title: Vec C-831/18 P: Odvolanie podané 21. decembra 2018: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) z 24. októbra 2018 vo veci T-29/17, RQ/Komisia

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/30

      Odvolanie podané 21. decembra 2018: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) z 24. októbra 2018 vo veci T-29/17, RQ/Komisia
      (Vec C-831/18 P)
      (2019/C 65/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Krepenne, J. Braquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: RQ

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (siedmej rozšírenej komory) Európsekj únie z 24. októbra 2018 vo veci T-29/17, ktorým sa zrušuje rozhodnutie Komisie C(2016) 1449 final z 2. marca 2016 o žiadosti o zbavení imunity RQ,

                  —

                  zamietnuť žalobu o neplatnosť, ktorú podala žalobkyňa v odvolacom konaní na Všeobecný súd Európskej únie a vydať konečné rozhodnutie o otázkach, ktoré sú predmetom prejednávaného odvolania, a ak stav veci nedovoľuje, aby Súdny dvor vydal konečné rozhodnutie, vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci samej,

                  —

                  uložiť žalobkyni v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy konania Komisie v prvostupňovom aj v odvolacom konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza tri odvolacie dôvody:

                  1.

                  Po prvé, na rozdiel od Všeobecného súdu Komisia zastáva názor, že rozhodnutie o zbavení imunity nie je aktom spôsobujúcim ujmu žalobkyni a preto nemôže byť predmetom žaloby o neplatnosť. Rozsudok napadnutý odvolaním je preto poznačený nesprávnym právnym posúdením, keďže považuje žalobu za prípustnú.

                  2.

                  Po druhé, Komisia zastáva názor, že rozsudok napadnutý odvolaním poskytuje nesprávny výklad práva byť vypočutý zakotveného v článku 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie, pretože je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 4ods. 3 ZEÚ (zásada lojálnej spolupráce) a všeobecnej zásady vzájomnej dôvery medzi orgánmi Únie a orgánmi členských štátov.

                  3.

                  Po tretie, Komisia zastáva názor, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri klasifikácii konania Komisie v prejednávanej veci, keď usudzoval, že Komisia dostatočne nedodržala právo žalobkyne byť vypočutá.


title: Vec T-122/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – Lidl Stiftung/EUIPO – Shimano Europe (PRO)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/47

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – Lidl Stiftung/EUIPO – Shimano Europe (PRO)
      (Vec T-122/18) (1)

      (2019/C 65/62)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec T-777/17: Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Pan/EUIPO – Entertainment One UK (TOBBIA)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/61

         Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Pan/EUIPO – Entertainment One UK (TOBBIA)
   (Vec T-777/17)
   (2018/C 022/82)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Xianhao Pan (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Oliva, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Entertainment One UK Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „TOBBIA“ – ochranná známka Európskej únie č. 11 775 509.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2017 vo veci R 1776/2016-1.

      Návrh

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               nedostatok odôvodnenia, nedodržanie metódy hodnotenia vzťahu medzi značkami, ako aj nedostatok posúdenia, pokiaľ ide o posúdenie pravdepodobnosti zámeny ochranných známok,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) vo vzťahu k článku 53 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-721/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 27. decembra 2017 – Sebastien Vollmer, Vera Sagalov/Swiss Global Air Lines AG

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 27. decembra 2017 – Sebastien Vollmer, Vera Sagalov/Swiss Global Air Lines AG
   (Vec C-721/17)
   (2018/C 123/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Sebastien Vollmer, Vera Sagalov

      Žalovaná: Swiss Global Air Lines AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže existovať právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1) aj vtedy, keď cestujúci kvôli meškaniu príletu kratšiemu ako tri hodiny nestihol priamy prípojný let, čo malo za následok meškanie tri hodiny a viac v cieľovom mieste, pričom sú však oba lety prevádzkované odlišnými leteckými dopravcami?

               2.

               Môže existovať právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 aj vtedy, keď sú odlišní leteckí dopravcovia navzájom prepojení v rámci jedného koncernu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-122/18: Žaloba podaná 14. februára 2018 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/13

         Žaloba podaná 14. februára 2018 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-122/18)
   (2018/C 123/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika tým, že nezabezpečila a naďalej nezabezpečuje, aby orgány verejnej moci neprekračovali lehoty 30 alebo 60 kalendárnych dní na zaplatenie svojich dlhov z obchodných transakcií, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ zo 16. februára 2011 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách (Ú. v. EÚ L 48, 2011, s. 1) a najmä povinnosti podľa článku 4 tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôkazy, ktoré má Komisia k dispozícii, ktoré sú založené na informáciách poskytnutých Talianskou republikou počas postupu pred podaním žaloby, nasvedčujú tomu, že lehoty splatnosti 30 a 60 kalendárnych dní uvedené v článku 4 smernice 2011/7/EÚ o boji proti oneskoreným platbám neboli prekročené jednotlivými subjektmi ale celými kategóriami orgánov verejnej moci a nie vo vzťahu k jednej obchodnej transakcii, ale v rámci priemerného obdobia splácania, t. j. vo vzťahu ku všetkým transakciám uzavretým týmito orgánmi a napokon nie na obmedzené obdobie, ale systematicky od septembra 2014 do dátumu podania tejto žaloby. Komisia sa teda domnieva, že bolo preukázané trvalé a systematické porušenie článku 4 smernice.


title: Vec T-166/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2018 – Gramberg/EUIPO – Mahdavi Sabet (Puzdro na mobilný telefón) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci puzdro na mobilný telefón — Sprístupnenie dizajnu verejnosti — Článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 — Dôkazy predložené po prvýkrát pred Všeobecným súdom“)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2018 – Gramberg/EUIPO – Mahdavi Sabet (Puzdro na mobilný telefón)
   (Vec T-166/15) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci puzdro na mobilný telefón - Sprístupnenie dizajnu verejnosti - Článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 - Dôkazy predložené po prvýkrát pred Všeobecným súdom“))
   (2018/C 134/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Claus Gramberg (Essen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne S. Kettler, neskôr F. Klopmeier a G. Becker, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Sorouch Mahdavi Sabet (Paríž, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 13. januára 2015 (vec R 460/2013-3), týkajúcemu sa konania o výmaze medzi pánom Grambergom a pánom Mahdavim Sabetom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 13. januára 2015 (vec R 460/2013-3) sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené pánom Clausom Grambergom, vrátane trov nevyhnutne vynaložených na účely konania pred odvolacím senátom EUIPO.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec T-85/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Umiestnenie dvoch súbežných prúžkov na obuvi) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie tvorená dvoma súbežnými pásikmi na obuvi — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca tri súbežné pásiky na obuvi — Relatívny dôvod zamietnutia — Poškodenie dobrého mena — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Umiestnenie dvoch súbežných prúžkov na obuvi)
   (Vec T-85/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie tvorená dvoma súbežnými pásikmi na obuvi - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca tri súbežné pásiky na obuvi - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 142/54)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: adidas AG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: I. Fowler a I. Junkar, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. novembra 2015 (vec R 3106/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami adidas a Shoe Branding Europe

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Shoe Branding Europe BVBA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 136, 18.4.2016.


title: Vec T-438/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Altunis/EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka CIPRIANI — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie HOTEL CIPRIANI — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 47 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov alebo služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001)“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Altunis/EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (Vec T-438/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka CIPRIANI - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie HOTEL CIPRIANI - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 47 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov alebo služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001)“))
   (2018/C 142/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugalsko) (v zastúpení: A. Vanzetti, S. Bergia, G. Sironi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Hotel Cipriani Srl (Benátky, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne P. Cantrill, solicitor a B. Brandreth, barrister, neskôr B. Brandreth, A. Poulter a P. Brownlow, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. júna 2016 (vec R 1889/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Hotel Cipriani a Altunis-Trading, Gestão e Serviços

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosti Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec C-301/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. februára 2018 – Európska komisia/Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Odvolanie — Obchodná politika — Dumping — Dovozy solárneho skla s pôvodom v Číne — Nariadenie (ES) č. 1225/2009 — Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) — Trhovo-hospodárske zaobchádzanie — Pojem „výrazná deformácia prenesená z bývalého systému netrhového hospodárstva“ v zmysle článku 2 ods. 7 písm. c) tretej zarážky — Daňové zvýhodnenia)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. februára 2018 – Európska komisia/Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
   (Vec C-301/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Obchodná politika - Dumping - Dovozy solárneho skla s pôvodom v Číne - Nariadenie (ES) č. 1225/2009 - Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) - Trhovo-hospodárske zaobchádzanie - Pojem „výrazná deformácia prenesená z bývalého systému netrhového hospodárstva“ v zmysle článku 2 ods. 7 písm. c) tretej zarážky - Daňové zvýhodnenia))
   (2018/C 142/05)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (v zastúpení: Y. Melin a V. Akritidis, avocats)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (v zastúpení: A. Bochon, avocat a R. MacLean, solicitor)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. marca 2016, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisia (T-586/14, EU:T:2016:154), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec C-47/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien (Rakúsko) 26. januára 2018 – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad/Stephan Riel ako likvidátor v konkurznom konaní týkajúcom sa majetku spoločnosti Alpine Bau GmbH

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien (Rakúsko) 26. januára 2018 – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad/Stephan Riel ako likvidátor v konkurznom konaní týkajúcom sa majetku spoločnosti Alpine Bau GmbH
   (Vec C-47/18)
   (2018/C 142/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad

      Žalovaný: Stephan Riel ako likvidátor v konkurznom konaní týkajúcom sa majetku spoločnosti Alpine Bau GmbH

      Prejudiciálne otázky

      Otázka 1:

   Má sa článok 1 ods. 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že žaloba o určenie uznania pohľadávky podľa rakúskeho práva sa v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1215/2012 týka konkurzu, a preto je vylúčená z vecnej pôsobnosti tohto nariadenia?

      Otázka 2a (v prípade kladnej odpovede na otázku 1):

   Má sa článok 29 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach analogicky uplatniť na súvisiace konania patriace do pôsobnosti nariadenia č. 1346/2000?

      Otázka 2b (iba v prípade zápornej odpovede na otázku 1 alebo kladnej odpovede na otázku 2a):

   Má sa článok 29 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach vykladať v tom zmysle, že ide o žalobu o tom istom nároku medzi tými istými účastníkmi, ak veriteľ – žalobca, ktorý prihlásil (v podstate) identickú pohľadávku v rakúskom hlavnom konkurznom konaní a v poľskom vedľajšom konkurznom konaní, ktorú príslušný likvidátor (v prevažnej časti) poprel, podá najprv v Poľsku proti tamojšiemu likvidátorovi vo vedľajšom konkurznom konaní, a potom v Rakúsku proti likvidátorovi v hlavnom konkurznom konaní – žalovanému, žaloby o určenie existencie pohľadávky voči konkurznej podstate v určitej výške?

      Otázka 3a:

   Má sa článok 41 nariadenia Rady (EÚ) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (2) vykladať v tom zmysle, že požiadavka uviesť „povahu svojej pohľadávky, dátum jej vzniku a jej výšku“ je splnená, ak sa veriteľ so sídlom v inom členskom štáte ako je štát začatia konania – žalobca – vo svojej prihláške pohľadávky v hlavnom konkurznom konaní – ako je to aj v prejednávanom prípade –

               a)

               obmedzí na taký opis pohľadávky, ktorý uvádza konkrétnu výšku, ale neuvádza dátum vzniku pohľadávky (napríklad ako „pohľadávka subdodávateľa JSV Slawomira Kubicu na výkon prác na cestách“);

               b)

               v samotnej prihláške pohľadávky síce nie je uvedený dátum vzniku pohľadávky, ale z príloh k predloženej prihláške pohľadávky je možné odvodiť dátum vzniku (napríklad na základe dátumu uvedeného na predloženej faktúre)?

      Otázka 3b:

   Má sa článok 41 nariadenia Rady (EÚ) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie nebráni uplatneniu vnútroštátnych ustanovení, ktoré sú v konkrétnom prípade výhodnejšie pre veriteľa so sídlom v inom členskom štáte ako je štát začatia konania, ktorý prihlasuje pohľadávku, napríklad vzhľadom na požiadavku uviesť dátum vzniku pohľadávky?

      (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 351.

      (2)  Ú. v. EÚ L 160, 2000, s. 1.


title: Vec T-93/18: Žaloba podaná 19. februára 2018 – International Skating Union/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/55

         Žaloba podaná 19. februára 2018 – International Skating Union/Komisia
   (Vec T-93/18)
   (2018/C 142/72)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: International Skating Union (Lausanne, Švajčiarsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 8. decembra 2017 vo veci AT.40208 – International Skating Union's Eligibility Rules, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá tom, že odôvodnenie, na ktorom sa zakladá napadnuté rozhodnutie, je v základe rozporuplné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že cieľom pravidiel oprávnenosti žalobkyne nie je obmedziť hospodársku súťaž.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že účinkom pravidiel oprávnenosti žalobkyne nie je obmedziť hospodársku súťaž.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie žalobkyne neschváliť podujatie 2014 Dubai Icederby nepatrí do pôsobnosti článku 101 ZFEÚ, pretože legitímny cieľ tohto rozhodnutia je v súlade s etickým kódexom žalobkyne, ktorý zakazuje všetky formy podpory stávkovania.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie žalobkyne neschváliť podujatie 2014 Dubai Icederby v každom prípade nepatrí ani do územnej pôsobnosti článku 101 ZFEÚ.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že tvrdenie, podľa ktorého pravidlá Medzinárodného športového arbitrážneho súdu podporujú údajné obmedzovanie hospodárskej súťaže, je bezdôvodné.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia prekročila svoje právomoci, keď voči žalobkyni prijala opatrenia, ktoré nemajú žiadnu súvislosť so zistením porušenia.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že uloženie penále nemá žiadny platný právny základ.


title: Vec T-95/18: Žaloba podaná 12. februára 2018 – Gollnisch/Parlament

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/55

         Žaloba podaná 12. februára 2018 – Gollnisch/Parlament
   (Vec T-95/18)
   (2018/C 142/73)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francúzsko) (v zastúpení: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 23. októbra 2017, č. PE 610.437/BUR/Decision, oznámené listom predsedu Európskeho parlamentu z 1. decembra 2017, č. D 3187000, ktorým sa zamietla sťažnosť pána Gollnischa v rámci odvolania proti rozhodnutiu kvestorov, ktoré bolo vydané proti rozhodnutiu generálneho tajomníka,

               —

               zrušil aj rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 1. júla 2016, oznámené 6. júla 2016, podľa ktorého „bola pánovi Gollnischovi neoprávnene vyplatená suma vo výške 275 984,23 eura“ a ktorým sa príslušnej osobe a účtovníkovi tejto inštitúcie nariadilo zaistiť vrátenie tejto sumy,

               —

               zrušil tiež oznámenia a opatrenia na výkon vyššie uvedeného rozhodnutia obsiahnuté v liste generálneho riaditeľa pre financie zo 6. júla 2016 č. D 201920,

               —

               zrušil výzvu na zaplatenie č. 2016-914 podpísanú týmto generálnym riaditeľom pre financie 5. júla 2016,

               —

               priznal žalobcovi sumu vo výške 50 000 eur ako náhradu za nemajetkovú ujmu vyplývajúcu súčasne z nepodložených obvinení vyslovených pred skončením vyšetrovania, z porušení jeho dobrého mena, z mimoriadne výrazného narušenia jeho osobného a politického života v dôsledku napadnutého rozhodnutia a z veľkého objemu práce, ktorú musel vynaložiť na toto konanie,

               —

               mu priznal aj sumu vo výške 28 000 eur ako náhradu výdavkov na odmenu jeho právnych poradcov, na prípravu tejto žaloby, na kopírovanie a na podanie tejto žaloby a príloh,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sa konkrétne týkajú rozhodnutia predsedníctva.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na viacerých porušeniach podstatných formálnych náležitostí, ktorých sa žalovaný údajne dopustil pri prijatí napadnutého rozhodnutia. Podľa žalobcu porušuje konanie, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, právo žalobcu na prejednanie jeho veci nestranným orgánom. Žalovaný mal tiež porušiť aj jeho právo na obranu. Napadnuté rozhodnutie je podľa neho založené na nepresnom vyhlásení zástupcu kvestorov a jeho Odôvodnenie je nedostatečné, pretože v ňom neboli zodpovedané viaceré výhrady vznesené žalobcom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na skreslení skutkového stavu, na ktorého základe bolo prijaté napadnuté rozhodnutie.

         Žalobca tiež uvádza žalobné dôvody, ktoré uplatnil voči rozhodnutiu generálneho tajomníka napadnutého pred predsedníctvom Parlamentu, pretože predsedníctvo ponechalo napadnuté rozhodnutie v platnosti bez toho, aby riadne zohľadnilo tvrdenia predložené žalobcom.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na procesných vadách, ktoré viedli k prijatiu napadnutého rozhodnutia generálneho tajomníka, ktoré súvisia s nedostatkom právomoci generálneho tajomníka, s porušením práva na obranu, s otočením dôkazného bremena, s nedostatkom odôvodnenia a s porušením zásad právnej istoty a legitímneho očakávania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení občianskych práv parlamentných asistentov, diskriminácii žalobcu, zneužití právomoci, porušení nezávislosti poslancov a narušení úlohy miestnych parlamentných asistentov, ako aj na porušení zásady proporcionality.


title: Vec T-104/18: Žaloba podaná 22. februára 2018 – Fundación Tecnalia Research & Innovation/REA

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/57

         Žaloba podaná 22. februára 2018 – Fundación Tecnalia Research & Innovation/REA
   (Vec T-104/18)
   (2018/C 142/74)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Donostia-San Sebastián, Španielsko) (v zastúpení: P. Palacios Pesquera a M. Rius Coma, advokáti)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre výskum (REA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu a v nej uvádzané žalobné dôvody za prípustné,

               —

               vyhovel žalobným dôvodom uvádzaným v tejto žalobe a v dôsledku toho zrušil napadnuté rozhodnutie a určil, že nie je potrebné vrátiť sumy zodpovedajúce úlohám, ktoré plnila TECNALIA,

               —

               zaviazať REA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu prijatému v kontradiktórnom konaní vo veci vrátenia súm z dohody o grante týkajúcej sa financovania projektu FP7-SME-2013-605879-FOODWATCH. Rozhodnutie vypovedať dohodu o grante týkajúcu sa financovania projektu FoodWatch sa opiera o údajné opomenutie informovať žalovanú o existencii projektu BreadGuard, ktorý je podľa názoru REA značne podobný s projektom FoodWatch z hľadiska cieľov, metodiky práce a očakávaných výsledkov.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia, pretože neboli zohľadnené poľahčujúce okolnosti, ktoré TECNALIA predložila v priebehu konania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení obsahu prílohy II dohody o grante týkajúcej sa financovania projektu FoodWatch, pretože žalovaná nezverejnila totožnosť nezávislých odborníkov, ktorí vypracovali znalecké posudky, o ktoré sa opiera napadnuté rozhodnutie, čo znemožnilo TECNALIA navrhnúť ich vylúčenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady zavinenia, keďže žalovaná nezohľadnila stupeň účasti TECNALIA na spáchaní vytýkaných skutkov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákonnosti, keďže TECNALIA projekty vykonala riadne a nedopustila sa žiadneho porušenia alebo nesplnenia prevzatých záväzkov.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, pretože nebola zohľadnená miera zavinenia každého z účastníkov vytýkaného konania.


title: Vec C-558/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin – Nemecko) – konanie začaté na návrh Doris Margret Lisette Mahnkopf (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (EÚ) č. 650/2012 — Dedenie a európske osvedčenie o dedičstve — Pôsobnosť — Možnosť uviesť podiel pozostalého manžela v európskom osvedčení o dedičstve)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin – Nemecko) – konanie začaté na návrh Doris Margret Lisette Mahnkopf
   (Vec C-558/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (EÚ) č. 650/2012 - Dedenie a európske osvedčenie o dedičstve - Pôsobnosť - Možnosť uviesť podiel pozostalého manžela v európskom osvedčení o dedičstve))
   (2018/C 142/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammergericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Doris Margret Lisette Mahnkopf

      za účasti: Sven Mahnkopf

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve sa má vykladať v tom zmysle, že do pôsobnosti uvedeného nariadenia spadá také vnútroštátne ustanovenie, o aké ide vo veci samej, ktoré pre prípad smrti jedného z manželov stanovuje paušálne vyrovnanie majetkového prírastku formou zvýšenia dedičského podielu pozostalého manžela.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-6/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BLACK LABEL BY EQUIVALENZA — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka LABELL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/48

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)
   (Vec T-6/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BLACK LABEL BY EQUIVALENZA - Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka LABELL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“))
   (2018/C 142/64)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Equivalenza Manufactory, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a M. del Mar Baldares, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: ITM Entreprises SAS (Paríž, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. októbra 2016 (vec R 690/2016-2), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi spoločnosťami ITM Entreprises a Equivalenza Manufactory

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 11. októbra 2016 (vec R 690/2016-2) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Equivalenza Manufactory, SL v konaní pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec C-89/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 8. februára 2018 – A/Udlændinge- og Integrationsministeriet

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 8. februára 2018 – A/Udlændinge- og Integrationsministeriet
   (Vec C-89/18)
   (2018/C 142/44)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A

      Žalovaný: Udlændinge- og Integrationsministeriet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prípade, že boli zavedené „nové obmedzenia“ pre zlúčenie rodiny medzi manželmi, ktoré na prvý pohľad porušujú klauzulu „standstill“ ako je uvedená v článku 13 rozhodnutia č. 1/80 (rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, pripojeného k Dohode z 12. septembra 1963 medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom) a tieto obmedzenia sú odôvodnené úvahami o „úspešnej integrácii“ uznanými Súdnym dvorom EÚ v rozsudku z 12. apríla 2016, Genc
                   (1), C-561/14, v rozsudku z 10. júla 2014, Dogan, C-138/13, EU:C:2014:2066 (2), môže byť pravidlo stanovené v § 9 ods. 7 Udlændingeloven (dánsky zákon o cudzincoch), podľa ktorého je okrem iného všeobecnou podmienkou pre zlúčenie rodiny medzi osobou, ktorá je štátnym príslušníkom tretej krajiny a má v Dánsku povolenie na pobyt a manželským partnerom, aby väzba tohto manželského páru k Dánsku bola väčšia ako jeho väzba k Turecku, považované za „odôvodnené naliehavým dôvodom vo verejnom záujme, … vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného legitímneho cieľa a … také, ktoré nejde nad rámec toho, čo je na jeho dosiahnutie nevyhnutné?“

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, že kritérium väzby sa vo všeobecnosti považuje za vhodné na zabezpečenie dosiahnutia integračného cieľa, je potom možné bez toho, aby došlo k porušeniu posúdenia obmedzenia a požiadavky proporcionality:

                           (i)

                           uplatňovať postup, pri ktorom, v prípade ak manželský partner s povolením na pobyt v členskom štáte (referenčná osoba) prvýkrát prišiel do Dánska vo veku 12-13 rokov alebo neskôr, pri posudzovaní väzby tejto osoby k členskému štátu, má významný vplyv: buď, či má táto osoba v členskom štáte dlhodobý legálny pobyt približne 12 rokov, alebo, či má pobyt a stabilné zamestnanie v členskom štáte, ktoré zahŕňa významný stupeň kontaktu a komunikácie s kolegami a zákazníkmi v jazyku členského štátu a ktoré pokračuje bez výrazných prerušení najmenej štyri až päť rokov alebo má pobyt a stabilné zamestnanie, ktoré nezahŕňa významný stupeň kontaktov a komunikácie s kolegami a zákazníkmi v jazyku členského štátu a ktoré pokračuje bez výrazných prerušení najmenej sedem až osem rokov;

                           (ii)

                           uplatňovať postup, pri ktorom sa bude spochybňovať splnenie kritéria väzby ak si referenčná osoba udržiava významnú väzbu s domovskou krajinou uskutočňovaním častých alebo dlhodobých návštev v domovskej krajine, zatiaľ čo krátkodobé prázdninové alebo vzdelávacie pobyty nezavážia proti udeleniu povolenia;

                           (iii)

                           uplatňovať postup, pri ktorom bude mať vážny negatívny vplyv na splnenie kritéria väzby ak pôjde o situáciu „zosobášených, rozvedených a opätovne zosobášených“ osôb?

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 12. apríla 2016, ECLI:EU:C:2016:247.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 10. júla 2014, ECLI:EU:C:2014:2066.


title: Vec C-3/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Sporting Odds Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Slobodné poskytovanie služieb — Článok 56 ZFEÚ — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Charta základných práv Európskej únie — Obmedzenia — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Prevádzkovanie určitých foriem hazardných hier štátom — Výlučnosť — Režim koncesií pre iné formy hier — Požiadavka licencie — Správna sankcia)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/11

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Sporting Odds Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Vec C-3/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Článok 56 ZFEÚ - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Charta základných práv Európskej únie - Obmedzenia - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Prevádzkovanie určitých foriem hazardných hier štátom - Výlučnosť - Režim koncesií pre iné formy hier - Požiadavka licencie - Správna sankcia))
   (2018/C 142/15)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sporting Odds Limited

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni duálnemu systému organizácie trhu hazardných hier, v rámci ktorého patria určité druhy hazardných hier do systému štátneho monopolu, zatiaľ čo iné podliehajú systému koncesií a licencií na prevádzkovanie hazardných hier v prípade, že vnútroštátny súd zistí, že právna úprava obmedzujúca voľné poskytovanie služieb účinne, koherentne a systematicky sleduje ciele, ktoré uvádza dotknutý členský štát.

               2.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému právnemu predpisu, akým je predpis v konaní vo veci samej, na základe ktorého je udelenie licencie na prevádzkovanie hazardných hier prostredníctvom internetu vyhradené výlučne prevádzkovateľom hazardných hier, ktorí na základe koncesie prevádzkujú kasíno nachádzajúce sa na vnútroštátnom území, keďže tento právny predpis nepredstavuje nevyhnutnú podmienku na dosiahnutie sledovaných cieľov a keďže existujú menej obmedzujúce opatrenia umožňujúce dosiahnutie takých cieľov.

               3.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá zavádza režim koncesií a licencií na prevádzkovanie hazardných hier prostredníctvom internetu, pokiaľ obsahuje diskriminačné právne predpisy voči prevádzkovateľom usadeným v iných členských štátoch alebo stanovuje nediskriminačné právne predpisy, ktoré sú však uplatňované netransparentne alebo sa vykonávajú spôsobom, ktorý bráni účasti vo výberovom konaní, prípadne ju sťažuje, niektorým uchádzačom usadeným v iných členských štátoch.

               4.

               Článok 56 ZFEÚ a článok 4 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkami 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je tá v konaní vo veci samej, ktorá nestanovuje, že sa má aj bez návrhu vykonať skúmanie proporcionality opatrení obmedzujúcich slobodné poskytovanie služieb v zmysle článku 56 ZFEÚ a prenáša dôkazné bremeno na účastníkov konania.

               5.

               Článok 56 ZFEÚ v spojení s článkami 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že prináleží členskému štátu, ktorý vykonáva obmedzujúcu právnu úpravu, predložiť dôkazy preukazujúce existenciu cieľov, ktoré odôvodňujú prekážku základnej slobody zaručenej Zmluvou o FEÚ a jej proporcionalitu, inak musí mať vnútroštátny súd možnosť vyvodiť dôsledky, ktoré z takého nepreukázania vyplývajú.

               6.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nemožno konštatovať, že členský štát nesplnil svoju povinnosť odôvodniť reštriktívne opatrenie z dôvodu, že ani v čase zavedenia opatrenia do vnútroštátnych právnych predpisov, ani v čase skúmania takého opatrenia vnútroštátnym súdom nepredložil posúdenie jeho vplyvu.

               7.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej sankcii, o akú ide v konaní vo veci samej, uloženej z dôvodu porušenia vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá zavádza režim koncesií a licencií na prevádzkovanie hazardných hier v prípade, keď sa ukáže, že takáto vnútroštátna právna úprava je v rozpore s týmto článkom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.4.2017.


title: Vec T-126/18: Žaloba podaná 27. februára 2018 – Van Haren Schoenen/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/65

         Žaloba podaná 27. februára 2018 – Van Haren Schoenen/Komisia
   (Vec T-126/18)
   (2018/C 142/83)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: van Haren Schoenen BV (Waalwijk, Holandsko) (v zastúpení: S. De Knop, B. Natens, A. Willems und M. Meulenbelt, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               vyhlásil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2232 zo 4. decembra 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej určitými vyvážajúcimi výrobcami v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 za neplatné a

               —

               uložil Komisii náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 5 ods. 1 a 2 ZEÚ, pretože pre napadnuté nariadenie neexistuje právny základ. Podporne žalobkyňa uplatňuje porušenie zásady inštitucionálnej rovnováhy v zmysle článku 13 ods. 2 ZEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEU, pretože neboli prijaté opatrenia nevyhnutné na vykonanie rozsudku zo 4. februára 2016, C&J Clark International (C-659/13 a C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 ods. 1 a článku 10 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/1036 (1) a zásady právnej istoty zavedením antidumpingových ciel na tovar, ktorý bol prepustený do voľného obehu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 21 nariadenia (EÚ) 2016/1036, pretože antidumpingové cla boli zavedené bez nového vyhodnotenia záujmu Únie. Podľa žalobkyne bolo zjavne nesprávne rozhodnúť, že zavedenie antidumpingových ciel bolo v záujme Únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 5 ods. 1 a 4 ZEÚ, pretože bol prijatý právny akt, ktorý ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľa.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-139/18: Žaloba podaná 21. februára 2018 – Avio/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/68

         Žaloba podaná 21. februára 2018 – Avio/Komisia
   (Vec T-139/18)
   (2018/C 142/87)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Avio SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vo veci samej zrušil rozhodnutie Komisie K(2016) 4621 final z 20. júla 2016 týkajúce sa povolenia v zmysle článku 8 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Vec M.7772 – ASL/Arianespace),

               —

               v rámci dokazovania nariadil Komisii, aby podľa článkov 88 a 89, ako aj článku 91 písm. b) rokovacieho poriadku založila do spisu dokumenty uvedené v oddiele III tejto žaloby,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu Komisie K(2016) 4621 final z 20. júla 2016 týkajúcemu sa povolenia v zmysle článku 8 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Vec M.7772 – ASL/Arianespace), uverejneného v jeho nedôvernej verzii z 11. decembra 2017.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, nedostatočnom vyšetrení a nedostatočnom odôvodnení Komisie z dôvodu, že riadne neanalyzovala riziko uzavretia trhu odpaľovacích zariadení prevádzkovaných spoločnosťou Arianespace, najmä vzhľadom na kapacitu, stimuly a protisúťažné účinky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení Komisie z dôvodu, že nepožadovala záväzky vo vzťahu k trhu odpaľovacích zariadení prevádzkovaných spoločnosťou Arianespace, najmä vzhľadom na riziko pre hospodársku súťaž spojenú s konfliktom záujmov v spoločnosti Arianespace a na riziko výmeny citlivých informácií medzi spoločnosťou Arianespace a ASL.


title: Vec T-124/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2018 – Estamede/ECB („Mimozmluvná zodpovednosť — Hospodárska a menová politika — ECB — Reštrukturalizácia gréckeho verejného dlhu — Zahrnutie gréckej verejnoprávnej inštitúcie spravujúcej dôchodkové fondy inžinierov a obstarávateľov verejných prác — Nedostatok vlastného záujmu alebo postúpenie práva na náhradu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Zjavná neprípustnosť)

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2018 – Estamede/ECB
   (Vec T-124/17) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska a menová politika - ECB - Reštrukturalizácia gréckeho verejného dlhu - Zahrnutie gréckej verejnoprávnej inštitúcie spravujúcej dôchodkové fondy inžinierov a obstarávateľov verejných prác - Nedostatok vlastného záujmu alebo postúpenie práva na náhradu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Zjavná neprípustnosť))
   (2018/C 152/44)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. I. Miliarakis, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Koutsoukou a K. Laurinavičius, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, avocat)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na získanie náhrady ujmy, ktorú údajne utrpela Eniaios Foreas Koinonikis Asfalisis (EFKA) a osobitne jej odborné oddelenie inžinierov a obstarávateľov verejných prác, Tameio Syntaxeon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (TSMEDE) (Tomeis Michanikon Ergolipton Dimosion Ergon), ako aj jej členovia na dôchodku, z dôvodu najmä prijatia rozhodnutia ECB 2012/153/EÚ z 5. marca 2012 o akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov vydaných alebo plne garantovaných Helénskou republikou v súvislosti s ponukou Helénskej republiky na výmenu dlhových nástrojov (Ú. v. EÚ L 77, 2012, s. 19), ako aj iných opatrení ECB v súvislosti s reštrukturalizáciou gréckeho verejného dlhu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Estamede) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec T-196/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2018 – Naftogaz of Ukraine/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Vnútorný trh so zemným plynom — Smernica 2009/73/ES — Rozhodnutie Komisie o zmene podmienok pre výnimky plynovodu OPAL z pravidiel Únie týkajúcich sa prístupu tretích osôb a tarifných predpisov — Nedostatok priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2018 – Naftogaz of Ukraine/Komisia
   (Vec T-196/17) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2009/73/ES - Rozhodnutie Komisie o zmene podmienok pre výnimky plynovodu OPAL z pravidiel Únie týkajúcich sa prístupu tretích osôb a tarifných predpisov - Nedostatok priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2018/C 152/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NJSC Naftogaz of Ukraine (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: D. Mjaaland, A. Haga, M. Krakowiak a P. Grzejszczak, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: Y. G. Marinova, O. Beynet a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2016) 6950 final z 28. októbra 2016 o zmene podmienok na to, aby sa na plynovod OPAL z dôvodu výnimky nevzťahovali pravidlá týkajúce sa prístupu tretích osôb a tarifných predpisov, stanovené smernicou 2003/55/ES

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Nie je už opodstatnené rozhodnúť o podaných návrhoch na vstup do konania ako vedľajší účastník.

               3.

               NJSC Naftogaz of Ukraine znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               4.

               Naftogaz of Ukraine, la Commission, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG, Gazprom Eksport LLC et Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. znášajú vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec C-8/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos teismas (Litva) 3. januára 2018 – TE, UD, YB, ZC/Luminor Bank AB

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos teismas (Litva) 3. januára 2018 – TE, UD, YB, ZC/Luminor Bank AB
   (Vec C-8/18)
   (2018/C 152/03)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus apygardos teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: TE, UD, YB, ZC

      Žalovaná: Luminor Bank AB

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má byť fyzická osoba, ktorá pred 1. novembrom 2007 uvedeným v článku 70 smernice 2004/39/ES (1) nadobudla derivátový finančný nástroj od banky s použitím finančných prostriedkov požičaných z tejto banky na základe poskytnutia zabezpečenia v prospech tejto banky považovaná za spotrebiteľa podľa práva Únie s prihliadnutím na to, že článok 3 ods. 3 písm. d) smernice 2011/83/EÚ (2) o právach spotrebiteľov stanovuje, že táto smernica sa nevzťahuje na zmluvy „o finančných službách“?

               2.

               Má byť fyzická osoba, ktorá pred 1. novembrom 2007 uvedeným v článku 70 smernice 2004/39/ES nadobudla derivátový finančný nástroj od banky s použitím finančných prostriedkov požičaných z tejto banky na základe poskytnutia zabezpečenia v prospech tejto banky považovaná za drobného klienta a neprofesionálneho investora v oblasti finančných nástrojov podľa práva Únie, a ak áno, musia sa v prejednávanej veci aplikovať ustanovenia práva Únie stanovujúce povinnosť informovať spotrebiteľa a zakazujúce konflikt záujmov pri ponúkaní a predávaní finančných nástrojov bankou, ako ustanovenia smernice 2003/6 (3), smernice 2003/71/ES (4), smernice 2001/34/ES (5), nariadenia (ES) č. 809/2004 (6), smernice MiFID II (7) a iné normy právnych predpisov Únie na ochranu práv spotrebiteľov finančných služieb?

               3.

               Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) vykladať v tom zmysle, že neoznámenie skutočnosti, že poskytovateľ finančných nástrojov nie je oprávnený poskytovať danú finančnú službu, neposkytnutie dôležitých informácií v prospekte a v dodatku k prospektu, ako aj prípadný konflikt záujmov poskytovateľa finančných nástrojov môžu počas uzatvárania zmlúv týkajúcich sa finančného nástroja, mať priamy vplyv (v určitom smere) na cenu príslušných finančných nástrojov a druhá zmluvná strana má teda právo požadovať zrušenie alebo zmenu týchto zmlúv alebo náhradu vzniknutých strát?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (Ú. v. EÚ L 145, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 263).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (Ú. v. EÚ L 96, 2003, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367).

      (4)  Smernica 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES (Ú. v. EÚ L 345, 2003, s. 64; Mim. vyd. 06/006, s. 356).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/34/ES z 28. mája 2001 o prijímaní cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov a o informáciách, ktoré sa o týchto cenných papieroch musia zverejňovať (Ú. v. ES L 184, 2001, s. 1; Mim. vyd. 06/004, s. 24).

      (6)  Nariadenie Komisie (ES) č. 809/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa vykonáva smernica 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady, pokiaľ ide o informácie obsiahnuté v prospekte, ako aj ich formát, uvádzanie odkazov a uverejnenie týchto prospektov a šírenie reklamy (Ú. v. EÚ L 149, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 307).

      (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ z 15. mája 2014 o trhoch s finančnými nástrojmi, ktorou sa mení smernica 2002/92/ES a smernica 2011/61/EÚ (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 349).


title: Vec C-26/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht (Nemecko) 16. januára 2018 – Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht (Nemecko) 16. januára 2018 – Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main
   (Vec C-26/18)
   (2018/C 152/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hessisches Finanzgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung

      Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyžaduje dovoz v zmysle článku 2 ods. 1 písm. d) a článku 30 smernice Rady 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), aby sa tovar, ktorý bol dovezený na územie Únie, uviedol do hospodárskeho obehu Únie alebo postačuje iba nebezpečenstvo, že dovezený tovar sa uvedie do hospodárskeho obehu Únie?
               V prípade, ak dovoz vyžaduje uvedenie tovaru do hospodárskeho obehu Únie:

               2.

               Ide o uvedenie tovaru, ktorý bol dovezený na územie Únie, do hospodárskeho obehu Únie už vtedy, ak tovar v rozpore s predpismi colného práva nie je prepustený do žiadneho z colných režimov v zmysle článku 61 odsek 1 smernice alebo hoci bol do takého režimu najprv prepustený, z dôvodu protiprávneho konania z hľadiska colného práva už neskôr tomuto režimu nepodlieha, alebo v prípade protiprávneho konania z hľadiska colného práva vyžaduje uvedenie do hospodárskeho obehu Únie predpoklad, že tovar sa z dôvodu tohto protiprávneho konania z hľadiska colného práva na daňovom území členského štátu, v ktorom došlo k protiprávnemu konaniu, dostal do hospodárskeho obehu Únie a je určený na spotrebovanie alebo použitie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-93/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland (Spojené kráľovstvo) 9. februára 2018 – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland (Spojené kráľovstvo) 9. februára 2018 – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-93/18)
   (2018/C 152/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ermira Bajratari

      Odporca: Secretary of State for the Home Department

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže príjem zo závislej činnosti, ktorá je podľa vnútroštátneho práva nelegálna, úplne alebo čiastočne preukázať dostupnosť dostatočných zdrojov podľa článku 7 ods. 1 písm. b) smernice o občianstve (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, je požiadavka článku 7 ods. 1 písm. b) splnená, ak sa závislá činnosť považuje za neistú výlučne z dôvodu jej nelegálnej povahy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. ES L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-98/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 12. februára 2018 – T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 12. februára 2018 – T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Vec C-98/18)
   (2018/C 152/18)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: T. Boer & Zonen BV

      Druhý účastník konania: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prejudiciálna otázka

   Má sa právna úprava v prílohe III oddiele I kapitole VII bodoch 1 a 3 nariadenia č. 853/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že proces chladenia mäsa sa musí uskutočniť priamo na bitúnku, takže nakladanie mäsa do chladiarenského vozidla môže začať až po tom, ako mäso dosiahlo teplotu najviac 7 oC, alebo sa môže chladenie mäsa uskutočniť aj v chladiarenskom vozidle, pokiaľ vozidlo neopustí areál bitúnku?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu, Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 55; Mim. vyd. 03/045, s. 14.


title: Vec T-390/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2018 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DONTORO dog friendship — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Komplementarita výrobkov a služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2018 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)
   (Vec T-390/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DONTORO dog friendship - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Komplementarita výrobkov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 152/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko) (v zastúpení: J. M. Iglesias Monravá, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Daniel Ostermann (Leipzig, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. apríla 2016 (vec R 2002/2015-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Grupo Osborne a D. Ostermanom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Grupos Osborne, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec C-49/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 26. januára 2018 – Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 26. januára 2018 – Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia
   (Vec C-49/18)
   (2018/C 152/08)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Carlos Escribano Vindel

      Žalovaný: Ministerio de Justicia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa všeobecná zásada práva Únie týkajúca sa zákazu akejkoľvek diskriminácie vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje vnútroštátna právna úprava uvedená v článku 31 ods. 1 zákona 39/2010 z 22. decembra 2010 o štátnom rozpočte na rok 2011, ktorá stanovila rôzne percentuálne sadzby zníženia miezd, ktoré viac zaťažujú skupinu sudcov, ktorí poberajú nižšie mzdy, a ktorá ich tak núti, aby prispievali väčšou mierou k udržateľnosti verejných výdavkov? (zásada zákazu diskriminácie)

               2.

               Má sa všeobecná zásada práva Únie týkajúca sa zachovania nezávislosti sudcov prostredníctvom systému spravodlivého a stabilného odmeňovania, ktorý je v súlade s funkčným zaradením sudcu, vykladať v tom zmysle, že jej odporuje vnútroštátna právna úprava uvedená v článku 31 ods. 1 zákona 39/2010 z 22. decembra 2010 o štátnom rozpočte na rok 2011, ktorá neberie do úvahy povahu vykonávaných funkcií, počet odpracovaných rokov, ani dôležitosť ich úloh a predpokladá prispievanie k udržateľnosti verejných výdavkov vo väčšej miere v prípade tých sudcov, ktorí poberajú nižšie mzdy? (zásada nezávislosti sudcov)


title: Vec C-115/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal correctionnel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp (Francúzsko) 12. februára 2018 – Procureur de la République/Tugdual Carluer a i.

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal correctionnel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp (Francúzsko) 12. februára 2018 – Procureur de la République/Tugdual Carluer a i.
   (Vec C-115/18)
   (2018/C 152/21)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal correctionnel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Procureur de la République

      Obžalovaní: Tugdual Carluer, Yann Latouche, Dominique Legeard, Thierry Leleu, Dimitri Pinschof, Brigitte Plunian, Rozenn Marechal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je európske nariadenie č. 1107/2009 (1) v súlade so zásadou predchádzania škodám, keďže v ňom nie je presne vymedzená účinná látka, v dôsledku čoho je na žiadateľovi o povolenie, aby si zvolil, čo vo svojom výrobku nazve účinnou látkou, a má možnosť sústrediť celú dokumentáciu k žiadosti na jedinú látku, hoci hotový výrobok uvádzaný na trh ich obsahuje viac?

               2.

               Je zabezpečená zásada predchádzania škodám a nestrannosť povolenia na uvedenie na trh, pokiaľ testy, analýzy a hodnotenia potrebné na zostavenie dokumentácie vykonávajú len žiadatelia o povolenie, ktorí ich môžu prezentovať zaujato, pričom nie je uskutočnená žiadna nezávislá protianalýza?

               3.

               Je zabezpečená zásada predchádzania škodám a nestrannosť povolenia na uvedenie na trh, pokiaľ sa správy o žiadostiach o udelenie povolenia nezverejňujú pod zámienkou ochrany priemyselného tajomstva?

               4.

               Je európske nariadenie č. 1107/2009 v súlade so zásadou predchádzania škodám, keď nezohľadňuje to, že účinných látok je viac, a ich kumulované pôsobenie a najmä na európskej úrovni nestanovuje nijakú špecifickú komplexnú analýzu kumulácie účinných látok v rámci jedného výrobku?

               5.

               Je európske nariadenie č. 1107/2009 v súlade so zásadou predchádzania škodám, keď vo svojich kapitolách III a IV upúšťa od analýz toxicity (genotoxicita, skúška karcinogenity, skúška narušenia endokrinného systému…) pesticídnych prípravkov, pokiaľ ide o ich receptúry uvádzané na trh, ktorým je vystavený spotrebiteľ a životné prostredie, pričom stanovuje len súhrnné testy, ktoré vždy uskutočňuje žiadateľ o povolenie?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, s. 1).


title: Vec T-688/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. februára 2018 – Deloitte Consulting/Komisia

text:
               30.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/59

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. februára 2018 – Deloitte Consulting/Komisia
   (Vec T-688/13) (1)

   (2018/C 152/69)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


201805250221897452018/C 200/115502016CJC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL2018041291022Vec C-550/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag – Holandsko) – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právo na zlúčenie rodiny — Smernica 2003/86/ES — Článok 2 ab initio písm. f) — Pojem „maloletý bez sprievodu“ — Článok 10 ods. 3 písm. a) — Právo utečenca na zlúčenie s jeho rodičmi — Utečenec mladší ako 18 rokov v čase jeho vstupu na územie členského štátu a podania žiadosti o azyl, ale plnoletý v čase prijatia rozhodnutia, ktorým mu je udelený azyl, a podania žiadosti o zlúčenie rodiny — Dátum rozhodujúci pre posúdenie, či dotknutá osoba má postavenie „maloletého“)
 ---documentbreak--- C2002018SK920120180412SK001192102Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag – Holandsko) – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-550/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právo na zlúčenie rodiny — Smernica 2003/86/ES — Článok 2 ab initio písm. f) — Pojem „maloletý bez sprievodu“ — Článok 10 ods. 3 písm. a) — Právo utečenca na zlúčenie s jeho rodičmi — Utečenec mladší ako 18 rokov v čase jeho vstupu na územie členského štátu a podania žiadosti o azyl, ale plnoletý v čase prijatia rozhodnutia, ktorým mu je udelený azyl, a podania žiadosti o zlúčenie rodiny — Dátum rozhodujúci pre posúdenie, či dotknutá osoba má postavenie „maloletého“)“2018/C 200/11Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: A, S

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ab initio písm. f) smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny v spojení s článkom 10 ods. 3 písm. a) tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že za „maloletého“ v zmysle tohto ustanovenia sa musí považovať štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti, ktorý bol mladší ako 18 rokov v čase vstupu na územie členského štátu a podania žiadosti o azyl v tomto štáte, ale ktorý počas konania o azyle dosiahol plnoletosť a následne bol uznaný za utečenca.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


201805250631897112018/C 200/457562016TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180425363611Vec T-756/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Euro Castor Green/EUIPO – Netlon France (Záhradný plot) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci plot — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Sprístupnenie skoršieho dizajnu — Nedostatok novosti — Nedostatok osobitého charakteru — Články 5 a 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3610120180425SK0045361361Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2018 – Euro Castor Green/EUIPO – Netlon France (Záhradný plot)
   (Vec T-756/16) (
         1
      )
   „(„Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci plot — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Sprístupnenie skoršieho dizajnu — Nedostatok novosti — Nedostatok osobitého charakteru — Články 5 a 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)“2018/C 200/45Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Euro Castor Green (Bagnolet, Francúzsko) (v zastúpení: B. Lafont, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Netlon France (Saint-Saulve, Francúzsko) (v zastúpení: C. Berto, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 11. augusta 2016 (vec R 754/2014-3), týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Netlon France a Euro Castor Green

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Euro Castor Green je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


201805250301897032018/C 200/232272017CJC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180412181811Vec C-227/17: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 2658/87 — Colná únia a Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Podpoložky 9021 10 10, 9021 10 90 a 9021 90 90 — Spinálne fixačné systémy — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1214/2014)
 ---documentbreak--- C2002018SK1810120180412SK0023181181Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 12. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss
   (Vec C-227/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 2658/87 — Colná únia a Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Podpoložky 9021 10 10, 9021 10 90 a 9021 90 90 — Spinálne fixačné systémy — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1214/2014)“2018/C 200/23Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Medtronic GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Neuss

      Výrok rozsudku

   Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2015/1754 zo 6. októbra 2015, sa má vykladať v tom zmysle, že zatriedenie spinálnych fixačných systémov dotknutých vo veci samej do podpoložky 9021 90 90 kombinovanej nomenklatúry je vylúčené, pokiaľ tieto systémy možno zatriediť do inej podpoložky položky 9021 kombinovanej nomenklatúry. Prípadné zatriedenie týchto systémov do podpoložky 9021 10 10 alebo do podpoložky 9021 10 90 kombinovanej nomenklatúry závisí od ich hlavnej funkcie, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu, s prihliadnutím na charakteristiky a objektívne vlastnosti týchto systémov, ako aj na účel, na ktorý sú určené a ktorému v konkrétnom prípade slúžia.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


201806150741955322018/C 231/382422018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180418303121Vec T-242/18: Žaloba podaná 18. apríla 2018 – VV/Komisia
 ---documentbreak--- C2312018SK3010120180418SK0038301312Žaloba podaná 18. apríla 2018 – VV/Komisia
   (Vec T-242/18)2018/C 231/38Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: VV (v zastúpení: F. Moyse, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie z 19. júna 2017 a v prípade potreby akt o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 18. januára 2018,

            —

            uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V rámci predloženej žaloby žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/322/16 – Administrátori v oblasti auditu (AD 5/AD 7) (Ú. v. EÚ C 171A, 2016, s. 1), ktorým ho nepripustila do uvedeného verejného výberového konania, keďže nepredložil univerzitný diplom preukazujúci minimálne trojročné štúdium v oblastiach uvedených v oznámení o uvedenom verejnom výberovom konaní.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnych posúdeniach, ktorých sa dopustila výberová komisia verejného výberového konania pri hodnotení informácií uvedených v prihláške žalobcu. Výberová komisia porušila oznámenie o verejnom výberovom konaní, keď sa domnievala, že žalobca nemá vzdelanie zodpovedajúce minimálne trojročnému ukončenému vysokoškolskému štúdiu osvedčené diplomom, ktoré je nevyhnutné na účasť na verejnom výberovom konaní.


201806150711955172018/C 231/276762016TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180515232311Vec T-676/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie mycard2go — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C2312018SK2310120180515SK0027231231Rozsudok Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Vec T-676/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie mycard2go — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)“2018/C 231/27Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wirecard AG (Aschheim, Nemecko) (v zastúpení: A. Bayer, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júla 2016 (vec R 280/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia mycard2go ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Wirecard AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


201806150291954902018/C 231/076852017CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201712067711Vec C-685/17 P: Odvolanie podané 6. decembra 2017: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. septembra 2017 vo veci T-84/16, Banca Monte dei Paschi di Siena SpA a Banca Widiba SpA/EUIPO
 ---documentbreak--- C2312018SK710120171206SK00077171Odvolanie podané 6. decembra 2017: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. septembra 2017 vo veci T-84/16, Banca Monte dei Paschi di Siena SpA a Banca Widiba SpA/EUIPO
   (Vec C-685/17 P)2018/C 231/07Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľky: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (v zastúpení: L. Trevisan, D. Contini, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením zo 17. mája 2018 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že toto odvolanie je neprípustné.


201806150861955342018/C 231/593002018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180513464831Vec T-300/18: Žaloba podaná 13. mája 2018 – Janukovyč/Rada
 ---documentbreak--- C2312018SK4610120180513SK0059461483Žaloba podaná 13. mája 2018 – Janukovyč/Rada
   (Vec T-300/18)2018/C 231/59Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Viktor Fedorovyč Janukovyč (Rostov nad Donom, Rusko) (v zastúpení: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018 (
                  1
               ) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018 (
                  2
               ) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, a

            —

            uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalobca nespĺňal kritériá požadované na to, aby bol v danom čase uvedený na zozname. Rada Európskej únie dôkladne nezohľadnila všetky dokumenty, ktoré jej boli predložené, pričom bola veľmi selektívna pri dokumentoch, ktoré do úvahy zobrala. Tvrdenia, na ktorých je tento dôvod založený sú: žalobca je iba predmetom vyšetrovania, ktoré momentálne viazne, a jasne nespĺňa relevantné kritérium; materiály, na ktorých Rada založila svoje rozhodnutie ponechať meno žalobcu na zozname, sú úplne nedostatočné, protirečiace, nepravé a nepodložené dôkazmi.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavne nesprávnych posúdení, keď žalobcu uviedla v napadnutých opatreniach. Rada sa dopustila zjavného pochybenia, keď znovu uviedla žalobcu na zoznam napriek zjavnému nesúladu medzi „odôvodnením“ zápisu a relevantnými kritériami na zápis. Dôvody uvedené v prvom žalobnom dôvode sa týkajú tiež rovnako aj druhého žalobného dôvodu.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada nedodržala povinnosť odôvodnenia. Rada neuviedla špecifické a presné dôvody na zápis žalobcu na zoznam. „Odôvodnenie“ zápisu prijaté v šiestom meniacom rozhodnutí a šiestom meniacom nariadení na zápis žalobcu na zoznam je (nielen nesprávne), ale aj stereotypné, nevhodné a nedostatočne individualizované.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že bolo porušené žalobcove právo na obranu a/alebo že nedostal účinnú súdnu ochranu. Okrem iného Rada so žalobcom pred jeho znovuuvedením na zoznam nedostatočne konzultovala a žalobca nedostal náležitú a primeranú možnosť opraviť chyby alebo predložiť informácie týkajúce sa jeho osobnej situácie. Rada/Žalobca si počas celej doby neoznámili podstatné, spoľahlivé alebo konkrétne dôkazy na odôvodnenie uloženia reštriktívnych opatrení.

            5.

            Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada nemala k dispozícii dostatočný právny základ na odôvodnenie šiestich meniacich rozhodnutí. Tvrdenia, na ktorých je tento žalobný dôvod založený, sú: a) podmienky umožňujúce Rade odvolať sa na článok 29 ZEÚ neboli šiestym meniacim rozhodnutím splnené. Medzi inými tieto: i) Rada výslovne uviedla ciele, ktoré sú iba nepresnými tvrdeniami; ii) právny základ nemá akýkoľvek dostatočný vzťah k náležitej úrovni právneho preskúmania požadovaného okolnosťami; a iii) uloženie reštriktívnych opatrení podporuje a oprávňuje konanie nového režimu na Ukrajine, ktorý sám osebe porušuje práva na obranu a právny štát, a porušuje systematickým spôsobom ľudské práva; b) podmienky umožňujúce Rade odvolať sa na článok 215 ZFEÚ neboli splnené, keďže neexistuje žiadne platné rozhodnutie na základe kapitoly 2 hlavy V ZEÚ; c) neexistuje dostatočná súvislosť, aby sa voči žalobcovi uplatnil článok 215 ZFEÚ.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zneužitia právomoci. Skutočným cieľom Rady pri vykonávaní šiestich meniacich rozhodnutí bol v podstate pokus o získanie priazne súčasného ukrajinského režimu (aby rozvíjala Ukrajina užšie vzťahy v Úniou) a nie je v súlade s cieľmi/odôvodneniami uvedenými na začiatku šiestich meniacich rozhodnutí. Kritériá zápisu na zoznam predstavujú mimoriadne a všeobecné delegovanie právomoci, ktoré je v súlade s cieľom Rady.

            7.

            Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že práva žalobcu vlastniť majetok podľa článku 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie boli porušené tým, že medzi iným reštriktívne opatrenia sú neodôvodneným a neprimeraným obmedzením týchto práv z dôvodu, pretože okrem iného: i) nič nenasvedčuje tomu, že peňažné prostriedky, ktoré údajne boli spreneverené, boli prevedené mimo Ukrajinu; ii) nie je potrebné ani primerané, aby bol zmrazený všetok majetok žalobcu, keďže ukrajinské orgány v súčasnosti vypočítali hodnotu údajných strát, kvôli ktorým sa vedie trestné vyšetrovanie proti žalobcovi.

      (
         1
      )	Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 48).
   (
         2
      )	Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 5).


201806150561955272018/C 231/442612018TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180426353511Vec T-261/18: Žaloba podaná 26. apríla 2018 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (vyobrazenie čierneho štvorca obsahujúceho sedem sústredných modrých kružníc)
 ---documentbreak--- C2312018SK3510120180426SK0044351351Žaloba podaná 26. apríla 2018 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (vyobrazenie čierneho štvorca obsahujúceho sedem sústredných modrých kružníc)
   (Vec T-261/18)2018/C 231/44Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Roxtec AB (Karlskrona, Švédsko) (v zastúpení: J. Olsson a J. Adamsson, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wallmax Srl (Miláno, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (vyobrazenie čierneho štvorca obsahujúceho sedem sústredných modrých kružníc) – ochranná známka Spoločenstva č. 14 338 735

      Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. januára 2018 vo veci R 940/2017-2

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto konania aj konania pred EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia č. 2017/1001.


201806150471954952018/C 231/192802018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180424161721Vec C-280/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 24. apríla 2018 – Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton“, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fisys“, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zonis – SPPAZ“/Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis
 ---documentbreak--- C2312018SK1610120180424SK0019161172Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 24. apríla 2018 – Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton“, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fisys“, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zonis – SPPAZ“/Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis
   (Vec C-280/18)2018/C 231/19Jazyk konania: gréčtina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton“, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fisys“, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zonis – SPAZ“

      Žalovaní: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

      Vedľajší účastník konania: 105 Anonymi Touristiki kai Techniki Etaireia Ekmetallefsis Akiniton

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Majú sa články 6 a 11 smernice 2011/92/ES (
                  1
               ) v spojení s článkom 47 Charty Základných práv Európskej únie vykladať v zmysle, že sú s týmito ustanoveniami práva Únie zlučiteľné ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v bodoch 8, 9 a 10 [návrhu na začatie prejudiciálneho konania], ktorými sa stanovuje, že predovšetkým širší správny celok kraja a nie dotknutá obec začne a má na starosti postupy, ktoré predchádzajú prijatiu rozhodnutia o schválení environmentálnych podmienok pre stavebné diela a činnosti a ktoré majú významný vplyv na životné prostredie (uverejnenie štúdií posúdenia vplyvu na životné prostredie, informovanosť a účasť verejnosti na prerokovaní)?

            2.

            Majú sa články 6 a 11 smernice 2011/92/ES v spojení s článkom 47 Charty Základných práv Európskej únie vykladať v zmysle, že je s týmito ustanoveniami práva Únie zlučiteľný vnútroštátny právny systém, ktorý je opísaný v tých istých bodoch a ktorým sa v konečnom dôsledku stanovuje, že uverejnenie rozhodnutí o schválení environmentálnych podmienok pre stavebné diela a činnosti, ktoré majú významný vplyv na životné prostredie, je na základe ich uverejnenia na príslušnej internetovej stránke domnienkou o ich úplnej znalosti pre každú dotknutú osobu na účely podania žaloby na súde podľa platnej právnej úpravy (žaloba o neplatnosť pred Štátnou radou) do šesťdesiatich (60) dní vzhľadom na ustanovenia o uverejnení štúdií posúdenia vplyvu na životné prostredie, informovanosti a účasti verejnosti na postupe schvaľovania predmetných stavebných diel a činností, ktoré stavajú do centra týchto postupov širší správny celok kraja a nie dotknutú obec?

      (
         1
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/98/EÚ z 13. decembra 2011 o jednotnom postupe vybavovania žiadostí o jednotné povolenie na pobyt a zamestnanie na území členského štátu pre štátnych príslušníkov tretích krajín a o spoločnom súbore práv pracovníkov z tretích krajín s oprávneným pobytom v členskom štáte (Ú. v. EÚ L 26, 2012, s. 1).


201806150461954922018/C 231/101782018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201803079911Vec C-178/18 P: Odvolanie podané 7. marca 2018: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. februára 2018 vo veci T-729/15, MSD Animal Health Innovation GmbH a Intervet international BV/Európska agentúra pre lieky
 ---documentbreak--- C2312018SK910120180307SK00109191Odvolanie podané 7. marca 2018: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. februára 2018 vo veci T-729/15, MSD Animal Health Innovation GmbH a Intervet international BV/Európska agentúra pre lieky
   (Vec C-178/18 P)2018/C 231/10Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľky: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV (v zastúpení: P. Bogaert, advocaat, B. Kelly, solicitor, J. Stratford QC, C. Thomas, barrister)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre lieky

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

            —

            vyhlásil odvolanie odvolateliek za prípustné a zrušil napadnutý rozsudok,

            —

            zrušil rozhodnutie, ktoré EMA predložila odovolateľkám 3. decembra 2015 týkajúce sa povinnosti oznámiť určité informácie v súlade s nariadením o prístupe k dokumentom (
                  1
               ), a

            —

            zaviazal EMA na náhradu všetkých trov konania v súvislosti s touto vecou.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozsudok sa má zrušiť z týchto dôvodov:

            —

            Všeobecný súd nedospel k záveru, že sporné dokumenty by boli chránené podľa všeobecnej prezumpcie dôvernosti,

            —

            Všeobecný súd nerozhodol, že by sporné dokumenty tvorili výlučne dôverné obchodné informácie chránené podľa článku 4 ods. 2 nariadenia o prístupe k dokumentom,

            —

            Všeobecný súd nerozhodol, že by sporné dokumenty museli byť chránené podľa článku 4 ods. 3 nariadenia o prístupe k dokumentom a

            —

            EMA nevykonala riadne zváženie záujmov, ktoré sa podľa nariadenia vyžaduje.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


201806150821955332018/C 231/232832015TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180508202121Vec T-283/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2018 – Esso Raffinage/ECHA („REACH — Hodnotenie dokumentácie — Kontrola súladu registrácií — Kontrola predkladaných informácií a kroky nasledujúce po hodnotení dokumentácie — Vyhlásenie o nesúlade — Právomoc Všeobecného súdu — Žaloba o neplatnosť — Napadnuteľný akt — Priama a osobná dotknutosť — Prípustnosť — Právny základ — Články 41, 42 a 126 nariadenia (ES) č. 1907/2006“)
 ---documentbreak--- C2312018SK2010120180508SK0023201212Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2018 – Esso Raffinage/ECHA
   (Vec T-283/15) (
         1
      )
   „(„REACH — Hodnotenie dokumentácie — Kontrola súladu registrácií — Kontrola predkladaných informácií a kroky nasledujúce po hodnotení dokumentácie — Vyhlásenie o nesúlade — Právomoc Všeobecného súdu — Žaloba o neplatnosť — Napadnuteľný akt — Priama a osobná dotknutosť — Prípustnosť — Právny základ — Články 41, 42 a 126 nariadenia (ES) č. 1907/2006“)“2018/C 231/23Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Esso Raffinage (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: M. Navin-Jones, solicitor)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: C. Jacquet, C. Schultheiss, W. Broere a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, splnomocnení zástupca), Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a J. Traband, splnomocnení zástupcovia) a Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. de Ree, M. Bulterman a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie listu ECHA z 1. apríla 2015 adresovaného francúzskemu Ministerstvu životného prostredia, udržateľného rozvoja, dopravy a bývania s názvom „Vyhlásenie o nesúlade v nadväznosti na rozhodnutie o hodnotení dokumentácie podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006“

      Výrok rozsudku

            1.

            List Európskej chemickej agentúry (ECHA) z 1. apríla 2015, adresovaný francúzskemu Ministerstvu životného prostredia, udržateľného rozvoja, dopravy a bývania s názvom „Vyhlásenie o nesúlade v nadväznosti na rozhodnutie o hodnotení dokumentácie podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006“, sa zrušuje spolu s jeho prílohami.

            2.

            Esso Raffinage a ECHA znášajú svoje vlastné trovy konania.

            3.

            Spolková republika Nemecko, Francúzska republika a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.