title: Vec T-75/22: Žaloba podaná 11. februára 2022 – Prigožin/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/35

      Žaloba podaná 11. februára 2022 – Prigožin/Rada
      (Vec T-75/22)
      (2022/C 148/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jevgenij Viktorovič Prigožin (Petrohrad, Rusko) (v zastúpení: M. Cessieux, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu Jevgenija Viktoroviča Prigožina za prípustnú a

            V rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2197 z 13. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2020/1999 o reštriktívnych opatreniach proti závažnému porušovaniu a zneužívaniu ľudských práv,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2195 z 13. decembra 2021, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2020/1998 o reštriktívnych opatreniach proti závažnému porušovaniu a zneužívaniu ľudských práv,
                  v rozsahu, v akom ho tieto dve rozhodnutia menovite označujú ako financovateľa Wagnerovej skupiny,

                  —

                  rozhodol, že meno Jevgenij Viktorovič Prigožin musí byť v každom prípade bez meškania odstránené z napadnutých aktov,

                  —

                  rozhodol, že Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania podľa článkov 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia: Žalobca tvrdí, že Rada nedodržala povinnosť odôvodnenia napadnutých aktov, keď neposkytla žiadne konkrétne odôvodnenie uvedenia mena žalobcu v hlavnej časti napadnutých rozhodnutí.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že vzhľadom na to, že neexistujú dôkazy o jeho opise ako „financovateľa Wagnerovej skupiny“, mohla sa naň Rada vo svojom odôvodnení zaradenia Wagnerovej skupiny na zoznam odvolávať len nepriamo, a odkloniť sa tak od cieľa, ktorý opatrenie pôvodne sledovalo.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení. Žalobca tvrdí, že nie je financovateľom Wagnerovej skupiny a že medzi ním a týmto subjektom neexistuje nijaká väzba.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení základných práv. Žalobca uvádza, že Rada tým, že zapísala jeho meno do hlavnej časti odôvodnenia zaradenia Wagnerovej skupiny na zoznam, porušila články 10, 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach.


title: Vec C-85/22: Žaloba podaná 8. februára 2022 – Európska komisia/Bulharská republika

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/17

      Žaloba podaná 8. februára 2022 – Európska komisia/Bulharská republika
      (Vec C-85/22)
      (2022/C 148/24)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Koleva, C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Bulharská republika

         Návrhy žalobkyne

                  1.

                  určiť, že Bulharská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 a článku 6 ods. 1 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (smernice o ochrane prirodzených biotopov) (1), tým, že

                              —

                              čo najskôr, najneskôr však do šiestich rokov neoznačila 194 z celkového počtu 229 lokalít, ktoré boli v rozhodnutiach 2009/93/ES, 2009/91/ES a 2009/92/ES z 12. decembra 2008 a v rozhodnutí 2013/23/ES zo 16. novembra 2012 schválené ako lokality európskeho významu, ako osobitné chránené územia,

                              —

                              systematicky a sústavne porušovala svoje povinnosti stanoviť pre tieto lokality špecifické podrobné ciele ochrany,

                              —

                              systematicky a sústavne porušovala svoje povinnosti stanoviť potrebné ochranné opatrenia, ktoré zodpovedajú ekologickým požiadavkám určitých typov prirodzených biotopov uvedených v prílohe I a druhov uvedených v prílohe II, vyskytujúcich sa v týchto lokalitách,

                              —

                              riadne neprebrala do vnútroštátneho právneho poriadku článok 6 ods. 1,

                  2.

                  zaviazať Bulharskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetom tejto veci je riadne neprebratie článku 6 ods. 1 do vnútroštátneho právneho poriadku a riadne neuplatňovanie článku 4 ods. 4 a článku 6 ods. 1 smernice o ochrane prirodzených biotopov.
      Článok 4 ods. 4 smernice o ochrane prirodzených biotopov okrem iného vyžaduje: Po schválení lokality európskeho významu v súlade s postupom uvedeným v odseku 2 označí príslušný členský štát čo najskôr túto lokalitu ako osobitné chránené územie, najneskôr však do šiestich rokov. Vo svojom rozsudku vo veci C-849/19, Komisia/Grécko (EU:C:2020:1047), Súdny dvor vysvetlil, že členské štáty sú takisto povinné stanoviť pre každé osobitné chránené územie konkrétne ciele ochrany. Podľa článku 6 ods. 1 smernice o ochrane prirodzených biotopov vytvoria členské štáty pre osobitne chránené územia potrebné ochranné opatrenia obsahujúce v prípade potreby príslušné plány riadenia, osobitne navrhnuté pre dané lokality alebo začlenené do ďalších plánov rozvoja, a primerané štatutárne, administratívne alebo zmluvné opatrenia, ktoré zodpovedajú ekologickým požiadavkám typov prirodzených biotopov uvedených v prílohe I a druhov uvedených v prílohe II, vyskytujúcich sa v týchto lokalitách.
      Podľa názoru Komisie Bulharská republika nesplnila svoje povinnosti, ktoré pre ňu z tohto ustanovenia vyplývajú: včasné označenie lokalít ako osobitne chránených území; stanovenie konkrétnych podrobných cieľov ochrany pre tieto lokality; stanovenie potrebných ochranných opatrení, a riadne prebratie článku 6 ods. 1 smernice o ochrane prirodzených biotopov do vnútroštátneho právneho poriadku.

         (1)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec C-487/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Harmonizácia daňových právnych predpisov – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Články 179 a 183 – Právo na odpočítanie DPH – Pravidlá – Započítanie alebo vrátenie nadmerného odpočtu DPH – Dodatočné platobné povinnosti – Zásada daňovej neutrality – Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/4

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Vec C-487/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Harmonizácia daňových právnych predpisov - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 179 a 183 - Právo na odpočítanie DPH - Pravidlá - Započítanie alebo vrátenie nadmerného odpočtu DPH - Dodatočné platobné povinnosti - Zásada daňovej neutrality - Zásady ekvivalencie a efektivity)
      (2022/C 148/05)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Philips Orăştie S.R.L.

         Žalovaný: Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Výrok rozsudku

      Článok 179 prvý odsek a článok 183 prvý odsek smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ako aj zásada ekvivalencie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave stanovujúcej procesné pravidlá, ktoré sa týkajú žalôb o vrátenie dane z pridanej hodnoty (DPH) založených na porušení spoločného systému DPH a ktoré sú menej priaznivé než procesné pravidlá uplatniteľné na podobné žaloby, ktoré sú založené na porušení vnútroštátneho práva týkajúceho sa iných daní a poplatkov než DPH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-109/22: Žaloba podaná 15. februára 2022 – Európska komisia/Rumunsko

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/18

      Žaloba podaná 15. februára 2022 – Európska komisia/Rumunsko
      (Vec C-109/22)
      (2022/C 148/25)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Rumunsko

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Rumunsko tým, že neprijalo všetky nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-301/17, Komisia/Rumunsko (1), si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

                  —

                  uložil Rumunsku v súlade s ustanoveniami článku 260 ods. 2 ZFEÚ povinnosť zaplatiť penále za nesplnenie povinnosti prijať nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-301/17, Komisia/Rumunsko, vo výške 29 781,30 eura za každý deň omeškania odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci do dňa prijatia všetkých nevyhnutných opatrení na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-301/17, Komisia/Rumunsko,

                  —

                  uložil Rumunsku v súlade s ustanoveniami článku 260 ods. 2 ZFEÚ povinnosť zaplatiť paušálnu sumu zodpovedajúcu dennej sume 3 311,50 eura vynásobenej počtom dní, ktoré uplynú odo dňa nasledujúceho po vyhlásení rozsudku vo veci C-301/17, Komisia/Rumunsko, do dňa, keď Rumunsko prijme všetky nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto rozsudkom, alebo ak Rumunsko tieto opatrenia neprijme, do dňa vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora v tejto veci, s výhradou prekročenia najnižšej paušálnej sumy 1 643 000 eur,

                  —

                  uložil Rumunsku povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetom žaloby Európskej komisie proti Rumunsku je nesplnenie povinnosti tohto členského štátu prijať všetky nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-301/17, Komisia/Rumunsko, pretože 44 zo 68 skládok uvedených v tomto rozsudku ešte nebolo uzavretých v súlade so smernicou Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (2).
      Komisia tvrdí, že Rumunsko sa nemôže odvolávať na čisto vnútornú situáciu, aby odôvodnilo nevykonanie rozsudku Súdneho dvora, ako je potreba vykonať štúdie uskutočniteľnosti, vyvlastňovacie konania, administratívne postupy alebo neprijatie potrebných opatrení zo strany hospodárskych subjektov prevádzkujúcich predmetné skládky.
      V dôsledku toho Komisia navrhuje, aby bola Rumunsku uložená povinnosť zaplatiť penále vo výške 29 781,30 eura za každý deň omeškania odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci až do dňa prijatia všetkých nevyhnutných opatrení na dosiahnutie súladu s rozsudkom vo veci C-301/17. Aby sa zabezpečilo, že pokrok dosiahnutý Rumunskom bude možné monitorovať, overiť a zohľadniť, Komisia navrhuje, aby sa penále za každý deň omeškania vyčíslilo na základe šesťmesačných období omeškania s prijímaním nevyhnutných opatrení dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-301/17, použitím zostupného vzorca, podľa ktorého sa súčet vzťahujúci sa na takéto obdobia zníži o percento zodpovedajúce podielu počtu skládok, ktoré boli uvedené do súladu s ustanoveniami smernice 1999/31.
      Komisia rovnako navrhuje, aby sa Rumunsku uložila povinnosť zaplatiť paušálnu sumu zodpovedajúcu dennej sume 3 311,50 eura vynásobenej počtom dní, ktoré uplynú odo dňa nasledujúceho po vyhlásení rozsudku vo veci C-301/17 do dňa, keď Rumunsko prijme všetky nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s uvedeným rozsudkom, alebo ak Rumunsko neprijme tieto opatrenia, do dňa vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora v tejto veci, s výhradou prekročenia najnižšej paušálnej sumy 1 643 000 eur.
      Výška tohto penále bola určená s prihliadnutím na závažnosť porušenia, jeho trvanie a potrebu zabezpečiť odstrašujúci účinok sankcií v závislosti od platobnej schopnosti daného členského štátu pomocou faktora „n“.

         (1)  Rozsudok z 18. októbra 2018, Komisia/Rumunsko (C-301/17, neuverejnený, EU:C:2018:846).

         (2)  Ú. v. ES L 182, 1999, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.


title: Vec C-499/20: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E./Ypourgos Perivallontos kai Energeias (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Smernica 97/23/ES – Tlakové zariadenia – Označenie CE – Uvádzanie na trh a uvádzanie do prevádzky – Obmedzenia, ktorých cieľom je zabezpečiť ochranu osôb – Články 34 a 36 ZFEÚ – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca obmedzenia týkajúce sa spôsobu inštalácie plynového potrubia)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/5

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E./Ypourgos Perivallontos kai Energeias
      (Vec C-499/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 97/23/ES - Tlakové zariadenia - Označenie CE - Uvádzanie na trh a uvádzanie do prevádzky - Obmedzenia, ktorých cieľom je zabezpečiť ochranu osôb - Články 34 a 36 ZFEÚ - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca obmedzenia týkajúce sa spôsobu inštalácie plynového potrubia)
      (2022/C 148/06)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Symvoulio tis Epikrateias

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: DIMCO Dimovasili M.I.K.E.

         Žalovaný: Ypourgos Perivallontos kai Energeias

         Výrok rozsudku

      Článok 4 ods. 1 bod 1.1 a príloha I smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/23/ES z 29. mája 1997 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa tlakových zariadení, zmenenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, v spojení s článkom 2 ods. 2 tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá s cieľom zaručiť bezpečnosť osôb, najmä pred zemetrasením, stanovuje určité požiadavky na inštaláciu tlakových zariadení, akým je potrubie určené na prepravu plynu, vrátane potrubia s označením CE za predpokladu, že táto právna úprava nemá za následok žiadnu modifikáciu týchto zariadení a nepredstavuje prekážku zakázanú článkami 34 a 36 ZFEÚ.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec T-76/22: Žaloba podaná 9. februára 2022 – Schwa-Medico/EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/36

      Žaloba podaná 9. februára 2022 – Schwa-Medico/EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)
      (Vec T-76/22)
      (2022/C 148/48)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Schwa-Medico, Medizinische Apparate, Vertriebsgesellschaft mbH (Ehringshausen, Nemecko) (v zastúpení: E. Fortunet a P. Marchiset, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Med-El Elektromedizinische Geräte GesmbH (Innsbruck, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie STIWELL – ochranná známka Európskej únie č. 4 072 542.

         Konanie pred EUIPO: konanie o zrušení.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 24. novembra 2021 vo veci R 1383/2020-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta vyhovieť návrhu na zrušenie ochrannej známky Európskej únie STIWELL č. 4 072 542 pre tovary označené ako „neuromuskulárne stimulačné prístroje“ zaradené do triedy 10 a pokiaľ ide o zamietnutie stanovenia začatia plynutia lehoty na zrušenie pre všetky tovary v deň piateho výročia uverejnenia zápisu tejto ochrannej známky vo Vestníku ochranných známok Európskej únie (21. februára 2011),

                  —

                  uložil EUIPO a Med-El povinnosť nahradiť trovy konania súvisiace s touto žalobou.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a nedostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne analyzoval pojem riadne používanie ochrannej známky tým, že nevykonal celkové posúdenie zohľadňujúce všetky okolnosti a založené na všetkých skutočnostiach,

                  —

                  Porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a nedostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne analyzoval pojem riadne používanie ochrannej známky tým, že posúdil špecifickosť tovarov z hľadiska činnosti majiteľa ochrannej známky, a nie z hľadiska znenia tovarov,

                  —

                  Porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a nedostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne analyzoval pojem riadne používanie ochrannej známky tým, že prijal protichodné dôvody týkajúce sa údajnej špecifickosti týchto tovarov,

                  —

                  Nesprávne posúdenie, ktorého sa dopustil odvolací senát stanovením dátumu nadobudnutia účinnosti zrušenia, prijatím požiadavky, podľa ktorej sa vyžaduje legitímny dôvod, a tým, že nesprávne vyložil tento legitímny dôvod.


title: Vec C-116/21: Žaloba podaná 18. februára 2022 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/19

      Žaloba podaná 18. februára 2022 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-116/21)
      (2022/C 148/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, M. Noll-Ehlers, Bevollmächtigte)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  1.

                  konštatoval, že Spolková republika Nemecko

                              —

                              porušila článok 4 ods. 4 smernice 92/43/EHF (1) tým, že 88 zo 4 606 lokalít, pre ktoré uplynula lehota šiestich rokov stanovená v tomto predpise, neoznačila ako osobitné chránené územia,

                              —

                              porušila článok 4 ods. 4 smernice 92/43 tým, že pre 88 zo sporných 4 606 lokalít nestanovila žiadne ciele ochrany a okrem toho pri stanovovaní cieľov ochrany uplatnila všeobecnú a štrukturálnu prax, ktorá nezodpovedá zákonným požiadavkám tohto predpisu,

                              —

                              porušila článok 6 ods. 1 smernice 92/43 tým, že pre 737 zo sporných 4 606 lokalít nevytvorila žiadne ochranné opatrenia a okrem toho pri vytvorení ochranných opatrení uplatnila všeobecnú a štrukturálnu prax, ktorá nezodpovedá zákonným požiadavkám tohto predpisu,

                  2.

                  uložil Spolkovej republike Nemecko povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou Európska komisia vytýka Spolkovej republike Nemecko, že neprijala opatrenia požadované smernicou 92/43/EHS, pokiaľ ide o označenie a správu jej sústavy Natura 2000.
      Po prvé si tento členský štát nesplnil povinnosť, ktorá mu vyplýva z článku 4 ods. 4 smernice tým, že 88 zo 4 606 lokalít, pre ktoré uplynula lehota šiestich rokov stanovená v tomto predpise, k relevantnému dátumu nesplnenia povinnosti neoznačil ako osobitné chránené územia.
      Po druhé Spolková republika Nemecko porušila povinnosť, ktorá jej vyplýva z článku 4 ods. 4 smernice, definovať dostatočne špecifické ciele ochrany tým, že pre 88 zo sporných 4 606 lokalít nestanovila žiadne ciele ochrany a okrem toho pri stanovovaní cieľov ochrany uplatnila všeobecnú a štrukturálnu prax, ktorá nezodpovedá zákonným požiadavkám tohto predpisu. Podľa článku 4 ods. 4 smernice musia byť ciele ochrany kvantifikované a merateľné, musia jasne rozlišovať medzi cieľom „obnovy“ a cieľom „ochrany“ príslušných chránených hodnôt dotknutej lokality a byť definované v právne záväzných aktoch všeobecnej povahy. Nemecká prax týkajúca sa cieľov ochrany nespĺňa tieto požiadavky.
      Po tretie tento členský štát porušil povinnosť, ktorá mu vyplýva z článku 6 ods. 1 smernice, a to vytvoriť potrebné ochranné opatrenia. Spolková republika Nemecko nevytvorila žiadne ochranné opatrenia pre 737 zo sporných 4 606 lokalít a okrem toho pri vytvorení ochranných opatrení všeobecne a štrukturálne porušuje požiadavku článku 6 ods. 1 smernice, podľa ktorej musia byť ochranné opatrenia založené na dostatočne špecifických cieľoch ochrany.

         (1)  Smernica Rady z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).


title: Vec T-92/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Amisi Kumba/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/42

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Amisi Kumba/Rada
      (Vec T-92/22)
      (2022/C 148/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 2 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 2 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec C-522/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – OE/VY (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Platnosť – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Právomoc rozhodovať o návrhu na rozvod – Článok 18 ZFEÚ – Nariadenie (ES) č. 2201/2003 – Článok 3 ods. 1 písm. a) piata a šiesta zarážka – Rozdiel medzi dobami pobytu vyžadovanými na určenie príslušného súdu – Rozlišovanie medzi rezidentom, štátnym príslušníkom členského štátu súdu, na ktorý bol podaný návrh, a rezidentom, ktorý nie je štátnym príslušníkom tohto štátu – Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti – Neexistencia)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/5

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – OE/VY
      (Vec C-522/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Platnosť - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Právomoc rozhodovať o návrhu na rozvod - Článok 18 ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Článok 3 ods. 1 písm. a) piata a šiesta zarážka - Rozdiel medzi dobami pobytu vyžadovanými na určenie príslušného súdu - Rozlišovanie medzi rezidentom, štátnym príslušníkom členského štátu súdu, na ktorý bol podaný návrh, a rezidentom, ktorý nie je štátnym príslušníkom tohto štátu - Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti - Neexistencia)
      (2022/C 148/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: OE

         Žalovaná: VY

         Výrok rozsudku

      Zásada zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti zakotvená v článku 18 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby právomoc súdov členského štátu, na území ktorého má navrhovateľ obvyklý pobyt, ako je upravený v článku 3 ods. 1 písm. a) šiestej zarážke nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, bola podmienená minimálnou dobou pobytu navrhovateľa bezprostredne pred podaním jeho návrhu, ktorá je o šesť mesiacov kratšia ako doba pobytu upravená v článku 3 ods. 1 písm. a) piatej zarážke tohto nariadenia, a to z dôvodu, že dotknutá osoba je štátnym príslušníkom tohto členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec T-93/22: Žaloba podaná 18. februára 2022 – Ramazani Shadary/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/43

      Žaloba podaná 18. februára 2022 – Ramazani Shadary/Rada
      (Vec T-93/22)
      (2022/C 148/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 9 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 9 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec T-736/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – OP/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Prijímanie do zamestnania – Verejné výberové konanie EPSO/AST/147/19 – Rozhodnutie o nezapísaní mena žalobcu do rezervného zoznamu výberového konania – Povinnosť odôvodnenia – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/24

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – OP/Komisia
      (Vec T-736/20) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Verejné výberové konanie EPSO/AST/147/19 - Rozhodnutie o nezapísaní mena žalobcu do rezervného zoznamu výberového konania - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2022/C 148/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: OP (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: I. Melo Sampaio a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AST/147/19 z 5. februára 2020 o nezapísaní mena žalobcu do rezervného zoznamu uvedeného výberového konania

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

                  2.

                  OP je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 79, 8.3.2021.


title: Vec C-564/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná rybárska politika – Nariadenie (ES) č. 1224/2009 – Režim kontroly – Článok 33 ods. 2 písm. a) a článok 34 – Zaznamenávanie úlovkov a rybolovného úsilia – Oznamovanie informácií Európskej komisii o množstvách ulovených langúst – Možnosť použiť aj iné údaje ako tie, ktoré sú uvedené v rybárskom denníku – Primeraná a vedecky uznaná metóda na spracovanie a overovanie údajov – Uzavretie rybolovných oblastí)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/6

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority
      (Vec C-564/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná rybárska politika - Nariadenie (ES) č. 1224/2009 - Režim kontroly - Článok 33 ods. 2 písm. a) a článok 34 - Zaznamenávanie úlovkov a rybolovného úsilia - Oznamovanie informácií Európskej komisii o množstvách ulovených langúst - Možnosť použiť aj iné údaje ako tie, ktoré sú uvedené v rybárskom denníku - Primeraná a vedecky uznaná metóda na spracovanie a overovanie údajov - Uzavretie rybolovných oblastí)
      (2022/C 148/08)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: PF, MF

         Žalovaní: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

         Výrok rozsudku

      Článok 33 ods. 2 písm. a) a článok 34 nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/812 z 20. mája 2015, sa majú vykladať v tom zmysle, že orgán jedinej kontroly v členskom štáte nie je povinný oznamovať Európskej komisii iba údaje zaznamenané kapitánmi rybárskych plavidiel v rybárskych denníkoch podľa článkov 14 a 15 tohto nariadenia, ale môže použiť primeranú a vedecky uznanú metodiku, nazvanú metodika „stráveného času“, aby tieto údaje spracoval, a zabezpečil tak presnosť číselných údajov týkajúcich sa úlovkov, ktoré oznamuje Komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 18.1.2021.


title: Vec T-67/21: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. februára 2022 – ultra air/EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o neplatnosť a zrušenie – Slovná ochranná známka Európskej únie ultrafilter international – Žiadosť o premenu na prihlášku národnej ochrannej známky – Konanie o zrušenie, ktoré sa stalo bezpredmetné – Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/24

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. februára 2022 – ultra air/EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international
      (Vec T-67/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o neplatnosť a zrušenie - Slovná ochranná známka Európskej únie ultrafilter international - Žiadosť o premenu na prihlášku národnej ochrannej známky - Konanie o zrušenie, ktoré sa stalo bezpredmetné - Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)
      (2022/C 148/33)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ultra air GmbH (Hilden, Nemecko) (v zastúpení: C. König, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Nemecko) (v zastúpení: N. Siebertz, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. novembra 2020 (vec R 271/2020-2) týkajúcemu sa konania o zrušenie medzi spoločnosťami ultra air a Donaldson Filtration Deutschland

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  ultra air GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 88, 15.3.2021.


title: Vec C-595/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – UE/ShareWood Switzerland AG, VF (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Rozhodné právo pre zmluvné záväzky – Nariadenie (ES) č. 593/2008 (Rím I) – Spotrebiteľské zmluvy – Voľba rozhodného práva – Článok 6 ods. 4 písm. c) – Vylúčenie zmlúv, ktorých predmetom je vecné právo k nehnuteľnosti alebo nájom nehnuteľnosti – Kúpna zmluva zahŕňajúca nájomnú zmluvu a zmluvu o poskytovaní služieb týkajúca sa stromov vysadených výlučne na účely ich výrubu s cieľom dosiahnuť zisk)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/7

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – UE/ShareWood Switzerland AG, VF
      (Vec C-595/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Rozhodné právo pre zmluvné záväzky - Nariadenie (ES) č. 593/2008 (Rím I) - Spotrebiteľské zmluvy - Voľba rozhodného práva - Článok 6 ods. 4 písm. c) - Vylúčenie zmlúv, ktorých predmetom je vecné právo k nehnuteľnosti alebo nájom nehnuteľnosti - Kúpna zmluva zahŕňajúca nájomnú zmluvu a zmluvu o poskytovaní služieb týkajúca sa stromov vysadených výlučne na účely ich výrubu s cieľom dosiahnuť zisk)
      (2022/C 148/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UE

         Žalovaní: ShareWood Switzerland AG, VF

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 4 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) sa má vykladať v tom zmysle, že kúpna zmluva zahŕňajúca nájomnú zmluvu a zmluvu o poskytovaní služieb, týkajúca sa stromov zasadených na pozemku prenajatom výlučne na účely ich výrubu s cieľom dosiahnuť zisk, nepredstavuje „zmluvu, ktorej predmetom je vecné právo k nehnuteľnosti alebo nájom nehnuteľnosti“ v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec T-94/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Mutondo/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/44

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Mutondo/Rada
      (Vec T-94/22)
      (2022/C 148/58)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Kalev Mutondo (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 10 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 10 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec C-156/21: Rozsudok Súdneho dvora (plénum) zo 16. februára 2022 – Maďarsko/Európsky parlament, Rada Európskej únie („Žaloba o neplatnosť – Nariadenie (EÚ, Euratom) 2020/2092 – Všeobecný režim podmienenosti na ochranu rozpočtu Európskej únie – Ochrana rozpočtu Únie v prípade porušenia zásad právneho štátu v niektorom z členských štátov – Právny základ – Článok 322 ods. 1 písm. a) ZFEÚ – Údajné obchádzanie článku 7 ZEÚ a článku 269 ZFEÚ – Údajné porušenia článku 4 ods. 1, článku 5 ods. 2 a článku 13 ods. 2 ZEÚ, ako aj zásad právnej istoty, proporcionality a rovnosti členských štátov pred Zmluvami“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/7

      Rozsudok Súdneho dvora (plénum) zo 16. februára 2022 – Maďarsko/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-156/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ, Euratom) 2020/2092 - Všeobecný režim podmienenosti na ochranu rozpočtu Európskej únie - Ochrana rozpočtu Únie v prípade porušenia zásad právneho štátu v niektorom z členských štátov - Právny základ - Článok 322 ods. 1 písm. a) ZFEÚ - Údajné obchádzanie článku 7 ZEÚ a článku 269 ZFEÚ - Údajné porušenia článku 4 ods. 1, článku 5 ods. 2 a článku 13 ods. 2 ZEÚ, ako aj zásad právnej istoty, proporcionality a rovnosti členských štátov pred Zmluvami“)
      (2022/C 148/10)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: Z. Fehér a M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a S. Żyrek, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, R. Crowe, U. Rösslein, T. Lukácsi a A. Pospíšilová Padowska, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás a A. Sikora-Kalėda, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci konania, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, M. Jacobs a L. Van den Broeck, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Søndahl Wolff a M. J. Nymann-Lindegren, neskôr M. Søndahl Wolff a V. Pasternak Jørgensen, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia), Írsko (v zastúpení: M. Browne, J. Quaney a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Fennelly, BL), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. Rodríguez de la Rúa Puig a S. Centeno Huerta, neskôr J. Rodríguez de la Rúa Puig a A. Gavela Llopis, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères, A.-C. Drouant a E. Leclerc, splnomocnení zástupcovia), Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: pôvodne A. Germeaux a T. Uri, neskôr A. Germaux, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. K. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo a S. Hartikainen, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder a R. Shahsavan Eriksson, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: D. Calleja Crespo, J.–P. Keppenne, J. Baquero Cruz a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie.

                  3.

                  Belgické kráľovstvo, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Írsko, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Holandské kráľovstvo, Poľská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 19.4.2021.


title: Vec T-459/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Sunwhite – Staršia národná obrazová ochranná známka Sunwhite – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/25

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)
      (Vec T-459/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Sunwhite - Staršia národná obrazová ochranná známka Sunwhite - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)
      (2022/C 148/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Calrose Rice (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: H. Rajčev, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Hamel a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ricegrowers Ltd (Leeton, Nový Južný Wales, Austrália) (v zastúpení: C. Menebröcker a C. Böhmer, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2021 (vec R 2465/2020-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Ricegrowers a Carlose Rice

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Calrose Rice je povinná nahradiť trovy konania súvisiace s týmto konaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 20.9.2021.


title: Vec T-81/22: Žaloba podaná 11. februára 2022 – Euranimi/Komisia

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/37

      Žaloba podaná 11. februára 2022 – Euranimi/Komisia
      (Vec T-81/22)
      (2022/C 148/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler a V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/2012 zo 17. novembra 2021, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Indii a Indonézii, (1) ako bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 18. novembra 2021, pokiaľ ide o opatrenia prijaté v súvislosti s antidumpingovým konaním AD670;

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 (2) vzhľadom na kumulatívne posúdenie účinkov dovozu z dotknutých krajín – porušenie práva na obranu žalobkyne – zjavne nesprávne posúdenie

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1036, vzhľadom na posúdenie ujmy a príčinnej súvislosti s výrobkami s pôvodom v Indii a Indonézii – zjavne nesprávne posúdenie

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení záujmov Únie na uložení antidumpingových ciel.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/2012 zo 17. novembra 2021, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Indii a Indonézii (Ú. v .EÚ L 410, 2021, s. 153).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-95/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Kanyama/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/44

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Kanyama/Rada
      (Vec T-95/22)
      (2022/C 148/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Célestin Kanyama (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 4 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 4 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec T-82/22: Žaloba podaná 15. februára 2022 – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/38

      Žaloba podaná 15. februára 2022 – Bambu Sales/EUIPO (BAMBU)
      (Vec T-82/22)
      (2022/C 148/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bambu Sales, Inc. (Secaucus, New Jersey, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Stein, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie BAMBU – prihláška č. 18 105 815

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. decembra 2021 vo veci R 1702/2020-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-464/21: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. februára 2022 – Faller a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť – Lieky na humánne použitie – Zmena podmienečného povolenia na uvádzania liekov na humánne použitie Comirnaty na trh – Neexistencia záujmu na konaní – neexistencia priamej dotknutosti – Neexistencia osobnej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/26

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. februára 2022 – Faller a i./Komisia
      (Vec T-464/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Lieky na humánne použitie - Zmena podmienečného povolenia na uvádzania liekov na humánne použitie Comirnaty na trh - Neexistencia záujmu na konaní - neexistencia priamej dotknutosti - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2022/C 148/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Sonja Faller (Bressanone, Taliansko) a 74 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: R. Holzeisen, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B.-R. Killmann a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2021) 4034 final z 31. mája 2021, ktorým sa mení podmienečne povolenie na uvádzanie lieku na humánne použitie Comirnaty – mRNA očkovacia látka proti COVID-19 (modifikovaný nukleozid) udelené vykonávacím rozhodnutím C(2020) 9598 final

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhoch TR a ďalších osôb, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, YI a ďalších osôb, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, EW a ďalších osôb, ktorých mená sú uvedené v prílohe II a pána Arnošta Komáreka a ďalších osôb, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, na vstup do konania ako vedľajší účastníci konania, sa zastavuje.

                  3.

                  Pani Sonja Faller a ďalšie osoby, ktorých mená sú uvedené v prílohe I, sú povinné naradiť trovy konania.

                  4.

                  TR a ďalšie osoby, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, YI a ďalšie osoby, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, EW a ďalšie osoby, ktorých mená sú uvedené v prílohe II a pán Arnošt Komárek a ďalšie osoby, ktorých mená sú uvedené v prílohe II znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 368, 13.9.2021.


title: Vec C-157/21: Rozsudok Súdneho dvora (plénum) zo 16. februára 2022 – Poľská republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie („Žaloba o neplatnosť – Nariadenie (EÚ, Euratom) 2020/2092 – Všeobecný režim podmienenosti na ochranu rozpočtu Európskej únie – Ochrana rozpočtu Únie v prípade porušenia zásad právneho štátu v niektorom z členských štátov – Právny základ – Článok 322 ods. 1 písm. a) ZFEÚ – Článok 311 ZFEÚ – Údajné obchádzanie článku 7 ZEÚ a článku 269 ZFEÚ – Údajné porušenia článku 4 ods. 1, článku 5 ods. 2 a článku 13 ods. 2 ZEÚ, článku 296 druhého odseku ZFEÚ, protokolu (č. 2) o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality, ako aj zásad prenesenia právomocí, právnej istoty, proporcionality a rovnosti členských štátov pred Zmluvami – Údajné zneužitie právomocí“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/8

      Rozsudok Súdneho dvora (plénum) zo 16. februára 2022 – Poľská republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-157/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ, Euratom) 2020/2092 - Všeobecný režim podmienenosti na ochranu rozpočtu Európskej únie - Ochrana rozpočtu Únie v prípade porušenia zásad právneho štátu v niektorom z členských štátov - Právny základ - Článok 322 ods. 1 písm. a) ZFEÚ - Článok 311 ZFEÚ - Údajné obchádzanie článku 7 ZEÚ a článku 269 ZFEÚ - Údajné porušenia článku 4 ods. 1, článku 5 ods. 2 a článku 13 ods. 2 ZEÚ, článku 296 druhého odseku ZFEÚ, protokolu (č. 2) o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality, ako aj zásad prenesenia právomocí, právnej istoty, proporcionality a rovnosti členských štátov pred Zmluvami - Údajné zneužitie právomocí“)
      (2022/C 148/11)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a S. Żyrek, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a M. M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: R. Crowe, F. Drexler, U. Rösslein, T. Lukácsi a A. Pospíšilová Padowska, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás a A. Sikora-Kalėda, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: M. Jacobs, C. Pochet a L. Van den Broeck, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Søndahl Wolff a J. Nymann-Lindegren, neskôr M. Søndahl Wolff a V. Pasternak Jørgensen, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia), Írsko (v zastúpení: M. Browne, J. Quaney a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Fennelly, BL), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. Rodríguez de la Rúa Puig a S. Centeno Huerta, neskôr J. Rodríguez de la Rúa Puig a A. Gavela Llopis, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères, A.–C. Drouant a E. Leclerc, splnomocnení zástupcovia), Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: pôvodne A. Germeaux a T. Uri, neskôr A. Germeaux, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. K. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo a S. Hartikainen, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: O. Simonsson, J. Lundberg a C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder a R. Shahsavan Eriksson, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: D. Calleja Crespo, J.–P. Keppenne, J. Baquero Cruz a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie.

                  3.

                  Belgické kráľovstvo, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Írsko, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarsko, Holandské kráľovstvo, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 19.4.2021


title: Vec T-739/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. februára 2022 – Eurecna/Komisia („Predbežné opatrenie – Verejné zákazky na služby – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/26

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. februára 2022 – Eurecna/Komisia
      (Vec T-739/21 R)
      („Predbežné opatrenie - Verejné zákazky na služby - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2022/C 148/36)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Eurecna SpA (Benátky, Taliansko) (v zastúpení: R. Sciaudone, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a S. Romoli, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článkov 278 a 279 ZFEÚ na jednej strane na odklad výkonu rozhodnutí Komisie z 10., 16. a 30. septembra 2021 o nesúhlase s tým, aby si žalobkyňa započítala pohľadávky, a na druhej strane na uloženie povinnosti Komisii zaplatiť žalobkyni zodpovedajúce sumy

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-96/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Kampete/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/45

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Kampete/Rada
      (Vec T-96/22)
      (2022/C 148/60)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Ilunga Kampete (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 1 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 1 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec C-674/21 P: Odvolanie podané 10. novembra 2021: Residencial Palladium, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 1. septembra 2021 vo veci T-566/20, Residencial Palladium/EUIPO — Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/9

      Odvolanie podané 10. novembra 2021: Residencial Palladium, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 1. septembra 2021 vo veci T-566/20, Residencial Palladium/EUIPO — Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach)
      (Vec C-674/21 P)
      (2022/C 148/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Residencial Palladium, S.L. (v zastúpení: D. Solana Giménez, abogado)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Palladium Gestión, S.L.
      Uznesením z 22. februára 2022 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a Residencial Palladium, S.L. znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-53/22 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Collard/Parlament a ID („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Inštitucionálne právo – Člen Parlamentu – Dočasné alebo trvalé vylúčenie poslanca z jeho politickej skupiny – Návrh na odklad výkonu – Nedodržanie formálnych náležitostí – Neprípustnosť“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/27

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Collard/Parlament a ID
      (Vec T-53/22 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Inštitucionálne právo - Člen Parlamentu - Dočasné alebo trvalé vylúčenie poslanca z jeho politickej skupiny - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“)
      (2022/C 148/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Collard (Vauvert, Francúzsko) (v zastúpení: B. Kuchukian, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament, Politická skupina Identita a demokracia (ID)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia predsedníctva politickej skupiny Parlamentu „Identita a demokracia“ (ID) z 22. januára 2022, ktorým bol žalobca dočasne vylúčený z tejto skupiny, a rozhodnutia členov politickej skupiny ID z 25. januára 2022, ktorým bol žalobca trvalo vylúčený z tejto skupiny

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-675/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) 10. novembra 2021 – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A./2045-Empresa de Segurança, S.A., FL

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) 10. novembra 2021 – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A./2045-Empresa de Segurança, S.A., FL
      (Vec C-675/21)
      (2022/C 148/13)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal de Justiça

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A.

         Odporcovia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: 2045-Empresa de Segurança, S.A. a FL

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je ešte stále možné konštatovať, že neexistencia zmluvného vzťahu medzi pôvodným poskytovateľom služieb a novým poskytovateľom služieb je okolnosťou, ktorá nasvedčuje tomu, že nedošlo k prevodu v zmysle smernice 2001/23/ES (1), hoci táto okolnosť – tak ako ostatné okolnosti – nie je sama osebe rozhodujúca a nemá sa posudzovať izolovane (rozsudok z 11. marca 1997, Ayse Süzen, C-13/95, bod 11)? (2)

                  2.

                  Možno v prípade činnosti, akou je poskytovanie súkromných bezpečnostných služieb v priemyselných zariadeniach, pri ktorej nový poskytovateľ prevzal len jedného zo štyroch zamestnancov, ktorí tvorili súčasť hospodárskej jednotky (a teda neprevzal väčšinu), ďalej neexistujú skutkové okolnosti, ktoré by umožnili dospieť k záveru, že dotknutý zamestnanec mal osobitné schopnosti a znalosti, takže by sa dalo konštatovať, že na poskytovateľa bola prevedená podstatná časť personálu z hľadiska schopností, a nedošlo k prevodu nehmotného majetku, dospieť k záveru, že nejde o prevod hospodárskeho subjektu, aj keď zákazník naďalej dáva novému poskytovateľovi služieb k dispozícii určité vybavenie (alarmy, vnútorný televízny okruh, počítač), a to jednak vzhľadom na pomerne nízku ekonomickú hodnotu investície, ktorú uvedené vybavenie predstavuje v rámci transakcie ako celku, a jednak vzhľadom na to, že z ekonomického hľadiska by nebolo rozumné (rozsudok z 27. februára 2020, Grafe a Pohle, C-298/18, bod 32) (3) vyžadovať od zákazníka, aby toto vybavenie vymenil?

                  3.

                  Ak „túto otázku [musí] posúdiť in concreto vnútroštátny súd z hľadiska kritérií stanovených Súdnym dvorom (… rozsudok zo 7. augusta 2018, Colino Siguënza, C-472/16, EU:C:2018:646, bod 45 (4) [, a rozsudok Grafe a Pohle, bod 27]), ako aj z hľadiska cieľov sledovaných smernicou 2001/23, najmä cieľov zakotvených v jej odôvodnení 3“, treba vziať do úvahy, že „cieľom smernice 2001/23 nie je chrániť pri prevode podniku výlučne záujmy zamestnancov, ale má zabezpečiť spravodlivú rovnováhu medzi záujmami týchto zamestnancov na jednej strane a záujmami nadobúdateľa na druhej strane“ (bod 26 rozsudku z 26. marca 2020, ISS Facility Services NV, C-344/18 (5), v ktorom sa nachádza konštatovanie, ktoré už bolo uvedené v bode 25 rozsudku z 18. júla 2013, Alemo-Herron a i., C-426/11)? (6)

         (1)  Smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, 2001, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98).

         (2)  EU:C:1997:141.

         (3)  EU:C:2020:121.

         (4)  EU:C:2018:646.

         (5)  EU:C:2020:239.

         (6)  EU:C:2013:521.


title: Vec T-97/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Ilunga Luyoyo/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/45

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Ilunga Luyoyo/Rada
      (Vec T-97/22)
      (2022/C 148/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 3 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 3 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec T-83/22: Žaloba podaná 14. februára 2022 – Selimfiber/EUIPO – Qureshi (SPETRA)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/38

      Žaloba podaná 14. februára 2022 – Selimfiber/EUIPO – Qureshi (SPETRA)
      (Vec T-83/22)
      (2022/C 148/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Selimfiber Co. Ltd (Gimpo-si, Kórejská republika) (v zastúpení: J. Klaus a M. Odink, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mohammad Sohail Qureshi (Bradford, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SPETRA – prihláška č. 18 271 624.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 22. novembra 2021 vo veci R 684/2021-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto konania a ďalšie trovy, ako aj subsidiárne v prípade, že ďalší účastník konania pred EUIPO vstúpi do tohto konania ako vedľajší účastník konania, uložil tomuto vedľajšiemu účastníkovi konania a žalovanému povinnosť spoločne a nerozdielne nahradiť tieto trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-98/22: Žaloba podaná 21. februára 2022 – Boshab/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/46

      Žaloba podaná 21. februára 2022 – Boshab/Rada
      (Vec T-98/22)
      (2022/C 148/62)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Évariste Boshab (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021 (1) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 6 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021 (2) v rozsahu, v akom sa v ňom meno žalobcu ponecháva na mieste č. 6 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými vo veci T-90/22, Kande Mupompa/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2181 z 9. decembra 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 75).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2177 z 9. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 443, 2021, s. 3).


title: Vec T-84/22: Žaloba podaná 15. februára 2022 – Credit Suisse Group a iní/Komisia

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/39

      Žaloba podaná 15. februára 2022 – Credit Suisse Group a iní/Komisia
      (Vec T-84/22)
      (2022/C 148/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Credit Suisse Group AG (Zürich, Švajčiarsko), Credit Suisse AG (Zürich), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Wesseling a F. Brouwer, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2021) 8612 final z 2. decembra 2021 vo veci AT.40135 – FOREX (Sterling Lads) (ďalej len „rozhodnutie“) podľa článku 263 ZFEÚ;

                  —

                  alternatívne čiastočne zrušil článok 1 rozhodnutia podľa článku 263 ZFEÚ a znížil pokutu uloženú v článku 2 rozhodnutia podľa článku 261 ZFEÚ;

                  —

                  v každom prípade, znížil pokutu uloženú v článku 2 rozhodnutia podľa článku 261 ZFEÚ;

                  —

                  ako opatrenia na zabezpečenie priebehu konania alebo dôkazov podľa článkov 88 ods. 1 a 89 ods. 3 písm. d) alebo 91 písm. b) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu nariadil Komisii povinnosť predložiť rozhodnutie o urovnaní;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobcov alebo alternatívne primeranú časť ich trov podľa článku 134 rokovacieho poriadku

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a neposkytla dostatočné dôvody na konštatovanie, že Information Exchange Chats predstavujú dohody a/alebo zosúladené postupy. Konkrétne,

                              —

                              Komisia neposkytla dostatočný dôkaz o tom, že existuje Underlying Understanding a v súvislosti s tým Information Exchange Chats predstavujú dohody a/alebo zosúladené postupy v zmysle článku 101 ZFEÚ;

                              —

                              alternatívne, prostredníctvom dôkazov, o ktoré sa opierala Komisia, nemožno v požadovanom právnom rozsahu preukázať, že Information Exchange Chats predstavujú dohody a/alebo zosúladené postupy v zmysle článku 101 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a neposkytla dostatočné dôvody pre konštatovanie, že Information Exchange Chats, posudzovaná samostatne alebo ako časť jedného a trvajúceho protiprávneho konania zahŕňajúceho aj ďalšie údajné konanie, za ktoré Credit Suisse (CS) nie je považovaná za zodpovednú, mali za cieľ obmedzenie a/alebo narušenie hospodárskej súťaže. Konkrétne,

                              —

                              Komisia neuniesla svoje dôkazné bremeno podľa článku 101 ZFEÚ v súvislosti s tým, že Information Exchange Chats obmedzujú hospodársku súťaž z hľadiska cieľa;

                              —

                              Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď prijala záver, že legitímne vysvetlenie pre konanie a účinky v prospech hospodárskej súťaže sú irelevantné podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a neposkytla dostatočné dôvody pri uplatnení tézy jedného a trvajúceho protiprávneho konania. Konkrétne,

                              —

                              Komisia nepreukázala a neposkytla dostatočné dôvody v súvislosti s tým, že existoval celkový plán so spoločným cieľom, ku ktorému mala CS prispievať alebo o ktorom vedela alebo ktorý mohla predvídať;]

                              —

                              Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď prijala záver, že Underlying Understanding je prvkom jedného a trvajúceho porušenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila článok 23 nariadenia 1/2003, usmernenia o pokutách, zásadu proporcionality a rovného zaobchádzania a povinnosť odôvodnenia. Konkrétne,

                              —

                              Komisia prijala zástupnú hodnotu predaja, ktorá značne a svojvoľne zveličuje hodnotu predaja CS, a tým aj hospodársky význam údajného protiprávneho konania, vychádzajú z definície „hodnoty predaja“ v usmerneniach o pokutách;

                              —

                              zníženie uložené CS za poľahčujúce okolnosti je neprimerane nízke a nezohľadňuje ďalšie poľahčujúce okolnosti;

                              —

                              pokuta uložená CS značne zveličuje závažnosť údajného protiprávneho konania;

                              —

                              pokuta uložená CS porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania;

                              —

                              Komisia neposkytla dostatočné dôvody, aby Súdny dvor mohol posúdiť proporcionalitu výpočtu pokuty CS v porovnaní s pokutou uloženou subjektom urovnania.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a právo CS na obranu, pretože nevykonala riadne a nestranné vyšetrovanie.


title: Vec T-54/22 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Rivière/Parlament a ID („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Inštitucionálne právo – Člen Parlamentu – Dočasné alebo trvalé vylúčenie poslanca z jeho politickej skupiny – Návrh na odklad výkonu – Nedodržanie formálnych náležitostí – Neprípustnosť“)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/27

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. februára 2022 – Rivière/Parlament a ID
      (Vec T-54/22 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Inštitucionálne právo - Člen Parlamentu - Dočasné alebo trvalé vylúčenie poslanca z jeho politickej skupiny - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“)
      (2022/C 148/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jérôme Rivière (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: B. Kuchukian, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament, Politická skupina Identita a demokracia (ID)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia predsedníctva politickej skupiny Parlamentu „Identita a demokracia“ (ID) z 21. januára 2022, ktorým bol žalobca dočasne vylúčený z tejto skupiny, a rozhodnutia členov politickej skupiny ID z 25. januára 2022, ktorým bol žalobca trvalo vylúčený z tejto skupiny

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-100/22: Žaloba podaná 18. februára 2022 – Ciar/EUIPO – Motion (Zdvíhacie zariadenie)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/47

      Žaloba podaná 18. februára 2022 – Ciar/EUIPO – Motion (Zdvíhacie zariadenie)
      (Vec T-100/22)
      (2022/C 148/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ciar SpA (Pesaro, Taliansko) (v zastúpení: L. Goglia, S. Lavagnini, B. Villa, avvocati)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Motion SpA (Forlì, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva (Zdvíhacie zariadenie) – dizajn Spoločenstva č. 002 237 495-0009.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 9. decembra 2021 vo veci R 50/2017-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a následne potvrdil rozhodnutie výmazového odboru alebo v každom prípade vyhlásil výmaz napadnutého dizajnu Spoločenstva,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie a nesprávne uplatnenie článku 4 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie a nesprávne uplatnenie článku 8 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 63 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-711/21: Žaloba podaná 4. novembra 2021 – ID a i./Parlament

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/28

      Žaloba podaná 4. novembra 2021 – ID a i./Parlament
      (Vec T-711/21)
      (2022/C 148/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: ID a 6 ďalších žalobcov (v zastúpení: P. de Bandt, M. Gherghinaru a L. Panepinto, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 27. októbra 2021 o mimoriadnych pravidlách v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri vstupe do budov Parlamentu na jeho troch pracoviskách,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania vrátane trov konania súvisiacich s návrhom na odklad výkonu napadnutého rozhodnutia.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nie je ničím podložené, t. j. nie je založené na žiadnom platnom právnom základe na to, aby bolo možné spracúvať lekárske údaje žalobcov. Žalobcovia spochybňujú, že článok 1e ods. 2 služobného poriadku, ako aj článok 10 ods. 1, článok 80 ods. 4 a článok 126 ods. 2 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie predstavujú platný právny základ na prijatie napadnutého rozhodnutia, a teda na uloženie napadnutého opatrenia voči nim. Okrem toho tvrdia, že rozhodnutie predsedníctva, akým je napadnuté rozhodnutie, nemôže byť základom opatrení týkajúcich sa spracúvania veľmi citlivých údajov, keďže v súlade s článkom 8 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) musia byť podstatné prvky takéhoto spracúvania údajov upravené „zákonom“, čomu rozhodnutie predsedníctva Parlamentu nezodpovedá.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných zásad týkajúcich sa spracúvania osobných údajov. Tento žalobný dôvod je rozdelený do dvoch častí.

                              —

                              Prvá časť je založená na porušení zásady obmedzenia účelu spracúvania údajov a zásady zákonnosti. Na to, aby sa osobné údaje o digitálnych COVID preukazoch EÚ žalobcov použili na prístup do budov Parlamentu, sa v zmysle zákona vyžaduje, aby boli zbierané na tento účel. Keďže neexistuje právny základ, ktorý by výslovne umožňoval spracúvanie lekárskych údajov týkajúcich sa očkovania, testovania alebo prekonania ochorenia s cieľom podmieniť prístup na pracovisko a na parlamentné zhromaždenia, predsedníctvo Parlamentu v žiadnom prípade nemôže povoliť takéto spracúvanie údajov, a to tým viac na základe právnej normy, ktorá nie je zákonom vo formálnom zmysle tohto pojmu.

                              —

                              Druhá časť je založená na porušení zásad lojality, transparentnosti a minimálneho zasahovania, keďže žalobcovia neboli v čase zbierania svojich osobných údajov informovaní o tom, že tieto údaje sa použijú na to, aby im bol umožnený alebo odopretý prístup na pracovisko.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie neodôvodnene zasahuje do práva na súkromie a osobné údaje, práva na fyzickú integritu, práva na slobodu a bezpečnosť, ako aj práva na rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie. Tento žalobný dôvod sa delí na dve časti.

                              —

                              Prvá časť je založená na porušení práv žalobcov na fyzickú integritu, práva na slobodu a bezpečnosť, práva na rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie a práva na rešpektovanie súkromného života a ich osobných údajov.

                              —

                              Druhá časť je založená na tom, že zásah spôsobený napadnutým rozhodnutím do práv a zásad uvedených v prvej časti porušuje zásadu proporcionality zakotvenú v článku 52 ods. 1 Charty, keďže napadnuté opatrenie nie je nevyhnutné, vhodné ani primerané na dosiahnutie sledovaných cieľov.


title: Vec T-125/22: Žaloba podaná 8. marca 2022 – RT France/Rada

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/47

      Žaloba podaná 8. marca 2022 – RT France/Rada
      (Vec T-125/22)
      (2022/C 148/64)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: RT France (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: E. Piwnica, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/351 z 1. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine,

                  —

                  zrušil nariadenie Rady (EÚ) 2022/350 z 1. marca 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 833/2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

            a to so všetkými právnymi dôsledkami.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila právo na obhajobu, ako aj zásadu kontradiktórnosti konania zaručené článkami 41 a 48 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila slobodu prejavu a právo na informácie zaručené článkom 11 Charty základných práv.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila slobodu podnikania chránenú článkom 16 Charty základných práv.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila zásadu zákazu diskriminácie vyplývajúcu z článku 21 Charty základných práv.


title: Vec T-491/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. februára 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Ou (-Vpro)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. februára 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Ou (-Vpro)
      (Vec T-491/20) (1)

      (2022/C 148/65)
      Jazyk konania: španielčina
      Predsedníčka deviatej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.


title: Vec T-665/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2022 – Civitta Eesti/Komisia

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2022 – Civitta Eesti/Komisia
      (Vec T-665/21) (1)

      (2022/C 148/66)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka šiestej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 490, 6.12.2021.


title: Vec T-707/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. februára 2022 – Hoteles Olivencia/EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)

text:
               4.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. februára 2022 – Hoteles Olivencia/EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)
      (Vec T-707/21) (1)

      (2022/C 148/67)
      Jazyk konania: španielčina
      Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 24, 17.1.2022.


title: Rozsudok Súdu zo 14. decembra 2021 vo veci E-1/21 ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH/Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung, a Liechtensteinische Familienausgleichskasse [Sociálne zabezpečenie – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Nariadenie (ES) č. 987/2009 – Registrované sídlo alebo miesto podnikania – Predbežné určenie uplatniteľných právnych predpisov – Článok 3 Dohody o EHP – Zásada lojálnej spolupráce] 2022/C 153/09

text:
               7.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/15

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. decembra 2021
      vo veci E-1/21
      ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH/Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung, a Liechtensteinische Familienausgleichskasse

            [Sociálne zabezpečenie – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Nariadenie (ES) č. 987/2009 – Registrované sídlo alebo miesto podnikania – Predbežné určenie uplatniteľných právnych predpisov – Článok 3 Dohody o EHP – Zásada lojálnej spolupráce]

      (2022/C 153/09)
      Vo veci E-1/21 ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH/Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung, a Liechtensteinische Familienausgleichskasse – ŽIADOSŤ o výklad nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, na Súd EZVO podaná Kniežacím odvolacím súdom (Fürstliches Obergericht) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 14. decembra 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

         1.

            Článok 13 ods. 1 písm. b) bod i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia v spojení s článkom 14 ods. 5a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, sa má vykladať v tom zmysle, že samotná prítomnosť registrovaného sídla podniku na účely uvedeného ustanovenia nepostačuje. Pri určovaní toho, kde sa prijímajú zásadné rozhodnutia podniku a kde sa vykonávajú funkcie jeho ústrednej správy v súlade s článkom 14 ods. 5a nariadenia (ES) č. 987/2009, sa musí zohľadniť celý rad faktorov. Medzi tieto faktory patrí registrované sídlo podniku, miesto jeho ústrednej správy, miesto stretávania riadiacich osôb a miesto, obvykle totožné, v ktorom sa rozhoduje o všeobecnej podnikovej politike. Iné faktory, ako napríklad bydlisko riadiacich osôb, miesto konania valného zhromaždenia, miesto uloženia správnych a účtovných dokumentov a miesto hlavného priebehu finančných činností, najmä bankových, sa môžu zohľadniť taktiež.

         2.

            Aby sa predbežné rozhodnutie stalo konečným v súlade s článkom 16 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 987/2009, určená inštitúcia členského štátu bydliska musí informovať určené inštitúcie každého štátu EHP, v ktorom sa činnosť vykonáva. Na účely článku 16 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 987/2009 nepostačuje, ak je určená inštitúcia štátu EHP, v ktorom sa činnosť vykonáva, o predbežnom určení uplatniteľných právnych predpisov informovaná akoukoľvek formou, napríklad prostredníctvom dotknutého podniku alebo osoby.

         3.

            Článok 16 ods. 4 nariadenia (ES) č. 987/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že určená inštitúcia štátu EHP môže predbežné určenie uplatniteľných právnych predpisov, ktoré sa v súlade s článkom 16 ods. 3 uvedeného nariadenia stalo definitívnym, napadnúť z toho dôvodu, že uplynula dvojmesačná lehota bez toho, aby bola využitá. Uplatnenie postupu stanoveného v článku 16 ods. 4 môže viesť k retroaktívnemu zrušeniu určenia uplatniteľných právnych predpisov, ktoré sa stalo definitívnym v súlade s článkom 16 ods. 3 uvedeného nariadenia.


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) 8. decembra 2021 vo veci Anna Bryndís Einarsdóttir/Islandská štátna pokladnica (Vec E-5/21) 2022/C 153/07

text:
               7.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/13

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) 8. decembra 2021 vo veci Anna Bryndís Einarsdóttir/Islandská štátna pokladnica
      (Vec E-5/21)
      (2022/C 153/07)
      Žiadosťou z 8. decembra 2021, ktorá bola doručená na podateľňu Súdu EZVO 13. decembra 2021, Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) požiadal Súd EZVO vo veci Anna Bryndís Einarsdóttir/Islandská štátna pokladnica o poradné stanovisko k týmto otázkam:
      Zaväzuje článok 6 nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (pozri tiež článok 21 ods. 3 uvedeného nariadenia) štát EHP, aby pri výpočte platieb v súvislosti s materskou/otcovskou dovolenkou vypočítal referenčný príjem na základe súhrnnej mzdy danej osoby na trhu práce v celom Európskom hospodárskom priestore? Je to v rozpore s uvedeným ustanovením a so zásadami Dohody o EHP (pozri napríklad článok 29 Dohody o EHP), ak sa zohľadňuje len súhrnná mzda danej osoby na domácom trhu práce?


title: Rozsudok Súdu zo 14. decembra 2021 vo veci E-2/21 Norep AS/Haugen Gruppen AS (Samostatní obchodní zástupcovia – Smernica 86/653/EHS – Článok 1 ods. 2 – Vymedzenie pojmu „obchodný zástupca“ – Dojednávanie predaja alebo nákupu tovaru pre zastúpeného) 2022/C 153/08

text:
               7.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/14

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. decembra 2021
      vo veci E-2/21
      Norep AS/Haugen Gruppen AS

            (Samostatní obchodní zástupcovia – Smernica 86/653/EHS – Článok 1 ods. 2 – Vymedzenie pojmu „obchodný zástupca“ – Dojednávanie predaja alebo nákupu tovaru pre zastúpeného)

      (2022/C 153/08)
      Vo veci E-2/21, Norep As/Haugen Gruppen AS – ŽIADOSŤ o výklad smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov na Súd EZVO podaná Najvyšším súdom Nórskeho kráľovstva (Norges Høyesterett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 14. decembra 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Článok 1 ods. 2 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov, a najmä pojem „dojednávať“, by sa mal vykladať v tom zmysle, že sa nevyhnutne nepredpokladá priama účasť obchodného zástupcu na zadávaní objednávok zákazníkov zastúpenému, alebo sa vylučuje scenár, v ktorom objednávky smerujú priamo od zákazníkov k zastúpenému.

                  2.

                  Činnosť súvisiaca s predajom by sa mala považovať za dojednávanie na účely článku 1 ods. 2 smernice 86/653/EHS, ak sa osobitne vykonáva s cieľom dosiahnuť uzavretie kúpnych zmlúv alebo zmlúv o kúpe tovaru zastúpeným a ak obchodný zástupca koná ako sprostredkovateľ medzi zastúpeným a jeho zákazníkmi.