title: Vec C-449/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 13. júna 2019 – WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 13. júna 2019 – WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen
      (Vec C-449/19)
      (2019/C 348/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: WEG Tevesstraße

         Žalovaný: Finanzamt Villingen-Schwenningen

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, podľa ktorej je dodávka tepla, ktorú spoločenstvá vlastníkov bytov zabezpečujú pre vlastníkov bytov, oslobodená od dane?

         (1)  Ú. v. L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-465/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Straubing (Nemecko) 19. júna 2019 – B & L Elektrogeräte GmbH/GC

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Straubing (Nemecko) 19. júna 2019 – B & L Elektrogeräte GmbH/GC
      (Vec C-465/19)
      (2019/C 348/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Straubing

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: B & L Elektrogeräte GmbH

         Žalovaný: GC

         Prejudiciálna otázka

      Ide o zmluvu uzatvorenú mimo prevádzkových priestorov v zmysle článku 2 bodu 8 písm. c) smernice 2011/83/EÚ (1) s dôsledkom vzniku práva na odstúpenie od zmluvy podľa článku 9 smernice, ak obchodník, ktorý sa nachádza na veľtrhu v predajnom stánku, respektíve pred predajným stánkom považovaným v zmysle článku 2 bodu 9 smernice za prevádzkový priestor, osloví spotrebiteľa, ktorý stojí vo veľtržnej hale v uličke pred predajným stánkom bez toho, aby s obchodníkom komunikoval a následne dôjde k uzatvoreniu zmluvy v predajnom stánku?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64).


title: Vec C-471/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hoof (Belgicko) 20. júna 2019 – Middlegate Europe NV/Ministerraad

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hoof (Belgicko) 20. júna 2019 – Middlegate Europe NV/Ministerraad
      (Vec C-471/19)
      (2019/C 348/04)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Grondwettelijk Hoof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Middlegate Europe NV

         Žalovaný: Ministerraad

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 49 ZFEÚ, prípadne v spojení s článkom 56 ZFEÚ, článkami 15 a 16 Charty základných práv Európskej únie a so zásadou rovnakého zaobchádzania, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá osobám alebo podnikom, ktoré chcú vykonávať v belgickej prístavnej oblasti práce v prístave podľa zákona z roku 1972, vrátane činností, ktoré nesúvisia s nakladaním a vykladaním lodí v prísnom zmysle slova, ukladá povinnosť využívať na takéto účely výlučne prístavných pracovníkov, ktorým bolo vydané povolenie?

                  2.

                  Môže Grondwettelijk Hof (Ústavný súd) v prípade kladnej odpovede na prvú otázku dočasne zachovať účinky sporných článkov 1 a 2 zákona z roku 1972, aby tak zabránil vyvolaniu právnej neistoty a sociálnemu napätiu a zákonodarcovi poskytol možnosť uviesť tieto ustanovenia do súladu s povinnosťami vyplývajúcimi z práva Únie?


title: Vec C-491/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 26. júna 2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma/Szent Borbála Kórház

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 26. júna 2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma/Szent Borbála Kórház
      (Vec C-491/19)
      (2019/C 348/05)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Emberi Erőforrások Minisztériuma

         Žalovaný: Szent Borbála Kórház

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú orgány a sprostredkovateľské orgány členských štátov, ktoré sú príslušné viesť konanie o nezrovnalostiach v prvom alebo druhom stupni, v právnom vzťahu vzniknutom na základe dohody o grante, oprávnené priamo preskúmať v rámci svojho konania podľa nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 (1) z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (ďalej len „nariadenie“), najmä v rámci kontrolného mechanizmu upraveného v jeho článkoch 60, 70 a 98, každé porušenie, ktoré vedie alebo môže viesť k poškodeniu finančných záujmov Európskej únie, a v prípade potreby sú povinné uplatniť finančnú opravu?

                  2.

                  Zabezpečuje vnútroštátna procesná právna úprava alebo judikatúra, ktorá ju vykladá, ktorá v prípade dohody o grante umožňuje len zistiť porušenie tejto dohody spočívajúce v porušení právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania (nezrovnalosť), a podmieňuje uplatnenie akéhokoľvek občianskoprávneho nároku založeného na tomto porušení tým, aby rozhodcovská komisia alebo v konaní o žalobe podanej proti nálezu rozhodcovskej komisie súd právoplatne určil, že došlo k porušeniu právneho predpisu, dostatočne účinnú ochranu finančných záujmov Únie?

                  3.

                  Je súd, ktorý rozhoduje o občianskoprávnych nárokoch týkajúcich sa plnenia dohody o grante, oprávnený pri skúmaní porušenia dohody posúdiť nezrovnalosť vo verejnom obstarávaní, ak porušenie právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania predstavuje nezrovnalosť, ale konanie pred rozhodcovskou komisiou sa nezačalo?

         (1)  Ú. v. ES L 210, 2016, s. 25.


title: Vec C-507/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 3. júla 2019 – Spolková republika Nemecko/XT

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 3. júla 2019 – Spolková republika Nemecko/XT
      (Vec C-507/19)
      (2019/C 348/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Spolková republika Nemecko

         Odporca: XT

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa z územného hľadiska pri posudzovaní otázky, či UNRWA už viac neposkytuje Palestínčanovi bez štátneho občianstva v zmysle článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vety smernice 2011/95/EÚ (1) ochranu alebo pomoc, prihliadať len na príslušnú oblasť pôsobenia (pásmo Gazy, Jordánsko, Libanon, Sýria, oblasť západného Jordánska), kde mala osoba bez štátneho občianstva v čase, keď opustila územie mandátu UNRWA, svoj skutočný pobyt (v tomto konaní: Sýria) alebo sa zohľadnia aj ďalšie oblasti pôsobenia, ktoré patria do územia mandátu UNRWA?

                  2.

                  Ak sa nemá prihliadať len na oblasť pôsobenia v čase odchodu: majú sa aj naďalej a nezávisle od ďalších podmienok zohľadniť všetky oblasti pôsobenia, ktoré sú súčasťou územia mandátu? V prípade zápornej odpovede: majú sa zohľadniť ďalšie oblasti pôsobenia len v tom prípade, ak mala osoba bez štátneho občianstva k tejto oblasti pôsobenia významný (z územného hľadiska) vzťah? Vyžaduje sa pre takýto vzťah obvyklý pobyt, ktorý existoval v čase odchodu alebo v minulosti? Má sa prihliadnuť počas skúmania významného (z územného hľadiska) vzťahu aj na ďalšie okolnosti? V prípade kladnej odpovede: na aké? Je relevantné, či má osoba bez štátneho občianstva v čase opustenia územia mandátu UNRWA možnosť vstúpiť do rozhodnej oblasti pôsobnosti a či je takáto možnosť primeraná?

                  3.

                  Má osoba bez štátneho občianstva, ktorá opustí územie mandátu UNRWA z dôvodu, že sa v oblasti pôsobenia jej skutočného pobytu nachádza vo veľmi neistej osobnej situácii a UNRWA nemá možnosť jej v tejto oblasti zabezpečiť ochranu alebo poskytnúť pomoc, právo na ochranu smernice ipso facto v zmysle článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vety smernice 2011/95/EÚ aj vtedy, ak už v minulosti vstúpila do tejto oblasti pôsobenia, hoci sa v oblasti pôsobenia v mieste svojho predchádzajúceho pobytu nenachádzala vo veľmi neistej osobnej situácii a s ohľadom na pomery, ktoré existovali v čase jej presunu, nemohla počítať s tým, že jej bude v oblasti pôsobenia, do ktorej vstupuje, poskytnutá ochrana alebo pomoc UNRWA a že sa v blízkej budúcnosti bude môcť vrátiť do oblasti pôsobenia v mieste jej doterajšieho pobytu?

                  4.

                  Má sa pri posudzovaní otázky, či sa osobe bez štátneho občianstva neprizná postavenie utečenca ipso facto z dôvodu, že po opustení územia mandátu UNRWA zanikli podmienky upravené v článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vete smernice 2011/95/EÚ, prihliadať len na oblasť pôsobenia v mieste posledného obvyklého pobytu? V prípade zápornej odpovede: majú sa obdobne zohľadniť aj oblasti, z ktorých sa má podľa bodu 2 [článku 1 písm. A Ženevského dohovoru o utečencoch] vychádzať v okamihu odchodu? V prípade zápornej odpovede: na základe akých kritérií sa majú určiť oblasti, na ktoré sa má prihliadať v okamihu rozhodnutia o žiadosti? Vyžaduje sa pre zánik podmienok upravených v článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vety smernice 2011/95/EÚ, aby boli (štátne alebo kvázi štátne) orgány v príslušnej oblasti pôsobenia ochotné prijať (späť) dotknutú osobu bez štátneho občianstva?

                  5.

                  Ak sa v súvislosti so splnením alebo zánikom podmienok upravených v článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vete smernice 2011/95/EÚ vychádza z oblasti pôsobenia v mieste (posledného) obvyklého pobytu: aké kritériá sú relevantné pre vznik obvyklého pobytu? Vyžaduje sa oprávnený pobyt, ktorý bol povolený štátom pobytu? V prípade zápornej odpovede: vyžaduje sa prinajmenšom, aby príslušné orgány v oblasti pôsobenia vedome strpeli pobyt osoby bez štátnej príslušnosti? V prípade kladnej odpovede: musia mať zodpovedné orgány konkrétnu vedomosť o prítomnosti jednotlivej osoby bez štátneho občianstva alebo stačí, aby vedome strpeli pobyt tejto osoby ako člena väčšej skupiny osôb? V prípade zápornej odpovede: postačuje aj dlhšie trvajúci skutočný pobyt?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


title: Vec C-529/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Potsdam (Nemecko) 11. júla 2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Potsdam (Nemecko) 11. júla 2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML
      (Vec C-529/19)
      (2019/C 348/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Potsdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Žalovaná: ML

         Prejudiciálna otázka

      Je právo na odstúpenie od zmluvy podľa článku 16 písm. c) smernice o právach spotrebiteľov (1) vylúčené aj vtedy, ak sa tovar síce vyrobí podľa špecifikácie spotrebiteľa, predávajúci však ešte nezačal s výrobou a prispôsobenie u samotného spotrebiteľa by uskutočnil sám, nie prostredníctvom tretej osoby? Záleží na tom, či by sa tovar dal znova uviesť do stavu pred individuálnym prispôsobením len nepatrnými nákladmi na demontáž, približne vo výške 5 percent hodnoty tovaru?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64).


title: Vec C-540/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 16. júla 2019 – WV/Landkreis Harburg

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 16. júla 2019 – WV/Landkreis Harburg
      (Vec C-540/19)
      (2019/C 348/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WV

         Žalovaný: Landkreis Harburg

         Prejudiciálna otázka

      Môže sa verejný orgán, ktorý osobe oprávnenej na výživné poskytoval dávky sociálnej pomoci podľa predpisov verejného práva, odvolávať na právomoc v mieste obvyklého pobytu osoby oprávnenej na výživné podľa článku 3 písm. b) nariadenia o vyživovacej povinnosti (1), ak voči osobe, ktorá má vyživovaciu povinnosť, uplatňuje ako regres civilnoprávny nárok oprávneného na výživné, ktorý naň prešiel zo zákona na základe toho, že oprávnenému poskytol sociálnu pomoc?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti (Ú. v. EÚ L 7, 2009, s. 1).


title: Vec C-546/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 16. júla 2019 – BZ/Westerwaldkreis

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 16. júla 2019 – BZ/Westerwaldkreis
      (Vec C-546/19)
      (2019/C 348/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: BZ

         Žalovaný: Westerwaldkreis

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Patrí zákaz vstupu, ktorý sa uloží štátnemu príslušníkovi tretej krajiny na účely „nesúvisiace s migráciou“, do pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (1), v každom prípade vtedy, keď členský štát nevyužil možnosť stanovenú v článku 2 ods. 2 písm. b) tejto smernice?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na otázku 1 písm. a): Nespadá taký zákaz vstupu pod smernicu 2008/115/ES ani vtedy, keď sa štátny príslušník tretej krajiny už nezávisle od rozhodnutia o vyhostení, ktoré bolo voči nemu vydané a na ktorom je založený zákaz vstupu, zdržiava na štátnom území neoprávnene, a teda v zásade patrí do pôsobnosti smernice?

                              c)

                              Patrí k zákazom vstupu vydaným na účely „nesúvisiace s migráciou“ zákaz vstupu, ktorý sa vydá v súvislosti s vyhostením nariadeným z dôvodov verejnej bezpečnosti a poriadku (v tomto prípade len z dôvodov všeobecnej prevencie s cieľom bojovať proti terorizmu)?

                  2.

                  V prípade, ak sa na otázku 1 odpovie v tom zmysle, že predmetný zákaz vstupu spadá do pôsobnosti smernice 2008/115/ES:

                              a)

                              Má zrušenie rozhodnutia o návrate (v tomto prípade hrozby odsunu) v správnom konaní za následok, že zákaz vstupu v zmysle článku 3 bodu 6 smernice 2008/115/ES nariadený súbežne s týmto rozhodnutím sa stane protiprávnym?

                              b)

                              Nastane tento právny následok aj vtedy, keď je rozhodnutie o vyhostení vydané v správnom konaní pred rozhodnutím o návrate právoplatné (keď nadobudlo právoplatnosť)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98.


title: Vec C-559/19: Žaloba podaná 22. júla 2019 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/8

      Žaloba podaná 22. júla 2019 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-559/19)
      (2019/C 348/10)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, E. Manhaeve a E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 1 písm. a) a bodom 2.1.2 prílohy V; z článku 5 v spojení s bodom 2.2 prílohy II; a z článku 11 ods. 1, článku 11 ods. 3 písm. a), c) a e) a článku 11 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (1) tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo zhoršovaniu stavu útvarov podzemnej vody v oblasti Doñana, nevykonalo dodatočné charakterizovanie tých útvarov, ktoré predstavujú riziko, pričom taktiež neurčil potrebné opatrenia a tým, že nezahrnul do programu opatrení Plan Hidrológico de la Demarcación Hidrográfica del Guadalquivir (Plán vodohospodárskeho manažmentu správneho územného povodia rieky Guadalquivir) primerané základné a doplnkové opatrenia.

                  —

                  určil, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (2) tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo zhoršeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré boli označené územia, ktorými sa v tejto veci zaoberá (ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana sever a západ a ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero e Montes de Moguer),

                  —

                  zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                     Nesplnenie povinností podľa článku 4 ods. 1 písm. b) smernice 2000/60/ES v spojení s článkom 1 písm. a) a bodom 2.1.2 prílohy V tej istej smernice

                  Článok 4 ods. 1 písm. b) smernice 2000/60/ES stanovuje členským štátom povinnosť zabrániť zhoršovaniu stavu všetkých útvarov podzemnej vody. Toto ustanovenie treba vykladať v spojení s článkom 1 písm. a) tej istej smernice, ktorý spresňuje environmentálne ciele, ktoré musia dosiahnuť členské štáty v súvislosti s podzemnými vodami, a s bodom 2.1.2 jej prílohy V, ktorý definuje dobrý kvantitatívny stav podzemných vôd. Komisia sa domnieva, že Španielske kráľovstvo neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo nadmernému využívaniu útvarov podzemných vôd v oblasti Doñana. Komisia dospela preto k záveru, že Spojené kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 písm. b) smernice 2000/60/ES v spojení s článkom 1 písm. a) a s bodom 2.1.2 prílohy V tej istej smernice.

                  2.

                     Nesplnenie povinností podľa článku 5 smernice 2000/60/ES v spojení s bodom 2.2 prílohy II tej istej smernice

                  Článok 5 smernice 2000/60/ES stanovuje postup, ktorý sa má vykonať v prípade správneho územia povodia, pričom ukladá v každom prípade povinnosť vykonať analýzu charakteristík správneho územia, preskúmania vplyvov ľudskej činnosti na stav povrchových a podzemných vôd a vykonania ekonomickej analýzy využívania vody. Ak sa po vykonaní pôvodnej analýzy charakteristík zistí, že útvar podzemnej vody predstavuje riziko, členské štáty musia podľa bodu 2.2 prílohy II smernice vykonať dopĺňajúcu charakterizáciu. Komisia sa domnieva, že Španielske kráľovstvo neuplatnilo správne článok 5 ods. 1 smernice 2000/60/ES v spojení s bodom 2.2 prílohy II tej istej smernice, keďže nevykonalo dopĺňajúcu charakterizáciu útvarov podzemnej vody v oblasti Doñana, ktoré predstavujú riziko, pričom taktiež neurčilo potrebné opatrenia. Komisia preto dospela k záveru, že Spojené kráľovstvo nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 smernice 2000/60/ES v spojení s bodom 2.2 prílohy II tej istej smernice.

                  3.

                     Nesplnenie článku 11 ods. 1, článku 11 ods. 3 písm. a), c) a e) a článku 11 ods. 4 smernice 2000/60/ES

                  Podľa článku 11 ods. 1 smernice 2000/60/ES každý členský štát „zabezpečí pre každé správne územie povodia alebo pre časť medzinárodného správneho územia povodia na svojom území zavedenie programu opatrení, so zreteľom na výsledky analýz požadovaných podľa článku 5, pre dosiahnutie cieľov stanovených podľa článku 4.“ Odsek 3 písm. a), c) a e) spresňuje niektoré zo základných opatrení, ktoré sa majú zahrnúť do uvedeného programu opatrení. Odsek 4 toho istého ustanovenia odkazuje na doplnkové opatrenia, ktorými sú opatrenia navrhnuté a zavedené dodatočne k základným opatreniam. Komisia sa domnieva, že Španielske kráľovstvo nezahrnulo do Plánu vodohospodárskeho manažmentu správneho územného povodia rieky Guadalquivir základné a doplnkové opatrenia, čím nesplnila svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11 ods. 1, článku 11 ods. 3 písm. a), c) a e) a článku 11 ods. 4 smernice 2000/60/ES.

                  4.

                     Nesplnenie článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice 92/43/EHS

                  Článok 6 ods. 2 smernice 92/43/EHS stanovuje na základe zásady prevencie povinnosť všeobecnej ochrany, podľa ktorej je potrebné zabrániť pri biotopoch a pri druhoch, pre ktoré boli označené územia, akémukoľvek zhoršeniu a narušeniu, ktoré môže mať značný dopad v rozpore s cieľmi smernice. Podľa článku 7 tej istej smernice sa táto povinnosť ochrany vzťahuje na územia klasifikované ako Zóny osobitnej ochrany pre vtáctvo (ZEPA) podľa smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (3). Komisia sa domnieva, že Španielske kráľovstvo porušilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice 92/43/EHS tým, že neprijalo primerané opatrenia na to, aby sa zabránilo zhoršeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré boli označené územia ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana sever a západ a ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero e Montes de Moguer.

         (1)  Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275.

         (2)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.

         (3)  Ú. v. ES 1979, L 103, s. 1; Mim. vyd 15/001, s. 98.


title: Vec C-609/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne (Francúzsko) 13. augusta 2019 – BNP Paribas Personal Finance SA/VE

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne (Francúzsko) 13. augusta 2019 – BNP Paribas Personal Finance SA/VE
      (Vec C-609/19)
      (2019/C 348/13)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal d’instance de Lagny-sur-Marne

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: BNP Paribas Personal Finance SA

         Žalovaný: VE

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa odsek 2 článku 4 smernice 93/13 (1) vykladať v tom zmysle, že zmluvné podmienky, ktoré stanovujú splácanie v pevne stanovených splátkach započítavaných prednostne na úroky a ktoré stanovujú predĺženie trvania zmluvy a zvýšenie úhrad na účely splatenia zostatku úverového účtu, pričom tento zostatok [môže] v dôsledku fluktuácií výmenného kurzu výrazne narásť, tvoria hlavný predmet úveru denominovaného v cudzej mene a splácaného v domácej mene bez možnosti ich individuálneho posúdenia?

                  2.

                  Má sa odsek 1 článku 3 smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že zmluvné podmienky, ktoré stanovujú platby v pevne stanovených splátkach započítavaných prednostne na úroky a ktoré stanovujú predĺženie trvania [zmluvy] a zvýšenie úhrad na účely splatenia zostatku úverového účtu, ktorý môže v dôsledku fluktuácií výmenného kurzu významne narásť, vytvárajú značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán, a to tým, že spotrebiteľa vystavujú neúmernému kurzovému riziku?

                  3.

                  Má sa článok 4 smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že jasnosť a zrozumiteľnosť podmienok zmluvy o úvere denominovanom v cudzej mene a splácanom v domácej mene sa má posúdiť so zreteľom na predpokladaný hospodársky kontext, v tomto prípade na dôsledky hospodárskych ťažkostí rokov 2007 až 2009 na fluktuácie výmenných kurzov, v čase uzatvorenia zmluvy, berúc do úvahy odborné znalosti a vedomosti podnikateľa s úvermi a jeho dobrú vieru?

                  4.

                  Má sa článok 4 smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že jasnosť a zrozumiteľnosť podmienok zmluvy o úvere denominovanom v cudzej mene a splácanom v domácej mene sa má posúdiť so zreteľom na informácie, ktoré spotrebiteľovi poskytol veriteľ disponujúci odbornými a podnikateľskými znalosťami, a to na informácie číselné, výlučne objektívne a abstraktné, ktoré nezohľadňujú hospodársky kontext, ktorý by mohol ovplyvniť fluktuácie výmenného kurzu?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/02, s. 288).


title: Vec C-623/19 P: Odvolanie podané 21. augusta 2019: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 28. júna 2019 vo veci T-64/18, Alfamicro/Komisia

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/13

      Odvolanie podané 21. augusta 2019: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 28. júna 2019 vo veci T-64/18, Alfamicro/Komisia
      (Vec C-623/19 P)
      (2019/C 348/14)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (v zastúpení: G. Gentil Anastácio a D. Pirra Xarepe, advogados, a M. Stock da Cunha, advogada estagiária)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vydaný vo veci T-64/18 (1),

                  —

                  zrušiť rozhodnutie Komisie C(2017) 8839 final z 13. decembra 2017,

                  —

                  zaviazať Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka poukazuje na to, že zmluvná pohľadávka vzniká na základe samotnej zmluvy. Preto, ak Komisia mohla vo svojej určovacej žalobe formulovať svoje nároky, a neurobila to, nemôže už po vydaní rozsudku vystaviť exekučné tituly týkajúce sa nezabezpečenej pohľadávky.
      Komisia zneužila svoju právomoc.
      Vo svojom deklaratórnom rozsudku (T-831/14) (2) sa Všeobecný súd vyjadril k pohľadávke Komisie vyplývajúcej z dohody o finančnej pomoci, a teda nie, ako to nesprávne tvrdí Všeobecný súd, k výdavkom nespôsobilým na poskytnutie týkajúcim sa obdobia kontroly auditu.
      Z výroku rozsudku o určovacej žalobe (T-831/14) nevyplýva žiadne obmedzenie, tak pokiaľ ide o pohľadávku, ako ani pokiaľ ide o obdobie, alebo výdavky.
      Jedinému záväzku – pohľadávke podľa dohody o finančnej pomoci – zodpovedá jediný exekučný titul.
      Nemalo by žiaden zmysel, ak by Všeobecný súd definitívne určil pohľadávku a veriteľ by potom tvrdil, že výpočet napokon nezahŕňal všetky sumy.
      Odvolateľka uvádza, že od okamihu podania určovacej žaloby pre zmluvnú pohľadávku Únie je Komisii zabránené vydať exekučné tituly bez odkazu na rozsudok Všeobecného súdu.
      Pokiaľ predmetom určovacej žaloby je zmluvná pohľadávka Komisie voči dlžníkovi, právomoc Všeobecného súdu určiť pohľadávku vylučuje právomoc Komisie vydávať tituly, ktoré idú nad rámec rozsudku.

         (1)  EU:T:2019:453.

         (2)  Pozri vec C-14/18 P.


title: Vec T-499/19: Žaloba podaná 10. júla 2019 – ZU/ESVČ

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/16

      Žaloba podaná 10. júla 2019 – ZU/ESVČ
      (Vec T-499/19)
      (2019/C 348/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZU (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia ESVČ z 31. augusta 2018 a 10. januára 2019, ktorými sa na základe správy lekárskej služby z 30. augusta 2018 odpočítava pracovné voľno zo zdravotných dôvodov,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy veci verejných a povinnosti starostlivosti, keďže došlo k nadhodnoteniu odhadovaných nákladov, čo viedlo k tomu, že žalobcovi bola neodôvodnene pripísaná zodpovednosť za to, že sa nedostavil na lekársku prehliadku v Bruseli.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci, čo naznačuje úmysel poškodiť žalobcu z dôvodu predpojatosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení toho, či sa právne postavenie žalobcu zmenilo, a na nevykonaní dôkladnej analýzy dôvodov, pre ktoré mu bola pripísaná zodpovednosť za nedostavanie sa na lekársku prehliadku.


title: Vec T-566/19: Žaloba podaná 17. augusta 2019 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland/Komisia

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/17

      Žaloba podaná 17. augusta 2019 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland/Komisia
      (Vec T-566/19)
      (2019/C 348/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Scandlines Danmark ApS (Kodaň, Dánsko), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: L. Sandberg-Mørch, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 22. júla 2019, ktorým bol čiastočne zamietnutý návrh žalobkýň o predĺženie lehoty – do 5. septembra 2019 alebo do konca augusta 2019 – na predloženie pripomienok v konaní vo veci formálneho zisťovania vo veci SA. 39078 (2019/C) (ex 2014/N) – Financovanie projektu pevného spojenia cez oblasť Fehmarn,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodniť rozhodnutie nepredĺžiť dotknutú lehotu do 5. septembra 2019 alebo do 31. augusta 2019 z dôvodu, že napadnuté rozhodnutie neobsahuje žiadne alebo v každom prípade nie dostatočné odôvodnenie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila článok 6 ods. 1 procesného nariadenia (1) a tým aj právo žalobkýň efektívne sa zúčastniť ako zainteresované strany na konaní vo veci formálneho zisťovania vo veci štátnej pomoci SA.39078 z dôvodu, že návrh bol riadne odôvodnený, dôvodný a proporcionálny.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-582/19: Žaloba podaná 23. augusta 2019 – Victoria's Secret Stores Brand Management/EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/17

      Žaloba podaná 23. augusta 2019 – Victoria's Secret Stores Brand Management/EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)
      (Vec T-582/19)
      (2019/C 348/18)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Victoria's Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Dickerson, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lacoste SA (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie LOVE PINK – prihláška č. 11 853 389

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 27. mája 2019 vo veci R 1078/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka námietky založenej na článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001,

                  —

                  povolil prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 11 853 389,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-583/19: Žaloba podaná 23. augusta 2019 – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/18

      Žaloba podaná 23. augusta 2019 – Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)
      (Vec T-583/19)
      (2019/C 348/19)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Electrolux Home Products, Inc. (Charlotte, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: D. Consult (Wattignies, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie FRIGIDAIRE – ochranná známka Európskej únie č. 71 241

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. júna 2019 vo veci R 166/2018-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie výmazového oddelenia z 23. novembra 2017 o výmaze č. 11921 C ochrannej známky Európskej únie pre sušičky, práčky a sporáky,

                  —

                  zachoval v platnosti ochrannú známku Európskej únie zapísanú pre sušičky, práčky, umývačky riadu a sporáky,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Senát nesprávne uplatnil právne predpisy, keď konštatoval, že používanie ochrannej známky Európskej únie podložené predajom sušičiek, práčok, umývačiek riadu a sporákov žalobkyňou do vojenských základní Spojených štátov Nemecku a Belgicku nepredstavovalo používanie ochrannej známky Európskej únie na účely článku 58 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.

                  —

                  Senát nesprávne uplatnil článok 58 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keď nevzal do úvahy dôkazy o používaní vo forme predaja spoločnosti Johann Fouquet GmbH, keď posudzoval celkové používanie ochrannej známky Európskej únie žalobkyňou v súvislosti so sušičkami, s práčkami, umývačkami riadu a so sporákmi.

                  —

                  Senát nesprávne uplatnil článok 58 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keď nevzal do úvahy dôkazy žalobkyne o používaní vo forme používania v rámci sociálnych médií pri posudzovaní celkového používania ochrannej známky Európskej únie žalobkyne v súvislosti so sušičkami, s práčkami, umývačkami riadu a so sporákmi.


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 4. júla 2019 predložil Borgarting lagmannsrett vo veci trestného konania voči F a G (Vec E-5/19)2019/C 378/04

text:
               7.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/4

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 4. júla 2019 predložil Borgarting lagmannsrett vo veci trestného konania voči F a G
      (Vec E-5/19)
      (2019/C 378/04)
      Listom zo 4. júla 2019, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 5. júla 2019, Borgarting lagmannsrett (odvolací súd v Borgartingu) požiadal Súd EZVO vo veci trestného konania voči F a G o poradné stanovisko k týmto otázkam:
      1.   Uplatňovanie zákazu manipulácie s trhom na reálne transakcie

      Je zlučiteľné s článkom 1 ods. 2 písm. a) prvou zarážkou smernice o zneužívaní trhu, aby sa na transakcie, ktoré sú reálne, t. j. transakcie, ktoré pozostávajú z prenosu nákladov a rizika s plným účinkom medzi nezávislými stranami, vzťahovalo znenie „poskytujú alebo by mohli poskytovať zavádzajúce signály“?
      2.   Transakcie v rozpore s reálnym záujmom o kúpu a predaj

      Je zlučiteľné s článkom 1 ods. 2 písm. a) prvou zarážkou smernice o zneužívaní trhu, aby boli zadaný pokyn na obchodovanie alebo transakcia, ktorá sa vykonáva a vykazuje na trhu so správnou cenou a objemom, napriek tomu považované za manipuláciu trhu, ak vykazujú znaky nepravdivého dojmu alebo zavádzajúcich signálov o skutočnom záujme o kúpu a predaj príslušného cenného papiera?
      3.   Transakcia na neprirodzenej alebo umelej úrovni

      Je zlučiteľné s článkom 1 ods. 2 písm. a) druhou zarážkou smernice o zneužívaní trhu, aby sa určenie toho, či je cena na „neprirodzenej“ alebo „umelej“ úrovni, vykonalo na základe individuálnych podmienok pre investorov zadávajúcich pokyn na obchodovanie alebo transakciu, medzi ktoré patrí napr. ich stratégia, ocenenie príslušného cenného papiera a/alebo zhodnotenie situácie na trhu (ponuka a dopyt) a všeobecné očakávanie, že ostatní investori konzistentne predávajú a nakupujú za najlepšie ceny v súlade s ich vlastným reálnym záujmom o kúpu a predaj, a preto napríklad nepredávajú za nižšie ceny, ako sú ochotní zaplatiť za kúpu?
      Pri určovaní toho, či je cena na „neprirodzenej“ alebo „umelej“ úrovni, je predpoklad, že jeden pokyn na obchodovanie alebo jedna transakcia môžu byť považované za stanovenie takejto úrovne, zlučiteľný s článkom 1 ods. 2 písm. a) druhou zarážkou smernice o zneužívaní trhu?
      Do akej miery a za akých okolností bude transakcia týkajúca sa cenného papiera, ktorý nie je predmetom obchodovania formou aukcie (mechanizmu aukcií), ale ktorý je výsledkom priamych rokovaní medzi dvoma alebo viacerými maklérskymi domami, schopná zabezpečiť cenu, pozri článok 1 ods. 2 písm. a) druhú zarážku smernice o zneužívaní trhu?
      4.   Legitímne dôvody na transakciu alebo pokyn na obchodovanie

      Je zlučiteľné s článkom 1 ods. 2 písm. a) druhou zarážkou smernice o zneužívaní trhu, aby sa za „legitímny dôvod“ na vykonanie transakcie alebo pokynu na obchodovanie, ktoré spĺňajú kritériá uvedené v prvej a druhej zarážke, považovala skutočnosť, že strana, ktorá vykonala transakciu alebo pokyn na obchodovanie mala v úmysle:

                  —

                  zistiť reálny záujem ostatných investorov o kúpu a predaj,

                  —

                  využiť neistotu alebo neinformovanosť ostatných investorov o reálnom záujme o kúpu a predaj na trhu alebo

                  —

                  odhaliť, či sú informácie o ponuke, dopyte alebo cene na trhu nepravdivé.

            5.   Šírenie informácií

      Je zlučiteľné s článkom 1 ods. 2 písm. c) smernice o zneužívaní trhu, aby sa informácie považovali za „šírené“, ak:

                  —

                  investor poskytol informácie maklérovi s úmyslom ich ďalšieho šírenia jednému alebo viacerým investorom na trhu alebo

                  —

                  maklér naozaj posunul informácie jednému alebo viacerým investorom na trhu, napriek tomu, že informácie ešte neboli oznámené ani verejne sprístupnené?


title: Uznesenie súdu z 26. júla 2019 vo veci E-1/17 COSTS Nettbuss AS/Konkurrenten.no AS (Určenie výšky trov konania – Navrátiteľné trovy konania – Úroky z omeškania)2019/C 378/05

text:
               7.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/6

      Uznesenie súdu

         z
         26. júla 2019

      vo veci E-1/17 COSTS
      Nettbuss AS/Konkurrenten.no AS

         (Určenie výšky trov konania – Navrátiteľné trovy konania – Úroky z omeškania)

      (2019/C 378/05)
      Vo veci E-1/17 COSTS Nettbuss AS/Konkurrenten.no AS – ŽIADOSŤ o určenie výšky trov konania, ktoré súd priznal spoločnosti Nettbuss AS vo svojom uznesení z 22. decembra 2017 vo veci E-1/17 Konkurrenten.no/Dozorný úrad EZVO, EZVO 2017, Zb. 989, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda a sudca spravodajca, Bernd Hammermann a Ola Mestad (ad hoc), sudcovia, vydal 26. júla 2019 uznesenie, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Trovy konania, ktoré má spoločnosť Konkurrenten.no AS zaplatiť spoločnosti Nettbusss AS, sa stanovujú na 351738 NOK.

                  2.

                  Z uvedenej sumy sa odo dňa oznámenia tohto uznesenia až do dňa úhrady budú počítať úroky z omeškania; úroková sadzba sa vypočíta na základe sadzobníka Nórskej centrálnej banky, ktorý je platný v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti, zvýšená o tri a pol percentuálneho bodu.


title: Rozsudok súdu z 1. augusta 2019 vo veci E-7/18 Fosen-Linjen AS s podporou Konfederácie nórskych podnikov (Næringslipts Hovedorganisasjon) / AtB AS (Verejné obstarávanie – smernica 89/665/EHS – nárok na náhradu ušlého zisku – závažnosť porušenia – zásady rovnocennosti a účinnosti)2019/C 378/07

text:
               7.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/8

      Rozsudok súdu
      z 1. augusta 2019
      vo veci E-7/18
      Fosen-Linjen AS s podporou Konfederácie nórskych podnikov (Næringslipts Hovedorganisasjon)
      /
      AtB AS

         (Verejné obstarávanie – smernica 89/665/EHS – nárok na náhradu ušlého zisku – závažnosť porušenia – zásady rovnocennosti a účinnosti)

      (2019/C 378/07)
      Vo veci E-7/18 Fosen-Linjen AS s podporou Konfederácie nórskych podnikov (Næringslipts Hovedorganisasjon)/AtB AS – ŽIADOSŤ o výklad smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, a najmä jej článku 2 ods. 1 písm. c), na Súd EZVO podaná najvyšším nórskym súdom (Norges Høyesterett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda a sudca spravodajca, Bernd Hammermann a Ola Mestad (ad hoc), sudcovia, vyniesol 1. augusta 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      V článku 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác sa nevyžaduje, aby každé samotné porušenie pravidiel verejného obstarávania stačilo na priznanie náhrady ušlého zisku osobám, ktoré boli poškodené porušením.


title: Vec T-622/19: Žaloba podaná 16. septembra 2019 – Ace of spades/EUIPO – Krupp a Borrmann (tvar fľaše Champagne prestige)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/76

      Žaloba podaná 16. septembra 2019 – Ace of spades/EUIPO – Krupp a Borrmann (tvar fľaše Champagne prestige)
      (Vec T-622/19)
      (2019/C 399/94)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Gómez López, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Gerhard Ernst Krupp (Mníchov, Nemecko) a Elmar Borrmann (Reith, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovatelia spornej ochrannej známky: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie (tvar fľaše Champagne prestige) – prihláška č. 16 255 821

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. júna 2019 vo veci R 3/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  potvrdil tento opravný prostriedok,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a/alebo zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu nesprávneho uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) EUTMR a článku 8 ods. 5 EUTMR a rozhodol, že medzi porovnávanými ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny,

                  —

                  zaviazal žalovaného (a vedľajšieho účastníka, ak vstúpi do konania) na náhradu trov konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-704/19: Žaloba podaná 20. septembra 2019 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/27

      Žaloba podaná 20. septembra 2019 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-704/19)
      (2019/C 413/33)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Španielske kráľovstvo tým, že v stanovených lehotách neprijalo všetky opatrenia potrebné na to, aby bola od hlavného príjemcu, spoločnosti Telecom Castilla-La Mancha S.A., vymožená štátna pomoc vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom v článku 1 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/1385 z 1. októbra 2014 o štátnej pomoci SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/10, ex CP 19/09) uplatňovanej orgánmi autonómneho spoločenstva Kastília-La Mancha na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach regiónu Kastília-La Mancha (1), a tým, že nepotvrdilo zrušenie všetkých platieb uvedenej pomoci a neoznámilo Komisii v stanovenej lehote opatrenia prijaté na účely vyhovenia danému rozhodnutiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 288 štvrtého odseku ZFEÚ a z článkov 3 a 4 uvedeného rozhodnutia, a

                  —

                  uložiť Španielskemu kráľovstvu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Španielske kráľovstvo nevyhovelo danému rozhodnutiu v lehotách stanovených v článku 4 ods. 2 a 3 rozhodnutia.
      Španielske kráľovstvo stále nedosiahlo vrátenie celej čiastky pomoci od hlavného príjemcu, konkrétne spoločnosti Telecom Castilla-La Mancha, S.A. Španielske kráľovstvo nepotvrdilo, či prestalo vyplácať pomoc po prijatí rozhodnutia. Neexistencia vrátenia v plnom rozsahu čiastok pomoci udelenej spoločnosti Telecom CLM a neexistencia dostatočných dôkazov o zrušení všetkých ďalších platieb predstavuje porušenie povinnosti Španielskeho kráľovstva podľa článku 3 rozhodnutia.
      Navyše Španielske kráľovstvo v stanovenej lehote neoznámilo Komisii požadované informácie týkajúce sa výkonu rozhodnutia, ako požaduje jeho článok 4 ods. 3 a 4.

         (1)  Ú. v. EÚ L 222, 2016, s. 52.


title: Vec C-708/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 25. septembra 2019 – Von Aschenbach & Voss GmbH/Hauptzollamt Duisburg

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 25. septembra 2019 – Von Aschenbach & Voss GmbH/Hauptzollamt Duisburg
      (Vec C-708/19)
      (2019/C 413/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Von Aschenbach & Voss GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je článok 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/271 zo 16. februára 2017, ktorým sa rozširuje konečné antidumpingové clo uložené nariadením Rady (ES) č. 925/2009 na dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Čínskej ľudovej republike na dovoz určitých mierne upravených hliníkových fólií (1), neplatný, lebo odporuje článku 13 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (2), keďže týmto ustanovením bolo antidumpingové clo, ktoré bolo podľa vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2384 zo 17. decembra 2015, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa dovozu určitých hliníkových fólií s pôvodom v Brazílii po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (3), uložené na hliníkovú fóliu pre domácnosť, rozšírené aj na upravované hliníkové fólie, pričom toto ustanovenie stanovuje, že upravované hliníkové fólie sú oslobodené od antidumpingového cla len za podmienok uvedených v článku 1 ods. 4 vykonávacieho nariadenia 2017/271?

                  2.

                  Je článok 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2017/271 neplatný, lebo Komisia sa pri prijímaní vykonávacieho nariadenia 2017/271 dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže jej predpoklad, že 80 % výrobkov, ktoré sú predmetom prešetrovania, tvoria mierne upravené výrobky, nie je dostatočne odôvodnený?

                  3.

                  Je článok 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2017/271 neplatný, lebo Komisia sa pri prijímaní vykonávacieho nariadenia 2017/271 dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže nepreskúmala konečné použitie dovezených hliníkových fólií v EÚ?

         (1)  Ú. v. EÚ L 40, 2017, s. 51.

         (2)  Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21.

         (3)  Ú. v. EÚ L 332, 2015, s. 63.


title: Vec C-718/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 27. septembra 2019 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 27. septembra 2019 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres
      (Vec C-718/19)
      (2019/C 413/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour constitutionnelle

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL

         Žalovaná: Conseil des ministres

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa právo Únie a presnejšie články 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004„o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1)“, vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na občanov Únie a ich rodinných príslušníkov uplatňuje ustanovenia podobné tým, ktorými sa vo vzťahu k štátnym príslušníkom tretích krajín preberá článok 7 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008„o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území“, t. j. ustanovenia, ktoré dovoľujú donútiť občana Únie alebo jeho rodinného príslušníka, aby dodržal preventívne opatrenia s cieľom zabrániť akémukoľvek riziku úteku, kým plynie lehota, ktorá mu bola poskytnutá na opustenie územia v nadväznosti na prijatie rozhodnutia o ukončení práva na pobyt z dôvodov verejného poriadku, alebo kým plynie predĺženie tejto lehoty?

                  2.

                  Má sa právo Únie a presnejšie články 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004„o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS“ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na občanov Únie a ich rodinných príslušníkov, ktorí nesplnili rozhodnutie o ukončení práva na pobyt prijaté z dôvodu verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti, uplatňuje rovnaké ustanovenie, aké sa uplatňuje na štátnych príslušníkov tretích krajín v tej istej situácii, pokiaľ ide o maximálnu dobu zadržania na účely vyhostenia, t. j. osem mesiacov?

         (1)  Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46.


title: Vec C-724/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 1. októbra 2019 – trestné konanie proti HP

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 1. októbra 2019 – trestné konanie proti HP
      (Vec C-724/19)
      (2019/C 413/36)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      HP

         Prejudiciálne otázky

      Je v súlade s článkom 2 písm. c) bodom i) smernice 2014/41 (1), ako aj so zásadou ekvivalencie, také vnútroštátne ustanovenie [článok 5 ods. 1 bod 1 zakona za Evropejskata zapoved za razsledvane (zákon o európskom vyšetrovacom príkaze)], podľa ktorého je v predsúdnom štádiu trestného konania príslušným orgánom pre vydanie európskeho vyšetrovacieho príkazu, týkajúceho sa poskytnutia prevádzkových údajov a lokalizačných údajov v súvislosti s telekomunikačnou prevádzkou, prokurátor, kým v rovnakých vnútroštátnych prípadoch sa za príslušný orgán považuje sudca?
      Nahrádza uznanie takéhoto európskeho vyšetrovacieho príkazu príslušným orgánom vykonávajúceho štátu (prokurátor alebo vyšetrovací sudca) súdny príkaz, ktorý sa vyžaduje v zmysle vnútroštátnych právnych predpisov vydávajúceho štátu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/41/EÚ z 3. apríla 2014 o európskom vyšetrovacom príkaze v trestných veciach (Ú. v. EÚ L 130, 2014, s.1).


title: Vec C-735/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 7. októbra 2019 – Euromin Holdings (Cyprus) Limited/Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 7. októbra 2019 – Euromin Holdings (Cyprus) Limited/Finanšu un kapitāla tirgus komisija
      (Vec C-735/19)
      (2019/C 413/37)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         Žalovaná: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni správnemu uplatňovaniu článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie, (1) vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že sa cena akcie pri povinnej ponuke na spätný nákup vypočíta vydelením čistých aktív cieľovej spoločnosti (vrátane nekontrolných, menšinových, podielov) počtom emitovaných akcií?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, teda v tom zmysle, že čisté aktíva cieľovej spoločnosti nezahŕňajú nekontrolné alebo menšinové podiely, možno považovať metódu stanovenia ceny akcie, na pochopenie ktorej je potrebné uplatniť jednu z metód týkajúcich sa sudcovskej tvorby práva – teleologické zúženie –, za jasne určenú v zmysle článku 5 ods. 4 druhého pododseku smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie?

                  3.

                  Je zlučiteľná s článkom 5 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie, teda so stanovením primeranej ceny, vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že sa z týchto troch možných variantov má vybrať najvyššia cena:

                              1.

                              cena, za ktorú navrhovateľ alebo osoby konajúce s ním v zhode nadobudnú akcie cieľovej spoločnosti v predchádzajúcich 12 mesiacoch. V prípade nadobudnutia akcií za odlišné ceny bude cenu spätného nákupu tvoriť najvyššia z nákupných cien akcií počas 12 mesiacov pred vznikom zákonnej povinnosti predložiť ponuku na spätný nákup;

                              2.

                              priemerná vážená cena akcie na regulovanom trhu alebo v multilaterálnom obchodnom systéme s najvyšším objemom transakcií s predmetnými akciami za posledných 12 mesiacov. Priemerná vážená cena akcie sa vypočíta na základe 12 mesiacov pred vznikom zákonnej povinnosti predložiť ponuku na spätný nákup;

                              3.

                              hodnota akcie vypočítaná vydelením čistých aktív cieľovej spoločnosti počtom emitovaných akcií. Čisté aktíva sa vypočítajú odpočítaním časti vlastných akcií a záväzkov od celkovej sumy aktív cieľovej spoločnosti. Ak má cieľová spoločnosť akcie s rôznymi nominálnymi hodnotami, na výpočet hodnoty akcie sa čisté aktíva rozdelia proporcionálne k percentuálnemu podielu každej nominálnej hodnoty akcie na základnom imaní?

                  4.

                  Ak metóda výpočtu stanovená vnútroštátnym právom, pri uplatnení miery voľnej úvahy, ktorú [členským štátom] priznáva článok 5 ods. 4 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie, vedie k vyššej cene ako je cena uvedená v článku 5 ods. 4 prvom pododseku, je zlučiteľné s cieľom smernice vybrať si vždy vyššiu cenu?

                  5.

                  Môže vnútroštátne právo stanoviť obmedzenie náhrady škody v prípade, keď vznikne škoda jednotlivcovi v dôsledku nesprávneho uplatnenia práva Európskej únie, ak sa toto obmedzenie vzťahuje rovnako na škody spôsobené nesprávnym uplatnením vnútroštátneho práva, ako aj na škody spôsobené nesprávnym uplatnením práva Únie?

                  6.

                  Priznávajú ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie, uplatniteľné na prejednávaný prípad, práva jednotlivcom, teda je splnená príslušná požiadavka na vznik zodpovednosti štátu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 142, 2004, s. 12; Mim. vyd. 17/002, s. 20.


title: Vec C-736/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 7. októbra 2019 – ZS „Plaukti“/Lauku atbalsta dienests

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 7. októbra 2019 – ZS „Plaukti“/Lauku atbalsta dienests
      (Vec C-736/17)
      (2019/C 413/38)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ZS „Plaukti“

         Žalovaná: Lauku atbalsta dienests

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Uplatní sa článok 16 ods. 5 tretí pododsek nariadenia Komisie (EÚ) č. 65/2011 (1) z 27. januára 2011, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka, na prípad, v ktorom žiadateľ nesplnil požiadavky týkajúce sa kosby plochy, v súvislosti s ktorou bola podaná žiadosť o pomoc na zachovanie biodiverzity na pasienkoch (požiadavka, ktorá ide nad rámec povinných minimálnych požiadaviek upravených v článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1698/2005 (2)), pričom nedošlo k nijakej zmene v skupine plodín?

                  2.

                  Možno za jediné porušenie súčasne uložiť sankciu stanovenú v článku 16 ods. 5 treťom pododseku nariadenia Komisie (EÚ) č. 65/2011 z 27. januára 2011 a sankciu upravenú v článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 65/2011?

                  3.

                  Bránia články 4 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 (3) z 19. januára 2009 v spojení s článkom 39 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že tá istá požiadavka môže byť povinnou minimálnou požiadavkou (povinnosťou) a zároveň ukladať prísnejšie povinnosti než povinné minimálne požiadavky (požiadavka na vyplatenie agroenvironmentálnej platby)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 25, 2011, s. 5.

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, 2005, s. 1).

         (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16).


title: Vec C-737/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 7. októbra 2019 – Bank of China Limited/Ministre de l’Action et des Comptes publics

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 7. októbra 2019 – Bank of China Limited/Ministre de l’Action et des Comptes publics
      (Vec C-737/19)
      (2019/C 413/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal administratif de Montreuil

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bank of China Limited

         Žalovaný: Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú riešenia rozsudku z 24. januára 2019, „Morgan Stanley & Co International plc proti Ministre de l’Économie et des Finances“, C-165/17, uplatniteľné v prípade, keď pobočka uskutočňuje v členskom štáte na jednej strane transakcie podliehajúce DPH a na druhej strane plnenia v prospech svojho ústredia a pobočiek usadených v treťom štáte?

                  2.

                  Pokiaľ sa pobočka so sídlom v členskom štáte domáha práva na odpočítanie dane na základe výdavkov, ktoré vynaložila na účely uskutočnenia plnení v prospech svojho ústredia so sídlom v treťom štáte, a síce vývozov finančných a bankových služieb, môže si zdaniteľná osoba odpočítať daň z pridanej hodnoty podľa písmena a) článku 169 alebo podľa písmena c) tohto článku?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a v prípade, že pobočka môže žiadať o odpočítanie dane podľa písmena a) článku 169, za akých podmienok sa bankové transakcie uskutočnené ústredím so sídlom v treťom štáte môžu považovať za transakcie, ktoré zakladajú právo na odpočítanie dane, ak boli vykonané v členskom štáte, v ktorom vznikli výdavky podliehajúce dani z pridanej hodnoty? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a v prípade, že pobočka môže žiadať o odpočítanie dane podľa písmena c) článku 169, za akých podmienok možno odberateľa považovať za usadeného mimo Európskej únie, keď sa pobočka nachádza v Európskej únii a s ústredím tvorí jeden a ten istý právny subjekt?


title: Vec C-739/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 7. októbra 2019 – VK/An Bord Pleanála

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 7. októbra 2019 – VK/An Bord Pleanála
      (Vec C-739/19)
      (2019/C 413/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: VK

         Odporkyňa: An Bord Pleanála

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má členský štát zakázané, aby uplatnil možnosť uvedenú v článku 5 smernice 77/249/EHS (1) z 22. marca 1977, v znení zmien, ktorá umožňuje členskému štátu uložiť povinnosť právnikovi vykonávajúcemu činnosť súvisiacu so zastupovaním klienta v súdnom konaní aby „pracoval[…] v spojení s právnikom, ktorý koná pred daným súdnym orgánom“ za všetkých okolností, kedy je účastník konania, ktorého má hosťujúci právnik záujem v tomto konaní zastupovať, oprávnený vystupovať pred súdom bez právneho zastúpenia?

                  2.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku záporná, na základe akých faktorov by mal vnútroštátny súd posúdiť, či je prípustné uložiť povinnosť pracova[ť] v spojení s právnikom?

                  3.

                  Konkrétne predstavovalo by uloženie obmedzenej povinnosti pracovať „v spojení s“ spôsobom opísaným vyššie v tomto návrhu na začatie prejudiciálneho konania primeraný zásah do slobody právnikov poskytovať služby tak, aby bol odôvodnený, so zreteľom na verejný záujem, do ktorého spadá tak potreba ochrany spotrebiteľov právnych služieb, ako aj potreba zabezpečenia riadneho výkonu spravodlivosti?

                  4.

                  V prípade, ak bude odpoveď na tretiu otázku kladná, platí toto stanovisko za všetkých okolností a ak nie, aké faktory by mal vnútroštátny súd zohľadniť pri určovaní, či takúto povinnosť možno uložiť v konkrétnom prípade?

         (1)  Smernica Rady z 22. marca 1977 77/249/EHS na uľahčenie účinného výkonu slobody právnikov poskytovať služby (Ú. v. EÚ L 78, 1977, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 52).


title: Vec C-741/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 8. októbra 2019 – Moldavská republika/spoločnosť Komstroy, právna nástupkyňa spoločnosti Energoalians

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 8. októbra 2019 – Moldavská republika/spoločnosť Komstroy, právna nástupkyňa spoločnosti Energoalians
      (Vec C-741/19)
      (2019/C 413/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Moldavská republika

         Žalovaná: spoločnosť Komstroy, právna nástupkyňa spoločnosti Energoalians

         Prejudiciálne otázky

                  —

                  Má sa článok 1 (6) Zmluvy o energetickej charte vykladať v tom zmysle, že pohľadávka vyplývajúca zo zmluvy o predaji elektrickej energie, ktorá nezahŕňa žiadny vklad zo strany investora v hostiteľskom štáte, môže predstavovať „investíciu“ v zmysle tohto článku?

                  —

                  Má sa článok 26 (1) Zmluvy o energetickej charte vykladať v tom zmysle, že nadobudnutie pohľadávky, ktorú vytvoril hospodársky subjekt, ktorý nepochádza zo žiadneho zmluvného štátu, investorom zmluvnej strany, predstavuje investíciu?

                  —

                  Má sa článok 26 (1) Zmluvy o energetickej charte vykladať v tom zmysle, že pohľadávka patriaca investorovi a vyplývajúca zo zmluvy o predaji elektrickej energie, ktorá bola dodaná na hranicu hostiteľského štátu, môže predstavovať investíciu uskutočnenú v oblasti inej zmluvnej strany, ak investor nevykonával na území tejto inej zmluvnej strany žiadnu hospodársku činnosť?


title: Vec C-745/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 10. októbra 2019 – PH, OI/„Еurobank Bulgaria“ АD

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/35

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 10. októbra 2019 – PH, OI/„Еurobank Bulgaria“ АD
      (Vec C-745/19)
      (2019/C 413/42)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: PH, OI

         Žalovaná:„Еurobank Bulgaria“ АD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ak sa preukáže, že ustanovenie o jednostrannej zmene úrokovej sadzby v zmluve o úvere uzavretej medzi podnikateľom a spotrebiteľom je nekalé, môže vnútroštátny súd vychádzať z toho, že úrok, ktorý sa má na základe zmluvy zaplatiť, bol (napriek opačnej dohode v pôvodnej zmluve) stanovený vo výške určenej v čase vyplatenia úveru?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Môže vôbec vnútroštátny súd v prípade existencie nekalej podmienky, ktorá zmluvnú pohyblivú úrokovú sadzbu nestanovuje podľa zákonnej metódy, priznať úroky?

                  3.

                  Aký vplyv má na zodpovedanie prvých dvoch otázok okolnosť, že spotrebiteľ počas splácania úveru súhlasil s uplatnením metódy stanovenia úrokovej sadzby, ktorá neobsahuje nekalé podmienky?


title: Vec C-787/19: Žaloba podaná 23. októbra 2019 – Európska komisia/Rakúska republika

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/36

      Žaloba podaná 23. októbra 2019 – Európska komisia/Rakúska republika
      (Vec C-787/19)
      (2019/C 413/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Jokubauskaitė a M. Wasmeier, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rakúska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  rozhodol, že Rakúska republika si tým, že cestovné služby poskytované zdaniteľným osobám, ktoré ich využívajú na svoje podnikanie, vylučuje z právnej úpravy dane z pridanej hodnoty týkajúcej sa cestovných kancelárií, a tým, že cestovným kanceláriám v rozsahu, v akom sa na ne táto osobitná právna úprava uplatňuje, umožňuje, aby základ dane z pridanej hodnoty určili paušálne pre skupiny plnení a pre súbor plnení poskytnutých v určitom zdaňovacom časovom rámci, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 73, 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1);

                  —

                  uložil Rakúskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa tvrdí, že rakúska právna úprava výpočtu dane z pridanej hodnoty v prípade cestovných služieb nie je v súlade so smernicou 2006/112. Táto smernica obsahuje v článkoch 306 až 310 osobitnú úpravu, podľa ktorej sa cestovné služby poskytnuté cestovnou kanceláriou zákazníkovi považujú za poskytnutie jednej služby. Rakúske právo sa od tejto úpravy neprípustne odkláňa.
      Po prvé je neprípustné, aby boli z uplatňovania tejto osobitnej úpravy vyňaté zdaniteľné osoby, ktoré využívajú cestovné služby na svoje podnikanie. Už v rozsudku z 26. septembra 2013, Komisia/Španielsko (C-189/11, EU:C:2013:587), Súdny dvor rozhodol, že uvedená osobitná úprava sa použije nielen na plnenia určené súkromným konečným spotrebiteľom, ale tiež na plnenia určené podnikateľom, ktorí sú platiteľmi dane. Členské štáty nemajú možnosť túto úpravu obmedziť len na prvé uvedené plnenia. Súdny dvor to ešte raz potvrdil vo svojom rozsudku z 8. februára 2018, Komisia/Nemecko (C-380/16, EU:C:2018:76).
      Po druhé metóda výpočtu stanovená v rakúskej právnej úprave dane z pridanej hodnoty je nezlučiteľná so smernicou 2006/112. Podľa článkov 73, 306 až 310 tejto smernice musí byť základ dane pre každú cestu určený zvlášť. Rakúske právo naproti tomu umožňuje paušálny výpočet marže pre „skupiny plnení“ a prípadne pre súbor ciest uskutočnených v určitom časovom rámci. Súdny dvor v uvedených rozsudkoch tiež rozhodol, že takéto paušalizovanie nekorešponduje so spoločným systémom dane z pridanej hodnoty.

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec T-586/14 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisia („Dumping – Dovoz solárneho skla s pôvodom v Číne – Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 7 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2016/1036] – Trhovohospodárske zaobchádzanie – Pojem ‚výrazná deformácia výrobných nákladov a finančnej situácie podnikov‘ – Daňové zvýhodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisia
      (Vec T-586/14 RENV) (1)

      („Dumping - Dovoz solárneho skla s pôvodom v Číne - Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 7 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2016/1036] - Trhovohospodárske zaobchádzanie - Pojem ‚výrazná deformácia výrobných nákladov a finančnej situácie podnikov‘ - Daňové zvýhodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2019/C 413/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Čína) (v zastúpení: Y. Melin, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (Tschernitz, Nemecko) (v zastúpení: R. MacLean, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 470/2014 z 13. mája 2014, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz solárneho skla s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 142, 2014, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 470/2014 z 13. mája 2014, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz solárneho skla s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, s výnimkou trov súvisiacich s vedľajším účastníctvom v konaní.

                  3.

                  GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Xinyi PV Products (Anhui) Holdings v súvislosti s jej vedľajším účastníctvom v konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


title: spojené veci T-755/15 a T-759/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – Luxembursko a Fiat Chrysler Finance Europe/Komisia („Štátna pomoc – Pomoc poskytnutá Luxemburskom – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ukladá sa povinnosť vrátenia – Daňové rozhodnutie (tax ruling) – Výhoda – Zásada obvyklých trhových podmienok – Selektívnosť – Predpoklad – Obmedzenie hospodárskej súťaže – Vrátenie“)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – Luxembursko a Fiat Chrysler Finance Europe/Komisia
      (spojené veci T-755/15 a T-759/15) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Luxemburskom - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ukladá sa povinnosť vrátenia - Daňové rozhodnutie (tax ruling) - Výhoda - Zásada obvyklých trhových podmienok - Selektívnosť - Predpoklad - Obmedzenie hospodárskej súťaže - Vrátenie“)
      (2019/C 413/46)
      Jazyk konania: francúzština a angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca vo veci T-755/15: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: pôvodne D. Holderer a T. Uri, neskôr T. Uri, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne D. Waelbroeck, S. Naudin a A. Steichen, neskôr D. Waelbroeck a A. Steichen, avocats)

         Žalobkyňa vo veci T-759/15: Fiat Chrysler Finance Europe (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Rodríguez, solicitor, G. Maisto a M. Engel, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Írsko (v zastúpení: vo veci T-755/15: pôvodne E. Creedon, G. Hodge a A. Joyce, neskôr G. Hodge, M. Browne a A. Joyce, a napokon A. Joyce a J. Quaney, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Gallagher, M. Collins, SC, B. Doherty a S. Kingston, barristers, a vo veci T-759/15:pôvodne E. Creedon, G. Hodge, K. Duggan a A. Joyce, neskôr G. Hodge, K. Duggan, M. Browne a A. Joyce, a napokon A. Joyce a J. Quaney, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Collins, P. Gallagher, SC, S. Kingston a B. Doherty, barristers)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/2326 z 21. októbra 2015 o štátnej pomoci SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ktorú poskytlo Luxembursko spoločnosti Fiat (Ú. v. EÚ L 351, 2016, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-755/15 a T-759/15 sú spojené na účely rozsudku.

                  2.

                  Žaloby sa zamietajú.

                  3.

                  Luxemburské veľkovojvodstvo znáša vlastné trovy konania a nahradí trovy konania vynaložené Európskou komisiou vo veci T-755/15.

                  4.

                  Fiat Chrysler Finance Europe znáša vlastné trovy konania a nahradí trovy konania vynaložené Komisiou vo veci T-759/15.

                  5.

                  Írsko znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: spojené veci T-760/15 a T-636/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – Holandsko a i./Komisia („Štátna pomoc – Pomoc poskytnutá Holandskom – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ukladá sa povinnosť vrátenia – Daňové rozhodnutie (tax ruling) – Prevodné ceny – Výpočet základu dane – Zásada obvyklých trhových podmienok – Výhoda – Referenčný systém – Daňová a procesná autonómia členských štátov“)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/40

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – Holandsko a i./Komisia
      (spojené veci T-760/15 a T-636/16) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Holandskom - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom a ukladá sa povinnosť vrátenia - Daňové rozhodnutie (tax ruling) - Prevodné ceny - Výpočet základu dane - Zásada obvyklých trhových podmienok - Výhoda - Referenčný systém - Daňová a procesná autonómia členských štátov“)
      (2019/C 413/47)
      Jazyk konania: holandčina a angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca vo veci T-760/15: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Bulterman, B. Koopman, M. de Ree a M. Noort, neskôr M. Bulterman, M. de Ree a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

         Žalobca vo veci T-636/15: Starbucks Corp. (Seattle, Washington, Spojené štáty), Starbucks Manufacturing Emea BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: S. Verschuur, M. Petite a M. Stroungi, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: vo veci T-760/15: pôvodne P-J. Loewenthal a B. Stromsky, neskôr P-J. Loewenthal a F. Tomat, splnomocnení zástupcovia, a vo veci T-636/16: P-J. Loewenthal a F. Tomat, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu vo veci T-760/15: Írsko (v zastúpení: pôvodne E. Creedon, G. Hodge, K. Duggan a A. Joyce, neskôr G. Hodge, A. Joyce, K. Duggan, M. Browne a J. Quaney, agents, za právnej pomoci M. Collins, P. Gallagher, SC, a B. Doherty a S. Kingston, barristers)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/502 z 21. októbra 2015 o štátnej pomoci SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ktorú Holandsko poskytlo spoločnosti Starbucks (Ú. v. EÚ L 83, 2017, s. 38).

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-760/15 a T-636/16 sú spojené na účely rozsudku.

                  2.

                  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/502 z 21. októbra 2015 o štátnej pomoci SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ktorú Holandsko poskytlo spoločnosti Starbucks, sa zrušuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania a nahradí trovy konania vynaložené Holandským kráľovstvom, spoločnosťou Starbucks Corp. a spoločnosťou Starbucks Manufacturing Emea BV.

                  4.

                  Írsko znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec T-105/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – HSBC Holdings a i./Komisia („Hospodárska súťaž – Kartely – Odvetvie úrokových derivátov denominovaných v eurách – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP – Manipulácia s medzibankovými referenčnými sadzbami Euribor – Výmena dôverných informácií – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Jediné a pokračujúce porušenie – Pokuty – Základná výška – Hodnota predaja – Článok 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2019 – HSBC Holdings a i./Komisia
      (Vec T-105/17) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie úrokových derivátov denominovaných v eurách - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Manipulácia s medzibankovými referenčnými sadzbami Euribor - Výmena dôverných informácií - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Jediné a pokračujúce porušenie - Pokuty - Základná výška - Hodnota predaja - Článok 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2019/C 413/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: HSBC Holdings plc (Londýn, Spojené kráľovstvo), HSBC Bank plc (Londýn), HSBC France (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: K. Bacon, QC, D. Bailey, barrister, M. Simpson, solicitor, a Y. Anselin a C. Angeli, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Farley, B. Mongin a F. van Schaik, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Lask. barrister)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2016) 8530 final zo 7. decembra 2016 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (Vec AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives), a na zmenu výšky pokuty uloženej žalobkyniam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 písm. b) rozhodnutia Komisie C (2016) 8530 final zo 7. decembra 2016 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (Vec AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives) sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc a HSBC France znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  4.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.4.2017.


title: Vec T-628/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. októbra 2019 – E.I. Papadopoulos/EUIPO – Europastry (fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Caprice – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 432/50

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. októbra 2019 – E.I. Papadopoulos/EUIPO – Europastry (fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre)
      (Vec T-628/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Caprice - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 432/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.I. Papadopoulos SA (Moschato-Tavros, Grécko) (v zastúpení: C. Chrysanthix. P. V. Chardalia a A. Vasilogamvrou, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Lapinskaite, S. Palmero Cabezas a H. O’Neil, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Europastry, SA (Sant Cugat del Vallès, Španielsko) (v zastúpení: L. Estropá Navarro, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 8. augusta 2018 (vec R 493/2018-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.I. Papadopoulos a Europastry

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.I. Papadopoulos SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 455, 17.12.2018.


title: Vec T-764/19: Žaloba podaná 8. novembra 2019 – Keller Holdings/Komisia

text:
               10.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/40

      Žaloba podaná 8. novembra 2019 – Keller Holdings/Komisia
      (Vec T-764/19)
      (2020/C 45/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Keller Holdings Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Whitehouse a P. Halford, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1352 z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú Spojené kráľovstvo poskytlo v súvislosti s oslobodením od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti (Ú. v. EÚ L 216, 2019, s. 1),

                  —

                  subsidiárne zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom porušuje slobodu žalobkyne usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že režim oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností (ďalej len „sporné opatrenie“) viedol k ekonomickej výhode z hľadiska a zmyslu a pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácii referenčného systému na účely analýzy „selektívnosti“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne a neúplne identifikovala relevantné ciele referenčného systému, ktorý zvolila, pričom im ani správne neporozumela.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácii sporného opatrenia ako odchýlky od referenčného systému, ktorý zvolila.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne kvalifikovala sporné opatrenie ako prima facie selektívne, keďže nesprávne rozhodla, že toto opatrenie sa vyznačuje rozdielnym zaobchádzaním s podnikmi, ktoré sa nachádzajú v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že v rámci posudzovania selektívnosti sporného opatrenia prihliadla na smernicu Rady (EÚ) 2016/1164 (1), hoci uvedený nástroj nadobudol účinnosť až po tom, čo Komisia rozhodla, že napadnuté opatrenie predstavuje štátnu pomoc.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je zneužitím právomoci Komisiou, ktoré je v rozpore s daňovou suverenitou Spojeného kráľovstva.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že údajná odchýlka nie je odôvodnená vo vzťahu k zdaneniu neobchodných finančných ziskov vyplývajúcich z oprávnených úverových vzťahov, ktoré patria prima facie pod oddiel 371EB („Činnosti v Spojenom kráľovstve“) Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010]. Pokiaľ ide o oslobodenia od dane v prípade „oprávnených zdrojov“ a „spárovaných úrokov“, rozhodnutie Komisie sa tiež vyznačuje nedostatočným odôvodnením v súvislosti s ich opodstatnením alebo neopodstatnením.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia postupovala v rozpore s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ a článkom 6 nariadenia (EÚ) 2015/1589 (2) a v rozpore s povinnosťou riadnej správy veci verejných podľa článku 41 Charty základných práv. Konkrétne vo svojom rozhodnutí o začatí konania neuviedla, že má pochybnosti, pokiaľ ide o odôvodnenie „75 % oslobodenia od dane“ podľa oddielu 371ID daňového zákona (medzinárodné a iné ustanovenia) z roku 2010, s cieľom vyhnúť sa takej praktickej ťažkosti pri vyhotovovaní analýz významných personálnych funkcií vo vzťahu k vnútroskupinovým pôžičkám, akou je poskytnutie náležitej možnosti zainteresovaným stranám predložiť pripomienky, takže v rámci vyšetrovania vôbec nevyzvala zainteresované strany na predloženie pripomienok, pričom v napadnutom rozhodnutí sa rozhodla, že bude ignorovať také pripomienky, ktoré zainteresované strany v tejto súvislosti skutočne predložili. V dôsledku toho je napadnuté rozhodnutie neplatné.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že to, že sa spoločnosti usadenej v Spojenom kráľovstve uloží povinnosť zaplatiť daň zo ziskov zahraničných dcérskych spoločností „v miere, v akej ich možno prisúdiť domácim aktívam a činnostiam“, nepredstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, a že sporné opatrenie nie je potrebné na dosiahnutie súladu so slobodami podľa Zmluvy.
                  Na podporu svojho (subsidiárneho) návrhu na zrušenie článku 2 napadnutého rozhodnutia žalobkyňa uvádza tento žalobný dôvod:

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod je založený na tom, že aj keby (čo sa odmieta) sporné opatrenie obsahovalo schému štátnej pomoci, Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že vymáhaním pomoci by nedošlo k porušeniu základných zásad práva Únie, a nariadila vymáhanie bez ohľadu na to, či založenie kontrolovaných zahraničných spoločností a poskytovanie úverov zahraničným spoločnostiam skupiny zo strany kontrolovaných zahraničných spoločností zahŕňali výkon slobody usadiť sa alebo voľného pohybu kapitálu. Konkrétne v tomto prípade by vymáhanie porušovalo slobodu žalobkyne usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ a voľný pohyb kapitálu podľa článku 63 ZFEÚ. V rozsahu, v akom ide o takéto porušenie, vymáhanie nariadené v článku 2 napadnutého rozhodnutia by malo byť zrušené.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).