title: Vec T-523/14: Žaloba podaná 14. júla 2014 – Squeeze Life/ÚHVT – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/21

         Žaloba podaná 14. júla 2014 – Squeeze Life/ÚHVT – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)
   (Vec T-523/14)
   2014/C 329/29
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Squeeze Life, SL (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: J. Devaureix, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Evolution Fresh, Inc. (San Bernardino, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil a vyhlásil za neúčinné rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. apríla 2014 a určil, že

                           —

                           Squeeze Life, S.L., a nie prihlasovateľka, die Evolution Fresh, Inc., podala na odvolací senát odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia ÚHVT z 20. decembra 2013,

                           —

                           v nadväznosti na to je rozhodnutie námietkového oddelenia ÚHVT z 20. decembra 2013 konečné, a tým aj zamietnutie prihlášky slovnej ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 1 70  966„SQUEEZE LIFE“ pre tovary zaradené do triedy 32 a čiastočne pre služby zaradené do triedy 35,

               —

               nariadil zastavenie konania o premene č. 8311048 na registri ÚHVT až do vydania právoplatného rozsudku v toto konaní a zaslal registru príslušné oznámenie, aby zastavilo konanie o premene,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Evolution Fresh, Inc.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SQUEEZE LIFE“ pre tovary a služby zaradené do tried 32, 35 a 43 – prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 1 70  966.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva a národná slovná ochranná známka „ZUMIT SQUEEZE LIFE“ pre tovary a služby zaradené do tried 29, 31, 32 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: späťvzatie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva bolo vzaté na vedomie a odvolacie, ako aj námietkové konanie sa skončilo.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 73 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku108 a nasl. nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-829/16: Žaloba podaná 25. novembra 2016 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlament

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/55

         Žaloba podaná 25. novembra 2016 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlament
   (Vec T-829/16)
   (2017/C 022/74)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Varaut, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie kancelárie Európskeho parlamentu D106185 z 12. septembra 2016, oznámené pánom [X] 26. septembra 2016, ktorým sa vyhlásili náklady vynaložené MENL na letáky kampane „Schengen“ za neoprávnené,

               —

               zaviazal kanceláriu Európskeho parlamentu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, ktoré vyplýva zo skutočnosti, že ani okolnosti vyplývajúce zo spisu, ani námietky Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (ďalej len „MENL“) neboli kanceláriou Európskeho parlamentu zohľadnené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení žalobkyne, že pojem „nepriame financovanie“ vnútroštátnych strán európskymi stranami je nepresný pojem, ktorý je v rozpore s akoukoľvek právnou istotou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že logo, ktoré MENL umiestnila na leták kampane „Schengen“ (ďalej len „sporné logo“), vyjadrovalo na vnútroštátnych územiach kampaň výslovne európskej povahy, v rozpore s tým, čo uvádzal žalovaný počas prijímania rozhodnutia, ktorého zrušenie je predmetom tejto žaloby. Na podporu tohto žalobného dôvodu uvádza žalobkyňa najmä tri tvrdenia:

                           —

                           kampaň pripravil iba MENL, bez dohody alebo zásahu zo strany vnútroštátnych strán,

                           —

                           kampaň a leták sa týkali európskej problematiky, akou sú Schengenské dohody,

                           —

                           sporné logo nie je teda logom vnútroštátnych strán, ale logom delegácií týchto strán v rámci európskeho parlamentu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení žalobkyne, že sporné logo má menšiu veľkosť ako logo MENL. Judikatúra a predpisy upravujúce túto otázku však stanovujú sankciu iba v prípade, ak majú vnútroštátne logá väčšiu alebo rovnakú veľkosť ako európske logá.


title: Vec T-144/11: Žaloba podaná 14. marca 2011 — Kassarate/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/24

         Žaloba podaná 14. marca 2011 — Kassarate/Rada
   (Vec T-144/11)
   2011/C 130/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Tiapé Edouard Kassarate (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: G. Collard a L. Aliot, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nariadenie Rady č. 25/2001 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, uverejnené 15. januára 2011 v Úradnom vestníku Európskej únie, nie sú vo vzťahu k žalobcovi Tiapému Edouardovi Kassaratemu skutkovo podložené,

               —

               a preto

                           —

                           zrušil nariadenie Rady č. 25/2011 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011,

                           —

                           subsidiárne nariadil stiahnutie mena Tiapé Edouard Kassarate zo zoznamov priložených k uvedenému nariadeniu a rozhodnutiu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-137/11, Guiai Bi Poin/Rada.


title: Spojené veci T-91/14 a T-92/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Schniga/CPVO – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer) („Odrody rastlín — Žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín pre odrodu jabĺk Gala Schnitzer — Odborné preskúmanie — Rozlišovanie — Hlavné pokyny na preskúmanie — Voľná úvaha predsedu CPVO“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Schniga/CPVO – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)
   (Spojené veci T-91/14 a T-92/14) (1)

   ((„Odrody rastlín - Žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín pre odrodu jabĺk Gala Schnitzer - Odborné preskúmanie - Rozlišovanie - Hlavné pokyny na preskúmanie - Voľná úvaha predsedu CPVO“))
   (2015/C 354/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schniga GmbH (Bolzano, Taliansko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) (v zastúpení: M. Ekvad a F. Mattina, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím výborom CPVO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, Nový Zéland), a Elaris SNC (Angers, Francúzsko) (v zastúpení: M. Eller, advokát)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti dvom rozhodnutiam odvolacieho výboru CPVO z 20. septembra 2013 (veci A 004/2007 a A 003/2007) týkajúcim sa udelenia práva Spoločenstva k odrodám rastlín pre odrodu jabĺk Gala Schnitzer

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Schniga Srl znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Brookfield New Zealand Ltd a Elaris SNC. Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec C-195/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  28. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG [Patentové právo — Lieky — Dodatkové ochranné osvedčenie na liečivá — Nariadenie (EHS) č. 1768/92 — Článok 2 — Pôsobnosť — Posúdenie bezpečnosti a účinnosti stanovené smernicou 65/65/EHS — Neexistencia — Neplatnosť osvedčenia]

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG
   (Vec C-195/09) (1)

   (Patentové právo - Lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie na liečivá - Nariadenie (EHS) č. 1768/92 - Článok 2 - Pôsobnosť - Posúdenie bezpečnosti a účinnosti stanovené smernicou 65/65/EHS - Neexistencia - Neplatnosť osvedčenia)
   2011/C 298/02
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Synthon BV

      Žalovaná: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad článkov 13 a 19 nariadenia Rady (ES) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá (Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 13/011, s. 200) — Pojem „prvé povolenie na uvedenie na trh“ — Povolenie vydané v súlade s vnútroštátnym zákonom, ktorým sa preberá smernica Rady 65/65/EHS z 26. januára 1965 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich liečiv [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 22, s. 369) — Povinnosť vnútroštátneho orgánu, ktorý vydal povolenie, posúdiť údaje stanovené v uvedenej smernici

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá, zmeneného a doplneného Aktom o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, sa má vykladať v tom zmysle, že výrobok, o aký ide vo veci samej, ktorý bol ako humánny liek uvedený na trh v Európskom spoločenstve predtým, než bolo naň vydané povolenie na uvedenie na trh v súlade so smernicou Rady 65/65/EHS z 26. januára 1965 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa liečiv, zmenenou a doplnenou smernicou Rady 89/341/EHS z 3. mája 1989, a najmä toho, aby bola posúdená jeho bezpečnosť a účinnosť, nepatrí do pôsobnosti tohto nariadenia v znení jeho zmien a doplnení, a preto nemôže byť predmetom dodatkového ochranného osvedčenia.

               2.

               Dodatkové ochranné osvedčenie vydané na výrobok, ktorý nespadá do pôsobnosti nariadenia č. 1768/92 v znení jeho zmien a doplnení, vymedzenej v jeho v článku 2, je neplatné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec C-415/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  23. septembra 2009 — Complejo Agrícola, S.A./Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo (Odvolanie — Ochrana prirodzených biotopov — Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región — Rozhodnutie Komisie — Žaloba o neplatnosť podaná fyzickými alebo právnickými osobami — Prípustnosť — Zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/9

         Uznesenie Súdneho dvora z 23. septembra 2009 — Complejo Agrícola, S.A./Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo
   (Vec C-415/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochrana prirodzených biotopov - Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región - Rozhodnutie Komisie - Žaloba o neplatnosť podaná fyzickými alebo právnickými osobami - Prípustnosť - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   2010/C 11/14
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Complejo Agrícola, S.A. (v zastúpení: A. Menéndez Menéndez a G. Yanguas Montero, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 14. júla 2008, Complejo Agrícola/Komisia (T-345/06), ktorým Súd prvého stupňa vyhlásil neprípustnosť návrhu na čiastočné zrušenie článku 1 prílohy 1 rozhodnutia Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (Ú. v. ES L 259, s. 1), v rozsahu, v akom za územie európskeho významu pre stredomorský biografický región vyhlasuje lokalitu „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz“, v ktorej sa nachádza poľnohospodársky podnik odvolateľky

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Complejo Agrícola, S.A. je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec T-34/08: Žaloba podaná 21. januára 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Komisia

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/31

         Žaloba podaná 21. januára 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Komisia
   (Vec T-34/08)
   (2008/C 79/61)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: B. Henning, advokátka)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 16. novembra 2007, ktorým čiastočne zamietla financovanie výdavkov vynaložených žalobcom v rámci „Daphne Grant Agreement JAI/DAP/2004-2/052W“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V máji 2005 uzavreli žalobca a Komisia zmluvu o podpore projektu v rámci programu DAPHNE II (1). Listom zo 16. novembra 2007 žalovaná doručila žalobcovi opravený výpočet sumy, ktorá mala byť ešte vyplatená žalobcovi, pričom z tohto výpočtu vyplynulo, že časť výdavkov vynaložených žalobcom nie je možné považovať za financovateľné. Proti tomuto rozhodnutiu podáva žalobca odvolanie.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie spočíva na nesprávnom posúdení skutkového stavu. Predovšetkým boli primerané dôkazy na preukázanie nesprávne posúdené ako nedostatočné a neboli uznané výdavky na ustanovenie asistentov alebo stážistov na krátke obdobia, ako ani výdavky uvedené v rozpočte a ani niektoré cestovné náklady.

      (1)  Rozhodnutie [E]urópskeho parlamentu a [R]ady 803/2004/ES z 21. apríla 2004, ktorým sa prijíma program opatrení [S]poločenstva (na roky 2004 až 2008) na prevenciu a boj proti násiliu páchanému na deťoch, mládeži a ženách a na ochranu obetí a rizikových skupín (program Daphne II) (Ú. v. EÚ L 143, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 15).


title: Vec C-339/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. mája 2017 – Portugalská republika/Európska komisia (Odvolanie — EPZF a EPFRV — Vykonávacie rozhodnutie Európskej komisie — Oznámenie adresátovi — Neskoršia oprava tlačového formátu prílohy — Uverejnenie rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Omeškanie — Neprípustnosť)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/18

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. mája 2017 – Portugalská republika/Európska komisia
   (Vec C-339/16 P) (1)

   ((Odvolanie - EPZF a EPFRV - Vykonávacie rozhodnutie Európskej komisie - Oznámenie adresátovi - Neskoršia oprava tlačového formátu prílohy - Uverejnenie rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Omeškanie - Neprípustnosť))
   (2017/C 239/23)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.


title: Rozsudok Súdu z  27. novembra 2013 vo veci E-6/13 – Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen (Sloboda právnikov poskytovať cezhraničné služby – Smernica 77/249/EHS – Vlastné zastupovanie – Povinnosť podať oznámenie stanovená vo vnútroštátnom právnom predpise – Dôsledky nepodania oznámenia)

text:
               27.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/13

      ROZSUDOK SÚDU

   z 27. novembra 2013
   vo veci E-6/13
   Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen
   (Sloboda právnikov poskytovať cezhraničné služby – Smernica 77/249/EHS – Vlastné zastupovanie – Povinnosť podať oznámenie stanovená vo vnútroštátnom právnom predpise – Dôsledky nepodania oznámenia)
   2014/C 88/10
   Vo veci E-6/13 Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen – ŽIADOSŤ, ktorú Súdu EZVO predložil Fürstliche Landgericht des Fürstentums Liechtenstein (Kniežací súd Lichtenštajnského kniežatstva) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, o výklad smernice Rady 77/249/EHS z 22. marca 1977 na uľahčenie účinného výkonu slobody právnikov poskytovať služby, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 27. novembra 2013 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Právnik, ktorý vo svojom vlastnom mene začne konanie v inom štáte EHP, než v ktorom je registrovaný, sa môže opierať o slobodu poskytovať služby a o smernicu 77/249/EHS, ak koná v rámci svojej odbornej činnosti a ak sa vo vnútroštátnom právnom poriadku hostiteľského štátu stanovuje, že právnik môže vystupovať vo svojom vlastnom mene ako právnik v súdnom konaní.

               2.

               Vnútroštátne pravidlo, akým je článok 59 lichtenštajnského zákona o právnikoch, ktorým sa požaduje, aby právnik registrovaný v inom štáte EHP, v každom prípade a z vlastnej iniciatívy nielen poskytol dokumentáciu preukazujúcu jeho právnickú kvalifikáciu, ale aby príslušným orgánom hostiteľského štátu podal aj oznámenie predtým, než začne poskytovať služby v danom štáte, a aby toto oznámenie podával každý rok, je v rozpore s článkom 7 ods. 1 smernice 77/249/EHS a článkom 36 Dohody o EHP.

               3.

               Nesplnenie povinnosti, ktorú ukladá vnútroštátne pravidlo, akým je článok 59 lichtenštajnského zákona o právnikoch, nemôže byť relevantným faktorom, pokiaľ ide o možnosť žiadať odmenu za právne služby pri cezhraničnom poskytovaní služieb právnikom.


title: Vec C-39/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Investičné a podporné dotácie — Povinnosť zabezpečiť vrátenie štátnej pomoci — Nevykonanie — Zásada ochrany legitímnej dôvery)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-39/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Investičné a podporné dotácie - Povinnosť zabezpečiť vrátenie štátnej pomoci - Nevykonanie - Zásada ochrany legitímnej dôvery)
   (2008/C 209/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Gross a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 249 ES a článkov 1, 2 a 3 rozhodnutia Komisie 2003/643/ES z 13. mája 2003 o štátnej pomoci, ktorú poskytlo Nemecko spoločnostiam Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH [uverejnené pod č. K(2003) 1520; štátna pomoc č. C-62/00, ex NN 142/99] (Ú. v. ES L 227, s. 12) – Neprijatie opatrení nevyhnutných na zabezpečenie vrátenia štátnej pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľné so spoločným trhom, v stanovenej lehote
   Výrok

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala všetky opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie vrátenia štátnej pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom v článku 1 ods. 2 písm. d) a g) rozhodnutia Komisie z 30. októbra 2002, ktoré je súčasťou rozhodnutia 2003/643/ES z 13. mája 2003 o štátnej pomoci, ktorú poskytlo Nemecko obchodným spoločnostiam Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 1 a 3 tohto rozhodnutia.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-168/12: Žaloba podaná 13. apríla 2012 — Georgias a i./Komisia a Rada

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/33

         Žaloba podaná 13. apríla 2012 — Georgias a i./Komisia a Rada
   (Vec T-168/12)
   2012/C 165/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Aguy Clement Georgias (Harare, Zimbabwe), Trinity Engineering (Private) Ltd (Harare) a Georgiadis Trucking (Private) Ltd (Harare) (v zastúpení: M. Robson a E. Goulder, solicitors, a H. Mercer, barrister)

      Žalované: Európska komisia a Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal EÚ a Komisiu a/alebo Radu na náhradu spôsobenej škody vyplývajúcej z uplatnenia určitých reštriktívnych opatrení voči Zimbabwe, a to nahradením žalobcom na základe článku 268 ZFEÚ a druhého odseku článku 340 ZFEÚ týchto súm alebo iných súm, ktoré bude súd považovať za primerané:

                           i)

                           469 520,24 eura alebo protihodnoty v prospech Trinity;

                           ii)

                           5 627 020 eur alebo protihodnoty v prospech Georgiadis;

                           iii)

                           374 986,57 eura alebo protihodnoty v prospech senátora Georgiasa;

                           iv)

                           inej sumy, ktorú súd považuje za primeranú na kompenzáciu nemajetkovej ujmy, ktorú si uplatňuje senátor Georgias;

                           v)

                           úrokov vo výške 8 % ročne z vyššie uvedených súm alebo v inej výške, ktorú tento súd môže priznať,

               —

               nariadil vyšetrovanie výšky škody, ktorú utrpeli žalobcovia, pokiaľ to súd považuje za potrebné, a v rozsahu, ktorý považuje súd za potrebný,

               —

               zaviazal Komisiu a/alebo Radu na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcom v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu tejto žaloby, ktorou uplatňujú škody voči EÚ z mimozmluvnej zodpovednosti, žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na

                           —

                           nelegálnom postupe pri prijímaní nariadenia Komisie (ES) č. 412/2007 zo 16. apríla 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 314/2004 o určitých reštriktívnych opatreniach voči Zimbabwe (Ú. v. EÚ L 101, s. 6):

                                       i)

                                       zjavne nesprávnom posúdení skutočností v spojení s porušením práva na obhajobu a účinný súdny opravný prostriedok;

                                       ii)

                                       zneužití právomocí;

                                       iii)

                                       porušení práva na obhajobu vzhľadom na obnovenie opatrení na zmrazenie finančných prostriedkov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na

                           —

                           skutočnosti, že vzniknutá škoda zahŕňa:

                                       i)

                                       stratu konkrétnych obchodných príležitostí prostredníctvom extrateritoriálneho uplatnenia opatrení na zmrazenie finančných prostriedkov na všetky dotknuté osoby podnikajúce v EÚ;

                                       ii)

                                       osobný stres spôsobený prípadnou stratou podnikania v EÚ;

                                       iii)

                                       straty vyplývajúce z uplatnenia uvedeného nariadenia na senátora Georgiasa v máji 2007 a z jeho obnovenia, ktoré vedú k majetkovej a nemajetkovej ujme, v dôsledku ktorých má zákaz vstupu na územie EÚ a vzťahuje sa na neho zmrazenie finančných prostriedkov.


title: Vec C-343/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
   (Vec C-343/11)
   2011/C 269/69
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SGSS Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH

      Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí byť spolu so situáciou podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) zohľadnená aj situácia vlastníkov podielov?

               2.

               Ak áno, za akých podmienok možno spornú zrážkovú daň považovať za zlučiteľnú so zásadou voľného pohybu kapitálu?


title: Vec C-15/14 P: Odvolanie podané 15. januára 2014 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  12. novembra 2013 vo veci T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Európska komisia

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/6

         Odvolanie podané 15. januára 2014: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 12. novembra 2013 vo veci T-499/10, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Európska komisia
   (Vec C-15/14 P)
   2014/C 61/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (druhá komora) z 12. novembra 2013, MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Európska komisia, T-499/10, a

               —

               zamietol žalobu na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie K(2010) 3553 v konečnom znení z 9. júna 2010 o štátnej pomoci C 1/2009 (ex NN 69/08), ktorú Maďarsko poskytlo spoločnosti MOL Nyrt. (1),

               —

               uložil žalobkyni na prvom stupni povinnosť nahradiť trovy konania,
               subsidiárne,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie,

               —

               rozhodol, že o trovách prvostupňového a odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že napadnutý rozsudok treba zrušiť, lebo viaceré aspekty tohto rozsudku nesprávne vykladajú alebo nesprávne uplatňujú pojem selektivita.
   Po prvé rozsudok nesprávne uplatňuje judikatúru o selektivite vo vzťahu k opatreniam, pri ktorých majú vnútroštátne orgány diskrečnú právomoc, ako budú zaobchádzať s podnikmi.
   Po druhé Všeobecný súd nesprávne cituje právnu úpravu, keď usúdil, že existencia objektívneho kritéria nevyhnutne vylučuje existenciu selektivity.
   Po tretie rozsudok nesprávne spája existenciu selektivity so zámerom členských štátov chrániť jeden alebo viac subjektov od nového režimu poplatkov, a tým prehliadol požiadavku, že existencia štátnej pomoci spočíva v účinkoch skúmaného opatrenia.
   Po štvrté úvahy uvedené v rozsudku vo vzťahu k „následnej zmene vonkajších podmienok [dohody zachovávajúcej určitú výšku poplatkov]“ nemôžu byť relevantné pre prejednávanú vec, lebo následná zmena vonkajších podmienok dohody skúmanej Komisiou spočívala v zmene režimu právnej úpravy.

      (1)  Ú. v. EÚ L 34, s. 55.


title: Vec C-330/06: Žaloba podaná 27. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/30

         Žaloba podaná 27. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-330/06)
   (2006/C 224/56)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/86/ES (1) z 8. októbra 2001, ktorou sa dopĺňajú stanovy európskej spoločnosti v súvislosti s účasťou zamestnancov na riadení, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 8. októbra 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 294, s. 22; Mim. vyd. 06/004, s. 272.


title: Vec T-500/07: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júna 2010 — Bulharsko/Komisia

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/51

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júna 2010 — Bulharsko/Komisia
   (Vec T-500/07) (1)

   ()
   2010/C 209/77
   Jazyk konania: bulharčina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec C-122/11: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. februára 2013 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia — Vnútroštátna právna úprava, ktorá v období do 1. augusta 2004 bráni valorizácii dôchodkov štátnych príslušníkov členského štátu, ktorý neuzavrel dohodu o vzájomnosti, alebo osôb, ktoré nespĺňajú podmienku bydliska v Európskej únii — Bydlisko v treťom štáte — Porušenie zásady zákazu diskriminácie založenej na štátnej príslušnosti — Neprípustnosť]

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/2

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. februára 2013 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-122/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia - Vnútroštátna právna úprava, ktorá v období do 1. augusta 2004 bráni valorizácii dôchodkov štátnych príslušníkov členského štátu, ktorý neuzavrel dohodu o vzájomnosti, alebo osôb, ktoré nespĺňajú podmienku bydliska v Európskej únii - Bydlisko v treťom štáte - Porušenie zásady zákazu diskriminácie založenej na štátnej príslušnosti - Neprípustnosť)
   2013/C 108/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck a C. Pochet, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 4 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72), ako aj článkov 18 ZFEÚ a 45 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava, ktorá v období do 1. augusta 2004 bráni valorizácii dôchodkov štátnych príslušníkov členského štátu, ktorý neuzavrel dohodu o vzájomnosti, alebo osôb, ktoré nespĺňajú podmienku bydliska v Európskej únii — Bydlisko v treťom štáte — Porušenie zásady zákazu diskriminácie založenej na štátnej príslušnosti — Neexistencia odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Helénska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 160, 28.5.2011.


title: Spojené veci T-251/05 a T-425/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júna 2007 – Mediocurso/Komisia ( ESF — Vzdelávacie činnosti — Zníženie pôvodne poskytnutej finančnej pomoci — Odôvodnenie — Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery — Neexistencia zjavne nesprávneho posúdenia )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júna 2007 – Mediocurso/Komisia
   (Spojené veci T-251/05 a T-425/05) (1)

   („ESF - Vzdelávacie činnosti - Zníženie pôvodne poskytnutej finančnej pomoci - Odôvodnenie - Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery - Neexistencia zjavne nesprávneho posúdenia“)
   (2007/C 170/44)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Andrade a A. Weimar, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Komisie K(2005)1236 zo 14. apríla 2005 o znížení finančnej pomoci z prostriedkov Európskeho sociálneho fondu poskytnutej rozhodnutím K(89) 0570 z 22. marca 1989, a jednak rozhodnutia Komisie K(2005) 3557 z 13. septembra 2005 o znížení finančnej pomoci poskytnutej rozhodnutím K(89) 0570 z 22. marca 1989
   Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-251/05 a T-425/05 sa spájajú na spoločné rozhodnutie.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec C-461/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  8. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Stockholms tingsrätt — Švédsko) — Ulf Kazimierz Radziejewski/Kronofogdemyndigheten i Stockholm (Voľný pohyb pracovníkov — Článok 45 ZFEÚ — Konanie o úplnom alebo čiastočnom odpustení dlhov — Dlžník, ktorý je fyzickou osobou — Vnútroštátna právna úprava, ktorá viaže priznanie odpustenia dlhov na podmienku bydliska)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/20

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Stockholms tingsrätt — Švédsko) — Ulf Kazimierz Radziejewski/Kronofogdemyndigheten i Stockholm
   (Vec C-461/11) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Článok 45 ZFEÚ - Konanie o úplnom alebo čiastočnom odpustení dlhov - Dlžník, ktorý je fyzickou osobou - Vnútroštátna právna úprava, ktorá viaže priznanie odpustenia dlhov na podmienku bydliska)
   2013/C 9/31
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Stockholms tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ulf Kazimierz Radziejewski

      Žalovaná: Kronofogdemyndigheten i Stockholm

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Stockholms tingsrätt — Výklad článku 45 ZFEÚ — Voľný pohyb osôb — Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy podmieňujúcej odpustenie dlhov fyzickým osobám bydliskom na vnútroštátnom území s článkom 45 — Dlžník, ktorý je štátnym príslušníkom členského štátu A, má bydlisko v členskom štáte B a podal žiadosť o odpustenie dlhov v členskom štáte A, v ktorom vznikli jeho dlhy — Súvislosť s miestom podania žiadosti

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ako je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá viaže priznanie odpustenia dlhov na podmienku bydliska v dotknutom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.


title: Vec C-504/10: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  27. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovenská republika) — Tanoarch s. r. o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky (Dane — DPH — Právo na odpočítanie — Prevod podielu na právach k vynálezu, ktoré majú viaceré podniky, na podnik, ktorý má právo používať uvedený vynález ako celok — Zneužívajúce konanie)

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/15

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovenská republika) — Tanoarch s. r. o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Vec C-504/10) (1)

   (Dane - DPH - Právo na odpočítanie - Prevod podielu na právach k vynálezu, ktoré majú viaceré podniky, na podnik, ktorý má právo používať uvedený vynález ako celok - Zneužívajúce konanie)
   2011/C 370/23
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tanoarch s. r. o.

      Žalovaný: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Výklad Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a predovšetkým jej článku 2 ods. 1 — Prevod časti práv k vynálezu, ktoré patria viacerým podnikom, na podnik, ktorý už je oprávnený na využívanie uvedeného vynálezu v celom jeho rozsahu — Prípadná existencia práva na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe

      Výrok rozsudku

               1.

               Zdaniteľná osoba sa v zásade môže domáhať práva na odpočítanie dane z pridanej hodnoty zaplatenej alebo splatnej na vstupe za poskytnutie služby za protihodnotu, ak uplatniteľné vnútroštátne právo umožňuje prevod spolumajiteľského podielu na právach k vynálezu.

               2.

               Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby vzhľadom na všetky skutkové okolnosti týkajúce sa poskytnutia služby, o ktorú ide vo veci samej, určil, či došlo k zneužitiu práva, pokiaľ ide o právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe, alebo nie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 12.2.2011.


title: Vec T-397/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. januára 2012 — Symfiliosi/FRA

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. januára 2012 — Symfiliosi/FRA
   (Vec T-397/11) (1)

   2012/C 80/48
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-550/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. novembra 2013 – J/Európsky parlament (Článok 227 ZFEÚ — Petičné právo — Petícia adresovaná Európskemu parlamentu — Rozhodnutie o zamietnutí — Vec, ktorá nepatrí do oblastí činnosti Európskej únie)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/5

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. novembra 2013 – J/Európsky parlament
   (Vec C-550/12 P) (1)

   ((Článok 227 ZFEÚ - Petičné právo - Petícia adresovaná Európskemu parlamentu - Rozhodnutie o zamietnutí - Vec, ktorá nepatrí do oblastí činnosti Európskej únie))
   2014/C 102/05
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: J (v zastúpení: A. Auer, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz a N. Görlitz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2012, J/Parlament (T-160/10), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu pána J smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia petičnej komisie Európskeho parlamentu z 2. marca 2010 o zamietnutí petície predloženej odvolateľom 19. novembra 2009 (petícia č. 1673/2009) – Nedostatočné odôvodnenie – Porušenie základných práv

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Žiadosť o právnu pomoc sa zamieta.

               3.

               J je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. septembra 2005 vo veci C-427/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 2001/16/ES — Transeurópske železnice — Interoperabilita klasického transeurópskeho železničného systému — Neprebratie)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 8. septembra 2005
   vo veci C-427/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2001/16/ES - Transeurópske železnice - Interoperabilita klasického transeurópskeho železničného systému - Neprebratie)
   (2005/C 271/17)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-427/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: W. Wils a G. Zavvos) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: N. Dafniou), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 5. októbra 2004, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia M. Ilešič a E. Levits (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 8. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2001/16/ES Európskeho parlamentu a Rady z 19. marca 2001 o interoperabilite transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec C-37/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  21. februára 2013 — Saupiquet SAS/Európska komisia (Odvolanie — Spoločný colný sadzobník — Colné kvóty — Zatvorenie colných kancelárií v nedeľu — Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania — Pripísateľnosť)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/8

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. februára 2013 — Saupiquet SAS/Európska komisia
   (Vec C-37/12 P) (1)

   (Odvolanie - Spoločný colný sadzobník - Colné kvóty - Zatvorenie colných kancelárií v nedeľu - Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania - Pripísateľnosť)
   2013/C 108/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Saupiquet SAS (v zastúpení: R. Ledru, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B.-R. Killmann a L. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 24. novembra 2011, Saupiquet/Komisia (T-131/10), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 10005 v konečnom znení zo 16. decembra 2009, pričom konštatoval, že pristúpiť k vráteniu dovozného cla na tuniakové konzervy, ktoré majú pôvod v Thajsku, nie je odôvodnené — Zatvorenie colných kancelárií v niektorých členských štátoch v nedeľu — Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania — Nesprávny výklad

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Saupiquet SAS je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec T-130/07: Žaloba podaná 19. apríla 2007 – Aughinish Alumina/Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/35

         Žaloba podaná 19. apríla 2007 – Aughinish Alumina/Komisia
   (Vec T-130/07)
   (2007/C 140/60)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Írsko) (v zastúpení: J. Handoll, C. Waterson, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z februára 2007 o oslobodení minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého (aluminy) od spotrebnej dane v regióne Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii v rozsahu, v ktorom sa týka AAL,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa touto žalobou domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2007) 286 konečné znenie zo 7. februára 2007 o oslobodení minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého (aluminy) od spotrebnej dane v regióne Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii, ktoré zaviedlo Francúzsko, Írsko a Taliansko, v rozsahu, v ktorom sa týka Aughinish Alumina Ltd (ďalej len „AAL“).
   Na podporu svojej žaloby AAL uvádza, že existuje osem dôvodov na zrušenie:
   Po prvé, Komisia podľa žalobkyne nezohľadnila, že oslobodenie zodpovedá povahe a logike írskeho práva a nie je preto štátnou pomocou.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia nevykonala riadnu analýzu relevantných trhov a ich konkurenčnej štruktúry. Za okolností, keď samotná Komisia predtým uznala, že nedošlo k porušeniu hospodárskej súťaže, a vo svetle skutočnosti, že Rada schválila oslobodenie do 31. decembra 2006, žalobkyňa tvrdí, že bolo povinnosťou Komisie preukázať, že vykonala riadnu hospodársku analýzu, ktorá by jasne preukázala, že existovalo aktuálne alebo hroziace skreslenie hospodárskej súťaže. Žalobkyňa preto konštatuje, že Komisia nepreukázala, že výnimka je pomocou.
   Po tretie, žalobkyňa uvádza, že v prípade, že sa výnimka má napriek tomu považovať za pomoc, Komisia opomenula zaobchádzať s dotyčnou pomocou ako s existujúcou pomocou patriacu pod článok 88 ods. 1 ES. Pomoc bola predmetom záväzného prísľubu poskytnutého pred pristúpením Írska k Európskemu spoločenstvu v januári 1983. Keďže Komisia nič nepodnikla až do 17. júla 2000, uplynula desaťročná lehota a vrátenie je teda vylúčené. Žalobkyňa preto tvrdí, že pomoc sa nemôže charakterizovať ako štátna pomoc.
   Po štvrté, žalobkyňa tvrdí, že Komisia mala pri rozhodovaní sa, či a ako vykoná svoje právomoci podľa ustanovení Zmluvy ES o štátnej pomoci, prihliadnuť na všeobecné acquis v oblasti harmonizácie spotrebných daní. Napadnuté rozhodnutie je vážnym porušením zásady právnej istoty, pretože spochybňuje povolenia udelené Radou podľa článku 93 ES na základe návrhu Komisie. Ďalej sa Komisia údajne dopustila chyby, keď konštatovala, že opatrenia Rady prijaté na základe článku 93 ES sú lex specialis, ktorý má prednosť pred rozporným uplatnením predpisov o štátnej pomoci. Komisia podľa tvrdení žalobkyne navyše nepoužila postupy stanovené článkom 8 smernice 92/81/EHS pre odstránenie štátnej pomoci alebo iných znepokojení alebo sa skutočne neusilovala o zrušenie príslušných rozhodnutí Rady, a tým hrubo porušila effet utile opatrení Rady.
   Po piate žalobkyňa tvrdí, že pri prijímaní napadnutého rozhodnutia Komisia nevzala do úvahy základné požiadavky článku 3 ES a 157 ES pre posilnenie schopnosti konkurencie priemyslu Spoločenstva a zabezpečenie existencie jej nevyhnutných podmienok.
   Po šieste, Komisia tým, že stanovila, že 20 % výnimky predstavuje pomoc, nezohľadnila, že žalobkyňa musela splniť mnoho záväzkov v oblasti životného prostredia, a nevzala do úvahy opatrenia, ktoré by mali rovnaký motivačný účinok, ako má požiadavka na zaplatenie významnej časti vnútroštátnej dane.
   Po siedme žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásady ochrany legitímnych očakávaní a právnej istoty.
   Po ôsme, neprimerane dlhá doba trvania konania podľa článku 88 ods. 2 ES porušuje zásady riadnej správy a právnej istoty a je to podľa žalobkyne o to závažnejšie, že Komisia už pred začatím konania nereagovala na oznámenie z roku 1983.


title: Vec T-392/04: Žaloba podaná dňa 24. septembra 2004: Gagliardi Salvatore proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/29

         Žaloba podaná dňa 24. septembra 2004: Gagliardi Salvatore proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-392/04)
   (2004/C 284/57)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Gagliardi Salvatore, majiteľ rovnomennej individuálnej ochrannej známky, podal dňa 24. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu. Žalobcu zastupujú Alex Schmitt, prof. Paolo Biavati a Sandro Corona, advokáti.
   Spoločnosť Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG bola tiež účastníkom konania pred odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie inter partes štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 15. júna 2004 vo veci R 0154/2002-4;

               —

               zaviazal neúspešného účastníka podľa článku 87 rokovacieho poriadku (OHMI v rozsahu, v akom je zodpovedný v danom prípade za rozhodnutie, ktoré ide nad rámec predmetu konania) na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobca

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „MANU“ – Prihláška č. 1.021.690 pre podobné výrobky tried 18, 24 a 25.

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Spoločnosť Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Nemecká slovná ochranná známka „MANOU“ pre výrobky triedy 25 (položky odevy, obuv, klobúky)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia

               Námietka sa zamieta.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Odvolaniu sa vyhovuje a prihláška sa zamieta.

               Dôvody žaloby:

               Nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva. Žalobca tiež tvrdí, že napadnuté rozhodnutie ide nad rámec predmetu konania, pretože zamietlo prihlášku ochrannej známky aj pre triedy 18 a 24, ktoré zjavne nikdy neboli predmetom námietky, ako aj pre výrobky triedy 25 iné ako odevy, bez ohľadu na to, že základom námietky boli len tieto posledné výrobky.


title: Vec T-439/09: Žaloba podaná 23. októbra 2009 — Purvis/Parlament

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/32

         Žaloba podaná 23. októbra 2009 — Purvis/Parlament
   (Vec T-439/09)
   2010/C 11/61
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: John Robert Purvis (Saint-Andrews, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu z 9. marca a 1. apríla 2009 sú protiprávne v rozsahu, v akom menia a dopĺňajú systém doplnkového dôchodkového zabezpečenia a rušia zvláštne spôsoby vyplácania dôchodkov z doplnkového dôchodkového zabezpečenia poslancov a bývalých poslancov Európskeho parlamentu, ktorí sa dobrovoľne do tohto systému dobrovoľného dôchodkového zabezpečenia prihlásili,

               —

               zrušiť rozhodnutie Parlamentu zo 7. augusta 2009, ktorým sa žalobcovi zamietol nárok na jeho dôchodok do výšky 25 % vo forme kapitálu,

               —

               zaviazať Parlament na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu Parlamentu zo 7. augusta 2009, ktoré bolo prijaté za účelom vykonania právnej úpravy systému (dobrovoľného) doplnkového dôchodkového zabezpečenia uvedenej v prílohe VIII pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov pre poslancov Európskeho parlamentu, zmenených a doplnených rozhodnutím Parlamentu z 9. marca 2009, a ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o priznanie nároku na dôchodok z doplnkového dôchodkového zabezpečenia od augusta 2009 čiastočne (25 %) vo forme kapitálu a čiastočne vo forme pravidelných platieb.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca k predmetu veci štyri žalobné dôvody:

               —

               porušenie práv, ktoré žalobca nadobudol, ako aj zásady legitímnej dôvery,

               —

               porušenie všeobecných zásad rovnosti zaobchádzania a proporcionality,

               —

               porušenie článku 29 pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov pre poslancov Európskeho parlamentu, ktorý stanovuje, že kvestori a generálny tajomník zabezpečujú výklad a striktné uplatňovanie týchto pravidiel,

               —

               porušenie dobrej viery v rámci vykonávania zmlúv a neplatnosti ustanovení prijatých iba na základe vôle strán.


title: Vec C-410/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas 19. júla 2013 — UAB „Baltlanta“ /Lietuvos valstybė (Litovská republika), zastúpená Ministerstvom poľnohospodárstva Litovskej republiky

text:
               28.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas 19. júla 2013 — UAB „Baltlanta“/Lietuvos valstybė (Litovská republika), zastúpená Ministerstvom poľnohospodárstva Litovskej republiky
   (Vec C-410/13)
   2013/C 284/02
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: UAB „Baltlanta“

      Žalovaná: Lietuvos valstybė (Litovská republika), zastúpená Ministerstvom poľnohospodárstva Litovskej republiky

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia článku 38 nariadenia č. 1260/1999 (1), podľa ktorých má členský štát povinnosť informovať Európsku komisiu o priebehu správneho a súdneho konania a spolupracovať s Európskou komisiou, vykladať v tom zmysle, že ukladajú členskému štátu povinnosť informovať Európsku komisiu o každom súdnom spore týkajúcom sa konania alebo nečinnosti implementačného, sprostredkujúceho, riadiaceho alebo platobného orgánu v súvislosti s posudzovaním žiadosti, výberom, prijatím rozhodnutia o poskytnutí pomoci alebo s vykonávaním projektu?

               2.

               Má sa článok 19 nariadenia č. 2792/1999 (2) vykladať v tom zmysle, že ukladá členskému štátu povinnosť vytvoriť schémy pomoci a po dohode s Európskou komisiou zabezpečiť finančné prostriedky pre prípady prebiehajúcich súdnych konaní týkajúcich sa konania alebo nečinnosti implementačného, sprostredkujúceho, riadiaceho alebo platobného orgánu v súvislosti s posudzovaním žiadosti, výberom, prijatím rozhodnutia o poskytnutí pomoci alebo s vykonávaním projektu?

               3.

               Majú sa ustanovenia častí 6 a 7 rozhodnutia Komisie KOM(2006) 3424 stanovujúceho usmernenia o ukončení pomoci (2000 – 2006) poskytovanej zo štrukturálnych fondov vykladať v tom zmysle, že požadujú, aby členský štát informoval Európsku komisiu o všetkých súdnych konaniach týkajúcich sa konania alebo nečinnosti implementačného, sprostredkujúceho, riadiaceho alebo platobného orgánu v súvislosti s posudzovaním žiadosti, výberom, prijatím rozhodnutia o poskytnutí pomoci alebo s vykonávaním projektu a aby rozhodol, či bude operácia úplne alebo čiastočne stiahnutá z programu a/alebo nahradená inou operáciou atď. alebo či bude operácia ponechaná v programe, alebo aby prijal ďalšie opatrenia na zabezpečenie riadneho výkonu rozhodnutia o poskytnutí pomoci po ukončení súdneho konania?

               4.

               Je skutočnosť, že vo veci prejednávanej vnútroštátnym súdom neboli prijaté osobitné opatrenia upravujúce úlohy príslušných štátnych orgánov v prípade súdnych sporov týkajúcich sa konania alebo nečinnosti implementačného, sprostredkujúceho, riadiaceho alebo platobného orgánu v súvislosti s posudzovaním žiadosti, výberom, prijatím rozhodnutia o poskytnutí pomoci alebo s vykonávaním projektu, t. j. že neexistuje ustanovenie, podľa ktorého príslušné štátne orgány majú povinnosť informovať Európsku komisiu o prebiehajúcich súdnych konaniach a prijať opatrenia na zabezpečenie toho, aby boli poskytnuté prostriedky vyhradené na spornú pomoc až do definitívneho vyriešenia otázky poskytnutia pomoci, zlučiteľná s povinnosťou členského štátu informovať Európsku komisiu o priebehu správnych a súdnych konaní a spolupracovať s Európskou komisiou, ktorá je stanovená v článku 38 nariadenia č. 1260/1999, s článkom 19 nariadenia č. 2792/1999 a požiadavkami stanovenými v častiach 6 a 7 rozhodnutia Komisie KOM(2006) 3424 stanovujúceho usmernenia o ukončení pomoci (2000 – 2006) poskytovanej zo štrukturálnych fondov?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2792/1999 zo 17. decembra 1999, ktorým sa ustanovujú presné predpisy a opatrenia týkajúce sa štrukturálnej pomoci spoločenstva v sektore rybného hospodárstva (Ú. v. ES L 337, s. 10; Mim. vyd. 04/004, s. 179).


title: Vec C-113/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/49/ES — Investičné spoločnosti a úverové inštitúcie — Kapitálová primeranosť — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-113/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/49/ES - Investičné spoločnosti a úverové inštitúcie - Kapitálová primeranosť - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2009/C 19/15)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M.-A. Rabanal Suárez a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: B. Plaza Cruz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 177, s. 201) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (prepracované znenie), najmä s jej článkami 17, 22 až 25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 a 50 a takisto s prílohami I, II a VII, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec T-410/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – Pohjanmäki/Rada („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2013 — Príslušné úlohy menovacieho orgánu a spoločného poradného výboru — Neexistencia hodnotiacej správy — Nekonzultovanie hodnotiacich správ členmi spoločného poradného výboru — Zlučiteľnosť úloh spravodajcu v spoločnom poradnom výbore s úlohami bývalého hodnotiteľa — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – Pohjanmäki/Rada
   (Vec T-410/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2013 - Príslušné úlohy menovacieho orgánu a spoločného poradného výboru - Neexistencia hodnotiacej správy - Nekonzultovanie hodnotiacich správ členmi spoločného poradného výboru - Zlučiteľnosť úloh spravodajcu v spoločnom poradnom výbore s úlohami bývalého hodnotiteľa - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 392/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Jaana Pohjanmäki (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Rebasti a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 18. mája 2015, Pohjanmäki/Rada (F-44/14, EU:F:2015:46), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Jaana Pohjanmäki znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-128/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Latina (Taliansko) 5. marca 2007 – Angelo Molinari/Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Latina (Taliansko) 5. marca 2007 – Angelo Molinari/Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (Vec C-128/07)
   (2007/C 117/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Angelo Molinari

      Žalovaný: Agenzia Entrate Ufficio Latina
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa rozsudok Vergani, C-207/04 (1), vykladať v tom zmysle, že taliansky zákonodarca je povinný rozšíriť výhodnejšiu vekovú hranicu stanovenú pre ženy aj na mužov?

               2.

               Má sa v prípade vo veci samej rozhodnúť, že u mužov, ktorí dovŕšili 50. rok veku, sa na sumy vyplatené ako príspevok pri dobrovoľnom ukončení pracovného pomeru uplatní zdanenie polovičnou sadzbou, akou je sadzba uplatňovaná na TFR?

               3.

               Vzhľadom na skutočnosť, že sumy zaplatené daňovníkom z titulu dane príjmov z fyzických osôb nie sú odmenou, keďže zamestnávateľ ich neplatí z dôvodu trvania pracovného pomeru, a vzhľadom na skutočnosť, že sumy vyplatené zamestnávateľom, aby zamestnanca motivoval k dobrovoľnému ukončeniu pracovného pomeru, nemajú povahu odmeny, je v súlade s právom Spoločenstva rozhodnutie, že rozdielna veková hranica – 50 rokov u žien a 55 rokov u mužov – je nezlučiteľná s právom Spoločenstva, hoci smernica č. 79/7 (2) dovoľuje členským štátom zachovať v platnosti rôzne vekové hranice pre odchod do dôchodku?

               4.

               Bráni výklad práva Spoločenstva (smernice Rady 76/207/EHS (3) z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky) uplatňovaniu vnútroštátnej právnej úpravy, o akú ide v citovanom rozsudku Súdneho dvora, a má na základe toho tento súd predmetnú vnútroštátnu právnu úpravu (článok 17, teraz článok 19 ods. 4bis dekrétu č. 917/86) považovať za zlučiteľnú alebo nezlučiteľnú s právom Spoločenstva?

      (1)  Zbierka 2005, s. I-7453.

      (2)  Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.

      (3)  Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. februára 2005 vo veci T-445/04, Energy Technologies ET SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) ÚHVT (Ochranná známka Spoločenstva — Zastúpenie advokátom — Zjavná neprípustnosť)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/36

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. februára 2005
   vo veci T-445/04, Energy Technologies ET SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) ÚHVT (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zastúpenie advokátom - Zjavná neprípustnosť)
   (2005/C 182/68)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-445/04, Energy Technologies ET SA, so sídlom vo Friburgu (Švajčiarsko), v zastúpení: A. Boman, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) ÚHVT, ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Aparellaje eléctrico, SL, so sídlom v Hospitalet de Llobregat (Španielsko), ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. júla 2004 (vec R 366/2002-4) týkajúceho sa prihlášky slovnej ochrannej známky, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, tajomník: H. Jung, vydal 28. februára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa ako zjavne neprípustná zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-274/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Lech-Stahlwerke/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/27

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Lech-Stahlwerke/Komisia
   (Vec T-274/14)
   2014/C 223/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lech-Stahlwerke GmbH (Meitingen, Nemecko) (v zastúpení: I. Zenke a T. Heymann, Rechsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie 2014/C 37/07 Európskej komisie z 18. decembra 2013 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti s podporou elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a banského plynu podľa zákona o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) v znení z 25. októbra 2008, zmeneného článkom 5 zákona z 20. decembra 2012, a nižším príplatkom EEG pre energeticky náročných odberateľov, v rozsahu, v akom sa v ňom obmedzenie príplatku pre energeticky náročných odberateľov, akým je žalobkyňa, považuje za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a dočasne vyhlasuje za nezlučiteľné s vnútorným trhom,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ – neexistencia štátnej pomoci

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že mechanizmus podpory zákona o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (ďalej len „EEG“) vo všeobecnosti a osobitný systém náhrad pre energeticky náročných odberateľov obzvlášť nepredstavovali štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže nedošlo k priamemu alebo nepriamemu prenosu štátnych prostriedkov. Podpora sa financuje výlučne zo súkromných prostriedkov, ktorých finančné toky nepodliehajú kontrole štátnym orgánom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ – neexistencia selektívneho zvýhodnenia energeticky náročných odberateľov

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že osobitný systém náhrad neobsahuje selektívne zvýhodnenie energeticky náročných odberateľov. Odberatelia jednak nezískali výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok nedostali, keďže za týchto okolností by prevádzkovatelia EEG museli svoju elektrickú energiu predávať za trhové ceny a neexistoval by tak príplatok EEG. Jednak osobitný systém náhrad pre energeticky náročných odberateľov, ktorí boli dotknutí samotnou hrozbou straty medzinárodnej konkurencieschopnosti na základe príplatku EEG, platí bez rozdielu pre všetky výrobné odvetvia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ – zlučiteľnosť s vnútorným trhom je daná v každom prípade

                           —

                           Aj za predpokladu, že by osobitný systém náhrad predstavoval pomoc, bola by táto zjavne zlučiteľná s vnútorným trhom podľa predpisu o štátnej pomoci článku 107 ods. 3 písm. b) a c) s prihliadnutím na cieľ ochrany životného prostredia a klímy, ktorý je v záujme Spoločenstva, pri zaručení udržateľného a stabilného európskeho hospodárstva.


title: Vec C-196/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  24. mája 2012 — Formula One Licensing BV/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka F1-LIVE — Námietka majiteľa medzinárodných a národných slovných ochranných známok F1 a obrazovej ochrannej známky Spoločenstva F1 Formula 1 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný prvok — Zrušenie ochrany vyhradenej pre skoršiu národnú ochrannú známku — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. mája 2012 — Formula One Licensing BV/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd
   (Vec C-196/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka F1-LIVE - Námietka majiteľa medzinárodných a národných slovných ochranných známok F1 a obrazovej ochrannej známky Spoločenstva F1 Formula 1 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný prvok - Zrušenie ochrany vyhradenej pre skoršiu národnú ochrannú známku - Pravdepodobnosť zámeny)
   2012/C 200/06
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Formula One Licensing BV (v zastúpení: K. Sandberg a B. Klingberg, Rechtsanwältinnen)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Global Sports Media Ltd (v zastúpení: T. de Haan, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-10/09 (Formula One Licensing/ÚHVT), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva a národných slovných a obrazových ochranných známok „F 1“, „F 1 Formula 1“, „F 1 Racing Simulation“, „F 1 Pole Position“ a „F 1 Pit Stop Café“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 38 a 41, proti rozhodnutiu R 7/2008-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 16. októbra 2008 zrušujúcemu rozhodnutie námietkového oddelenia o zamietnutí prihlášky obrazovej ochrannej známky „F 1-Live“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 38 a 41 v rámci námietky podanej odvolateľkou — Výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009]

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 17. februára 2011, Formula One Licensing/ÚHVT — Global Sports Media (F1-LIVE) (T-10/09), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia na konanie pred Všeobecným súdom Európskej únie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec F-27/11: Žaloba podaná 20. apríla 2011 — ZZ/Komisia

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/33

         Žaloba podaná 20. apríla 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-27/11)
   2011/C 186/61
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, M. Vandenbussche a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí žalovanej o odmietnutí udeliť súhlas s lekárskym vyšetrením, o ktoré žiadal žalobca pre svojho syna, manželku a seba

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutia a v prípade potreby rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy, ktorý zamietol sťažnosť,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-388/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – konanie začaté Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Nepravdivá informácia poskytnutá telekomunikačným podnikom jednému z jeho predplatiteľov, ktorá tomuto predplatiteľovi spôsobila zvýšené výdavky — Pojem „klamlivá obchodná praktika“)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – konanie začaté Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
   (Vec C-388/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Nepravdivá informácia poskytnutá telekomunikačným podnikom jednému z jeho predplatiteľov, ktorá tomuto predplatiteľovi spôsobila zvýšené výdavky - Pojem „klamlivá obchodná praktika“))
   (2015/C 198/04)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      za účasti: UPC Magyarország Kft

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) sa má vykladať v tom zmysle, že poskytnutie nepravdivej informácie, akou je dotknutá informácia vo veci samej, spotrebiteľovi zo strany obchodníka, sa musí považovať za „klamlivú obchodnú praktiku“ v zmysle uvedenej smernice, aj keď sa toto poskytnutie týkalo iba jedného spotrebiteľa.

               2.

               Smernica 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že ak obchodná praktika spĺňa všetky kritériá uvedené v článku 6 ods. 1 tejto smernice na to, aby bola kvalifikovaná ako klamlivá praktika voči spotrebiteľovi, nemá sa ďalej overovať, či táto praktika je v rozpore aj s požiadavkami odbornej starostlivosti v zmysle článku 5 ods. 2 písm. a) uvedenej smernice, aby mohla byť platne považovaná za nekalú, a teda za zakázanú v zmysle článku 5 ods. 1 uvedenej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec C-392/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španielsko) – Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Hromadné prepúšťanie — Smernica 98/59/ES — Pojem „zariadenie“ — Metóda výpočtu počtu prepustených pracovníkov)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španielsko) – Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial
   (Vec C-392/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Hromadné prepúšťanie - Smernica 98/59/ES - Pojem „zariadenie“ - Metóda výpočtu počtu prepustených pracovníkov))
   (2015/C 236/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andrés Rabal Cañas

      Žalované: Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá ustanovuje za jedinú referenčnú jednotku podnik, a nie zariadenie, keď sa v dôsledku uplatňovania tohto kritéria bráni postupu informovania a porád upravenému v článkoch 2 až 4 tejto smernice, zatiaľ čo ak by sa za referenčnú jednotku použilo zariadenie, predmetné prepúšťanie by sa muselo považovať za „hromadné prepúšťanie“ vzhľadom na definíciu uvedenú v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) uvedenej smernice.

               2.

               Článok 1 ods. 1 smernice 98/59 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely konštatovania, že došlo k „hromadnému prepúšťaniu“ v zmysle tohto ustanovenia, sa nemajú zohľadniť individuálne ukončenia pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú alebo určitú úlohu, a to v prípade, že k takýmto ukončeniam dôjde k dátumu uplynutia doby, na ktorú bola pracovná zmluva uzatvorená, alebo k dátumu, kedy bola takáto úloha splnená.

               3.

               Článok 1 ods. 2 písm. a) smernice 98/59 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely konštatovania existencie hromadného prepúšťania vyplývajúceho zo zmlúv uzatvorených na dobu určitú alebo určitú úlohu nie je nevyhnutné, aby dôvod takéhoto kolektívneho prepúšťania vyplýval z jedného súboru hromadných zmlúv uzatvorených na tú istú dobu alebo tú istú úlohu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-165/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. marca 2009 – Red Bull/ÚHVT – Grupo Osborne (TORO)

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. marca 2009 – Red Bull/ÚHVT – Grupo Osborne (TORO)
   (Vec T-165/07) (1)

   2009/C 90/60

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-145/09: Žaloba podaná 6. apríla 2009 — Bredenkamp a iní/Komisia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/51

         Žaloba podaná 6. apríla 2009 — Bredenkamp a iní/Komisia
   (Vec T-145/09)
   2009/C 141/105
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: John Arnold Bredenkamp, Alpha International (PTV) Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo), Breco (Asia Pacific) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené kráľovstvo), Breco (Eastern Europe) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené kráľovstvo), Breco (South Africa) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené kráľovstvo), Breco (UK) Ltd. (Ascot, Spojené kráľovstvo), Breco Group, Breco International (St. Helier, Jersey, Spojené kráľovstvo), Breco Nominees Ltd. (Ascot, Spojené kráľovstvo), Breco Services Ltd. (Ascot, Spojené kráľovstvo), Corybantes Ltd. (Ascot, Spojené kráľovstvo), Echo Delta Holdings (Reading, Spojené kráľovstvo), Masters International Ltd. (Ascot, Spojené kráľovstvo), Piedmont (UK) Ltd. (Ascot, Spojené kráľovstvo), Raceview Enterprises (Private) Limited, Scottlee Holdings (PTV) Ltd., Scottlee Resorts Ltd., Timpani Exports Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené kráľovstvo), Tremalt Ltd. (v zastúpení: D. Vaughan, QC, P. Moser, barrister a R. Khan, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 77/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 314/2004 o určitých reštriktívnych opatreniach voči Zimbabwe v rozsahu, v ktorom sa týka žalobcov spoločne a každého z nich,

               —

               okrem toho alebo alternatívne zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 77/2009 v rozsahu, v ktorom sa týka prvého žalobcu a všetkých ďalších subjektov v Prílohe III, ktoré sú „vo vlastníctve“ prvého žalobcu tak, že sa z Príloh III vymažú všetky údaje o prvom žalobcovi a uvedených subjektoch,

               —

               následne určiť, že uvedené nariadenie Komisie z 26. januára 2009 sa voči žalobcom neuplatňuje,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tomto konaní sa žalobcovia domáhajú čiastočného zrušenia nariadenia Komisie (ES) č. 77/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 314/2004 o určitých reštriktívnych opatreniach voči Zimbabwe (1) v rozsahu, v ktorom sa žalobcovia nachádzajú na zozname fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje sa majú v súlade s týmto právnym predpisom zmraziť.
   Na podporu svojich návrhov žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.
   Po prvé žalobcovia tvrdia, že napadnutému nariadeniu chýba právny základ.
   Po druhé tvrdia, že Komisia nepredložila zásadné dôvody na zmrazenie finančných prostriedkov žalobcov a tým porušila svoju povinnosť, ktorá vyplýva z ustálenej judikatúry.
   Po tretie tvrdia, že napadnutým nariadením sa porušilo ich právo na obranu, jednak právo byť vypočutý a jednak právo na účinnú súdnu ochranu, pretože podľa názoru žalobcov bolo toto nariadenie prijaté bez toho, aby sa im poskytla záruka oznámenia akýchkoľvek dôkazov svedčiacich v ich neprospech alebo záruka ich vypočutia v súvislosti s takými dôkazmi alebo s ich vlastnými dôkazmi svedčiacimi v ich prospech.
   Po štvrté žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie sa prijalo v rozpore s Protokolom č. 1 článku 1 ESĽP a porušuje ich základné vlastnícke právo.
   Po piate tvrdia, že pokiaľ ide o nich, napadnuté nariadenie sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu. Ďalej tvrdia, že Komisia nepreukázala, že zmrazenie ich finančných prostriedkov je právne odôvodnené na základe relevantných právnych predpisov a ako základ pre svoje rozhodnutie nepredložila presné informácie a zásadné a vierohodné dôkazy, a preto neuniesla dôkazné bremeno.

      (1)  Ú. v. EÚ L 23, s. 5.


title: Spojené veci C-317/13 a C-679/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. apríla 2015 – Európsky parlament/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Podrobenie novej psychoaktívnej látky kontrolným opatreniam — Určenie právneho rámca — Právny rámec uplatňujúci sa po nadobudnutí účinnosti Lisabonskej zmluvy — Prechodné ustanovenia — Odvodený právny základ — Konzultácie Parlamentu)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. apríla 2015 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Spojené veci C-317/13 a C-679/13) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Podrobenie novej psychoaktívnej látky kontrolným opatreniam - Určenie právneho rámca - Právny rámec uplatňujúci sa po nadobudnutí účinnosti Lisabonskej zmluvy - Prechodné ustanovenia - Odvodený právny základ - Konzultácie Parlamentu))
   (2015/C 198/03)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, A. Caiola a M. Penčeva, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Pleśniak a A. F. Jensen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2013/129/EÚ zo 7. marca 2013 o podrobení 4-metylamfetamínu kontrolným opatreniam a vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/496/EÚ zo 7. októbra 2013 o podrobení 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolným opatreniam sa zrušujú.

               2.

               Účinky rozhodnutia 2013/129 a vykonávacieho rozhodnutia 2013/496 zostávajú zachované, pokým nadobudnú účinnosť nové akty, ktoré ich majú nahradiť.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Rakúska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.

      Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec T-718/14: Žaloba podaná 10. októbra 2014 – Hong Kong Group/ÚHVT – WE Brand (W E)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/41

         Žaloba podaná 10. októbra 2014 – Hong Kong Group/ÚHVT – WE Brand (W E)
   (Vec T-718/14)
   (2014/C 431/65)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hong Kong Group Oy (Vantaa, Fínsko) (v zastúpení: J. Spåre, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxembursko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka zobrazujúca slovný prvok „W E“ – prihláška č. 1 0 7 63  795.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. augusta 2014 vo veci R 2305/2013–2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel zápisu prihlášky ochrannej známky Spoločenstva podanej žalobkyňou,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-545/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2016 – Al Matri/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Opatrenia prijaté voči osobám zodpovedným za zneužitie verejných prostriedkov a voči osobám a subjektom, ktoré sú s nimi spojené — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Zaradenie mena žalobcu do zoznamu — Nedostatočný skutkový základ — Nesprávne posúdenie skutkového stavu — Nesprávne právne posúdenie — Právo na majetok — Sloboda podnikania — Proporcionalita — Práva na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2016 – Al Matri/Rada
   (Vec T-545/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku - Opatrenia prijaté voči osobám zodpovedným za zneužitie verejných prostriedkov a voči osobám a subjektom, ktoré sú s nimi spojené - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena žalobcu do zoznamu - Nedostatočný skutkový základ - Nesprávne posúdenie skutkového stavu - Nesprávne právne posúdenie - Právo na majetok - Sloboda podnikania - Proporcionalita - Práva na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 305/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katar) (v zastúpení: M. Lester a B. Kennelly, barristers a G. Martin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a I. Gurov, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/72/SZBP z 31. januára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 28, s. 62), vykonávaného vykonávacím rozhodnutím Rady 2013/409/SZBP z 30. júla 2013 (Ú. v. EÚ L 204, s. 52), rozhodnutím Rady 2014/49/SZBP z 30. januára 2014 (Ú. v. EÚ L 28, s. 38) a rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/157 z 30. januára 2015 (Ú. v. EÚ L 26, s. 29) a na druhej strane nariadenia (EÚ) č. 101/2011 zo 4. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 1), vykonávaného vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 735/2013 z 30. júla 2013 (Ú. v. EÚ L 204, s. 23), vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 81/2014 z 30. januára 2014 (Ú. v. EÚ L 28, s. 2) a vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 147/2015 z 30. januára 2015 (Ú. v. EÚ L 26, s. 3) v rozsahu, v akom sa tieto akty vzťahujú na žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fahed Mohamed Sakher Al Matri znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 359, 7.12.2013.


title: Vec T-129/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. júna 2009 — Sahlstedt a i./Komisia

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/21

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. júna 2009 — Sahlstedt a i./Komisia
   (Vec T-129/08) (1)

   2009/C 233/43

      Jazyk konania: fínčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-521/06 P: Odvolanie podané 21. decembra 2006 : Athinaïki Techniki AE proti uzneseniu druhej komory Súdu prvého stupňa z  26. septembra 2006 vo veci T-94/05, Athinaïki Techniki AE/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/16

         Odvolanie podané 21. decembra 2006: Athinaïki Techniki AE proti uzneseniu druhej komory Súdu prvého stupňa z 26. septembra 2006 vo veci T-94/05, Athinaïki Techniki AE/Komisia
   (Vec C-521/06 P)
   (2007/C 42/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Athinaïki Techniki AE (v zastúpení: S. A. Pappas, Δικηγόρος)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie,

               —

               vyhovieť návrhom predneseným v konaní na prvom stupni,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza na podporu svojho odvolania jeden odvolací dôvod, ktorý je založený na nesprávnom právnom posúdení listu o odložení jeho sťažnosti, ku ktorému došlo zo strany Súdu prvého stupňa. Odloženie veci, ktoré vykonala Komisia, má totiž na jednej strane vzhľadom na stav spisu konečný charakter; na druhej strane však z kontextu, v akom Komisia rozhodla, jednoznačne vyplýva, že Komisia nepriamo prijala odôvodnené rozhodnutie o posúdení oznámenej štátnej pomoci. V dôsledku toho sa Súd prvého stupňa tým, že rozhodol, že napadnutý list nepodlieha opravnému prostriedku, a tým, že zamietol žalobu ako neprípustnú, dopustil nesprávneho právneho posúdenia.


title: Vec T-865/16: Žaloba podaná 7. decembra 2016 – Fútbol Club Barcelona/Komisia

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/57

         Žaloba podaná 7. decembra 2016 – Fútbol Club Barcelona/Komisia
   (Vec T-865/16)
   (2017/C 030/65)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset a A. Selles Marco, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ktoré implementovalo Španielsko v prospech niektorých futbalových klubov,

               —

               subsidiárne zrušil články 4 a 5 uvedeného rozhodnutia,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 49 ZFEÚ v spojení s článkami 107 a 108 ZFEÚ, ako aj článok 16 Charty základných práv Európskej únie, keďže celé odôvodnenie napadnutého rozhodnutia vychádza z vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá obmedzuje slobodu usadiť sa.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže i) neanalyzuje odpočty uplatniteľné v závislosti od sadzby zdanenia pre každý druh subjektu, ii) nepôsobí nestranne, keď hľadá dôkazy v neprospech a v prospech, a v dôsledku toho iii) v rozpore s právom uvádza záver, že existuje výhoda v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie i) porušuje zásadu legitímnej dôvery, keď ukladá vymáhanie údajnej pomoci vzhľadom na skutočnosť, že s prihliadnutím na postup španielskych orgánov a trvanie konania, FC Barcelona mohol legitímne dôverovať tomu, že daňový režim, ktorému podliehal bol v súlade s právom a ii) porušuje základnú požiadavku právnej istoty.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže nezohľadňuje, že pomoc je odôvodnená vnútornou logikou daňového režimu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 108 ods. 1 ZFEÚ a články 21 a 23 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9), keďže nariaďuje vymáhanie existujúcej pomoci a nerešpektuje postup, ktorý sa uplatňuje na tento druh pomoci.