title: Vec C-591/16 P: Odvolanie podané 18. novembra 2016: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 8. septembra 2016 vo veci T-472/13, H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Európska komisia

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/25

         Odvolanie podané 18. novembra 2016: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 8. septembra 2016 vo veci T-472/13, H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Európska komisia
   (Vec C-591/16 P)
   (2017/C 030/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (v zastúpení: R. Subiotto QC, barrister, T. Kuhn, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Európska federácia farmaceutického priemyslu a farmaceutických združení (EFPIA)

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok čiastočne alebo v plnom rozsahu,

               —

               zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek alebo alternatívne, zrušil pokuty uložené odvolateľkám týmto rozhodnutím, alebo alternatívne tieto pokuty znížil,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania odvolateliek v tomto konaní a v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               v prípade potreby vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               prijal akékoľvek ďalšie opatrenie, ktoré považuje za primerané.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prvý odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v tom, že potvrdil záver Komisie o tom, že cieľom dohôd je obmedzenie hospodárskej súťaže. Dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatoval, že dohoda obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska svojho cieľa, aj keby patrila pod rozsah patentov spoločnosti Lundbeck. Takúto dohodu podľa odvolateliek nemožno považovať za škodlivú pre hospodársku súťaž, pretože neobsahuje obmedzenia, ktoré sú porovnateľné s obmedzeniami, ktoré by majiteľ patentov mohlo získať prostredníctvom rozhodnutia súdu, ktorým sa vymáha jeho patent. Len na základe samotnej platby nemožno dôjsť k záveru, že sa zmenila povaha dohody, ktorá je za iných okolností legitímna a bezproblémová, ako je dohoda uzavretá v rámci urovnania sporu o patent, na dohodu predstavujúcu obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. V dôsledku toho súd nemal prijať záver, že dohodu spoločnosti GUK UK, o ktorej Všeobecný súd konštatoval, že patrí pod rozsah patentov spoločnosti Lundbeck, možno považovať za dohodu obmedzujúcu hospodársku súťaž z hľadiska cieľa. Rovnaký záver platí aj pri ďalších piatich dohodách, pretože Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď ich kvalifikoval ako dohody, ktoré prekračujú rozsah patentov spoločnosti Lundbeck.
   Druhý odvolací dôvod sa zakladá tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď neuplatnil správne právne kritériá pri posudzovaní otázky, či päť zo šiestich dohôd obsahuje obmedzenia, ktoré prekračujú rozsah patentov spoločnosti Lundbeck. Všeobecný súd mal posúdiť, či došlo k tzv. zosúladenému postupu v zmysle článku 101 ZFEÚ medzi spoločnosťou Lundbeck a každým z Generics v súvislosti s tým, že príslušná dohoda alebo príslušné dohody, okrem dohody GUK UK, ukladali obmedzenia prekračujúce rozsah patentov spoločnosti Lundbeck. Uplatnenie tohto kritéria vedie k nevyhnutnému právnemu záveru o tom, že uvedené dohody patria do vecného rozsahu patentov spoločnosti Lundbeck.
   Tretí odvolací sa zakladá tom, že aj keby kvalifikácia Všeobecného súdu spočívajúca v tom, že päť zo šiestich dohôd obsahuje obmedzenia, ktoré prekračujú rozsah patentov spoločnosti Lundbeck, bola správna, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že dohody prekračujúce rozsah patentov predstavujú obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Vzhľadom na hospodárske a právne súvislosti neboli vo svojej podstate škodlivé pre hospodársku súťaž a nemožno ich prirovnať k dohodám o rozdelení trhu, a Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď toho prirovnanie nepreskúmal.
   Štvrtý odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia dôkazov a predložil rozporuplné odôvodnenie, keď potvrdil záver Komisie o tom, že spoločnosť Lundbeck a Generics boli skutočnými či potenciálnymi konkurentmi počas obdobia platnosti dohôd, bez toho, aby sa zohľadnilo, či výrobky Generics porušovali patenty spoločnosti Lundbeck. Po prvé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nezohľadnil existencii právnych prekážok, najmä patentov spoločnosti Lundbeck, ktoré bránili vstupu Generics na trh, ktorý by bol porušením ochrany výrobkov citalopram. Po druhé, v prípade záveru Všeobecného súdu o tom, že spoločnosť Lundbeck pochybovala o platnosti svojich patentov, ide o nesprávne právne posúdenie, zjavne nesprávne posúdenie dôkazov a rozporuplné odôvodnenie. Po tretie, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď prijal záver, že dôkazy z obdobia po uzavretí dohôd, z ktorých ale mnohé pochádzali z obdobia pred uplynutím platnosti dohôd, nie sú rozhodujúce pre posúdenie skutočnosti, či Generics boli potenciálnymi konkurentmi spoločnosti Lundbeck. Tieto dokumenty obsahujú vedecké dôkazy o tom, že Generics alebo výrobcovia ich účinných látok porušili patenty spoločnosti Lundbeck, či predbežné opatrenia vnútroštátnych súdov alebo iné opatrenia na ochranu spoločnosti Lundbeck pred výrobkami citalopram založenými na niektorých účinných látkach, ktoré Generics používali, a potvrdenie Európskeho patentového úradu (EPÚ) o platnosti patentu spoločnosti Lundbeck týkajúceho sa kryštalizácie vo všetkých troch relevantných aspektoch, ktoré Komisia spochybňovala. Všeobecný súd sa napokon dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď bez odôvodnenia konštatoval, že každý z Generics mal skutočnú a konkrétnu možnosť vstúpiť na trh, ale pritom nepreskúmal skutočnosť, či to skutočne mohli urobiť tak, aby neporušili ochranu patentu citalopram.
   Piaty odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil pokuty, ktoré Komisia uložila spoločnosti Lundbeck. Po prvé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nesprávne uplatnil kritérium zavinenia. Po druhé, dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia tým, že potvrdil záver Komisie, podľa ktorého si spoločnosť Lundbeck musela byť vedomá protisúťažnej povahy svojho chovania. Po tretie, porušil zásadu právnej istoty a zásadu zákazu retroaktivity tým, že potvrdil uloženie viac než symbolickej pokuty.
   Šiesty odvolací dôvod, ktorý je predložený alternatívne, sa zakladá na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nedostatočne odôvodnil konštatovanie, ktorým sa potvrdzuje výpočet pokuty uloženej odvolateľkám zo strany Komisie. Objem predaja, z ktorého pokuty vychádzajú, zahŕňa predaj spoločnosti Lundbeck v určitých členských štátoch dohody o EHP, v ktorých bol v podstate znemožnený vstup Generics na trh, pretože tieto podniky získali registráciu až po skončení platnosti dohôd, alebo v prípade Rakúska z toho dôvodu, že zložený patent citalopram spoločnosti Lundbeck bol aj naďalej účinný väčšinu obdobia platnosti dohôd. Okrem toho odvolateľky tvrdia, že v tomto prípade existuje dôvod na uplatnenie zníženej sadzby závažnosti, predovšetkým preto, lebo tieto dohody nemožno prirovnať ku kartelovým dohodám a ich skutočný teritoriálny dosah bol omnoho menší, než to vyplýva z ich doslovného znenia.


title: Vec C-146/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 26. marca 2015 – J. H. Dees-Erf/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 26. marca 2015 – J. H. Dees-Erf/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Vec C-146/15)
   (2015/C 198/30)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: J. H. Dees-Erf

      Odporca v odvolacom konaní: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Prejudiciálna otázka

   Vzhľadom na to, že podľa holandského práva na ochranu práv priznaných cestujúcim podľa ustanovení práva Únie v článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10), existuje prístup k občianskoprávnym súdom, ukladá článok 16 tohto nariadenia vnútroštátnym orgánom povinnosť vydať vykonávacie opatrenia, ktoré orgánom uvedeným v článku 16 poskytnú právny základ správnoprávneho uplatnenia práva v každom jednotlivom prípade, v ktorom došlo k porušeniu článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 nariadenia, aby sa v každom jednotlivom prípade mohol zabezpečiť nárok cestujúceho na náhradu?


title: Vec C-108/06: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 23. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/25

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 23. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-108/06) (1)

   (2006/C 331/51)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-266/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional – Španielsko) – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)/Tyco Integrated Security SL, Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2003/88/ES — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Organizácia pracovného času — Článok 2 bod 1 — Pojem „pracovný čas“ — Pracovníci, ktorí nemajú stále alebo obvyklé pracovisko — Čas presunu medzi bydliskom pracovníkov a zariadeniami prvého a posledného klienta)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/16

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional – Španielsko) – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)/Tyco Integrated Security SL, Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA
   (Vec C-266/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2003/88/ES - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Organizácia pracovného času - Článok 2 bod 1 - Pojem „pracovný čas“ - Pracovníci, ktorí nemajú stále alebo obvyklé pracovisko - Čas presunu medzi bydliskom pracovníkov a zariadeniami prvého a posledného klienta))
   (2015/C 363/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Nacional

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)

      Žalované: Tyco Integrated Security SL, Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA

      Výrok rozsudku

   Článok 2 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, keď pracovníci nemajú stále alebo obvyklé pracovisko, čas presunu, ktorý títo zamestnanci venujú denným presunom medzi svojím bydliskom a zariadeniami ich prvého a posledného klienta určeného ich zamestnávateľom, predstavuje „pracovný čas“ v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec F-134/12: Žaloba podaná 9. novembra 2012 — ZZ/Rada

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/74

         Žaloba podaná 9. novembra 2012 — ZZ/Rada
   (Vec F-134/12)
   2013/C 26/153
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, D. Abreu Caldas a S. Orlandi, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Po prvé zrušenie rozhodnutia Rady č. 2011/866/EÚ z 19. decembra 2011 týkajúceho sa rozhodnutia o neprijatí návrhu nariadenia Komisie o ročnej úprave odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov Únie, ako aj po druhé výplatných listín žalobcu za január, február a marec 2012 vystavených podľa uvedeného rozhodnutia

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť nezákonnosť rozhodnutia Rady (2011/866/EÚ) z 19. decembra 2011 o návrhu Komisie týkajúceho sa nariadenia Rady, ktorým sa od 1. júla 2011 upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie, ako aj opravné koeficienty, ktorých sa tieto odmeny a dôchodky týkajú,

               —

               zrušiť zamietnutie sťažnosti z 30. júla 2012 podanej proti výplatným listinám za január, február a marec 2012 vystavených podľa rozhodnutia Rady č. 2011/866/EÚ z 19. decembra 2011,

               —

               zaviazať Radu, aby žalobcovi zaplatila nedoplatky na odmene a dôchodku, na ktorých zaplatenie má od 1. júla 2011 právo spolu s úrokmi z omeškania vypočítanými odo dňa splatnosti dlžných nedoplatkov vo výške stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné činnosti opätovného financovania zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazať Radu, aby žalobcovi zaplatila symbolické jedno euro ako náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel z dôvodu nesprávneho služobného postupu, ku ktorému došlo prijatím rozhodnutia Rady (2011/866/EÚ) z 19. decembra 2011,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.


title: Vec T-185/15: Žaloba podaná 14. apríla 2015 – Buonotourist/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/27

         Žaloba podaná 14. apríla 2015 – Buonotourist/Komisia
   (Vec T-185/15)
   (2015/C 190/31)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Buonotourist Srl (Castel San Giorgio, Taliansko) (v zastúpení: G. Capo a L. Visone, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 19. januára 2015 o štátnej pomoci Sa.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) oznámené žalobkyni 20. februára 2015, ktoré vykonalo Taliansko,

               —

               vyhlásil v súlade článkami 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Komisie z 19. januára 2015 v konaní o štátnej pomoci Sa.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (týkajúcej sa sumy 1 1 11  572 eur) je neplatné v časti, v ktorej uvádza, že sumy priznané ako náhrady za záväzky verejnej služby v zmysle nariadenia (EHS) č. 1191/69 poskytnuté podľa článku 11 tohto nariadenia pri dodržaní tarifných povinností v odvetví miestnej verejnej dopravy je potrebné považovať za neoznámené opatrenie predstavujúce štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom,

               —

               vyhlásil v súlade s článkami 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Komisie z 19. januára 2015 v konaní o štátnej pomoci Sa. 35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (týkajúcej sa sumy 1 1 11  572 eur) je neplatná v časti, v ktorej stanovuje operačné opatrenia na vymáhanie pomoci, ktorú poskytlo Taliansko,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli Buonotourist Srl.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozhodnutím v tejto veci Komisia vyhlásila, že platby uskutočnené v prospech spoločnosti Buonotourist, či už z dôvodu náhrady alebo náhrady škody za jednostranné protiprávne uloženie povinnosti verejných služieb (PVS) v rokoch 1996 až 2002, sú neoznámeným opatrením predstavujúcim štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom. Následne teda stanovila operačné opatrenia na vrátenie pomoci.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článkov 93, 107, 108 a 263 ZFEÚ v súvislosti s článkom 17 nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 156, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 19).

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že zlučiteľnosť súm priznaných ako náhrady za PVS za dodržania tarify podľa nariadenia (EHS) č. 1191/69 musí byť hodnotená podľa ustanovení tohto nariadenia a nie vo vzťahu k ustanoveniam Zmluvy týkajúcim sa štátnej pomoci. Komisia sa teda dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď postupovala podľa ustanovení Zmluvy.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339) v súvislosti s článkami 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Komisia považovala náhrady priznané spoločnosti Buonotourist pre PVS za neoznámené opatrenie. Naopak, k vyplateniu týchto náhrad došlo po oznámení opatrenia Komisii. Komisia sa následne dopustila nesprávneho právneho posúdenia a procesnej vady tým, že prijala rozhodnutie o začatí konania po štrnástich mesiacoch od doručenia oznámenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článkov 93, 107 a 108 ZFEÚ v súvislosti s článkom 17 nariadenia (EHS) č. 1191/69 a článku 9 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EHS) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že porušila zásadu právnej istoty a zásadu ochrany legitímnych očakávaní, keďže na prejednávanú vec sa vzťahuje nariadenie (EHS) 191/69.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 1 písm. f) v súvislosti s článkom 1 písm. g) a článkov 4, 7 a 15 nariadenia (EHS) č. 659/1999. V zmysle článku 17 nariadenia (EHS) č. 1191/69.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že náhrady vyplývajúce z uplatnenia tohto istého nariadenia sú vyňaté z postupu predbežnej notifikácie a že sumy priznané spoločnosti Buonotourist patria do rámca existujúcej pomoci. Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia z dôvodu porušenia článku 108 ods. 2 ZFEÚ tým, že nemohla nariadiť vrátenie súm zaplatených z dôvodu ich kvalifikácie ako protiprávne poskytnutej pomoci.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 267 ZFEÚ a článkov 6 a 13 EDĽP, ako aj článkov 93, 107 a 108 ZFEÚ.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Consigio di Stato (Štátna rada) už vykonala hodnotenie týkajúce sa náhrad stanovených v ustanoveniach článkov 11 a 17 nariadenia (EHS) č. 1191/69 a prijala tak stanovisko k zahrnutiu priznaných súm do existujúcej pomoci. Komisia tak prekročila svoju právomoc, keďže nemôže zrušiť rozhodnutia súdnych orgánov, vrátane vnútroštátnych, pri uplatňovaní práva Spoločenstva.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článkov 6, 7 a 13 EDĽP, článkov 93 – 107 a 108 v súvislosti s článkami 258 a nasl. ZFEÚ, v súvislosti s článkom 101 Ústavy Talianskej republiky, ako aj článku 2909 občianskeho zákonníka.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie má vplyv na rozhodnutie Štátnej rady vyplývajúceho z výkladu a uplatnenia právnych predpisov Spoločenstva. Komisia sa tak dopustila zneužitia právomoci, keďže rozhodnutie nemohla zrušiť, ale mala postupovať podľa článku 258 ZFEÚ.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení článkov 11 a 17 nariadenia (EHS) č. 1191/69, článkov 93, 107 a 108 ZFEÚ, ako aj na existencii zneužitia právomoci v prejednávanej veci.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že opatrenie možno kvalifikovať ako štátnu pomoc, keď má skutočný a konkrétny vplyv na obchod a hospodársku súťaž v tom zmysle, že tento vplyv musí byť konkrétne uskutočnení a preukázaný. Komisia však túto okolnosť nijak nepreukázala. To platí o to viac, že v regióne Kampánia nebol vnútorný trh miestnej verejnej dopravy (MVD) otvorený hospodárskej súťaži.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na porušení článkov 1, 11 a 17 nariadenia (EHS) č. 1191/69, ako aj článkov 93, 107 a 108 ZFEÚ.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že priznané náhrady boli uskutočnené metódou výpočtu určeného ex post. Z priložených dokumentov však vyplýva opak.


title: Vec T-810/16: Žaloba podaná 21. novembra 2016 – Barmenia Krankenversicherung/EUIPO (Mediline)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/49

         Žaloba podaná 21. novembra 2016 – Barmenia Krankenversicherung/EUIPO (Mediline)
   (Vec T-810/16)
   (2017/C 022/66)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Barmenia Krankenversicherung a.G. (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: M. Graf, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Mediline“ – prihláška č. 14 655 385.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 8. septembra 2016 vo veci R 2437/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-540/13: Žaloba podaná 15. októbra 2013 — Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/6

         Žaloba podaná 15. októbra 2013 — Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-540/13)
   2013/C 359/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, A. Caiola, M. Pencheva, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2013/392/EÚ z 22. júla 2013, ktorým sa stanovuje dátum nadobudnutia účinnosti rozhodnutia 2008/633/SVV o sprístupnení vízového informačného systému (VIS) na nahliadnutie určeným orgánom členských štátov a Europolu na účely predchádzania teroristickým trestným činom a iným závažným trestným činom, ich odhaľovania a vyšetrovania (1),

               —

               zachovať účinky rozhodnutia Rady 2013/392/EÚ až do okamihu, keď bude toto rozhodnutie nahradené novým, riadne a náležite prijatým aktom,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európsky parlament uvádza dva žalobné dôvody na podporu svojej žaloby.
   Po prvé Európsky parlament namieta proti tomu, že Rada pri prijatí rozhodnutia 2013/392/EÚ uplatnila nesprávny rozhodovací postup. Európsky parlament sa mal podieľať na prijímaní napadnutého rozhodnutia v rámci riadneho legislatívneho postupu. Keďže sa nepodieľal na prijímaní tohto aktu, Európsky parlament sa domnieva, že v rozhodovacím postupom, ktorý zvolila Rada, boli porušené základné formálne náležitosti.
   Po druhé Európsky parlament vytýka Rade, že uplatnila buď právny základ, ktorý bol zrušený nadobudnutím účinnosti Lisabonskej zmluvy, alebo odvodený právny základ, ktorý je na základe judikatúry Súdneho dvora protiprávny.
   Nakoniec v prípade, že by Súdny dvor rozhodol o zrušení napadnutého rozhodnutia, sa Parlament domnieva, že by bolo vhodné, aby Súdny dvor zachoval účinky napadnutého rozhodnutia v súlade s článkom 264 druhým odsekom ZFEÚ až do okamihu, keď bude toto rozhodnutie nahradené novým, riadne a náležite prijatým aktom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 198, s. 45.


title: Vec T-334/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2009 — Denka International/Komisia [ Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka dichlórvos — Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS — Postup hodnotenia — Stanovisko vedeckej skupiny EFSA — Námietka nezákonnosti — Článok 20 nariadenia (ES) č. 1490/2002 — Predloženie nových štúdií a údajov v priebehu postupu hodnotenia — Článok 8 nariadenia (ES) č. 451/2000 — Článok 28 ods. 1 nariadenia (ES) č. 178/2002 — Legitímna dôvera — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy vecí verejných — Právo na obhajobu — Zásada subsidiarity — Článok 95 ods. 3 ES, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 smernice 91/414 ]

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 — Denka International/Komisia
   (Vec T-334/07) (1)

   („Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka dichlórvos - Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS - Postup hodnotenia - Stanovisko vedeckej skupiny EFSA - Námietka nezákonnosti - Článok 20 nariadenia (ES) č. 1490/2002 - Predloženie nových štúdií a údajov v priebehu postupu hodnotenia - Článok 8 nariadenia (ES) č. 451/2000 - Článok 28 ods. 1 nariadenia (ES) č. 178/2002 - Legitímna dôvera - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo na obhajobu - Zásada subsidiarity - Článok 95 ods. 3 ES, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 smernice 91/414“)
   2010/C 11/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Denka International BV (Barneveld, Holandsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty a L. Parpala, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/387/ES zo 6. júna 2007 o nezaradení dichlórvosu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku (Ú. v. EÚ L 145, s. 16)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Denka International BV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-378/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. januára 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn — Spojené kráľovstvo] — Nnamdi Onuekwere/Secretary of State for Home Department (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/38/ES — Článok 16 ods. 2 a 3 — Právo na trvalý pobyt štátnych príslušníkov tretej krajiny, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie — Zohľadnenie období pobytu, ktoré títo štátni príslušníci strávili vo väzení)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. januára 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn — Spojené kráľovstvo] — Nnamdi Onuekwere/Secretary of State for Home Department
   (Vec C-378/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/38/ES - Článok 16 ods. 2 a 3 - Právo na trvalý pobyt štátnych príslušníkov tretej krajiny, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie - Zohľadnenie období pobytu, ktoré títo štátni príslušníci strávili vo väzení)
   2014/C 85/10
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nnamdi Onuekwere

      Žalovaný: Secretary of State for Home Department

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Výklad článku 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46) — Právo na trvalý pobyt — Pojem legálny pobyt počas obdobia piatich rokov na území hostiteľského členského štátu — Možnosť zohľadniť obdobie pobytu vo väzení

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS treba vykladať v tom zmysle, že obdobia, ktoré strávil vo väzení v hostiteľskom členskom štáte štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý mal počas uvedených období v tomto členskom štáte právo na trvalý pobyt, nemožno na účely získania práva tohto štátneho príslušníka na trvalý pobyt v zmysle tohto ustanovenia zohľadniť.

               2.

               Článok 16 ods. 2 a 3 smernice 2004/38 treba vykladať v tom zmysle, že nepretržitosť pobytu je prerušená obdobiami pobytu štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý mal počas týchto období v tomto členskom štáte právo na trvalý pobyt, vo väzení v hostiteľskom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-578/15: Žaloba podaná 30. septembra 2015 – Azur Space Solar Power/ÚHVT (Vyobrazenie solárneho článku)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/33

         Žaloba podaná 30. septembra 2015 – Azur Space Solar Power/ÚHVT (Vyobrazenie solárneho článku)
   (Vec T-578/15)
   (2015/C 414/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Nemecko) (v zastúpení: J. Nicodemus, právny zástupca)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu v súvislosti s obrazovou ochrannou známkou (vyobrazenie solárneho článku) – prihláška č. 1 201 973.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. júla 2015 vo veci R 2780/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil zamietavé rozhodnutie ÚHVT,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-480/10: Žaloba podaná 4. októbra 2010 — Département du Gers/Komisia

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/50

         Žaloba podaná 4. októbra 2010 — Département du Gers/Komisia
   (Vec T-480/10)
   ()
   2010/C 346/97
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Département du Gers (Auch, Francúzsko) (v zastúpení: S. Mabile a J.-P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2010/426/EÚ, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 povoľuje uvádzať na trh produkty, ktoré obsahujú geneticky modifikovanú kukuricu Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), sú z nej zložené alebo vyrobené,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom sú rovnaké alebo z podstatnej časti podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané vo veci T-478/10, Département du Gers/Komisia.


title: Vec T-13/00: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 – Baltussen a i./Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 – Baltussen a i./Komisia
   (Vec T-13/00) (1)

   (2006/C 261/61)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 135, 13.5.2000.


title: Vec C-407/06: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  10. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/105/ES — Ochrana zamestnancov — Nebezpečenstvá veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/5

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 10. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-407/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/105/ES - Ochrana zamestnancov - Nebezpečenstvá veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 140/09)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES zo 16. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 345, s. 97; Mim vyd. 05/004, s. 398)
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo v stanovenej lehote všetky zákony a iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES zo 16. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006.


title: Vec T-706/14: Žaloba podaná 3. októbra 2014 – Holistic Innovation Institute/REA

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/44

         Žaloba podaná 3. októbra 2014 – Holistic Innovation Institute/REA
   (Vec T-706/14)
   2014/C 421/62
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holistic Innovation Institute, SLU (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: R. Muñiz García, abogado)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre výskum (REA)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, ktoré vylučuje žalobcu z projektov INACHUS a ZONeSEC,

               —

               odškodnil žalobcu a zaviazal žalovanú na zaplatenie sumy 7 81  250 eur, ktorá zodpovedá dvom projektom, z ktorých bol žalobca vylúčený, zvýšenej o zákonný úrok od dátumu splatnosti a

               —

               odškodnil žalobcu a zaviazal žalovanú na zaplatenie sumy, ktorú stanoví znalec určený Všeobecným súdom, za ďalšiu škodu, ktorú žalobcovi spôsobilo vylúčenie z projektov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Výkonnej agentúry pre výskum Európskej komisie z 24. júla 2014, ARES (2014) 2461172, ktorou sa ukončili rokovania a zamietla účasť žalobcu v projektoch INACHUS (607522) a ZONeSEC (607292) výzvy na predkladanie ponúk FP7-SEC-2013-1, Siedmeho rámcového programu.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavnej absencii odôvodnenia rozhodnutia, keďže rozhodnutie obsahuje len zdanlivé odôvodnenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že nezávislí hodnotitelia sa o projektoch s účasťou spoločnosti – žalobcu vyslovili kladne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že po týchto informáciách žalovaná zmenila kritérium ako odvetné opatrenie smerujúce proti riaditeľovi žalobcu, ktorý predtým žaloval Európsku komisiu v súvislosti so sporom týkajúcim sa spoločnosti Rose Visión S.L.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že zástupcovia žalovanej vykonávali nátlak na ostatných účastníkov projektov, aby vylúčili žalobcu pred rozhodnutím, čím sa usilovali vyhnúť prijatiu napadnutého rozhodnutia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na vzniku škody a ďalšej ujmy žalobcu, ktorá bola spôsobená konaním žalovanej.


title: Vec T-268/08: Žaloba podaná 11. júla 2008 – Spolková krajina Burgenland/Komisia

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/14

         Žaloba podaná 11. júla 2008 – Spolková krajina Burgenland/Komisia
   (Vec T-268/08)
   (2008/C 247/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková krajina Burgenland (v zastúpení: U. Soltész a C. Herbst, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 1625 v konečnom znení z 30. apríla 2008 (č. C 56/2006, ex NN 77/2006 – Privatizácia Bank Burgenland) ako celok podľa článku 231 ods. 1 ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania žalobkyne podľa článku 87 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2008) 1625 v konečnom znení z 30. apríla 2008, v ktorom Komisia rozhodla, že štátna pomoc, ktorú Rakúsko v rozpore s článkom 88 ods. 3 ES poskytlo v prospech poisťovacej spoločnosti Grazer Wechselseitige Versicherung AG a GW Beteiligungerwerbs- und -verwaltungs-GmbH v spojitosti s privatizáciou HYPO Bank Burgenland AG, je nezlučiteľná so spoločným trhom.
   Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby tieto dôvody:

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou pri určení trhovej ceny, keďže nebolo nevyhnutné vykonať ponukové konanie,

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou kvôli porušeniu doterajšej praxe Komisie,

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou, keďže aj súkromný predávajúci by musel dospieť k negatívnej prognóze rozhodnutia rakúskeho orgánu dohľadu nad finančným trhom, pokiaľ ide o záujemcu s najvyššou ponukou,

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou, keďže žalobkyňa smela zohľadniť „Ausfallhaftung“ (druh zákonného ručenia) za určité záväzky privatizovanej banky pri rozhodnutí o prijatí ponuky,

               —

               nesprávne uplatnenie zásady súkromného predávajúceho Komisiou pri skúmaní vplyvu „Ausfallhaftung“ na rozhodnutie o predaji,

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou tým, že neuznala dôkazné bremeno, resp. povinnosť predložiť dôkazy v ponukovom konaní,

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou, keďže ponuka záujemcu s najvyššou ponukou nemohla slúžiť ako podklad pre stanovenie trhovej hodnoty,

               —

               nesprávne posúdenie hospodárskej hodnoty emisií privatizovanej banky Komisiou, ako aj

               —

               nesprávne uplatnenie článku 87 ods. 1 ES Komisiou v spojitosti so stanovením prvkov pomoci.


title: Vec C-608/15 P: Odvolanie podané 17. novembra 2015: Panasonic Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-82/13, Panasonic Corp. a MT Picture Display Co. Ltd/Európska komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/23

         Odvolanie podané 17. novembra 2015: Panasonic Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-82/13, Panasonic Corp. a MT Picture Display Co. Ltd/Európska komisia
   (Vec C-608/15 P)
   (2016/C 027/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Panasonic Corp. (v zastúpení: R. Gerrits, advocaat, M. Hoskins QC, M. Gray, Barrister)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, MT Picture Display Co. Ltd

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok a uznesenie Všeobecného súdu: (i) v rozsahu, v akom rozsudok konštatuje, že rozhodnutím Komisie C(2012) 8839 final z 5. decembra 2012, týkajúcim sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.437 – Elektrónky pre obrazovky televízorov a počítačov) nebolo porušené právo na obhajobu a právo byť vypočutý v období pred 10. februárom 2003 spoločnosti Panasonic; a (ii) v rozsahu, v akom nebol v plnom rozsahu alebo čiastočne zrušený záver v článku 1 ods. 2 písm. c) a e) rozhodnutia, že sa spoločnosti Panasonic a MTPD podieľali na protiprávnom konaní v období od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006,

               —

               zrušiť: (i) článok 1 ods. 2 písm. c) rozhodnutia v rozsahu, v akom konštatuje, že sa spoločnosť Panasonic zúčastnila na karteli CPT od 15. júla 1999 do 10. februára 2003; a (ii) článok 1 ods. 2 písm. c) a e) rozhodnutia, pokiaľ ide o obdobie od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006,

               —

               znížiť pokutu uloženú v článku 2 ods. 2 písm. f) rozhodnutia; alebo v prípade potreby zrušiť alebo ďalej znížiť pokutu uloženú spoločnostiam Panasonic a MTPD v článku 2 ods. 2 písm. h) a v článku 2 ods. 2 písm. i) rozhodnutia, a to z úrovní týchto pokút stanovených v rozsudku na sumy 82 826 000 eur a 7 530 000 eur; ďalej alebo subsidiárne,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie posúdenie v súlade s právom,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania, vynaložených spoločnosťou Panasonic v rámci tohto odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že Komisia splnila svoju povinnosť uviesť v oznámení námietok základné prvky vytýkané spoločnosti Panasonic, vrátane podstatných skutočností, na základe ktorých sa tvrdilo, že spoločnosť Panasonic vedela o celom karteli CPT. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že postačuje, aby Komisia v oznámení námietok implicitne uviedla jeden zo základných prvkov protiprávneho konania.

               2.

               Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd by mal priznať spoločnostiam Panasonic a MTPD rovnakú úľavu, ktorá môže byť priznaná spoločnosti Toshiba Corporation („Toshiba“) v rámci ktoréhokoľvek opravného prostriedku, ktorý môže podať vo vzťahu k obdobiu, v rámci ktorého bola táto spoločnosť spolu so spoločnosťami Panasonic a MTPD uznaná za solidárne zodpovednú. V rozsudku T-104/13 Toshiba/Komisia Všeobecný súd rozhodol, že z prípadného zrušenia alebo zmeny rozhodnutia ohľadom pripísateľnosti protiprávneho konania spoločného podniku MTPD spoločnosti Panasonic bude mať takisto prospech spoločnosť Toshiba. V dôsledku toho spoločnosť Panasonic tvrdí, že pokiaľ by spoločnosť Toshiba dosiahla to, že by Súdny dvor zrušil rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom Všeobecný súd nezrušil rozhodnutie alebo nezrušil či neznížil pokutu vo vzťahu k obdobiu, v rámci ktorého bola spoločnosť Toshiba spolu so spoločnosťami Panasonic a MTPD uznaná za solidárne zodpovednú, išlo by o situáciu, keď sa Všeobecný súd dopustil chyby tým, že nepriznal spoločnostiam Panasonic a MTPD rovnakú úľavu, aká by bola priznaná spoločnosti Toshiba.


title: Vec T-605/15: Žaloba podaná 23. októbra 2015 – Wirtschaftsvereinigung Stahl a i./Komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/63

         Žaloba podaná 23. októbra 2015 – Wirtschaftsvereinigung Stahl a i./Komisia
   (Vec T-605/15)
   (2016/C 027/80)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Düsseldorf, Nemecko), Benteler Steel/Tube GmbH (Paderborn, Nemecko), BGH Edelstahl Freital GmbH (Freital, Nemecko), BGH Edelstahl Lippendorf GmbH (Lippendorf, Nemecko), BGH Edelstahl Siegen GmbH (Siegen, Nemecko), Buderus Edelstahl GmbH (Wetzlar, Nemecko), ESF Elbe-Stahlwerke Feralpi GmbH (Riesa, Nemecko), Friedr. Lohmann GmbH Werk für Spezial- & Edelstähle (Witten, Nemecko), Outokumpu Nirosta GmbH (Krefeld, Nemecko), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Nemecko), Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen), Drahtwerk St. Ingbert GmbH (St. Ingbert, Nemecko), Ilsenburger Grobblech GmbH (Ilsenburg, Nemecko), ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Nemecko), ThyssenKrupp Federn und Stabilisatoren GmbH (Hagen, Nemecko), ThyssenKrupp Gerlach GmbH (Homburg, Nemecko), ThyssenKrupp Rasselstein GmbH (Andernach, Nemecko) a Emscher Aufbereitung GmbH (Mühlheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: H. Janssen, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa touto žalobou domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1585 z 25. novembra 2014 o schéme štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), [ktorú poskytlo Nemecko na podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov] [oznámené pod číslo C(2014) 8786] (1).
   Na podporu tejto žaloby uvádzajú žalobkyne štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené vo veci T-319/15, Deutsche Edelstahlwerke/Komisia (2).

      (1)  Ú. v. EÚ L 250, s. 122.

      (2)  Ú. v. EÚ C 302, s. 60.


title: Vec T-167/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. júna 2007 – Grether/ÚHVT – Crisgo (FENNEL) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FENNEL — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva FENJAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 73, druhá veta, a článok 74 ods. 1, nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júna 2007 – Grether/ÚHVT – Crisgo (FENNEL)
   (Vec T-167/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FENNEL - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva FENJAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 73, druhá veta, a článok 74 ods. 1, nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 170/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grether AG (Binningen, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne V. von Bomhard, A. Pohlmann a A Renck, neskôr V. von Bomhard, A. Pohlmann a T. Dolde, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Crisgo (Thailand) Co., Ltd (Samutsakom, Thajsko) (v zastúpení: A. Bensoussan, M. Haas a L. Tellier-Loniewski, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. októbra 2004 (vec R 250/2002-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Grether AG a Crisgo (Thailand) Co., Ltd.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005.


title: Vec F-13/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  18. mája 2006  — Corvoisier a i./ECB (Zamestnanci Európskej centrálnej banky — Oznámenie o výberovom konaní na voľné pracovné miesto — Akt spôsobujúci ujmu — Konanie pred podaním žaloby — Neprípustnosť)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/33

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. mája 2006 — Corvoisier a i./ECB
   (Vec F-13/05) (1)

   (Zamestnanci Európskej centrálnej banky - Oznámenie o výberovom konaní na voľné pracovné miesto - Akt spôsobujúci ujmu - Konanie pred podaním žaloby - Neprípustnosť)
   (2006/C 165/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Sandrine Corvoisier, Roberta Friz, Hundjy Preud'Homme a Elvira Rosati (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: H. Weenink a K. Sugar, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Po prvé, návrh na zrušenie oznámenia Európskej centrálnej banky o výberovom konaní na voľné pracovné miesto ECB/156/04, ktoré sa týkalo obsadenia šiestich pracovných miest „Records Managements Specialists“, po druhé, návrh na zrušenie všetkých rozhodnutí vydaných na vykonanie oznámenia o výberovom konaní na voľné pracovné miesto, a po tretie, návrh na náhradu škody, ktorú všetky uvedené rozhodnutia údajne spôsobili
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa pre neprípustnosť zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 25.5.2005 (pôvodne zapísaná pod číslom T-126/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev a postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-90/12: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. novembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Letecká doprava — Dohody o leteckej dopravnej službe medzi členskými štátmi a tretími krajinami — Povinnosť členských štátov zabezpečiť rozdelenie prepravných práv medzi možných leteckých dopravcov Európskej únie na základe nediskriminačného a transparentného postupu a bezodkladne Komisii oznámiť uvedený postup)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/7

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. novembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-90/12) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Letecká doprava - Dohody o leteckej dopravnej službe medzi členskými štátmi a tretími krajinami - Povinnosť členských štátov zabezpečiť rozdelenie prepravných práv medzi možných leteckých dopravcov Európskej únie na základe nediskriminačného a transparentného postupu a bezodkladne Komisii oznámiť uvedený postup)
   2014/C 9/09
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Simonsson a M. Owsiany-Hornung, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 5 a 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 847/2004 z 29. apríla 2004 o rokovaniach a vykonávaní dohôd o leteckej dopravnej službe medzi členskými štátmi a tretími krajinami (Ú. v. EÚ L 157, s. 7; Mim. vyd. 07/008, s. 193) — Povinnosť členských štátov zabezpečiť rozdelenie prepravných práv medzi možných leteckých dopravcov [Únie] na základe nediskriminačného a transparentného postupu a bezodkladne Komisii oznámiť uvedený postup

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že neprijala nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu s článkami 5 a 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 847/2004 z 29. apríla 2004 o rokovaniach a vykonávaní dohôd o leteckej dopravnej službe medzi členskými štátmi a tretími krajinami, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedených článkov.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec T-602/17: Žaloba podaná 4. septembra 2017 – Španielsko/Komisia

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/27

         Žaloba podaná 4. septembra 2017 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-602/17)
   (2017/C 357/37)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Sampol Pucurull a A. Gavela Llopis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie K(2017) 4136 final z 26. júna 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF), odvetvie ovocia a zeleniny, operačné fondy, v rozsahu, v akom sa týka Španielskeho kráľovstva.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 26 ods. 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (1).

                           —

                           V tomto ohľade žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala nedostatok preskúmania kritéria pre uznanie hlavnej činnosti organizácie výrobcov, lebo uvedené preskúmanie je zabezpečené prostredníctvom primeranej kontroly hodnoty predávanej výroby.

                           —

                           Takisto tvrdí, že Komisia porušila zásadu [ochrany] legitímnej dôvery tým, že záver Komisie nie je v súlade so záverom, ku ktorému dospela vo vyšetrovaní FV/2010/004 .

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 104 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 543/2011 a zásady [ochrany] legitímnej dôvery.

                           —

                           Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že dospela k záveru, že došlo k pochybeniam pri preskúmaní kritéria koherencie a technickej kvality investícií vo vzťahu k žiadostiam o zmeny operačného programu, upraveného v danom ustanovení. V tejto súvislosti spresňuje, že uvedený článok neukladá povinnosť vykonať analýzu týkajúcu sa obchodnej stratégie organizácie výrobcov.

                           —

                           Takisto tvrdí, že Komisia porušila zásadu [ochrany] legitímnej dôvery, keďže záver Komisie nie je v súlade so záverom, ku ktorému dospela vo vyšetrovaní FV/2010/004.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 59 písm. c) bodu iv), článku 60 ods. 2 a 5 a článku 65 nariadenia (EÚ) č. 543/2011 a zásady [ochrany] legitímnej dôvery.

                           —

                           Žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala nedostatky v preskúmaní spôsobilosti operačného programu, keďže uvedené nariadenie nestanovuje zákaz v prevode nákladov na investície do iného roku v rámci toho istého operačného programu.

                           —

                           Komisia takisto porušila zásadu [ochrany] legitímnej dôvery, keďže záver Komisie nie je v súlade s odpoveďou generálneho riaditeľa DG Európskej komisie pre poľnohospodárstvo z 19. novembra 2013 na otázky španielskych orgánov týkajúce sa uplatnenia článku 65 uvedeného nariadenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 52 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2), a Usmernení k výpočtu finančných dôsledkov obsiahnutých v dokumente VI/5530/97.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že uložená paušálna oprava je neprimeraná, keďže v kontrolách neboli nedostatky. Subsidiárne tvrdí, že oprava je neprimeraná, že žiadna oprava nie je potrebná a v poslednom rade, že s prihliadnutím na zvláštne okolnosti a konanie Komisie v prejednávanej veci možno uložiť opravu vo výške 2 %.

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, 2011, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549.


title: Vec T-690/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé)
   (Vec T-690/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 078/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Majer, advokátka)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. septembra 2015 (vec R 2586/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Marcas Costa Brava a Excellent Brands JMI

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marcas Costa Brava, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-104/10: Žaloba podaná 3. marca 2010 — Nemecko/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/37

         Žaloba podaná 3. marca 2010 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-104/10)
   2010/C 134/65
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 10561 z 18. decembra 2009 o znížení pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pre program RESIDER II pre región Sársko (1994 – 1999) v Spolkovej republike Nemecko, ktorá bola poskytnutá rozhodnutiami Komisie K(95) 2529 z 27. novembra 1995 a naposledy K(1999) 3557 z 15. novembra 1999,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila celkovú pomoc z EFRE vo prospech iniciatívy Spoločenstva RESIDER II SAARLAND (1994 – 1999) v Spolkovej republike Nemecko.
   Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby päť žalobných dôvodov.
   V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka skutočnosť, že pre paušalizáciu a extrapoláciu finančných korektúr v období poskytovania pomoci 1994 – 1999 neexistuje žiadny právny základ.
   Po druhé žalobkyňa uplatňuje porušenie článku 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1), pretože neboli splnené podmienky pre zníženie pomoci. V tejto súvislosti uplatňuje najmä to, že Komisia nesprávne použila pojem „nezrovnalos“. Okrem toho Komisia nezistila, že by si vnútroštátne orgány, ktoré boli poverené správou štrukturálnych fondov, boli porušili svoje povinnosti vyplývajúce im z článku 23 nariadenia č. 4253/88. Pre výčitku systematických nezrovnalostí chýba dostatočné určenie vytýkaných systémov správy a kontroly. Domnienky systematických nezrovnalostí pri správe a kontrole sú podľa názoru žalobkyne ďalej založené na nesprávnych zisteniach skutkového stavu. Žalobkyňa tiež uvádza, že dôležité prvky skutkového stavu boli nesprávne zistené a posúdené.
   Žalobkyňa subsidiárne ako tretí žalobný dôvod uvádza, že zníženia pomoci vykonané napadnutým rozhodnutím sú neprimerané. V tejto súvislosti uvádza, že Komisia nevyužila svoju diskrečnú právomoc, ktorú má podľa článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88. Ďalej išli použité paušálne korektúry nad rámec (potenciálneho) rizika škody pre rozpočet Spoločenstva. Podľa názoru žalobkyne boli navyše sadzby korektúr kumulované, bez toho, aby bol v konkrétnom prípade preskúmaný výsledok na základe zásady proporcionality. Žalobkyňa tiež zastáva názor, že vykonaná extrapolácia chýb je neprimeraná, pretože špecifické chyby nemožno preniesť na nesúrodý celok.
   Ako štvrtý žalobný dôvod žalobkyňa uplatňuje, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené. V tomto smere žalobkyňa uvádza, že vyvodenie a odôvodnenie výšky paušálne vykonaných znížení nemožno z napadnutého rozhodnutia vyčítať. Ďalej nie je zrejmé, že by Komisia bola dostatočne posúdila vylíčenie skutkového stavu nemeckými orgánmi. Komisia ďalej z odhalených nedostatkov kontrol projektov vykonaných externými kontrolórmi nevyvodila žiadne dôsledky pokiaľ ide o spoľahlivosť zistení.
   Žalobkyňa nakoniec ako piaty žalobný dôvod uvádza, že žalovaná porušila zásadu partnerstva, pretože sa teraz odvoláva na „Pracovné listy týkajúce sa spôsobilosti výdavkov z hľadiska možnosti poskytovania pomoci“, ktoré boli vypracované až počas prebiehajúceho obdobia poskytovania pomoci. Podľa názoru žalobkyne Komisia ďalej napadnuté rozhodnutie opiera o systematické nedostatky v systéme správy a kontroly, napriek tomu že funkčnosť systémov správy a kontroly ešte počas obdobia poskytovania pomoci potvrdila.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenia (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu medzi činnosťami rôznych štrukturálnych fondov navzájom a medzi týmito činnosťami a operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec T-139/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2008 – Stephens/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Medzitýmny rozsudok — Zastavenie konania )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/24

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2008 – Stephens/Komisia
   (Vec T-139/04) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Medzitýmny rozsudok - Zastavenie konania“)
   (2008/C 327/44)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Kelvin William Stephens (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 14. apríla 2003, ktorým sa zmenilo zaradenie žalobcu do platovej triedy, v rozsahu, v akom stanovuje jeho zaradenie ku dňu jeho vymenovania do platovej triedy A6 prvého platového stupňa, v akom toto rozhodnutie stanovuje 5. október 1995 ako deň začiatku finančných účinkov tohto rozhodnutia a v akom neumožnilo služobný postup žalobcu v platovej triede, a návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu, a na druhej strane návrh na náhradu škody údajne spôsobenej týmto rozhodnutím
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec T-313/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. novembra 2011 — Three-N-Products Private/ÚHVT — Shah (AYUURI NATURAL) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AYUURI NATURAL — Skoršia slovná a obrazová ochranná známka Spoločenstva AYUR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. novembra 2011 — Three-N-Products Private/ÚHVT — Shah (AYUURI NATURAL)
   (Vec T-313/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AYUURI NATURAL - Skoršia slovná a obrazová ochranná známka Spoločenstva AYUR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 370/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Three-N-Products Private Ltd (Nové Dilí, India) (v zastúpení: C. Jäger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: Sheilesh Shah (Wembley, Spojené kráľovstvo) a Akhil Shah (Wembley) (v zastúpení: M. Chapple, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. júna 2010 (vec R 1005/2009-4) týkajúcemu sa konania o námietke medzi spoločnosťou Three-N-Products Private Ltd a S. Shah, A. Shah a M. M. Shah

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 1. júna 2010 (vec R 1005/2009-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Three-N-Products Private Ltd.

               3.

               Sheilesh Shah a Akhil Shah znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť nevyhnutné trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Three-N-Products Private Ltd v konaní pred štvrtým odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Výmaz veci T-306/02

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/30

         Výmaz veci T-306/02 (1)

   (2004/C 284/59)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 7. septembra 2004 Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) nariadil výmaz veci T-306/02: Renaud Denuit proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 323 z 21.12.2002


title: Vec T-245/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2015 – ClientEarth a International Chemical Secretariat/ECHA („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty, ktoré má ECHA k dispozícii — Dokumenty pochádzajúce od tretej osoby — Lehota stanovená na odpoveď na žiadosť o prístup — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov tretej osoby — Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu — Prevažujúci verejný záujem — Informácie o životnom prostredí — Emisie v životnom prostredí“)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2015 – ClientEarth a International Chemical Secretariat/ECHA
   (Vec T-245/11) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty, ktoré má ECHA k dispozícii - Dokumenty pochádzajúce od tretej osoby - Lehota stanovená na odpoveď na žiadosť o prístup - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov tretej osoby - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu - Prevažujúci verejný záujem - Informácie o životnom prostredí - Emisie v životnom prostredí“))
   (2015/C 371/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) a The International Chemical Secretariat (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä, A. Iber a T. Zbihlej, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Abrahams, barrister)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Manhaeve, P. Oliver a C. ten Dam, neskôr E. Manhaeve, P. Oliver a F. Clotuche-Duvieusart a napokon E. Manhaeve, F. Clotuche-Duvieusart a J. Tomkim, splnomocnení zástupcovia) a Rada európskeho chemického priemyslu (Cefic) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Bronckers a Y. van Gerven, advokáti)

      Predmet

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ECHA zo 4. marca 2011 o zamietnutí prístupu k informáciám predložených v rámci konania o registrácii určitých chemických látok

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie ohľadom žaloby o neplatnosť rozhodnutia Európskej chemickej agentúry (ECHA) zo 4. marca 2011 v rozsahu, v akom toto rozhodnutie zamietlo zverejnenie informácií požadovaných v bode 1 žiadosti o informácie, pokiaľ ide o mená a adresy 6  611 spoločností, ktoré boli 23. apríla 2014 sprístupnené na internete, sa zastavuje.

               2.

               Rozhodnutie ECHA zo 4. marca 2011 sa zrušuje v rozsahu, v akom zamietlo zverejnenie informácií požadovaných v bode 1 žiadosti o informácie, pokiaľ ide o informácie neuverejnené 23. apríla 2014.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec T-76/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. júna 2011 — Mundipharma/ÚHVT — Asociación Farmaceuticos Mundi (FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva mundipharma — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. júna 2011 — Mundipharma/ÚHVT — Asociación Farmaceuticos Mundi (FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI)
   (Vec T-76/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva mundipharma - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 226/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mundipharma GmbH (Limbourg-sur-la Lahn, Nemecko) (v zastúpení: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: W. Verburg, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Asociación Farmaceuticos Mundi (Alfafar, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. decembra 2008 (vec R 852/2008-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Mundipharma GmbH a Asociación Farmaceuticos Mundi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mundipharma GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-370/11: Žaloba podaná 12. júla 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/2

         Žaloba podaná 12. júla 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-370/11)
   2011/C 290/02
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

   Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Belgické kráľovstvo si tým, že ponechalo v platnosti predpisy, podľa ktorých kapitálové výnosy uskutočnené pri spätnom nákupe akcií subjektov kolektívneho investovania, ktoré nemajú povolenie v súlade so smernicou 85/611/EHS (1) nie sú zdaniteľné, ak majú tieto subjekty sídlo v Belgicku, zatiaľ čo kapitálové výnosy uskutočnené pri spätnom nákupe akcií takýchto subjektov so sídlom v Nórsku a na Islande podliehajú zdaneniu, nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 36 a 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

               —

               zaviazal Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia spochybňuje dotknuté vnútroštátne ustanovenia v rozsahu, v akom majú za účinok odradiť belgických štátnych príslušníkov investovať do subjektov kolektívneho investovania so sídlom v Nórsku a na Islande, keďže kapitálové výnosy uskutočnené pri spätnom nákupe akcií týchto subjektov nemôžu mať prospech z daňového oslobodenia uplatniteľného na kapitálové výnosy uskutočnené pri spätnom nákupe akcií subjektov kolektívneho investovania so sídlom v Belgicku.
   Komisia tvrdí, že takýto rozdiel v zaobchádzaní obmedzuje voľný pohyb kapitálu zaručený článkom 40 Dohody o EHS. Tým istým spôsobom bráni slobodnému poskytovaniu služieb, čo predstavuje porušenie článku 36 Dohody o EHS.
   Komisia ako odpoveď na námietky predložené belgickými orgánmi uvádza, po prvé, že rozlišovanie, ktoré uskutočňuje belgická právna úprava v kategórii subjektov kolektívneho investovania so sídlom v Európskej únii, a to podľa toho, či majú alebo nemajú povolenie v súlade so smernicou 85/611/EHS, nie je predmetom tejto žaloby. Po druhé a tretie Komisia nesúhlasí s argumentáciou, podľa ktorej vyššie uvedené opatrenia sú odôvodnené účinnosťou daňových kontrol alebo neexistenciou mechanizmov výmeny informácií. V tomto kontexte Komisia konštatuje, že Belgicko, Nórsko a Island ratifikovali Dohodu o správnej spolupráci v daňovej oblasti vypracovanej pod dohľadom OECD a Rady Európy a že dohody o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorené medzi Belgickom a Nórskom a Belgickom a Islandom stanovujú mechanizmy výmeny informácií medzi týmito krajinami.

      (1)  Smernica Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP), Ú. v. ES L 375, s. 3; Mim. vyd. 06/001, s. 139.


title: Vec C-312/04: Žaloba podaná dňa 23. júla 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/31

         Žaloba podaná dňa 23. júla 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu
   (Vec C-312/04)
   (2004/C 228/64)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Günter Wilms a Alexander Weimar, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 23. júla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Holandskému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Holandské kráľovstvo si tým, že

                           a)

                           v období do 1. januára 1992 vrátane, v množstve prípadov podozrivých nezrovnalostí týkajúcich sa prepravy na podklade karnetov TIR nedôsledne vyvíjalo aktivitu nevyhnutnú pre včasné vymedzenie práv spoločenstiev na vlastné zdroje,

                           b)

                           v období od roku 1992 do konca roku 1994 v množstve prípadov podozrivých nezrovnalostí týkajúcich sa prepravy na podklade karnetov TIR príliš neskoro vymedzilo práva spoločenstiev na vlastné zdroje a tak spôsobilo, že tieto zdroje boli Komisii k dispozícii príliš neskoro, a

                           c)

                           odmietlo zaplatiť s tým spojený úrok z omeškania z dlhovanej sumy, nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 2 odsek 1, článku 6 odsek 2, článku 10 odsek 1 a článku 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 (1) z 29. mája 1989, ktoré vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.

               2.

               zaviazal Holandské kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Pri inšpekcii vykonanej v Holandsku v roku 1997 Komisia zistila, že dochádzalo ku omeškaniu pri vytváraní vlastných zdrojov pochádzajúcich z colných poplatkov. Toto omeškanie sa týkalo neuvoľnených karnetov TIR prijatých v období od roku 1991 do roku 1993, ohľadne ktorých boli žiadosti o zaplatenie súm vydané holandskými úradmi príliš neskoro.
   Bez ohľadu na skutočnosť, že pred rokom 1992 neexistovalo výslovné ustanovenie upravujúce dobu, v rámci ktorej bola colnica odoslania po bežnom ukončení transakcie povinná konať, nemožno z toho vyvodzovať, že členské štáty nie sú povinné konať pred dokázaním porušenia a, vo vhodnom prípade, pred určením miesta, kde k porušeniu došlo. Holandské úrady nekonali s náležitou starostlivosťou, ktorá má zabezpečiť finančné záujmy spoločenstva. V uvedených prípadoch boli žiadosti o zaplatenie súm vydané až po uplynutí doby pohybujúcej sa v rozpätí od 2 rokov a 4 a 1/2 mesiaca do 2 rokov a 10 mesiacov po prijatí karnetov. Podľa názoru Komisie, takto dlhé obdobie nemožno považovať za zlúčiteľné s cieľovou činnosťou.
   Ustanovenia spoločenstva, ktoré sa vzťahujú na daný prípad od 1. januára 1992, v spojení s článkom 11 Dohovoru TIR, ustanovili výslovné konečné termíny, v rámci ktorých boli členské štáty povinné prijať nevyhnutné opatrenia. Komisia nesúhlasí s pripomienkami holandských úradov v tom zmysle, že tieto termíny sú ustanovené len v administratívnych ustanoveniach a nie v zákonných úpravách, a že v zmysle zákona nie je správne začať s výberom skôr, ako bolo ukončené konanie o dodatočnom nároku.
   Ako ukázala inšpekcia vykonaná Komisiou, Holandsko začalo s výberom v priemere jeden rok po uplynutí (konečnej) 15-mesačnej lehoty a týmto svojím konaním spôsobilo, že vlastné zdroje boli Komisii dostupné príliš neskoro. Z tohto dôvodu je Holandsko zaviazané zaplatiť zo sumy, s ktorou bolo takto v omeškaní, úrok z omeškania.

      (1)  Ú. v. ES L 155, 1989 s. 1


               15.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/12

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 2. marca 2016 proti Nórskemu kráľovstvu
   (Vec E-4/16)
   (2016/C 338/14)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Carsten Zatschler, Clémence Perrin a Marlene Lie Hakkebo, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgicko, podal 2. marca 2016 na Súd EZVO žalobu proti Nórskemu kráľovstvu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Nórske kráľovstvo si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, doručenom Nórskemu kráľovstvu podľa článku 31 ods. 2 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, neprijalo opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu s rozsudkom Súdu EZVO z 2. decembra 2013 vo veci E-13/13 (Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 danej dohody;

               2.

               nariadil žalovanej strane uhradiť trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žaloba sa týka skutočnosti, že Nórske kráľovstvo do 8. septembra 2015 nezabezpečilo súlad s odôvodneným stanoviskom, ktoré vydal Dozorný úrad EZVO 8. júla 2015, týkajúcim sa neplnenia si povinností štátu podľa článku 33 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, a neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie súladu s rozsudkom Súdu EZVO z 2. decembra 2013 vo veci E-13/13 (Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo).

               —

               Vec E-13/13 sa týkala skutočnosti, že Nórske kráľovstvo nedodržiava smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu („smernica o boji proti praniu špinavých peňazí“).


title: Vec T-47/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. mája 2016 – Nemecko/Komisia („Štátna pomoc — Energia z obnoviteľných zdrojov — Pomoc, ktorú priznávajú určité ustanovenia nemeckého zákona v znení zmien a doplnení v súvislosti s obnoviteľnými zdrojmi energie (zákon EEG z roku 2012) — Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Výhoda — Štátne prostriedky“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. mája 2016 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-47/15) (1)

   ((„Štátna pomoc - Energia z obnoviteľných zdrojov - Pomoc, ktorú priznávajú určité ustanovenia nemeckého zákona v znení zmien a doplnení v súvislosti s obnoviteľnými zdrojmi energie (zákon EEG z roku 2012) - Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Štátne prostriedky“))
   (2016/C 222/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: pôvodne T. Henze a K. Petersen, neskôr T. Henze a K. Stranz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Lübbig, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne T. Maxian Rusche a R. Sauer, neskôr T. Maxian Rusche a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, ktorý sa zakladá na článku 263 ZFEÚ a smeruje k zrušeniu rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1585 z 25. novembra 2014 o schéme štátnej pomoci SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN), [ktorú poskytlo Nemecko na podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov] (Ú. v. EÚ L 250, 2015, s. 122)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.


title: Vec T-235/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 1. septembra 2015 – Pari Pharma/EMA („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty, ktoré má k dispozícii EMA a ktoré obsahujú informácie predložené podnikom v rámci jeho žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh — Rozhodnutie sprístupniť dokumenty tretím osobám — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni iuris — Zváženie záujmov“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/42

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 1. septembra 2015 – Pari Pharma/EMA
   (Vec T-235/15 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty, ktoré má k dispozícii EMA a ktoré obsahujú informácie predložené podnikom v rámci jeho žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh - Rozhodnutie sprístupniť dokumenty tretím osobám - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni iuris - Zváženie záujmov“))
   (2015/C 381/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Epping a W. Rehmann, avocats)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Rusanov a S. Marino, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, avocat)

      Predmet veci

   Návrh, ktorého predmetom je v podstate získať odklad výkonu rozhodnutia EMA č. EMA/271043/2015 z 24. apríla 2015, ktoré, podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331), sprístupňuje tretím osobám určité dokumenty obsahujúce informácie predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie lieku Vantobra na trh

      Výrok

               1.

               Výkon rozhodnutia Európskej agentúry pre lieky (EMA) č. EMA/271043/2015 z 24. apríla 2015 sa odkladá v rozsahu, v akom podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, sprístupňuje tretím osobám hodnotiacu správu (EMA/CHMP/702525/2014) o podobnosti Vantobra s Cayston a TOBI Podhaler, ako aj hodnotiacu správu (EMA/CHMP/778270/2014) o klinickej nadradenosti Vantobra nad TOBI Podhaler

               2.

               EMA sa nariaďuje dve správy uvedené v bode 1 nesprístupniť.

               3.

               Žiadosť spoločnosti Novartis Europharm Ltd týkajúca sa sprístupnenia celého spisu vo veci sa zamieta.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec T-503/11: Žaloba podaná 27. septembra 2011 — Al-Aqsa/Rada

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/38

         Žaloba podaná 27. septembra 2011 — Al-Aqsa/Rada
   (Vec T-503/11)
   2011/C 347/69
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stichting Al-Aqsa (Heerlen, Holandsko) (v zastúpení: A. van Eik, advokátka)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 je neplatné v rozsahu, v akom sa uplatňuje na žalobkyňu,

               —

               určil, že nariadenie (ES) č. 2580/2001 sa neuplatňuje na žalobkyňu,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza desať žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: V rozsahu, v akom sa vykonávacie nariadenie č. 687/2011 (1) vzťahuje na žalobkyňu, porušuje riadny výkon spravodlivosti a hospodárnosť konania z dôvodu odvolaní proti rozsudku Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 [Al-Aqsa/Rada, T-348/07], ktoré Súdny dvor ešte prejednáva, a z dôvodu rozhodnutia holandského ministra zahraničných vecí z 18. apríla 2011 o uplatnení Sanctieregeling Terrorisme 2007-II (výnos ministerstva o sankciách v oblasti terorizmu) na žalobkyňu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: Žalobkyňa nepatrí do pôsobnosti spoločnej pozície (2).

               3.

               Tretí žalobný dôvod: Chýba rozhodnutie príslušného orgánu podľa článku 1 ods. 4 spoločnej pozície. Ani rozsudok sudcu rozhodujúceho o predbežnom opatrení z 3. júna 2003, ani rozhodnutie z 18. apríla 2011, podľa ktorého sa Sanctieregeling Terrorisme 2007-II považuje za uplatniteľný na žalobkyňu, nemožno chápať ako rozhodnutie príslušného orgánu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: Podľa názoru žalobkyne neexistuje žiaden dôkaz pre vedomosť žalobkyne, ako ju vyžaduje článok 1 ods. 3 písm. k) spoločnej pozície.

               5.

               Piaty žalobný dôvod: Nemožno sa domnievať, že žalobkyňa (ešte) uľahčuje páchanie teroristických aktov, lebo to nemožno vyvodiť ani z rozsudku sudcu rozhodujúceho o predbežnom opatrení z 3. júna 2003, ani z rozhodnutia holandského ministra zahraničných vecí z 18. apríla 2011 o uplatnení Sanctieregeling Terrorisme 2007-II na žalobkyňu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod: porušenie podstatných formálnych náležitostí a prekročenie miery voľnej úvahy. Podľa názoru žalobkyne Rada neoprávnene neuskutočnila nové preskúmanie a neuniesla dôkazné bremeno, ktoré má pri rozhodnutí o opätovnom uplatnení.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod: porušenie zásady proporcionality.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod: porušenie článku 1 prvého dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 17 Charty základných práv Európskej únie, lebo vykonávacím nariadením bolo neproporcionálne zasiahnuté do práva na nerušené užívanie majetku.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod: porušenie článku 296 ZFEÚ.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod: porušenie práva na účinný opravný prostriedok a zásady práva na obhajobu, lebo Rada v nedostatočnom rozsahu poskytla špecifické a konkrétne informácie o tom, prečo je potrebné zachovanie zoznamu.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 z 18. júla 2011, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 610/2010 a (EÚ) č. 83/2011 (Ú. v. EÚ L 188, s. 2).

      (2)  Spoločná pozícia Rady z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. ES L 344, s. 93; Mim. vyd. 18/001, s. 217).


title: Vec T-583/15: Žaloba podaná 5. októbra 2015 – Monster Energy/ÚHVT (vyobrazenie symbolu mieru)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/33

         Žaloba podaná 5. októbra 2015 – Monster Energy/ÚHVT (vyobrazenie symbolu mieru)
   (Vec T-583/15)
   (2015/C 414/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva (vyobrazenie symbolu mieru) – prihláška č. 11 363 611.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. júla 2015 vo veci R 2788/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vrátil vec týkajúcu sa žalobkyne druhému odvolaciemu senátu na rozhodnutie v merite restitutio in integrum vo vzťahu k rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu z 11. decembra 2013 vo veci R 1285/2013-1,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť znášať svoje vlastné trovy a nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 58, článku 65 ods. 5, článku 75, článku 81 ods. 1 a článku 81 ods. 4 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 65 nariadenia č. 2868/95.


title: Vec C-317/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Köln – Nemecko) – G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG/Gemeinsamer Bundesausschuss (Smernica 89/105/EHS — Článok 6 body 1 a 2 — Kladný zoznam — Povinnosť odôvodnenia a poučenie o opravných prostriedkoch)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/17

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Köln – Nemecko) – G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG/Gemeinsamer Bundesausschuss
   (Vec C-317/05) (1)

   (Smernica 89/105/EHS - Článok 6 body 1 a 2 - Kladný zoznam - Povinnosť odôvodnenia a poučenie o opravných prostriedkoch)
   (2006/C 326/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sozialgericht Köln
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Gemeinsamer Bundesausschuss

      Za účasti: AOK-Bundesverband KdöR, IKK-Bundesverband, Bundesverband der Betriebskrankenkassen (BKK), Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, Verband der Angestellten-Krankenkassen eV, AEV-Arbeiter-Ersatzkassen-Verband eV, Bundesknappschaft, Seekrankenkasse, Spolková republika Nemecko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sozialgericht Köln – Výklad článku 6 ods. 1 a 2 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1998 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345) – Pojem „kladný zoznam“ – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vypracovanie zoznamu voľne predajných liekov, ktoré možno výnimočne hradiť vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia, ak predstavujú obvyklú liečbu určitých vážnych ochorení – Povinnosť prijať rozhodnutie o zápise do zoznamu v určitej lehote, odôvodniť rozhodnutie, ako aj upovedomiť žiadateľa o opravných prostriedkoch, ktoré môže využiť
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia sa má vykladať tak, že tejto smernici odporuje vnútroštátna právna úprava členského štátu, ktorá po vylúčení voľne predajných liekov z náhrad štátnym systémom zdravotného poistenia oprávňuje subjekt tohto systému prijať rozhodnutia, na základe ktorých budú z tohto vylúčenia vyňaté terapeutické látky, bez uplatnenia postupu podľa článku 6 bodov 1 a 2 uvedenej smernice.

               2.

               Článok 6 bod 2 smernice 89/105 sa má vykladať tak, že priznáva výrobcom liekov dotknutých rozhodnutím, ktorým sa povoľuje úhrada niektorých liekov obsahujúcich určité účinné látky uvedené v tomto rozhodnutí, právo na odôvodnené rozhodnutie s poučením o opravnom prostriedku napriek tomu, že právna úprava členského štátu príslušné rozhodovacie konanie ako ani konanie o opravných prostriedkoch neupravuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec T-325/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. marca 2007 – TUI/ÚHVT

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. marca 2007 – TUI/ÚHVT
   (Vec T-325/05) (1)

   (2007/C 96/79)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.