title: Vec T-586/11: Žaloba podaná 17. novembra 2011 — Oppenheim/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/60

      Žaloba podaná 17. novembra 2011 — Oppenheim/Komisia
      (Vec T-586/11)
      (2012/C 25/116)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sal. Oppenheim jr. & Cie. AG & Co. KGaA (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: W. Deselaers, J. Brückner a M. Haisch, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 275 z 26. januára 2011 týkajúce sa štátnej pomoci C-7/10 „KStG (daň z príjmov právnických osôb), schéma o prevode daňových strát“, ktoré bolo opravené rozhodnutím K(2011) 2608 z 15. apríla 2011,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: neexistencia selektivity prima facie/nesprávne určenie referenčného rámca
                  Žalobkyňa tvrdí, že prima facie neexistuje selektivita v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Uvádza, že určenie referenčného rámca Komisiou je nesprávne a že rozhodujúci referenčný systém, t. j. ďalšia existencia nepoužitých strát na úrovni právnickej osoby napriek nadobudnutiu podielu, je základným pravidlom vnútroštátneho daňového práva. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že v prípade schémy o prevode strát ide o výnimku z výnimky, ktorá vedie späť k referenčnému systému, a preto je s ním v súlade.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: schéma o prevode daňových strát ako všeobecné opatrenie
                  Žalobkyňa na tomto mieste uvádza, že v prípade schémy o prevode daňových strát ide o všeobecné opatrenie, a teda nie o pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Tvrdí, že schéma o prevode daňových strát je prístupná všetkým právnickým osobám s daňovou povinnosťou v Nemecku a že ani otvorene, ani utajene nevychádza z teritoriálnych znakov, zo znakov vyplývajúcich z veľkosti alebo vzťahujúcich sa na výrobné odvetvie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: odôvodnenie na základe povahy a vnútornej štruktúry daňového systému
                  Žalobkyňa v rámci tretieho žalobného dôvodu tvrdí, že schéma o prevode strát je odôvodnená na základe povahy a vnútornej štruktúry nemeckého daňového systému, keďže ako výnimka v súlade so systémom z výnimky zániku strát podľa § 8c ods. 1 nemeckého zákona o dani z príjmov právnických osôb (ďalej len „KStG“) vedie späť k referenčnému systému.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: nezaťaženie verejného rozpočtu
                  Žalobkyňa na tomto mieste uvádza, že schéma o prevode daňových strát nemôže z hľadiska pomoci viesť k relevantnému zaťaženiu verejného rozpočtu, a už z tohto dôvodu nie je pomocou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Tvrdí, že v prípade reštrukturalizácie okrem platobnej neschopnosti dotknutej právnickej osoby existuje iba možnosť zabrániť platobnej neschopnosti pomocou reštrukturalizácie a že schéma o prevode daňových strát, ktorá umožňuje záchranu právnickej osoby, ponecháva možnosť budúcich daňových príjmov od dotknutej právnickej osoby.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: porušenie zásady legitímnej dôvery práva Únie
                  Žalobkyňa v rámci piateho žalobného dôvodu tvrdí, že Komisia svojou praxou a nenapadnutím predchádzajúcej právnej úpravy § 8c KStG, ako ani porovnateľných právnych úprav iných členských štátov vzbudila u žalobkyne dôveru, že na základe záväznej informácie a neexistujúcej predvídateľnosti relevantnosti pomoci bola schéma o prevode daňových strát hodná ochrany.


title: Vec T-308/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2014 – Eurallumina/Komisia (Štátna pomoc — Elektrina — Preferenčná sadzba — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Nová pomoc)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/30

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2014 – Eurallumina/Komisia
   (Vec T-308/11) (1)

   ((Štátna pomoc - Elektrina - Preferenčná sadzba - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Nová pomoc))
   2014/C 421/40
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eurallumina SpA (Portoscuso, Taliansko) (v zastúpení: V. Leone, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a É. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie, v časti týkajúcej sa žalobkyne, rozhodnutia Komisie 2011/746/EÚ z 23. februára 2011 o štátnej pomoci, ktorú poskytlo Taliansko spoločnostiam Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA a Syndial SpA [Opatrenia štátnej pomoci C 38/B/04 (ex NN 58/04) a C 13/06 (ex N 587/05)] (Ú. v. EÚ L 309, s. 1), subsidiárne, návrh na zrušenie článkov 2 a 3 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím ukladá povinnosť vrátiť pomoc, ktorá bola poskytnutá žalobkyni, a subsidiárne v druhom rade, návrh na zrušenie článku 3 toho istého rozhodnutia tiež v časti týkajúcej žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Eurallumina Spoločenstva je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec T-213/09: Žaloba podaná 28. mája 2009 — Yorma’s/ÚHVT — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (Yorma’s)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/57

         Žaloba podaná 28. mája 2009 — Yorma’s/ÚHVT — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (Yorma’s)
   (Vec T-213/09)
   2009/C 180/105
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Yorma’s AG (Deggendorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Weiß, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. februára 2009 č. R 1879/2007-1 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slovný prvok „YORMA’S“, vo farbách modrá a žltá pre služby zaradené do tried 35 a 42 (prihláška č. 2 048 205).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „NORMA“ (ochranná známka Spoločenstva č. 213 769) pre výrobky zaradené do tried 3, 5, 8, 16, 18, 21, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35 a 36, ako aj v Nemecku v obchodnom styku používané označenie podniku „NORMA“ a obrazové označenie „NORMA“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie prihlášky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1)].

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo  6. októbra 2005  vo veci C-502/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Nakladanie s odpadmi — Smernica 75/442/EHS, zmenená a doplnená smernicou 91/156/EHS — Články 4, 8 a 9)

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 6. októbra 2005
   vo veci C-502/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Nakladanie s odpadmi - Smernica 75/442/EHS, zmenená a doplnená smernicou 91/156/EHS - Články 4, 8 a 9)
   (2005/C 296/08)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-502/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: M. Konstantinidis) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: E. Skandalou), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 26. novembra 2003, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedníčka piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia R. Schintgen a J. Klučka (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 6. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania článkov 4, 8 a 9 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice.

               2.

               Helénska republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec F-21/08: Žaloba podaná 22. februára 2008 – Gippini Fournier/Komisia

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/33

         Žaloba podaná 22. februára 2008 – Gippini Fournier/Komisia
   (Vec F-21/08)
   (2008/C 116/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Eric Gippini Fournier (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Ruggeri Laderchi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie neprideliť žalobcovi žiadny prioritný bod v rámci povyšovania za rok 2003, ktoré zamieta pridelenie „prioritných bodov GR“ a ďalej zamieta pridelenie prioritných bodov za práce v záujme inštitúcie podľa článku 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku. Na druhej strane uloženie povinnosti žalovanej nahradiť žalobcovi hospodársku ujmu, ktorá mu vznikla a vnikne v priebehu jeho služobného postupu z dôvodu omeškania pri jeho povyšovaní vyplývajúceho z napadnutého rozhodnutia, a uloženie povinnosti zaplatiť mu sumu 2 500 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie neprideliť žalobcovi žiadny prioritný bod v rámci povyšovania za rok 2003, ktoré zamieta pridelenie „prioritných bodov GR“ a ďalej zamieta pridelenie prioritných bodov za práce v záujme inštitúcie podľa článku 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi hospodársku ujmu, ktorá mu vznikla a vnikne v priebehu jeho služobného postupu z dôvodu omeškania pri jeho povyšovaní vyplývajúceho z napadnutého rozhodnutia,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 2 500 eur z titulu náhrady vzniknutej nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-501/09: Žaloba podaná 8. decembra 2009 — PhysioNova/ÚHVT — Flex Equipos de Descanso (FLEX)

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/46

         Žaloba podaná 8. decembra 2009 — PhysioNova/ÚHVT — Flex Equipos de Descanso (FLEX)
   (Vec T-501/09)
   2010/C 37/67
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PhysioNova GmbH (Erlangen, Nemecko) (v zastúpení: J. Klink, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Flex Equipos de Descanso, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. septembra 2009 vo veci R 1/2009-1,

               —

               zmeniť napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. septembra 2009 vo veci R 1/2009-1 v tom zmysle, že bude zrušené rozhodnutie výmazového oddelenia z 27. októbra 2008 vo veci 2237 C,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania vrátane trov, ktoré vznikli v priebehu odvolacieho konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka Spoločenstva „FLEX“ č. 2 275 220 pre výrobky a služby zaradené do tried 6, 10, 17 a 20.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Flex Equipos de Descanso, SA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: nemecká ochranná známka č. 39 903 314„PhysioFlex“ a nemecká ochranná známka č. 39 644 431„Rotoflex“.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-85/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. decembra 2012 — Lilleborg/ÚHVT — Hardford Sweden (Pierre Robert)

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2012 — Lilleborg/ÚHVT — Hardford Sweden (Pierre Robert)
   (Vec T-85/12) (1)

   2013/C 32/46
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec T-602/14: Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Bena Properties/Rada

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/22

         Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Bena Properties/Rada
   (Vec T-602/14)
   2014/C 372/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bena Properties Co. SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu žalobkyne za prípustnú a dôvodnú,

               —

               v dôsledku toho zrušil rozhodnutie 2014/309/SZBP z 28. mája 2014 a ďalšie akty na jeho vykonanie v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným v rámci veci T-432/11, Makhlouf/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, s. 13.


title: Výmaz veci C-44/05

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/13

         Výmaz veci C-44/05 (1)

   (2005/C 330/30)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením zo 6. septembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-44/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-454/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Oliver Jestel/Hauptzollamt Aachen (Colný kódex Spoločenstva — Článok 202 ods. 3 druhá zarážka — Vznik colného dlhu po nezákonnom vstupe tovaru — Pojem „dlžník“ — Účasť na nezákonnom vstupe — Osoba, ktorá konala ako sprostredkovateľ pri uzavretí kúpnych zmlúv týkajúcich sa tovaru dovezeného nezákonným spôsobom)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/18

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Oliver Jestel/Hauptzollamt Aachen
      (Vec C-454/10) (1)

      (Colný kódex Spoločenstva - Článok 202 ods. 3 druhá zarážka - Vznik colného dlhu po nezákonnom vstupe tovaru - Pojem „dlžník“ - Účasť na nezákonnom vstupe - Osoba, ktorá konala ako sprostredkovateľ pri uzavretí kúpnych zmlúv týkajúcich sa tovaru dovezeného nezákonným spôsobom)
      (2012/C 25/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Oliver Jestel

         Odporca: Hauptzollamt Aachen

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 202 ods. 3 druhej zarážky nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Vznik colného dlhu v dôsledku nezákonného vstupu tovaru na colné územie Únie — Osoba, ktorá koná ako sprostredkovateľ pri uzatváraní kúpnych zmlúv tykajúcich sa tovaru dovezeného nezákonným spôsobom bez toho, aby sa na tomto dovoze bezprostredne podieľala — Podmienky, za ktorých možno takúto osobu považovať za colného dlžníka

         Výrok rozsudku

      Článok 202 ods. 3 druhá zarážka nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že za dlžníka colného dlhu, ktorý vznikol v okamihu nezákonného vstupu tovaru na colné územie Európskej únie, sa má považovať osoba, ktorá sa síce na vstupe bezprostredne nepodieľa, zúčastnila sa ho však ako sprostredkovateľ pri uzavretí kúpnych zmlúv týkajúcich sa tohto tovaru, ak si takáto osoba bola vedomá alebo si mala byť vedomá, že takýto vstup je nezákonný, čo musí posúdiť vnútroštátny súd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-239/07: Žaloba podaná 9. júla 2007 – Pathé Distribution/EACEA

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/42

         Žaloba podaná 9. júla 2007 – Pathé Distribution/EACEA
   (Vec T-239/07)
   (2007/C 211/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pathé Distribution SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Deprez, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA)
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že zmluva č. 2006-09120304D1021001FD1507 nebola Výkonnou agentúrou pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru platne vypovedaná a je stále účinná,

               —

               zaviazať Výkonnú agentúru pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru zaplatiť žalobkyni čiastku 9 737 eur, ktorá jej podľa zmluvy náleží.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou založenou na arbitrážnej doložke žiada žalobkyňa, aby bola žalovaná zaviazaná na zaplatenie čiastky vo výške dlžného zostatku, ktorý vznikol v súvislosti s plnením zmluvy č. 2006-09120304D1021001FD1507 týkajúcej sa finančnej podpory Spoločenstva na projekt videografickej distribúcie filmu, ktorá bola uzatvorená v rámci programu „MEDIA Plus“ prijatého rozhodnutím Rady 2000/821/ES (1).
   Zmluva bola podpísaná účastníčkami konania 27. júna 2006 a podľa jej ustanovení poskytla žalovaná žalobkyni preddavok. Dňa 8. mája 2007 zaslala žalovaná žalobkyni list obsahujúci výpoveď tejto zmluvy z dôvodu, že celkové reálne náklady projektu boli nižšie ako predbežný rozpočet projektu a že súčasne s predložením finančnej správy o projekte nebolo poskytnuté žiadne písomné vysvetlenie, a požiadala o vrátenie poskytnutého preddavku. Žalobkyňa sa naopak domnieva, že podľa ustanovení zmluvy je podiel žalovanej na reálnych nákladoch videografickej distribúcie 50 %, a požaduje preto, aby jej bol vyplatený dlžný zostatok nad rámec poskytnutého preddavku.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že vzhľadom na to, že žalovaná nedodržala ustanovenia zmluvy upravujúce spôsoby ukončenia zmluvy a predovšetkým neposkytla žalobkyni lehotu na predloženie pripomienok týkajúcich sa stavu plnenia zmluvy, je výpoveď zmluvy žalovanou nezákonná a nedôvodná. Podľa žalobkyne by mal Súd prvého stupňa rozhodnúť, že zmluva je stále účinná.
   Okrem toho spochybňuje dôvod výpovede zmluvy uvedený žalovanou, čiže neplnenie zmluvných povinností.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2000/821/ES z 20. decembra 2000 týkajúce sa vykonania programu na podporu rozvoja, distribúcie a propagácie európskych audiovizuálnych diel (MEDIA Plus – rozvoj, distribúcia a propagácia) (2001-2005) (Ú. v. ES L 336, s. 82; Mim. vyd. 13/26, s. 88).


title: Vec C-250/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Birgit Wagener/Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Villingen-Schwenningen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou — Nariadenie (EHS) č. 574/72 — Článok 107 ods. 1 a 6 — Nariadenie (ES) č. 987/2009 — Článok 90 — Migrujúci pracovníci — Menový prepočet — Zohľadnenie rodinných dávok poberaných vo Švajčiarsku pri výpočte prídavkov na nezaopatrené dieťa členským štátom — Rozdielový doplatok — Dátum, ktorý sa má zohľadniť pri prepočte švajčiarskych rodinných dávok na eurá)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/7

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Birgit Wagener/Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Villingen-Schwenningen
   (Vec C-250/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou - Nariadenie (EHS) č. 574/72 - Článok 107 ods. 1 a 6 - Nariadenie (ES) č. 987/2009 - Článok 90 - Migrujúci pracovníci - Menový prepočet - Zohľadnenie rodinných dávok poberaných vo Švajčiarsku pri výpočte prídavkov na nezaopatrené dieťa členským štátom - Rozdielový doplatok - Dátum, ktorý sa má zohľadniť pri prepočte švajčiarskych rodinných dávok na eurá))
   2014/C 194/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Birgit Wagener

      Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Villingen-Schwenningen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Baden-Württemberg – Výklad článku 10 ods. 1 písm. a) a článku 107 ods. 1, 2, 4 a 6 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 05/001), článku 90 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 284, s. 1), ako aj rozhodnutia H3 z 15. októbra 2009 o dátume, ktorý sa má vziať do úvahy pri určovaní prepočítacích kurzov uvedených v článku 90 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (Ú. v. EÚ C 106, s. 56) – Príslušník členského štátu bývajúci so svojou rodinou vo svojom štáte pôvodu a pracujúci vo Švajčiarskej konfederácii – Súbeh nárokov na rodinné dávky – Zohľadnenie rodinných dávok poberaných vo Švajčiarsku pri výpočte príspevkov členským štátom bydliska („Differenzkindergeld“) – Uplatniteľný výmenný kurz

      Výrok rozsudku

               1.

               Za takých okolností, aké sú okolnosti vo veci samej, sa menový prepočet rodinných prídavkov musí uskutočniť podľa článku 107 ods. 6 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktoré sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 z 5. júna 2001.

               2.

               Článok 107 ods. 6 nariadenia č. 574/72 v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneným a doplneným nariadením č. 1386/2001, sa musí vykladať v tom zmysle, že menový prepočet takých rodinných prídavkov, ako sú rodinné prídavky vo veci samej, na účely výpočtu rozdielového doplatku k rodinným prídavkom podľa článku 10 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia sa musí uskutočniť na základe oficiálneho výmenného kurzu platného v deň výplaty týchto prídavkov členským štátom, na ktorého území je pracovník zamestnaný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Pridelenie sudcov do komôr

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/14

         Pridelenie sudcov do komôr
   (2006/C 190/24)
   Dňa 5. júla 2006 Súd prvého stupňa rozhodol zriadiť v rámci svojej vnútornej štruktúry päť päťčlenných komôr a päť trojčlenných komôr na obdobie od 1.októbra 2006 do 31. augusta 2007. Do týchto komôr pridelil sudcov takto:

                  Prvá rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:

               pán Vesterdorf, predseda Súdu prvého stupňa, pán Cooke, pán García-Valdecasas, pani Labucka a pani Trstenjak, sudcovia;

                  Prvá komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:

               pán Cooke, predseda komory, pán García-Valdecasas, pani Labucka a pani Trstenjak, sudcovia;

                  Druhá rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
               pán Pirrung, predseda komory, pán Meij, pán Forwood, pani Pelikánová a pán Papasavvas, sudcovia;

                  Druhá komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
               pán Pirrung, predseda komory

                           a)

                           pán Meij a pani Pelikánová, sudcovia;

                           b)

                           pán Forwood a pán Papasavvas, sudcovia;

                  Tretia rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
               pán Jaeger, predseda komory, pani Tiili, pán Azizi, pani Cremona a pán Czúcz, sudcovia;

                  Tretia komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
               pán Jaeger, predseda komory

                           a)

                           pani Tiili a pán Czúcz, sudcovia;

                           b)

                           pán Azizi a pani Cremona, sudcovia;

                  Štvrtá rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
               pán Legal, predseda komory, pani Lindh, pani Wiszniewska-Białecka, pán Vadapalas a pán Moavero Milanesi, sudcovia;

                  Štvrtá komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
               pán Legal, predseda komory

                           a)

                           pani Lindh a pán Vadapalas, sudcovia;

                           b)

                           pani Wiszniewska-Białecka a pán Moavero Milanesi, sudcovia;

                  Piata rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
               pán Vilaras, predseda komory, pani Martins Ribeiro, pán Dehousse, pán Šváby a pani Jürimäe, sudcovia;

                  Piata komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
               pán Vilaras, predseda komory

                           a)

                           pani Martins Ribeiro a pani Jürimäe, sudkyne;

                           b)

                           pán Dehousse a pán Šváby, sudcovia.

         V prvej komore, zasadajúcej v zložení troch sudcov budú sudcovia, ktorí majú zasadať s predsedom komory v trojčlennom zložení, určení podľa rozpisu poradia stanoveného podľa článku 6 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa a tak, aby tým nebola dotknutá spojitosť vecí. V druhej a piatej komore zasadajúcej v zložení troch sudcov bude predseda komory zasadať buď so sudcami uvedenými pod písmenom a), alebo so sudcami uvedenými pod písmenom b), a to podľa zloženia, do ktorého bude patriť sudca–spravodajca. Vo veciach, v ktorých bude predseda komory sudcom-spravodajcom, bude predseda komory striedavo zasadať so sudcami jedného i druhého zloženia v poradí zapísania vecí do registra a tak, aby tým nebola dotknutá spojitosť vecí.
   Vo veciach, v ktorých bola do 1. októbra 2006 ukončená písomná časť konania a v ktorých sa konalo alebo bolo vytýčené pojednávanie v ústnej časti konania, bude 1. komora, zasadajúca v zložení troch sudcov, naďalej zasadať v predchádzajúcom zložení pre účely ústnej časti konania, porady sudcov a rozsudku.
   Zloženie veľkej komory
   Dňa 5. júla 2006 Súd prvého stupňa rozhodol, že na obdobie od 1. októbra 2006 do 31. augusta 2007 budú trinástimi sudcami, z ktorých je zložená veľká komora v súlade s článkom 10 ods. 1 rokovacieho poriadku: predseda Súdu prvého stupňa, predsedovia druhej, tretej, štvrtej a piatej rozšírenej komory ktorí by mali o danej veci rozhodovať, ak by bola pridelená päťčlennej komore, ako aj iní sudcovia v počte potrebnom na doplnenie veľkej komory, určení predsedom Súdu prvého stupňa spomedzi sudcov z iných komôr v poradí, ktoré majú sudcovia v rámci komory podľa počtu odslúžených rokov v súlade s článkom 6 rokovacieho poriadku podľa rozpisu uplatňovaného počas trojročného obdobia, na ktoré sú zvolení predsedovia päťčlenných komôr.
   Plénum
   Dňa 5. júla 2006 rozhodol Súd prvého stupňa v súlade s článkom 32 ods. 1 druhým pododsekom rokovacieho poriadku, že ak je po menovaní generálneho advokáta podľa článku 17 rokovacieho poriadku párny počet sudcov zasadajúcich v plenárnom zložení Súdu prvého stupňa, tak vopred vytvorený rozpis, uplatňovaný počas trojročného obdobia, na ktoré sú zvolení predsedovia päťčlenných komôr, a podľa ktorého predseda Súdu prvého stupňa určuje sudcu, ktorý sa nezúčastní na rozhodovaní vo veci, má opačné poradie ako to, ktoré majú sudcovia podľa počtu odslúžených rokov v súlade s článkom 6 rokovacieho poriadku okrem prípadu, ak by takto určený sudca bol sudcom spravodajcom. V takomto prípade bude určený sudca, ktorý je v poradí bezprostredne pred ním.
   Určenie sudcu nahrádzajúceho predsedu Súdu prvého stupňa na rozhodovanie o predbežných opatreniach
   Dňa 5. júla 2006 bol rozhodnutím Súdu prvého stupňa v súlade s článkom 106 rokovacieho poriadku pán predseda komory Vilaras vymenovaný za náhradníka predsedu Súdu prvého stupňa na rozhodovanie o predbežných opatreniach v prípade jeho neprítomnosti alebo iných prekážok v práci na obdobie od 1. októbra 2006 do 31. augusta 2007.
   Kritériá prideľovania vecí komorám
   Dňa 5. júla 2006, Súd prvého stupňa v súlade s článkom 12 rokovacieho poriadku stanovil tieto pravidlá prideľovania vecí komorám v období od 1. októbra 2006 do 31. augusta 2007:

               1.

               Veci sa prideľujú hneď po podaní žaloby a bez toho, aby tým bolo dotknuté neskoršie uplatnenie článkov 14 a 51 rokovacieho poriadku, komorám zloženým z troch sudcov.

               2.

               Veci sa rozdeľujú komorám podľa štyroch rôznych rozpisov striedania, ktoré sa vytvárajú podľa poradia zápisu vecí v registri kancelárie Súdu prvého stupňa:

                           —

                           veci týkajúce sa vykonávania pravidiel hospodárskej súťaže vzťahujúcich sa na podniky, pravidlá týkajúce sa štátnej pomoci a pravidlá týkajúce sa opatrení na ochranu obchodného styku,

                           —

                           veci týkajúce sa práv duševného vlastníctva uvedené v článku 130 ods. 1 rokovacieho poriadku,

                           —

                           všetky ostatné veci.

         V rámci týchto rozpisov striedania sa prvá komora pri každom piatom striedaní nezohľadní.
   Predseda Súdu prvého stupňa bude môcť rozhodnúť odchylne od týchto rozpisov striedania v záujme zohľadnenia spojitosti určitých vecí alebo s cieľom zabezpečiť vyrovnané rozdelenie pracovného zaťaženia.


title: Vec T-815/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2015 – Closet Clothing/ÚHVT – Closed holding (CLOSET)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/62

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2015 – Closet Clothing/ÚHVT – Closed holding (CLOSET)
   (Vec T-815/14) (1)

   (2015/C 311/71)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec C-470/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — SIA Garkalns/Rīgas dome (Článok 49 ES — Obmedzenia slobodného poskytovania služieb — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť transparentnosti — Hazardné hry — Kasína, herne a sály na bingo — Povinnosť získať predchádzajúci súhlas obce miesta zariadenia — Voľná úvaha — Podstatný zásah do záujmov štátu a obyvateľov dotknutej správnej oblasti — Odôvodnenia — Proporcionalita)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/16

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — SIA Garkalns/Rīgas dome
   (Vec C-470/11) (1)

   (Článok 49 ES - Obmedzenia slobodného poskytovania služieb - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť transparentnosti - Hazardné hry - Kasína, herne a sály na bingo - Povinnosť získať predchádzajúci súhlas obce miesta zariadenia - Voľná úvaha - Podstatný zásah do záujmov štátu a obyvateľov dotknutej správnej oblasti - Odôvodnenia - Proporcionalita)
   2012/C 295/27
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SIA Garkalns

      Žalovaná: Rīgas dome

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad článku 56 ZFEÚ (článok 49 ES) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca na účely obmedzenia hazardných hier systém licencií na zriadenie kasín, herní a sál na bingo — Odmietnutie vydať licenciu na organizovanie hazardných hier v prípade, že zamýšľané umiestnenie podstatne zasahuje do záujmov obyvateľov územného celku

      Výrok rozsudku

   Článok 49 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá priznáva miestnym orgánom širokú mieru voľnej úvahy, keď im dovoľuje zamietnuť licenciu na otvorenie kasína, herne alebo sály na bingo vzhľadom na „podstatný zásah do záujmov štátu a obyvateľov dotknutej správnej oblasti“, pokiaľ predmetom tejto právnej úpravy je skutočne znížiť príležitosti na hru a koherentne a systematicky obmedziť činnosti v tejto oblasti alebo zabezpečiť verejný poriadok a pokiaľ sa voľná úvaha príslušných orgánov vykonáva transparentne, umožňujúc kontrolu nestrannosti postupov udeľovania licencií, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží, aby to overil.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-535/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. júna 2015 – Vadzim Ipatau/Rada Európskej únie (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Bieloruskej republike — Prípustnosť — Lehota na podanie žaloby — Právna pomoc — Odkladný účinok — Účinná súdna ochrana — Právo na obhajobu — Zásada proporcionality)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/17

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. júna 2015 – Vadzim Ipatau/Rada Európskej únie
   (Vec C-535/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Bieloruskej republike - Prípustnosť - Lehota na podanie žaloby - Právna pomoc - Odkladný účinok - Účinná súdna ochrana - Právo na obhajobu - Zásada proporcionality))
   (2015/C 279/20)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Vadzim Ipatau (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Vadzim Ipatau znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/1

         2009/C 141/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009

      Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009

      Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009

      Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009

      Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009

      Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-340/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 7. júla 2015 – Christine Nigl a i.

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 7. júla 2015 – Christine Nigl a i.
   (Vec C-340/15)
   (2015/C 328/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovatelia: Christine Nigl, Gisela Nigl st., Gisela Nigl ml., Josef Nigl ml., Martin Nigl

      Žalovaný: Finanzamt Waldviertel

      Prejudiciálne otázky
       (1)
       (2)

               1.

               Sú tri združenia osôb, ktoré sa skladajú z rôznych príslušníkov jednej rodiny, a ktoré navonok vystupujú voči svojim dodávateľom a verejným orgánom samostatne, a s výnimkou dvoch hospodárskych aktív majú vlastné prostriedky na prevádzku, ich výrobky však z veľkej časti predáva pod spoločnou ochrannou známkou kapitálová spoločnosť, ktorej podiely vlastnia členovia týchto združení osôb, ako aj iní členovia rodiny, tromi samostatnými podnikateľmi (zdaniteľnými osobami)?

               2.

               Ak tieto tri združenia osôb nie sú samostatnými podnikateľmi (zdaniteľnými osobami), je potom samostatným podnikateľom

                           a)

                           kapitálová spoločnosť, ktorá uvádza výrobky na trh, alebo

                           b)

                           združenie osôb, pozostávajúce z členov týchto troch združení osôb, ktoré ako také navonok nevystupuje ani pri nakupovaní, ani pri predaji, alebo

                           c)

                           združenie osôb, pozostávajúce z týchto troch združení osôb a kapitálovej spoločnosti, ktoré ako také nevystupuje navonok ani pri nakupovaní, ani pri predaji?

               3.

               Ak takéto tri združenia osôb nie sú samostatnými podnikateľmi (zdaniteľnými osobami), pôsobí odňatie statusu podnikateľa (zdaniteľnej osoby)

                           a)

                           so spätným účinkom,

                           b)

                           iba do budúcnosti, alebo

                           c)

                           vôbec nie je prípustné,
                           ak združenia osôb boli na základe daňového preskúmania finančným orgánom doteraz považované za samostatných podnikateľov (zdaniteľné osoby)?

               4.

               Ak takéto tri združenia osôb sú samostatnými podnikateľmi (zdaniteľnými osobami), sú tieto vinármi, a teda paušálnymi poľnohospodárskymi výrobcami, ak tieto obchodne spolupracujúce združenia osôb síce samé osebe spadajú pod paušálnu úpravu pre poľnohospodárskych výrobcov, avšak kapitálová spoločnosť, združenie osôb vytvorené členmi týchto troch združení osôb alebo združenie osôb vytvorené kapitálovou spoločnosťou a členmi týchto troch združení osôb, sú vzhľadom na veľkosť prevádzky alebo právnu formu v zmysle vnútroštátneho práva vyňaté spod tejto paušálnej úpravy?

               5.

               Ak by mala byť paušálna úprava pre poľnohospodárskych výrobcov pre tieto tri združenia osôb v zásade vylúčená, platí toto vylúčenie

                           a)

                           so spätným účinkom,

                           b)

                           iba do budúcnosti, alebo

                           c)

                           nie je vôbec prípustné?

      (1)  Smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, Ú. v. ES, L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.,

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľkého senátu) z 29. júna 2004 vo veci C-486/01 P: Front national proti Európskemu parlamentu (Odvolanie — Vyhlásenie o utvorení skupiny podľa článku 29, odsek 1, rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu — Nedostatok politickej spriaznenosti — Rozpustenie skupiny TDI so spätným účinkom — Vzájomné odvolanie — Výklad štvrtého pododseku článku 230 ES — Pojem rozhodnutia týkajúceho sa „bezprostredne a osobne“ fyzickej alebo právnickej osoby — Neprípustnosť žaloby podanej národnou politickou stranou)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľkého senátu)
   z 29. júna 2004
   vo veci C-486/01 P: Front national proti Európskemu parlamentu (1)

   (Odvolanie - Vyhlásenie o utvorení skupiny podľa článku 29, odsek 1, rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu - Nedostatok politickej spriaznenosti - Rozpustenie skupiny TDI so spätným účinkom - Vzájomné odvolanie - Výklad štvrtého pododseku článku 230 ES - Pojem rozhodnutia týkajúceho sa „bezprostredne a osobne“ fyzickej alebo právnickej osoby - Neprípustnosť žaloby podanej národnou politickou stranou)
   (2004/C 217/01)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-486/01 P, Front national, so sídlom v Saint-Cloud (Francúzsko) (zastúpený F. Wagner a V. de Poulpiquet de Brescanvel, advokáti), ktorého predmetom je odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretí rozšírený senát) zo dňa 2. októbra 2001, Martinez a ďalší/Parlament (T-222/99, T-327/99 a T-329/99, Zb. s. II-2823), ktorým sa domáha zrušenia uvedeného rozsudku, pričom druhým účastníkom konania je: Európsky parlament (zastúpený: G. Garzón Clariana, J. Schoo a H. Krück, splnomocnenými zástupcami), žalovaný v prvom stupni konania, Súdny dvor (veľký senát), v zložení: predseda V. Skouris, spravodajcovia P. Jann a C. W. A. Timmermans, predsedovia komôr A. Rosas, J.-P. Puissochet a J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, generálny advokát D. Ruiz-Jarabo Colomer, súdny tajomník M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 29. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo dňa 2. októbra 2001, Martinez a ďalší/Parlament (T-222/99, T-327/99 a T-329/99), sa zrušuje v rozsahu, v ktorom žalobu Front national vyhlasuje za prípustnú (vec T-327/99).

               2)

               Žaloba Front national, ktorou sa domáha zrušenia rozhodnutia Európskeho parlamentu zo dňa 14. septembra 1999, ktorá sa týka výkladu článku 29 odsek 1 jeho rokovacieho poriadku a ktorým bola so spätným účinkom rozpustená „Groupe technique des députés indépendants (TDI) – Groupe mixte“ (Technická skupina nezávislých poslancov (TDI) – Zmiešaná skupina), sa zamieta ako neprípustná.

               3)

               Z tohto dôvodu nie je treba rozhodnúť o odvolaní podanom Front national proti rozsudku uvedenom v bode 1 tohto výroku.

               4)

               Front national je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu ako v rámci konania o tejto právnej veci, tak i v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. ES. C 84 zo 6.4.2002.


title: Vec T-164/12: Žaloba podaná 10. apríla 2012 — Alstom a i./Komisia

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/32

         Žaloba podaná 10. apríla 2012 — Alstom a i./Komisia
   (Vec T-164/12)
   2012/C 165/54
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Alstom (Levallois Perret, Francúzsko), Alstom Holdings (Levallois Perret), Alstom Grid SAS (Paríž, Francúzsko) a Alstom Grid AG (Oberentfelden, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Derenne, advokát, N. Heaton, P. Chaplin a M. Farley, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 26. januára 2012 uvedené v listoch č. D/2012/006840 a č. D/2012/006863, ktorým sa High Court of England and Wales predkladajú niektoré dokumenty, ktoré žalobkyne (alebo ich právny predchodcovia) Komisii predložili v priebehu vyšetrovania, ktoré Komisia vedie vo veci COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom (Ú. v. EÚ 2008 C 5, s. 7) a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: predložiť dokumenty High Court of England and Wales:

                           —

                           je skutkovým omylom a má za následok šírenie informácií poskytnutých na účely získania zhovievavosti, ktoré sú uvedené v týchto dokumentoch, pričom ide o šírenie, ktoré predstavuje porušenie článku 4 ods. 3 ZEÚ v rozsahu, v akom poškodzuje záujmy Európskej únie, je v rozpore s jej fungovaním a zasahuje do jej nezávislosti najmä tým, že ohrozuje celkovú účinnosť programu zhovievavosti, ktorý Komisia zaviedla a ktorý má zásadný význam pri úlohe týkajúcej sa uplatňovania článku 101 ZFEÚ, ktorá je prináleží,

                           —

                           je v rozpore so všeobecnou zásadou práva byť vypočutý, a najmä s bodom 26 oznámenia o spolupráci (1), keďže Komisia nepožadovala súhlas dotknutých spoločností so šírením informácií, ktoré sú uvedené v týchto dokumentoch a ktoré tieto spoločnosti poskytli na účely získania zhovievavosti,

                           —

                           predstavuje nesplnenie povinnosti, ktorú článok 296 ZFEÚ ukladá Komisii, a to uviesť odôvodnenia svojich aktov v rozsahu, v akom Komisia implicitne zamietla, bez toho, aby to v predmetnom akte vysvetlila, námietky žalobkýň, ktoré tvrdili, že niektoré časti predmetných dokumentov obsahovali informácie poskytnuté na účely získania zhovievavosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: rozhodnutie musí byť zrušené:

                           —

                           pretože poskytnutie dôverných informácií nachádzajúcich sa v dokumentoch High Court of England and Wales na účely toho, aby mohli byť použité v anglickom konaní, nemôže byť odôvodnené na základe článku 4 ods. 3 ZEÚ, keďže šírenie podobných informácií odrádza podniky od toho, aby v budúcnosti pomáhali pri vyšetrovaniach Komisie, a tým zasahuje do schopnosti Komisie uplatňovať súťažné právo,

                           —

                           pretože poskytnutie dôverných informácií nachádzajúcich sa v dokumentoch High Court of England and Wales napriek tomu, že tento súd Komisiu výslovne upozornil na svoj zámer poskytnúť tieto informácie tretím osobám, ktoré sú súčasťou uzavretého kruhu dôvernosti, je nezlučiteľné s bodom 25 oznámenia o spolupráci,

                           —

                           pretože ochrana zaručená kruhom dôvernosti v danom prípade nedosahuje úroveň požadovanú v článku 339 ZFEÚ a v bode 25 oznámenia o spolupráci, a keďže Komisia by si tým, že by poskytla predmetné dôverné informácie High Court of England and Wales, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto ustanovení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: predloženie predmetných dokumentov High Court je nezlučiteľné so zásadou proporcionality, keďže nie je vhodné ani potrebné predložiť dôverné znenie týchto dokumentov s ich prílohami High Court, pretože prílohy nie sú rozhodujúce na účely vyriešenia kľúčových otázok, ktoré musí preskúmať High Court, a keďže v rozsudku, ktorý vydal Všeobecný súd vo veci T-121/07, tento súd opomenul všetky odkazy na obsah týchto dokumentov.

      (1)  Oznámenie Komisie týkajúce sa spolupráce medzi Komisiou a vnútroštátnymi súdmi na účely uplatnenia článkov 81 a 82 Zmluvy o ES (neoficiálny preklad) (Ú. v. EÚ 2004 C 101, s. 54).


title: Vec C-413/10: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Prato — Taliansko) — trestné konanie proti Michele Pulignani, Alfonsovi Picariellovi, Biance Cilla, Andreovi Morettimu, Maurovi Bianconimu, Patriziovi Gorimu, Emiliovi Durantimu, Concette Zungri (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií — Udelenie 16300 dodatočných koncesií — Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti — Zásada právnej istoty — Ochrana držiteľov skorších koncesií — Vnútroštátna právna úprava — Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok — Prípustnosť — Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie — Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy — Prípustnosť)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/11

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Prato — Taliansko) — trestné konanie proti Michele Pulignani, Alfonsovi Picariellovi, Biance Cilla, Andreovi Morettimu, Maurovi Bianconimu, Patriziovi Gorimu, Emiliovi Durantimu, Concette Zungri
   (Vec C-413/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií - Udelenie 16 300 dodatočných koncesií - Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti - Zásada právnej istoty - Ochrana držiteľov skorších koncesií - Vnútroštátna právna úprava - Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok - Prípustnosť - Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie - Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy - Prípustnosť)
   2012/C 151/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Ordinario di Prato

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Michela Pulignani, Alfonso Picariello, Bianca Cilla, Andrea Moretti, Mauro Bianconi, Patrizio Gori, Emilio Duranti, Concetta Zungri

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Ordinario di Prato — Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Činnosť zberu stávok — Vnútroštátna právna úprava, ktorá túto činnosť podmieňuje získaním povolenia a licencie s ohľadom na verejnú bezpečnosť — Ochrana priznaná právnym subjektom, ktoré získali povolenia a licencie na základe konania o udelení, v ktorom boli protiprávne vylúčení iní prevádzkovatelia z rovnakého odvetvia — Súlad s článkami 43 ES a 49 ES

      Výrok

               1.

               Články 43 ES a 49 ES, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát, ktorý v rozpore s právom Únie vylúčil jeden druh prevádzkovateľov z udeľovania koncesií na výkon podnikateľskej činnosti a snaží sa napraviť toto porušenie zavedením výberových konaní na veľký počet nových koncesií, chránil obchodné postavenie nadobudnuté existujúcimi prevádzkovateľmi stanovením najmä minimálnych vzdialeností medzi zariadeniami nových koncesionárov a zariadeniami existujúcich prevádzkovateľov.

               2.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za výkon organizovanej činnosti zberu stávok bez koncesie alebo bez povolenia od polície uplatňovali sankcie na osoby spojené s prevádzkovateľom, ktorý bol vylúčený z verejného obstarávania v rozpore s právom Únie, aj po novom verejnom obstarávaní určenom na nápravu tohto porušenia práva Únie, pokiaľ toto verejné obstarávanie a následné udelenie nových koncesií v skutočnosti nenapravilo protiprávne vylúčenie uvedeného prevádzkovateľa zo skoršieho verejného obstarávania.

               3.

               Z článkov 43 ES a 49 ES, zo zásady rovnosti zaobchádzania, z povinnosti transparentnosti, ako aj zo zásady právnej istoty vyplýva, že podmienky a podrobnosti verejného obstarávania, ako je to, o ktoré ide v konaní vo veci samej, a predovšetkým ustanovenia upravujúce skončenie platnosti koncesií udelených počas takéhoto verejného obstarávania, ako sú tie uvedené v článku 23 ods. 2 písm. a) a článku 23 ods. 3 návrhu dohody medzi autonómnou správou štátnych monopolov a vydražiteľom koncesie týkajúce sa hazardných hier spojených s inými podujatiami, ako sú konské dostihy, musia byť formulované jasne, presne a jednoznačne, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-88/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2017 – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Vyobrazenie mriežky umiestnenej na prednej časti motorového vozidla)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/40

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2017 – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Vyobrazenie mriežky umiestnenej na prednej časti motorového vozidla)
   (Vec T-88/15) (1)

   (2017/C 293/51)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec C-287/07: Žaloba podaná 14. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/17

         Žaloba podaná 14. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-287/07)
   (2007/C 211/33)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               1.

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 71 tejto smernice,
               subsidiárne:

                           určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neoznámilo Komisii všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 71 tejto smernice;

               2.

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/17/ES uplynula 31. januára 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19.


title: Vec T-179/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. júna 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MASTER SMOKY — Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu — Článok 126 rokovacieho poriadku“)

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. júna 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY)
   (Vec T-179/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MASTER SMOKY - Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu - Článok 126 rokovacieho poriadku“))
   (2017/C 269/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: L’Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Guinot (Paríž) (v zastúpení: A. Sion, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 (vec R 2905/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Guinot a L’Oréal

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               L’Oréal je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec F-42/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. decembra 2007 – Sundholm/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Posúdenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie rok 2004 — Ciele a kritériá hodnotenia — Náhrada škody)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/53

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. decembra 2007 – Sundholm/Komisia
   (Vec F-42/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Posúdenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie rok 2004 - Ciele a kritériá hodnotenia - Náhrada škody)
   (2008/C 22/101)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Asa Sundholm (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobkyne za obdobie roku 2004 a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Hodnotenie služobného postupu pani Sundholm vypracované za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2004 sa zrušuje.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006, s. 54.


title: Vec T-357/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. júna 2012 — Kraft Foods Schweiz/ÚHVT — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CORONA — Skoršie národné slovné ochranné známky KARUNA a KARŪNA — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júna 2012 — Kraft Foods Schweiz/ÚHVT — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)
   (Vec T-357/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CORONA - Skoršie národné slovné ochranné známky KARUNA a KARŪNA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009)
   2012/C 227/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Péters a T. de Haan, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Compañía Nacional de Chocolates, SA (Medellín, Kolumbia) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. júna 2010 (vec R 696/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Kraft Foods Schweiz Holding GmbH a Compañía Nacional de Chocolates, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kraft Foods Schweiz Holding GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-301/13: Žaloba podaná 28. mája 2013 — Nordex Holding/ÚHVT — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/17

         Žaloba podaná 28. mája 2013 — Nordex Holding/ÚHVT — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)
   (Vec T-301/13)
   2013/C 215/25
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nordex Holding A/S (Dronninglund, Dánsko) (v zastúpení: M. Kleis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fontana Food AB (Tyresö, Švédsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 1. marca 2013 vo veci R 2604/2011-1,

               —

               zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia č. 4892 C z 21. októbra 2011, ktoré bolo prijaté pre prijatím napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE“ — prihláška ochrannej známka Spoločenstva č. 3600285.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti sa zakladá na dôvodoch uvedených v článku 53 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhlásenie spornej ochrannej známky za sčasti neplatnú.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec F-23/13: Žaloba podaná 20. marca 2013 — ZZ a i./Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/55

         Žaloba podaná 20. marca 2013 — ZZ a i./Komisia
   (Vec F-23/13)
   2013/C 156/102
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o prevode konečného výpočtu odpracovaných rokov pre prevod dôchodkových práv žalobcov do systému dôchodkového zabezpečenia Únie podľa nových všeobecných vykonávacích pravidiel týkajúcich sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia o prevode ich dôchodkových práv nadobudnutých pred vznikom služobného pomeru na Komisii,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutia o zamietnutí ich sťažností týkajúcich sa uplatňovania všeobecných vykonávacích pravidiel a poistno-matematických sadzieb platných v čase ich žiadosti o prevod ich dôchodkových práv,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-362/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 25. júla 2014 – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 25. júla 2014 – Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner
   (Vec C-362/14)
   2014/C 351/06
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Maximillian Schrems

      Žalovaný: Data Protection Commissioner

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pri konaní o sťažnosti predloženej nezávislému úradu, ktorý má podľa zákona úlohu dohliadať a vynucovať uplatňovanie právnych predpisov v oblasti ochrany údajov, ktorá sa týka toho, že osobné údaje sa prenášajú do tretej krajiny (v tomto prípade Spojených štátov amerických), ktorej zákony a prax údajne neposkytujú dostatočnú ochranu dotknutej osobe, je tento úrad absolútne viazaný zistením Únie uvedeným v rozhodnutí Komisie z 26. júla 2000 (2000/520/ES (1)), ktoré znie v opačnom zmysle, a to vzhľadom na články 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie (2000/C 364/01 (2)) a ustanovenie článku 25 ods. 6 smernice 95/46/ES (3)?

               2.

               Alebo subsidiárne môže a/alebo musí tento úrad viesť vlastné vyšetrovanie v tejto veci vzhľadom na vývoj skutkových okolností, ku ktorému došlo odvtedy, ako bolo rozhodnutie Komisie prvýkrát uverejnené?

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 26. júla 2000 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranosti ochrany poskytovanej zásadami „bezpečného prístavu“ a súvisiacimi často kladenými otázkami vydanými Ministerstvom obchodu USA (oznámené pod číslom dokumentu C(2000) 2441) (Ú. v. ES L 215, s. 7; Mim. vyd. 16/001, s. 119).

      (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 391).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).


title: Vec T-335/05: Žaloba podaná  5. septembra 2005  – Sorensen/Komisia

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/26

         Žaloba podaná 5. septembra 2005 – Sorensen/Komisia
   (Vec T-335/05)
   (2005/C 296/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Susanne Sorensen (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie o menovaní žalobkyne na miesto asistentky v časti, v ktorej určuje jej zaradenie do platovej triedy B*3 platový stupeň 2,

               —

               zrušiť rozhodnutie o zrušení všetkých bodov tvoriacich „balíček“ žalobkyne,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, úradníčka Komisie, bola pôvodne zaradená do platovej triedy C2. Ako úspešný uchádzač externého výberového konania COM/B/1/02 (úroveň B5/B4) bola menovaná napadnutým rozhodnutím z 5. augusta 2005 do platovej triedy B*3 platový stupeň 2. Na podporu svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že bolo porušené oznámenie o výberovom konaní, ako aj oznámenie o voľnom mieste, pretože obe predpokladali zaradenie do platovej triedy B5 alebo B4. V rovnakej súvislosti sa dovoláva aj porušenia článkov 4, 5, 29 a 31 Služobného poriadku. Žalobkyňa sa takisto dovoláva porušenia zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, opierajúc sa o skutočnosť že niektorí úspešní uchádzači toho istého výberového konania boli pred 1. májom 2004 (dátum nadobudnutia účinnosti zmien a doplnení do Služobného poriadku) nominovaní do platových tried B5 alebo B4, platových tried zodpovedajúcich podľa nového označovania platovým triedam B*5 alebo B*6. Okrem iného zastáva názor, že boli rovnako porušené zásady očakávania služobného postupu a ochrany legitímnej dôvery, pretože legitímne očakávala, že bude nominovaná do platovej triedy B*5 alebo B*6. V rovnakej súvislosti tvrdí, že článok 12 prílohy XIII Služobného poriadku je nezákonný, pretože porušuje tiež zásadu právnej istoty.


title: Vec T-257/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  26. februára 2015 – Pangyrus/ÚHVT – RSVP Design (COLOURBLIND) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva COLOURBLIND — Slovné označenie COLOURBLIND — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia zlého úmyslu — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nepoužívanie označenia, ktoré má väčší ako iba miestny dosah, v obchodnom styku — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 a článok 53 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2015 – Pangyrus/ÚHVT – RSVP Design (COLOURBLIND)
   (Vec T-257/11) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva COLOURBLIND - Slovné označenie COLOURBLIND - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia zlého úmyslu - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nepoužívanie označenia, ktoré má väčší ako iba miestny dosah, v obchodnom styku - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 a článok 53 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 118/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pangyrus Ltd (York, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Clubb, solicitor, a M. Lindsay, QC)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: RSVP Design Ltd (Brookfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne M. Blair, neskôr J. MacKenzie, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. marca 2011 (vec R 751/2009-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Pangyrus Ltd a RSVP Design Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pangyrus Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


20150731061617122015/C 270/433052015TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150605343522Vec T-305/15: Žaloba podaná 5. júna 2015 – Airdata/Komisia
 ---documentbreak--- C2702015SK3420120150605SK0043342352Žaloba podaná 5. júna 2015 – Airdata/Komisia
   (Vec T-305/15)2015/C 270/43Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Airdata AG (Leifelden-Echterdingen, Nemecko) (v zastúpení: E. Niitväli a M. Reysen, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie C(2014) 4443 final z 2. júla 2014 uverejnené 13. marca 2015 prijaté vo veci M.7018 Telefonica Deutschland/E-Plus podľa článku 8 ods. 2 nariadenia (ES) č. 139/2004 (
                  1
               ), a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s podstatnou procesnou povinnosťou tak, ako je definovaná v článku 296 ods. 2 ZFEÚ, pretože Komisia neuviedla primerané odôvodnenie prijatého opatrenia.

                     —

                     Komisia neuviedla dostatočne jasné a zrozumiteľné odôvodnenie svojho rozhodnutia prijať niektoré záväzky, ktorých cieľom bolo odstrániť závažné problémy v oblasti hospodárskej súťaže, ktoré zistila v rámci vyšetrovania kontroly koncentrácií. V rozhodnutí sa najmä neuvádza odôvodnenie posúdenia Komisie, v zmysle ktorého by bola tretia osoba oprávnená z týchto záväzkov s predmetnými aktívami konkurencieschopná.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila svoju povinnosť riadne uplatniť právne predpisy, pretože jej rozhodnutie vychádza zo zjavne nesprávneho uplatnenia ustanovení práva EÚ v oblasti kontroly koncentrácií.

                     —

                     Niektoré časti záväzkov sa s najväčšou pravdepodobnosťou neuplatnia a niektoré časti si len zachovajú stav status quo ante, avšak neprispejú k zvýšeniu intenzity hospodárskej súťaže. Zvyšné časti nie sú dostatočné na to, aby odstránili závažné narušenie hospodárskej súťaže vyvolané dotknutou transakciou.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Spojené veci T-5/08 až T-7/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. marca 2010 — Nestlé/ÚHVT — Master Beverage Industries (Golden Eagle a Golden Eagle Deluxe) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazových ochranných známok Spoločenstva Golden Eagle a Golden Eagle Deluxe — Skoršie medzinárodné a národné obrazové ochranné známky vyobrazujúce hrnček a kávové zrnká — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)“ ]

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2010 — Nestlé/ÚHVT — Master Beverage Industries (Golden Eagle a Golden Eagle Deluxe)
   (Spojené veci T-5/08 až T-7/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazových ochranných známok Spoločenstva Golden Eagle a Golden Eagle Deluxe - Skoršie medzinárodné a národné obrazové ochranné známky vyobrazujúce hrnček a kávové zrnká - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 134/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapur, Singapur) (v zastúpení: N. Clarembeaux, D. Vervaet a P. Maeyaert, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloby proti trom rozhodnutiam druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. októbra 2007 (veci R 563/2006-2, R 568/2006-2 a R 1312/2006-2), týkajúcim sa námietkových konaní medzi spoločnosťami Société des produits Nestlé SA a Master Beverage Industries Pte Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 1. októbra 2007 (veci R 563/2006-2, R 568/2006-2 a R 1312/2006-2) sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloby zamietajú.

               3.

               ÚHVT a Master Beverage Industries Pte Ltd znášajú okrem svojich vlastných trov konania, trovy konania Société des produits Nestlé SA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec C-327/06: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  1. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/14/ES — Stanovenie všeobecného rámca pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/14

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-327/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/14/ES - Stanovenie všeobecného rámca pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2007/C 95/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca, a M. Massella Ducci Teri, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve – Spoločné vyhlásenie Európskeho parlamentu, Rady a Komisie o zastúpení zamestnancov (Ú. v. ES L 80, s. 29; Mim. vyd. 05/004, s. 219)
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006.


title: Vec C-156/05: Žaloba podaná dňa 5. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/18

         Žaloba podaná dňa 5. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-156/05)
   (2005/C 132/34)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Eleni Tserepa-Lacombe a Nicola Yerrell, členky právneho servisu Komisie, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 5. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Helénska republika tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES z 22. júna 2000, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/104/ES o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, a ktorá sa vzťahuje na sektory a činnosti vylúčené z uvedenej smernice (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               2)

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. augusta 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 195, 1.8.2000, s. 41.


title: Vec T-201/16: Žaloba podaná 2. mája 2016 – Soudal/Komisia

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/27

         Žaloba podaná 2. mája 2016 – Soudal/Komisia
   (Vec T-201/16)
   (2016/C 232/36)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Soudal NV (Turnhout, Belgicko) (v zastúpení: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet a F. Verhaegen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa režimu zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ktoré jej Belgické kráľovstvo oznámilo 23. februára 2016,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 ods. 1 písm. d) nariadenia 2015/1589 (1), článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 296 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne považuje sporné opatrenie za schému pomoci.

                           —

                           Komisia porušila článok 1 ods. 1 písm. d) nariadenia 2015/1589 a článok 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že sporné opatrenie nesprávne považuje za schému pomoci. Spornú pomoc nemožno poskytnúť výlučne na základe článku 185 ods. 2 písm. b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (zákon o dani z príjmov z roku 1992), ale sú potrebné ďalšie vykonávacie opatrenia na uplatnenie tohto ustanovenia.

                           —

                           Komisia porušila článok 296 ZFEÚ, pretože jej odôvodnenie je rozporné. Rozpor spočíva v skutočnosti, že Komisia nevysvetlila, z akého dôvodu pri preskúmaní kritéria selektivity vychádzala z toho, že predchádzajúce rozhodnutia nevyplývajú priamo z článku 185 ods. 2 písm. b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992, zatiaľ čo sa pri preskúmaní existencie schémy pomoci domnievala, že uvedené opatrenie si nevyžaduje žiadne ďalšie vykonávacie opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne posúdila existenciu výhody a neuplatnila zásadu súkromného investora.

                           —

                           Komisia nepreskúmala, či sporné opatrenie pomoci skutočne vedie k poskytnutiu výhody v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ pre zvýhodnené podniky. Táto požiadavka je však podstatnou požiadavkou štátnej pomoci, takže ju Komisia musí preskúmať pred tým, než konštatuje existenciu štátnej pomoci, pretože v opačnom prípade sa dopustí porušenia povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ.

                           —

                           Belgické kráľovstvo tým, že žalobkyni vydalo sporné predchádzajúce rozhodnutie, konalo ako čistý účastník hospodárskej súťaže v trhovom hospodárstve. Belgické kráľovstvo investovalo do žalobkyne peňažnú sumu tak, že jej poskytlo daňové úľavy, v súvislosti s ktorými môže na základe podmienok uložených žalobkyni očakávať, že z ekonomického hľadiska docieli atraktívne výnosy. Vzhľadom na to, že zásada súkromného investora nepredstavuje výnimku, ktorú by Komisia musela uplatniť iba na návrh dotknutého členského štátu, Komisia porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a svoju povinnosť odôvodnenia vyplývajúcu z článku 296 ZFEÚ tým, že nepreskúmala, či bola dodržaná zásada súkromného investora.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne posúdila otázku selektívnej povahy sporného opatrenia.

                           —

                           Článok 185 ods. písm. b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 a z neho vyplývajúci systém oslobodenia nadmerného zisku od dane je prístupný všetkým podnikom, ktoré sa nachádzajú v porovnateľnej faktickej a právnej situácii a vykonávajú ekonomické činnosti, na ktoré sa vzťahuje sporné opatrenia. Sporné opatrenie sa teda neobmedzuje na určité podniky, ktoré možno definovať na základe špecifických znakov, a preto nie je selektívne v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že konštatovala, že oslobodenie nadmerného zisku od dane nie je súčasťou referenčného systému. Oslobodenie nadmerného zisku od dane na základe synergie a výhod vyplývajúcich z objemu uplatnením zásady zvyčajných trhových podmienok je kľúčovou súčasťou opatrení, ktoré určujú celú sumu zdaniteľného príjmu, a nemožno ho teda považovať za odklon od referenčného systému, ktorý vedie k selektivite.

                           —

                           Komisia nepreukázala, že Belgische Rulingcommissie (rozhodovacie grémium) nesprávne uplatnilo zásadu zvyčajných trhových podmienok pri uplatnení článku 185 ods. 2 písm. b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992. Argumentácia Komisie nie je koherentná; síce sa zohľadnili dôležité skutočnosti, tieto si však odporujú resp. nevykazujú požadovanú koherenciu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že povinnosť vyžadovať vrátenie porušuje zásadu právnej istoty.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-405/07 P: Odvolanie podané 3. septembra 2007 : Holandské kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z  27. júna 2007 vo veci T-182/06, Holandské kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/33

         Odvolanie podané 3. septembra 2007: Holandské kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 27. júna 2007 vo veci T-182/06, Holandské kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-405/07 P)
   (2007/C 269/57)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: D. J. M. de Grave a C. M. Wissels, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vrátiť vec na rozhodnutie o ostatných žalobných dôvodoch Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody.
   Svojim prvým odvolacím dôvodom žalobca uvádza, že Súd prvého stupňa nesprávne vyložil povinnosť starostlivosti a povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 ES, keď prijal záver, že Komisia neporušila tieto povinnosti v prípade, ak relevantné informácie predložené dotknutým členským štátom pred napadnutým rozhodnutím (1), boli v tomto rozhodnutí bez osobitných dôvodov ponechané mimo zreteľa.
   Druhým odvolacím dôvodom odvolateľ uvádza, že Súd prvého stupňa uplatnil nesprávne právne kritériá, keď v kontexte skúmania existencie špecifického problému v zmysle článku 95 ods. 5 ES rozhodol, že:

               i)

               existencia špecifického problému vzhľadom na kvalitu ovzdušia musí byť skúmaná výlučne na základe kritérií smernice 1999/30/ES (2), bez toho, aby nemožnosť členského štátu prijať opatrenia určené na predchádzanie cezhraničného znečistenia a kritériá ako vysoká hustota obyvateľstva, intenzita premávky motorových vozidiel v mnohých oblastiach a osídlenie obytných oblastí pozdĺž dopravných komunikácií mohli byť v tejto súvislosti relevantnými a

               ii)

               nie je možné hovoriť o špecifickom probléme, vo vyššie uvedenom zmysle, ak veľmi malý počet členských štátov tiež čelí problému v súvislosti s kvalitou ovzdušia.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2006/372/ES z 3. mája 2006 týkajúce sa návrhu vnútroštátnych ustanovení, o ktorých informovalo Holandské kráľovstvo podľa článku 95 ods. 5 Zmluvy o ES, stanovujúcich limitné hodnoty emisií tuhých častíc z vozidiel so vznetovými motormi (Ú. v. EÚ L 142, s. 16).

      (2)  Smernica Rady 1999/30/ES z 22. apríla 1999 o limitných hodnotách oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, tuhých znečisťujúcich látok a olova v okolitom ovzduší (Ú. v. ES L 163, s. 41; Mim. vyd. 15/004, s. 164).


title: Vec T-410/06: Žaloba podaná 21. decembra 2006 – Foshan City Nanhai Golden Step Industrial/Rada

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/40

         Žaloba podaná 21. decembra 2006 – Foshan City Nanhai Golden Step Industrial/Rada
   (Vec T-410/06)
   (2007/C 42/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd (Hong Kong, Čína) (v zastúpení: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, a K. Beal, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 v časti, v ktorej sa týka žalobcu,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov tohto konania vynaložených žalobcom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prostredníctvom tejto žaloby žalobca navrhuje, aby sa na základe článku 230 ES zrušilo napadnuté nariadenie v rozsahu, v ktorom ukladá konečné antidumpingové clá na jeho vývozy do Európskej únie.
   Na podporu svojich návrhov uvádza žalobca štyri žalobné dôvody:

               —

               Žalobca tvrdí, že pri výpočte ziskového rozpätia slúžiaceho pre určenie vytvorenej hodnoty na účely stanovenia normálnej hodnoty došlo k zjavnému omylu a/alebo porušeniu jeho práv na obranu.

               —

               Navyše žalobca namieta, že Komisia údajne porušila požiadavky stanovené článkom 3 Základného nariadenia a/alebo sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezohľadnila relevantné informácie týkajúce sa štruktúry trhu a najmä dôležitej úlohy, ktorú zohrávajú nezávislí sprostredkovatelia pri dodávkach výrobkov vyrobených žalobcom.

               —

               Komisia podľa žalobcu taktiež porušila článok 20 Základného nariadenia a/alebo podstatné formálne náležitosti a/alebo jeho práva na obranu tým, že ho riadne neoboznámila s podstatnou zmenou konečných opatrení ňou navrhnutých v období od 7. júla do 28. júla 2006.

               —

               Nakoniec žalobca namieta proti tomu, že v napadnutom nariadení došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu v súvislosti s rozsahom a dĺžkou trvania ujmy, na základe čoho došlo k odôvodneniu stanovenia vecnej ujmy a uloženiu cla žalobcovi.


title: Vec F-158/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z  25. septembra 2013 — Marqués/Komisia (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Prijímanie — Výzva na vyjadrenie záujmu EPSO/CAST/02/2010 — Podmienky prijímania — Príslušná odborná prax — Zamietnutie návrhu na prijatie)

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/51

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 25. septembra 2013 — Marqués/Komisia
   (Vec F-158/12) (1)

   (Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Prijímanie - Výzva na vyjadrenie záujmu EPSO/CAST/02/2010 - Podmienky prijímania - Príslušná odborná prax - Zamietnutie návrhu na prijatie)
   2013/C 325/81
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Éric Marques (Ennery, Francúzsko) (v zastúpení: A. Salerno a B. Cortese, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia zamietajúceho návrh na prijatie žalobcu do pracovného pomeru ako zmluvného zamestnanca vo funkčnej skupine III, ktorý bol vypracovaný Úradom pre infraštruktúru a logistiku v Luxemburgu, a návrh na náhradu vzniknutej majetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie zo 6. marca 2012 zamietajúce prijatie pána Marquesa do pracovného pomeru ako zmluvného zamestnanca vo funkčnej skupine III sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania pána Marquesa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013, s. 30.


title: Vec C-320/05 P: Odvolanie podané 22. augusta 2005: Fred Olsen, S.A. proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá rozšírená komora) z 15. júna 2005 vo veci T-17/02, Fred Olsen, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú podporuje Španielske kráľovstvo

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/14

         Odvolanie podané 22. augusta 2005: Fred Olsen, S.A. proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá rozšírená komora) z 15. júna 2005 vo veci T-17/02, Fred Olsen, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú podporuje Španielske kráľovstvo
   (Vec C-320/05 P)
   (2005/C 271/27)
   Jazyk konania: španielčina
   Fred Olsen, S.A. podal 22. augusta 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá rozšírená komora) z 15. júna 2005 vo veci T-17/02, Fred Olsen, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú podporuje Španielske kráľovstvo. Odvolateľa zastupuje R. Marín Correa, abogado.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil neplatnosť napadnutého rozsudku z dôvodu porušenia práva odvolateľa na vykonanie relevantných dôkazov na jeho obranu, alebo;

               2.

               subsidiárne zrušil napadnutý rozsudok a vyhlásil nový rozsudok, ktorým zruší rozhodnutie Komisie z 25. júla 2001 (1) týkajúce sa štátnej pomoci NN 48/2001 v zmysle návrhu v žalobe podanej Fred Olsen, S. A;

               3.

               v ďalšom rozhodol tak, ako to vyžadujú právne predpisy, najmä o uložení povinnosti Komisii Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania na prvom stupni.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolateľ v prvom rade tvrdí, že bolo porušené právo na vykonanie relevantných dôkazov na obhajobu, ktoré je súčasťou práva na spravodlivé konanie chráneného článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, a tiež že došlo k právnemu omylu v posúdení vykonaných dôkazov.
               Odvolateľ tvrdí, že toto právo bolo porušené tým, že boli zamietnuté návrhy rôznych listinných dôkazov, zásadných pre odôvodnenie žaloby o neplatnosť, ktorá bola, pokiaľ ide o jej hlavné dôvody, zamietnutá práve preto, že tieto neboli preukázané alebo dôvodné. Takisto tvrdí, že Súd prvého stupňa skreslil alebo neuznal dôkazné prostriedky, ktoré mali pre odôvodnenie žaloby zásadný význam.

               2.

               Odvolateľ ďalej tvrdí, že bol porušený článok 235 Zmluvy ES tým, že napadnuté rozhodnutie nebolo vo svojich podstatných aspektoch dostatočne odôvodnené. Bolo tomu tak predovšetkým vo vzťahu k základnej otázke nastolenej v sťažnostiach, ktoré viedli k uvedenému rozhodnutiu o nedostatku zmluvnej základne platieb uhradených Transmediterránea na náhradu výdavkov na reštrukturalizáciu personálu.

               3.

               V treťom odvolacom dôvode sa uvádza porušenie článku 88 ES a článku 19 nariadenia 659/1999. Vychádza sa v ňom z toho, že príslušné opatrenia obsiahnuté v rozhodnutí Komisie z 3. decembra 1997, ktoré sa týkalo zmluvy o poskytovaní služieb námorných spojení medzi Transmediterránea a Španielskym kráľovstvom v roku 1978, spočívali v zrušení režimu pomoci obsiahnutého v tejto zmluve a zakazovali predĺženie jeho platnosti vo vzťahu k medziostrovným spojeniam Kanárskych ostrovov.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod vyplýva z porušenia článku 86 ods. 2 Zmluvy ES a zároveň článku 173 Zmluvy tým, že Súd prvého stupňa prekročil svoju právomoc kontrolného orgánu, keď rozhodol o žalobe o neplatnosť a potvrdil platnosť napadnutého rozhodnutia. Odvolateľ tiež poukazuje na porušenie článku 263 Zmluvy.
               Súd prvého stupňa totiž tým, že v napadnutom rozsudku potvrdil platnosť určitých náhrad za plnenie údajných záväzkov verejnej služby, nielenže porušil článok 86 ods. 2 Zmluvy a judikatúru, ktorá ho vykladá (keďže neboli splnené podmienky, ktoré toto ustanovenie vyžaduje pre platnosť platieb), ale navyše prekročil svoju právomoc tým, že svoje rozhodnutie založil na iných dôvodoch, než boli uvedené v rozhodnutí Komisie, a ktoré sa vzhľadom na predložené tvrdenia a vykonané dôkazy ukázali byť neisté.

      (1)  Ú. v. ES C 96, 2002, s. 4