title: Spojené veci C-119/13 a C-120/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. septembra 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Amtsgericht Wedding – Nemecko) – eco cosmetics GmbH & Co. KG/Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH/Tetyana Bonchyk (C-120/13) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 1896/2006 — Európske konanie o platobnom rozkaze — Neexistencia platného doručenia — Účinky — Európsky platobný rozkaz vyhlásený za vykonateľný — Odpor — Preskúmanie vo výnimočných prípadoch — Lehoty)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/10

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. septembra 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Amtsgericht Wedding – Nemecko) – eco cosmetics GmbH & Co. KG/Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH/Tetyana Bonchyk (C-120/13)
      (Spojené veci C-119/13 a C-120/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 1896/2006 - Európske konanie o platobnom rozkaze - Neexistencia platného doručenia - Účinky - Európsky platobný rozkaz vyhlásený za vykonateľný - Odpor - Preskúmanie vo výnimočných prípadoch - Lehoty))
      (2014/C 395/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Wedding

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: eco cosmetics GmbH & Co. KG (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH (C-120/13)

         Žalované: Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Tetyana Bonchyk (C-120/13)

         Výrok rozsudku

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, sa má vykladať v tom zmysle, že postupy uvedené v článkoch 16 až 20 tohto nariadenia nie sú uplatniteľné, ak sa preukáže, že európsky platobný rozkaz nebol doručený spôsobom, ktorý je v súlade s minimálnymi požiadavkami stanovenými v článkoch 13 až 15 uvedeného nariadenia.
      Ak sa takáto nezrovnalosť objaví až po vyhlásení vykonateľnosti európskeho platobného rozkazu, odporca musí mať možnosť nahlásiť túto nezrovnalosť, ktorá v prípade, že je riadne preukázaná, musí spôsobiť neplatnosť tohto vyhlásenia vykonateľnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec T-326/15: Žaloba podaná 22. júna 2015 – DIMA Verwaltungs/ÚHVT (Tvar nádoby)

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/9

         Žaloba podaná 22. júna 2015 – DIMA Verwaltungs/ÚHVT (Tvar nádoby)
   (Vec T-326/15)
   (2015/C 328/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: DIMA Verwaltungs GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: T. Kerkhoff, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva (tvar nádoby) – prihláška č. 12 649 174.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 20. apríla 2015 vo veci R 2567/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť pokračovať v konaní o zápise ochrannej známky,

               —

               subsidiárne rozhodol, že článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia nebráni zápisu ochrannej známky a vrátil vec späť odvolaciemu senátu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-310/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. novembra 2007 – Maďarsko/Komisia ( Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov v odvetví obilnín — Preberanie obilnín intervenčnými agentúrami — Sprísnenie kritérií kvality kukurice — Zavedenie nového kritéria objemovej hmotnosti pre kukuricu — Porušenie legitímnej dôvery — Zjavne nesprávne posúdenie )

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. novembra 2007 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-310/06) (1)

   („Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov v odvetví obilnín - Preberanie obilnín intervenčnými agentúrami - Sprísnenie kritérií kvality kukurice - Zavedenie nového kritéria objemovej hmotnosti pre kukuricu - Porušenie legitímnej dôvery - Zjavne nesprávne posúdenie“)
   (2007/C 315/73)
   Jazyk konania: maďarčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maďarská republika (v zastúpení: J. Fazekas, R. Somssich a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a Z. Pataki, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie niektorých ustanovení nariadenia Komisie (ES) č. 1572/2006 z 18. októbra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 824/2000, ktoré stanovuje postupy pri preberaní obilnín intervenčnými agentúrami a stanovuje metódy analýzy na určenie akosti obilnín (Ú. v. EÚ L 290, s. 29)
   Výrok rozsudku

               1.

               Zrušujú sa tieto ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 1572/2006 z 18. októbra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 824/2000, ktoré stanovuje postupy pri preberaní obilnín intervenčnými agentúrami a stanovuje metódy analýzy na určenie akosti obilnín, týkajúce sa kritéria mernej váhy pre kukuricu:

                           —

                           v článku 1 bode 1 slová „a v prípade kukurice tradičné uplatňované metódy“,

                           —

                           v článku 1 odseku 3 písm. b) slová „73 kg/hl v prípade kukurice“,

                           —

                           v bode 1 prílohy za slovným spojením „E. Minimálna objemová hmotnosť (kg/hl)“ hodnota „71“ týkajúca sa kukurice,

                           —

                           v tabuľke III bode 2 prílohy, hodnoty zníženia intervenčných cien týkajúce sa kukurice.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni, vrátane trov konania spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-439/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. júna 2012 — Coats Holdings/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trhy so zipsami a s ‚inými druhmi zapínadiel‘ — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Koordinované zvyšovanie cien, stanovenie minimálnych cien, rozdelenie zákazníkov a trhov a výmena iných obchodných informácií — Dôkaz — Jediné a pokračujúce porušenie — Premlčanie — Právo na obranu — Pokuty — Usmernenia“ )

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2012 — Coats Holdings/Komisia
   (Vec T-439/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trhy so zipsami a s ‚inými druhmi zapínadiel‘ - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Koordinované zvyšovanie cien, stanovenie minimálnych cien, rozdelenie zákazníkov a trhov a výmena iných obchodných informácií - Dôkaz - Jediné a pokračujúce porušenie - Premlčanie - Právo na obranu - Pokuty - Usmernenia)
   2012/C 243/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Coats Holdings Ltd (Uxbridge, Middlesex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: W. Sibree, C. Jeffs, K. O’Connell, J. Boyce, solicitors, a D. Anderson, QC)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4257 v konečnom znení z 19. septembra 2007 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] (vec COMP/39.168 — PO/Tvrdá galantéria: Zapínadlá) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie výšky pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Coats Holdings Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec F-140/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  28. júna 2012 — BK/Komisia

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/42

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 28. júna 2012 — BK/Komisia
   (Vec F-140/11) (1)

   2012/C 287/80
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 25.


title: Vec T-270/06: Žaloba podaná 25. septembra 2006 – Lego Juris/ÚHVT – Mega Brands (Lego brick)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/55

         Žaloba podaná 25. septembra 2006 – Lego Juris/ÚHVT – Mega Brands (Lego brick)
   (Vec T-270/06)
   (2006/C 294/114)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck a T. Dolde, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mega Brands Inc. (Montreal, Kanada)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Veľkého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. júla 2006 vo veci č. R 856/2004-G, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „LEGO brick“ pre výrobky triedy 28 v „červenej farbe“ – ochranná známka Spoločenstva č. 107 029.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Mega Brands Inc.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti zápisu ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca uvádza na podporu svojho návrhu jediný žalobný dôvod. Konkrétne žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 v rozsahu, v ktorom údajne nesprávne vykladá toto ustanovenie, ako aj jeho odôvodnenie a navyše aj v rozsahu, v ktorom uplatňuje toto nariadenie na niečo, čo nie je predmetom ochrany prostredníctvom ochrannej známky zaručenej dotknutým zápisom.


title: Vec C-169/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone (Taliansko) 7. apríla 2011 — trestné konanie proti Patrickovi Contehovi

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone (Taliansko) 7. apríla 2011 — trestné konanie proti Patrickovi Contehovi
   (Vec C-169/11)
   2011/C 173/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Frosinone

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Patrick Conteh

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 15 a 16 smernice 2008/115/ES (1) vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc vykladať v tom zmysle, že zakazujú členskému štátu stanoviť, že nedostatok spolupráce neoprávnene sa zdržiavajúceho štátneho príslušníka tretej krajiny pri administratívnom konaní o návrate umožňuje prijať opatrenia obmedzujúce osobnú slobodu na základe rôznych dôvodov zaistenia v súlade s vnútroštátnym právom bez dodržania podmienok a záruk stanovených v uvedených článkoch 15 a 16 z dôvodu nerešpektovania príkazu na vycestovanie vydaného orgánom verejnej správy príslušnom podľa článku 8 ods. 3 smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Vec F-101/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 25. septembra 2014 – Osorio a i./ESVČ (Verejná služba — Odmena — Zamestnanci ESVČ, ktorí pôsobia v tretej krajine — Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa mení zoznam tretích krajín, v ktorých sú životné podmienky rovnaké ako bežné životné podmienky v Únii — Všeobecne platný akt — Prípustnosť žaloby — Ročné prehodnotenie príspevku na životné podmienky — Zrušenie)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/65

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 25. septembra 2014 – Osorio a i./ESVČ
      (Vec F-101/13) (1)

      ((Verejná služba - Odmena - Zamestnanci ESVČ, ktorí pôsobia v tretej krajine - Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa mení zoznam tretích krajín, v ktorých sú životné podmienky rovnaké ako bežné životné podmienky v Únii - Všeobecne platný akt - Prípustnosť žaloby - Ročné prehodnotenie príspevku na životné podmienky - Zrušenie))
      (2014/C 395/78)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Carla Osorio (Pointe aux Cannoniers, Maurícius) a iní (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a M. Silva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 19. decembra 2012, ktoré nadobudlo účinnosť od 1. júla 201, že príspevok na životné podmienky stanovený v článku 10 prílohy X služobného poriadku sa už nebude poskytovať úradníkom zamestnaným v Maurícijskej republike

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  C. Osorio a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Európska služba pre vonkajšiu činnosť znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013, s. 41.


title: Vec F-101/10: Žaloba podaná 15. októbra 2010 — Massez a i./Súdny dvor

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/63

         Žaloba podaná 15. októbra 2010 — Massez a i./Súdny dvor
   (Vec F-101/10)
   ()
   2011/C 30/124
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Lieven Massez (Luxemburg, Luxembursko) a iní (v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie nápravných výplatných listín žalobcov za obdobie od júla do decembra 2009 a výplatných listín vyhotovených od 1. januára 2010 v rámci každoročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov na základe nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie výboru Súdneho dvora pre sťažnosti z 29. júna 2010, ktorým sa zamietajú sťažnosti žalobcov proti nápravným výplatným listinám za obdobie od júla do decembra 2009 a výplatným listinám vyhotoveným od 1. januára 2010,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutia Súdneho dvora o vyhotovení nápravných výplatných listín žalobcov za obdobie od júla do decembra 2009 a výplatných listín vyhotovených od 1. januára 2010,

               —

               zaviazať Súdny dvor, aby žalobcom zaplatil nedoplatky na odmene spolu s úrokmi z omeškania,

               —

               zaviazať Súdny dvor na náhradu trov konania.


title: Vec C-418/12 P: Odvolanie podané 14. septembra 2012 : TME SpA — Termomeccanica Ecologia proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. júla 2012 vo veci T-329/11, TME SpA — Termomeccanica Ecologia/Európska komisia

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/3

         Odvolanie podané 14. septembra 2012: TME SpA — Termomeccanica Ecologia proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. júla 2012 vo veci T-329/11, TME SpA — Termomeccanica Ecologia/Európska komisia
   (Vec C-418/12 P)
   2012/C 373/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: TME SpA — Termomeccanica Ecologia (v zastúpení: C. Malinconico, S. Fidanzia a A. Gigliola, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie vyhlásené Všeobecným súdom 4. júla 2012 vo veci T-329/11, oznámené 9. júla 2012, z dôvodov uvedených v odôvodnení tohto návrhu a v dôsledku toho:

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 20. apríla 2011, ktorým bola vylúčená nevyhnutnosť začatia konania o nesplnenie povinnosti členským štátom voči Rumunsku pre porušenie zásad a smernice Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, ako aj pravidiel „Praktického sprievodcu postupmi zadávania zákaziek financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev v rámci vonkajších akcií“,

               —

               zaviazať Európsku komisiu, aby sumou 18 955 106 eur alebo spravodlivo stanovenou vyššou alebo nižšou sumou nahradila ujmu utrpenú spoločnosťou TME z dôvodu porušenia práva Spoločenstva Európskou komisiou,

               —

               subsidiárne zaviazať Európsku komisiu na náhradu ujmy utrpenej spoločnosťou TME, ktorá vyplýva zo straty príležitosti, a to vo výške 3 791 021 eur alebo v spravodlivo stanovenej vyššej alebo nižšej sume,

               —

               subsidiárnejšie zaviazať Európsku komisiu na náhradu ujmy vyplývajúcej z omeškania Komisie pri výkone jej funkcií zodpovedajúcej celkovej sume súdnych trov, ktoré vznikli TME, vo výške 73 044,32 eura alebo spravodlivo stanovenej vyššej alebo nižšej sume,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia je povinná na základe bodu 2.4.12 praktickej príručky a časti 1 ustanovenia 37 súťažných podkladov vydať odôvodnené stanovisko („opinion“) ku konaniu, proti ktorému namieta TME. Túto povinnosť si nesplnila.
   Navyše sa Komisia dopustila nesprávneho posúdenia, keď nezasiahla, aby napravila zjavné porušenia práva Spoločenstva a žiadala o vrátenie finančných prostriedkov poskytnutých Rumunsku v súvislosti so sporným verejným obstarávaním potom, ako TME 10. decembra 2008 podala svoju sťažnosť.


title: Vec T-486/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Stavytskyi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Zahrnutie mena žalobcu — Dôkaz o dôvodnosti zápisu na zoznam“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Stavytskyi/Rada
   (Vec T-486/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zahrnutie mena žalobcu - Dôkaz o dôvodnosti zápisu na zoznam“))
   (2016/C 098/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Edward Stavytskyi (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta a M. Gambardella, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 111, s. 91), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 381/2014 zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 111, s. 33) v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu zapísané na zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa tieto reštriktívne opatrenia uplatňujú.

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 381/2014 zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu v akom je nimi dotknutý Edward Stavytskyi.

               2.

               Rada Európskej únie znáša okrem svojich vlastných trov konania tiež trovy konania, ktoré vynaložil pán Stavytskyi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. júna 2005 vo veci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (Smernica 91/414/EHS — Prípravky na ochranu rastlín — Účinné látky — Metalaxyl — Povoľovacie konanie — Súhrnné dokumenty a kompletné dokumenty — Lehoty — Zásada proporcionality — Zneužitie právomocí)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/35

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. júna 2005
   vo veci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Smernica 91/414/EHS - Prípravky na ochranu rastlín - Účinné látky - Metalaxyl - Povoľovacie konanie - Súhrnné dokumenty a kompletné dokumenty - Lehoty - Zásada proporcionality - Zneužitie právomocí)
   (2005/C 217/79)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, SA, so sídlom v Mollet del Vallés (Španielsko), v zastúpení: C. Fernández Vicién, J. Sabater Marotias a P. González-Espejo, neskôr Fernández Vicién, Sabater Marotias a I. Moreno Tapia Rivas, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: S. Pardo Quintillán a B. Doherty, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/308/ES z 2. mája 2003 o nezaradení metalaxylu do prílohy I smernice Rady 91/414/EHS a zrušenie povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku (Ú. v. ES L 113, s. 8), Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil 28. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Industrias Químicas del Vallés, SA znáša trovy konania vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 5.7.2003


title: Vec C-335/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Chemnitz (Nemecko) 3. augusta 2006 – Steffen Schubert/Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Chemnitz (Nemecko) 3. augusta 2006 – Steffen Schubert/Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis
   (Vec C-335/06)
   (2006/C 261/20)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Chemnitz
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Steffen Schubert

      Žalovaný: Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže členský štát požadovať v súlade s článkom 1 ods. 2 a článkom 8 ods. 2 a 4 smernice 91/439/EHS (1), aby držiteľ vodičského preukazu vydaného iným členským štátom požiadal tuzemský vnútroštátny orgán o uznanie oprávnenia viesť motorové vozidlo na jeho území, ak mu bol predtým na území tuzemského štátu vodičský preukaz z akéhokoľvek dôvodu odňatý alebo zrušený?
               Ak nie:

               2.

               Má sa článok 1 ods. 2 v spojení s článkom 8 ods. 2 a 4 smernice 91/439/EHS vykladať tak, že členský štát môže na svojom území odmietnuť uznať právo viesť motorové vozidlo na základe vodičského preukazu vydaného iným členským štátom, ak držiteľovi vodičského preukazu vydaného iným členským štátom bol predtým na území tuzemského štátu vodičský preukaz odňatý alebo zrušený z akéhokoľvek dôvodu a zákaz vydať nový vodičský preukaz nariadený spolu s týmto opatrením uplynul pred vydaním vodičského preukazu v inom členskom štáte a ak je možné na základe objektívnych dôkazov (neexistencia bydliska v členskom štáte, ktorý vydal nový vodičský preukaz alebo žiadosť o vydanie tuzemského vodičského preukazu, ktorej sa nevyhovelo) dospieť k záveru, že jediným dôvodom získania vodičského preukazu vydaného iným členským štátom je snaha obísť prísne hmotno-právne podmienky tuzemského konania o obnovenie oprávnenia viesť motorové vozidlo, osobitne nevyhnutnosť predložiť lekársko-psychologický posudok?

      (1)  Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317.


title: Vec C-64/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  9. septembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Linz — Rakúsko) — trestné konanie proti Ernstovi Engelmannovi (Slobodné poskytovanie služieb — Sloboda usadiť sa — Vnútroštátna právna úprava zavádzajúca systém koncesií na prevádzkovanie hazardných hier v kasínach — Vydanie koncesií vyhradené len akciovým spoločnostiam usadeným na vnútroštátnom území — Vydanie všetkých koncesií bez akéhokoľvek vyhlásenia verejného obstarávania)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. septembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Linz — Rakúsko) — trestné konanie proti Ernstovi Engelmannovi
      (Vec C-64/08) (1)

      (Slobodné poskytovanie služieb - Sloboda usadiť sa - Vnútroštátna právna úprava zavádzajúca systém koncesií na prevádzkovanie hazardných hier v kasínach - Vydanie koncesií vyhradené len akciovým spoločnostiam usadeným na vnútroštátnom území - Vydanie všetkých koncesií bez akéhokoľvek vyhlásenia verejného obstarávania)
      (2010/C 288/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Linz

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Ernst Engelmann

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landesgericht Linz — Výklad článkov 43 a 49 ES — Vnútroštátne právne predpisy zakazujúce pod hrozbou trestných sankcií prevádzkovanie hazardných hier v kasínach bez koncesie vydávanej príslušným orgánom, ktoré však vyhradzujú možnosť získať takúto koncesiu maximálne na obdobie 15 rokov len na akciové spoločnosti so sídlom na vnútroštátnom území, ktoré nemajú dcérske spoločnosti v zahraničí

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 43 ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje právna úprava členského štátu, ktorá vyhradzuje prevádzkovanie hazardných hier v herniach výlučne subjektom so sídlom na území tohto členského štátu.

                  2.

                  Povinnosti transparentnosti vyplývajúcej z článkov 43 ES a 49 ES, ako aj zo zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie založenej na štátnej príslušnosti, odporuje vydanie všetkých koncesií na prevádzkovanie herní na území členského štátu bez akéhokoľvek vyhlásenia verejného obstarávania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec C-297/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 17. júna 2014 – Dr. Rüdiger Hobohm/Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 17. júna 2014 – Dr. Rüdiger Hobohm/Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL
   (Vec C-297/14)
   2014/C 303/29
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dr. Rüdiger Hobohm

      Žalovaní: Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

      Prejudiciálna otázka

   Môže spotrebiteľ podľa článku 15 ods. 1 písm. c) druhej alternatívy v spojení s článkom 16 ods. 1 druhou alternatívou nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach na súde členského štátu, v ktorom má bydlisko, podať žalobu proti svojmu zmluvnému partnerovi, ktorý obchoduje alebo podniká v inom členskom štáte Európskej únie, keď zmluva, ktorá je základom žaloby, síce priamo nespadá do oblasti činnosti zmluvného partnera smerujúcej do štátu, v ktorom má spotrebiteľ bydlisko, ale slúži na dosiahnutie hospodárskeho úspechu, o ktorého dosiahnutie ide podľa zmluvy, ktorú zmluvné strany predtým uzatvorili a už ju aj zrealizovali a ktorá spadá do pôsobnosti vyššie citovaných ustanovení?

      (1)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-519/14: Žaloba podaná 10. júla 2014 – Grupo Morera & Vallejo a DSA/Komisia

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/49

         Žaloba podaná 10. júla 2014 – Grupo Morera & Vallejo a DSA/Komisia
   (Vec T-519/14)
   2014/C 303/58
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Grupo Morera & Vallejo, SL (Sevilla, Španielsko), DSA, Defensa y Servicios del Asegurado, SA (Sevilla, Španielsko) (v zastúpení: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez a G. Canalejo Lasarte, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie na základe článku 263 ZFEÚ v rozsahu, v akom konštatuje existenciu štátnej pomoci a nariaďuje jej vrátenie investorom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1, 2 a článok 4 ods. 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom investorov označujú za príjemcov pomoci, ktorí majú vrátiť údajnú pomoc,

               —

               subsidiárne ponechal bez účinku príkaz na vrátenie pomoci od investorov v článku 4 ods. 1 in fine rozhodnutia, pretože odporuje zásade právnej istoty a zásade legitímnej dôvery, keďže nemožno nariadiť vrátenie pomoci s dátumom predchádzajúcim uverejneniu v Úradnom vestníku,

               —

               subsidiárne zrušil článok 2 rozhodnutia a určil, že metodika navrhovaná v jeho bodoch 263 a 167 pre určenie údajnej výhody, ktorú majú investori vrátiť a ktorá má byť prispôsobená vzhľadom na určité odpočty, nie je v súlade s právom,

               —

               určil neexistenciu, alternatívne čiastočne zrušil článok 4 ods. 1 rozhodnutia týkajúci sa zákazu „preniesť ťarchu vymáhania na iné osoby“ v rozsahu, v akom to vedie k vysloveniu sa k zákazu alebo údajnej neplatnosti zmluvných podmienok účinných voči tretím osobám týkajúcich sa daní, ktoré majú investori vrátiť Španielskemu štátu,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a tvrdeniam už uvádzaným vo veciach T-401/14, Duro Felguera/Komisia, T-700/13, Bankia/Komisia a T-500/14, Derivados del Flúor/Komisia.


title: Vec C-119/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poľsko) – Biuro podróży „Partner“ sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Smernica 2009/22/ES — Ochrana spotrebiteľa — Účinok erga omnes nekalých podmienok, ktoré sa nachádzajú na verejnom zozname — Peňažná sankcia uložená predajcovi alebo dodávateľovi, ktorý použil podmienku považovanú za zhodnú s podmienkou nachádzajúcou sa v uvedenom zozname — Predajca alebo dodávateľ, ktorý nebol účastníkom konania, v ktorom sa konštatovala nekalá povaha podmienky — Článok 47 Charty základných práv Európskej únie — Pojem „vnútroštátny súdny orgán, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva“)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poľsko) – Biuro podróży „Partner“ sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
   (Vec C-119/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Smernica 2009/22/ES - Ochrana spotrebiteľa - Účinok erga omnes nekalých podmienok, ktoré sa nachádzajú na verejnom zozname - Peňažná sankcia uložená predajcovi alebo dodávateľovi, ktorý použil podmienku považovanú za zhodnú s podmienkou nachádzajúcou sa v uvedenom zozname - Predajca alebo dodávateľ, ktorý nebol účastníkom konania, v ktorom sa konštatovala nekalá povaha podmienky - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Pojem „vnútroštátny súdny orgán, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva“))
   (2017/C 053/08)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Biuro podróży „Partner“ sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej

      Žalovaný: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 6 ods. 1 a článok 7 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách v spojení s článkami 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov, ako aj v súvislosti s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby uplatnenie takých všeobecných obchodných podmienok, ktoré sa obsahovo zhodujú s podmienkami, ktoré boli právoplatným súdnym rozhodnutím vyhlásené za protiprávne a boli zapísané do vnútroštátneho zoznamu všeobecných obchodných podmienok vyhlásených za protiprávne, sa vo vzťahu k predajcovi alebo dodávateľovi, ktorý sa nezúčastnil konania ukončeného zápisom týchto podmienok do uvedeného zoznamu, považovalo za protiprávne konanie, pod podmienkou, že prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu, že tento predajca alebo dodávateľ má právo na podanie účinného opravného prostriedku, ako proti rozhodnutiu, ktoré uznalo zhodnosť porovnávaných podmienok, pokiaľ ide o otázku, či vzhľadom na všetky relevantné okolnosti každého prípadu sú tieto podmienky najmä v prípade účinkov, ktoré vytvárajú v neprospech spotrebiteľov, vecne zhodné, tak aj proti rozhodnutiu, ktoré prípadne stanovilo výšku uloženej pokuty.

               2.

               Článok 267 tretí odsek ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že súdny orgán, akým je vnútroštátny súd, ktorého rozhodnutia vydané v rámci takého sporu, o aký ide vo veci samej, môžu byť predmetom kasačného opravného prostriedku, sa nemôže považovať za „súdny orgán, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec T-424/14: Žaloba podaná 11. júna 2014 – ClientEarth/Komisia

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/34

         Žaloba podaná 11. júna 2014 – ClientEarth/Komisia
   (Vec T-424/14)
   2014/C 303/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: O. Brouwer, F. Heringa a J. Wolfhagen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej, ktorým bol odmietnutý prístup k dokumentom požadovaným žalobcom podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, ktoré bolo oznámené 3. apríla 2014 v liste pod značkou „SG.B.4/LR/rc – sg.dsg2.b.4(2014) 1028887“,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi, podľa článku 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane náhrady trov ostatných účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa svojou žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Komisie o odmietnutí prístupu k správe o posúdení vplyvu, ako aj k stanovisku výboru pre posudzovanie vplyvu týkajúcich sa prístupu k spravodlivosti vo veciach životného prostredia v súvislosti so zavedením tretieho piliera Aarhuského dohovoru do právnych úprav Európskej únie a členských štátov.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001 (1) nie je uplatniteľný a že Komisia neuviedla náležité odôvodnenie. Žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne vyložila a uplatnila výnimku z prístupu k dokumentom podľa článku 4 ods. 3 prvého pododseku, pretože treba rozlišovať medzi požadovanými dokumentmi a rozhodovacím procesom Komisie. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia neodôvodnila, prečo považovala článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001 za uplatniteľný.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom uplatnení článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia č. 1049/2001 a neuvedení náležitého odôvodnenia. Žalobca tvrdí, že aj keby sa bol článok 4 ods. 3 prvý pododsek uplatniteľný, Komisia nepreukázala, že zverejnenie požadovaných dokumentov mohlo vážne narušiť rozhodovací proces, ani nepredložila v tejto súvislosti konkrétne vysvetlenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom uplatnení posúdenia prevažujúceho verejného záujmu podľa článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia č. 1049/2001 a neuvedení náležitého odôvodnenia. Žalobca tvrdí, že aj keby bol článok 4 ods. 3 prvý pododsek uplatniteľný, Komisia nesprávne uplatnila a nesprávne vyložila posúdenie prevažujúceho verejného záujmu, ani nepreukázala, že neexistoval prevažujúci verejný záujem na zverejnení požadovaných dokumentov. Žalobca okrem toho tvrdí, že Komisia neuviedla v tejto súvislosti dostatočné odôvodnenie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Spojené veci C-511/15 a C-512/15: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prekršajni Sud u Bielovaru – Chorvátsko) – Renata Horžić (C-511/15), Siniša Pušić (C-512/15)/Privredna banka Zagreb d.d., Božo Prka (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zmluvy o spotrebiteľskom úvere — Smernica 2008/48/ES — Zmluva o úvere na nehnuteľnosť — Variabilná úroková sadzba — Povinnosti veriteľa — Vnútroštátna právna úprava uplatňujúca sa na zmluvy účinné v deň nadobudnutia svojej účinnosti — Neuplatniteľnosť smernice 2008/48/ES)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/8

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prekršajni Sud u Bielovaru – Chorvátsko) – Renata Horžić (C-511/15), Siniša Pušić (C-512/15)/Privredna banka Zagreb d.d., Božo Prka
   (Spojené veci C-511/15 a C-512/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zmluvy o spotrebiteľskom úvere - Smernica 2008/48/ES - Zmluva o úvere na nehnuteľnosť - Variabilná úroková sadzba - Povinnosti veriteľa - Vnútroštátna právna úprava uplatňujúca sa na zmluvy účinné v deň nadobudnutia svojej účinnosti - Neuplatniteľnosť smernice 2008/48/ES))
   (2016/C 475/11)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Prekršajni Sud u Bjelovaru

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Renata Horžić (C-511/15), Siniša Pušić (C-512/15)

      Žalovaní: Privredna banka Zagreb d.d., Božo Prka

      Výrok

   Článok 23 a článok 30 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnym ustanoveniam ako sú ustanovenia, o ktoré ide vo veci samej, ktoré ukladajú veriteľovi, pod hrozbou trestných sankcií, dodržanie povinností v oblasti variabilnej úrokovej sadzby, pokiaľ ide o zmluvy o úvere účinné v deň nadobudnutia účinnosti týchto ustanovení, keďže tieto zmluvy o úvere nepatria do vecnej pôsobnosti tejto smernice a okrem toho tieto povinnosti nepredstavujú uplatnenie tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec C-25/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n ° 17 de Barcelona – Španielsko) – France Telecom España, SA/Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona (Prejudiciálne konanie — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/20/ES — Poplatok za využívanie na súkromné alebo osobitné účely miestnych verejných pozemkov uložený operátorom poskytujúcim elektronické komunikačné služby — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Otázky, na ktoré možno jednoznačne odpovedať na základe judikatúry)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/18

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona – Španielsko) – France Telecom España, SA/Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona
   (Vec C-25/13) (1)

   ((Prejudiciálne konanie - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/20/ES - Poplatok za využívanie na súkromné alebo osobitné účely miestnych verejných pozemkov uložený operátorom poskytujúcim elektronické komunikačné služby - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Otázky, na ktoré možno jednoznačne odpovedať na základe judikatúry))
   2014/C 112/21
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: France Telecom España, SA

      Žalovaný: Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 17 de Barcelona – Výklad článku 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) – Poplatky za právo na používanie a právo na inštalovanie zariadení – Verejný majetok obce – Postúpenie práv a postúpenie správy používania majetku

      Výrok

   Právo Únie sa so zreteľom na rozsudok Súdneho dvora z 12. júla 2012, Vodafone España/France Telecom España (C-55/11, C-57/11 a C-58/11, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), má vykladať v tom zmysle, že bráni uplatňovaniu poplatku za používanie a prevádzkovanie zariadení inštalovaných na verejnom alebo súkromnom majetku alebo pod ním, v zmysle článku 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica „o povolení“), uloženého operátorom, ktorí bez toho, aby boli ich vlastníkmi, poskytujú elektronické komunikačné služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 13.4.2013.


title: Vec T-328/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. októbra 2008 – Wilms/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Verejná služba — Povýšenie — Pridelenie prednostných bodov )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. októbra 2008 – Wilms/Komisia
   (Vec T-328/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Verejná služba - Povýšenie - Pridelenie prednostných bodov“)
   (2008/C 313/44)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Günter Wilms (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne M. van der Woude a V. Landes, neskôr M. van der Woude, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne H. Tserepa-Lacombe a V. Joris, neskôr V. Joris a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie:

               —

               rozhodnutia generálneho riaditeľa právneho servisu Komisie, ktorým bol žalobcovi pridelený len jeden prednostný bod generálneho riaditeľstva v rámci povyšovania za rok 2003 a ktoré bolo oznámené 2. júla 2003 a potvrdené rozhodnutím menovacieho orgánu oznámeným 19. decembra 2003,

               —

               rozhodnutia menovacieho orgánu neprideliť žalobcovi v rámci povyšovania za rok 2003 žiaden osobitný prednostný bod za jeho doplnkové činnosti v záujme inštitúcie, ktoré bolo oznámené 19. decembra 2003 prostredníctvom informačného systému Sysper 2,

               —

               týchto rozhodnutí: rozhodnutie menovacieho orgánu prideliť žalobcovi celkovo 19 bodov v rámci povyšovania za rok 2003; zoznam zásluh úradníkov platovej triedy A6 v rámci povyšovania za rok 2003 uverejnený v Administratívnych informáciách č. 69-2003 z 13. novembra 2003; zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A5 v rámci povyšovania za rok 2003 uverejnený v dministratívnych informáciách č. 73-2003 z 27. novembra 2003, v každom prípade rozhodnutie o nezaradení žalobcu do uvedených zoznamov,

               —

               pokiaľ je to potrebné, rozhodnutia menovacieho orgánu zo 14. júna 2004, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu podaná 12. februára 2004,

               —

               rozhodnutia zo 17. apríla 2007, ktorým menovací orgán rozhodol žalobcovi neprideliť nijaký doplnkový prednostný bod v rámci povyšovania za rok 2003,

         a na priznanie náhrady škody vo výške 5 000 eur.
   Výrok rozsudku

               1.

               Zrušuje sa rozhodnutie Komisie, ktorým bol celkový počet bodov na povýšenie žalobcu stanovený na 19 a rozhodnutie, ktorým sa zamieta zaradenie žalobcu na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A5 v rámci povyšovania za rok 2003.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-300/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesfinanzhof zo 17. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesfinanzhof zo 17. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH
   (Vec C-300/05)
   (2005/C 243/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Bundesfinanzhof podal uznesením zo 17. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 27. júla 2005.
   Bundesfinanzhof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o tejto otázke:
   Patrí doba nakládky a vykládky do „dĺžky trvania cesty“ v zmysle bodu 48 ods. 4 písm. d) prílohy smernice Rady 91/628/EHS (1) o ochrane zvierat počas prepravy (v znení zmenenom a doplnenom smernicou 95/29/ES (2))?

      (1)  Ú. v. ES L 340, s. 17.

      (2)  Ú. v. ES L 148, s. 52.


title: Vec T-287/11: Žaloba podaná 6. júna 2011 — Heitkamp BauHolding/Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/21

         Žaloba podaná 6. júna 2011 — Heitkamp BauHolding/Komisia
   (Vec T-287/11)
   2011/C 238/39
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heitkamp BauHolding GmbH (Herne, Nemecko) (v zastúpení: W. Niemann, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej z 26. januára 2011, v opravenom znení z 15. apríla 2011, (podľa informácií žalobkyne zatiaľ neuverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby nasledovné žalobné dôvody.

               —

               Žalobkyňa tvrdí, že ustanovenie o ozdravení stanovené v § 8c ods. 1a nemeckého zákona o dani z príjmu právnických osôb (Körperschaftssteuergesetz, ďalej len „KStG“) nepredstavuje pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ. Podľa žalobkyne sa žalovaná mýli už pri klasifikácii referenčného systému, pretože „ustanovenia o odčítaní strát pri právnických osobách, pri ktorých dochádza k nadobudnutiu podielu“ považuje za referenčný systém. Podľa názoru žalobkyne je v skutočnosti referenčným systémom naopak odčítanie strát bez časového obmedzenia, ktoré platí ako prejav objektívnej zásady čistého zisku aj pri dani z príjmu právnických osôb.

               —

               Žalobkyňa tvrdí, že zákaz odčítania strát stanovený v § 8c KStG musí byť kvalifikovaný ako výnimka, pričom ustanovenie o ozdravení stanovené v § 8c ods. 1a KStG ako spätná výnimka z tohto zákazu len obnovuje všeobecné pravidlo, ktoré umožňuje, aby sa zásada výkonnosti použila aj na prípady ozdravenia.

               —

               Žalovaná síce uvádza, že „referenčný systém tvorí systém dane z príjmu právnických osôb v súčasne platnom znení“, neberie však podľa žalobkyne do úvahy, že sa právna situácia v Nemecku po vstupe zákona o urýchlení hospodárskeho oživenia (Wachstumsbeschleunigungsgesetz) do platnosti zmenila. Po zavedení ustanovení o skrytých rezervách v § 8c KStG dochádza v prípade zmeny držiteľa podielu zdravého podniku k zabezpečeniu alebo prevodu straty vo výške skrytých rezerv. Ustanovene o skrytých rezervách pri zdravých podnikoch možno teda považovať za ekvivalent k ustanoveniu o ozdravení podnikov v kríze, pretože v opačnom prípade by boli podniky vyžadujúce si ozdravenie dokonca štrukturálne znevýhodnené.

               —

               Podľa žalobkyne teda žalovanou vytýkané nerovnaké zaobchádzanie s hospodársky zdravými podnikmi a s podnikmi, ktoré si vyžadujú ozdravenie, nie je selektívnym opatrením, ale je naopak konkretizovaním zásady výkonnosti, ktorá je odjakživa uznávaná nemeckou ústavou. Ide tu teda o vnútornú logiku referenčného systému. Ustanovenie o ozdravení je v tomto smere v súlade so základnými alebo hlavnými zásadami nemeckého daňového systému.

               —

               Žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na zásady, na ktorých sa zakladá ustanovenie o ozdravení, je vloženie tohto ustanovenia do § 8c KStG každopádne opatrením „odôvodneným povahou alebo vnútornou štruktúrou daňového systému“, ktoré tejto vnútornej štruktúre čiastočne umožňuje opäť sa uplatniť.


title: Vec C-353/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 31. júla 2007 – Sanofi Aventis SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 31. júla 2007 – Sanofi Aventis SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Vec C-353/07)
   (2007/C 247/11)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sanofi Aventis SpA

      Žalovaný: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Po predpokladoch obsiahnutých v článkoch 2 a 3 (1), ktoré formujú vzťah medzi verejnými inštitúciami členského štátu a farmaceutickými podnikmi tak, že stanovenie ceny lieku alebo zvýšenie jeho ceny prislúcha podnikom, ale v rozsahu schválenom zo strany príslušných orgánov, teda na základe spolupôsobenia podnikov a orgánov poverených vykonávaním kontroly farmaceutických výdavkov, sa v článku 4 ods. 1 stanovuje, že: „zmrazenie cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov“, čo predstavuje opatrenie všeobecnej povahy, ktoré aspoň raz do roka podlieha preskúmaniu, či s ohľadom na makroekonomické podmienky v členskom štáte je jeho pokračovanie odôvodnené.
               Toto ustanovenie priznáva príslušným orgánom 90-dňovú lehotu, v rámci ktorej majú zabezpečiť oznámenie o prípadných zvýšeniach alebo zníženiach cien, ktoré sa uskutočňujú.
               Požaduje sa objasniť interpretáciu tohto ustanovenia v časti, ktorá sa týka „prípadných predpokladaných znížení cien“, jednak, či sa má rozumieť v tom zmysle, že okrem všeobecného opatrenia, ktoré predstavuje zmrazenie cien všetkých alebo niektorých kategórií liekov, sa pripúšťa aj ďalšie všeobecné opatrenie, ktoré predstavuje zníženie cien všetkých a niektorých kategórií liekov, a tiež či sa toto uvedené „prípadné zníženie“ má týkať výlučne liekov, na ktoré už bolo uvalené zmrazenie cien;

               2.

               požaduje sa objasniť, či článok 4 ods. 1 v časti, kde sa ukladá príslušným orgánom členského štátu v prípade zmrazenia cien preskúmať najmenej raz za rok, či makroekonomické podmienky odôvodňujú pokračovanie zmrazenia cien, sa môže interpretovať v tom zmysle, že ak sa pripúšťa zníženie cien, s ohľadom na odpoveď na prvú otázku, či je možné uskutočniť toto opatrenie aj opakovane v priebehu jedného roka a opakovať ho po dobu viacerých rokov (počnúc rokom 2002 až do 2010);

               3.

               či v zmysle uvedeného článku 4, s ohľadom na odôvodnenia, ktoré sa týkajú primárneho cieľa opatrení týkajúcich sa kontroly cien liekov, ktorých účelom je „podporovanie verejného zdravia cestou zabezpečenia dostupnosti liekov a prijateľných cien a požiadavky zamedzenia rozdielom medzi takýmito opatreniami, ktoré môžu brzdiť alebo deformovať obchod s liekmi vo vnútri spoločenstva“, sa pripúšťa prijatie opatrení, ktoré sa týkajú odhadovaných ekonomických hodnôt výdavkov alebo skôr overených (otázka sa týka obidvoch prípadov);

               4.

               či sa požiadavky na určenie objektívnych kritérií, tak transparentných, aby bolo možné preveriť činnosť príslušných orgánov (v období do 31. decembra 2006) a zákonodarcu (počnúc 1. januárom 2007) môžu považovať za plne splnené s ohľadom na určenie požiadaviek týkajúcich sa maximálnych povolených farmaceutických výdavkov, ktoré je každý členský štát oprávnený si stanoviť a týkajúcich sa ich zníženia a hlavne s ohľadom na údaje týkajúce sa všetkých výdavkov na zdravotníctvo alebo presnejšie, samotných farmaceutických výdavkov;

               5.

               či zásady transparentnosti a účasti podnikov, ktorých sa týkajú opatrenia zmrazenia cien alebo všeobecného zníženia cien liekov, ktoré vyplývajú zo smernice sa majú interpretovať v tom zmysle, že je vždy a v každom prípade potrebné predpokladať možnosť udelenia výnimky zo stanovenej ceny (článok 4 ods. 2 smernice) a existenciu konkrétneho žiadateľa o výnimku a následnú povinnosť odôvodniť prípadné zamietnutie.

      (1)  Smernica Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988, ktorá sa týka transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s 345).


title: Vec T-185/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Air liquide/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Peroxid vodíka a perboritan sodný — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho konania — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Air liquide/Komisia
   (Vec T-185/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Peroxid vodíka a perboritan sodný - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho konania - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 226/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: L’Air liquide, société anonyme pour l’étude et l’exploitation des procédés Georges Claude (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: R. Saint-Esteben, M. Pittie a P. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Arbault a O. Beynet, neskôr V. Bottka, P. Van Nuffel a B. Gencarelli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka L’Air liquide, société anonyme pour l’étude et l’exploitation des procédés Georges Claude.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-256/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. októbra 2014 – Taliansko/Komisia („Sociálna politika — Akčné programy Spoločenstva v oblasti mládeže — Čiastočné vrátenie poskytnutého financovania — Neoprávnenosť určitých súm — Prekročenie hornej hranice stanovenej pre kategóriu akcií — Zavedenie postupov vnútroštátnych agentúr na vymáhanie súm, ktoré boli použité neoprávnene, od konečných príjemcov“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/44

      Rozsudok Všeobecného súdu z 1. októbra 2014 – Taliansko/Komisia
      (Vec T-256/13) (1)

      ((„Sociálna politika - Akčné programy Spoločenstva v oblasti mládeže - Čiastočné vrátenie poskytnutého financovania - Neoprávnenosť určitých súm - Prekročenie hornej hranice stanovenej pre kategóriu akcií - Zavedenie postupov vnútroštátnych agentúr na vymáhanie súm, ktoré boli použité neoprávnene, od konečných príjemcov“))
      (2014/C 395/54)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci W. Ferrante, avvocato dello stato)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie po prvé listu Komisie Ares (2013) 237719 z 22. februára 2013 adresovaného Agenzia nazionale per i giovani (Národná agentúra pre mládež, Taliansko), ktorý oznamuje vydanie rozhodnutia o vymáhaní pre celkovú sumu 1 486 485,90 eura v rozsahu, v akom táto suma zahŕňa časť 52 036,24 eura z titulu výdavkov na vzdelávacie činnosti týkajúce sa európskej dobrovoľníckej služby a časť 183 729,72 eura z titulu súm, ktoré Agenzia nazionale per i giovani nevymohla od konečných príjemcov za obdobie rokov 2000 až 2004, a po druhé listu Komisie Ares (2013) 267064 z 28. februára 2013 adresovaného Dipartimento della gioventù e del servizio civile nazionale (oddelenie pre mládež a národnú civilnú službu, Taliansko), ktorým sa oznamujú výsledky konečného hodnotenia vyhlásenia o vierohodnosti a výročnej správy uvedenej agentúry za rok 2011

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec F-62/15: Žaloba podaná 23. apríla 2015 – ZZ a ZZ/Parlament

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/49

         Žaloba podaná 23. apríla 2015 – ZZ a ZZ/Parlament
   (Vec F-62/15)
   (2015/C 213/79)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí o znížení opravného koeficientu uplatniteľného na dôchodok žalobcov, ktorí majú bydlisko v Dánsku, ako to vyplýva z ich listov dôchodkového poistenia za mesiac jún 2014 a náhrada nemajetkovej ujmy, ktorá vznikla tým, že boli podané odlišné a rozporné informácie na účely odôvodnenia napadnutých rozhodnutí.

      Návrhy žalobcov

               —

               Zrušiť rozhodnutia obsiahnuté v listoch dôchodkového poistenia za mesiac jún 2014, ktorým sa znižuje opravný koeficient uplatniteľný na dôchodok žalobcov od 1. januára 2014,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania ako aj na zaplatenie sumy určenej ex aequo et bono ako náhradu za vzniknutú nemajetkovú ujmu.


title: Vec T-214/04: Žaloba podaná dňa 8. júna 2004: Royal County of Berkshire Polo Club Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/28

         Žaloba podaná dňa 8. júna 2004: Royal County of Berkshire Polo Club Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec T-214/04)
   (2004/C 217/50)
   Jazyk konania bude určený podľa čl. 131 ods. 2 rokovacieho poriadku jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
   Spoločnosť Royal County of Berkshire Polo Club Ltd, so sídlom vo Windsore (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: J. H. Maitland Walker, Solicitor a D. McFarland, Barrister, podala dňa 8. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT).
   Spoločnosť Polo/Lauren LP bola tiež účastníkom konania pred 1. odvolacím senátom.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie 1. odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 25. marca 2004 vo veci R 272/2002-1, ktorým zamietol prihlášku navrhovateľa,

               —

               zaviazal Úrad na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobkyňa

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová známka „ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB“ na výrobky triedy 3 (čistiace prípravky atď.)

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Spoločnosť Polo Lauren LP

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Vnútroštátne obrazové a slovné známky obsahujúce slovo „POLO“

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Námietka zamietnutá

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Rozhodnutie námietkového oddelenia zrušené, zápis zamietnutý

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94(1
                  ). Žalobkyňa argumentuje tým, že predmetné známky sú nepodobné (odlišné).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, Ú.v. ES L 11 z 11. 1.1994, s. 1.


title: Vec T-85/15: Žaloba podaná 19. februára 2015 – Alfa Wassermann Hungary/ÚHVT – Pharma Mar (YLOELIS)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/43

         Žaloba podaná 19. februára 2015 – Alfa Wassermann Hungary/ÚHVT – Pharma Mar (YLOELIS)
   (Vec T-85/15)
   (2015/C 118/55)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alfa Wassermann Hungary kft (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „YLOELIS“ – prihláška č. 1 0 9 14  431.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. decembra 2014 vo veci R 1100/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a rozhodnutie námietkového oddelenia z 24. februára 2014 (námietkové konanie č. B 2 0 66  184),

               —

               zamietol v celom rozsahu námietku č. B 2 0 66  184,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  24. novembra 2005  vo veci C-506/03: Spolková republika Nemecko proti Komisii Európskych spoločenstiev (Finančná pomoc — Realizačná štúdia — Zmluva o prevode práv duševného vlastníctva)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 24. novembra 2005
   vo veci C-506/03: Spolková republika Nemecko proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Finančná pomoc - Realizačná štúdia - Zmluva o prevode práv duševného vlastníctva)
   (2006/C 36/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-506/03, Spolková republika Nemecko (splnomocnený zástupca: M. Lumma, za právnej pomoci C. von Donat, advokát) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: G. Zavvos a C. Schmidt, za právnej pomoci B. Vägenbaur, advokát), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 26. novembra 2003, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: K. Lenaertes, vykonávajúci funkciu predsedu štvrtej komory, sudcovia M. Ilešič a E. Levits (spravodajca), generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 24. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec T-171/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  2. júna 2008 – Avaya/ÚHVT – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júna 2008 – Avaya/ÚHVT – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)
   (Vec T-171/07) (1)

   (2008/C 183/58)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-428/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank ’s-Gravenhage — Holandsko) — Monsanto Technology LLC/Cefetra BV, Cefetra Feed Service BV, Cefetra Futures BV, Alfred C. Toepfer International GmbH (Priemyselné a obchodné vlastníctvo — Právna ochrana biotechnologických vynálezov — Smernica 98/44/ES — Článok 9 — Patent, ktorý chráni výrobok obsahujúci genetickú informáciu alebo pozostávajúci z genetickej informácie — Materiál, v ktorom je výrobok obsiahnutý — Ochrana — Podmienky)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank ’s-Gravenhage — Holandsko) — Monsanto Technology LLC/Cefetra BV, Cefetra Feed Service BV, Cefetra Futures BV, Alfred C. Toepfer International GmbH
   (Vec C-428/08) (1)

   (Priemyselné a obchodné vlastníctvo - Právna ochrana biotechnologických vynálezov - Smernica 98/44/ES - Článok 9 - Patent, ktorý chráni výrobok obsahujúci genetickú informáciu alebo pozostávajúci z genetickej informácie - Materiál, v ktorom je výrobok obsiahnutý - Ochrana - Podmienky)
   2010/C 234/10
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank’s-Gravenhage

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Monsanto Technology LLC

      Žalované: Cefetra BV, Cefetra Feed Service BV, Cefetra Futures BV, Alfred C. Toepfer International GmbH
   V prítomnosti: Argentínska republika

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank’s-Gravenhage — Výklad článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov (Ú. v. ES L 213, s. 13; Mim. vyd. 13/020, s. 395) — Rozsah ochrany udelenej patentom — Výrobok (reťazec DNA), ktorý je súčasťou materiálu (sójovej múčky) dovezeného do Európskej únie — Absolútna ochrana poskytovaná reťazcu DNA vnútroštátnou právnou úpravou — Patent udelený pred prijatím smernice — Články 27 a 30 dohody TRIPS

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov sa má vykladať v tom zmysle, že z neho nevyplýva ochrana patentových práv za okolností, akými sú okolnosti v spore vo veci samej, teda ak je patentovaný výrobok súčasťou sójovej múčky, v ktorej neplní funkciu, pre ktorú bol patentovaný, ale plnil ju v rastline sóje, z ktorej bola múčka vyrobená na základe spracovania, alebo ju prípadne môže znovu plniť po izolovaní z múčky a vložení do bunky živého organizmu.

               2.

               Článok 9 smernice 98/44 zabezpečuje úplnú harmonizáciu ochrany, ktorá z neho vyplýva, a preto bráni tomu, aby vnútroštátne právo poskytovalo patentovanému výrobku ako takému absolútnu ochranu, bez ohľadu na to, či tento výrobok plní svoju funkciu v materiáli, v ktorom je obsiahnutý.

               3.

               Článok 9 smernice 98/44 bráni tomu, aby sa majiteľ patentu udeleného pred prijatím tejto smernice dovolával absolútnej ochrany patentovaného výrobku, ktorá mu bola priznaná na základe vtedy platnej vnútroštátnej právnej úpravy.

               4.

               Články 27 a 30 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá predstavuje prílohu 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994), nemajú vplyv na výklad článku 9 smernice 98/44.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec F-54/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. septembra 2008 – Ehrhardt/Parlament

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/67

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. septembra 2008 – Ehrhardt/Parlament
   (Vec F-54/05) (1)

   (2008/C 301/130)

      Jazyk konania: francúzština

   V nadväznosti na urovnanie sporu zmierom predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005, s. 29.


title: Vec T-180/06: Žaloba podaná 7. júla 2006 – Fränkischer Weinbauverband/ÚHVT (trojrozmerná ochranná známka Bocksbeutel )

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/34

         Žaloba podaná 7. júla 2006 – Fränkischer Weinbauverband/ÚHVT (trojrozmerná ochranná známka „Bocksbeutel“)
   (Vec T-180/06)
   (2006/C 212/61)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fränkischer Weinbauverband e.V. (Würzburg, Nemecko) (v zastúpení: N. Hetzelt, A. Weigand, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. apríla 2006 (vec R 0479/2004-1),

               —

               uložiť žalovanému zverejniť ochrannú známku Spoločenstva č. 002323301 podľa článku 40 nariadenia (ES) č. 40/94 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka „Bocksbeutel“ pre tovary a služby tried 32, 33 a 42 (prihláška č. 2 323 301).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: prihlasovaná ochranná známka je spôsobilá ochrany, pretože má potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 64 nariadenia (ES) č. 40/94 (1). Okrem toho je napadnuté rozhodnutie v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-42/09: Žaloba podaná 9. apríla 2009 — Esneau-Kappé/Europol

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/63

         Žaloba podaná 9. apríla 2009 — Esneau-Kappé/Europol
   (Vec F-42/09)
   2009/C 180/116
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anne Esneau-Kappé (La Haye, Holandsko) (v zastúpení: P. de Casparis a D. Dane, advokáti)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008, ktorým bola žalobkyňa informovaná o tom, že nie je možné poskytnúť jej trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla jej sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým žalovaný oznámil žalobkyni, že jej nemôže ponúknuť trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutie prijaté na základe jej sťažnosti zo 7. januára 2009, ktorým sa vyhlásili za nedôvodné výhrady žalobkyne predložené proti rozhodnutiu z 12. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-348/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG proti Swingward Ldt a Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG proti Dowelhurst Ldt a Glaxo Group Ltd proti Swingward Ldt a Glaxo Group Ltd, The Wellcome Foundation Ltd proti Dowelhurst Ldt a SmithKline Beecham plc, Beecham Group plc, SmithKline & French Laboratories Ltd proti Dowelhurst Ldt a Eli Lilly and Co. proti Dowelhurst Ldt (Priemyselné a obchodné vlastníctvo — Právo ochrannej známky — Farmaceutické výrobky — Súbežný dovoz — Úprava balenia výrobku označeného ochrannou známkou)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Spojené kráľovstvo) – Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG proti Swingward Ldt a Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG proti Dowelhurst Ldt a Glaxo Group Ltd proti Swingward Ldt a Glaxo Group Ltd, The Wellcome Foundation Ltd proti Dowelhurst Ldt a SmithKline Beecham plc, Beecham Group plc, SmithKline & French Laboratories Ltd proti Dowelhurst Ldt a Eli Lilly and Co. proti Dowelhurst Ldt
   (Vec C-348/04) (1)

   (Priemyselné a obchodné vlastníctvo - Právo ochrannej známky - Farmaceutické výrobky - Súbežný dovoz - Úprava balenia výrobku označeného ochrannou známkou)
   (2007/C 96/07)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG, Glaxo Group Ltd, The Wellcome Foundation Ltd, SmithKline Beecham plc, SmithKline & French Laboratories Ltd, Eli Lilly and Co.

      Žalovaní: Swingward Ldt, Dowelhurst Ldt
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Court of Appeal – Voľný pohyb tovarov – Používanie ochrannej známky súbežným dovozcom farmaceutického výrobku – Zmena obalu – Podmienky uvedenia na trh určené v rozsudku Súdneho dvora v spojených veciach C-247/93, C-429/93 a C-436/93, Bristol-Myers Squibb/Paranova – Výklad
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky je oprávnený brániť ďalšiemu obchodovaniu s farmaceutickým výrobkom dovezeným z iného členského štátu v pôvodnom vonkajšom aj vnútornom balení, ak dovozca nalepil na toto balenie doplnkovú vonkajšiu etiketu, s výnimkou prípadu:

                           —

                           že sa preukázalo, že uplatnenie práva z ochrannej známky jej majiteľom na účely zabránenia obchodovaniu s výrobkom prelepeným novou etiketou pod touto ochrannou známkou prispeje k umelému rozdeľovaniu trhu medzi členskými štátmi,

                           —

                           že sa preukázalo, že prelepenie novou etiketou nemôže narušiť pôvodný stav výrobku obsiahnutého v obale,

                           —

                           že sa na obale jasne uvedie názov toho, kto výrobok prelepil novou etiketou, a názov výrobcu,

                           —

                           že prezentácia výrobku prelepeného novou etiketou nie je spôsobilá poškodiť dobré meno ochrannej známky a jej majiteľa, čiže etiketa nesmie byť poškodená, nekvalitná alebo špinavá, a

                           —

                           že dovozca pred uvedením výrobku prelepeného novou etiketou do predaja upozorní majiteľa ochrannej známky a poskytne mu na jeho žiadosť vzorku tohto výrobku.

               2.

               Podmienka, že je úprava balenia farmaceutického výrobku prebalením do nového obalu s opätovným vyobrazením ochrannej známky na ňom alebo prelepením obalu obsahujúceho tento výrobok etiketou nevyhnutná na účely ďalšieho obchodovania s týmto výrobkom v členskom štáte dovozu, ako podmienka tvoriaca súčasť podmienok, ktoré ak sú splnené, znemožňujú majiteľovi ochrannej známky v súlade s článkom 7 ods. 2 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore, brániť tomuto obchodovaniu, sa týka iba skutočnosti, že sa uskutoční úprava balenia, a netýka sa spôsobu alebo štýlu, akým sa táto úprava vykoná.

               3.

               Podmienka, podľa ktorej prezentácia výrobku v upravenom balení nemá poškodzovať dobré meno ochrannej známky alebo jej majiteľa, ako nevyhnutná podmienka na to, aby tento majiteľ nemohol podľa článku 7 ods. 2 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore, oprávnene brániť ďalšiemu obchodovaniu s farmaceutickým výrobkom, ak súbežný dovozca tento výrobok prebalil a znovu na ňom vyobrazil ochrannú známku alebo prelepil obal obsahujúci tento výrobok etiketou, sa neobmedzuje iba na prípady, keď je upravené balenie poškodené, nekvalitné alebo špinavé.

               4.

               Otázka, či skutočnosť, že súbežný dovozca:

                           —

                           nevyobrazil na novom vonkajšom obale výrobku ochrannú známku (odstránenie označenia), alebo

                           —

                           vyobrazil na tomto obale svoje vlastné logo alebo štýl alebo „označenie ‚spoločnosti’“alebo označenie používané na viacerých rôznych výrobkoch (spoločné označenie), alebo

                           —

                           nalepil na tento obal doplnkovú etiketu tak, že úplne alebo čiastočne prekryl ochrannú známku majiteľa, alebo

                           —

                           na doplnkovej etikete neuviedol, že predmetná ochranná známka patrí majiteľovi, alebo aj

                           —

                           vytlačil názov súbežného dovozcu veľkými písmenami

                     je spôsobilá poškodiť dobré meno ochrannej známky, je skutkovou otázkou, ktorej posúdenie prináleží vnútroštátnemu sudcovi v závislosti od okolností jednotlivej veci.

               5.

               V prípadoch, akými sú spory vo veci samej, prináleží súbežným dovozcom preukázať existenciu týchto podmienok:

                           —

                           uplatnenie práva z ochrannej známky jej majiteľom na účely zabránenia obchodovaniu s výrobkami v upravenom balení pod touto ochrannou známkou prispeje k umelému rozdeľovaniu trhu medzi členskými štátmi,

                           —

                           úprava balenia nemôže narušiť pôvodný stav výrobku obsiahnutého v obale,

                           —

                           na novom obale sa jasne uvedie názov toho, kto upravil balenie výrobku, a názov výrobcu,

                           —

                           prezentácia výrobku v upravenom balení nie je spôsobilá poškodiť dobré meno ochrannej známky a jej majiteľa, čiže obal nesmie byť poškodený, nekvalitný alebo špinavý,

                           —

                           dovozca pred uvedením výrobku v upravenom balení do predaja upozorní majiteľa ochrannej známky a poskytne mu na jeho žiadosť vzorku výrobku v upravenom balení,

                     ktoré ak sa splnia, znemožňujú majiteľom ochranných známok oprávnene brániť ďalšiemu obchodovaniu s farmaceutickým výrobkom v upravenom balení.
               Čo sa týka podmienky, podľa ktorej sa má preukázať, že úprava balenia nemôže narušiť pôvodný stav výrobku obsiahnutého v obale, stačí, ak súbežný dovozca predloží dôkazy spôsobilé rozumne sa domnievať, že táto podmienka je splnená. A fortiori to rovnako platí o podmienke, podľa ktorej nemá prezentácia výrobku v upravenom balení poškodzovať dobré meno ochrannej známky alebo jej majiteľa. Ak súbežný dovozca predloží takýto dôkaz o splnení poslednej uvedenej podmienky, bude v prípade potreby prináležať majiteľovi ochrannej známky, ktorý vie najlepšie posúdiť, či úprava balenia je spôsobilá poškodiť jeho dobré meno a dobré meno jeho ochrannej známky, aby preukázal, že došlo k ich poškodeniu.

               6.

               Ak súbežný dovozca opomenul vopred upozorniť majiteľa ochrannej známky na farmaceutický výrobok v upravenom balení, porušuje práva tohto majiteľa každým ďalším dovozom tohto výrobku, až kým ho naň neupozorní. Sankcia za toto neoprávnené konanie musí byť nielen primeraná, ale tiež dostatočne efektívna a odstrašujúca na to, aby sa zabezpečila úplná účinnosť smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore. Vnútroštátne opatrenie, podľa ktorého má majiteľ ochrannej známky v prípade takého neoprávneného konania nárok na finančné odškodnenie za rovnakých podmienok, ako v prípade porušenia práv z ochrannej známky, sa nezdá byť ako také v rozpore so zásadou proporcionality. Prináleží však vnútroštátnemu súdu určiť podľa konkrétnych okolností veci a najmä vzhľadom na rozsah škody spôsobenej majiteľovi ochrannej známky neoprávneným konaním, ktorého sa dopustil súbežný dovozca, a v súlade so zásadou proporcionality výšku finančného odškodnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec T-26/08: Žaloba podaná 21. januára 2008 – Laboratórios Wellcome de Portugal/ÚHVT – Serono Genetics Institute (FAMOXIN)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/30

         Žaloba podaná 21. januára 2008 – Laboratórios Wellcome de Portugal/ÚHVT – Serono Genetics Institute (FAMOXIN)
   (Vec T-26/08)
   (2008/C 92/62)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Laboratórios Wellcome de Portugal Lda (Algés, Portugalsko) (v zastúpení: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Serono Genetics Institute SA (Evry, Francúzsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. novembra 2007 (vec R 10/2007-1) a vyhlásiť, že návrh na vyhlásenie neplatnosti, ktorý podal žalobca, je dôvodný,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia ÚHVT o náhrade trov konania smerujúce proti žalobcovi a zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenst va, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „FAMOXIN“ pre tovary a služby v triede 5 – ochranná známka Spoločenstva č. 2 491 298.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Serono Genetics Institute SA.

      Účastník, ktorý sa do máha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národná slovná ochranná známka „LANOXIN“ pre tovary v triede 5.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článkov 52 a 56 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa domnieval, že skoršia ochranná známka sa používa na označenie „farmaceutických prípravkov s digoxínom na kardiovaskulárne choroby“, a nie na označenie „farmaceutických prípravkov s digoxínom“ a keďže nesprávne posúdil príslušnú skupinu verejnosti, úroveň pozornosti rozličných častí príslušnej skupiny verejnosti a podobnosť kolidujúcich ochranných známok.


title: Vec C-150/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) 14. marca 2016 – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) 14. marca 2016 – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA
   (Vec C-150/16)
   (2016/C 200/13)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Craiova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa v prvom stupni a odvolateľka: Fondul Proprietatea SA

      Žalovaná v prvom stupni a odvolateľka: Complexul Energetic Oltenia SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje rozhodnutie valného zhromaždenia akcionárov, ktorým sa schválil zánik dlhu spoločnosti SC ELECTROCENTRALE GRUP SA voči spoločnosti COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA vo výške 28 709 475,13 RON, a to prostredníctvom prevodu aktíva namiesto platenia, t. j. odstúpenia majetku zapísaného pod č. 70301 v katastri nehnuteľností obce Chișcani v župe Brăila, a ktorým sa súčasne rozhodlo, že v prospech spoločnosti SC ELECTROCENTRALE GRUP SA sa uhradí rozdiel medzi trhovou hodnotou dotknutého majetku a hodnotou pohľadávky spoločnosti COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA, prijaté na základe hlasovania rumunského štátu, zastúpeného prostredníctvom Ministerul Economiei – Departamentul pentru energie, v postavení akcionára s účasťou 77,17 % na základnom imaní spoločnosti COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA, štátnu pomoc podľa článku 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, t. j.: (i) ide o opatrenie financované štátom alebo z prostriedkov štátu, (ii) má selektívny charakter a (iii) môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, podlieha táto štátna pomoc oznamovacej povinnosti podľa článku 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?


title: Vec C-62/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Nemecko) — Spolková krajina Hesensko/Florence Feyerbacher (Protokol o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky — Článok 36 — Protokol o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev — Články 13, 15 a 23 — Dohoda o sídle ECB — Článok 15 — Uplatniteľnosť ustanovení nemeckého práva sociálneho zabezpečenia, ktoré stanovujú rodičovský príspevok, na zamestnancov ECB)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Nemecko) — Spolková krajina Hesensko/Florence Feyerbacher
   (Vec C-62/11) (1)

   (Protokol o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky - Článok 36 - Protokol o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev - Články 13, 15 a 23 - Dohoda o sídle ECB - Článok 15 - Uplatniteľnosť ustanovení nemeckého práva sociálneho zabezpečenia, ktoré stanovujú rodičovský príspevok, na zamestnancov ECB)
   2012/C 295/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spolková krajina Hesensko

      Žalovaná: Florence Feyerbacher

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Výklad článku 15 dohody z 18. septembra 1998 uzatvorenej medzi vládou Spolkovej republiky Nemecko a Európskou centrálnou bankou o sídle tohto orgánu v spojení s článkom 36 Protokolu o štatúte európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky — Nárok zamestnanca Európskej centrálnej banky s nemeckou štátnou príslušnosťou na rodičovský príspevok stanovený nemeckým právom — Kvalifikovanie dohody o sídle Európskej centrálnej banky ako súčasti práva Únie alebo ako medzinárodnej zmluvy — Uplatniteľnosť predpisov nemeckého práva sociálneho zabezpečenia upravujúcich rodičovský príspevok na zamestnancov Európskej centrálnej banky

      Výrok rozsudku

   Článok 15 dohody z 18. septembra 1998 uzavretej medzi nemeckou vládou a Európskou centrálnou bankou o sídle tejto inštitúcie vykladaný v spojení s článkom 36 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky v znení pripojenom k Zmluve ES nevylučuje, aby mohla Spolková republika Nemecko poskytovať príspevok, ako je ten, o ktorý ide vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-23/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten (Dánsko) 16. januára 2014 — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten (Dánsko) 16. januára 2014 — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Vec C-23/14)
   2014/C 78/10
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sø- og Handelsretten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Post Danmark A/S

      Odporkyňa: Konkurrencerådet

      Vedľajší účastník konania: Bring Citymail Denmark A/S

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Čím sa treba riadiť pri rozhodovaní, či uplatňovanie systému zliav so štandardizovanými hraničnými hodnotami objemu a s vlastnosťami, ktoré sú uvedené… v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, dominantným podnikom predstavuje zneužitie dominantného postavenia v rozpore s článkom 82 Zmluvy o ES?
               Od Súdneho dvora sa žiada, aby vo svojej odpovedi objasnil, aký význam pre posúdenie má skutočnosť, že hraničné hodnoty systému zliav sú stanovené tak, že systém zliav sa vzťahuje na väčšinu zákazníkov na trhu.
               Od Súdneho dvora sa ďalej žiada, aby vo svojej odpovedi objasnil, aký význam, ak vôbec nejaký, majú pri hodnotení takéhoto systému zliav vzhľadom na článok 82 Zmluvy o ES (kritérium rovnako efektívneho konkurenta) ceny a náklady dominantného podniku.
               Súdny dvor sa súčasne žiada o objasnenie, aký význam majú v tejto súvislosti vlastnosti trhu, vrátane toho, či môžu odôvodniť účinok uzavretia trhu preukázaný inými skúmaniami a analýzami, než je kritérium rovnako efektívneho konkurenta (pozri v tejto súvislosti odsek 24 oznámenia Komisie o uplatňovaní článku 82).

               2.

               Aký pravdepodobný a závažný musí byť protisúťažný účinok systému zliav s vlastnosťami uvedenými v… návrhu na začatie prejudiciálneho konania, aby sa uplatňoval článok 82 Zmluvy o ES?

               3.

               Vzhľadom na odpovede na prvú a druhú otázku, aké osobitné okolnosti musí zohľadniť vnútroštátny súd pri posúdení, či systém zliav za okolností, ako sú uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania (vlastnosti trhu a systém zliav), má alebo môže mať v osobitnom prípade taký účinok uzavretia trhu, že predstavuje zneužitie uvedené v článku 82 Zmluvy o ES?
               Je to v tejto súvislosti požiadavka, aby bol účinok uzavretia trhu výrazný?


title: Vec T-475/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Vec T-475/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, neskôr F. Brandolini Kujman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a G. Mannucci, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Taliansko) (v zastúpení: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) (vec R 500/2008-4) z 24. septembra 2009, týkajúcemu sa námietkového konania medzi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. septembra 2009 (vec R 500/2008-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhovelo odvolaniu Bricocenter Italia Srl podaného na odvolací senát týkajúceho sa „reklamných“ služieb, „riadenia obchodných činností“ a „obchodnej správy“, ktorých sa týka prihláška ochrannej známky Spoločenstva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v priebehu konania na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.