title: Vec T-51/20: Žaloba podaná 31. januára 2020 – Mélin/Parlament

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/27

      Žaloba podaná 31. januára 2020 – Mélin/Parlament
      (Vec T-51/20)
      (2020/C 87/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Joëlle Mélin (Aubagne, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil námietku protiprávnosti za prípustnú a rozhodol, že článok 33 ods. 1 a 2 a článok 68 ods. 1 a 2 VPŠP [vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov] sú protiprávne,

                  —

                  konštatoval, že rozhodnutie generálneho tajomníka zo 17. decembra 2019 nemá právny základ, a uvedené rozhodnutie zrušil,

                  —

                  podporne, konštatoval, že generálny tajomník porušil článok 68 ods. 2 VPŠP, a zrušil rozhodnutie zo 17. decembra 2019;
                  predovšetkým:

                  —

                  konštatoval, že Joëlle Melin predložila dôkaz o práci svojej asistentky v súlade s článkom 33 ods. 1 a 2 VPŠP a judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie;
                  a v dôsledku toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 17. decembra 2019, ktoré bolo oznámené listom č. D202484 z 18. decembra 2019 prijatým podľa článku 68 rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008, ktorým sa uplatňujú vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu, v znení zmien a doplnení, ktorým bola konštatovaná pohľadávka voči žalobkyni vo výške 130 339,35 eura z titulu súm neoprávnene vyplatených na asistentov poslancov a boli uvedené dôvody pre jej vymáhanie,

                  —

                  zrušil oznámenie o dlhu č. 2019-2081, ktorým bola žalobkyňa informovaná o tom, že na základe rozhodnutia generálneho tajomníka zo 17. decembra 2019 bola voči nej konštatovaná pohľadávka, ako aj o vymáhaní súm neoprávnene vyplatených na asistentov poslancov a uplatnení článku 68 VPŠP a článkov 98 až 101 rozpočtového nariadenia;

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na námietke protiprávnosti, z dôvodu, že články 33 a 68 vykonávacích opatrení k štatútu poslancov (ďalej len „vykonávacie opatrenia“) prijaté rozhodnutím predsedníctva Európskeho parlamentu z 19. mája a 9. júla 2008, sú v rozpore so zásadami právnej istoty a legitímnej dôvery najmä pre ich nejasnosť a nepresnosť. Žalobkyňa tvrdí, že nepresnosť napadnutých ustanovení vedie k pretoriánskému vymedzeniu právneho pravidla vykonávacích opatrení. Podrobnosti týkajúce sa dôkazu o práci poslaneckého asistenta pritom stanovené v judikatúre vychádzajúci z rozsudku Montel až v roku 2017, pričom judikatúra vychádzajúca z rozsudku Gorostiaga z roku 2005 sa týkala len dôkazu o výplatách platov uskutočnených tretími osobami. Napadnuté ustanovenia tak od roku 2008 vykazovali prvky neistoty a nejasnosti. Žalobkyňa dodáva, že napriek rizikám právnej neistoty Európsky parlament jasne a presne neupravil postup kontroly parlamentnej asistencie a neformalizoval povinnosť poslanca týkajúcu sa vytvárania a uchovávania záznamov, a dokonca ani režim prípustných, identifikovateľných a datovaných dôkazov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia podstatnej procesnej náležitosti a práva na obranu. Žalobkyňa uvádza, že generálny tajomník upustil od akéhokoľvek vypočutia a akéhokoľvek postupu predchádzajúceho jeho novému rozhodnutiu, že ju nepožiadal o žiadne vysvetlenie a že skúmaný spis nezohľadňuje doplňujúce podklady, ktoré poskytla na podporu svojej žiadosti zo 7. decembra 2018. Žalobkyňa sa ďalej domnieva, že generálny tajomník ju tým, že nedodržal postup podľa čl. 68 ods. 2 vykonávacích opatrení, zbavil možnosti, aby mu predložila tieto doplňujúce podklady, a tým ju vystavil riziku, že Všeobecný súd tieto podklady odmietne, pretože neboli predložené na posúdenie generálnemu tajomníkovi od začiatku postupu vymáhania.


title: Vec T-56/20: Žaloba podaná 3. februára 2020 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/28

      Žaloba podaná 3. februára 2020 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)
      (Vec T-56/20)
      (2020/C 87/34)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bezos Family Foundation (Seattle, Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Klett a M. Schaffner, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SNCF Mobilités, établissement public à caractère industriel et commercial (Saint-Denis, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VROOM – prihláška č. 17 569 997

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. novembra 2019 vo veci R 1288/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol námietku č. B 3 051 050,

                  —

                  povolil zápis prihlášky ochrannej známky Európskej únie „VROOM“ č. 17 569 997,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a EUIPO (odvolací senát a námietkové oddelenie) vrátane nevyhnutných nákladov, ktoré žalobkyňa vynaložila v týchto konaniach.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-57/20: Žaloba podaná 3. februára 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)

text:
               16.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 87/29

      Žaloba podaná 3. februára 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
      (Vec T-57/20)
      (2020/C 87/35)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Group EOOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: D. Dragiev a A. Andreev Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kosta Iliev (Sofia, Bulharsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ vo svetlofialovej, šedej, čiernej, fialovej, oranžovej, červenej a žltej farbe – prihláška č. 10 640 449

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 8. novembra 2019 vo veci R 2059/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO ako aj prípadnému vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Rozsudok Súdu zo 14. decembra 2019 vo veci E-1/19 Andreas Gyrre / nórska vláda zastúpená ministerstvom pre deti a rovnosť (Smernica 2005/29/ES – Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom – príloha I – bod 9 – Vyhlásenie alebo iným spôsobom vytvorenie dojmu, že produkt možno legálne predávať, pričom tomu tak nie je) 2020/C 90/02

text:
               19.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/2

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. decembra 2019
      vo veci E-1/19
      Andreas Gyrre
      /
      nórska vláda zastúpená ministerstvom pre deti a rovnosť

            (Smernica 2005/29/ES – Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom – príloha I – bod 9 – Vyhlásenie alebo iným spôsobom vytvorenie dojmu, že produkt možno legálne predávať, pričom tomu tak nie je)

      (2020/C 90/02)
      Vo veci E-1/19 Andreas Gyrre/nórska vláda zastúpená ministerstvom pre deti a rovnosť – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, a najmä bodu 9 prílohy I k uvedenej smernici, na Súd EZVO podaná Borgarting lagmannsrett (odvolacím súdom Borgarting) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda, Bernd Hammermann (sudca-spravodajca) a Siri Teigum (ad hoc sudkyňa), vyniesol 14. decembra 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Bod 9 prílohy I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, sa musí vykladať v tom zmysle, že zahŕňa situácie, keď obchodník vyhlasuje alebo iným spôsobom vytvára dojem, že produkt možno legálne predávať, pričom to tak nie je, a to na základe celkového dojmu sprostredkovaného priemernému spotrebiteľovi v čase rozhodnutia o obchodnej transakcii. To, či sa takýto zákaz podľa vnútroštátneho práva, ako napríklad v predmetnom prípade, uplatňuje v štáte EHP, v ktorom sa produkt predáva, alebo v štáte EHP, v ktorom sa produkt používa, alebo v oboch štátoch, nemá na uvedené posudzovanie vplyv. Na posudzovanie nemá vplyv ani to, ak sa následne zistí, že príslušný zákaz podľa vnútroštátneho práva je v rozpore s právom EHP.


title: Rozsudok Súdu z 13. decembra 2019 vo veci E-1/18 Dozorný úrad EZVO / Nórske kráľovstvo (Smernica 2006/54/ES – Zamestnanie a pracovné podmienky – Rodičovské dávky) 2020/C 90/03

text:
               19.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/3

      ROZSUDOK SÚDU
      z 13. decembra 2019
      vo veci E-1/18
      Dozorný úrad EZVO
      /
      Nórske kráľovstvo

            (Smernica 2006/54/ES – Zamestnanie a pracovné podmienky – Rodičovské dávky)

      (2020/C 90/03)
      Vo veci E-1/18 Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Nórsko si tým, že zachováva v účinnosti ustanovenia ako čl. 14-13 ods. 1, 2 a 3 a čl. 14-14 ods. 1 národného zákona o poistení, na základe ktorých otcov nárok na rodičovské dávky závisí od matkinej situácie, zatiaľ čo matkin nárok na dávky od otcovej situácie nezávisí, nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 14 ods. 1 písm. c) aktu uvedeného v bode 21b prílohy XVIII k Dohode o EHP [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie)], Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda, Bernd Hammermann (sudca-spravodajca) a Siri Teigum (ad hoc), sudcovia, vyniesol 13. decembra 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  Žiadosť zamieta.

                  2.

                  Nariaďuje Dozornému úradu EZVO uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-410/17: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 10. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na podnet spoločnosti A Oy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 2 ods. 1 písm. a) a c) — Článok 14 ods. 1 — Článok 24 ods. 1 — Plnenia za protihodnotu — Plnenia v prípade protihodnoty pozostávajúcej sčasti zo služieb alebo z tovaru — Zmluva o demolácii — Kúpna zmluva na účely demontáže)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/2

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 10. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na podnet spoločnosti A Oy
      (Vec C-410/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. a) a c) - Článok 14 ods. 1 - Článok 24 ods. 1 - Plnenia za protihodnotu - Plnenia v prípade protihodnoty pozostávajúcej sčasti zo služieb alebo z tovaru - Zmluva o demolácii - Kúpna zmluva na účely demontáže))
      (2019/C 72/02)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      A Oy

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 1 písm. a) a c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s článkom 14 ods. 1 a článkom 24 ods. 1 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že ak má poskytovateľ služieb, a to spoločnosť vykonávajúca demolačné práce, na základe zmluvy o demolácii vykonať demolačné práce a v prípade, že odpad z demolácie obsahuje šrot, môže tento šrot predať, táto zmluva zahŕňa poskytnutie služby za protihodnotu, a to vykonanie demolačných prác, a okrem toho dodanie tovaru za protihodnotu, a to dodanie uvedeného šrotu, ak nadobúdateľ, teda táto spoločnosť, priradí tomuto dodaniu hodnotu, ktorú zohľadní pri stanovení ceny ponúkanej za vykonanie demolačných prác, pričom uvedené dodanie podlieha dani z pridanej hodnoty len pod podmienkou, že je uskutočnené zdaniteľnou osobou, ktorá koná ako taká.

                  2.

                  Článok 2 ods. 1 písm. a) a c) smernice 2006/112 v spojení s článkom 14 ods. 1 a článkom 24 ods. 1 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že ak nadobúdateľ, a to spoločnosť vykonávajúca demolačné práce, kúpi podľa kúpnej zmluvy na účely demontáže tovar určený na demontáž a pod hrozbou zmluvnej pokuty sa zaviaže, že v lehote stanovenej v zmluve rozoberie a odvezie tento tovar, ako aj že odvezie odpad z tejto demontáže, táto zmluva zahŕňa dodanie tovaru za protihodnotu, a to dodanie tovaru určeného na demontáž, pričom toto dodanie podlieha DPH len pod podmienkou, že je uskutočnené zdaniteľnou osobou, ktorá koná ako taká, čo musí preskúmať vnútroštátny súd. Ak má nadobúdateľ povinnosť rozobrať a odviesť tento tovar, ako aj odviesť odpad z tejto demontáže, čím osobitným spôsobom vyhovie potrebám predávajúceho, čo musí preskúmať vnútroštátny súd, táto zmluva obsahuje okrem iného aj poskytnutie služieb za protihodnotu, a to poskytnutie demolačných alebo demontážnych prác a odvozu, ak tento nadobúdateľ priradí tomuto poskytnutiu hodnotu, ktorú zohľadní v ponúkanej cene ako faktor znižujúci cenu za kúpu tovaru určeného na demontáž, čo musí preskúmať vnútroštátny súd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec C-97/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland – Holandsko) – trestné konanie proti ET (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Zásada vzájomného uznávania príkazov na konfiškáciu — Rámcové rozhodnutie 2006/783/SVV — Článok 12 ods. 1 a 4 — Rozhodné právo pre výkon — Právna úprava vykonávajúceho štátu, ktorá umožňuje uloženie poriadkovej väzby v prípade nevykonania opatrenia na konfiškáciu — Súlad — Právna úprava štátu pôvodu, ktorá tiež umožňuje uloženie poriadkovej väzby — Neexistencia vplyvu)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland – Holandsko) – trestné konanie proti ET
      (Vec C-97/18) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Zásada vzájomného uznávania príkazov na konfiškáciu - Rámcové rozhodnutie 2006/783/SVV - Článok 12 ods. 1 a 4 - Rozhodné právo pre výkon - Právna úprava vykonávajúceho štátu, ktorá umožňuje uloženie poriadkovej väzby v prípade nevykonania opatrenia na konfiškáciu - Súlad - Právna úprava štátu pôvodu, ktorá tiež umožňuje uloženie poriadkovej väzby - Neexistencia vplyvu))
      (2019/C 72/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Noord-Nederland

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      ET

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 12 ods. 1 a 4 rámcového rozhodnutia Rady 2006/783/SVV zo 6. októbra 2006 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na príkazy na konfiškáciu sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni uplatneniu takej právnej úpravy vykonávajúceho členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá na účely výkonu príkazu na konfiškáciu vydaného v štáte pôvodu umožňuje prípadné uloženie poriadkovej väzby.

                  2.

                  Skutočnosť, že právna úprava štátu pôvodu tiež umožňuje prípadné uloženie poriadkovej väzby, nemá vplyv na uplatnenie takéhoto opatrenia vo vykonávajúcom štáte.

         (1)  Ú. v. C 182, 28.5.2018.


title: Vec C-694/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Ente Público Radio Televisión Madrid/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Ente Público Radio Televisión Madrid/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Vec C-694/18)
      (2019/C 72/04)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Ente Público Radio Televisión Madrid

         Žalovaná: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je možné považovať opísané spoločnosti spolu so subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, za jednu zdaniteľnú osobu na účely DPH, tak ako stanovuje článok 11 smernice 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, možno sa domnievať, že financovanie uvedených spoločností subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, nemôže byť v žiadnom prípade považované za protihodnotu za poskytnuté služby podliehajúce DPH?

                  3.

                  Pokiaľ ide o odpočítanie dane zaplatenej na vstupe týmito spoločnosťami, mala by byť jedna zdaniteľná osoba tou zdaniteľnou osobou, ktorá ako taká určí odpočítateľnú sumu uplatnením článku 168 smernice 2006/112/ES, v závislosti od činností, ktoré vykonáva?

                  4.

                  Konkrétne, pokiaľ ide o činnosti verejnoprávnej televízie za predpokladu, že môžu mať dvojakú povahu a rovnako za predpokladu, že sa spolu so subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom s väčšinovou kapitálovou účasťou považujú za jednu zdaniteľnú osobu, mala by sa považovať za odpočítateľnú len časť DPH zaplatenej na vstupe, ktorú možno spojiť s jej ekonomickou činnosťou?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-695/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA)/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA)/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Vec C-695/18)
      (2019/C 72/05)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Agencia Pública Empresarial de la Radio y Televisión de Andalucía (RTVA)

         Žalovaná: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je možné považovať opísané spoločnosti spolu so subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, za jednu zdaniteľnú osobu na účely DPH, tak ako stanovuje článok 11 smernice 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, možno sa domnievať, že financovanie uvedených spoločností subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, nemôže byť v žiadnom prípade považované za protihodnotu za poskytnuté služby podliehajúce DPH?

                  3.

                  Pokiaľ ide o odpočítanie dane zaplatenej na vstupe týmito spoločnosťami, mala by byť jedna zdaniteľná osoba tou zdaniteľnou osobou, ktorá ako taká určí odpočítateľnú sumu uplatnením článku 168 smernice 2006/112/ES, v závislosti od činností, ktoré vykonáva?

                  4.

                  Konkrétne, pokiaľ ide o činnosti verejnoprávnej televízie za predpokladu, že môžu mať dvojakú povahu a rovnako za predpokladu, že sa spolu so subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom s väčšinovou kapitálovou účasťou považujú za jednu zdaniteľnú osobu, mala by sa považovať za odpočítateľnú len časť DPH zaplatenej na vstupe, ktorú možno spojiť s jej ekonomickou činnosťou?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-696/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U./Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Radiotelevisión del Principado de Asturias S.A.U./Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Vec C-696/18)
      (2019/C 72/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Radiotelevisión del Principado de Asturias SAU

         Žalovaná: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je možné považovať opísané spoločnosti spolu so subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, za jednu zdaniteľnú osobu na účely DPH, tak ako stanovuje článok 11 smernice 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, možno sa domnievať, že financovanie uvedených spoločností subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, nemôže byť v žiadnom prípade považované za protihodnotu za poskytnuté služby podliehajúce DPH?

                  3.

                  Pokiaľ ide o odpočítanie dane zaplatenej na vstupe týmito spoločnosťami, mala by byť jedna zdaniteľná osoba tou zdaniteľnou osobou, ktorá ako taká určí odpočítateľnú sumu uplatnením článku 168 smernice 2006/112/ES, v závislosti od činností, ktoré vykonáva?

                  4.

                  Konkrétne, pokiaľ ide o činnosti verejnoprávnej televízie za predpokladu, že môžu mať dvojakú povahu a rovnako za predpokladu, že sa spolu so subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom s väčšinovou kapitálovou účasťou považujú za jednu zdaniteľnú osobu, mala by sa považovať za odpočítateľnú len časť DPH zaplatenej na vstupe, ktorú možno spojiť s jej ekonomickou činnosťou?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-697/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Televisión Autonómica de Castilla La Mancha/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Španielsko) 7. novembra 2018 – Televisión Autonómica de Castilla La Mancha/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)
      (Vec C-697/18)
      (2019/C 72/07)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Televisión Autonómica de Castilla La Mancha

         Žalovaná: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je možné považovať opísané spoločnosti spolu so subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, za jednu zdaniteľnú osobu na účely DPH, tak ako stanovuje článok 11 smernice 2006/112/ES (1)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, možno sa domnievať, že financovanie uvedených spoločností subjektmi spravujúcimi sa verejným právom, ktoré ich zriaďujú, nemôže byť v žiadnom prípade považované za protihodnotu za poskytnuté služby podliehajúce DPH?

                  3.

                  Pokiaľ ide o odpočítanie dane zaplatenej na vstupe týmito spoločnosťami, mala by byť jedna zdaniteľná osoba tou zdaniteľnou osobou, ktorá ako taká určí odpočítateľnú sumu uplatnením článku 168 smernice 2006/112/ES, v závislosti od činností, ktoré vykonáva?

                  4.

                  Konkrétne, pokiaľ ide o činnosti verejnoprávnej televízie za predpokladu, že môžu mať dvojakú povahu a rovnako za predpokladu, že sa spolu so subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom s väčšinovou kapitálovou účasťou považujú za jednu zdaniteľnú osobu, mala by sa považovať za odpočítateľnú len časť DPH zaplatenej na vstupe, ktorú možno spojiť s jej ekonomickou činnosťou?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-701/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Nürnberg (Nemecko) 9. novembra 2018 – Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Nürnberg (Nemecko) 9. novembra 2018 – Geld-für-Flug GmbH/Ryanair DAC
      (Vec C-701/18)
      (2019/C 72/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Nürnberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Geld-für-Flug GmbH

         Žalovaná: Ryanair DAC

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 3 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1) vykladať v tom zmysle, že podmienka obsiahnutá vo všeobecných podmienkach predaja komerčného leteckého dopravcu, ktorá nebola individuálne dohodnutá a podľa ktorej sa na zmluvu uzatvorenú elektronicky s cestujúcim ako spotrebiteľom má uplatniť právo členského štátu, v ktorom má letecký dopravca svoje sídlo, a to nie je identické s právom obvyklého pobytu cestujúceho, je nekalá, pokiaľ spotrebiteľa zavádza tým spôsobom, že nepoukazuje na to, že voľba iného práva podľa článku 5 ods. 2 druhého pododseku nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) (2) je možná len obmedzene a nemožno vybrať ľubovoľne akékoľvek právo, ale zvoliť sa smú len právne predpisy uvedené v článku 5 ods. 2 druhom pododseku nariadenia Rím I?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

         (2)  Ú. v. EÚ L 177, 2008, s. 6.


title: Vec C-705/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 13. novembra 2018 – Agencia Estatal de la Administración Tributaria/SJ

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 13. novembra 2018 – Agencia Estatal de la Administración Tributaria/SJ
      (Vec C-705/18)
      (2019/C 72/09)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Odporkyňa: SJ

         Prejudiciálna otázka

      Je v rozpore s doložkou 4 ods. 1 a 2 európskej rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 (1) a článkom 2 ods. 1 písm. b) a článkom 14 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (2), ustanovenie kolektívnej zmluvy a podniková prax, podľa ktorej sa na účely mzdového ohodnotenia a kariérneho postupu musia zohľadniť odpracované roky zamestnankyne na kratší pracovný čas v rámci vertikálneho rozvrhnutia pracovného času počas roka, výlučne s ohľadom na odpracovaný čas?

         (1)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Vec C-772/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 3. decembra 2018 – Yhtiö A/B

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 3. decembra 2018 – Yhtiö A/B
      (Vec C-772/18)
      (2019/C 72/10)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Yhtiö A

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: B

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je výška výhody, ktorú súkromná osoba získala z údajného porušenia práv k ochrannej známke, relevantná pre posúdenie, či konanie tejto osoby predstavuje používanie ochrannej známky v obchodnom styku v zmysle článku 5 ods. 1 smernice o ochranných známkach (1), alebo ide o čisto súkromné konanie? Ak súkromná osoba používa ochrannú známku, predpokladá používanie v obchodnom styku splnenie iných kritérií, než je získanie hospodárskych výhod zo sporného obchodu týkajúceho sa ochrannej známky?

                  2.

                  Pokiaľ sa predpokladá, že hospodárska výhoda má určitý význam, a z dôvodu nízkej hospodárskej výhody, ktorú osoba získala, a nesplnenia prípadných iných kritérií na používanie v obchodnom styku nemožno vychádzať z toho, že táto osoba používala ochrannú známku vo vlastnom obchodnom styku, je podmienka používania v obchodnom styku v zmysle článku 5 ods. 1 smernice o ochranných známkach splnená, ak súkromná osoba použila ochrannú známku pre inú osobu v rámci obchodného styku tejto inej osoby, aj keď nie je jej zamestnancom?

                  3.

                  Používa osoba, ktorá uschováva tovar, ochrannú známku pre tovar v zmysle článku 5 ods. 1 a článku 5 ods. 3 písm. b) smernice o ochranných známkach, keď tovar označený ochrannou známkou, ktorý bol zaslaný do členského štátu a v tomto štáte prepustený do voľného obehu, prevzala a uschovávala osoba, do držby ktorej sa tovar dostal a ktorá neuskutočňuje dovoz a vývoz tovaru a nemá ani povolenie na prevádzkovanie colného a daňového skladu, v mene spoločnosti, ktorá tovar ďalej predá?

                  4.

                  Možno predpokladať, že daná osoba doviezla tovar označený ochrannou známkou v zmysle článku 5 ods. 3 písm. c) smernice o ochranných známkach, ak sa tovar nedoviezol na objednávku tejto osoby, ale táto osoba poskytla subjektu, ktorý vykonáva ďalší predaj tovaru, svoju adresu a prevzala tovar prepustený do voľného obehu v členskom štáte v mene uvedeného subjektu, niekoľko týždňov ho mala v držbe a odovzdala ho na prepravu do tretej krajiny mimo Únie na účely ďalšieho predaja v tejto krajine?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, 2008, s. 25).


title: Vec C-785/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 14. decembra 2018 – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 14. decembra 2018 – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Vec C-785/18)
      (2019/C 72/11)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: GAEC Jeanningros

         Žalovaní: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Ministre de l’Économie et des Finances

         Ďalší účastník konania: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 53 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (1), článok 6 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 664/2014 z 18. decembra 2013, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012, pokiaľ ide o stanovenie symbolov Únie pre chránené označenia pôvodu, chránené zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality a pokiaľ ide o určité pravidlá týkajúce sa určovania pôvodu, určité procesné pravidlá a určité dodatočné prechodné pravidlá (2), a článok 10 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 668/2014 z 13. júna 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (3), v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že v osobitnom prípade, keď Európska komisia vyhovie žiadosti vnútroštátnych orgánov členského štátu o zmenu špecifikácie určitého názvu a o zápis chráneného označenia pôvodu, pričom táto žiadosť je ešte predmetom žaloby prejednávanej vnútroštátnymi súdmi tohto štátu, uvedené súdy môžu konštatovať, že už nie je potrebné rozhodnúť v spore, ktorý prejednávajú, alebo či vzhľadom na účinky prípadného zrušenia napadnutého aktu na platnosť zápisu do registra vykonaného Európskou komisiou majú rozhodovať o zákonnosti tohto aktu vnútroštátnych orgánov?

         (1)  Ú. v. EÚ L 343, s. 1.

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 664/2014 z 18. decembra 2013 , ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012, pokiaľ ide o stanovenie symbolov Únie pre chránené označenia pôvodu, chránené zemepisné označenia a zaručené tradičné špeciality a pokiaľ ide o určité pravidlá týkajúce sa určovania pôvodu, určité procesné pravidlá a určité dodatočné prechodné pravidlá (Ú. v. EÚ L 179, 2014, s. 17).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 668/2014 z 13. júna 2014 , ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 179, 2014, s. 36).


title: Vec C-787/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) 17. decembra 2018 – Skatteverket/Sögård Fastigheter AB

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) 17. decembra 2018 – Skatteverket/Sögård Fastigheter AB
      (Vec C-787/18)
      (2019/C 72/12)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Skatteverket

         Odporkyňa: Sögård Fastigheter AB

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni skutočnosť, že predávajúci nehnuteľnosti, na základe pravidiel zavedených členským štátom v súlade s článkom 188 ods. 2 smernice o DPH (1), neupravil odpočítanú daň na vstupe, pretože nadobúdateľ zamýšľa použiť nehnuteľnosť výhradne na transakcie, s ktorými je spojené právo na odpočítanie dane, aby bol kupujúci počas plynutia obdobia na úpravu odpočítanej dane povinný upraviť odpočet pri následnom prevode nehnuteľnosti na osobu, ktorá nemá v úmysle použiť ju na takéto transakcie?

                  2.

                  Je odpoveď na prvú otázku odlišná, ak prvý prevod uvedený v tejto otázke predstavuje prevod majetku podľa článku 19 smernice o DPH?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-797/18 P: Odvolanie podané 17. decembra 2018: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. októbra 2018 vo veci T-272/16, Repubblica ellenica/Európska komisia

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/10

      Odvolanie podané 17. decembra 2018: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. októbra 2018 vo veci T-272/16, Repubblica ellenica/Európska komisia
      (Vec C-797/18 P)
      (2019/C 72/13)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou a A. Vasilopoulou)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor vyhovel odvolaniu, zrušil napadnutý rozsudok zo 4. októbra 2018 Grécko/Komisia (T-272/16, neuverejnený, EU:T:2018:651) v rozsahu, v akom ním Všeobecný súd zamietol žalobu, ktorú odvolateľka podala 25. júna 2016 a ktorou sa domáhala zrušenia vykonávacieho rozhodnutia Európskej komisie (EÚ) 2016/417 (1) v rozsahu, v akom sa ním a) ukladajú finančné opravy vo výške 166 797 866,22 eura v oblasti oddelenej priamej pomoci, pokiaľ ide o roky žiadosti 2012 a 2013, a b) ukladá finančná oprava v celkovej výške 3 880 460,50 eura, pokiaľ ide o rozpočtové roky 2010 až 201 v rámci EZFRV pre rozvoj vidieka, osi 1+3 – opatrenia orientované na investície 125 a 121 (2007/2013), a uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania uvádza Helénska republika šesť odvolacích dôvodov.

                  A.

                  Pokiaľ ide o časť napadnutého rozsudku týkajúcu sa prvého, druhého a tretieho dôvodu žaloby o neplatnosť a finančnej opravy uplatnenej v oblasti oddelenej priamej pomoci, odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.
                  Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 2 nariadenia č. 796/2004 (2) týkajúceho sa definície pasienkov, a na nedostatočnom a nesprávnom odôvodnení napadnutého rozsudku.
                  Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom výklade usmernení nachádzajúcich sa v dokumente VI/5330/97, pokiaľ ide o splnenie podmienok na uplatnenie paušálnej opravy vo výške 25 %, na nesprávnom výklade a uplatnení článkov 43, 44 a 137 nariadenia č. 73/2009 (3), na nedostatočnom a rozporuplnom odôvodnení napadnutého rozsudku a na skreslení súhrnnej správy zmierovacieho orgánu.
                  Napokon tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 31 ods. 2 nariadenia 1290/2005 (4) a príslušných usmernení, zásady ne bis in idem, zásady proporcionality, ako aj na nedostatočnosti a rozporuplnosti odôvodnenia napadnutého rozsudku.

                  B.

                  Pokiaľ ide o časť napadnutého rozsudku týkajúcu sa štvrtého a piateho dôvodu žaloby o neplatnosť, ktoré sa týkajú paušálnej opravy uplatnenej v oblasti opatrenia 125 programu rozvoja vidieka, odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody. Prvý dôvod (štvrtý odvolací dôvod) je založený na nesprávnom výklade výkladu a uplatnení článku 71 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1698/2005 (5) a na nedostatočnom a nesprávnom odôvodnení napadnutého rozsudku, a druhý dôvod (piaty odvolací dôvod) je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 31 ods. 4 nariadenia č. 1290/2005, ako aj na nedostatočnom a nesprávnom odôvodnení napadnutého rozsudku.

                  C.

                  Napokon, pokiaľ ide o časť napadnutého rozsudku týkajúcu sa šiesteho a siedmeho dôvodu žaloby o neplatnosť, ktoré sa týkajú opravy uplatnenej v rámci opatrenia 121 programu rozvoja vidieka, odvolateľka uvádza šiesty odvolací dôvod skladajúci sa z dvoch častí, ktorý je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 73 nariadenia Komisie č. 817/2004 (6), na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozsudku a na skreslení dôkazov.

         (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 75, 2016, s. 16).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, 2004, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).

         (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009 , ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16).

         (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1).

         (5)  Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 277, 2005, s. 1).

         (6)  Nariadenie Komisie (ES) 817/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 153, 2004, s. 30; Mim. vyd. 03/046, s. 87).


title: Vec C-812/18 P: Odvolanie podané 18. decembra 2018: Terna SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-387/16, Terna/Komisia

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/11

      Odvolanie podané 18. decembra 2018: Terna SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-387/16, Terna/Komisia
      (Vec C-812/18 P)
      (2019/C 72/14)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Terna SpA (v zastúpení: F. Covone, A. Police, L. Di Via, D. Carria, F. Degni, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor zrušil a/alebo zmenil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-387/16 a následne zrušil rozhodnutie Európskej komisie ENER/SRD.3/JMC/clD (2016)2952913 z 23. mája 2016, ktoré potvrdzuje predchádzajúce opatrenie Move.srd.3.dir(2015)2669621 zo 6. júla 2015, ako aj opatrenie Európskej komisie SRD.3/JCM/cl/D(2016)4477388 zo 14. júna 2016, ktorým sa oznamuje Oznámenie o dlhu č. 3241608548 vo výške 494 871,39 eur k 28. júlu 2016 a zrušuje rozhodnutie Európskej komisie Move.srd3.dir(2015)2669621 zo 6. júla 2015 v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vylučuje náhradu nákladov vynaložených spoločnosťou Terna v súvislosti s projektmi č. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-S 12.564583 a 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S07.91403 a ukladá povinnosť vrátiť sumy poskytnuté v rámci vyššie uvedených projektov, a to vo výškach uvedených v tabuľke priloženej k napadnutému rozhodnutiu,

                  —

                  subsidiárne zrušil rozhodnutie Európskej komisie ENER/SRD.3/JCM/cID (2016)2952913 z 23. mája 2016 spolu s rozhodnutím Európskej komisie Move.srd3.dir(2015)2669621 zo 6. júla 2015 v rozsahu, v akom toto rozhodnutie neznižuje vrátenie nákladov vynaložených spoločnosťou Terna v súvislosti s projektmi č. 2009-E255/09 ENER/09-TEN-E-S 12.564583 a 2007-E221/07/2007-TREN/07/TEN-E-S 07.91.403 v rozsahu zodpovedajúcom zisku realizovanému spoločnosťou CESI. V každom prípade aby Súdny dvor uložil druhému účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: nesprávne posúdenie v napadnutom rozsudku v rozsahu, v akom vylúčil existenciu pochybenia v rámci vzťahu medzi úlohami a rámcovými dohodami uzatvorenými medzi Terna a CESI. Nesprávne uplatnenie článku 14 a článku 37 smernice 2004/17/ES (1) v oblasti uzatvárania zmlúv so subdodávateľmi. Nedostatočné prešetrenie a odôvodnenie napadnutého aktu. Nesprávne uplatnenie článku III.7 ods. 1, 4 a 6 prílohy III rozhodnutia D/207630 z roku 2008 a nesprávne uplatnenie článku III.3.7 ods. 1, 4 a 6 prílohy III rozhodnutia D/7181 z roku 2010 následne po neodôvodnenom znížení výšky náhrady nákladov projektov z dôvodu údajného nesprávneho formálneho uplatnenia verejného obstarávania zo strany Terna. Nedostatočné prešetrenie a odôvodnenie.
      Druhý odvolací dôvod: nesprávne posúdenie v napadnutom rozsudku v rozsahu, v akom sa v rozsudku neuznala existencia technických podmienok umožňujúcich uzatvorenie zmlúv s určitým obstarávateľom bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení obstarávania. Nesprávne uplatnenie článku 40 ods. 3 písm. c) smernice 2004/17/ES.
      Tretí odvolací dôvod: nesprávne posúdenie v napadnutom rozsudku v rozsahu, v akom sa v rozsudku vylúčilo porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery. Nesprávne uplatnenie smernice 2004/17/ES a porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, ktorú mala Terna z dôvodu, že sa vylúčila prípustnosť žiadostí o náhradu nákladov týkajúcich sa zmlúv patriacich do rámcovej zmluvy bez ohľadu na uverejnenie oznámenia o verejnom obstarávaní v Úradnom vestníku Európskej únie a vylúčenia relevantnosti určitých dovozov z toho, že by podliehali európskemu konaniu.
      Štvrtý odvolací dôvod: nesprávne posúdenie v napadnutom rozsudku z dôvodu porušenia zásad „odôvodnenosti“ a proporcionality, keď sa v ňom rozhodlo o úplnom vylúčení žiadostí o náhradu nákladov namiesto ich proporcionálneho zníženia.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19).


title: Vec T-664/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2018 – Belgicko/Komisia („Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech finančných družstiev skupiny ARCO — Záručná schéma na ochranu podielov individuálnych členov týchto družstiev — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a zakazuje sa vyplatenie súm zaručených členom družstiev — Predmet sporu — Vymáhanie — Proporcionalita“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/13

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2018 – Belgicko/Komisia
      (Vec T-664/14) (1)

      ((„Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech finančných družstiev skupiny ARCO - Záručná schéma na ochranu podielov individuálnych členov týchto družstiev - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a zakazuje sa vyplatenie súm zaručených členom družstiev - Predmet sporu - Vymáhanie - Proporcionalita“))
      (2019/C 72/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Meyers, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 2 ods. 4 rozhodnutia Komisie 2014/686/EÚ z 3. júla 2014 o štátnej pomoci SA.33927 (12/C) (ex11/NN), ktorú poskytlo Belgicko – Záručná schéma na ochranu podielov individuálnych členov finančných družstiev (Ú. v. EÚ L 284, 2014, s. 53)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 4 rozhodnutia Komisie 2014/686/EÚ z 3. júla 2014 o štátnej pomoci SA.33927 (12/C) (ex11/NN), ktorú poskytlo Belgicko – Záručná schéma na ochranu podielov individuálnych členov finančných družstiev, sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014.


title: Vec T-552/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. decembra 2018 – Bank Refah Kargaran/Rada („Mimozmluvná zodpovednosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu — Náhrada škody údajne spôsobenej žalobkyni v nadväznosti na zahrnutie a ponechanie jej mena na zozname osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Právomoc Všeobecného súdu — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/13

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. decembra 2018 – Bank Refah Kargaran/Rada
      (Vec T-552/15) (1)

      ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu - Náhrada škody údajne spôsobenej žalobkyni v nadväznosti na zahrnutie a ponechanie jej mena na zozname osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Právomoc Všeobecného súdu - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“))
      (2019/C 72/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Bank Refah Kargaran (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (R. Tricot a A. Aresu, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 268 ZFEÚ o náhradu škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni z dôvodu reštriktívnych opatrení, ktoré boli voči nej prijaté

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Bank Refah Kargaran znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec T-683/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Freistaat Bayern/Komisia („Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá bavorskému mliekarenskému priemyslu — Financovanie kontrol akosti mlieka — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Procesné práva spolkovej krajiny Bavorsko — Článok 108 ods. 2 ZFEÚ — Článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/14

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Freistaat Bayern/Komisia
      (Vec T-683/15) (1)

      ((„Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá bavorskému mliekarenskému priemyslu - Financovanie kontrol akosti mlieka - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Procesné práva spolkovej krajiny Bavorsko - Článok 108 ods. 2 ZFEÚ - Článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999“))
      (2019/C 72/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Freistaat Bayern (v zastúpení: U. Soltész et H. Weiß, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, K. Herrmann a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/2432 z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)], ktorú schválilo Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch (Ú. v. EÚ L 334, 2015, s. 23)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 1 až 4 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/2432 z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)], ktorú schválila Spolková republika Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch, sa zrušuje v rozsahu, v akom je v nich rozhodnuté, že poskytnutie štátnej pomoci Spolkovou republikou Nemecko je nezlučiteľné s vnútorným trhom, pokiaľ ide o kontroly akosti mlieka uskutočnené v Bavorsku, a je nariadené vrátenie tejto pomoci.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Freistaat Bayern.

         (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Spojené veci T-722/15 až T-724/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns a i./Komisia („Štátna pomoc — Pomoc v prospech bavorského mliekarenského odvetvia — Financovanie testov akosti mlieka — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Právo zúčastniť sa správneho konania — Článok 108 ods. 2 ZFEÚ — Článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns a i./Komisia
      (Spojené veci T-722/15 až T-724/15) (1)

      ((„Štátna pomoc - Pomoc v prospech bavorského mliekarenského odvetvia - Financovanie testov akosti mlieka - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Právo zúčastniť sa správneho konania - Článok 108 ods. 2 ZFEÚ - Článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999“))
      (2019/C 72/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa vo veci T-722/15: Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV (Mertingen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne C. Bittner a N. Thies, neskôr C. Bittner, advokáti)

         Žalobkyňa vo veci T-723/15: Genossenschaftsverband Bayern eV (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne C. Bittner a N. Thies, neskôr C. Bittner, advokáti)

         Žalobkyňa vo veci T-724/15: Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV (Mníchov) (v zastúpení: pôvodne C. Bittner a N. Thies, neskôr C. Bittner, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, K. Herrmann a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Melcher, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/2432 z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)], ktorú schválilo Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch (Ú. v. EÚ L 334, 2015, s. 23)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 1 až 4 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/2432 z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)], ktorú schválilo Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch sa zrušujú v rozsahu, v akom sa rozhodlo, že priznanie štátnej pomoci Spolkovou republikou Nemecko je nezlučiteľné s vnútorným trhom, pokiaľ ide o testy akosti mlieka vykonané Bavorskom a nariadilo sa vymáhanie tejto pomoci.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV, Genossenschaftsverband Bayern eV a Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV.

         (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec T-725/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – Arysta LifeScience Netherlands/EFSA („Prípravky na ochranu rastlín — Konanie o preskúmaní schválenia účinnej látky diflubenzurón — Článok 21 nariadenia (ES) č. 1107/2009 — Závery hodnotenia expertov EFSA — Čiastočné uverejnenie týchto záverov — Článok 63 nariadenia č. 1107/2009 — Žiadosť o dôverné zaobchádzanie s určitými časťami — Ochrana obchodných záujmov — Zamietnutie priznať dôverné zaobchádzanie — Záujem na konaní“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/16

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – Arysta LifeScience Netherlands/EFSA
      (Vec T-725/15) (1)

      ((„Prípravky na ochranu rastlín - Konanie o preskúmaní schválenia účinnej látky diflubenzurón - Článok 21 nariadenia (ES) č. 1107/2009 - Závery hodnotenia expertov EFSA - Čiastočné uverejnenie týchto záverov - Článok 63 nariadenia č. 1107/2009 - Žiadosť o dôverné zaobchádzanie s určitými časťami - Ochrana obchodných záujmov - Zamietnutie priznať dôverné zaobchádzanie - Záujem na konaní“))
      (2019/C 72/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Arysta LifeScience Netherlands BV, predtým Chemtura Netherlands BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, avocats)

         Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (v zastúpení: D. Detken a S. Gabbi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout a C. Wagner, avocats)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Moro a P. Ondrůšek, neskôr P. Ondrůšek a G. Koleva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EFSA z 10. decembra 2015 týkajúceho sa uverejnenia niektorých častí partnerského preskúmania EFSA, pokiaľ ide o preskúmanie schválenia účinnej látky diflubenzurón s ohľadom na metabolit PCA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Arysta LifeScience Netherlands BV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) v rámci tohto konania a konania o nariadení predbežného opatrenia.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 22.2.2016.


title: Vec T-409/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Makhlouf/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť uviesť odôvodnenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na dobrú povesť — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Obmedzenie týkajúce sa vstupu na územie Únie alebo prejazdu cez toto územie — Proporcionalita“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Makhlouf/Rada
      (Vec T-409/16) (1)

      ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť uviesť odôvodnenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na dobrú povesť - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Obmedzenie týkajúce sa vstupu na územie Únie alebo prejazdu cez toto územie - Proporcionalita“))
      (2019/C 72/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

      Žalobca: Ehab Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)
      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, neskôr S. Kyriakopoulou, a A. Vitro, napokon S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125), a následných vykonávacích aktov, a to rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62), a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ehab Makhlouf znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec T-411/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Syriatel Mobile Telecom/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť uviesť odôvodnenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na česť a dobrú povesť — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Proporcionalita“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/17

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Syriatel Mobile Telecom/Rada
      (Vec T-411/16) (1)

      ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť uviesť odôvodnenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na česť a dobrú povesť - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita“))
      (2019/C 72/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

      Žalobkyňa: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)
      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, A. Vitro a G. Étienne, neskôr S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux napokon S. Kyriakopoulou a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125), a následných vykonávacích aktov, a to rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62), a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-416/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Othman/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť uviesť odôvodnenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na česť a dobrú povesť — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Obmedzenie týkajúce sa vstupu na územie Únie alebo prejazdu cez toto územie — Proporcionalita“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Othman/Rada
      (Vec T-416/16) (1)

      ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť uviesť odôvodnenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na česť a dobrú povesť - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Obmedzenie týkajúce sa vstupu na územie Únie alebo prejazdu cez toto územie - Proporcionalita“))
      (2019/C 72/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

      Žalobca: Razan Othman (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)
      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, neskôr S. Kyriakopoulou a A. Vitro napokon S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125), a následných vykonávacích aktov, a to rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62), a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Razan Othman znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-614/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Colin/Komisia („Verejná služba — Prijímanie do zamestnania — Oznámenie o vyhlásení výberového konania — Otvorené výberové konanie — Spôsobilosť — Nezapísanie do rezervného zoznamu — Diplom — Odborná prax“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Colin/Komisia
      (Vec T-614/16) (1)

      ((„Verejná služba - Prijímanie do zamestnania - Oznámenie o vyhlásení výberového konania - Otvorené výberové konanie - Spôsobilosť - Nezapísanie do rezervného zoznamu - Diplom - Odborná prax“))
      (2019/C 72/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Caroline Colin (Waterloo, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne N. de Montigny a J.-N. Louis, neskôr N. de Montigny, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Radu Bouyon a F. Simonetti, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ o zrušenie, po prvé rozhodnutia výberovej komisie z 18. februára 2015 v otvorenom výberovom konaní EPSO/AST-SC/01/14, organizovanom Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO), nezaradiť žalobkyňu do zoznamu úspešných uchádzačov, ktorý slúži na obsadzovanie uvoľnených pracovných miest úradníkov v rámci inštitúcií Európskej únie, po druhé o zrušenie rozhodnutia tej istej výberovej komisie zo 17. septembra 2015, v ktorom bola zamietnutá jej žiadosť o preskúmanie, a po tretie, o zrušenie rozhodnutia Komisie z 12. mája 2016 o sťažnosti žalobkyne podanej proti rozhodnutiu výberovej komisie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie zo 17. septembra 2015, v ktorom výberová komisia v otvorenom výberovom konaní EPSO/AST-SC/01/14 potvrdila, že žalobkyňu nemožno zaradiť do rezervného zoznamu uvedeného výberového konania, sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016 (vec pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-44/16 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-638/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Deichmann/EUIPO – Vans (Vyobrazenie čiary na topánke) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej čiary na topánke — Skoršia ochranná známka Európskej únie spočívajúca v dvoch pruhoch na boku topánky — Dôkaz o existencii, platnosti a rozsahu ochrany skoršej medzinárodnej ochrannej známky — Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Legitímna dôvera“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/20

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Deichmann/EUIPO – Vans (Vyobrazenie čiary na topánke)
      (Vec T-638/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej čiary na topánke - Skoršia ochranná známka Európskej únie spočívajúca v dvoch pruhoch na boku topánky - Dôkaz o existencii, platnosti a rozsahu ochrany skoršej medzinárodnej ochrannej známky - Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Legitímna dôvera“))
      (2019/C 72/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deichmann SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Hirsch, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júla 2016 (vec R 408/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Deichmann a Vans

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Deichmann SE je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 24.10.2016.


title: Vec T-817/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Vans/EUIPO – Deichmann (V) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Obrazová ochranná známka Európskej únie V — Staršia medzinárodná obrazová ochranná známka V — Dôkaz existencie, platnosti a rozsahu ochrany staršej ochrannej známky — Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/20

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Vans/EUIPO – Deichmann (V)
      (Vec T-817/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Obrazová ochranná známka Európskej únie V - Staršia medzinárodná obrazová ochranná známka V - Dôkaz existencie, platnosti a rozsahu ochrany staršej ochrannej známky - Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
      (2019/C 72/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vans, Inc. (Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Hirsch, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne S. Hanne, neskôr A. Söder a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Deichmann SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. septembra 2016 (vec R 2030/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Deichmann a Vans

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Vans, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-848/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Deichmann/EUIPO – Vans (V) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie V — Skoršie medzinárodné obrazové ochranné známky V — Dôkaz existencie, platnosti a rozsahu ochrany skoršej ochrannej známky — Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625]“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/21

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Deichmann/EUIPO – Vans (V)
      (Vec T-848/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie V - Skoršie medzinárodné obrazové ochranné známky V - Dôkaz existencie, platnosti a rozsahu ochrany skoršej ochrannej známky - Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625]“))
      (2019/C 72/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deichmann SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Hirsch, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. septembra 2016 (vec R 2129/2015-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Deichmann a Vans

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 20. septembra 2016 (vec R 2129/2015-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Deichmann SE.

                  3.

                  Vans., Inc. znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec T-873/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Groupe Canal +/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Televízne vysielanie — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasujú záväzky za záväzné — Územná výlučnosť — Predbežné posúdenie — Dotknutie zmluvných práv tretích osôb — Proporcionalita“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Groupe Canal +/Komisia
      (Vec T-873/16) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Televízne vysielanie - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasujú záväzky za záväzné - Územná výlučnosť - Predbežné posúdenie - Dotknutie zmluvných práv tretích osôb - Proporcionalita“))
      (2019/C 72/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko) (v zastúpení: P. Wilhelm, P. Gassenbach a O. de Juvigny, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Dawes, C. Urraca Caviedes a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas, J. Bousin, E. de Moustier a P. Dodeller, splnomocnení zástupcovia), Union des producteurs de cinéma (UPC) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: É. Lauvaux, advokát), C More Entertainment AB (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: L. Johansson a A. Acevedo, advokáti) a European Film Agency Directors – EFADs (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Sasserath, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska organizácia spotrebiteľov (BEUC) (Brusel) (v zastúpení: A. Fratini, advokát)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEZ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 26. júla 2016 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40023 – Cezhraničný prístup k platenému televíznemu vysielaniu), ktoré vyhlasuje za právne záväzné záväzky Paramount Pictures International Ltd a Viacom Inc. v rámci licenčných dohôd o audiovizuálnom obsahu, ktoré uzavreli so spoločnosťami Sky UK Ltd a Sky plc.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Groupe Canal + SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, s výnimkou trov konania, ktoré vznikli v súvislosti so vstupom do konania Francúzskej republiky, European Film Agency Directors – EFADs, Union des producteurs de cinéma (UPC) a C More Entertainment AB a Európskou organizáciou spotrebiteľov (BEUC), ako vedľajším účastníkom konania.

                  3.

                  Francúzska republika, EFADs, UPC a C More Entertainment znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii v súvislosti s ich vstupom do konania ako vedľajším účastníkom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec T-22/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Portugalsko/Komisia („EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Portugalskom — Článok 31 ods. 4 písm. c) nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Neexistencia dôkazu o vážnych a odôvodnených pochybnostiach — Kľúčové kontroly — Sekundárne kontroly“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/23

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Portugalsko/Komisia
      (Vec T-22/17) (1)

      ((„EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Portugalskom - Článok 31 ods. 4 písm. c) nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Neexistencia dôkazu o vážnych a odôvodnených pochybnostiach - Kľúčové kontroly - Sekundárne kontroly“))
      (2019/C 72/28)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: P. Estêvão, L. Inez Fernandes, M. Figueiredo a J. Saraiva de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Rechena, A. Sauka a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/2018 z 15. novembra 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 312, 2016, s. 26), v rozsahu, v akom sa ním vylučujú platby v celkovej sume 1 990 810,30 eura, ktoré v rámci EPFRV vykonala príslušná platobná agentúra Portugalskej republiky

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


title: Vec T-100/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2018 – BTB Holding Investments a Duferco Participations Holding/Komisia („Štátna pomoc — Odvetvie oceliarstva — Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech viacerých podnikov v odvetví oceliarstva — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Povinnosť odôvodnenia — Pojem štátna pomoc — Výhoda — Kritérium súkromného investora“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2018 – BTB Holding Investments a Duferco Participations Holding/Komisia
      (Vec T-100/17) (1)

      ((„Štátna pomoc - Odvetvie oceliarstva - Pomoc poskytnutá Belgickom v prospech viacerých podnikov v odvetví oceliarstva - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Povinnosť odôvodnenia - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Kritérium súkromného investora“))
      (2019/C 72/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: BTB Holding Investments SA (Luxemburg, Luxembursko) a Duferco Participations Holding SA (Luxemburg) (v zastúpení: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart a Q. Declève, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, G. Luengo a É. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Foreign Strategic Investments Holding (FSIH) (Liège, Belgicko) (v zastúpení: A. Verheyden a P. Laconte, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/2041 z 20. januára 2016 o štátnej pomoci SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), ktorú poskytlo Belgicko v prospech skupiny Duferco (Ú. v. EÚ L 314, 2016, s. 22)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  BTB Holding Investments SA a Duferco Participations Holding SA sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.


title: Vec T-253/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Der Grüne Punkt/EUIPO – Halston Properties (Vyobrazenie kruhu s dvoma šípkami) [„Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Kolektívna obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca kruh s dvoma šípkami — Riadne používanie ochrannej známky — Čiastočné zrušenie — Vyhlásenie o čiastočnom zrušení — Článok 15 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Pravidlo 22 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 10 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] — Vyobrazenie ochrannej známky na obaloch — Vnímanie príslušnou skupinou verejnosti“]

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Der Grüne Punkt/EUIPO – Halston Properties (Vyobrazenie kruhu s dvoma šípkami)
      (Vec T-253/17) (1)

      ([„Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Kolektívna obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca kruh s dvoma šípkami - Riadne používanie ochrannej známky - Čiastočné zrušenie - Vyhlásenie o čiastočnom zrušení - Článok 15 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Pravidlo 22 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 10 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] - Vyobrazenie ochrannej známky na obaloch - Vnímanie príslušnou skupinou verejnosti“])
      (2019/C 72/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: P. Goldenbaum, I. Rohr et N. Ebbecke, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Halston Properties, s. r. o. (Bratislava, Slovensko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. februára 2017 (vec R 1357/2015-5) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Halston Properties a Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 195, 19.6.2017.


title: Vec T-280/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2018 – GE.CO.P./Komisia („Verejné obstarávanie — Finančné nariadenie — Vylúčenia z postupov verejného obstarávania a udeľovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie na obdobie dvoch rokov — Článok 108 finančného nariadenia — Právo na obhajobu — Dôkaz o doručení oznámenia“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/25

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2018 – GE.CO.P./Komisia
      (Vec T-280/17) (1)

      ((„Verejné obstarávanie - Finančné nariadenie - Vylúčenia z postupov verejného obstarávania a udeľovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie na obdobie dvoch rokov - Článok 108 finančného nariadenia - Právo na obhajobu - Dôkaz o doručení oznámenia“))
      (2019/C 72/31)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: GE.CO.P. Generale Costruzioni e Progettazioni SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Naticchioni, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie na jednej strane rozhodnutia Komisie zo 7. marca 2017 o vylúčení žalobkyne z účasti na postupoch verejného obstarávania a udeľovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, ako aj z účasti na postupoch udeľovania finančných prostriedkov v rámci nariadenia Rady (EÚ) 2015/323 z 2. marca 2015 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 11. Európsky rozvojový fond (Ú. v. EÚ L 58, 2015, s. 17), a nariadení uverejnenia tohto vylúčenia na internetovej stránke Komisie, a na druhej strane všetkých aktov, ktoré predchádzajú alebo nasledujú po tomto rozhodnutí vrátane tých, s ktorými žalobkyňa nebola oboznámená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie zo 7. marca 2017 o vylúčení spoločnosti GE.CO. P. Generale Costruzioni e Progettazioni SpA z účasti na postupoch verejného obstarávania a udeľovania grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, ako aj z účasti na postupoch udeľovania finančných prostriedkov v rámci nariadenia Rady (EÚ) 2015/323 z 2. marca 2015 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 11. Európsky rozvojový fond, a o nariadení uverejnenia tohto vylúčenia na internetovej stránke Komisie sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


title: Vec T-283/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – SH/Komisia („Verejná služba — Úradníci — Odmena — Rodinné prídavky — Článok 2 ods. 2 tretí pododsek prílohy VII služobného poriadku — Pojem ‚nezaopatrené dieťa‘ — Rozsudok o opatrovníctve vychádzajúci z právnych predpisov tretej krajiny o ochrane maloletých — Odmietnutie priznať postavenie nezaopatreného dieťaťa deťom v opatrovníckej starostlivosti — Rovnosť zaobchádzania — Právo na vzdelanie — Najlepší záujem dieťaťa“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – SH/Komisia
      (Vec T-283/17) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Odmena - Rodinné prídavky - Článok 2 ods. 2 tretí pododsek prílohy VII služobného poriadku - Pojem ‚nezaopatrené dieťa‘ - Rozsudok o opatrovníctve vychádzajúci z právnych predpisov tretej krajiny o ochrane maloletých - Odmietnutie priznať postavenie nezaopatreného dieťaťa deťom v opatrovníckej starostlivosti - Rovnosť zaobchádzania - Právo na vzdelanie - Najlepší záujem dieťaťa“))
      (2019/C 72/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: SH (v zastúpení: N. de Montigny, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Mensi, T. S. Bohr a A.-C. Simon, neskôr T. S. Bohr a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: J. Steele a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia); a Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 13. júla 2016, ktorým orgán oprávnený na uzatváranie pracovných zmlúv odmietol žalobkyni predlžiť vyplácanie príspevku na nezaopatrené dieťa, ako aj, ak je to potrebné, rozhodnutia tohto orgánu z 3. februára 2017, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne z 5. októbra 2016

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  SH je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-358/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Mubarak/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Egypte — Zmrazenie finančných prostriedkov — Ciele — Kritériá zaradenia dotknutých osôb — Zachovanie zaradenia žalobcu na zoznam dotknutých osôb — Skutkový základ — Námietka protiprávnosti — Právny základ — Proporcionalita — Právo na spravodlivý proces — Prezumpcia neviny — Zásada riadnej správy vecí verejných — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nesprávne právne posúdenie — Vlastnícke právo — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Mubarak/Rada
      (Vec T-358/17) (1)

      ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Egypte - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ciele - Kritériá zaradenia dotknutých osôb - Zachovanie zaradenia žalobcu na zoznam dotknutých osôb - Skutkový základ - Námietka protiprávnosti - Právny základ - Proporcionalita - Právo na spravodlivý proces - Prezumpcia neviny - Zásada riadnej správy vecí verejných - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne právne posúdenie - Vlastnícke právo - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu“))
      (2019/C 72/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, M. Rushton a C. Enderby Smith, solicitors)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J. Kneale a M. Veiga, neskôr J. Kneale a A. Sikora-Kalėda, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie, po prvé rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/496 z 21. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2017, s. 22), po druhé vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/491 z 21. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2017, s. 10), po tretie rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/466 z 21. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 78I, 2018, s. 3), a po štvrté vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/465 z 21. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 78I, 2018, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty vzťahujú na žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Mohamed Hosni Elsayed Mubarak znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec T-378/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2018 – La Zaragozana/EUIPO – Heineken Italia (CERVISIA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CERVISIA — Skoršia národná slovná ochranná známka CERVISIA AMBAR — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť označení — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               25.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/27

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2018 – La Zaragozana/EUIPO – Heineken Italia (CERVISIA)
      (Vec T-378/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CERVISIA - Skoršia národná slovná ochranná známka CERVISIA AMBAR - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť označení - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. (EÚ) 2017/1001]“))
      (2019/C 72/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: La Zaragozana, SA (Saragosse, Španielsko) (v zastúpení: L. Broschat García a A. M. Santos Peribañez, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Heineken Italia SpA (Pollein, Taliansko) (v zastúpení: P. Pozzi a G. Ghisletti, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. marca 2017 (vec R 1241/2016-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi La Zaragozana a Heineken Italia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševnévlastníctvo (EUIPO) z 13. marca 2017 (vec R 1241/2016-5) sa zrušuje.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.