title: Vec C-451/21 P: Odvolanie podané 21. júla 2021: Luxemburské veľkovojvodstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 12. mája 2021 v spojených veciach T-516/18 a T-525/18, Luxemburské veľkovojvodstvo a Engie Global LNG Holdings a i./Komisia

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/15

      Odvolanie podané 21. júla 2021: Luxemburské veľkovojvodstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 12. mája 2021 v spojených veciach T-516/18 a T-525/18, Luxemburské veľkovojvodstvo a Engie Global LNG Holdings a i./Komisia
      (Vec C-451/21 P)
      (2021/C 481/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: A. Germeaux, T. Uri, splnomocnení zástupcovia, D. Waelbroeck, J. Bracker, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Írsko

         Návrhy odvolateľa

      Luxemburské veľkovojvodstvo navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 12. mája 2021 v spojených veciach T-516/18 a T-525/18, Luxembursko a Engie Global LNG Holdings a i./Komisia,

                  —

                  v prvom rade s konečnou platnosťou rozhodol o vecnej stránke v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora a vyhovel návrhom podaným Luxemburským veľkovojvodstvom na prvom stupni tak, že zruší rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/421 z 20. júna 2018 o štátnej pomoci SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), ktorú poskytlo Luxembursko spoločnosti Engie (Ú. v. EÚ, L 78, 2019, s. 1),

                  —

                  subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Luxemburskému veľkovojvodstvu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Luxemburské veľkovojvodstvo uvádza na podporu svojho odvolania štyri odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod sa zakladá na porušení článku 107 ZFEÚ v rozsahu, v akom Všeobecný súd potvrdil, že dve série dotknutých záväzných stanovísk priznávajú „selektívnu“ výhodu s prihliadnutím na „úzky“ referenčný rámec, ku ktorému dospela Komisia. i) Všeobecný súd sa tým, že konštatoval existenciu „úzkeho“ referenčného rámca (a to právne predpisy luxemburského systému zdanenia spoločností upravujúce oslobodenie príjmu z podielov a zdanenie rozdelenia ziskov), dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení. Nielenže uznal neúplný a umelo obmedzený referenčný rámec, ale aj skreslil luxemburské právo, keď potvrdil contra legem výklad dotknutých ustanovení. Napadnutý rozsudok okrem iného pripúšťa diskrimináciu medzi cezhraničnými plneniami a plneniami, ktoré sú čisto tuzemské, keďže z referenčného rámca vylučuje luxemburské spoločnosti, ktoré majú podiely v spoločnostiach v iných členských štátoch. ii) Konštatovanie existencie výnimky z „úzkeho“ referenčného rámca je nesprávne. Toto konštatovania sa zakladá na prepise vnútroštátneho práva a je v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora týkajúcou sa analýzy selektívnosti a najmä s judikatúrou požadujúcou preukázanie diskriminácie vo vzťahu k podnikom v porovnateľnej situácií.
      Druhý odvolací dôvod sa zakladá na porušení článku 107 ZFEÚ v rozsahu, v akom Všeobecný súd potvrdil existenciu „selektívnej“ výhody z dôvodu neuplatnenia luxemburského ustanovenia týkajúceho sa zneužitia práva a subsidiárne na porušení nariadenia (EÚ 2015/1589 (1) a práva na obranu. i) právna kvalifikácia „selektívnosti“ Všeobecným súdom z dôvodu neuplatnenia luxemburského ustanovenia týkajúceho sa zneužitia práva vychádza z nesprávneho predpokladu a zo skreslenia vnútroštátneho práva. Na rozdiel od toho totiž, čo tvrdí Všeobecný súd, „priame“ uplatnenie ZORA by viedlo k rovnakému zdaniteľnému výsledku. ii) Odôvodnenie Všeobecného súdu v súvislosti s určením referenčného rámca obsahuje viacero nesprávnych právnych posúdení a vady odôvodnenia. Odôvodnenie Všeobecného súdu existencie výnimky je nesprávne. Konštatovanie, že kritériá potrebné na uplatnenie ustanovenia týkajúceho sa zneužitia práva boli v prejednávanej veci splnené, sa zakladalo na nesprávnom predpoklade, že „priame“ uplatnenie ZORA by neviedlo k rovnakému zdaniteľnému výsledku. Napadnutý rozsudok je tiež v rozpore s článkom 107 ZFEÚ v rozsahu, v akom predpokladá existenciu zneužitia práva a konkrétne neexistenciu mimoriadnych daňových dôvodov. Všeobecný súd si tiež nesplnil povinnosť odôvodnenia a nesplnil si povinnosť v plnej miere preskúmať skutkový stav tým, že nezohľadnil niektoré skutočnosti, ktoré potvrdzovali, že nemohlo byť konštatované zneužitie práva v luxemburskom práve. Napokon je v rozpore s článkom 107 ZFEÚ, keďže nebola nepreukázaná existencia akejkoľvek diskriminácie v prospech spoločnosti Engie vo vzťahu k podnikom v porovnateľnej skutkovej a právnej situácií. iv) Napokon, subsidiárne, napadnutý rozsudok porušuje práva na obranu Luxemburského veľkovojvodstva.
      Tretí odvolací dôvod sa zakladá na porušení článkov 4 a 5 ZEÚ. Luxemburské veľkovojvodstvo tvrdí, že napadnutý rozsudok obmedzuje nezávislosť vnútroštátnych daňových orgánov v oblasti, ktorá je vyhradená právomocí členských štátov, čím je tak v rozpore s článkami 4 a 5 ZEÚ a zásadami upravujúcimi rozdelenie právomocí medzi členskými štátmi a Európskou úniou.
      Štvrtý odvolací dôvod sa zakladá na porušení článku 296 ZFEÚ v rozsahu, v akom si Všeobecný súd nesplnil povinnosť odôvodnenia.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-489/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 6. augusta 2021 – „Banka DSK“ EAD/M. V.

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 6. augusta 2021 – „Banka DSK“ EAD/M. V.
      (Vec C-489/21)
      (2021/C 481/22)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Banka DSK“ EAD

         Žalovaná: M. V.

         Prejudiciálne otázky

                  1

                  Má sa článok 3 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) v spojení s bodom 1 písm. e) a f) prílohy tejto smernice vykladať v tom zmysle, že podmienky napriek požiadavke dôvery zakladajú povinnosti ku škode spotrebiteľa, keď podstatne zvyšujú náklady spotrebiteľa vyplývajúce zo zmluvy o úvere, ak spotrebiteľ svoju mzdu mesačne neprevádza [na účet vedený] v banke, ktorá mu poskytla úver, keď prihliadneme na to, že podľa podmienok zmluvy je povinný zriadiť záložné právo na pohľadávku na svoju mzdu?

                  2

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku záporná, má sa článok 3 ods. 1 smernice 93/13/EHS v spojení s bodom 1 písm. e) a f) prílohy tejto smernice vykladať v tom zmysle, že podmienky napriek požiadavke dôvery zakladajú povinnosti ku škode spotrebiteľa, ak ukladajú spotrebiteľovi povinnosť nielen prevádzať svoju mzdu [na účet] vedený u podnikateľa poskytujúceho úver, ale skutočne využiť aj iné služby podnikateľa poskytujúceho úver?

                  3

                  V prípade, ak je odpoveď na druhú otázku kladná, akými kritériami sa musí vnútroštátny súd v zásade riadiť pri posudzovaní nekalej povahy [podmienok]? Majú sa vziať do úvahy najmä miera prepojenosti predmetu zmluvy o úvere s vedľajšími plneniami, ktoré má spotrebiteľ využiť, počet vedľajších plnení a vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa obmedzenia viazaných transakcií?

                  4

                  Platí zásada výkladu vnútroštátneho práva v súlade s právom Únie, ako bola zakotvená v bode 26 rozsudku 14/83, von Colson, aj v prípade výkladu predpisov vnútroštátneho práva, ktoré upravujú oblasti práva (konkrétne predpisy o nekalej súťaži) odlišné od tých, ktoré zaviedlo právo Únie, ktoré však súvisia s právnou matériou právneho aktu Európskej únie uplatňovaného vnútroštátnym súdom v konaní, ktoré je na ňom vedené (v tomto prípade smernica 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách) a majú sa pri takom výklade vnútroštátneho práva uplatniť štandardy Charty základných práv Európskej únie?

                  5

                  Majú sa článok 7 ods. 2 v spojení s článkom 6 ods. 1 písm. d) smernice 2005/29/ES (2) a článok 10 ods. 2 písm. f) smernice 2008/48/ES (3) vykladať v tom zmysle, že podľa týchto ustanovení je zakázané uviesť nižšiu úrokovú sadzbu úveru v hlavnej zmluve o spotrebiteľskom úvere, ak poskytnutie úveru pri tejto úrokovej sadzbe úveru závisí od podmienok, ktoré sú stanovené v prílohe k tejto zmluve? Treba pri tomto skúmaní posúdiť spôsob, akým sú formulované podmienky zníženia úrokovej sadzby úveru, zánik nároku na také zníženie, ako aj prostriedky, ktoré vedú k opätovnému zníženiu?

                  6

                  Má sa článok 5 ods. 2 písm. b) smernice 2005/29/ES vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní možnosti podstatného narušenia ekonomického správania spotrebiteľov sa má vziať do úvahy podiel banky, ktorá poskytuje spotrebiteľské úvery, na trhu so zreteľom na potreby spotrebiteľov, ktorí využívajú také produkty?

                  7

                  Má sa článok 3 písm. g) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že náklady podľa zmlúv súvisiacich so zmluvou o spotrebiteľskom úvere, pri splnení ktorých bude poskytnutá zľava na úrokoch podľa zmluvy o spotrebiteľskom úvere, sú súčasťou ročnej percentuálnej miery nákladov úveru a majú sa zahrnúť do jej výpočtu?

                  8

                  Má sa článok 3 písm. g) smernice 2008/48/ES v spojení s článkom 5 smernice 93/13/EHS vykladať v tom zmysle, že v prípade nesplnenia povinností vyplývajúcich zo zmlúv súvisiacich so zmluvou o úvere, ktoré je spojené so zvýšením úrokovej sadzby úveru, sa má ročná percentuálna miera nákladov tiež vypočítať podľa vyššej úrokovej sadzby úveru v prípade nesplnenia?

                  9

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. g) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že nesprávne uvedenie ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o úvere medzi podnikateľom a spotrebiteľom ako dlžníkom sa má považovať za neuvedenie ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o úvere a vnútroštátny súd musí uplatniť právne následky stanovené vo vnútroštátnom práve pre prípad neuvedenia ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o spotrebiteľskom úvere?

                  10

                  Má sa článok 22 ods. 4 smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že sankcia v podobe neplatnosti zmluvy o spotrebiteľskom úvere stanovená vnútroštátnym zákonodarcom, podľa ktorej sa má splatiť len poskytnutá istina, je primeraná, ak v zmluve o spotrebiteľskom úvere nie je presne uvedená ročná percentuálna miera nákladov?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66).


title: Vec C-491/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 10. augusta 2021 – WA/Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 10. augusta 2021 – WA/Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne
      (Vec C-491/21)
      (2021/C 481/23)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: WA

         Odporca: Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 26 ods. 2 ZFEÚ, článok 20, článok 21 ods. 1 a článok 45 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ako aj články 4, 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1), vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave neumožňujúcej vydať preukaz totožnosti, ktorý možno v rámci Európskej únie použiť ako cestovný doklad, štátnemu príslušníkovi členského štátu z dôvodu, že má bydlisko v inom členskom štáte?

         (1)  Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46.


title: Vec C-572/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 16. septembra 2021 – CC/VO

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 16. septembra 2021 – CC/VO
      (Vec C-572/21)
      (2021/C 481/24)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Högsta domstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: CC

         Odporca: VO

         Prejudiciálna otázka

      Zachováva si súd členského štátu svoju právomoc podľa článku 8 ods. 1 nariadenia Brusel II (1), ak dieťa, ktorého sa konanie týka, presunie v priebehu konania svoj obvyklý pobyt z členského štátu do tretieho štátu, ktorý je zmluvnou stranou Haagskeho dohovoru z roku 1996 (pozri článok 61 uvedeného nariadenia)?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. ES L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec C-574/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 20. septembra 2021 – QT/02 Czech Republic a. s.

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 20. septembra 2021 – QT/02 Czech Republic a. s.
      (Vec C-574/21)
      (2021/C 481/25)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší soud České republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: QT

         Žalovaná: 02 Czech Republic a. s.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem „provízia za obchody, ktoré obchodný zástupca stratil [provízia, ktorú obchodný zástupca stráca – neoficiálny preklad]“ v zmysle článku 17 ods. 2 písm. a) druhej zarážky smernice Rady z 18. decembra 1986 (1) o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov vykladať v tom zmysle, že takúto províziu predstavuje aj provízia za uzatváranie zmlúv, ktoré by obchodný zástupca uzavrel s tými zákazníkmi, ktorých pre zastúpeného získal, alebo s ktorými podstatne zvýšil finančný objem obchodu, keby obchodné zastúpenie trvalo?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede, za akých podmienok platí tento záver aj pre tzv. jednorazové provízie za uzatvorenie zmluvy?

         (1)  Ú. v. ES L 382, 1986, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177.


title: Vec C-579/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Itä-Suomen hallinto-oikeus (Fínsko) 22. septembra 2021 – J.M.

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Itä-Suomen hallinto-oikeus (Fínsko) 22. septembra 2021 – J.M.
      (Vec C-579/21)
      (2021/C 481/26)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Itä-Suomen hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: J.M.

         Ďalší účastníci konania: Zástupca dozorného úradníka pre ochranu údajov, Pankki S

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa právo na prístup k údajom, ktoré má dotknutá osoba podľa článku 15 ods. 1 všeobecného nariadenia o ochrane údajov (1), v spojení s [pojmom] „osobné údaje“ v zmysle článku 4 bodu 1 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že informácie získané prevádzkovateľom, z ktorých vyplýva, kto, kedy a na aký účel spracúval osobné údaje dotknutej osoby, nepredstavujú informácie, na sprístupnenie ktorých má dotknutá osoba nárok, najmä preto, lebo ide o údaje, ktoré sa týkajú zamestnancov prevádzkovateľa?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku kladná a dotknutá osoba na základe článku 15 ods. 1 všeobecného nariadenia o ochrane údajov nemá právo na prístup k informáciám uvedeným v tejto otázke, lebo tieto informácie nepredstavujú „osobné údaje“ dotknutej osoby podľa článku 4 bodu 1 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, majú sa v prejednávanom prípade ešte vziať do úvahy informácie, na sprístupnenie ktorých má dotknutá osoba nárok podľa článku 15 ods. 1 písm. [a) až h)]:

                              a)

                              Ako sa má vykladať účel spracúvania v zmysle článku 15 ods. 1 písm. a) so zreteľom na rozsah práva dotknutej osoby na prístup k údajom, t. j. môže účel spracúvania založiť právo na prístup k protokolovým údajom používateľov, ktoré získal prevádzkovateľ, ako sú napríklad informácie o osobných údajoch spracúvateľov, čase, ako aj účele spracúvania osobných údajov?

                              b)

                              Možno osoby, ktoré spracúvali klientske údaje J. M., v tejto súvislosti za určitých podmienok považovať za príjemcov osobných údajov podľa článku 15 ods. 1 písm. c) všeobecného nariadenia o ochrane údajov, ku ktorých by dotknutá osoba mala právo na prístup?

                  3.

                  Je pre konanie dôležité, že ide o banku, ktorá vykonáva regulovanú činnosť, alebo že J. M. pracoval pre banku a zároveň bol jej klientom?

                  4.

                  Je pre posúdenie vyššie položených otázok relevantné, že k spracúvaniu údajov J. M. došlo pred nadobudnutím účinnosti všeobecného nariadenia o ochrane údajov?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-419/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Irideos SpA/Poste Italiane SpA, za účasti: Fastweb SpA, Tim SpA

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/20

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Irideos SpA/Poste Italiane SpA, za účasti: Fastweb SpA, Tim SpA
      (Vec C-419/19) (1)

      (2021/C 481/27)
      Jazyk konania: taliančina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-442/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Stichting Brein/News-Service Europe BV

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/20

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Stichting Brein/News-Service Europe BV
      (Vec C-442/19) (1)

      (2021/C 481/28)
      Jazyk konania: holandčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 21.10.2019.


title: Vec C-705/19: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE, za účasti: Fallimento Esperia SpA

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/21

      Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE, za účasti: Fallimento Esperia SpA
      (Vec C-705/19) (1)

      (2021/C 481/29)
      Jazyk konania: taliančina
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 23.12.2019.


title: Vec T-518/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Sipcam Oxon/Komisia („Prípravky na ochranu rastlín – Účinná látka chlorotalonil – Neobnovenie zápisu do prílohy k nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 – Hodnotenie – Právo na obranu – Návrh na klasifikáciu účinnej látky – Právna istota – Proporcionalita – Zásada obozretnosti“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/22

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Sipcam Oxon/Komisia
      (Vec T-518/19) (1)

      („Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka chlorotalonil - Neobnovenie zápisu do prílohy k nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 - Hodnotenie - Právo na obranu - Návrh na klasifikáciu účinnej látky - Právna istota - Proporcionalita - Zásada obozretnosti“)
      (2021/C 481/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sipcam Oxon SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: C. Mereu a P. Sellar, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, A. Dawes a I. Naglis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2019/677 z 29. apríla 2019, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh neobnovuje schválenie účinnej látky chlorotalonil a ktorým sa mení vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 114, 2019, s. 15)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sipcam Oxon SpA je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 9.9.2019.


title: Vec T-254/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO – Krasnyj Oktjabr (Vyobrazenie homára) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie vyobrazujúca homára – Absolútne dôvody zamietnutia – Rozlišovacia spôsobilosť – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Právo byť vypočutý – Článok 94 nariadenia 2017/1001“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/22

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO – Krasnyj Oktjabr (Vyobrazenie homára)
      (Vec T-254/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie vyobrazujúca homára - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Právo byť vypočutý - Článok 94 nariadenia 2017/1001“)
      (2021/C 481/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: I. Lukauskienė, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Oktjabr“ (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Gietz a J. Stock, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. marca 2020 (vec R 1916/2019 4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Dočirnje pidryjemstvo Kondyterska korporacija „Rošen“ a PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Oktjabr“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dočirnje pidryjemstvo Kondyterska korporacija „Rošen“ je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 215, 29.6.2020.


title: Vec T-342/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Indo European Foods/EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice – Nezapísaná staršia slovná ochranná známka BASMATI – Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Únie a z Euratomu – Prechodné obdobie – Záujem na konaní – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001) – Režim žaloby podľa common law, týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) – Riziko klamlivej prezentácie – Riziko oslabenia staršej ochrannej známky s dobrým menom“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/23

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Indo European Foods/EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice)
      (Vec T-342/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice - Nezapísaná staršia slovná ochranná známka BASMATI - Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Únie a z Euratomu - Prechodné obdobie - Záujem na konaní - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001) - Režim žaloby podľa common law, týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) - Riziko klamlivej prezentácie - Riziko oslabenia staršej ochrannej známky s dobrým menom“)
      (2021/C 481/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Indo European Foods Ltd (Harrow, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Norris, barrister a N. Welch, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Hamid Ahmad Chakari (Viedeň, Rakúsko)

         Predmet

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 2. apríla 2020 (vec R 1079/2019-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Indo European Foods a pánom Chakarim

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 2. apríla 2020 (vec R 1079/2019-4) sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania vrátane nevyhnutných výdavkov vynaložených spoločnosťou Indo European Foods Ltd na účely konania pred odvolacím senátom EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2020.


title: Vec T-372/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásení neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM – Riadne používanie ochrannej známky – Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná – Používanie so súhlasom majiteľa – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/24

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM)
      (Vec T-372/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM - Riadne používanie ochrannej známky - Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná - Používanie so súhlasom majiteľa - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)
      (2021/C 481/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Company S.a.r.l. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: K. Zajfert, J. Crespo Carrillo a V. J. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: J. Day, solicitor, a T. de Haan, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. apríla 2020 (vec R 877/2019-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami Dermavita Company a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dermavita Company S.a.r.l. je povinná nahradiť trovy tohto konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2020.


title: Vec T-397/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita Company (JUVEDERM) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásení neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM – Riadne používanie ochrannej známky – Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/24

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita Company (JUVEDERM)
      (Vec T-397/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM - Riadne používanie ochrannej známky - Používanie pre výrobky, pre ktoré je ochranná známka zapísaná - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)
      (2021/C 481/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: J. Day, solicitor a T. de Haan, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: K. Zajfert a V. J. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dermavita Company S.a.r.l. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. apríla 2020 (vec R 877/2019-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami Dermavita Company a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Námietka neprípustnosti sa zamieta.

                  2.

                  Žaloba sa zamieta.

                  3.

                  Allergan Holdings France SAS znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo, ako aj dve tretiny trov tohto konania spoločnosti Dermavita Company S.a.r.l..

                  4.

                  Dermavita Company S.a.r.l. znáša tretinu vlastných trov tohto konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec T-404/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Global Translation Solutions/Komisia (Verejné zákazky na služby – Postup verejného obstarávania – Prekladateľské služby – Zamietnutie ponuky uchádzača – Zadanie zákazky inému uchádzačovi – Kritériá hodnotenia ponúk – Metóda hodnotenia – Zjavne nesprávne hodnotenie – Rovnosť zaobchádzania – Transparentnosť – Povinnosť odôvodnenia – Povinnosť náležitej starostlivosti – Zásada riadnej správy vecí verejných)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/25

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Global Translation Solutions/Komisia
      (Vec T-404/20) (1)

      (Verejné zákazky na služby - Postup verejného obstarávania - Prekladateľské služby - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Kritériá hodnotenia ponúk - Metóda hodnotenia - Zjavne nesprávne hodnotenie - Rovnosť zaobchádzania - Transparentnosť - Povinnosť odôvodnenia - Povinnosť náležitej starostlivosti - Zásada riadnej správy vecí verejných)
      (2021/C 481/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Global Translation Solutions ltd. (Valetta, Malta) (v zastúpení: C. Mifsud-Bonnici, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou, L. André a M. Ilkova, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie uvedeného v liste zo 17. apríla 2020 o zamietnutí ponuky žalobkyne na časť zákazky č. 22 (EN>MT) v rámci verejného obstarávania TRAD 19 a zadaní tejto časti zákazky inému uchádzačovi, ako aj „všetkých súvisiacich rozhodnutí“.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Global Translation Solutions ltd. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec T-417/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Esteves Lopes Granja/EUIPO – IVDP (PORTWO GIN) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PORTWO GIN – Staršie označenie pôvodu ‚Porto‘ – Pojmy používanie a využívanie staršieho označenia pôvodu – Článok 103 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/26

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Esteves Lopes Granja/EUIPO – IVDP (PORTWO GIN)
      (Vec T-417/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PORTWO GIN - Staršie označenie pôvodu ‚Porto‘ - Pojmy používanie a využívanie staršieho označenia pôvodu - Článok 103 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013“)
      (2021/C 481/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Joaquim José Esteves Lopes Granja (Vila Nova de Gaia, Portugalsko) (v zastúpení: O. Santos Costa, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Instituto dos Vinhos de Douro e do Porto, IP (IVDP) (Peso da Régua, Portugalsko) (v zastúpení: P. Sousa e Silva, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. apríla 2020 (vec R 993/2019-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Instituto dos Vinhos de Douro e do Porto, IP a pánom Joaquimom José Esteves Lopes Granjom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Joaquim José Esteves Lopes Granja je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec T-505/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Guo/EUIPO – Sand Cph (sandriver) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie sandriver – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie SAND – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/26

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Guo/EUIPO – Sand Cph (sandriver)
      (Vec T-505/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie sandriver - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie SAND - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 481/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Xiuling Guo (Shanghai, Čína) (v zastúpení: L. Le Stanc, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Mrozowski, A. Folliard-Monguiral a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sand Cph A/S (Kodaň, Dánsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. júna 2020 (vec R 2019/2019-2), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Sand Cph a X. Guo

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Xiuling Guo je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Vec T-635/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VYBRANCE – Oneskorené zaplatenie poplatku za odvolanie – Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát – Článok 101 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 106 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 – Uvedenie do predchádzajúceho stavu“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/27

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)
      (Vec T-635/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VYBRANCE - Oneskorené zaplatenie poplatku za odvolanie - Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát - Článok 101 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 106 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 - Uvedenie do predchádzajúceho stavu“)
      (2021/C 481/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Company S.a.r.l. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. augusta 2020 (vec R 1014/2020-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Dermavita Company a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dermavita Company S.a.r.l. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 443, 21.12.2020.


title: Vec T-636/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VOLUMA – Oneskorené zaplatenie poplatku za odvolanie – Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát – Článok 101 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 106 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 – Uvedenie do predchádzajúceho stavu“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/27

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)
      (Vec T-636/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VOLUMA - Oneskorené zaplatenie poplatku za odvolanie - Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát - Článok 101 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 106 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 - Uvedenie do predchádzajúceho stavu“)
      (2021/C 481/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Company S.a.r.l. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. augusta 2020 (vec R 1016/2020-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Dermavita Company a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dermavita Company S.a.r.l. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 443, 21.12.2020.


title: Vec T-637/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VOLITE – Oneskorené zaplatenie poplatku za odvolanie – Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát – Článok 101 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 106 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 – Uvedenie do predchádzajúceho stavu“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/28

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)
      (Vec T-637/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie JUVÉDERM VOLITE - Oneskorené zaplatenie poplatku za odvolanie - Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát - Článok 101 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 106 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 - Uvedenie do predchádzajúceho stavu“)
      (2021/C 481/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Company S.a.r.l. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francúzsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. augusta 2020 (vec R 1015/2020-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Dermavita Company a Allergan Holdings France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dermavita Company S.a.r.l. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 443, 21.12.2020.


title: Vec T-3/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o výmaze – Slovná ochranná známka Európskej únie UNSTOPPABLE – Absolútne dôvody zamietnutia – Rozlišovacia spôsobilosť – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) – Neexistencia opisného charakteru – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/29

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)
      (Vec T-3/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Slovná ochranná známka Európskej únie UNSTOPPABLE - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Neexistencia opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)
      (2021/C 481/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Power Horse Energy Drinks GmbH (Linz, Rakúsko) (v zastúpení: M. Woller, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Robot Energy Europe (Mijas, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. októbra 2020 (vec R 232/2020-2), týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Power Horse Energy Drinks a Robot Energy Europe

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Power Horse Energy Drinks GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 62, 22.2.2021.


title: Vec T-511/21: Žaloba podaná 18. augusta 2021 – TB/ENISA

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/29

      Žaloba podaná 18. augusta 2021 – TB/ENISA
      (Vec T-511/21)
      (2021/C 481/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TB (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre kybernetickú bezpečnosť (ENISA)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ENISA o obnovení pracovnej zmluvy žalobkyne v rozsahu, v akom bola preradená na iné ako riadiace pracovné miesto, pričom toto rozhodnutie bolo formalizované podpísanou verziou dokumentu zaslaného ENISA 13. októbra 2020 a predloženého ako zmena jej zmluvy, ako aj podpisom tohto dokumentu žalobkyňou a ENISA 26. októbra 2020,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie žalovanej z 12. mája 2021, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobkyňou podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku proti rozhodnutiu o obnovení zmluvy,

                  —

                  nariadil náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú žalobkyňa utrpela,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nezákonnosti rozhodnutia o obnovení zmluvy v rozsahu, v akom vyplýva z procesu reorganizácie, ktorý ENISA začala a ktorý údajne nebol vykonaný v záujme služby – Porušenie článku 7 ods. 1 služobného poriadku, porušenie zásad transparentnosti a zákazu diskriminácie, ako aj porušenie článku 18 ods. 1 a článku 20 ods. 2 písm. a) rozhodnutia správnej rady MB/2018/14.

                              —

                              Proces reorganizácie je poznačený nedostatkom jasnosti a transparentnosti, porušením zásady právnej istoty, zjavne nesprávnym posúdením a porušením zásady 6 rozhodnutia MB/2020/5.

                              —

                              Proces reorganizácie je poznačený nedostatkom odôvodnenia.

                              —

                              Proces reorganizácie sa uskutočnil v rozpore s prílohou 1 administratívneho oznámenia.

                              —

                              Proces reorganizácie bol vykonaný v rozpore so zásadami 7 a 8 rozhodnutia MB/2020/5, so zásadou dobrej správy vecí verejných, s článkom 41 Charty základných práv a s povinnosťou náležitej starostlivosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nezákonnosti rozhodnutia o obnovení zmluvy v rozsahu, v akom nebola zmluva žalobkyne obnovená v transparentnom a spravodlivom konaní – Porušenie článku 1 rozhodnutia ED 38/2017 a bodu 5.1 štandardného operačného postupu, ako aj porušenie povinnosti riadnej správy vecí verejných.


title: Vec T-560/21: Žaloba podaná 2. septembra 2021 – TB/ENISA

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/30

      Žaloba podaná 2. septembra 2021 – TB/ENISA
      (Vec T-560/21)
      (2021/C 481/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TB (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre kybernetickú bezpečnosť (ENISA)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie výberovej komisie ENISA o nezaradení mena žalobkyne na zoznam úspešných uchádzačov na miesto vedúceho oddelenia kancelárie výkonného riaditeľa (TA/AD 9) – ref. ENISA-TA-70-AD- 2020-04,

                  —

                  zrušil rozhodnutie výberovej komisie ENISA o nezaradení mena žalobkyne na zoznam úspešných uchádzačov na miesto vedúceho oddelenia podporných služieb (TA/AD 9) – ref. ENISA TA71-AD-2020-05,

                  —

                  v prípade potreby zrušil aj rozhodnutie žalovanej z 8. júna 2021, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobkyňou podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku proti uvedeným rozhodnutiam,

                  —

                  nariadil náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú žalobkyňa utrpela,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutia týkajúce kancelárie výkonného riaditeľa (Executive Director Office) (ďalej len „EDO“) a rozhodnutie týkajúce sa útvaru podporných služieb (Corporate Support Services) (ďalej len „CSS“) sú nezákonné, keďže sú založené na rozhodnutí z 5. augusta 2020 o uverejnení dvoch oznámení o voľných pracovných miestach vedúcich oddelení EDO a CSS, ktoré je tiež nezákonné.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a nedostatočnom odôvodnení rozhodnutí EDO a CSS.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie EDO je poznačené nedostatkom nestrannosti výberovej komisie a nezákonnosťou – Porušenie článku 41 Charty základných práv EÚ a článku 14 rozhodnutia správnej rady ENISA MB/2013/6.


title: Vec T-585/21: Žaloba podaná 9. septembra 2021 – Zásilkovna/Komisia

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/31

      Žaloba podaná 9. septembra 2021 – Zásilkovna/Komisia
      (Vec T-585/21)
      (2021/C 481/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Zásilkovna s. r. o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: R. Kubáč, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie vo veci SA.55208 (2020/C) – Náhrada za plnenie povinnosti univerzálnej služby pre Českú poštu za obdobie rokov 2018 až 2022, v podobe listu z i) 9. júla 2021 a ii) 31. augusta 2021, ktorým bola čiastočne zamietnutá sťažnosť žalobkyne z 8. novembra 2019 ohľadne krížového subvencovania svojich obchodných aktivít, ktoré vykonáva Česká pošta s.p.,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijala záver, že krížové subvencovanie, ktoré vykonáva Česká pošta nepredstavuje štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                              —

                              Žalobkyňa konkrétne tvrdí, že krížové subvencovanie, ktoré vykonáva Česká pošta predstavuje samo osebe nezlučiteľnú štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá existovala už prinajmenšom v období rokov 2013 až 2017 (ale veľmi pravdepodobne dokonca skôr) a ktorú teda mala Komisia dôkladne posúdiť v samostatnom správnom konaní, a nie ako vedľajšiu otázku v rámci konania vo veci SA.55208 (2020/C), ktoré sa obmedzuje na obdobie rokov 2018 až 2022. Tomu nasvedčuje skoršia rozhodovacia prax Komisie. Komisia však prijala nesprávny záver, že toto krížové subvencovanie vôbec nepredstavuje štátnu pomoc.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila podstatnú procesnú náležitosť, keďže jej rozhodnutie nepovažovať krížové subvencovanie, ktoré vykonáva Česká pošta, za štátnu pomoc samú osebe, nie je riadne odôvodnené.

                              —

                              Komisia konkrétne v napadnutom rozhodnutí neuviedla adekvátne odôvodnenie. Komisia tak porušila základné procesné právo žalobkyne, keďže všetky inštitúcie EÚ sú povinné uviesť odôvodnenie predmetného opatrenia, aby zabezpečili jeho preskúmateľnosť pred súdmi.


title: Vec T-589/21: Žaloba podaná 16. septembra 2021 – Serrano Velázquez/Parlament

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/32

      Žaloba podaná 16. septembra 2021 – Serrano Velázquez/Parlament
      (Vec T-589/21)
      (2021/C 481/45)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: María Teresa Serrano Velázquez (Sevila, Španielsko) (v zastúpení: F. Vázquez Sánchez, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Výboru Európskeho parlamentu pre petície týkajúce sa žiadosti č. 0242/21, ktorú podala María Teresa Serrano Velásquez a vyšetril skutočnosti, ktoré sú v nej uvedené.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na skutočnosti, že prijaté rozhodnutie nebolo v súlade s článkom 296 ZFEÚ riadne odôvodnené.


title: Vec T-600/21: Žaloba podaná 20. septembra 2021 – WS a iní/Frontex

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/32

      Žaloba podaná 20. septembra 2021 – WS a iní/Frontex
      (Vec T-600/21)
      (2021/C 481/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: WS a 5 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. van Eik a L.-M. Komp, advokáti)

         Žalovaná: Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že Agentúra je podľa článku 268 a článku 340 ods. 2 ZFEÚ zodpovedná za škodu, ktorú Agentúra spôsobila žalobcom,

                  —

                  rozhodol, že došlo k dostatočne závažnému porušeniu povinností, ktoré Agentúre vyplývajú z článkov 16, 22, 26, 28, 34 a 72 nariadenia 2016/1624, z etáp 1 – 5 štandardizovaných operačných postupov a z článku 4 kódexu správania, ktoré žalobcom priznávajú práva tak, ako sú zakotvené v článkoch 1, 4, 18, 19, 24, 41 a 47 Charty základných práv EÚ, a k dostatočne závažnému porušeniu základných práv žalobcov stanovených v článkoch 1, 4, 18, 19, 24, 41 a 47 Charty základných práv EÚ zo strany Agentúry, ktorá tým pádom priamo spôsobila ujmu, ktorú žalobcovia utrpeli,

                  —

                  uložil Agentúre povinnosť nahradiť škodu, ktorá vznikla žalobcom v priamom dôsledku protiprávneho konania Agentúry, ktorá v septembri 2021 dosahuje sumu 96 212,55 eura z dôvodu majetkovej ujmy, ktorá sa má zvýšiť o úroky splatné ku dňu zaplatenia náhrady, a sumu 40 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy, ktorá sa má zvýšiť o úroky splatné ku dňu zaplatenia náhrady, a to v plnej výške, ako je uvedená vyššie, alebo čiastočne, ako jej výšku určí Všeobecný súd,

                  —

                  uložil Agentúre povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré žalobcom vznikli v súvislosti s týmto konaním, zvýšené o úroky,

                  —

                  všetky sumy musia byť uhradené do dvoch týždňov od dátumu rozhodnutia a zvýšené o úroky za každý deň omeškania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra neposúdila riziká, ako sa vyžaduje podľa článku 34 nariadenia 2016/1624 (1), článkami 18 a 19 Charty EÚ a etapami 1 a 2 štandardizovaných operačných postupov. (2)

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že agentúra neprijala opatrenia, o ktorých bolo možné rozumne predpokladať, že zmiernenia závažné riziká pre základné práva, ako to vyžaduje článok 34 nariadenia 2016/1624, články 18 a 19 Charty základných práv EÚ a etapa 1 bod 2 štandardizovaných operačných postupov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra nevypracovala (dostatočne podrobný) operačný plán, ako to vyžadujú články 16 a 34 nariadenia 2016/1624, články 18 a 19 Charty základných práv EÚ a etapa 2 štandardizovaných operačných postupov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra uskutočnila návratovú operáciu takým spôsobom, že v rozpore s článkami 22, 25, 28 a 34 nariadenia č. 2016/1624, článkami 18 a 19 Charty základných práv EÚ, etapy 3 štandardizovaných operačných postupov a článkom 4 ods. 3 písm. a) Kódexu správania (3) nebolo možné porušenia základných práv zaznamenať ani oznámiť.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra neprijala v reakcii na jasne viditeľné porušenia článkov 1, 4 a 24 Charty základných práv EÚ žiadne opatrenia, čím porušila články 22 a 34 nariadenia 2016/1624 a článok 4 kódexu správania.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra nezabezpečila účinné monitorovanie spoločnej návratovej operácie, ako sa vyžaduje podľa článkov 28 a 34 nariadenia 2016/1624.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra nevyhodnotila návratovú operáciu, ako to požadujú články 26 a 28 nariadenia 2016/1624 a etapy 4 a 5 štandardizovaných operačných postupov.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že agentúra riadne nezohľadnila sťažnosť žalobcov v rámci mechanizmu vybavovania individuálnych sťažností, ako to vyžadujú články 34 a 72 nariadenia 2016/1624, článok 10 Pravidiel pre mechanizmus vybavovania sťažností (4) a články 41 a 47 Charty základných práv EÚ.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1624 zo 14. septembra 2016 o [E]urópskej pohraničnej a pobrežnej stráži, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 a ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007, nariadenie Rady (ES) č. 2007/2004 a rozhodnutie Rady 2005/267/ES (Ú. v. EÚ L 251, 2016, s. 1).

         (2)  Rozhodnutie výkonného riaditeľa č. 2012/87 o prijatí štandardných operačných postupov agentúry Frontex na zabezpečenie dodržiavania základných práv pri spoločných operáciách a pilotných projektoch z 19. júla 2012.

         (3)  Rozhodnutie výkonného riaditeľa č. 2013/67 o Kódexe správania pre spoločné návratové operácie koordinované agentúrou Frontex zo 7. októbra 2013.

         (4)  Rozhodnutie výkonného riaditeľa č. R-ED-2016-106 o mechanizme vybavovanie sťažností zo 6. októbra 2016.


title: Vec T-601/21: Žaloba podaná 20. septembra 2021 – Pharmadom/EUIPO – Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/33

      Žaloba podaná 20. septembra 2021 – Pharmadom/EUIPO – Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)
      (Vec T-601/21)
      (2021/C 481/47)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: M.-P. Dauquaire, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wellstat Therapeutics Corp. (Rockville, Maryland, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie WELLMONDE – prihláška č. 16 152 803.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. júna 2021 vo veci R 1776/2020-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-610/21: Žaloba podaná 22. septembra 2021 – L’Oréal/EUIPO – Heinze (K K WATER)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/34

      Žaloba podaná 22. septembra 2021 – L’Oréal/EUIPO – Heinze (K K WATER)
      (Vec T-610/21)
      (2021/C 481/48)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: L’Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Arne-Patrik Heinze (Hamburg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie K K WATER – prihláška č. 18 092 777.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júna 2021 vo veci R 2327/2020-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov vzniknutých žalobkyni v konaní pred druhým odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-614/21: Žaloba podaná 24. septembra 2021 – KPMG Advisory/Komisia

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/35

      Žaloba podaná 24. septembra 2021 – KPMG Advisory/Komisia
      (Vec T-614/21)
      (2021/C 481/49)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: KPMG Advisory SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: G. Roberti, I. Perego a R. Fragale, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  –

                  (i) v zmysle článku 263 ods. 4 [ZFEÚ] zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne „decision of 13th July 2021 on the exclusion of KPMG Advisory S.p.A. from participating in award procedures governed by Regulation (EU, Euratom) 2018/1046 of the European Parliament and of the Council or from being selected for implementing Union funds [Ref. Ares(2021)4544873] [rozhodnutie z 13. júla 2021 o vylúčení KPMG Advisory S.p.A. z verejného obstarávania, ktoré sa riadi nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046, alebo z výberu úspešného uchádzača na implementáciu fondov Únie [Ref. Ares(2021)4544873]]“ oznámené 14. júla 2021(napadnuté rozhodnutie),

                  –

                  (ii) subsidiárne, v zmysle článku 261 ZFEÚ a článku 143 ods. 9 nariadenia o rozpočtových pravidlách z roku 2018 zrušil alebo zmiernil sankciu vylúčenia a/alebo zrušil sankciu uverejnenia, ktoré boli 1uložené napadnutým rozhodnutím,

                  –

                  (iii) ak to bude potrebné, vyhlásiť v zmysle článku 277 ZFEÚ nezákonnosť článku 73 ods. 3 nariadenia 2018/1046 (1) a/alebo článku 146 ods. 6 nariadenia 2018/1046,

                  –

                  (iv) a v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí a zásady kolegiality.

                              —

                              V tejto súvislosti tvrdí, že rozhodnutie je postihnuté porušením podstatných formálnych náležitostí a zásady kolegiality, keďže ho neprijala Komisia, ale generálny riaditeľ v rozpore s požiadavkami na delegovanie stanovenými v článkoch 1 a 14 rokovacieho poriadku Komisie.

                              —

                              Vznáša sa tiež námietka nezákonnosti článku 73 ods. 3 nariadenia 2018/1046.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a základného práva na riadnu správu vecí verejných.

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že rozhodnutie je poznačené vadou spočívajúcou v tom, že žalobkyňa nemohla v plnom rozsahu uplatniť svoje právo byť vypočutá, najmä pred nariaďujúcim úradníkom zodpovedným za prijatie rozhodnutia.

                              —

                              Okrem toho sa tvrdí, že došlo k porušeniu povinnosti vykonať nestranné a dôkladné preskúmanie, stanovenej v článku 41 Charty.

                              —

                              Vznáša sa tiež námietka nezákonnosti článku 136 ods. 6 nariadenia 2018/1046.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách z roku 2015 (2) a článku 136 ods. 2 nariadenia 2018/1046 – nesprávne posúdenie a nedostatok odôvodnenia.

                              —

                              V tejto súvislosti sa uvádza, že rozhodnutie je poznačené vadou spočívajúcou v tom, že nariaďujúci úradník mal overiť, vyhodnotiť a odôvodniť v rozhodnutí, vzhľadom na všetky relevantné dôkazy, či došlo alebo nedošlo k závažnému profesijnému pochybeniu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 136 ods. 6 a 7 nariadenia 2018/1046 – nesprávne posúdenie a nedostatok odôvodnenia.

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je poznačené vadou spočívajúcou v tom, že nariaďujúci úradník sa v dôsledku nedostatočného vyšetrovania a nesprávneho posúdenia domnieval, že nápravné opatrenia prijaté žalobkyňou podľa článku 136 ods. 6 a 7 nariadenia 2018/1046 boli nevhodné.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na námietke premlčania právomoci vylúčiť hospodársky subjekt podľa článku 136 nariadenia 2018/1046, ako aj na porušení zásady proporcionality.

                              —

                              V tejto súvislosti sa uvádza, že právomoc nariaďujúceho úradníka vylúčiť žalobkyňu a nariadiť uverejnenie vylúčenia je premlčaná.

                              —

                              Uloženie vylúčenia a jeho uverejnenie porušuje zásadu proporcionality.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2015/1929 z 28. októbra 2015, ktorým sa mení nariadenie (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 286, 2015, s. 1).


title: Vec T-624/21: Žaloba podaná 29. septembra 2021 – Primagran/EUIPO – Primagaz (prımagran)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/36

      Žaloba podaná 29. septembra 2021 – Primagran/EUIPO – Primagaz (prımagran)
      (Vec T-624/21)
      (2021/C 481/50)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Primagran sp. z o.o. (Stegna, Poľsko) (v zastúpení: E. Jaroszyńska-Kozłowska, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie prımagran – prihláška č. 18 051 750

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 28. júla 2021 vo veci R 2486/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa zamietlo odvolanie žalobkyne vo veci R 2486/2020-4 proti rozhodnutiu námietkového oddelenia EUIPO z 30. októbra 2020, ktorým bolo rozhodnuté o prihláške ochrannej známky EÚ č. 18 051 750 a každému z účastníkov konania sa uložila povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania o námietkach a o odvolaní,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania a v prípade, že druhý účastník konania pred odvolacím senátom bude vstúpi do tohto konania, aj trovy tohto vedľajšieho účastníka konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 27 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625 a článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásady zákazu reformatio in pejus,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-638/21: Žaloba podaná 4. októbra 2021 – Apart/EUIPO – S. Tous (Vyobrazenie obrysu medveďa)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/37

      Žaloba podaná 4. októbra 2021 – Apart/EUIPO – S. Tous (Vyobrazenie obrysu medveďa)
      (Vec T-638/21)
      (2021/C 481/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Apart sp. z o.o. (Suchy Las, Poľsko) (v zastúpení: J. Gwiazdowska, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: S. Tous, SL (Manresa, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľka spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (vyobrazenie obrysu medveďa) – ochranná známka Európskej únie č. 8 127 144.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 30. júla 2021 vo veci R 1437/2020-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a zmenil ho v tom zmysle, že vyhlási spornú ochrannú známku za neplatnú,

                  —

                  subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a vrátil vec odvolaciemu senátu,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti S.TOUS, S.L. povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania, ako aj trovy konania vedeného pred Všeobecným súdom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 15 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

                  —

                  Porušenie článku 94 ods. 1 a článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 z dôvodu chýbajúceho odôvodnenia záverov o povahe spornej ochrannej známky,

                  —

                  Porušenie článku 20 a článku 40 ods. 1 a ods. 2 písm. a) a c) Charty základných práv Európskej únie a najmä práva byť vypočutý, povinnosti správneho orgánu odôvodniť svoje rozhodnutie a zásady riadnej správy vecí verejných, právnej istoty a rovnakého zaobchádzania.


title: Vec T-639/21: Žaloba podaná 4. októbra 2021 – CB/EUIPO – China Construction Bank (CCB)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/38

      Žaloba podaná 4. októbra 2021 – CB/EUIPO – China Construction Bank (CCB)
      (Vec T-639/21)
      (2021/C 481/52)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Groupement des cartes bancaires (CB) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Herissay-Ducamp, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: China Construction Bank Corp. (Beijing, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ: ďalší účastník pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CCB – prihláška č. 13 359 609.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 30/07/2021 vo veci R 1305/2020-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, vyhovel námietke a zamietol prihlášku ochrannej známky č. 13 359 609,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-643/21: Žaloba podaná 5. októbra 2021 – Foodwatch/Komisia

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/38

      Žaloba podaná 5. októbra 2021 – Foodwatch/Komisia
      (Vec T-643/21)
      (2021/C 481/53)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Foodwatch eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Klinger, C. Douhaire a S. Ernst, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie [C(2021)5963 final] z 5. augusta 2021 vydané na základe nariadenia (ES) č. 1049/2001, ktorým bola zamietnutá druhá žiadosť žalobkyne zo 6. mája 2021 o udelenie neobmedzeného prístupu k dokumentu „Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020“ [Ares(2021)1264866] v rozsahu, v akom je toto nesprístupnenie odôvodnené odmietnutím prístupu podľa článku 4 ods. 1 písm. a) tretej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001 a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania vynaložených žalobkyňou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby podanej proti rozhodnutiu Komisie C (2021) 5963 final z 5. augusta 2021, ktorým jej bol odmietnutý prístup k dokumentu týkajúcemu sa prípravy zasadnutia Fóra pre regulačnú spoluprácu (RCF) ku Komplexnej hospodárskej a obchodnej dohode medzi EÚ a Kanadou (CETA) uvádza tieto dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. a) tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 (1) z dôvodu nesprávneho uplatnenia právnych predpisov.

                              —

                              Predpoklad založený na negatívnom vplyve na medzinárodné vzťahy v zmysle tohto ustanovenia z dôvodu, že vyzradenie interných strategických úvah by mohlo ohroziť úspešné ukončenie prebiehajúcich rokovaní týkajúcich sa výkonu tejto dohody, nie je správny.

                              —

                              Predpoklad o negatívnom vplyve na medzinárodné vzťahy v zmysle tohto ustanovenia z dôvodu, že použité informácie by tretie krajiny mohli použiť proti EÚ, nie je správny.

                              —

                              Nesprávny je aj predpoklad o negatívnom vplyve na medzinárodné vzťahy v zmysle tohto ustanovenia z dôvodu, že v opačnom prípade by mohla byť ohrozená spolupráca s Kanadou.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001 vzhľadom na nesprávne rozhodnutie o sprístupnení len časti sporného dokumentu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001, pretože odmietnutie prístupu nebolo časovo obmedzené.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. EÚ L 145, 2001, s. 43; Mim. Vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-645/21: Žaloba podaná 6. októbra 2021 – Bloom/Parlament a Rada

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/39

      Žaloba podaná 6. októbra 2021 – Bloom/Parlament a Rada
      (Vec T-645/21)
      (2021/C 481/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bloom (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Saynac a L. Chovet Ballester, advokátky)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  na základe článkov 256 a 263 ZFEÚ čiastočne zrušil nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1139 zo 7. júla 2021, ktorým sa zriaďuje Európsky námorný, rybolovný a akvakultúrny fond a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2017/1004 (Ú. v. EÚ L 247, 2021, s. 1), najmä jeho články 17, 18 a 19;

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení cieľov vysokej úrovne ochrany životného prostredia a udržateľného rozvoja. Žalobkyňa tvrdí, že články 17, 18 a 19 nariadenia (EÚ) Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1139 zo 7. júla 2021, ktorým sa zriaďuje Európsky námorný, rybolovný a akvakultúrny fond a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2017/1004 (ďalej len „nariadenie ENRAF“) opätovne zavádzajú dotácie, ktoré sú nepriaznivé pre morské prostredie v rozpore s cieľmi vysokej úrovne ochrany životného prostredia a udržateľného rozvoja, ktoré boli v právnych predpisoch Únie potvrdené.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných zásad práva Únie obozretnosti a proporcionality. Podľa žalobkyne články 17, 18 a 19 nariadenia ENRAF sú v rozpore so zásadou obozretnosti zakotvenou v článku 191 ods. 2 ZFEÚ. Účinky vyššie uvedených článkov sú navyše v rozpore so zásadou proporcionality uplatniteľnou v oblasti rybolovu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982, Dohovoru o ochrane morského prostredia a pobrežných oblastí Stredozemného mora z 9. júla 2004 a zásady plnenia zmlúv v dobrej viere. Žalobkyňa tvrdí, že články 17, 18 a 19 nariadenia ENRAF sú v rozpore so záväzkami stanovenými vo vyššie uvedených dohovoroch v oblasti boja proti nadmernému rybolovu a zachovania morských zdrojov. Parlament a Rada podľa žalobkyne prijatím sporných článkov porušili zásadu plnenia zmlúv v dobrej viere.


title: Vec T-647/21: Žaloba podaná 1. októbra 2021 – Sberbank Europe/ECB

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/40

      Žaloba podaná 1. októbra 2021 – Sberbank Europe/ECB
      (Vec T-647/21)
      (2021/C 481/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sberbank Europe AG (Viedeň. Rakúsko) (v zastúpení: M. Fellner, advokát)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 2. augusta 2021 (1) a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dvanásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná porušila zákaz dvojitého trestu podľa článku 50 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a článku 4 Európskeho dohovoru o ľudských právach (ďalej len „EDĽP“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná porušila článok 49 Charty a článok 7 EDĽP tým, že uložila pokutu presahujúcu limity stanovené v článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 (2).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 17 Charty a článku 1 prvého dodatkového protokolu k EDĽP.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila zásadu dobrej viery, pretože nesprávne uplatnila spôsob stanovenia správnych peňažných sankcií podľa článku 18 ods. 1 a 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 6 EDĽP.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná porušila výšku limitov pre sankcie podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že § 97 rakúskeho zákona o bankách (ďalej len „BWG“) sa neuplatní, ak prekročením limitu veľkej majetkovej angažovanosti nedôjde k získaniu výhody alebo k zabráneniu vzniku škody.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že možnosť žalovanej uložiť žalobkyni zrážkové úroky je premlčaná podľa § 97 BWG v spojení s článkom 395 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nesprávne uplatnila článok 97 ods. 1 BWG v spojení s § 30 písm. a) BWG a článkom 395 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalobkyňa nemala v úmysle prekročiť limity veľkej majetkovej angažovanosti podľa článku 395 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (3).

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalobkyňa nezískala žiadnu výhodu ani sa nevyhla žiadnej škode, ktorú by bolo potrebné absorbovať, prekročením limitov veľkej majetkovej angažovanosti v spornom období.

                  12.

                  Dvanásty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná zneužila svoju diskrečnú právomoc tým, že žalobkyni neudelila výnimku podľa článku 396 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

         (1)  Č. ECB-SSM-2021-ATSBE-7 – ESA-2020-00000051.

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami
      (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).


title: Vec T-651/21: Žaloba podaná 7. októbra 2021 – Saure/Komisia

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/41

      Žaloba podaná 7. októbra 2021 – Saure/Komisia
      (Vec T-651/21)
      (2021/C 481/56)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Hans-Wilhelm Saure (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Partsch, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 2. júna 2021, ktorým mu bol odmietnutý prístup k dokumentom Komisie a rozhodnutie Komisie z 11. augusta 2021, ktorým mu bol odmietnutý prístup k dokumentom Komisie v podobe predloženia kópií celej korešpondencie Komisie od 1. apríla 2020:

                              —

                              so spoločnosťou BioNTech SE,

                              —

                              s úradom Nemeckého Spolkového kancelára týkajúcej sa spoločnosti BioNTech SE a jej výrobkov a

                              —

                              s Nemeckým Spolkovým ministrom zdravotníctva v súvislosti s nákupom očkovacích látok v boji proti pandémii koronavírusu,

                        a to najmä pokiaľ ide o množstvo a dodaciu lehotu očkovacích látok ponúkaných spoločnosťou BioNTech v rozsahu, v akom sa žalobcovi prístup odmieta v celom rozsahu alebo len sčasti

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: žalobca má právo na prístup k dokumentom Európskej komisie, ktoré sú predmetom konania vo veci samej v súlade s článkom 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že článok 4 ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 1049/2001 neodporuje jeho právu na prístup k sporným informáciám. Požadované informácie sú nevyhnuté z hľadiska národnej a verejnej bezpečnosti, verejného poriadku, hospodárskych záujmov krajiny, ako aj ochrany poriadku a zdravia. Z uvedených dôvodov sú preto prípustné aj prípadné zásahy do osobného života a telesnej integrity jednotlivca. Zverejnenie požadovaných informácií je napokon aj v zjavnom záujme verejnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod vychádza z tvrdenia, že ani článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia (ES) č. 1049/2021 neodporuje právu na prístup k sporným informáciám. Nejde o prípad niektorej z výnimiek upravených týmto ustanovením, pretože toto ustanovenie upravuje výnimku, ktorá je časovo obmedzená a vzťahuje sa výlučne na prípady prebiehajúceho poradenstva. Žiadosť žalobcu sa naopak týka výlučne ukončených postupov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001 neodporuje právu na prístup k sporným informáciám. Na základe tohto ustanovenia sa chráni výlučne prebiehajúci rozhodovací proces. Predmetom žiadosti žalobcu o nahliadnutie do spisu sú však podklady týkajúce sa rokovaní žalovanej v súvislosti s dodávkami očkovacích látok. Takéto rokovania už boli ukončené. Navyše existuje aj prevažujúci verejný záujem na sprístupnení sporných informácií v prejednávanej veci, pretože už týždne sa v celej Európe diskutuje a informuje o nákupe očkovacích látok EÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: článok 4 ods. 2 prvý zarážka nariadenia (ES) č. 1049/2001 neodporuje právu na prístup sporným informáciám v prejednávanej veci. Zverejnením informácií sa nezasiahne do obchodných záujmov fyzických alebo právnických osôb. Požadované informácie nezahŕňajú obchodné tajomstvo v zmysle smernice (EÚ) 2016/943 (2).

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod: napokon existuje prevažujúci verejný záujem na sprístupnení požadovaných podkladov.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. EÚ L 145, 2001, s. 43; Mim. Vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/943 z 8. júna 2016 o ochrane nesprístupneného know-how a obchodných informácií (obchodného tajomstva) (Ú. v. EÚ L 157, 2016, s. 1).


title: Vec T-652/21: Žaloba podaná 11. októbra 2021 – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Prípojky pre vozidlá)

text:
               29.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/42

      Žaloba podaná 11. októbra 2021 – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Prípojky pre vozidlá)
      (Vec T-652/21)
      (2021/C 481/57)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Španielsko) (v zastúpení: E. Sugrañes Coca, abogada)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva (Prípojky pre vozidlá) – dizajn Spoločenstva č. 002217588-0001.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 27. augusta 2021 vo veci R 1306/2020-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie alebo

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a

                  —

                  uložil neúspešnému účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, ak o to požiada druhá strana.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 4 ods. 2 a 3 a článku 8 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článkov 5, 6 a 7 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec T-494/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. novembra 2021 – Satabank/ECB („Hospodárska a menová politika – Prudenciálny dohľad nad menej významnými úverovými inštitúciami – Nariadenie(EÚ) č. 1024/2013 – Osobitné úlohy ECB – Odmietnutie pristúpiť k priamemu prudenciálnemu dohľadu – Odmietnutie udeliť pokyn príslušnej osobe – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               24.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/32

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. novembra 2021 – Satabank/ECB
      (Vec T-494/20) (1)

      („Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad menej významnými úverovými inštitúciami - Nariadenie(EÚ) č. 1024/2013 - Osobitné úlohy ECB - Odmietnutie pristúpiť k priamemu prudenciálnemu dohľadu - Odmietnutie udeliť pokyn príslušnej osobe - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2022/C 37/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Satabank plc (St. Julians, Malta) (v zastúpení: O. Behrends, advokát)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: C. Hernández Saseta, F. Bonnard a A. Lefterov, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia ECB z 15. mája 2020, ktorým sa zamieta zabezpečenie priameho dohľadu nad žalobkyňou a udelenie pokynu príslušnej osobe v súvislosti so žalobkyňou

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Satabank plc znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska centrálna banka (ECB).

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 3.11.2020.


title: Vec T-157/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. novembra 2021 – RG/Rada („Žaloba o neplatnosť – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Dohoda o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Euratomom na jednej strane a Spojeným kráľovstvom na strane druhej – Rozhodnutie Rady o podpise a predbežnom vykonávaní Dohody o obchode a spolupráci – Mechanizmus vydávania na základe zatýkacieho rozkazu – Osoba zadržaná a umiestnená do väzby v Írsku po ukončení prechodného obdobia na účely výkonu európskeho zatykača vydaného Spojeným kráľovstvom v prechodnom období – Neexistencia osobnej dotknutosti – Akt, ktorý nie je regulačným aktom – Neprípustnosť“)

text:
               24.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/32

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. novembra 2021 – RG/Rada
      (Vec T-157/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Dohoda o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Euratomom na jednej strane a Spojeným kráľovstvom na strane druhej - Rozhodnutie Rady o podpise a predbežnom vykonávaní Dohody o obchode a spolupráci - Mechanizmus vydávania na základe zatýkacieho rozkazu - Osoba zadržaná a umiestnená do väzby v Írsku po ukončení prechodného obdobia na účely výkonu európskeho zatykača vydaného Spojeným kráľovstvom v prechodnom období - Neexistencia osobnej dotknutosti - Akt, ktorý nie je regulačným aktom - Neprípustnosť“)
      (2022/C 37/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: RG (v zastúpení: R. Purcell, solicitor)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Antoniadis, J. Ciantar a A. Stefanuc, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ, ktorej predmetom je návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady (EÚ) 2020/2252 z 29. decembra 2020 o podpise v mene Únie a predbežnom vykonávaní Dohody o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu na jednej strane a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na strane druhej a Dohody medzi Európskou úniou a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska o bezpečnostných postupoch na výmenu a ochranu utajovaných skutočností (Ú. v EÚ L 444, 2020, s. 2)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhoch Írska a Európskej komisie na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

                  3.

                  RG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie, s výnimkou trov týkajúcich sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

                  4.

                  RG, Rada, Írsko a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 14.6.2021.