ES) č. 396/2005 (1), článkov 5 a 7 nariadenia (ES) č. 178/2002 (2) a článkov 4 a 10 smernice 91/414/EHS (3).

               —

               Žalobkyne popierajú, že maximálne hladiny rezíduí boli stanovené na najnižších dosiahnuteľných hodnotách, ktoré sú v súlade so správnou poľnohospodárskou praxou.

               —

               Podľa žalobkýň neboli postupy dôkladne preskúmané. Články 22 až 25 nariadenia č. 396/2005 totiž v rámci prvého stanovenia dočasných maximálnych hladín rezíduí nestanovovali nijakým spôsobom postup pre celkové hodnotenie kompletného postupu.

               —

               Z uvedeného dôvodu sa nezohľadnilo kumulatívne zaťaženie spotrebiteľov.

               —

               Okrem toho prekračuje údajne veľké množstvo dočasných maximálnych hladín rezíduí zdravotné štandardy.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 z 23. februára 2005 o maximálnych hladinách rezíduí pesticídov v alebo na potravinách a krmivách rastlinného a živočíšneho pôvodu a o zmene a doplnení smernice Rady 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 70, s. 1).

      (2)  Nariadenie (ES) č. 178/2002 Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).

      (3)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332).


title: Vec C-500/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 16. septembra 2013 — Gmina Międzyzdroje/Minister Finansów

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 16. septembra 2013 — Gmina Międzyzdroje/Minister Finansów
   (Vec C-500/13)
   2013/C 367/39
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gmina Międzyzdroje

      Žalovaný: Minister Finansów

      Prejudiciálna otázka

   Je v zmysle článkov 167, 187 a 189 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) a zásady neutrality prípustné ustanovenie vnútroštátneho práva, ako je článok 91 ods. 7 a 7a zákona o dani na tovary a služby (ustawa o podatku od towarów i usług) z 11. marca 2004 (Dz. U. 2011 č. 177, položka 1054 v znení neskorších predpisov), ktorého účinkom je, že v prípade zmeny účelu použitia investičného majetku z vykonávania transakcií, ktoré neoprávňujú odpočítať daň zaplatenú na vstupe, na transakcie, ktoré toto právo odôvodňujú, nie je možná jednorazová úprava dane, ale musí sa vykonať počas piatich po sebe nasledujúcich rokov a v prípade nehnuteľností počas desiatich rokov od roku, v ktorom bol investičný majetok odovzdaný na používanie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-789/16: Žaloba podaná 8. novembra 2016 – InvoiceAuction B2B/EUIPO (INVOICE AUCTION)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/50

         Žaloba podaná 8. novembra 2016 – InvoiceAuction B2B/EUIPO (INVOICE AUCTION)
   (Vec T-789/16)
   (2017/C 014/60)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: InvoiceAuction B2B GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: C. Jonas, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „INVOICE AUCTION“ – prihláška č. 13 821 095

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 3. augusta 2016 vo veci R 2201/2015-1

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009;

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-471/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Cido Grupa SIA/Valsts ieņēmumu dienests [Pristúpenie nových členských štátov — Prechodné opatrenia — Poľnohospodárske výrobky — Cukor — Nariadenie (ES) č. 60/2004 — Sadzba a základ poplatku z nadbytočných zásob]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/11

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Cido Grupa SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-471/11) (1)

      (Pristúpenie nových členských štátov - Prechodné opatrenia - Poľnohospodárske výrobky - Cukor - Nariadenie (ES) č. 60/2004 - Sadzba a základ poplatku z nadbytočných zásob)
      (2012/C 331/16)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākās tiesas Senāts

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Cido Grupa SIA

         Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad článku 4 ods. 1 a článku 6 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 60/2004 zo 14. januára 2004, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v sektore cukru z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska (Ú. v. EÚ L 9, s. 8; Mim. vyd. 03/042, s. 125) — Výpočet poplatku z nadbytočného množstva cukru, ktorý sa nachádza v držbe prevádzkovateľov — Pojmy „príslušné množstvo“ a „príslušný výrobok“ v prípade cukrového sirupu

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 3 tretí pododsek nariadenia Komisie (ES) č. 60/2004 zo 14. januára 2004, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v sektore cukru z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska do Európskej únie, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1667/2005 z 13. októbra 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že základom poplatku z nadbytočných zásob cukrového sirupu (číselný znak KN 2106 90 59) je množstvo bieleho cukru (číselný znak KN 1701 99 10), ktoré sa skutočne nachádza v tomto výrobku, a sadzbou poplatku je sadzba dovozného cla stanovená pre biely cukor zvýšená o 1,21 eura/100 kg.

         (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-131/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  13. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional – Španielsko) – Google Spain SL, Google Inc./Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mario Costeja González (Osobné údaje — Ochrana fyzických osôb pri spracovaní týchto údajov — Smernica 95/46/ES — Články 2, 4, 12 a 14 — Vecná a územná pôsobnosť — Internetové vyhľadávače — Spracovanie údajov obsiahnutých na webových stránkach — Vyhľadávanie, indexácia a uchovávanie týchto údajov — Zodpovednosť poskytovateľa vyhľadávača — Prevádzkareň na území členského štátu — Rozsah povinností tohto poskytovateľa a práv dotknutej osoby — Charta základných práv Európskej únie — Články 7 a 8)

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional – Španielsko) – Google Spain SL, Google Inc./Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mario Costeja González
   (Vec C-131/12) (1)

   ((Osobné údaje - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní týchto údajov - Smernica 95/46/ES - Články 2, 4, 12 a 14 - Vecná a územná pôsobnosť - Internetové vyhľadávače - Spracovanie údajov obsiahnutých na webových stránkach - Vyhľadávanie, indexácia a uchovávanie týchto údajov - Zodpovednosť poskytovateľa vyhľadávača - Prevádzkareň na území členského štátu - Rozsah povinností tohto poskytovateľa a práv dotknutej osoby - Charta základných práv Európskej únie - Články 7 a 8))
   2014/C 212/04
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Nacional

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Google Spain SL, Google Inc.

      Žalovaní: Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mario Costeja González

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Audiencia Nacional (Španielsko) – Výklad článku 2 písm. b) a d), článku 4 ods. 1 písm. a) a c), článku 12 písm. b) a článku 14 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. EÚ L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) a článku 8 Charty základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 364, 2000, s. 1) – Pojem prevádzkareň na území členského štátu – Relevantné kritériá – Pojem „používanie zariadenia umiestneného na území členského štátu“ – Dočasné uschovanie informácií indexovaných vyhľadávačmi – Právo na vymazanie a zablokovanie údajov

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. b) a d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa má vykladať v tom zmysle, že na jednej strane sa činnosť vyhľadávača spočívajúca vo vyhľadávaní informácií, ktoré na internete zverejnili alebo umiestili tretie osoby, v ich automatickom indexovaní, dočasnom uschovaní a napokon v ich sprístupnení používateľom internetu v určitom preferenčnom poradí, má kvalifikovať ako „spracovanie osobných údajov“ v zmysle tohto článku 2 písm. b) v prípade, že tieto informácie obsahujú osobné údaje, a na druhej strane, že poskytovateľ tohto vyhľadávača sa musí považovať za „prevádzkovateľa“ uvedeného spracovania v zmysle uvedeného článku 2 písm. d).

               2.

               Článok 4 ods. 1 písm. a) smernice 95/46 sa má vykladať v tom zmysle, že spracovanie osobných údajov sa uskutočňuje v rámci činností prevádzkarne prevádzkovateľa tohto spracovania osobných údajov na území určitého členského štátu v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ poskytovateľ vyhľadávača založí v členskom štáte pobočku alebo dcérsku spoločnosť určenú na zaručenie podpory a predaja reklamného priestoru ponúkaného týmto vyhľadávačom, ktorá zameriava svoju činnosť na obyvateľov tohto členského štátu.

               3.

               Článok 12 písm. b) a článok 14 prvý odsek písm. a) smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že na účely dodržania práv stanovených v týchto ustanoveniach a pokiaľ sú podmienky nimi stanovené skutočne splnené je poskytovateľ vyhľadávača povinný odstrániť zo zoznamu výsledkov, ktoré sa zobrazia v nadväznosti na vyhľadávanie uskutočnené na základe zadania mena určitej osoby, odkazy na webové stránky uverejnené tretími osobami, ktoré obsahujú informácie týkajúce sa uvedenej osoby, a to aj za predpokladu, že toto meno a tieto informácie nie sú ešte predtým alebo súčasne vymazané z týchto webových stránok, a to prípadne aj vtedy, ak je ich uverejnenie na uvedených stránkach ako také v súlade s právnymi predpismi.

               4.

               Článok 12 písm. b) a článok 14 prvý odsek písm. a) smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že v rámci posúdenia podmienok uplatnenia týchto ustanovení treba najmä preskúmať, či má údajový subjekt právo na to, aby predmetná informácia týkajúca sa jeho osoby už nebola v súčasnosti prepojená s jeho menom prostredníctvom zoznamu výsledkov zobrazených v nadväznosti na vyhľadávanie uskutočnené na základe zadania jeho mena, pričom však predpokladom konštatovania existencie takéhoto práva nie je to, aby zahrnutie dotknutej informácie na zoznam výsledkov spôsobovalo tomuto údajovému subjektu ujmu. Keďže údajový subjekt môže vzhľadom na svoje základné práva podľa článkov 7 a 8 Charty žiadať, aby dotknutá informácia už nebola sprístupnená širokej verejnosti prostredníctvom jej zahrnutia na takýto zoznam výsledkov, tieto práva v zásade prevažujú nielen nad hospodárskym záujmom poskytovateľa vyhľadávača, ale aj nad záujmom verejnosti na prístupe k uvedenej informácii v rámci vyhľadávania týkajúceho sa mena tohto subjektu. To však neplatí v prípade, ak sa z osobitných dôvodov, akým je úloha uvedenej osoby vo verejnom živote, zistí, že zásah do jej základných práv je odôvodnený prevažujúcim záujmom uvedenej verejnosti na prístupe k predmetnej informácii prostredníctvom takéhoto zahrnutia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec T-4/07: Žaloba podaná 5. januára 2007 – Sanofi-Aventis/ÚHVT – AstraZeneca (EXANTIN)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/44

         Žaloba podaná 5. januára 2007 – Sanofi-Aventis/ÚHVT – AstraZeneca (EXANTIN)
   (Vec T-4/07)
   (2007/C 42/77)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Sanofi-Aventis SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: AstraZeneca AB (Södertälje, Švédsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 10. októbra 2006 vo veci R 1302/2005-1 a vyhovieť tvrdeniu odvolateľa, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: AstraZeneca AB

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „EXANTIN“ pre tovary v triede 5 – prihláška č. 2 694 115.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: medzinárodné a národné slovné ochranné známky „ELOXATIN“ a „ELOXATINE“ pre tovary v triede 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: odvolací senát nesprávne určil príslušnú skupinu verejnosti v celom rozsahu a nesprávne stanovil hierarchiu pozornosti medzi časťami príslušnej skupiny verejnosti, ktorú určil.
   Okrem toho odvolací senát neuplatnil primerané kritériá pri porovnávaní tovarov a neporovnal označenia z celkového hľadiska. V dôsledku toho odvolací senát chybne dospel k záveru o neexistencii pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec C-377/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 18. júla 2011 — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Regional de Cataluña (TEARC)

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 18. júla 2011 — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Regional de Cataluña (TEARC)
   (Vec C-377/11)
   2011/C 290/03
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: International Bingo Technology, S.A.

      Druhý účastník v odvolacom konaní: Tribunal Económico Regional de Cataluña (TEARC)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Znamená skutočnosť, že hráči Binga zaplatia časť ceny kariet zodpovedajúcu výhrám, skutočnú spotrebu tovarov alebo služieb na účely zahrnutia do zdaniteľného základu DPH?

               2.

               Má sa článok 11 časť A ods. 1 písm. a) v spojení s článkami 17 ods. 5 a 19 ods. 1 šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že predstavuje taký stupeň harmonizácie, ktorý bráni tomu, aby sa v jednotlivých členských štátoch prijímali v zákonodarnej alebo súdnej oblasti rozdielne riešenia, pokiaľ ide o zahrnutia časti ceny kariet určenej na vyplatenie výhier do zdaniteľného základu DPH na účely úpravy menovateľa pri výpočte percentuálnej miery?

               3.

               Má sa článok 11 časť A ods. 1 písm. a) v spojení s článkami 17 ods. 5 a 19 ods. 1 šiestej smernice na účely pripočítania do menovateľa pri výpočte percentuálnej miery vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu súdu v tom, aby v prípade hry Bingo zahrnul do zdaniteľného základu DPH sumy zodpovedajúce výherným sumám, ktoré jednotliví hráči zaplatia pri kúpe kariet?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-386/10 P: Odvolanie podané 30. júla 2010 : Chalkor AE Epexergasias Metallon proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  19. mája 2010 vo veci T-21/05, Chalkor AE Epexergasias Metallon/Európska komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/21

      Odvolanie podané 30. júla 2010: Chalkor AE Epexergasias Metallon proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 19. mája 2010 vo veci T-21/05, Chalkor AE Epexergasias Metallon/Európska komisia
      (Vec C-386/10 P)
      ()
      (2010/C 288/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Chalkor AE Epexergasias Metallon (v zastúpení: I. Forrester, QC)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky:

                  —

                  zrušiť úplne alebo čiastočne rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom zamietol návrh spoločnosti Halcor na zrušenie článku 1 rozhodnutia,

                  —

                  zrušiť alebo podstatným spôsobom znížiť výšku pokuty, ktorá bola uložená spoločnosti Halcor, alebo prijať akékoľvek iné opatrenie, ktoré sa preukáže ako vhodné, a

                  —

                  nahradiť spoločnosti Halcor trovy konania, vrátane trov konania, ktoré jej vznikli v konaní pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok by mal byť zrušený z týchto dôvodov:

                  a)

                  Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení obmedzeného súdneho preskúmania. Všeobecný súd nepreskúmal základnú otázku, či výška pokuty uložená spoločnosti Halcor bola vhodná, spravodlivá a primeraná vzhľadom na závažnosť a dĺžku trvania protiprávneho konania;

                  b)

                  Všeobecný súd porušil zásadu rovnosti zaobchádzania. Aj keď tento súd správne konštatoval, že Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keď so spoločnosťou Halcor a ďalšími spoločnosťami zaobchádzala rovnakým spôsobom bez toho, aby takéto zaobchádzanie bolo objektívne odôvodnené, následne túto zásadu porušil;

                  c)

                  Úprava výšky pokuty Všeobecným súdom, ktorá bola uložená spoločnosti Halcor, bola iracionálna a svojvoľná, a

                  d)

                  Napadnutý rozsudok neobsahuje postačujúce odôvodnenie, ktoré by vysvetlilo výšku pokuty, ktorá bola uložená spoločnosti Halcor.


title: Spojené veci C-387/15 a C-388/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 21. júla 2016 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Raad van State – Belgicko) – Hilde Orleans, Rudi Van Buel, Marina Apers (C-387/15) a Denis Malcorps, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle (C-388/15)/Vlaams Gewest (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Osobitné chránené územia — Lokalita sústavy Natura 2000 „Ústie riek Šelda a Durme od holandskej hranice až po Gent“ — Rozvoj prístavnej oblasti — Posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu — Uskutočnenie nepriaznivých zásahov — Predbežný, avšak zatiaľ nedokončený rozvoj územia typu biotopov, ktoré zodpovedá zničenej časti — Dokončenie po posúdení — Článok 6 ods. 3 a 4)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/8

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 21. júla 2016 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Raad van State – Belgicko) – Hilde Orleans, Rudi Van Buel, Marina Apers (C-387/15) a Denis Malcorps, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle (C-388/15)/Vlaams Gewest
   (Spojené veci C-387/15 a C-388/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Osobitné chránené územia - Lokalita sústavy Natura 2000 „Ústie riek Šelda a Durme od holandskej hranice až po Gent“ - Rozvoj prístavnej oblasti - Posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu - Uskutočnenie nepriaznivých zásahov - Predbežný, avšak zatiaľ nedokončený rozvoj územia typu biotopov, ktoré zodpovedá zničenej časti - Dokončenie po posúdení - Článok 6 ods. 3 a 4))
   (2016/C 343/11)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Hilde Orleans, Rudi Van Buel, Marina Apers (C-387/15) a Denis Malcorps, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle (C-388/15)

      Žalovaný: Vlaams Gewest

      za účasti: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že opatrenia zahrnuté v pláne alebo projekte, ktorý priamo nesúvisí so správou lokality s európskym významom alebo pre ňu nie je nevyhnutný a ktorý pred uskutočnením nepriaznivého zásahu do typu prirodzeného biotopu nachádzajúceho sa v tejto lokalite predpokladá budúci rozvoj územia tohto typu, pričom však jeho dokončenie je naplánované až po posúdení významu prípadného nepriaznivého vplyvu na integritu uvedenej lokality, nemôžu byť zohľadnené v rámci tohto posúdenia. Takéto opatrenia môžu byť v prípade potreby kvalifikované ako „kompenzačné opatrenia“ v zmysle odseku 4 tohto článku, len ak sú splnené podmienky, ktoré sú v ňom stanovené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-146/11: Žaloba podaná 14. marca 2011 — Yoro/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/25

         Žaloba podaná 14. marca 2011 — Yoro/Rada
   (Vec T-146/11)
   2011/C 130/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Claude Yoro (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nariadenie Rady č. 25/2001 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, uverejnené 15. januára 2011 v Úradnom vestníku Európskej únie, nie sú vo vzťahu k žalobcovi Claudovi Yorovi skutkovo podložené,

               —

               a preto

                           —

                           zrušil nariadenie Rady č. 25/2011 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011,

                           —

                           subsidiárne nariadil stiahnutie mena Claude Yoro zo zoznamov priložených k uvedenému nariadeniu a rozhodnutiu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-137/11, Guiai Bi Poin/Rada.


title: Vec F-119/14: Žaloba podaná 24. októbra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/56

         Žaloba podaná 24. októbra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-119/14)
   (2015/C 007/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa ukončuje konanie začaté na účely vymenovania žalobcu za úradníka, ktorý bol zapísaný na rezervnom zozname výberového konania, po tom ako ho informovala o tom, že dotknuté GR odsúhlasilo jeho zamestnanie a po tom ako bolo rozhodnuté, že jeho pracovné skúsenosti neboli postačujúce

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 17. decembra 2013, ktorým Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje („GR HR“) Európskej komisie ako menovacieho orgánu („MO“) odmietlo zamestnať žalobcu ako úradníka na Generálnom riaditeľstve pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť („GR JUST“),

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 14. júla 2004, ktorým zamietol sťažnosť podanú žalobcom proti rozhodnutiu menovacieho orgánu zo 17. decembra 2013,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 26  132,85 eura spolu s úrokmi z omeškania, ďalej na zaplatenie príspevkov do systému dôchodkového zabezpečenia od mesiaca september 2013,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy 1 eura z dôvodu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec T-131/05: Žaloba podaná dňa 21. marca 2005: Carlos Andrés a iní proti Európskej centrálnej banke

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/32

         Žaloba podaná dňa 21. marca 2005: Carlos Andrés a iní proti Európskej centrálnej banke
   (Vec T-131/05)
   (2005/C 132/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Carlos Andrés, bydliskom vo Frankfurte nad Mohanom a 8 iných žalobcov, v zastúpení: Georges Vandersanden a Laure Levi, advokáti, podali 21. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskej centrálnej banke.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil doklady o plate žalobcov za júl 2004,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody a úrokov za ujmu spôsobenú žalobcom, ktorá pozostáva z poskytnutia 5 000 eur každému žalobcovi z dôvodu zníženia kúpnej sily od 1. júla 2001, nedoplatkov na plate zodpovedajúcich zvýšeniu platu žalobcov o 1,86 % za obdobie 1. júl 2001 – 30. jún 2002, 0,92 % za obdobie 1. júl 2002 – 30. jún 2003 a 2,09 % za obdobie 1. júl 2003 – 30. jún 2004, a z príslušného úroku z čiastky nedoplatkov na plate žalobcov odo dňa ich splatnosti do dňa ich skutočného zaplatenia. Táto úroková sadzba sa vypočíta na základe sadzby použitej Európskou centrálnou bankou pri hlavných refinančných operáciách počas predmetného obdobia, zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť všetky trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom tejto veci je zvýšenie platov obsiahnuté vo výkazoch o plate žalobcov za júl 2004, ktoré bolo stanovené bez prihliadnutia na povinnosť prerokovania so zamestnancami Európskej centrálnej banky (ECB) a na metódy výpočtu týkajúce sa všeobecného zvýšenia platov, ako boli zavedené dohodu uzavretou medzi sociálnymi partnermi („memorandum of understanding“). Takisto sa napáda, že predmetné zvýšenie, uplatnené v dôsledku rozsudku Súdu prvého stupňa z 20. novembra 2003 vydaného vo veci T-63/02, Cerafogli a Poloni/ECB (Zb. VS, s. IA-291 a II-1405) nemalo spätné účinky pre roky 2001, 2002 a 2003.
   Na podporu svojich nárokov žalobcovia uvádzajú:

               —

               porušenie tak článkov 45 a 46 podmienok zamestnávania a „memorandum of understanding“, ako aj zásady dobrej správy vecí verejných,

               —

               porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie, ako aj tvrdenie o zjavne nesprávnom posúdení tejto veci. V tomto ohľade sa upresňuje, že tabuľky zavedené bankou na zdôvodnenie návrhu percentuálneho zvýšenia predmetných platov boli výsledkom nesprávneho uplatnenia metód výpočtu,

               —

               porušenie zásady legitímnej dôvery.


title: Vec T-403/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. apríla 2008  – Belgicko/Komisia

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/37

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. apríla 2008 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-403/06) (1)

   (2008/C 142/69)

      Jazyk konania: francúzština

   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-586/12 P: Odvolanie podané 13. decembra 2012 : Koninklijke Wegenbouw Stevin BV proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  27. septembra 2012 vo veci T-357/06, Koninklijke Wegenbouw Stevin/Komisia

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/6

         Odvolanie podané 13. decembra 2012: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2012 vo veci T-357/06, Koninklijke Wegenbouw Stevin/Komisia
   (Vec C-586/12 P)
   2013/C 71/11
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (v zastúpení: E. Pijnacker Hordijk, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               čiastočne zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom v ňom Všeobecný súd rozhodol, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala, že KWS zohrával úlohu vodcu v kartely zisteného Komisiou,

               —

               čiastočne zrušil článok 1 písm. j) napadnutého rozhodnutia (1) v rozsahu, v akom Komisia uložila KWS pokutu vo výške 27,36 miliónov eur,

               —

               nanovo stanovil výšku pokuty uloženej KWS na sumu vo výške  miliónov eur,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, uložených KWS v prvostupňovom konaní, v pomere, ktorý určí Súdny dvor, a trov konania vynaložených v odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza dva dôvody.
   Prvý odvolací dôvod
   Odvolateľka v rámci prvého odvolacieho dôvodu tvrdí, že Všeobecný súd porušil zásadu rovnosti zaobchádzania a základné požiadavky kladené na neprotirečenie si súdnych rozhodnutí tým, že v napadnutom rozsudku odporujúcim si spôsobom vo vzťahu k príslušnej žalobkyni, KWS a Shell Nederland Verkoop Maatschappij B.V. (ďalej len „SNV“) zohľadnil rovnaké dôkazy bez ďalšieho — a už vôbec nie presvedčivého — odôvodnenia (žaloba, ktorú podala SNV je predmetom rozsudku Všeobecného súdu z 27. septembra 2012, vec T-343/06) napriek tomu, že KWS a SNV podľa napadnutého rozhodnutia v rámci kartelových dohôd zohrávali rovnakú úlohu.

               —

               Posúdenie údajnej úlohy podnecovateľa a vodcu, ktorú zohrávali KWS a SNV, Všeobecným súdom treba chápať v jej súvislosti: Komisia vo svojom rozhodnutí konštatovala, že KWS a SNV v kartely spoločne zastávali vedúce pozície.

               —

               Všeobecný súd právne neudržateľným a odporujúci si spôsobom posúdil dôkaznú silu niekoľkých dôkazov, ktoré predložila Komisia proti KWS a SNV.

               —

               Podľa uvedeného nemôže byť opodstatnený názor, že KWS zohrávala v rámci zisteného kartelu na trhu dodávateľov bitúmenu a staviteľov ako jediná úlohu vodcu.

         Druhý odvolací dôvod
   Odvolateľka vo svojom druhom odvolacom dôvode tvrdí, že Všeobecný súd porušil zákaz svojvoľného konania, zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality tým, že v napadnutom rozsudku rozhodol, že z dôvodu existencie úlohy podnecovateľa a vodcu možno zachovať zvýšenie pokuty o 50 %, ktoré Komisia uplatnila proti KWS, napriek tomu, že Všeobecný súd konštatoval, že neexistuje dostatočný dôvod domnievať sa, že KWS zohrávala úlohu podnecovateľa.

               —

               Vzhľadom na to, že nemôže byť opodstatnený názor, že KWS možno ako jedinej pripísať úlohu vodcu, platí to aj pre zvýšenie pokuty.

               —

               Všeobecný súd tým, že zachoval zvýšenie pokuty, ktoré Komisia vykonala napriek tomu, že nepredložila ani pre jednu z oboch okolností oprávňujúcich zvýšiť pokutu dostatočné dôkazy, „odmenil“ Komisiu za nedôkladné úvahy v napadnutom rozhodnutí.

               —

               Zásada rovnosti zaobchádzania a zásada proporcionality bránia tomu, aby Všeobecný súd zachoval zvýšenie pokuty o 50 % uloženej KWS (navyše v celom rozsahu), zatiaľ čo ju v paralelnom konaní o žalobe vo veci T-343/06 voči SNV okrem iného v celom rozsahu zrušil.

               —

               Podľa uvedeného nemôže byť zvýšenie pokuty, ako bola uložená KWS, opodstatnené.

      (1)  Rozhodnutie Komisie K(2006) 4090 z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.456 — Bitúmen — Holandsko).


title: Vec T-498/17: Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/16

         Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-498/17)
   (2017/C 330/21)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pablo Álvarez de Linera Granda (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero a N. Subuh Falero, advokáti)

      Žalované: Európska komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) adresované FROB, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1246 zo 7. júna 2017, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español,

               —

               v súlade s ustanovením článku 340 ZFEÚ uznal mimozmluvnú zodpovednosť Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií a Komisie a zaviazal ich na zaplatenie náhrady škody vzniknutej žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií a T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.
   Žalobca sa najmä odvoláva na zneužitie právomoci v predmetnej veci.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. apríla 2005 vo veci T-2/03, Verein für Konsumenteninformation proti Komisii Európskych spoločenstiev (Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Žiadosť o prístup k veľkému množstvu dokumentov — Úplné zamietnutie prístupu — Povinnosť vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie — Výnimky)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/14

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 13. apríla 2005
   vo veci T-2/03, Verein für Konsumenteninformation proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Žiadosť o prístup k veľkému množstvu dokumentov - Úplné zamietnutie prístupu - Povinnosť vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie - Výnimky)
   (2005/C 155/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-2/03, Verein für Konsumenteninformation, so sídlom vo Viedni (Rakúsko), v zastúpení: A. Klauser, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: S. Rating a P. Aalto, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporujú Bank für Arbeit und Wirtschaft AG, so sídlom vo Viedni, v zastúpení: H.-J. Niemeyer, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, ÖsterreichischeVolksbanken AG, so sídlom vo Viedni, a Niederösterreichische Landesbank-Hypothekenbank AG, so sídlom v Sankt Pöltene (Rakúsko), v zastúpení: R. Roniger, A. Ablasser a W. Hemetsberger, advokáti, predmetom ktorej je žiadosť o zrušenie rozhodnutia Komisie D (2002) 330472 z 18. decembra 2002, týkajúceho sa žiadosti o prístup k správnemu spisu vo veci COMP/36.571/D-1, Rakúske banky – „Klub Lombard“, Súd prvého stupňa (prvá rozšírená komora), v zložení: predseda B. Vesterdorf, sudcovia M. Jaeger, P. Mengozzi, M. E. Ribeiro a I. Labucka, tajomník: H. Jung, vyhlásil dňa 13. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie Komisie D (2002) 330472 týkajúce sa žiadosti o prístup k správnemu spisu vo veci COMP/36.571/D 1, Rakúske banky – „Klub Lombard“ sa zrušuje.

               2)

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3)

               Vedľajší účastníci znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, z 8. 3. 2003


               19.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/36

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 21. januára 2015 proti Islandskej republike
   (Vec E-2/15)
   (2015/C 92/10)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Janne Tysnes Kaasin, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgicko, podal 21. januára 2015 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               rozhodol, že Islandská republika neprijatím opatrení potrebných na to, aby sa akt uvedený v bode 66he prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 104/2013 zo 4. februára 2013, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 185/2010, pokiaľ ide o detekčnú kontrolu cestujúcich a iných osôb, ako sú cestujúci, zariadením na stopovú detekciu výbušnín (ETD) v kombinácii s ručným detektorom kovov (HHMD)], v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom jej protokolu 1, ako taký a v stanovenej lehote stal súčasťou jej vnútorného právneho poriadku, si nesplnila svoje záväzky podľa článku 7 dohody,

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Táto žaloba sa týka skutočnosti, že Islandská republika neprijala opatrenia v súlade s odôvodneným stanoviskom Dozorného úradu EZVO vydaným 9. júla 2014 v súvislosti so skutočnosťou, že Islandská republika nezačlenila vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 104/2013 zo 4. februára 2013, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 185/2010, pokiaľ ide o detekčnú kontrolu cestujúcich a iných osôb, ako sú cestujúci, zariadením na stopovú detekciu výbušnín (ETD) v kombinácii s ručným detektorom kovov (HHMD), na ktoré sa odkazuje v bode 66he prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom uvedenej dohode prostredníctvom jej protokolu 1 a sektorových úprav uvedených v prílohe XIII (dalej len „akt“), do svojho vnútroštátneho právneho poriadku.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Islandská republika neprijatím opatrení potrebných na to, aby sa akt ako taký a v stanovenej lehote stal súčasťou jej vnútorného právneho poriadku, si nesplnila svoje záväzky podľa článku 7 Dohody o EHP.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. januára 2005 vo veci C-125/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commission de Litiges Voyages): Guy Denuit, Betty Cordenier proti Transorient – Mosaïque Voyages a Culture SA (Prejudiciálne otázky — Podanie návrhu na Súdny dvor — Vnútroštátny súd v zmysle článku 234 ES — Rozhodcovský súd)

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 27. januára 2005
   vo veci C-125/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commission de Litiges Voyages): Guy Denuit, Betty Cordenier proti Transorient – Mosaïque Voyages a Culture SA (1)

   (Prejudiciálne otázky - Podanie návrhu na Súdny dvor - Vnútroštátny súd v zmysle článku 234 ES - Rozhodcovský súd)
   (2005/C 82/10)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-125/04, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Collège d'arbitrage de la Commission de Litiges Voyages (Belgicko) zo 4. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 8. marca 2004, ktorý súvisí s konaním: Guy Denuit, Betty Cordenier proti Transorient – Mosaïque Voyages a Culture SA; Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 27. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Súdny dvor nemá právomoc dať odpoveď na otázky položené Collège d'arbitrage de la Commission de Litiges Voyages.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 12.6.2004


title: Vec T-38/15: Žaloba podaná 23. januára 2015 – Telecom Castilla-La Mancha/Komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/41

         Žaloba podaná 23. januára 2015 – Telecom Castilla-La Mancha/Komisia
   (Vec T-38/15)
   (2015/C 089/50)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Telecom Castilla-La Mancha, SA (Toledo, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena a M. Bolsa Ferruz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a najmä článok 1 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom konštatuje existenciu štátnej pomoci, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom,

               —

               v dôsledku toho zrušil príkazy na vrátenie obsiahnuté v článkoch 3 a 4 rozhodnutia, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú uvedené vo veci T-36/15 HISPASAT/Komisia.


title: Veci T-443/08 a T-455/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Slobodný štát Sasko a i./Komisia ( „Štátna pomoc — Pomoc v prospech letiska Lipsko/Halle — Financovanie investícií týkajúcich sa výstavby novej južnej dráhy — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť — Pojem podnik — Pojem hospodárska činnosť — Letisková infraštruktúra“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Slobodný štát Sasko a i./Komisia
   (Veci T-443/08 a T-455/08) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc v prospech letiska Lipsko/Halle - Financovanie investícií týkajúcich sa výstavby novej južnej dráhy - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom - Žaloba o neplatnosť - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť - Pojem podnik - Pojem hospodárska činnosť - Letisková infraštruktúra)
   2011/C 145/38
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Slobodný štát Sasko (Nemecko) a Spolková krajina Sasko-Anhaltsko (v zastúpení: U. Soltész, advokát) (vec T-443/08), Mitteldeutsche Flughafen AG (Lipsko, Nemecko) a Flughafen Leipzig-Halle GmbH (Lipsko) (v zastúpení: M. Núñez-Müller, advokát) (vec T-445/08)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Gross, B. Martenczuk a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcov: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a B. Klein, splnomocnení zástupcovia) a Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) (v zastúpení: L. Giesberts, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/948/ES z 23. júla 2008 o opatreniach Nemecka v prospech spoločnosti DHL a letiska Lipsko/Halle (Ú. v. EÚ L 346, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-443/08 a T-455/08 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloba vo veci T-443/08 sa zamieta ako neprípustná.

               3.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie 2008/948/ES z 23. júla 2008 o opatreniach Nemecka v prospech spoločnosti DHL a letiska Lipsko/Halle sa v rozsahu, v akom stanovuje výšku štátnej pomoci, ktorú chce Spolková republika Nemecko poskytnúť letisku Lipsko/Halle na účely výstavby novej južnej dráhy a príslušných letiskových zariadení na 350 miliónov eur, zrušuje.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba vo veci T-455/08 zamieta.

               5.

               Slobodný štát Sasko a Spolková krajina Sasko-Anhaltsko znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii vo veci T-443/08.

               6.

               Mitteldeutsche Flughafen AG a Flughafen Leipzig-Halle GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania.

               7.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené vo veci T-455/08.

               8.

               Spolková republika Nemecko a Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen eV (ADV) znášajú svoje vlastné trovy konania vo veciach T-443/08 a T-455/08.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 20.12.2008.


title: Vec F-148/12: Žaloba podaná 7. decembra 2012 — ZZ/EMCDDA

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/30

         Žaloba podaná 7. decembra 2012 — ZZ/EMCDDA
   (Vec F-148/12)
   2013/C 71/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia stanovujúceho žalobcovu hodnotiacu správu za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2011

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 9. marca 2012 stanovujúce hodnotiacu správu z roku 2012, ktorá sa vzťahuje na obdobie od 1. januára do 31. decembra 2011,

               —

               v rozsahu, v akom to bude potrebné, zrušiť implicitné rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy z 26. októbra 2012, ktorým bola zamietnutá žalobcova sťažnosť smerujúca k preskúmaniu jeho hodnotiacej správy z roku 2012,

               —

               zaviazať EMCDDA na náhradu trov konania.


title: Vec T-169/06: Žaloba podaná 26. júna 2006 – Charlott/ÚHVT – Charlot (obrazová ochranná známka Charlott France Entre Luxe et Tradition )

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/31

         Žaloba podaná 26. júna 2006 – Charlott/ÚHVT – Charlot (obrazová ochranná známka „Charlott France Entre Luxe et Tradition“)
   (Vec T-169/06)
   (2006/C 212/56)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Charlott SARL (Chaponost, Francúzsko) (v zastúpení: L. Conrad, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA (Lisabon, Portugalsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. apríla 2006 (vec R 223/2005-2),

               —

               rozhodnúť, že spoločnosť Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA nespĺňa povinnosti podľa článku 43 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94,

               —

               nariadiť ÚHVT, aby vykonal zápis ochrannej známky prihlásenej Charlott SARL,

               —

               zaviazať ÚHVT a všetky subjekty, ktoré vo veci nemali úspech, na náhradu trov konania, najmä trov nahraditeľných na základe článku 91 písm. b) rokovacieho poriadku tohto súdu z 2. mája 1991.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Charlott France Entre Luxe et Tradition“ pre výrobky zaradené do triedy 25 – prihláška č. 1 853 274.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka „Charlot“ pre výrobky zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 43 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94, ako aj článku 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95 v rozsahu, v ktorom podľa žalobcu osoba podávajúca námietky nepreukázala skutočné používanie svojej ochrannej známky v predchádzajúcich piatich rokoch a nepredložila údaje o význame používania tejto ochrannej známky.


title: Vec C-648/13: Žaloba podaná 6. decembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/25

         Žaloba podaná 6. decembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-648/13)
   2014/C 45/42
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a E. Manhaeve)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že vôbec neprebrala, neprebrala úplne alebo riadne neprebrala článok 2 body 19, 20, 26 a 27, článok 8 ods. 1, článok 9 ods. 2, článok 10 ods. 3 a článok 11 ods. 5 a prílohu V (body 1.3, 1.3.4, 1.3.5, 1.4 a 2.4.1) a prílohu VII (časť A body 7.2 až 7.10) smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (1), si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto ustanovení, ako aj z článku 24 tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Článok 2 body 19, 20, 26 a 27

   Komisia vytýka Poľskej republike nesprávne a neúplné prebratie definícií obsiahnutých v článku 2 bodoch 19, 20, 26 a 27 smernice 2000/60/ES.

      Článok 8 ods. 1

   Komisia vytýka Poľskej republike, že poľské predpisy neobsahujú požiadavky na špecifikáciu oblastí Natura 2000.

      Článok 9 ods. 2

   Podľa Komisie prebratie článku 9 ods. 2 smernice 2000/60/ES bolo uskutočnené neúplne alebo nesprávne v rozsahu, v akom sa týka povinnosti zahrnúť do plánov vodohospodárskeho manažmentu informácie o plánovaných opatreniach smerujúcich k úhrade nákladov, ktoré prispejú k dosiahnutiu environmentálnych cieľov tejto smernice.

      Článok 10 ods. 3

   Komisia sa domnieva, že Poľská republika neprebrala povinnosť zakotvenú v článku 10 ods. 3 smernice 2000/60/ES, hoci prebratie tohto ustanovenia je kľúčové pre realizáciu cieľov vodnej smernice.

      Článok 11 ods. 5

   Komisia vytýka Poľskej republike nesprávne prebratie ustanovenia obsiahnutého v článku 11 ods. 5 smernice 2000/60/ES, pretože rozsah uplatnenia príslušných poľských predpisov je užší než v smernici.

      Príloha V

   Podľa Komisie niektoré body prílohy V neboli dostatočne prebraté do poľského práva, hoci veľká časť tejto prílohy prebratá bola. Výhrada nesprávneho prebratia sa predovšetkým týka zahrnutia odhadov stupňa spoľahlivosti údajov do plánov vodohospodárskeho manažmentu (body 1.3., 1.3.4 a 2.4.1), monitorovania miest výskytu a druhov v chránených oblastiach (bod 1.3.5), ako aj vylúčenia hydromorfologických ukazovateľov z klasifikácie stavu vôd (bod 1.4.2).

      Príloha VII

   Komisia vytýka Poľskej republike nesprávne prebratie bodov 7.2 až 7.10 časti A tejto prílohy z dôvodu, že ustanovenia týkajúce sa národného programu ochrany vôd treba odlíšiť od plánov vodohospodárskeho manažmentu v zmysle prílohy VII smernice 2000/60/ES. Z tohto dôvodu sa Komisia domnieva, že vnútroštátne predpisy, ktoré prijali poľské orgány na účely prebratia článku 11 smernice, nie sú dostačujúce na prebratie požiadaviek uvedených v bodoch 7.2 až 7.10 prílohy VII.

      (1)  Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275.


title: Vec C-158/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Stichting ROM-projecten/Staatssecretaris van Economische Zaken (Štrukturálne fondy — Vrátenie pomoci Spoločenstva v prípade nezrovnalostí — Neuverejnenie a neoznámenie podmienok poskytnutia pomoci — Neznalosť príjemcu — Dobrá viera — Právna istota — Efektivita — Článok 10 ES)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Stichting ROM-projecten/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Vec C-158/06) (1)

   (Štrukturálne fondy - Vrátenie pomoci Spoločenstva v prípade nezrovnalostí - Neuverejnenie a neoznámenie podmienok poskytnutia pomoci - Neznalosť príjemcu - Dobrá viera - Právna istota - Efektivita - Článok 10 ES)
   (2007/C 183/20)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stichting ROM-projecten

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad článku 6 rozhodnutia Komisie K(95) 1753 zo 16. októbra 1995 o poskytnutí príspevku Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) a Európskeho sociálneho fondu (ESF) na operačný program v rámci iniciatívy Spoločenstva týkajúcej sa MSP v prospech oblastí, ktoré prichádzajú do úvahy pre ciele č. 1 a 2 v Holandsku – Nepodmienené a určité ustanovenie, ktoré má priame účinky voči konečnému príjemcovi – Výklad článku 38 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31) – Nevymáhanie v dôsledku nezrovnalosti od príjemcu, ktorý nebol informovaný o rozhodnutí Komisie
   Výrok rozsudku
   Ak sú podmienky poskytnutia finančného príspevku schváleného Spoločenstvom pre členský štát uvedené v rozhodnutí o poskytnutí príspevku, ale neboli ani uverejnené, ani oznámené týmto členským štátom konečnému príjemcovi príspevku, právo Spoločenstva nebráni tomu, aby sa uplatnila zásada právnej istoty na účely vylúčenia vrátenia týmto príjemcom súm neoprávnene zaplatených za podmienky, že sa preukáže dobrá viera tohto príjemcu. V takomto prípade dotknutý členský štát môže byť finančne zodpovedný za nevymáhané sumy, aby bolo účinné právo Spoločenstva na vrátenie výšky príspevku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec C-333/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Braga (Portugalsko) 1. júna 2017 – Caixa Económica Montepio Geral/Carlos Samuel Pimenta Marinho a i.

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Braga (Portugalsko) 1. júna 2017 – Caixa Económica Montepio Geral/Carlos Samuel Pimenta Marinho a i.
   (Vec C-333/17)
   (2017/C 256/16)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Judicial da Comarca de Braga

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Oprávnená v exekučnom konaní: Caixa Económica Montepio Geral

      Povinní v exekučnom konaní: Carlos Samuel Pimenta Marinho, Maria de Lurdes Coelho Pimenta Marinho, Daniel Pimenta Marinho, Vera da Conceição Pimenta Marinho

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Únie – v rozsahu, v akom priznáva občanom Únie základné právo na ochranu spotrebiteľa a základné právo na rovnaké zaobchádzanie s občanmi a podnikmi, ktoré sú zakotvené v článku 38 a v článku 21 [Charty základných práv Európskej únie] – vnútroštátnej právnej úprave [jediný článok zákonného dekrétu č. 32765 z 29. apríla 1943, ktorý stanovuje výnimku zo všeobecného režimu upraveného v článku 1143 Código Civil (občiansky zákonník)], pokiaľ táto právna úprava stanovuje, že s bankovým sektorom sa má zaobchádzať inak než s ostatnými občanmi a podnikmi v súvislosti s formou, akú má mať zmluva o úvere, pričom pre zmluvy o úvere uzavreté bankovými inštitúciami stanovuje menej formálnu formu?


title: Vec C-188/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  29. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 75/442/EHS — Odpady — Domové odpadové vody odstraňované vyhnívacími nádržami na vidieku — Odpady neupravené inými právnymi predpismi — Neprebratie)

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-188/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 75/442/EHS - Odpady - Domové odpadové vody odstraňované vyhnívacími nádržami na vidieku - Odpady neupravené inými právnymi predpismi - Neprebratie)
   2009/C 312/09
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, D. Lawunmi a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 4, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 a 14 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 (Ú. v. ES L 078, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3) — V súvislosti s domovými odpadovými vodami odstraňovanými vyhnívacími nádržami — Odpady neupravené inými právnymi predpismi

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že neprijalo, okrem grófstva Cavan, všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 4 a 8 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 v súvislosti s domovými odpadovými vodami odstraňovanými vyhnívacími nádržami a inými individuálnymi systémami čistenia na vidieku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť tri štvrtiny trov konania Komisie Európskych spoločenstiev a znáša svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-565/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. septembra 2012 — Corsica Ferries France/Komisia ( „Štátna pomoc — Odvetvie námornej kabotáže — Služba všeobecného hospodárskeho záujmu — Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve — Sociálna politika členských štátov — Pomoc na reštrukturalizáciu — Účinky zrušujúceho rozsudku“ )

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2012 — Corsica Ferries France/Komisia
   (Vec T-565/08) (1)

   (Štátna pomoc - Odvetvie námornej kabotáže - Služba všeobecného hospodárskeho záujmu - Kritérium súkromného investora v trhovom hospodárstve - Sociálna politika členských štátov - Pomoc na reštrukturalizáciu - Účinky zrušujúceho rozsudku)
   2012/C 343/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Corsica Ferries France SAS (Bastia, Francúzsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, neskôr G. de Bergues, N. Rouam a J. Rossi, splnomocnení zástupcovia), Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: A. Winckler a F.-C. Laprévote, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/611/ES z 8. júla 2008 o opatreniach C 58/02 (ex N 118/02), ktoré Francúzsko zaviedlo v prospech Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (Ú. v. EÚ L 225, 2009, s. 180)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 druhý a tretí odsek rozhodnutia Komisie 2009/611/ES z 8. júla 2008 o opatreniach C 58/02 (ex N 118/02), ktoré Francúzsko zaviedlo v prospech Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM), sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania žalobkyne a znáša svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Francúzska republika a SNCM znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec C-243/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 10. mája 2017 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 10. mája 2017 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/António da Silva Rodrigues
   (Vec C-243/17)
   (2017/C 256/04)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku a žalovaný: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku a žalobca: António da Silva Rodrigues

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Od ktorého dátumu sa počíta štvorročná premlčacia doba stanovená v článku 3 ods. 1 prvom pododseku (1) v prípade jednorazových nezrovnalostí (ktoré nie sú pokračujúcimi ani opakujúcimi sa nezrovnalosťami)?

               2.

               Uplatní sa v prípade nezrovnalosti, ktorá nie je pokračujúcou ani opakujúcou sa nezrovnalosťou, právna úprava, podľa ktorej „v prípade mnohoročných programov plynie premlčacia doba až do úplného skončenia programu“?

               3.

               Uplatní sa pravidlo stanovené v citovanom článku 3, podľa ktorého „premlčanie sa… stane účinným najneskôr v deň, keď vyprší dvojnásobok premlčacej doby bez toho, aby príslušný orgán uložil sankciu“, aj v prípade mnohoročného programu, t. j. plynie doba uvedená v tomto ustanovení tiež až do skončenia mnohoročného programu?

               4.

               Znamená slovné spojenie „v prípade mnohoročných programov plynie premlčacia doba až do úplného skončenia programu“, že

                           a)

                           premlčacia doba nikdy neuplynie pred úplným skončením mnohoročného programu?

                           b)

                           premlčacia doba neplynie, kým trvá program, t. j. až do jeho úplného skončenia, a od tohto okamihu sa opäť počíta?

                           c)

                           premlčacia doba ďalej plynie, a preto aj napriek tomu, že ide o mnohoročný program, k premlčaniu môže dôjsť pred úplným skončením programu, ak medzitým uplynula príslušná doba?

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 1995, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-178/14: Žaloba podaná 20. marca 2014 – Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/51

         Žaloba podaná 20. marca 2014 – Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Komisia
   (Vec T-178/14)
   2014/C 142/65
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Nemecko, Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov, o začatí formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ zverejneného s výzvou na predloženie pripomienok (Ú. v. EÚ 2014 C 37, s. 73),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa v podstate toto:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že žalovaná dostatočne neodôvodnila v súlade s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ svoje rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ. Rozhodnutie o začatí konania neobsahuje žiadne osobitné hmotno-právne posúdenie založené na skutkových a právnych okolnostiach pokiaľ ide o existenciu všetkých znakov skutkovej podstaty v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že rozhodnutie Komisie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti uvádza, že Európsky súdny dvor už vo svojom rozsudku z 13. marca 2001, PreussenElektra (C-379/98, Zb. 2001, I-2099) rozhodol, že Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (zákon o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov) (ďalej len „EEG“) neposkytuje podporu. EEG platí v podstate nezmenene naďalej. Nezmenené zostali predovšetkým aspekty, ktoré sú podstatné pre posúdenie štátnej pomoci. To isté platí pre rozhodnutie žalovanej z 22. mája 2002 (Ú. v. EÚ C 164, s. 5), ktorým žalovaná určila, že EEG nepredstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že nižší príplatok EEG nespĺňa znaky skutkovej podstaty štátnej pomoci článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti predovšetkým tvrdí, že nižší príplatok EEG nepredstavuje výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok podnik nedosiahol, že nemá selektívnu povahu, že nepredstavuje štátnu pomoc alebo pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov, a že nevedie ani k narušeniu hospodárskej súťaže, ani k prípadnému ovplyvneniu obchodu medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zlučiteľnosti so spoločným trhom

                           —

                           Ak by Všeobecný súd dospel k názoru, že ide o štátnu pomoc, bola by táto podľa názoru žalobkyne zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ.