title: Vec T-174/05: Žaloba podaná 27. apríla 2005: Elf Aquitaine proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/31

         Žaloba podaná 27. apríla 2005: Elf Aquitaine proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-174/05)
   (2005/C 171/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Elf Aquitaine, so sídlom v Courbevoie (Francúzsko), v zastúpení: Eric Morgan de Rivery a Evelyne Friedel, advokáti, podala 27. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               po prvé zrušil článok 1 písm. d) rozhodnutia Komisie č. C(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005 v rozsahu, v akom tvrdí, že Elf Aquitaine medzi 1. januárom 1984 a 7. májom 1999 porušovala článok 81 ES a medzi 1. januárom 1994 a 7. májom 1999 porušovala článok 53 EHP,

               —

               v nadväznosti na to, zrušil i) článok 2 písm. c) rozhodnutia Komisie č. C(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005, ktorým uložil Elf Aquitaine a Atofina ako spoločným a nerozdielnym dlžníkom pokutu vo výške 45 miliónov eur, ii) článok 3 tohto rozhodnutia, ktorým nariaďuje Elf Aquitaine zdržať sa predmetného porušovania článkov 81 ES a 53 EHP a iii) článok 4 bod 9 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa uvedené rozhodnutie týka Elf Aquitaine,

               —

               subsidiárne zrušil článok 2 písm. c) rozhodnutia Komisie č. C(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005, ktorým uložil Elf Aquitaine a Atofina ako spoločným a nerozdielnym dlžníkom pokutu vo výške 45 miliónov eur,

               —

               subsidiárne zmenil článok 2 písm. c) rozhodnutia Komisie č. C(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005, ktorým uložil Elf Aquitaine a Atofina ako spoločným a nerozdielnym dlžníkom pokutu vo výške 45 miliónov eur a znížil výšku pokuty na primeranú úroveň,

               —

               v každom prípade zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia rozhodla, že žalobkyňa sa podieľala na dohode podnikov, ktorou si navzájom rozdelili množstvá produkcie a odberateľov, dohodli zvýšenie cien, stanovili systém odškodnenia, informovali sa navzájom o objeme odbytu a cenách, pravidelne sa stretávali a udržiavali iné kontakty, aby dohodli a presadili uvedené obmedzenia. Na základe uvedených protiprávnych konaní Komisia uložila žalobkyni pokutu.
   Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie ju činí zodpovednou za porušenie, ktorého sa dopustila jej dcérska spoločnosť a žiada jeho zrušenie odvolávajúc sa na nasledovné dôvody:

               V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že boli porušené práva na obhajobu. Tvrdí, že Komisia jasne nevysvetlila svoje dôvody vo vyhlásení o námietkach, nepredložila dôkazy, ako je jej povinnosťou a nezohľadnila okolnosti vyplývajúce zo správneho konania.

               V druhom žalobnom dôvode žalobkyňa sa dovoláva údajného, nedostatočného odôvodnenia napadnutého rozhodnutia vzhľadom na zmenené stanovisko týkajúce sa zodpovednosti žalobkyne za konanie jej dcérskej spoločnosti, ako aj údajne chýbajúcich odpovedí na vyvrátenia dôkazov zo strany žalobkyne.

               V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa okrem toho uvádza údajný rozpor medzi jej zodpovednosťou za porušenie predpisov na strane jednej a zistením, že účasť jej dcérskej spoločnosti na dohode bola v rannom štádiu ukončená.

               Údajné porušenie pravidiel upravujúcich zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia predpisov jej dcérskymi spoločnosťami predstavuje štvrtý žalobný dôvod žalobkyne.

               Svojím piatym žalobným dôvod žalobkyňa uplatňuje, že napadnuté rozhodnutie porušuje niekoľko základných zásad, uznaných všetkými členskými štátmi, ktoré tvoria súčasť právneho poriadku Spoločenstva, konkrétne zásadu individuálneho trestu, zásadu zákonnosti a všeobecnú zásadu prezumpcie neviny.

               Šiesty žalobný dôvod sa týka viacerých údajných pochybení, ktorých sa Komisia dopustila v priebehu konania do prijatia napadnutého rozhodnutia, ktoré žalobkyňa považuje za porušenia zásady riadnej správy.

               V siedmom žalobnom dôvode žalobkyňa uplatňuje, že nové kritérium zodpovednosti materských spoločností za porušenia predpisov, ktorých sa dopustili dcérske spoločnosti patriace do jej skupiny, predstavuje porušenie zásady právnej istoty.

               V dvoch ďalších žalobných dôvodov žalobkyňa uvádza, že Komisia nesprávne zhodnotila predložené písomné dôkazy a napadnuté rozhodnutie predstavuje zneužitie právomoci.

               Subsidiárne žalobkyňa navrhuje zrušenie pokuty, pretože dôvody Komisie týkajúce sa stanovenia pokuty nie sú opodstatnené.

               Súčasne subsidiárne žalobkyňa navrhuje zníženie výšky pokuty.


title: Vec C-147/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen (Belgicko) 14. marca 2016 – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vredegerecht te Antwerpen (Belgicko) 14. marca 2016 – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW/Susan Romy Jozef Kuijpers
      (Vec C-147/16)
      (2016/C 211/36)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vredegerecht te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

         Žalovaná: Susan Romy Jozef Kuijpers

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je vnútroštátny súd, ktorý sa zaoberá žalobou proti spotrebiteľovi o splnenie zmluvy, keď je podľa vnútroštátneho procesného práva výlučne oprávnený preskúmať ex offo, či je návrh v rozpore s kogentnými vnútroštátnymi ustanoveniami, rovnakým spôsobom, ex offo – aj v prípade omeškania – oprávnený preskúmať, či a určiť že predmetná zmluva spadá do pôsobnosti smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách tak, ako bola táto smernica prebratá do belgického práva?

                  2.

                  Treba slobodné vzdelávacie zariadenie, ktoré spotrebiteľovi sprostredkúva verejne financované vzdelávanie, v súvislosti so zmluvou o poskytovaní tohto vzdelania za študijné poplatky, prípadne vrátane sumy na úhradu nákladov, ktoré vynaložilo vzdelávacie zariadenie, považovať za podnik v zmysle práva Únie?

                  3.

                  Spadá zmluva medzi spotrebiteľom a slobodným, verejne financovaným vzdelávacím zariadením, ktorá sa vzťahuje na sprostredkovanie verejne financovaného vzdelávania týmto zariadením, do pôsobnosti smernice 93/13/EHS a treba slobodné vzdelávacie zariadenie, ktoré spotrebiteľovi sprostredkúva verejne financované vzdelávanie, v súvislosti so zmluvou o danom sprostredkovaní vzdelania považovať za predajcu alebo dodávateľa v zmysle tejto smernice?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-423/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht – Nemecko) – Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Článok 3 ods. 1 písm. a) — Smernica 2006/54/ES — Rovnosť príležitostí a rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania — Článok 14 ods. 1 písm. a) — Rozsah pôsobnosti — Pojem „prístup k zamestnaniu, samostatnej zárobkovej činnosti alebo povolaniu“ — Podanie žiadosti o zamestnanie s cieľom získať formálne postavenie žiadateľa výlučne na účel požadovania náhrady za diskrimináciu — Zneužitie práva)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht – Nemecko) – Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG
   (Vec C-423/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 3 ods. 1 písm. a) - Smernica 2006/54/ES - Rovnosť príležitostí a rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania - Článok 14 ods. 1 písm. a) - Rozsah pôsobnosti - Pojem „prístup k zamestnaniu, samostatnej zárobkovej činnosti alebo povolaniu“ - Podanie žiadosti o zamestnanie s cieľom získať formálne postavenie žiadateľa výlučne na účel požadovania náhrady za diskrimináciu - Zneužitie práva))
   (2016/C 350/15)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nils-Johannes Kratzer

      Žalovaná: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, a článok 14 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania sa majú vykladať v tom zmysle, že situácia, v ktorej osoba tým, že podá svoju žiadosť o prijatie do zamestnania, chce získať nie toto zamestnanie, ale len formálne postavenie žiadateľa na jediný účel požadovania odškodnenia, nepatrí pod pojem „prístup k zamestnaniu alebo k povolaniu“ v zmysle týchto ustanovení a možno ju, pokiaľ sú splnené okolnosti požadované podľa práva Únie, kvalifikovať ako zneužitie práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec C-201/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Prípravky na ochranu rastlín — Súbežný dovoz — Konanie o vydanie povolenia na uvedenie na trh — Podmienky — Spoločný pôvod súbežne dovážaného prípravku na ochranu rastlín a referenčného prípravku)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-201/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Prípravky na ochranu rastlín - Súbežný dovoz - Konanie o vydanie povolenia na uvedenie na trh - Podmienky - Spoločný pôvod súbežne dovážaného prípravku na ochranu rastlín a referenčného prípravku)
   (2008/C 92/05)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. Bergues a R. Loosli-Surrans, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Sevenster, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti štátom – Článok 28 ES – Požiadavka spoločného pôvodu prípravku na ochranu rastlín dovážaného súbežne a referenčného prípravku
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec C-518/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 4. októbra 2016 – ZPT AD/Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Vărchoven administrativen săd, Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 4. októbra 2016 – ZPT AD/Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Vărchoven administrativen săd, Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-518/16)
   (2016/C 462/14)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sofijski gradski săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ZPT AD

      Žalovaní: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Vărchoven administrativen săd, Nacionalnata agencija za prichodite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú vykonávacie predpisy práva Únie ako nariadenie (ES) č. 1998/2006 (1) priamy účinok a priamu uplatniteľnosť a pokiaľ áno, porušuje predpis vnútroštátneho zákonodarcu, ktorý zužuje alebo obmedzuje pôsobnosť predpisu Únie, tieto zásady?

               2.

               Je štátna pomoc v podobe daňovej úľavy zlučiteľná s hospodárskou súťažou na vnútornom trhu, keď sa pomoc investuje do majetku, ktorý sa používa na výrobu produktov sčasti vyvážaných do tretích krajín alebo do členských štátov?

               3.

               Predstavuje výroba produktov určených na vývoz využívaním majetku, ktorý bol nadobudnutý pomocou prostriedkov štátnej pomoci, činnosť, ktorá v zmysle článku 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 1998/2006 priamo súvisí s vyvážanými množstvami? V prípade zápornej odpovede na otázku: majú členské štáty možnosť upraviť vo vnútroštátnom práve doplňujúce obmedzenia pre vývozcov produktov vyrobených pomocou majetku, ktorý je výsledkom investície daňovej úľavy? V prípade kladnej odpovede na otázku: aký je vzťah medzi týmto ustanovením a článkom 35 ZFEÚ, ktorým sa zakazujú množstvové vývozné obmedzenia, ako aj všetky opatrenia s rovnakým účinkom medzi členskými štátmi, a ide o diskrimináciu a narušenie voľného pohybu tovaru?

               4.

               Je podľa článku 1 nariadenia (ES) č. 1998/2006 prípustné, aby sa právnickej osobe odmietol priznať nárok na finančnú pomoc de minimis, ktorý vyplýva z práva Únie skôr, ako uplynie štvorročná lehota stanovená vo vnútroštátnom [zákone], počas ktorej treba uskutočniť investíciu, a to len preto, že príslušná osoba investovala v uvedenom období prostriedky aj do iných, samostatných a oddelených štruktúr jej podniku, ktoré uskutočňujú vývoz?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 379, 2006, s. 5).


title: Vec C-567/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  2. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/36/ES — Uznávanie odborných kvalifikácií — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 2. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-567/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/36/ES - Uznávanie odborných kvalifikácií - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 205/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a V. Peere, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec C-334/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 12. júla 2010 — X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 12. júla 2010 — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-334/10)
   ()
   2010/C 246/50
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má zdaniteľná osoba, ktorá prechodne na svoje osobné účely využíva časť investičného majetku patriaceho jej spoločnosti — podľa článku 6 ods. 2 prvého pododseku písm. a) a písm. b), článku 11 časti A ods. 1 písm. c), ako aj článku 17 ods. 2 šiestej smernice (1) — právo na odpočet nákladov na úpravy trvalého charakteru, ktoré vykonala výlučne na osobné účely?

               2.

               Zmenila by sa odpoveď na túto otázku, ak by bola zdaniteľnej osobe pri získaní investičného majetku vyfakturovaná daň z pridanej hodnoty, ktorú si táto osoba už odpočítala?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001 s. 23).


title: Vec C-209/09: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh Lahti Energia Oy (Smernica 2000/76/ES — Spaľovanie odpadu — Zariadenie na spaľovanie — Zariadenie na spoluspaľovanie — Komplex, ktorý pozostáva z plynového generátora a elektrárne — Spaľovanie nevyčisteného plynu pochádzajúceho z tepelného spracovania odpadu v plynovom generátore, v elektrárni)

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/9

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh Lahti Energia Oy
   (Vec C-209/09) (1)

   (Smernica 2000/76/ES - Spaľovanie odpadu - Zariadenie na spaľovanie - Zariadenie na spoluspaľovanie - Komplex, ktorý pozostáva z plynového generátora a elektrárne - Spaľovanie nevyčisteného plynu pochádzajúceho z tepelného spracovania odpadu v plynovom generátore, v elektrárni)
   2010/C 100/12
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Lahti Energia Oy

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein hallinto oikeus — Výklad článku 3 smernice 2000/76/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov (Ú. v. ES L 332, s. 91; Mim. vyd. 15/005, s. 353) — Komplex, ktorý tvorí generátor na výrobu plynu z odpadu a elektráreň, v parnom kotle ktorej sa spaľuje plyn, ktorý vzniká tepelným spracovaním odpadu v plynovom generátore — Spaľovanie nevyčisteného plynu v parnom kotle elektrárne, namiesto vyčisteného plynu

      Výrok rozsudku

   Elektráreň, ktorá ako prídavné palivo, popri fosílnych palivách používaných pri jej výrobnej prevádzke v prevažnej miere, používa plyn získaný v generátore tepelným spracovaním odpadov, treba spolu s týmto generátorom považovať za „zariadenie na spoluspaľovanie odpadov“ v zmysle článku 3 bodu 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov, ak tento plyn nie je v uvedenom generátore čistený.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec T-584/10: Žaloba podaná 27. decembra 2010 — Yilmaz/ÚHVT — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/32

         Žaloba podaná 27. decembra 2010 — Yilmaz/ÚHVT — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)
   (Vec T-584/10)
   2011/C 55/57
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mustafa Yilmaz (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: F. Kuschmirek, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Mexiko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. októbra 2010 vo veci R 1162/2009-2, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO“ pre výrobky patriace do tried 32 a 33 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3975117.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká ochranná známka zapísaná pod číslom 30205053.1 pre slovné označenie „MATADOR“ pre výrobky patriace do triedy 32; medzinárodná ochranná známka zapísaná pod číslom 792051 pre slovné označenie „MATADOR“ pre výrobky patriace do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky napadnuté výrobky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 81 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, pretože odvolací senát nesprávne posúdil, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny, keďže dotknuté ochranné známky sú si vzhľadom na výrobky označené prihlasovanou ochrannou známkou zameniteľne podobné.


title: Vec C-269/05: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 1 nariadenia (EHS) č. 4055/86 — Námorná doprava — Prístavný poplatok uplatniteľný na plavidlá prevážajúce cestujúcich alebo tovary — Prístavný poplatok uplatniteľný na vozidlá prevážané na trajektoch — Diskriminácia)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/6

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-269/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 1 nariadenia (EHS) č. 4055/86 - Námorná doprava - Prístavný poplatok uplatniteľný na plavidlá prevážajúce cestujúcich alebo tovary - Prístavný poplatok uplatniteľný na vozidlá prevážané na trajektoch - Diskriminácia)
   (2007/C 42/10)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 1 nariadenia Rady (EHS) č. 4055/86 z 22. decembra 1986, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovať služby na námornú dopravu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami (Ú. v. ES L 378, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 174) – Prístavný poplatok uplatniteľný na plavidlá prevážajúce cestujúcich alebo tovary – Uplatnenie menšieho poplatku na plavidlá premávajúce medzi prístavmi nachádzajúcimi sa na vnútroštátnom území – Prístavný poplatok uplatniteľný na vozidlá prevážané na trajektoch – Poplatok neuplatňujúci sa na vozidlá prevážajúce medzi prístavmi nachádzajúcimi sa na vnútroštátnom území
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že ponechala v platnosti:

                           —

                           nižšie prístavné poplatky uplatniteľné na plavidlá prevážajúce cestujúcich (vrátane plavidiel, ktoré vykonávajú okružné plavby) alebo plavidlá prevážajúce tovary, a to za priblíženie, pristátie a zakotvenie v prístavoch Pirée a Solún v prípade, že sa doprava vykoná medzi dvoma prístavmi vnútroštátneho územia, v porovnaní s prístavnými poplatkami v prípade, že doprava je medzinárodná,

                           —

                           prístavné poplatky v prospech fondov prístavných združení zriadených v akciových spoločnostiach zákonom č. 2932/2001 a prístavov Pirée a Solún, uplatniteľné na vozidlá počas nalodenia na trajekty majúce medzinárodné spojenia, pričom takéto poplatky nie sú vyberané v prípade spojenia medzi gréckymi prístavmi,

                           —

                           právo obcí, na území ktorých sa prístavy nachádzajú, vyberať poplatok za vozidlá, ktoré sa naloďujú na trajekty smerujúce do cudzích prístavov,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 nariadenia Rady (EHS) č. 4055/86 z 22. decembra 1986, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovať služby na námornú dopravu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec C-53/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Land Hessen/Franz Mücksch OHG (Životné prostredie — Smernica 96/82/ES — Kontrola nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok — Prevencia — Primerané vzdialenosti medzi verejne využívanými oblasťami a podnikmi, v ktorých je prítomné veľké množstvo nebezpečných látok)

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Land Hessen/Franz Mücksch OHG
   (Vec C-53/10) (1)

   (Životné prostredie - Smernica 96/82/ES - Kontrola nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok - Prevencia - Primerané vzdialenosti medzi verejne využívanými oblasťami a podnikmi, v ktorých je prítomné veľké množstvo nebezpečných látok)
   2011/C 319/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Land Hessen

      Žalovaný: Franz Mücksch OHG

      za účasti: Merck KGaA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 12 ods. 1 smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (Ú. v. ES L 10, s. 13; Mim. vyd. 05/02, s. 410), zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008 o prispôsobení určitých nástrojov, na ktoré sa vzťahuje postup ustanovený v článku 251 zmluvy, rozhodnutiu Rady 1999/468/ES, pokiaľ ide o regulačný postup s kontrolou (Ú. v. EÚ L 311, s. 1) — Predchádzanie veľkým haváriám — Rozsah povinnosti členských štátov dbať na to, aby ich politika územného plánovania a postupy vykonávania tejto politiky brali z dlhodobého hľadiska do úvahy potrebu zachovať primerané vzdialenosti medzi verejne využívanými oblasťami a podnikmi, v ktorých je prítomné veľké množstvo nebezpečných látok — Výstavba záhradného centra v blízkosti takého podniku — Existencia viacerých ďalších obchodných prevádzok v tej istej rizikovej oblasti

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 12 ods. 1 smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES zo 16. decembra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť členských štátov brať z dlhodobého hľadiska do úvahy potrebu zachovať primerané vzdialenosti medzi podnikmi, na ktoré sa vzťahuje uvedená smernica, a verejne využívanými budovami je uložená aj takému orgánu verejnej moci, akým je mesto Darmstadt (Nemecko), ktorý je poverený vydávaním stavebných povolení, a to aj keby vykonával túto činnosť na základe presne vymedzenej právomoci.

               2.

               Povinnosť stanovená v článku 12 ods. 1 smernice 96/82, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/105/ES, brať z dlhodobého hľadiska do úvahy potrebu zachovať primerané vzdialenosti medzi podnikmi, na ktoré sa vzťahuje uvedená smernica, a verejne využívanými budovami neukladá príslušným vnútroštátnym orgánom, že majú za takých okolností ako vo veci samej zakázať umiestnenie verejne využívanej budovy. Naproti tomu tejto povinnosti odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje povinné vydanie povolenia na umiestnenie takej budovy bez toho, aby riziká súvisiace s jej umiestnením vnútri okruhu vymedzujúceho uvedené vzdialenosti boli riadne posúdené v štádiu plánovania alebo v štádiu individuálneho rozhodnutia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-209/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2015 – Bopp/ÚHVT (vyobrazenie zeleného osemuholníkového rámu) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej vo vyobrazení zeleného osemuholníkového rámu — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/47

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2015 – Bopp/ÚHVT (vyobrazenie zeleného osemuholníkového rámu)
   (Vec T-209/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej vo vyobrazení zeleného osemuholníkového rámu - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/51)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carsten Bopp (Glashütten, Nemecko) (v zastúpení: C. Russ, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. januára 2014 (vec R 1276/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia spočívajúceho vo vyobrazení zeleného osemuholníkového rámu ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Carsten Bopp je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec T-139/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. júla 2014 – Eltek/ÚHVT – Eltec Elektronik (ELTEK)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júla 2014 – Eltek/ÚHVT – Eltec Elektronik (ELTEK)
   (Vec T-139/13) (1)

   2014/C 329/39
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-98/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo  4. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Neexistencia žiadosti o povolenie a posúdenia predchádzajúcich uskutočneniu projektu — Neprípustnosť žaloby)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-98/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Neexistencia žiadosti o povolenie a posúdenia predchádzajúcich uskutočneniu projektu - Neprípustnosť žaloby)
   (2006/C 165/06)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Shotter a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia,)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: K. Manji, neskôr M. Bethell, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Sales a J. Maurici, barristers)
   Predmet veci
   Porušenie článku 2 ods. 1 a článku 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), zmenenej a doplnenej smernicou 97/11/ES z 3. marca 1997 (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151) – Povolenie udelené bez posúdenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-211/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Roma (Taliansko) 3. mája 2012 — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Roma (Taliansko) 3. mája 2012 — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive
   (Vec C-211/12)
   2012/C 194/24
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Apello di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Martini SpA

      Odporca: Ministero delle Attività Produttive

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 35 nariadenia Komisie (ES) č. 1291/2000 z 9. júna 2000 (1) vykladať v tom zmysle, že základným cieľom sankcie, ktorú stanovuje a ktorá spočíva v úplnom prepadnutí záruky uloženej podnikateľským subjektom Spoločenstva, ktoré získali dovoznú/vývoznú licenciu pre výrobok, na ktorý sa vzťahuje spoločná organizácia trhu s obilninami, je odrádzať uvedené subjekty od porušovania primárnej povinnosti (ako skutočný dovoz alebo vývoz obilnín uvedených v príslušnej licencii), ktorú sú povinné dodržiavať vo vzťahu k činnosti, na ktorú získali licenciu a na ktorú zložili záruku?

               2.

               Majú sa ustanovenia článku 35 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 1291/2000 v časti, v ktorej sa stanovujú podmienky uvoľnenia záruky zloženej pri vydaní dovoznej licencie, vykladať v tom zmysle, že v prípade porušenia sekundárnej povinnosti spočívajúcej najmä v neskorom predložení dôkazu o tom, že dovoz sa riadne uskutočnil (a v následnom neskorom predložení príslušnej žiadosti o uvoľnenie zloženej záruky), sa má výška sankcie určiť nezávisle od výšky konkrétnej záruky, ktorej úplné prepadnutie by sa malo nariadiť v prípade porušenia primárnej povinnosti týkajúcej sa samotnej dovoznej činnosti, pričom výška sankcie by sa mala určiť najmä na základe obvyklej výšky záruky, ktorá sa všeobecne uplatňuje na dovoz výrobkov rovnakého druhu uskutočnený v príslušnom období?

               3.

               Má sa článok 35 ods. 4 písm. c) uvedeného nariadenia Komisie (ES) č. 1291/2000 v časti, v ktorej stanovuje, že „… ak sú pre daný výrobok vydané licencie alebo certifikáty s rôznymi sumami záruky, pri výpočte sumy, ktorá má prepadnúť, sa použije najnižšia sadzba použiteľná pre dovoz…“, vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak podnikateľský subjekt Spoločenstva dovoz obilnín riadne uskutočnil, nedodržanie stanovenej lehoty na predloženie dôkazu o uskutočnení dovozu do Európskeho spoločenstva má podliehať sankcii, ktorej výška sa vypočíta na základe najnižšej dovoznej záruky platnej v čase dovozu rovnakého výrobku, a to nezávisle od osobitných colných podmienok (ako tvrdí spoločnosť Martini), alebo iba za rovnakých osobitných colných podmienok (ako tvrdí Talianska republika)?

      (1)  Ú. v. ES L 152, s. 1; Mim. vyd. 03/029, s. 145.


title: Vec C-118/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 9. marca 2015 – Confederación Sindical ELA a Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U. a Consorcio de Aguas de Busturialdea

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 9. marca 2015 – Confederación Sindical ELA a Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U. a Consorcio de Aguas de Busturialdea
   (Vec C-118/15)
   (2015/C 171/25)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Confederación Sindical ELA a Juan Manuel Martínez Sánchez

      Odporcovia v odvolacom konaní: Aquarbe S.A.U. a Consorcio de Aguas de Busturialdea

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 1 písm. b) smernice Rady 2001/23/ES (1) z 12. marca 2001 v spojení s článkom 4 ods. 1 tejto smernice takému výkladu španielskych právnych predpisov určených na zabezpečenie jej účinnosti, ktorý vylučuje povinnosť prevziať práva a povinnosti v prípade, ak verejnoprávny podnik, ktorý je poverený poskytovaním služby vyplývajúcej z jeho vlastnej činnosti, ktorá si vyžaduje potrebné hmotné prostriedky, a ktorú uskutočňoval prostredníctvom zákazky, pričom dodávateľovi uložil povinnosť používať tieto prostriedky, ktoré vlastní, sa rozhodne nepredĺžiť platnosť zákazky a priamo prevziať jej uskutočňovanie s využitím vlastných zamestnancov a vylúčením zamestnancov, ktorých zamestnával dodávateľ, takže služba sa naďalej poskytuje s jedinou zmenou, ktorá vyplýva z nahradenia zamestnancov vykonávajúcich túto činnosť a ich podriadenia inému zamestnávateľovi?

      (1)  O aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98).


title: Vec F-97/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 17. júna 2008 – De Fays/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Nemocenská dovolenka — Neoprávnená neprítomnosť — Arbitrážne konanie)

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/37

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 17. júna 2008 – De Fays/Komisia
   (Vec F-97/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Nemocenská dovolenka - Neoprávnená neprítomnosť - Arbitrážne konanie)
   (2008/C 197/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chantal De Fays (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: P.-P. Van Gehuchten a P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí Komisie, na základe ktorých bol na žalobkyňu uplatnený článok 60 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, a na druhej strane žaloba o náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007, s. 45.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. septembra 2004 vo veci C-481/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 2001/12/ES a smernica 2001/13/ES — Železnice Spoločenstiev — Rozvoj — Spravodlivé, jednotné a nediskriminačné podmienky prístupu k infraštruktúre — Povolenia pre podniky podnikajúce v oblasti železníc — Spoločný režim — Neprebratie právnej normy v predpísanej lehote)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 30. septembra 2004
   vo veci C-481/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2001/12/ES a smernica 2001/13/ES - Železnice Spoločenstiev - Rozvoj - Spravodlivé, jednotné a nediskriminačné podmienky prístupu k infraštruktúre - Povolenia pre podniky podnikajúce v oblasti železníc - Spoločný režim - Neprebratie právnej normy v predpísanej lehote)
   (2004/C 284/11)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-481/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: W. Wils) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner a M. Thill), predmetom ktorej je žaloba o nesplnení povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 19. novembra 2003, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda J.-P. Puissochet, sudcovia A. La Pergola a U. Lõhmus (spravodajca), generálny advokát: L. A. Greelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 30. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/12/ES z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/440/EHS o rozvoji železníc spoločenstva a zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/13/ES z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernicu Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s týmito smernicami.

               2.

               Luxemburské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7 z 10.1.2004


title: Vec T-396/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 — Vereniging Milieudefensie a Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisia [ „Životné prostredie — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Povinnosť členských štátov chrániť a zlepšovať kvalitu okolitého ovzdušia — Dočasná výnimka udelená členskému štátu — Žiadosť o vnútorné preskúmanie — Zamietnutie — Opatrenie individuálneho určenia — Platnosť — Aarhuský dohovor“ ]

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 — Vereniging Milieudefensie a Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisia
   (Vec T-396/09) (1)

   (Životné prostredie - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Povinnosť členských štátov chrániť a zlepšovať kvalitu okolitého ovzdušia - Dočasná výnimka udelená členskému štátu - Žiadosť o vnútorné preskúmanie - Zamietnutie - Opatrenie individuálneho určenia - Platnosť - Aarhuský dohovor)
   2012/C 217/35
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Vereniging Milieudefensie (Amsterdam, Holandsko) a Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: A. van den Biesen, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P. Oliver, W. Roels a A. Alcover San Pedro, neskôr P. Oliver, A. Alcover San Pedro a E. Manhaeve a napokon P. Oliver, A. Alcover San Pedro a B. Burggraaf, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, Y. de Vries, J. Langer a M. de Ree, splnomocnení zástupcovia), Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne L. Visaggio a A. Baas, neskôr L. Visaggio a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 6121 z 28. júla 2009, ktorým sa zamieta ako neprípustná žiadosť žalobcov o preskúmanie rozhodnutia Komisie K(2009) 2560 v konečnom znení zo 7. apríla 2009 o priznaní Holandskému kráľovstvu dočasnej výnimky z jeho povinností podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2009) 6121 z 28. júla 2009 sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Vereniging Milieudefensie a Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, a to vrátane trov súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               Holandské kráľovstvo, Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec C-338/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 14. júla 2014 – Quenon K. SPRL/Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 14. júla 2014 – Quenon K. SPRL/Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA
   (Vec C-338/14)
   2014/C 339/08
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Quenon K. SPRL

      Odporkyne v odvolacom konaní: Citibank Belgium SA, Metlife Insurance SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 17 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (1) vykladať tak, že vnútroštátnemu zákonodarcovi umožňuje, aby stanovil, že po skončení zmluvy má obchodný zástupca právo na odškodné za klientelu, ktorého výška nemôže presiahnuť sumu rovnajúcu sa ročnému príjmu, ako aj v prípade, že suma tohto odškodného nepokrýva celú skutočne utrpenú škodu, na náhradu škody vo výške rozdielu medzi výškou skutočne utrpenej škody a sumou tohto odškodného?

               2.

               Konkrétne, má sa článok 17 [ods.] 2 [písm.] c) smernice vykladať tak, že podmieňuje poskytnutie dodatočnej náhrady škody k odškodnému za klientelu existenciou porušenia zmluvnej povinnosti alebo kvázi deliktuálneho porušenia zo strany zastúpeného, ktoré je v príčinnej súvislosti s požadovanou náhradou škody, ako aj existenciou škody odlišnej od tej, ktorá už bola nahradená paušálnym odškodným za klientelu?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku, musí byť toto porušenie odlišné od jednostranného skončenia zmluvy, ako napríklad doručenie nedostatočnej výpovede, poskytnutie nedostatočného kompenzačného odškodného za predčasné skončenie zmluvy a odškodného za klientelu, existencia vážnych dôvodov na strane zastúpeného, zneužitie práva na skončenie zmluvy alebo akékoľvek iné nesplnenie povinností, najmä v oblasti obchodných zvyklostí?

      (1)  Ú. v. EÚ L 382, s. 17.


title: Vec C-301/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. októbra 2012 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Znečisťovanie a poškodzovanie — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Smernica 91/271/EHS — Články 3, 4 a 10 — Príloha I body A a B)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. októbra 2012 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-301/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Znečisťovanie a poškodzovanie - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Smernica 91/271/EHS - Články 3, 4 a 10 - Príloha I body A a B)
   2012/C 379/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, A.-A. Gilly a A. Demeneix, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: L. Seeboruth, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Anderson, QC, S. Ford a B. McGurk, barristers)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 3 ods. 1 a 2, článku 4 ods. 1 a 3 a článku 10, ako aj prílohy I bodov A a B smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26) — Nezabezpečenie primeraného čistenia komunálnych odpadových vôd z viacerých londýnskych aglomerácií (Whitburn, Beckton, Crossness a Mogden)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo si nezabezpečením:

                           —

                           primeraného zberu komunálnych odpadových vôd z aglomerácií Sunderland (Whitburn) a Londýn (zberné systémy v Becktone a Crossnesse), ktoré majú populačný koeficient viac ako 15 000, v súlade s článkom 3 ods. 1 a 2, ako aj prílohou I bodom A smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd a

                           —

                           primeraného čistenia komunálnych odpadových vôd aglomerácie Londýn (čističky v Becktone, Crossnesse a Mogdene), ktorá má populačný koeficient viac ako 15 000, v súlade s článkom 4 ods. 1 a 3, článkom 10, ako aj prílohou I bodom B smernice 91/271,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec T-201/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2016 – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie UNICORN — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky UNICORN — Článok 53 ods.1 písm. a) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Dobré meno“)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2016 – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Vec T-201/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie UNICORN - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky UNICORN - Článok 53 ods.1 písm. a) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Dobré meno“))
   (2016/C 462/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unicorn a.s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: L. Lorenc, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cyprus)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. februára 2015 (vec R 1699/2014-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Unicorn a Mercilink Equipment Leasing

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Unicorn a.s. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec T-6/17: Žaloba podaná 4. januára 2017 – Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/38

         Žaloba podaná 4. januára 2017 – Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)
   (Vec T-6/17)
   (2017/C 063/49)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Equivalenza Manufactory, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ITM Entreprises SA (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „BLACK LABEL BY EQUIVALENZA“ – prihláška č. 13 576 616.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. októbra 2016 vo veci R 690/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vydal rozhodnutie, ktorým sa vyhovie tejto žalobe, a teda zruší napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal na náhradu trov tohto konania žalovaného EUIPO a vedľajšieho účastníka ITM Enterprises.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-54/17: Žaloba podaná 31. januára 2017 – CLF/Parlament

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/41

         Žaloba podaná 31. januára 2017 – CLF/Parlament
   (Vec T-54/17)
   (2017/C 078/56)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Coalition for Life and Family (CLF) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Richter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok I.4.1 rozhodnutia Európskeho parlamentu z 12. decembra 2016 (č. FINS-2017-16) týkajúceho sa zníženia sumy predbežného financovania na 33 % stanoveného stropu, ako aj požiadavky vytvorenia zábezpeky,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod, založený na porušení Zmlúv a právnych noriem, ktorými sa vykonávajú:

               —

               Žalobkyňa tvrdí, že rozlišovanie zo strany žalovaného medzi politickými stranami na európskej úrovni, ktoré boli len nedávno založené, a politickými stranami, ktoré existujú dlhší čas, predstavuje porušenie všeobecnej zásady rovnosti zakotvenej v európskom práve.

               —

               Ďalej sa podľa článku 134 ods. 2 nariadenia č. 966/2012, (1) a ani podľa článku 206 ods. 1 delegovaného nariadenia č. 1268/2012 (2) nemá v prípade grantov s nízkou hodnotou vyžadovať zábezpeka.

               —

               Okrem toho žalovaný nemá nijaký záujem na zabezpečení svojho financovania, pretože žalobkyňu zastupujú poslanci vnútroštátnych parlamentov v dostatočnom počte členských štátov, a preto sa nemusí obávať straty svojho postavenia európskej politickej strany.

               —

               Ďalej nie je vôbec jasné, prečo má žalovaný pochybnosti o tom, že žalobkyňa dodržiava základné hodnoty Únie.

               —

               Napokon sú opatrenia neprimerané, keďže žalobkyňa nemôže poskytnúť zábezpeku a zrušenie finančnej podpory pre ňu znemená existenčné ohrozenie, a to vedie k narušeniu súťaže politických strán. Uvedené je závažným zásahom do základných práva žalobkyne na slobodu prejavu a slobodu združovania (články 11 a 12 Charty základných práv Európskej únie).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).


title: Vec F-54/12: Žaloba podaná 15. mája 2012 — ZZ/Komisia

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/28

         Žaloba podaná 15. mája 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-54/12)
   2012/C 194/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Condinanzi, D. Bono a C. A. Chiorino, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AST/117/11 o nepripustení žalobcu do druhej fázy uvedeného výberového konania z dôvodu, že nespĺňa podmienky pripustenia stanovené v oznámení o výberovom konaní

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté výberovou komisiou výberového konania EPSO o nepripustení žalobcu do druhej fázy verejného výberového konania EPSO/AST/117/11 — Assistants in the secretarial field (AST 1), z dôvodu údajného nesplnenia podmienok pripustenia stanovených v oddieli III oznámenia o verejnom výberovom konaní EPSO/AST/117/11, a predovšetkým preto, že nemal diplom o ukončení štúdia osvedčujúci vyšší stupeň vzdelania v oblasti sekretariátu alebo alternatívne diplom o ukončení štúdia umožňujúci prístup k vyššiemu vzdelaniu spolu s odbornou praxou v trvaní aspoň tri roky v oblasti sekretariátu, ktorého úlohy sú priamo spojené s funkciou sekretára, ako sú opísané v hlave1 oznámenia o výberovom konaní,

               —

               zrušiť akýkoľvek nasledujúci akt alebo prípadne akékoľvek opatrenie, ktoré prijme výberová komisia v súvislosti s vylúčením žalobcu zo sporného výberového konania,

               —

               subsidiárne, ak nebude možné, aby sa žalobca zúčastnil druhej fázy uvedeného výberového konania, zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila sumu ex aequo et bono predbežne určenú na 10 000 eur ako náhradu materiálnej škody a morálnej ujmy, ako aj z dôvodu poškodenia jeho kariéry, pričom táto suma sa zvýši o úroky z omeškania podľa zákonnej sadzby odo dňa podania žaloby,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-238/17: Žaloba podaná 25. apríla 2017 – Gugler/EUIPO – Gugler France (GUGLER)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/39

         Žaloba podaná 25. apríla 2017 – Gugler/EUIPO – Gugler France (GUGLER)
   (Vec T-238/17)
   (2017/C 195/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Alexander Gugler (Maxdorf, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gugler France (Besançon, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „GUGLER“ – ochranná známka Európskej únie č. 3 324 902.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. januára 2017 vo veci R 1008/2016-1.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky EÚ č. 3 324 902 a povinnosti nahradiť trovy konania navrhovateľa vyhlásenia neplatnosti vo výške 550 eur,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie zásady riadnej správy vecí verejných,

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 a článku 54 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-170/14 P: Odvolanie podané 7. apríla 2014 : Big Line Sas di Graziani Lorenzo proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  13. februára 2014 vo veci T-380/12, Demon International/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu, Big Line Sas di Graziani Lorenzo

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/11

         Odvolanie podané 7. apríla 2014: Big Line Sas di Graziani Lorenzo proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 13. februára 2014 vo veci T-380/12, Demon International/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu, Big Line Sas di Graziani Lorenzo
   (Vec C-170/14 P)
   (2014/C 462/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (v zastúpení: B. Osti, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Demon International, LC, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Súdny dvor (šiesta komora) uznesením zo 6. novembra 2014 zamietol odvolanie ako sčasti zjavne nedôvodné a sčasti zjavne neprípustné.


title: Spojené veci C-614/12 a C-10/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. januára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Dutka József (C-614/12), Csilla Sajtos (C-10/13)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-614/12), Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (C-10/13) (Prejudiciálne konanie — Článok 30 Charty základných práv Európskej únie — Vykonanie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/16

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. januára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Dutka József (C-614/12), Csilla Sajtos (C-10/13)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-614/12), Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (C-10/13)
   (Spojené veci C-614/12 a C-10/13) (1)

   ((Prejudiciálne konanie - Článok 30 Charty základných práv Európskej únie - Vykonanie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 112/19
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Dutka József (C-614/12), Csilla Sajtos (C-10/13)

      Žalovaní: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-614/12), Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (C-10/13)

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania – Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság – Výklad článku 6 ZEÚ a článkov 30 a 51 Charty základných práv Európskej únie – Ochrana pracovníkov v prípade bezdôvodného prepustenia – Prepustenie bez uvedenia dôvodu – Úradník orgánu verejnej správy, ktorý bol prepustený na základe ustanovenia vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa služobného poriadku štátnych zamestnancov

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položili Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) rozhodnutím zo 6. decembra 2012 a Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) rozhodnutím z 21. septembra 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013.


title: Vec C-241/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb — Vzťah medzi touto dohodou a dvojstrannými zmluvami o zamedzení dvojitého zdanenia — Rovnosť zaobchádzania — Diskriminácia založená na štátnej príslušnosti — Štátny príslušník členského štátu Európskej únie — Cezhraniční pracovníci — Daň z príjmov — Rozdelenie daňovej právomoci — Daňový hraničný ukazovateľ — Štátna príslušnosť)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach
   (Vec C-241/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb - Vzťah medzi touto dohodou a dvojstrannými zmluvami o zamedzení dvojitého zdanenia - Rovnosť zaobchádzania - Diskriminácia založená na štátnej príslušnosti - Štátny príslušník členského štátu Európskej únie - Cezhraniční pracovníci - Daň z príjmov - Rozdelenie daňovej právomoci - Daňový hraničný ukazovateľ - Štátna príslušnosť))
   (2016/C 016/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Roman Bukovansky

      Žalovaný: Finanzamt Lörrach

      Výrok rozsudku

   Zásady zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania, stanovené v článku 2 dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb, podpísanej 21. júna 1999 v Luxemburgu, a článku 9 prílohy I tejto dohody, sa majú vykladať v tom zmysle, že v rozpore s nimi nie je dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia, akou je dohoda z 11. augusta 1971 medzi Švajčiarskou konfederáciou a Spolkovou republikou Nemecko, zmenená a doplnená protokolom o revízii z 12. marca 2002, podľa ktorej právomoc zdaniť príjmy zo závislej činnosti nemeckého daňovníka, ktorý nie je švajčiarskym štátnym príslušníkom, hoci tento daňovník presunul svoje bydlisko z Nemecka do Švajčiarska, pričom zostal pracovať na tom istom mieste ako zamestnanec v prvom z týchto štátov, má štát, z ktorého pochádzajú tieto príjmy, teda Spolková republika Nemecko, kým právomoc zdaniť príjmy zo závislej činnosti švajčiarskeho štátneho príslušníka nachádzajúceho sa v analogickej situácii prináleží novému štátu bydliska, v predmetnom prípade Švajčiarskej konfederácii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-67/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. júna 2009 — Hedgefund Intelligence/ÚHVT — Hedge Invest (InvestHedge) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva InvestHedge — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva HEDGE INVEST — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/48

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júna 2009 — Hedgefund Intelligence/ÚHVT — Hedge Invest (InvestHedge)
   (Vec T-67/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva InvestHedge - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva HEDGE INVEST - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 180/88
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Hedgefund Intelligence Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Reed, barrister, a G. Crofton Martin, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Hedge Invest SpA (Miláno, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. novembra 2007 (vec R 148/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Hedge Invest SpA a Hedgefund Intelligence Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hedgefund Intelligence Ltd znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec F-64/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. júna 2015 – Campanella/Komisia

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/44

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. júna 2015 – Campanella/Komisia
   (Vec F-64/14) (1)

   (2015/C 262/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014, s. 31.


title: Vec T-167/13: Žaloba podaná 18. marca 2013 — Comune di Milano/Komisia

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/29

         Žaloba podaná 18. marca 2013 — Comune di Milano/Komisia
   (Vec T-167/13)
   2013/C 129/54
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comune di Milano (Taliansko) (v zastúpení: S. Grassani a A. Franchi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2012) 9448 z 19. decembra 2012 týkajúce sa zvýšení základného imania uskutočnených spoločnosťou SEA S.p.A. v prospech SEA Handling S.p.A,

               —

               subsidiárne po posúdení existencie osobitných výnimočných okolností, ktoré vyvolali u žalobkyne legitímnu dôveru, že zvýšenia základného imania nepredstavovali štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, zrušil články 3, 4 a 5 rozhodnutia, ktoré ukladajú povinnosť vymáhania na ťarchu Talianska,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvým žalobným dôvodom založeným na porušení a nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ Comune di Milano rozhodnutiu vytýka, že Komisia považovala sporné opatrenia za pričítateľné Comune (a teda štátu). Podľa Comune Komisia nepredložila nijaký dôkaz o tejto pričítateľnosti, takže sporné opatrenia nemohli byť považované za štátnu pomoc.

               2.

               Svojím druhým žalobným dôvodom, tiež založeným na porušení a nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, Comune di Milano poukazuje na nesprávnosť rozhodnutia, keďže Komisia prijala záver, že kritérium súkromného investora konajúceho v podmienkach trhu nebolo splnené. V skutočnosti je toto kritérium v celom rozsahu splnené a nijaká výhoda sa nepriznala príjemcovi opatrení, ktoré tak nemožno považovať za štátnu pomoc.

               3.

               Tretím žalobným dôvodom Comune di Milano poukazuje na porušenie a nesprávne uplatnenie usmernení o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach a usmernení pre sektor letísk, čo narušuje závery Komisie, pokiaľ ide o údajnú nezlučiteľnosť sporných opatrení.

               4.

               Štvrtým žalobným dôvodom rozdeleným na dve časti Comune pripomenula správanie Komisie počas skúmania a následne poukázala a) na porušenie riadnej správy vecí verejných, zásady kontradiktórnosti a práva na obhajobu a b) na porušenie zásady legitímnej dôvery, ktorá spôsobuje neplatnosť príkazu na vymáhanie.


title: Vec C-306/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  28. júna 2012 — XXXLutz Marken GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Natura Selection, SL [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Obrazová ochranná známka Linea Natura Natur hat immer Stil — Námietka majiteľa obrazovej ochrannej známky Spoločenstva natura selection — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. júna 2012 — XXXLutz Marken GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Natura Selection, SL
   (Vec C-306/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Obrazová ochranná známka Linea Natura Natur hat immer Stil - Námietka majiteľa obrazovej ochrannej známky Spoločenstva natura selection - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny)
   2012/C 258/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: XXXLutz Marken GmbH (v zastúpení: H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel, splnomocnený zástupca), Natura Selection, SL

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 24. marca 2011, XXXLutz Marken/ÚHVT — Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil) (T-54/09), ktorým sa zamietla žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. novembra 2008 (vec R 1787/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Natura Selection, SL, a XXXLutz Marken GmbH — Pravdepodobnosť zámeny medzi obrazovými označeniami „natura selection“ a „Linea Natura Natur hat immer Stil“ — Nesprávne posúdenie podobnosti týchto označení — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť XXXLutz Marken GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-381/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil de Barcelona (Španielsko) 18. júla 2011 — Manuel Mesa Bertrán a Cristina Farrán Morenilla/Novacaixagalicia

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil de Barcelona (Španielsko) 18. júla 2011 — Manuel Mesa Bertrán a Cristina Farrán Morenilla/Novacaixagalicia
   (Vec C-381/11)
   2011/C 290/04
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Manuel Mesa Bertrán a Cristina Farrán Morenilla

      Žalovaná: Novacaixagalicia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak úverová inštitúcia ponúkne klientovi, s ktorým pôvodne uzatvorila hypotekárnu úverovú zmluvu, úrokový swap s cieľom zabezpečenia pred rizikom zmeny úrokových sadzieb pôvodnej transakcie, má sa táto služba považovať za investičné poradenstvo v zmysle definície článku 4 ods. 1 bodu 4 smernice Mifid (1)?

               2.

               Má neuskutočnenie posúdenia vhodnosti upraveného v článku 19 ods. 4 uvedenej smernice vo vzťahu k drobnému investorovi za následok absolútnu neplatnosť úrokového swapu dohodnutého medzi investorom a úverovou inštitúciou poskytujúcou poradenstvo?

               3.

               V prípade, ak sa služba poskytnutá uvedeným spôsobom nepovažuje za investičné poradenstvo, má samotné nadobudnutie komplexného finančného nástroja, akým je úrokový swap, bez uskutočnenia posúdenia primeranosti upraveného v článku 19 ods. 5 smernice Mifid z dôvodov pripísateľných investičnej spoločnosti za následok absolútnu neplatnosť dohody o nadobudnutí uzatvorenej s vlastnou úverovou inštitúciou?

               4.

               Je podľa článku 19 ods. 9 smernice Mifid samotná skutočnosť, že úverová inštitúcia ponúka komplexný finančný nástroj spojený s hypotekárnym úverom, dostatočným dôvodom na vylúčenie uplatňovania povinnosti uskutočniť posúdenie vhodnosti a primeranosti podľa článku 19, ktoré je investičná spoločnosť povinná vykonať pre drobného investora?

               5.

               Je na vylúčenie uplatňovania povinností stanovených v článku 19 smernice Mifid potrebné, aby finančný produkt, s ktorým je spojený ponúknutý finančný nástroj, podliehal zákonným štandardom ochrany investora podobným štandardom, ktoré vyžaduje uvedená smernica?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (Ú. v. ES L 145; Mim. vyd. 06/007, s. 263).


title: Vec C-69/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif (Luxembursko) 5. februára 2010 — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l’Emploie et de l’Immigration

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif (Luxembursko) 5. februára 2010 — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l’Emploie et de l’Immigration
   (Vec C-69/10)
   2010/C 100/40
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Brahim Samba Diouf

      Žalovaný: Ministre du Travail, de l’Emploie et de l’Immigration

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 39 smernice 2005/85/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je úprava zavedená v Luxemburskom veľkovojvodstve článkom 20 ods. 5 zmeneného a doplneného zákona z 5. mája 2006 o práve na azyl a doplnkových formách ochrany, na základe ktorej žiadateľ o azyl nedisponuje súdnym opravným prostriedkom proti rozhodnutiu správneho orgánu preskúmať dôvodnosť žiadosti o medzinárodnú ochranu v skrátenom konaní?

               2.

               V prípade zápornej odpovede, má sa všeobecná zásada účinného opravného prostriedku vo vzťahu k právu Spoločenstva, inšpirovaná článkami 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950 vykladať tak, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je úprava zavedená v Luxemburskom veľkovojvodstve článkom 20 ods. 5 zmeneného a doplneného zákona z 5. mája 2006 o práve na azyl a doplnkových formách ochrany, na základe ktorej žiadateľ o azyl nedisponuje súdnym opravným prostriedkom proti rozhodnutiu správneho orgánu preskúmať dôvodnosť žiadosti o medzinárodnú ochranu v skrátenom konaní?

      (1)  Smernica Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca (Ú. v. EÚ L 326, s. 13).


title: Vec C-95/08: Žaloba podaná 29. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/14

         Žaloba podaná 29. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-95/08)
   (2008/C 116/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a P. Oliver, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že nevytvorilo orgány schopné vykonávať kontrolu dodržiavania zásad správnej laboratórnej praxe (SPL), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2004/9/ES z 11. februára 2004, o inšpekcii a overovaní správnej laboratórnej praxe (SLP) (1),

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/9/ES uplynula 12. marca 2004. Žalovaný stále nedisponuje orgánmi, ktoré by mali právomoci potrebné na vykonávanie inšpekcií laboratórií a overovanie ich štúdií s cieľom hodnotenia súladu so správnou laboratórnou praxou.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2004/9/ES z 11. februára 2004, o inšpekcii a overovaní správnej laboratórnej praxe (SLP) (Ú. v. EÚ L 50, s. 28; Mim. vyd. 15/008 s. 65).


title: Vec T-503/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  9. apríla 2014 – Al-Aqsa/Rada

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/37

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. apríla 2014 – Al-Aqsa/Rada
   (Vec T-503/11) (1)

   2014/C 194/49
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec C-360/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 19. júla 2010 — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)/Netlog NV

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 19. júla 2010 — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)/Netlog NV
      (Vec C-360/10)
      ()
      (2010/C 288/30)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (SABAM)

         Žalovaná: Netlog NV

         Prejudiciálna otázka

      Umožňujú smernice 2001/29 (1) a 2004/48 (2) v spojení so smernicami 95/46 (3), 2000/31 (4) a 2002/58 (5), vykladané najmä z hľadiska článkov 8 a 10 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, členským štátom oprávniť vnútroštátny súd, ktorý má rozhodovať v spore vo veci samej, aby na základe jediného právneho ustanovenia, podľa ktorého „[vnútroštátny súd] môže vydať súdny príkaz ukončiť protiprávne konanie tiež proti sprostredkovateľom, ktorých služby sú využívané tretími osobami na porušovanie autorského práva alebo práva príbuzného autorskému právu“, uložil poskytovateľovi hostingových služieb povinnosť zaviesť vo vzťahu ku všetkým svojim zákazníkom in abstracto a preventívne, výlučne na svoje náklady a bez časového obmedzenia, systém filtrovania väčšiny informácií uložených na jeho serveroch s cieľom identifikovať elektronické súbory, ktoré obsahujú hudobné, kinematografické alebo audiovizuálne diela, o ktorých združenie SABAM tvrdí, že k nim má práva, a následne zablokovať ich výmenu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399).

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514).


title: Vec T-69/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2015 – Melt Water/ÚHVT (MELT WATER Original) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva MELT WATER Original — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2015 – Melt Water/ÚHVT (MELT WATER Original)
   (Vec T-69/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva MELT WATER Original - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 065/46)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Research and Production Company „Melt Water“ UAB (Klaipėda, Litva) (v zastúpení: V. Viešūnaitė, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 26. novembra 2013 (vec R 494/2013-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia MELT WATER Original ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Research and Production Company „Melt Water“ UAB je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec T-382/07: Žaloba podaná 5. októbra 2007 – Francúzsko/Rada

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/40

         Žaloba podaná 5. októbra 2007 – Francúzsko/Rada
   (Vec T-382/07)
   (2007/C 283/72)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a A.-L. During, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 809/2007 z 28. júna 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 894/97, (ES) č. 812/2004 a (ES) č. 2187/2005 týkajúce sa unášaných sietí (1),

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Účelom nariadenia napadnutého v rámci tejto žaloby je vytvorenie jednotnej definície unášaných sietí. Žalobkyňa napáda definíciu ustanovenú nariadením v rozsahu, v akom podľa tejto definície do kategórie unášaných sietí patrí sieť druhu „tonaille“, ktorá na základe tejto skutočnosti spadá pod zákaz používania podľa článku 11a nariadenia č. 894/97 (2).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa predovšetkým tvrdí, že napadnuté nariadenie treba zrušiť z dôvodu nedostatku odôvodnenia, pokiaľ neuvádza dôvody, pre ktoré obmedzenia používania uplatniteľné na unášané siete toto nariadenie rozšírilo na stabilizované siete akou je „tonaille“.
   Na druhom mieste tvrdí, že napadnuté nariadenie tiež porušuje zásadu proporcionality, pokiaľ zákaz unášaných sietí, ako sú definované, vykazuje zjavne neprimeraný charakter jednak vzhľadom na ciele sledované týmto zákazom a jednak na osobitné vlastnosti „tonaille“ voči iným druhom unášaných sietí.
   Žalobkyňa nakoniec tvrdí, že zákaz unášaných sietí, ako ich definuje nariadenie č. 809/2007, je diskriminačný v rozsahu, v akom zaobchádzanie so sieťami druhu „tonaille“ rovnakým spôsobom ako s ostatnými unášanými sieťami nie je vzhľadom na ich vlastnosti odôvodnené.

      (1)  Ú. v. EÚ L 182, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 894/97 z 29. apríla 1997 ustanovujúce určité technické opatrenia na ochranu zdrojov rybolovu (Ú. v. ES L 132, s. 1; Mim. vyd. 04/003, s. 256).


title: Vec T-313/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  3. októbra 2006 – Hewlett-Packard/Komisia ( Zamietnutie vrátenia dovozného cla — Žaloba o neplatnosť — Dovoz tlačiarní a náplní do tlačiarní pôvodom zo Singapuru — Špeciálna situácia — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní — Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/45

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. októbra 2006 – Hewlett-Packard/Komisia
   (Vec T-313/04) (1)

   („Zamietnutie vrátenia dovozného cla - Žaloba o neplatnosť - Dovoz tlačiarní a náplní do tlačiarní pôvodom zo Singapuru - Špeciálna situácia - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní - Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92“)
   (2006/C 294/95)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Hewlett-Packard GmbH (Böbligen, Nemecko) (v zastúpení: F. Boulanger, M. Mrozek a M. Tervooren, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie REM 06/02 zo 7. apríla 2004, ktorým sa oznámilo nemeckým orgánom, že žalobcovi neprislúcha vrátenie dovozného cla týkajúceho sa tlačiarní a náplní do tlačiarní pôvodom zo Singapuru
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-447/14 P: Odvolanie podané 25. septembra 2014 : Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. júla 2014 vo veci T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg/Európska komisia

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/25

         Odvolanie podané 25. septembra 2014: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. júla 2014 vo veci T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg/Európska komisia
   (Vec C-447/14 P)
   2014/C 421/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (v zastúpení: A. Kerkmann, advokátka)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Komisia (1) a ak sa domnieva, že má k dispozícii všetky nevyhnutné skutočnosti, aby rozhodol v spore vo veci samej, zrušil rozhodnutie Komisie z 25. apríla 2012 C (2012) 2557 final o štátnej pomoci SA.25051 (C-19/10, ex NN 23/10), ktorú Nemecko poskytlo v prospech Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland Pfalz, im Saarland, im Rheingau Taunus Kreis und im Landkreis Limburg Weilburg a zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania spojených s odvolacím konaním a s konaním pred Všeobecným súdom,

               —

               subsidiárne zrušil napadnutý rozsudok a vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci samej, ako aj o trovách konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka predovšetkým nasledujúce odvolacie dôvody.
   Všeobecný súd nesprávne označil financovanie dodatočných kapacít príspevkami členov odvolateľky za štátnu pomoc domnievajúc sa, že odvolateľka musí byť vzhľadom na činnosti týkajúce sa zachovania kapacitných rezerv v prípade epizootickej nákazy na území, ktoré spadá do jej právomocí, označená za podnik v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Je pravda, že Všeobecný súd vychádza zo správneho predpokladu, že činnosti uskutočnené v rámci výkonu právomoci orgánu verejnej moci nemajú ekonomický charakter, ktorý by odôvodňoval uplatnenie pravidiel hospodárskej súťaže ZFEÚ. Všeobecný súd tiež správne zdôrazňuje, že ne nevyhnutné preskúmať osobitne každú činnosť odvolateľky, aby sa preverilo, či mohla konať v postavení orgánu verejnej moci. Nesprávne však prišiel k záveru, že zachovanie kapacitných rezerv v prípade epizootickej nákazy sa neuskutočňuje v rámci výkonu právomoci orgánu verejnej moci, ale predstavuje ekonomickú činnosť, ktorá označuje odvolateľku ako takú za podnik.
   Okrem toho Všeobecný súd porušil povinnosť odôvodnenia svojich rozsudkov keď konštatoval, že odvolateľka nemala zo zachovaním dodatočných kapacít čisté náklady. Navyše nepreskúmal dôkazy žalobkyne, ktoré preukazujú vylúčenie krížového subvencovania ekonomických činností príspevkami.
   V rozpore s názorom Všeobecného súdu predstavuje zachovanie kapacitných rezerv v prípade epizootickej nákazy, vrátene jej organizácie a financovania odvolateľkou, službu všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ). Z toho vyplýva, že napadnutý rozsudok porušuje článok 106 ods. 2 ZFEÚ a článok 107 ods. 1 ZFEÚ.
   Okrem toho Všeobecný súd porušil aj článok 107 ods. 1 ZFEÚ keď konštatoval na jednej strane zvýhodnenie odvolateľky vzhľadom na skutočnosť, že podmienky rozsudku Súdneho dvora Altmark (2) neboli splnené a na strane druhej, že príspevky použité na sanáciu kontaminovaných lokalít predstavujú pomoc.
   Navyše Všeobecný súd porušil článok 106 ods. 2 ZFEÚ keď konštatoval, že odvolateľka sa nemohla odvolávať na dôvod založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ bez toho, aby spochybnila rámec Komisie o SVHZ.

      (1)  EU:T:2014:676.

      (2)  Rozsudok Altmarkt, C-280/00, EU:C:2003:415.


title: Vec C-251/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Östersunds tingsrätt (Švédsko) 6. mája 2013 — E.ON Vattenkraft Sverige Aktiebolag/Kammarkollegiet a i.

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Östersunds tingsrätt (Švédsko) 6. mája 2013 — E.ON Vattenkraft Sverige Aktiebolag/Kammarkollegiet a i.
   (Vec C-251/13)
   2013/C 377/10
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Östersunds tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: E.ON Vattenkraft Sverige Aktiebolag

      Odporcovia: Kammarkollegiet, Ljustorp socken ekonomisk förening, Länsstyrelsen i Västernorrlands län, Murberget Länsmuseet Västernorrland, Naturskyddsföreningen Timrå, Naturvårdsverket, Sveriges Sportfiske- och Fiskevårdsförbund, Timrå kommun, Miljö- och byggnadsnämnden, Älvräddarnas samorganisation
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci 20. augusta 2013.


title: Vec T-91/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  2. júna 2008 – WWF-UK/Rada ( Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 41/2007 — Obnova zásob tresky — Stanovenie TAC na rok 2007 — Všeobecne platný akt — Nedostatok osobnej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/20

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júna 2008 – WWF-UK/Rada
   (Vec T-91/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 41/2007 - Obnova zásob tresky - Stanovenie TAC na rok 2007 - Všeobecne platný akt - Nedostatok osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 183/41)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: WWF-UK Ltd (Godalming, Surrey, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Stein, solicitor, P. Sands a J. Simor, barristers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino a M. Moore, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver a M. van Heezik, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 41/2007 z 21. decembra 2006, ktorým sa na rok 2007 stanovujú rybolovné možnosti a súvisiace podmienky pre určité populácie rýb a skupiny populácií rýb uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie úlovkov (Ú. v. EÚ L 15, s. 1) v rozsahu, v akom stanovuje „celkový povolený výlov“ (TAC) na rok 2007 pre výlov tresky v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rady č. 423/2004 (Ú. v. EÚ L 70, s. 8; Mim. vyd. 04/007, s. 21)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               WWF-UK Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Rady.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec T-120/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2011 — BFA/Rada

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/28

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2011 — BFA/Rada
   (Vec T-120/11) (1)

   2011/C 319/58
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.