title: Vec C-534/12 P: Odvolanie podané 23. novembra 2012 : Luigi Marcuccio proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z  11. septembra 2012 vo veci T-241/03 REV, Marcuccio/Komisia

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/5

         Odvolanie podané 23. novembra 2012: Luigi Marcuccio proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 11. septembra 2012 vo veci T-241/03 REV, Marcuccio/Komisia
   (Vec C-534/12 P)
   2013/C 71/08
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť v celom rozsahu a bez akejkoľvek výnimky uznesenie Všeobecného súdu z 11. septembra 2012 vo veci T-241/03 REV,

               —

               v prvom rade

                           a)

                           vyhlásiť návrh na obnovu konania podaný odvolateľom 27. decembra 2011 proti uzneseniu prvej komory Všeobecného súdu zo 17. mája 2006 vo veci T-241/03, Marcuccio/Komisia, prejednávanej Všeobecným súdom, a návrh z 27. novembra 2011, ktorý viedol k tejto veci, za prípustné, a v dôsledku toho určiť, že konanie musí pokračovať ex lege, a

                           b)

                           zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu odvolateľových trov konania vynaložených v súvislosti s týmto konaním, alebo

               —

               subsidiárne, postúpiť vec samú Všeobecnému súdu, aby ex lege vydal nové rozhodnutie o prípustnosti návrhu z 27. decembra 2011, a aby následne prípadne rozhodol o veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Procesné chyby zasahujúce do záujmov odvolateľa, z ktorých vyplývajú vážne nesprávne posúdenia, medzi ktorými, okrem iného, a) absolútny nedostatok dokazovania a odôvodnenia napadnutého uznesenia; b) porušenie podstatných formálnych náležitostí; c) porušenie zásady neporušiteľnosti právomoci oboznámiť sa s vecou, ktorá prináleží prirodzenému sudcovi vopred určenému zákonom; d) porušenie ustanovení článku 64 ods. 4 prvého pododseku Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu a článku 127 ods. 1 a 2 rokovacieho poriadku a napokon odvolateľovho procesného práva potestatívnej povahy kedykoľvek navrhnúť Všeobecnému súdu, aby prijal opatrenia na zabezpečenie priebehu konania týkajúce sa veci samej.

               2.

               Porušenie článku 44 ods. 1 a 2 Štatútu Súdneho dvora.

               3.

               Porušenie všeobecnej právnej zásady obsiahnutej v rozsudku sudcu Únie, a to rozsudku Súdneho dvora z 13. októbra 1977 vo veci 56/75 REV, Elz/Komisia.

               4.

               Absolútny nedostatok dokazovania a odôvodnenia napadnutého uznesenia z dôvodu skreslenia a zneužitia skutkových okolností a tvrdení odvolateľa.


title: Vec F-136/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  27. januára 2014 — Carpenito/Rada

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/37

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 27. januára 2014 — Carpenito/Rada
      (Vec F-136/12) (1)

      (2014/C 71/74)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 75.


title: Vec T-166/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. marca 2009 – Borax Europe/Komisia ( Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty a zvukové nahrávky — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca — Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu )

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. marca 2009 – Borax Europe/Komisia
   (Vec T-166/05) (1)

   („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty a zvukové nahrávky - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu“)
   2009/C 90/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Borax Europe Ltd (Guildford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Vandermeersch a K. Nordlander, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a I. Chatzigiannis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Komisie z 21. februára 2005, ktorým bo zamietnutý prístup k určitým dokumentom a zvukovým nahrávkam v rámci tridsiateho prispôsobenia technickému pokroku smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES L 196, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 28)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie generálneho tajomníka Komisie z 21. februára 2005 sa zrušuje v rozsahu, v akom zamietlo Borax Europe Ltd prístup k nahrávkam zo zasadnutia z 5. a 6. októbra 2004, k dvom návrhom súhrnnej zápisnice z tohto zasadnutia, k trinástim znaleckým výkladom, k dvom komentárom zástupcov priemyslu a k dokumentu, ktorý predložil dánsky spravodajca.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec T-278/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. septembra 2012 — Wesergold Getränkeindustrie/ÚHVT — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva WESTERN GOLD — Skoršie národné slovné ochranné známky, skoršia medzinárodná slovná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva WESERGOLD, Wesergold a WeserGold — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozlišovacia spôsobilosť skorších ochranných známok“ ]

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. septembra 2012 — Wesergold Getränkeindustrie/ÚHVT — Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)
   (Vec T-278/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva WESTERN GOLD - Skoršie národné slovné ochranné známky, skoršia medzinárodná slovná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva WESERGOLD, Wesergold a WeserGold - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozlišovacia spôsobilosť skorších ochranných známok)
   2012/C 343/23
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Nemecko) (v zastúpení: P. Goldenbaum, T. Melchert a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: A. Marx a M. Schaeffer, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2010 (vec R 770/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG a Lidl Stiftung & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. marca 2010 (vec R 770/2009-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG.

               3.

               Lidl Stiftung & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-285/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. júna 2010 — Campsa Estaciones de Servicios SA/Administración del Estado

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. júna 2010 — Campsa Estaciones de Servicios SA/Administración del Estado
   (Vec C-285/10)
   ()
   2010/C 246/33
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Campsa Estaciones de Servicio SA

      Odporkyňa: Administración del Estado

      Prejudiciálne otázky

   Povoľovala šiesta smernica Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 členským štátom, aby prijali právne predpisy, podľa ktorých sa v prípade transakcií medzi prepojenými osobami, ak bola cena zjavne nižšia ako hodnota na voľnom trhu, všeobecne uplatňoval základ dane odlišný od základu dane určeného článkom 11 bod A písm. a) — ktorý predstavuje protihodnotu — rozšírením pôsobnosti pravidiel o použití tovaru a služieb pre vlastnú potrebu (ako stanovil článok 79 ods. 5 zákona o DPH pred jeho novelizáciou zákonom 36/2006 z 29. novembra), ak nebol dodržaný osobitný postup na získanie povolenia na uplatňovanie výnimky zo všeobecného pravidla upravený v článku 27 šiestej smernice a túto výnimku Španielsko získalo až po rozhodnutí Rady z 15. mája 2006?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


               8.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 457/12

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 25. septembra 2015 predložil Fürstliches Obergericht, Liechtenstein vo veci Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Vec E-24/15)
   (2016/C 457/10)
   Listom z 25. septembra 2015, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 1. októbra 2015, Fürstliches Obergericht, Liechtenstein (kniežací odvolací súd, Lichtenštajnsko) požiadal Súd EZVO vo veci Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Podľa článku 87 ods. 2 druhej vety nariadenia č. 987/2009 sú pre dlžnícku inštitúciu zistenia inštitúcie miesta pobytu alebo bydliska záväzné – bráni táto skutočnosť dlžníckej inštitúcii napadnúť v rámci jej konania tieto zistenia, a teda aj informácie uvedené v podrobnej lekárskej správe poskytnuté vo formulári E 213?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: vzťahuje sa tento záväzný účinok aj na súdne konania, ktoré podľa vnútroštátnych procesných pravidiel nadväzujú na konanie pred dlžníckou inštitúciou?


title: Vec T-592/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. marca 2014 – El Corte Inglés/ÚHVT – Technisynthese (BTS) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BTS — Skoršia obrazová národná ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TBS — Relatívny dôvod zamietnutia —  — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2014 – El Corte Inglés/ÚHVT – Technisynthese (BTS)
   (Vec T-592/10) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BTS - Skoršia obrazová národná ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TBS - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 129/20
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne M. López Camba a J.-L. Rivas Zurdo, neskôr J.-L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela a I. Munilla Muñoz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Technisynthese SARL (Saint-Pierre-Montelimart, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. septembra 2010 (vec R 1380/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Technisynthese SARL a El Corte Inglés, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               El Corte Inglés, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec T-458/11: Žaloba podaná 18. augusta 2011 — Riche/Rada a Komisia

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/28

         Žaloba podaná 18. augusta 2011 — Riche/Rada a Komisia
   (Vec T-458/11)
   2011/C 298/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Philippe Riche (Meursac, Francúzsko (v zastúpení: C.-E. Gudin, advokát)

      Žalované: Rada Európskej únie a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v plnom rozsahu nahradil škodu spôsobenú v dôsledku pokút, a to vo výške 136 600 eur,

               —

               zaviazal Radu a Komisiu na náhradu všetkých trov konania a poplatkov:

                           —

                           súvisiacich s prebiehajúcim konaním pred Všeobecným súdom Európskej únie,

                           —

                           súvisiacich tiež so všetkými konaniami začatými pred vnútroštátnymi súdmi;

               —

               určil výšku nemajetkovej ujmy paušálne na 100 000 eur.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavnom a závažnom prekročení miery voľnej úvahy Rady a Komisie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada a/alebo Komisia porušili rozhodnutie členských štátov vylúčiť zo zoznamu poľnohospodárskych výrobkov také vinné destiláty, akými sú tie, ktoré vyrába žalobca.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zákazu diskriminácie stanoveného v článku 40 ZFEÚ voči výrobcom príslušných vín, ktorí majú destilačné zariadenia umožňujúce spracovať množstvá vyrobené nad rámec zvyčajného vinifikovaného množstva na alkohol.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty, ktoré spočíva v porušení práv nadobudnutých príslušnými výrobcami a ďalej v porušení legitímnej dôvery z dôvodu, že príslušní výrobcovia mohli sami spracovávať množstvá vyrobené nad rámec zvyčajného vinifikovaného množstva na vinné destiláty.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady „estoppel“, ktorá odkazuje na zákaz protirečiť si na úkor tretích osôb, ktorý je uložený orgánu verejnej moci.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na neprimeranom zásahu do slobody vyrábať priemyslové výrobky a uvádzať ich na trh.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na zneužívajúcom rozšírení uplatnenia napadnutého nariadenia na prípady, keď neexistuje nijaká žiadosť o financovanie.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení prezumpcie neviny.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a starostlivosti.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva.


title: Vec T-82/14: Žaloba podaná 4. februára 2014 – Copernicus-Trademarks/ÚHVT – Maquet (LUCEO)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/50

         Žaloba podaná 4. februára 2014 – Copernicus-Trademarks/ÚHVT – Maquet (LUCEO)
   (Vec T-82/14)
   2014/C 112/64
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Henkel, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maquet GmbH & Co. KG (Rastatt, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. novembra 2013 vo veci R 2292/2012-4 a zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti slovnej ochrannej známky Spoločenstva LUCEO č. 8554974,
               subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec odvolaciemu senátu,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka LUCEO pre tovary zaradené do tried 10, 12 a 28 – ochranná známka Spoločenstva č. 8554974.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Maquet GmbH & Co. KG.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 75 druhej vety nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 74 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-505/13: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – Levent Redzheb Yumer/Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna (Daň z príjmov — Článok 2 ZEÚ — Články 20 a 21Charty základných práv Európskej únie — Zásady právnej istoty, efektivity a proporcionality — Právo na zníženie dane z príjmov poľnohospodárov — Vylúčenie fyzických osôb vykonávajúcich činnosť poľnohospodára — Vykonanie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/24

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – Levent Redzheb Yumer/Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna
   (Vec C-505/13) (1)

   ((Daň z príjmov - Článok 2 ZEÚ - Články 20 a 21Charty základných práv Európskej únie - Zásady právnej istoty, efektivity a proporcionality - Právo na zníženie dane z príjmov poľnohospodárov - Vylúčenie fyzických osôb vykonávajúcich činnosť poľnohospodára - Vykonanie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 409/35
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad – Varna

      Účastníci konania

      Žalobca: Levent Redzheb Yumer

      Žalovaný: Direktor na Teritoriyalna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Varna

      Výrok

               1.

               Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc rozhodnúť o otázkach, ktoré položil Administrativen sad Varna (Bulharsko) na základe rozhodnutia z 5. septembra 2013.

               2.

               Prvá a druhá položená otázka sú zjavne neprípustné, keďže sa týkajú výkladu článku 2 ZEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec T-768/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. januára 2017 – ANKO/Komisia („Rozhodcovská doložka — Subvenčná zmluva uzatvorená v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007-2013) — Projekt Pocemon — Oprávnené náklady — Vzájomná žaloba — Vrátenie zaplatených súm — Úroky z omeškania“)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. januára 2017 – ANKO/Komisia
   (Vec T-768/14) (1)

   ((„Rozhodcovská doložka - Subvenčná zmluva uzatvorená v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007-2013) - Projekt Pocemon - Oprávnené náklady - Vzájomná žaloba - Vrátenie zaplatených súm - Úroky z omeškania“))
   (2017/C 070/21)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a P. Arenas, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci O. Lytra, avocat)

      Predmet veci

   Jednak žaloba založená na článku 272 ZFEÚ na vyhlásenie nedôvodnosti návrhu Komisie na vrátenie sumy zaplatenej žalobkyni na základe vykonania dohody č. 216088 o financovaní projektu nazvaného „Platforma pre monitorovanie a diagnostiku auto-imúnnych ochorení“, uzavretej v rámci siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013), a jednak vzájomná žaloba na povinnosti žalobkyni vrátiť sumu neoprávnene zaplatenú na základe vykonania tejto dohody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias sa zamieta.

               2.

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias je povinná zaplatiť Európskej komisii sumu 377 733,93 eura, zvýšenú o úroky z omeškania od 3. mája 2014 až do úplného zaplatenia uvedenej sumy vo výške 3,75 %.

               3.

               ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec T-544/13: Žaloba podaná 7. októbra 2013 — Dyson/Komisia

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/68

         Žaloba podaná 7. októbra 2013 — Dyson/Komisia
   (Vec T-544/13)
   2013/C 344/124
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dyson Ltd (Malmesbury, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: E. Batchelor, solicitor, a F. Carlin, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 665/2013 z 3. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ, pokiaľ ide o označovanie vysávačov štítkami (Ú. v. EÚ L 192, s. 1) v celom jeho rozsahu, alebo aspoň tie ustanovenia, ktoré sa týkajú čistiaceho výkonu a energetickej efektívnosti,

               —

               uložil žalovanej povinnosť znášať jej vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne v súvislosti s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že napadnuté nariadenie je protiprávne a uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia prekročila svoju právomoc podľa článku 10 ods. 1 príslušnej smernice, smernice 2010/30/EÚ (1), keď prijala delegovaný akt, pretože

                           —

                           článok 10 ods. 1 vyžaduje, aby delegovaný akt Komisie jasne informoval spotrebiteľov EÚ o energetickej spotrebe počas používania. Napadnuté nariadenie zavádza spotrebiteľov v súvislosti s energetickou efektívnosťou vysávača, pretože čistiaci výkon sa testuje len pri prázdnom vrecku, teda nie „počas používania“.

                           —

                           článok 10 ods. 1 vyžaduje, aby delegovaný akt Komisie jasne informoval spotrebiteľov EÚ o základných zdrojoch spotrebovaných počas používania prístroja, konkrétne prachových sáčkoch a spotrebných filtroch. Delegovaný akt neposkytuje takého informácie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), pretože v napadnutom nariadení sa nevysvetľuje, prečo neexistuje dostatočný „technologický progres“, aby sa umožnilo testovanie energetickej spotreby/čistiaceho výkonu v štádiu plného sáčku. Nevysvetľuje sa ani to, prečo Komisia odložila napĺňanie prachom na posúdenie o ďalších päť rokov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila základnú zásadu rovnosti, keď prijala napadnuté nariadenie, ktoré zvýhodňuje vysávače so sáčkom v neprospech vysávačov bez sáčku a/alebo vysávačov s cyklónovou technológiou. Neschopnosť vysávania v dôsledku upchatia, čo je charakteristické najmä pre vysávače so sáčkom, nemožno zistiť pri testovaní v úplne novom štádiu. Relatívne výhody vysávačov bez sáčkov alebo vysávačov s cyklónovou technológiou spotrebitelia nedokážu ihneď rozoznať.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ z 19. mája 2010 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch (Ú. v. EÚ L 153, s. 1).


title: Vec C-150/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen — Švédsko) — Eva-Marie Brännström, Rune Brännström/Ryanair Holdings plc

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/34

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen — Švédsko) — Eva-Marie Brännström, Rune Brännström/Ryanair Holdings plc
   (Vec C-150/12) (1)

   2013/C 9/59
   Jazyk konania: švédčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 157, 2.6.2012.


title: Vec C-23/10: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. marca 2011 — Európska komisia/Portugalská republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Uvedenie čerstvých banánov do voľného obehu — Hmotnosť uvedená vo vyhlásení, ktorá nezodpovedá skutočnej hmotnosti — Povinnosť colných orgánov kontrolovať deklarovanú váhu — Colný kódex Spoločenstva — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 68 a nasl. — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Článok 290a — Príloha 38b — Systém vlastných zdrojov — Strata daňových výnosov — Nariadenie (EHS, Euratom) č. 1552/89 — Nariadenie (ES, Eratom) č. 1150/2000 — Články 2, 6, 9, 10 a 11]

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/8

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. marca 2011 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-23/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Uvedenie čerstvých banánov do voľného obehu - Hmotnosť uvedená vo vyhlásení, ktorá nezodpovedá skutočnej hmotnosti - Povinnosť colných orgánov kontrolovať deklarovanú váhu - Colný kódex Spoločenstva - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 68 a nasl. - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Článok 290a - Príloha 38b - Systém vlastných zdrojov - Strata daňových výnosov - Nariadenie (EHS, Euratom) č. 1552/89 - Nariadenie (ES, Eratom) č. 1150/2000 - Články 2, 6, 9, 10 a 11)
   2011/C 139/13
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 68 a nasl. nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), článku 290a nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3), a jeho prílohy 38b, ako aj článkov 2, 6, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1), a nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) — Uvedenie čerstvých banánov do voľného obehu — Hmotnosť uvedená vo vyhlásení, ktorá nezodpovedá skutočnej hmotnosti — Vlastné zdroje — Strata daňových výnosov

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že jej colné orgány v rokoch 1998 až 2002 opakovane prijímali colné vyhlásenia o uvedení čerstvých banánov do voľného obehu, hoci vedeli alebo mali náležite vedieť, že hmotnosť banánov zapísaná vo vyhlásení nezodpovedá ich skutočnej hmotnosti, a odmietnutím portugalských orgánov odviesť vlastné zdroje zodpovedajúce strate daňových výnosov a príslušné úroky z omeškania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 13, 68 a 71 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, v spojení s článkom 290a nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 89/97 z 20. januára 1997, ako aj článkov 2, 6 a 9 až 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Európska komisia a Portugalská republika znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-556/14 P: Odvolanie podané 1. decembra 2014 : Holcim (Romania) SA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  18. septembra 2014 vo veci T-317/12, Holcim (Romania) SA/Európska komisia

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/22

         Odvolanie podané 1. decembra 2014: Holcim (Romania) SA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 18. septembra 2014 vo veci T-317/12, Holcim (Romania) SA/Európska komisia
   (Vec C-556/14 P)
   (2015/C 065/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Holcim (Romania) SA (v zastúpení: L. Arnauts, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 18. septembra 2014 vo veci T-317/12, Holcim (Romania) SA/Európska komisia,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom vo veci T-317/12, ako aj trov konania pred Súdnym dvorom,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu,

         subsidiárne vyhovel návrhom predneseným v jej žalobe pred Všeobecným súdom a:

               —

               konštatoval, že Únia je v súvislosti s ujmou spôsobenou krádežou 1 0 00  000 kvót zodpovedná za konanie Komisie v zmysle článkov 256, 268 a 340 ZFEÚ,

               —

               zaviazal Úniu, aby odvolateľke nahradil hodnotu ukradnutých kvót, ktoré by v čase vyhlásenia právoplatného rozsudku neboli získané späť, a to v trhovej cene platnej v čase krádeže a navýšenej o úroky 8 % ročne od 16. novembra 2010,

               —

               následne zaviazal Európsku úniu, aby odvolateľke zaplatila predbežne 1 euro,

               —

               zaviazal účastníkov konania, aby sa dohodli na výške ujmy a/alebo zaviazal odvolateľku, aby preukázala konečný rozsah svojej ujmy, a to v lehote troch mesiacov od vyhlásenia medzitýmneho rozsudku,

               —

               vyhlásil vykonateľný rozsudok,

         a v každom prípade,

               —

               zaviazal Úniu na náhradu trov konania,

               —

               vyhlásil vykonateľný rozsudok.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   V rámci nariadenia Komisie (ES) č. 2216/2004 (1) z 21. decembra 2004 o normalizovaných a zabezpečených systémoch registrov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/87/ES (2) a s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES (3), Komisia vytvorila normalizovaný systém vnútroštátnych registrov (systém výmeny emisných kvót) s cieľom sledovať a zabezpečiť vydávanie, nadobúdanie, prevod a zrušenie emisných kvót (schválenie vypúšťania určitého množstva skleníkových plynov v rámci medzinárodných dohôd o ich znížení). Vnútroštátne registre sú v rámci Komisie spojené a kontrolované prostredníctvom centrálneho správcu, ktorý spravuje nezávislý protokol transakcií Spoločenstva (CITL).
   Viaceré vnútroštátne systémy európskej výmeny boli terčom počítačovej kriminality. Dňa 16. novembra 2010 došlo k nezákonnému preniknutiu do kvótových účtov spoločnosti Holcim (Romania). Neoprávneným osobám sa v rámci súboru operácií podarilo previesť 1 6 00  000 kvót na dva zahraničné účty, pričom na základe zásahu rumunského registra (NEPA) sa podarilo získať späť len 6 00  000 uvedených kvót. Ide o stratu v rozsahu približne 1 5 0 00  000 eur, keďže vzhľadom na postoj Európskej komisie sa spoločnosti Holcim (Romania), nepodarilo získať späť ostatné ukradnuté kvóty.
   Európska komisia systematicky odmietala i) ukradnuté kvóty zablokovať, hoci každá z nich má svoje samostatné číslo a kedykoľvek ju možno v systéme výmeny kvót identifikovať a ii) sprístupniť informáciu o tom, na akých účtoch a/alebo v akých vnútroštátnych registroch sa uvedené kvóty nachádzali, aby spoločnosť Holcim mohla podať návrh na začatie súdneho konania v dotknutom členskom štáte alebo štátoch. Rovnaké stanovisko Komisia vyžadovala aj od vnútroštátnych registrov, pričom poukazovala na ich povinnosť dodržiavať zásadu dôverného zaobchádzania.
   Návrh na náhradu škody namierený proti Európskej únii v zmysle článku 21 Protokolu o Štatúte Súdneho dvora a článkov 256, 268 a 340 ZFEÚ, ktorý Všeobecný súd zamietol vo svojom rozsudku z 18. septembra 2014, je založený na týchto odvolacích dôvodoch:

                  Prvý odvolací dôvod je založený na zodpovednosti Únie za protiprávne rozhodnutia prijaté Komisiou. Komisia totiž tým, že sa v rámci systému výmeny emisných kvót Európskej únie rozhodla nesprístupniť informáciu o umiestnení ukradnutých emisných kvót, a rovnako tým, že nedovolila sprístupnenie tejto informácie o ich umiestnení,

                           i.

                           dopustila nesprávneho výkladu článku 10 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2216/2004 z 21. decembra 2004 o normalizovaných a zabezpečených systémoch registrov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/87/ES a s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES,

                           ii.

                           porušila smernicu 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES a

                           iii.

                           porušila viaceré všeobecné právne zásady (konkrétne zásady proporcionality a ochrany legitímnej dôvery, povinnosť náležitej starostlivosti a právo na účinnú súdnu ochranu vo vzťahu k vlastníckemu právu).

                  Druhý odvolací dôvod je založený na zodpovednosti Únie za protiprávne uplatnenie článkov 19 a 20 smernice 2003/87 a nariadenia Komisie č. 2216/2004 v súvislosti s bezpečnosťou, dôvernosťou a fungovaním systému výmeny emisných kvót.

                  Tretí odvolací dôvod je založený na zodpovednosti Únie za protiprávne akty ovplyvňujúce konkrétnu kategóriu hospodárskych subjektov neprimeraným spôsobom v porovnaní s inými subjektmi a prekračujúce hranice hospodárskeho rizika, ktoré je v dotknutej oblasti nevyhnutné (neobvyklá škoda), pričom právny akt, ktorý škodu spôsobil, nie je odôvodnený všeobecným hospodárskym záujmom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 386, s. 1.

      (2)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

      (3)  Rozhodnutie č. 280/2004/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o mechanizme sledovania emisií skleníkových plynov v spoločenstve a uplatňovania Kjótskeho protokolu (Ú. v. EÚ L 49, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 57).


title: Vec T-58/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. júla 2008 – BYK/ÚHVT (Substance for Success) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Substance for Success — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/50

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2008 – BYK/ÚHVT (Substance for Success)
   (Vec T-58/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Substance for Success - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 209/87)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: BYK-Chemie GmbH (Wesel, Nemecko) (v zastúpení: J. Kroher a E. Hettenkofer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. januára 2007 (vec R 816/2006-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Substance for Success ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               BYK Chemie GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec F-45/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 9. decembra 2016 – Van der Veen/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Dočasný zamestnanec — Rozhodnutie 2009/371/SVV — Odmietnutie Europolu uzavrieť zmluvu na dobu neurčitú — Článok 81 rokovacieho poriadku — Zjavne neprípustná žaloba)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/101

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 9. decembra 2016 – Van der Veen/Europol
   (Vec F-45/15) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Dočasný zamestnanec - Rozhodnutie 2009/371/SVV - Odmietnutie Europolu uzavrieť zmluvu na dobu neurčitú - Článok 81 rokovacieho poriadku - Zjavne neprípustná žaloba))
   (2016/C 048/117)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mark Van der Veen (Hág, Holandsko) (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (v zastúpení: D. Neumann, J. Arnould a C. Falmagne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia, ktorým žalovaný nevyhovel žiadosti žalobcu o uzavretie zmluvy na dobu neurčitú.

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               M. Van der Veen znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu policajnému úradu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015, s. 34.


title: Vec C-13/12 P: Odvolanie podané 10. januára 2012 : Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  25. októbra 2011 vo veci T-190/08, Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Rada Európskej únie

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/10

         Odvolanie podané 10. januára 2012: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. októbra 2011 vo veci T-190/08, Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Rada Európskej únie
   (Vec C-13/12 P)
   2012/C 65/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (v zastúpení: P. Vander Schueren, advokát, N. Mizulin, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek:

   Odvolateľky navrhujú aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil žalobu za dôvodnú a zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu vrátane trov konania,

               —

               vydal konečný rozsudok v danej veci podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora a zrušil sporné nariadenie (1) v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľkám tak v prvostupňovom konaní ako aj v tomto konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky na podporu svojho odvolania pre Súdnym dvorom uvádzajú nasledujúce tvrdenia:

               Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd i) skreslil význam relevantných dôkazov a v žiadnom prípade primerane neuviedol dôvody týkajúce sa tvorby vývoznej ceny pri použití predpokladaného rozpätia zisku.

               Odvolateľky rovnako tvrdia, že Všeobecný súd vychádzal z ii) nesprávneho právneho posúdenia pri zistení, že Dohoda o stabilizácii a pridružení uzatvorená medzi EÚ a FYROM vytvára priestor pre zákonnú diskrimináciu voči odvolateľkám; iii) nesprávneho právneho posúdenia pri posúdení povinností vyplývajúcich z článku 6 ods. 7 a z článku 8 ods. 4 základného antidumpingového nariadenia (2) a pri posúdení zásady práva na obhajobu; iv) nesprávneho posúdenia dôležitosti procesných záruk a príslušných povinností inštitúcií v kontexte správnych konaní v prípadoch antidumpingu a v) skreslil zmysel skutočností týkajúcich sa záväzku, ktorý ponúkli odvolateľky ako aj iný výrobca, pričom tak v tomto prípade prišiel k nesprávnemu názoru a tým ovplyvnil platnosť napadnutého rozhodnutia.

               Nakoniec odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd vi) nesprávne vyložil článok 3 ods. 6 základného nariadenia a metodiku pri určovaní hmotnej ujmy, ktorú utrpel priemysel Únie v antidumpingových prípadoch; vii) nesprávne vyložil príčinný vzťah v zmysle článku 3 ods. 5 základného nariadenia a viii) nesprávne posúdil povinnosť, ktorá vyplýva inštitúciám o uvedení dôvodov v rozsahu, v akom sa týkajú ujmy v antidumpingových prípadoch.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 172/2008 z 25. februára 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz ferosilícia s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku (Ú. v. EÚ L 55, s. 6).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. októbra 2005  vo veci C-437/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 78/686/EHS a 78/687/EHS — Zubní lekári)

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 27. októbra 2005
   vo veci C-437/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 78/686/EHS a 78/687/EHS - Zubní lekári)
   (2005/C 330/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-437/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: C. Schmidt a C. Tufvesson, A. Manville) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 16. októbra 2003, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Schiemann (spravodajca), N. Colneric, K. Lenaerts a E. Juhász, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil 27. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rakúska republika si tým, že umožnila zubárom („Dentisten“) uvedeným v § 4 ods. 3 a § 6 zákona o zubároch (Dentistengesetz)

                           —

                           vykonávať svoje činnosti a používať pritom titul „Zahnarzt“ (zubný lekár) alebo „Zahnarzt (Dentist)“ [zubný lekár (zubár)] a

                           —

                           odvolávať sa na prechodnú právnu úpravu podľa článku 19b smernice Rady 78/686/EHS z 25. júla 1978 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách zubných lekárov vrátane opatrení na uľahčenie efektívneho uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001,
                           aj keď nespĺňajú minimálne požiadavky uvedené v článku 1 smernice Rady 78/687/EHS z 25. júla 1978 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení týkajúcich sa činností zubných lekárov, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/19, preto, aby sa na nich mohla vzťahovať právna úprava podľa týchto smerníc,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 1 a 19b smernice 78/686 a z článku 1 smernice 78/687.

               2)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Rakúska republika a Komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003.


title: Vec T-483/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. októbra 2006 – Armour Pharmaceutical/ÚHVT – Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky GALZIN — Skoršia národná ochranná známka CALSYN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov a označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Článok 43 ods. 2 a ods. 3 nariadenia č. 40/94 — Návrhy ÚHVT — Prípustnosť )

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. októbra 2006 – Armour Pharmaceutical/ÚHVT – Teva Pharmaceutical Industries (GALZIN)
   (Vec T-483/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky GALZIN - Skoršia národná ochranná známka CALSYN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov a označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Článok 43 ods. 2 a ods. 3 nariadenia č. 40/94 - Návrhy ÚHVT - Prípustnosť“)
   (2006/C 310/28)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Armour Pharmaceutical Co. (Bridgewater, New Jersey, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Pétrequin, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalem, Izrael)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. septembra 2004 (vec R 295/2003-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Armour Pharmaceutical Co. a Teva Pharmaceutical Industries Ltd
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. septembra 2004 (vec R 295/2003-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec C-223/10: Žaloba podaná 7. mája 2010 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/12

         Žaloba podaná 7. mája 2010 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-223/10)
   2010/C 195/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Adam a I. Hadjiyiannis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2008/74/ES z 18. júla 2008, ktorou sa vzhľadom na typové schvaľovanie motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a prístup k informáciám o opravách a údržbe vozidiel mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/55/ES a smernica 2005/78/ES (1), alebo v každom prípade tým, že o nich v plnom rozsahu neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2008/74 uplynula 2. januára 2009.

      (1)  Ú. v. EÚ L 192, s. 51.


title: Vec T-164/07 P: Odvolanie podané 14. mája 2007 : Sundholm proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  1. marca 2007 vo veci F-30/05, Sundholm/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/38

         Odvolanie podané 14. mája 2007: Sundholm proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 1. marca 2007 vo veci F-30/05, Sundholm/Komisia
   (Vec T-164/07 P)
   (2007/C 155/69)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Asa Sundholm (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen. J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 1. marca 2007 vo veci F-30/05 (Sundholm/Komisia),

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie o vypracovaní jej hodnotenia služobného postupu (HSP), ako aj zaviazať žalovanú na náhradu trov prvostupňového a odvolacieho konania tak, že sa znova rozhodne vo veci.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   V dovolaní sa odvolateľka domáha zrušenia rozsudku Súdu pre verejnú službu, ktorým sa zamieta žaloba, ktorou sa domáhala zrušenia svojho hodnotenia služobného postupu počas obdobia od 1. januára do 31. decembra 2003.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza, že Súd pre verejnú službu sa dopustil právneho omylu, keď zamietol dôvod založený na porušení práva na obranu.


title: Vec T-67/12: Žaloba podaná 10. februára 2012 — Sina Bank/Rada

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/25

         Žaloba podaná 10. februára 2012 — Sina Bank/Rada
   (Vec T-67/12)
   2012/C 109/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sina Bank (Teherán, Irán) (v zastúpení: B. Mettetal a C. Wucher-North, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil bod 8 tabuľky B prílohy VIII nariadenia (EÚ) č. 961/2010 v znení zmien a doplnení, ako je uvedený v prílohe vykonávacieho nariadenia Rady 1245/2011 (1), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil bod 8 tabuľky B prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP v znení zmien a doplnení, ako je uvedený v prílohe rozhodnutia Rady 783/2011/SZBP (2), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil článok 16 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 961/2010, ktorý nariadenie č. 1245/2011 vykonáva, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil článok 19 ods. 1 písm. b) rozhodnutia 2010/413/SZBP, ktorý dopĺňa rozhodnutie 783/2011/SZBP, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil list — rozhodnutie s dátumom 5. decembra 2011 a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod, ktorým sa uvádza, že

                           —

                           žalobkyňa nie je spojená so záujmami „Daftar“ a neprispieva k financovaniu takzvaných strategických záujmov „režimu“ ani jeho údajného jadrového programu. Preto vo vzťahu k žalobkyni neboli splnené základné kritériá pre označenie podľa rozhodnutia 2010/413/SZBP, ktoré dopĺňa rozhodnutie 783/2011/SZBP a ktorým Rada zachovala meno žalobkyne na týchto zoznamoch, čím sa Rada dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri určení, či boli alebo neboli tieto kritériá splnené. Rada tiež neuplatnila relevantný test správne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, ktorým sa uvádza, že

                           —

                           uvedenie žalobkyne na zozname porušuje základnú zásadu rovnosti zaobchádzania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod, ktorým sa uvádza, že

                           —

                           ponechaním mena žalobkyne na zozname Rada porušila procesné požiadavky uviesť adekvátne odôvodnenie stanovené rozhodnutím 2010/413/SZBP, ktoré dopĺňa rozhodnutie 783/2011/SZBP a vykonáva nariadenie č. 1245/2011, podľa ktorých žalobkyňa zostáva na zozname. Rada tiež porušila dodržiavanie práva na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod, ktorým sa uvádza, že

                           —

                           uvedenie žalobkyne porušuje jej vlastnícke práva a zásadu proporcionality.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71).


title: Vec T-592/11: Žaloba podaná 22. novembra 2011 — Anbouba/Rada

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/62

      Žaloba podaná 22. novembra 2011 — Anbouba/Rada
      (Vec T-592/11)
      (2012/C 25/118)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Issam Anbouba (Homs, Sýria) (v zastúpení: M.-A. Bastin a J.-M. Salva, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že táto žaloba je prípustná vo všetkých jej bodoch,

                  —

                  určil, že žaloba je dôvodná vo všetkých jej dôvodoch,

                  —

                  povolil spojenie tejto žaloby so žalobou vo veci T-563/11,

                  —

                  rozhodol, že napadnuté akty môžu byť čiastočne zrušené, pretože časť aktov, ktorá má byť zrušená, je oddeliteľná od aktu ako celku,

                  —

                  preto

                              —

                              čiastočne zrušil rozhodnutie Rady 2011/684/SZBP z 13. októbra 2011 a nariadenie Rady (EÚ) č. 1011/2011 z 13. októbra 2011 tak, aby z nich bolo odstránené uvedenie Issama ANBOUBA a jeho označenie ako osoby podporujúcej súčasný režim v Sýrii,

                              —

                              prípadne zrušil rozhodnutie Rady 2011/684/SZBP z 13. októbra 2011 a nariadenie Rady (EÚ) č. 1011/2011 z 13. októbra 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

                  —

                  prípadne určil, že tieto rozhodnutia a nariadenie sú, pokiaľ ide o Issama ANBOUBA, neuplatniteľné, a nariadil odstránenie jeho mena a odkazov na jeho osobu zo zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú sankcie Európskej únie,

                  —

                  uložil Rade povinnosť, aby predbežne nahradila škodu vo výške jedného eura z dôvodu náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej tým, že Issam ANBOUB bol označený ako osoba podporujúca súčasný režim v Sýrii,

                  —

                  zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným v rámci veci T-563/11, Anbouba/Rada.


title: Vec C-382/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Nemecko) 11. júla 2016 – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Nemecko) 11. júla 2016 – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau
   (Vec C-382/16)
   (2016/C 343/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hornbach-Baumarkt-AG

      Žalovaný: Finanzamt Landau

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 49 v spojení s článkom 54 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“, predtým článok 43 v spojení s článkom 48 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ďalej len „ZES“) právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sa príjmy daňovníka rezidenta z obchodných vzťahov so spoločnosťou usadenou v inom členskom štáte, v ktorej má tento daňovník rezident najmenej štvrtinový priamy alebo nepriamy podiel a s ktorou dohodol podmienky, ktoré sa odlišujú od podmienok, ktoré by si za rovnakých alebo podobných okolností dojednali vzájomne nezávislé tretie osoby, zohľadnia v takej výške, v akej by boli dosiahnuté za podmienok dojednaných medzi nezávislými tretími osobami, ak k takejto korekcii príjmov nedochádza vo vzťahu k príjmom z obchodných vzťahov so spoločnosťou rezidentom a právna úprava daňovníkovi rezidentovi neumožňuje preukázať, že podmienky boli dojednané z obchodných dôvodov, ktoré vyplývajú z jeho postavenia spoločníka spoločnosti usadenej v inom členskom štáte?


               28.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/11

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 14. januára 2014 proti Islandu
   (Vec E-6/14)
   (2014/C 163/10)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Gjermund Mathisen a Auður Ýr Steinarsdóttir, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO ( so sídlom na adrese Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko), podal 14. januára 2014 na Súd EZVO žalobu proti Islandu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Island tým, že v stanovenej lehote bezodkladne neprijal ani/alebo Dozornému úradu EZVO neoznámil všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 5 kapitoly XXIX prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Komisie 2008/43/ES zo 4. apríla 2008, ktorou sa v súlade so smernicou Rady 93/15/EHS zriaďuje systém na identifikáciu a sledovateľnosť výbušnín na civilné použitie) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandu uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               v žalobe sa uvádza, že Island si nesplnil svoju povinnosť vyhovieť najneskôr do 3. septembra 2013 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 3. júla 2013, ktoré sa týka skutočnosti, že Island netransponoval do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Komisie 2008/43/ES zo 4. apríla 2008, ktorou sa v súlade so smernicou Rady 93/15/EHS zriaďuje systém na identifikáciu a sledovateľnosť výbušnín na civilné použitie (ďalej len „akt“), ako sa na ňu odkazuje v bode 5 kapitoly XXIX prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode,

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal ani/alebo Dozornému úradu EZVO neoznámil všetky opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z článku 15 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Výmaz veci C-194/03

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/19

         Výmaz veci C-194/03 (1)

   (2005/C 45/38)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 19. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-194/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Finanzgericht Hamburg): Georg Friedrich Baur ml., ako vykonávateľ poslednej vôle Georg Friedrich Baur st. proti Hauptzollamt Kiel.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 6.9.2003


title: Vec C-452/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Liège (Belgicko) 27. júla 2017 – Zako SPRL/Sanidel SA

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Liège (Belgicko) 27. júla 2017 – Zako SPRL/Sanidel SA
   (Vec C-452/17)
   (2017/C 347/13)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de commerce de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Zako SPRL

      Žalovaná: Sanidel SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 2 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (1) vykladať v tom zmysle, že obchodný zástupca musí vyhľadávať a navštevovať zákazníkov alebo dodávateľov mimo podniku zastúpeného?

               2.

               Má sa článok 1 ods. 2 uvedenej smernice Rady 86/653/EHS vykladať v tom zmysle, že obchodný zástupca nemôže plniť iné úlohy, než sú tie, ktoré sú spojené s dojednávaním predaja alebo nákupu tovaru pre zastúpeného a s dojednávaním a uzatváraním takýchto právnych úkonov v mene a na účet zastúpeného?

               3.

               Má sa v prípade zápornej odpovede na druhú otázku článok 1 ods. 2 uvedenej smernice Rady 86/653/EHS vykladať v tom zmysle, že obchodný zástupca môže plniť iné úlohy, než sú tie, ktoré sú spojené s dojednávaním predaja alebo nákupu tovaru pre zastúpeného a s dojednávaním a uzatváraním takýchto právnych úkonov v mene a na účet zastúpeného, len ako vedľajšiu činnosť?

      (1)  Ú. v. ES L 382, 1986, s. 17.


title: Vec F-81/13: Žaloba podaná 3. septembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/69

         Žaloba podaná 3. septembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-81/13)
   2013/C 344/127
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nezahrnutí žalobcu na zoznam povýšených úradníkov za rok 2012

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie oznámené v Administratívnych oznamoch č. 27-2012 z 26. októbra 2012 o nezahrnutí žalobcu na zoznam povýšených úradníkov za rok 2012,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec F-100/13: Žaloba podaná 4. októbra 2013 — ZZ a i./ESVČ

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/46

         Žaloba podaná 4. októbra 2013 — ZZ a i./ESVČ
   (Vec F-100/13)
   2014/C 45/85
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a iní (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, lawyers)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia ESVČ, že príspevok na životné podmienky sa už nebude od 1. januára 2014 poskytovať zamestnancom v Argentíne, Čile, Číne (Hongkong), Japonsku, Malajzii, Singapure a na Taiwane

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie MDR/C6/(2012) ESVČ z 19. decembra 2012, ktorým menovací orgán rozhodol, že príspevok na životné podmienky sa už nebude poskytovať zamestnancom delegácií a úradov v Argentíne, Čile, Číne (Hongkong), Japonsku, Malajzii, Singapure a na Taiwane,

               —

               v dôsledku toho uložiť zaplatenie príspevku na životné podmienky vo výške 15 % od 1. januára 2014,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-151/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2017 – NC/Komisia („Dotácie — Vyšetrovanie OLAF-u — Konštatovanie porušenia zákonnosti — Rozhodnutie Komisie o uložení správnej sankcie — Vylúčenie z postupov verejného obstarávania a poskytovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie v dĺžke 18 mesiacov — Zápis do databázy systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia subjektov — Uplatnenie rôznych znení finančného nariadenia z hľadiska času — Podstatné formálne náležitosti — Retroaktívne uplatnenie miernejšieho represívneho právneho predpisu“)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2017 – NC/Komisia
   (Vec T-151/16) (1)

   ((„Dotácie - Vyšetrovanie OLAF-u - Konštatovanie porušenia zákonnosti - Rozhodnutie Komisie o uložení správnej sankcie - Vylúčenie z postupov verejného obstarávania a poskytovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie v dĺžke 18 mesiacov - Zápis do databázy systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia subjektov - Uplatnenie rôznych znení finančného nariadenia z hľadiska času - Podstatné formálne náležitosti - Retroaktívne uplatnenie miernejšieho represívneho právneho predpisu“))
   (2017/C 256/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NC (v zastúpení: pôvodne J. Killick, G. Forwood, barristers, C. Van Haute a A. Bernard, avocats, neskôr J. Killick, G. Forwood, C. Van Haute a J. Jeram, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Dintilhac a M. Clausen, neskôr F. Dintilhac a R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 28. januára 2016 o uložení správnej sankcie vylúčenia žalobkyne z postupov verejného obstarávania a grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie v dĺžke 18 mesiacov a v dôsledku toho jej zaregistrovaní v databáze systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia subjektov stanoveného v článku 108 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie z 28. januára 2016 o uložení správnej sankcie vylúčenia NC z verejných obstarávaní a grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie v dĺžke 18 mesiacov, a v dôsledku toho jej zaregistrovaní v databáze systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia subjektov stanoveného v článku 108 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Výmaz veci C-204/05

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/27

         Výmaz veci C-204/05 (1)

   (2006/C 36/58)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 17. novembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-204/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec F-14/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. novembra 2013 — Schönberger/Dvor audítorov (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2011 — Multiplikačné sadzby)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/20

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. novembra 2013 — Schönberger/Dvor audítorov
   (Vec F-14/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2011 - Multiplikačné sadzby)
   2013/C 377/46
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: O. Mader, advokát)

      Žalovaný: Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J.-M. Stenier a B. Schäfer, splnomocnení zástupcovia, neskôr B. Schäfer a I. Ni Rágain Düro)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovaného nepovýšiť žalobcu v rámci povyšovania v roku 2011 do platovej triedy AD 13

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Peter Schönberger znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Dvor audítorov Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 33.


title: Vec C-24/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 20. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München – Nemecko) – Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica — Článok 28c A písm. a) a článok 28c A písm. d) — Prevod tovaru v rámci Európskej únie — Právo na oslobodenie — Nedodržanie povinnosti predložiť identifikačné číslo pre DPH pridelené členským štátom určenia — Neexistencia konkrétnej indície o existencii daňového podvodu — Odmietnutie oslobodenia od dane — Prípustnosť)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 20. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München – Nemecko) – Josef Plöckl/Finanzamt Schrobenhausen
   (Vec C-24/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica - Článok 28c A písm. a) a článok 28c A písm. d) - Prevod tovaru v rámci Európskej únie - Právo na oslobodenie - Nedodržanie povinnosti predložiť identifikačné číslo pre DPH pridelené členským štátom určenia - Neexistencia konkrétnej indície o existencii daňového podvodu - Odmietnutie oslobodenia od dane - Prípustnosť))
   (2016/C 475/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Josef Plöckl

      Žalovaný: Finanzamt Schrobenhausen

      Výrok rozsudku

   Článok 22 ods. 8 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2005/92/ES z 12. decembra 2005, v jeho znení vyplývajúcom z článku 28h tejto šiestej smernice, ako aj článok 28c A písm. a) prvý odsek a článok 28c A písm. d) tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby finančný úrad členského štátu pôvodu odmietol oslobodiť od dane z pridanej hodnoty prevod v rámci Spoločenstva z dôvodu, že zdaniteľná osoba neoznámila identifikačné číslo pre túto daň pridelené členským štátom určenia, ak neexistuje žiadna konkrétna indícia, že by išlo o podvod, tovar bol prevedený do iného členského štátu a ostatné podmienky oslobodenia sú takisto splnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec C-170/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 11. apríla 2012 — Peter Pinckney/KDG médiatech AG

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 11. apríla 2012 — Peter Pinckney/KDG médiatech AG
   (Vec C-170/12)
   2012/C 174/29
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Peter Pinckney

      Žalovaná: KDG médiatech AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade namietaného porušenia majetkových práv autora, ku ktorému došlo uverejnením obsahu na internetovej stránke,

                           —

                           môže osoba, ktorá sa považuje za poškodenú, podať žalobu o zodpovednosť na súdoch každého členského štátu, na území ktorého je obsah uverejnený na internete dostupný alebo bol dostupný, aby dosiahla náhradu len tej škody, ktorá jej bola spôsobená na území členského štátu, ktorého súd prejednáva žalobu,
                           alebo

                           —

                           je okrem toho potrebné, aby tento obsah bol alebo mal byť určený verejnosti na území tohto členského štátu, alebo je potrebné, aby existovala iná spojitosť?

               2.

               Má sa na prvú otázku odpovedať rovnako aj v prípade, že k namietanému porušeniu majetkových práv autora nedošlo uverejnením obsahu v elektronickej podobe, ale ako v prejednávanej veci, ponukou materiálneho nosiča, ktorý reprodukuje tento obsah, na internete?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-691/15: Žaloba podaná 29. novembra 2015 – Marcas Costa Brava/ÚHVT – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/86

         Žaloba podaná 29. novembra 2015 – Marcas Costa Brava/ÚHVT – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Vec T-691/15)
   (2016/C 048/94)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Cremcaffé by Julius Meinl“ – ochranná známka Spoločenstva č. 11 406 782.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 29. septembra 2015 vo veci R 2756/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               určil, že používanie ochrannej známky Spoločenstva č. 2 423 705 pre triedu 30 je preukázané a prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 406 782 je nezlučiteľná s ochrannou známkou Spoločenstva č. 2 423 705,

               —

               uložil ÚHVT a prípadným ďalším žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               nesprávny výklad článku 15 ods. 1, článku 15 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-844/14: Žaloba podaná 22. decembra 2014 – GRE/ÚHVT (Mark1)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/51

         Žaloba podaná 22. decembra 2014 – GRE/ÚHVT (Mark1)
   (Vec T-844/14)
   (2015/C 065/69)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemecko) (v zastúpení: I. Memmler a S. Schulz, advokátky)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Mark1“ – prihláška č. 1 2 0 52  461.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. októbra 2014 vo veci R 648/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-91/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Skatteverket/PFC Clinic AB (DPH — Smernica 2006/112/ES — Oslobodenia od dane — Článok 132 ods. 1 písm. b) a c) — Nemocničná alebo lekárska starostlivosť, ako aj s ňou úzko súvisiace plnenia — Poskytovanie zdravotnej starostlivosti pri vykonávaní lekárskych a zdravotníckych povolaní — Služby spočívajúce v poskytovaní chirurgických a estetických zákrokov — Zákroky čisto kozmetickej povahy vykonávané len na základe priania pacienta)

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Skatteverket/PFC Clinic AB
   (Vec C-91/12) (1)

   (DPH - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenia od dane - Článok 132 ods. 1 písm. b) a c) - Nemocničná alebo lekárska starostlivosť, ako aj s ňou úzko súvisiace plnenia - Poskytovanie zdravotnej starostlivosti pri vykonávaní lekárskych a zdravotníckych povolaní - Služby spočívajúce v poskytovaní chirurgických a estetických zákrokov - Zákroky čisto kozmetickej povahy vykonávané len na základe priania pacienta)
   2013/C 156/18
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteverket

      Žalovaná: PFC Clinic AB

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Högsta förvaltningsdomstolen — Výklad článku 132 ods. 1 písm. b) a c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Oslobodenie lekárskej starostlivosti a poskytovania zdravotnej starostlivosti od dane — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Dodanie služby kozmetickej a rekonštrukčnej estetickej chirurgie — Zohľadnenie alebo nezohľadnenie účelu operácie alebo zákroku

      Výrok rozsudku

   Článok 132 ods. 1 písm. b) a c) smernice Rady 2006/122/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že:

               —

               na poskytovanie služieb, akými sú služby vo veci samej spočívajúce v estetickej chirurgii a estetických zákrokoch, sa vzťahujú pojmy „zdravotná starostlivosť“ a „poskytovanie zdravotnej starostlivosti“ v zmysle odseku 1 písm. b) a c), ak je cieľom týchto služieb diagnostikovať, liečiť, alebo vyliečiť choroby alebo zdravotné anomálie, ako aj chrániť a udržiavať zdravie ľudí alebo im ho prinavrátiť,

               —

               jednoduché subjektívne pohľady, ktoré si o estetickom zákroku vytvorila osoba, ktorá ho podstupuje, nie sú sami osebe určujúce pri posúdení, či má tento zákrok terapeutický účel,

               —

               skutočnosti, že služby ako tie vo veci samej sú poskytnuté alebo uskutočnené kvalifikovaným personálom, alebo že účel takýchto zákrokov je určený takýmto personálom, majú vplyv na posúdenie, či sa na zákroky ako tie vo veci samej vzťahujú pojmy „zdravotná starostlivosť“ a „poskytovanie zdravotnej starostlivosti“ v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH a článku 132 ods. 1 písm. c) tejto smernice a

               —

               pri posúdení, či služby ako tie vo veci samej sú podľa článku 132 ods. 1 písm. b) a c) smernice o DPH oslobodené od DPH, treba zohľadniť všetky požiadavky uvedené v článku 132 ods. 1 písm. b) a c), ako aj ostatné relevantné ustanovenia hlavy IX kapitoly 1 a 2 tejto smernice ako v prípade článku 132 ods. 1 písm. b) uvedenej smernice jej články 131, 133 a 134.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec C-447/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě – Česká republika) – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Preprava — Smernica 2003/59/ES — Povinnosť získať základnú kvalifikáciu — Článok 4 — Nadobudnuté práva — Držitelia vodičských preukazov vydaných pred dátumami stanovenými v článku 4 — Oslobodenie od povinnosti získať základnú kvalifikáciu — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca dodatočnú požiadavku pravidelného výcviku v trvaní 35 hodín na účely uplatnenia uvedeného oslobodenia)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/25

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě – Česká republika) – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje
   (Vec C-447/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Preprava - Smernica 2003/59/ES - Povinnosť získať základnú kvalifikáciu - Článok 4 - Nadobudnuté práva - Držitelia vodičských preukazov vydaných pred dátumami stanovenými v článku 4 - Oslobodenie od povinnosti získať základnú kvalifikáciu - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca dodatočnú požiadavku pravidelného výcviku v trvaní 35 hodín na účely uplatnenia uvedeného oslobodenia))
   (2016/C 335/33)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský soud v Ostravě

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ivo Muladi

      Žalovaný: Krajský úřad Moravskoslezského kraje

      Výrok rozsudku

   Článok 4 smernice 2003/59/ES Európskeho parlamentu a Rady z 15. júla 2003 o základnej kvalifikácii a pravidelnom výcviku vodičov určitých cestných vozidiel nákladnej a osobnej dopravy, ktorou sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 a smernica Rady 91/439/EHS a zrušuje smernica Rady 76/914/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je vo veci samej, podľa ktorej sa od osôb oslobodených od povinnosti základnej kvalifikácie vodičov určitých cestných vozidiel nákladnej a osobnej dopravy, upravenej v tomto článku, požaduje splnenie požiadavky pravidelného výcviku v trvaní 35 hodín, aby mohli vykonávať dotknuté povolanie vodiča.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 23.11.2015.


title: Vec T-355/08 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. januára 2010 — De Fays/Komisia ( Odvolanie — Vzájomné odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Dovolenky — Nemocenská dovolenka — Neodôvodnená neprítomnosť konštatovaná v dôsledku lekárskej kontroly — Započítanie na trvanie riadnej dovolenky — Strata nároku na odmenu )

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2010 — De Fays/Komisia
   (Vec T-355/08 P) (1)

   („Odvolanie - Vzájomné odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Dovolenky - Nemocenská dovolenka - Neodôvodnená neprítomnosť konštatovaná v dôsledku lekárskej kontroly - Započítanie na trvanie riadnej dovolenky - Strata nároku na odmenu“)
   2010/C 51/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chantal De Fays (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Moyse a A. Salerno, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 17. júna 2008, De Fays/Komisia (F-97/07, zatiaľ neuverejnenému v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               Chantal De Fays znáša trovy konania súvisiace s odvolaním.

               3.

               Európska komisia znáša trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec T-810/14: Žaloba podaná 12. decembra 2014 – Portugalsko/Komisia

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/40

         Žaloba podaná 12. decembra 2014 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-810/14)
   (2015/C 065/55)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, J. Arsénio de Oliveira a S. Nunes de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil za neplatný platobný výmer predložený Generálnym sekretariátom Európskej komisie prostredníctvom listu 2014D/14507 zo 6. októbra 2014,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na prisvojení si súdnych právomocí Európskej únie zo strany Komisie, čo predstavuje nedostatok právomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení Zmlúv alebo iného právneho predpisu týkajúceho sa ich uplatňovania, keďže akt je založený na umelom rozlišovaní účinkov rozsudku Súdneho dvora vo veci C-292/11.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení res iudicata v rozsahu, v akom akt porušuje Zmluvy alebo akýkoľvek iný právny predpis týkajúci sa ich uplatňovania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásad právnej istoty, stability právnych vzťahov a ochrany legitímnej dôvery, uznaných právom Európskej únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu dvojitej sankcie, ktorá vylučuje, aby prostredníctvom nového individuálneho právneho aktu bolo dosiahnuté to, čo nemohlo byť získané skôr prostredníctvom zrušujúcich rozsudkov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení rozdelenia právomocí medzi členské štáty a Komisiu, čo predstavuje nedostatok právomocí pre snahu Komisie obmedziť právo členských štátov určiť primerané obdobie pre nadobudnutie účinnosti ustanovenia.


title: Vec C-594/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 25. novembra 2011 — Christoph Becker/Société Air France SA

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 25. novembra 2011 — Christoph Becker/Société Air France SA
   (Vec C-594/11)
   2012/C 32/27
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Christoph Becker

      Žalovaná: Société Air France SA

      Prejudiciálna otázka

   Prináleží cestujúcemu právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1), ak sa odlet omeškal o časové rozpätie, ktoré je nižšie ako hranica definovaná článkom 6 ods. 1 nariadenia, prílet do posledného cieľového miesta je ale minimálne tri hodiny po plánovanom čase príletu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec T-664/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. decembra 2012 — Spa Monopole/ÚHVT — Royal Mediterranea (THAI SPA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Obmedzenie služieb uvedených v prihláške ochrannej známky — Zastavenie konania“ )

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/18

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. decembra 2012 — Spa Monopole/ÚHVT — Royal Mediterranea (THAI SPA)
   (Vec T-664/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Obmedzenie služieb uvedených v prihláške ochrannej známky - Zastavenie konania)
   2013/C 32/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. de Brouwer, E. Cornu a É. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. októbra 2011 (vec R 1976/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, a Royal Mediterranea, SA

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec T-199/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2011 — DRV/ÚHVT — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich — Skoršia národná obrazová ochranná známka Raiffeisen — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 ]

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/44

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2011 — DRV/ÚHVT — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)
   (Vec T-199/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich - Skoršia národná obrazová ochranná známka Raiffeisen - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 311/81
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: I. Rinke, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Austria Leasing GmbH (Eschborn, Nemecko) (v zastúpení: B. Joachim, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. februára 2010 (vec R 253/2009-1), týkajúca sa námietkového konania medzi Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) a Austria Leasing GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-148/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 – Comunidad autónoma de Madrid a Mintra/Komisia ( Poskytnutie údajov týkajúcich sa postupu pri nadmernom schodku — Nariadenie (ES) č. 3605/93 — Európsky systém účtov roku 1995 (ESÚ 95) — Nariadenie (ES) č. 2223/96 — List Štatistického úradu Európskych spoločenstiev (Eurostat) — Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý možno napadnúť žalobou — Neprípustnosť )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/36

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 – Comunidad autónoma de Madrid a Mintra/Komisia
   (Vec T-148/05) (1)

   („Poskytnutie údajov týkajúcich sa postupu pri nadmernom schodku - Nariadenie (ES) č. 3605/93 - Európsky systém účtov roku 1995 (ESÚ 95) - Nariadenie (ES) č. 2223/96 - List Štatistického úradu Európskych spoločenstiev (Eurostat) - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý možno napadnúť žalobou - Neprípustnosť“)
   (2006/C 281/62)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Comunidad autónoma de Madrid a Madrid, infraestructuras del transporte (Mintra) (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: C. Fernandez Vicién, D. Ortega Peciña a J. Sabater Marotias, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Diaz-Llanos La Roche a L. Escobar Guerrero, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste Štatistického úradu Európskych spoločenstiev (Eurostat) z 3. februára 2005, ktoré sa týka zaradenia Madrid, infraestructuras del transporte (Mintra) do sektoru „vláda všeobecne“ v európskom systéme účtov roku 1995 (ESÚ 1995)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec F-134/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  8. apríla 2008 – Bordini/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Opravný koeficient — Členský štát bydliska — Pojem bydliska — Pojem hlavného bydliska — Príslušné doklady)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/38

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 8. apríla 2008 – Bordini/Komisia
   (Vec F-134/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Opravný koeficient - Členský štát bydliska - Pojem bydliska - Pojem hlavného bydliska - Príslušné doklady)
   (2008/C 128/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Giovanni Bordini (Douvres, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Levi, C. Ronzi a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Verejná služba – Jednak zrušenie rozhodnutia Komisie z 25. januára 2006 o neuznaní, že žalobca je rezidentom Spojeného kráľovstva a teda neuplatnení opravného koeficientu zodpovedajúceho tomuto členskému štátu na jeho dôchodok, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov, ktoré vznikli pánovi Bordinimu v súvislosti s neformálnym stretnutím z 5. júna 2007.

               3.

               Pán Bordini znáša svoje vlastné trovy konania s výnimkou polovice trov, ktoré mu vznikli v súvislosti s neformálnym stretnutím z 5. júna 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006, s. 87.