title: Vec T-223/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. júla 2014 – Siemens/Komisia ( „Rozhodcovská doložka — Zmluva týkajúca sa zapožičania štiepneho materiálu pre Spoločné výskumné centrum — Nevykonanie zmluvy — Úroky z omeškania“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2014 – Siemens/Komisia
   (Vec T-223/11) (1)

   ((„Rozhodcovská doložka - Zmluva týkajúca sa zapožičania štiepneho materiálu pre Spoločné výskumné centrum - Nevykonanie zmluvy - Úroky z omeškania“))
   2014/C 292/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Siemens AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: J. Risse, R. Harbst a H. Haller, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Van der Hout a A. Krämer, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba založená na rozhodcovskej doložke, ktorá smeruje k tomu, aby bola Komisia zaviazaná na náhradu všetkých alebo časti nákladov na recykláciu štiepneho materiálu, ktoré žalobkyni vznikli pri vykonávaní zmluvy č. AG 2052 týkajúcej sa zapožičania štiepneho materiálu pre Spoločné výskumné centrum v Ispre (Taliansko), ako aj na náhradu úrokov z omeškania

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Siemens AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec C-94/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Bonn – Nemecko) – Andrea Raccanelli/Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften a i. (Článok 39 ES — Pojem pracovník — Mimovládna verejnoprospešná organizácia — Doktorandské štipendium — Pracovná zmluva — Podmienky)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Bonn – Nemecko) – Andrea Raccanelli/Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften a i.
   (Vec C-94/07) (1)

   (Článok 39 ES - Pojem „pracovník“ - Mimovládna verejnoprospešná organizácia - Doktorandské štipendium - Pracovná zmluva - Podmienky)
   (2008/C 223/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Arbeitsgericht Bonn
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Andrea Raccanelli

      Žalovaný: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften a i.
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Arbeitsgericht Bonn – Výklad článku 7 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) – Postavenie doktoranda ako pracovníka zamestnaného ako štipendista verejnoprospešnou organizáciou založenou podľa súkromného práva usadenou v inom členskom štáte, ktorá ponúka väčšine vlastných doktorandov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tohto štátu, možnosť uzatvoriť pracovnú zmluvu – Nutnosť poskytnúť doktorandom, štátnym príslušníkom iného členského štátu, možnosť vybrať si medzi štipendiom a pracovnou zmluvou – Pojem pracovník
   Výrok rozsudku

               1.

               Vedec, ktorý sa nachádza v situácii ako žalobca vo veci samej, to znamená, ktorý pripravuje svoju dizertačnú prácu na základe zmluvy o štipendiu uzavretej s Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften a i., sa má považovať za pracovníka v zmysle článku 39 ES len vtedy, ak svoju činnosť vykonáva počas určitého času pod vedením inštitútu, ktorý patrí do tohto združenia, a ak ako protiplnenie za túto činnosť dostáva odmenu. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby v nevyhnutnej miere overil skutkový stav preto, aby posúdil, či je to tak vo veci, ktorú prejednáva.

               2.

               Súkromnoprávne združenie, akým je Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften a i., musí dodržiavať voči pracovníkom v zmysle článku 39 ES zásadu zákazu diskriminácie. Je úlohou vnútroštátneho súdu zistiť, či za okolností ako vo veci samej, existovala nerovnosť zaobchádzania medzi vnútroštátnymi a zahraničnými doktorandmi.

               3.

               Za predpokladu, že žalobca vo veci samej by mal právny nárok domáhať sa náhrady ujmy spôsobenej diskrimináciou, ktorej bol obeťou, je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť, vzhľadom na vnútroštátnu právnu úpravu uplatniteľnú v oblasti mimozmluvnej zodpovednosti, povahu náhrady ujmy, na ktorú by mal právny nárok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec T-236/05: Žaloba podaná 17. júna 2005: Willem Aldershoff proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/32

         Žaloba podaná 17. júna 2005: Willem Aldershoff proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-236/05)
   (2005/C 205/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Willem Aldershoff, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 17. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie o vypracovaní jeho hodnotenia služobného postupu za obdobie od 1. januára 2003 do 31. decembra 2003,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uplatňuje zjavne nesprávne posúdenie z dôvodu, že posúdenie „Výborne“ alebo „Veľmi dobre“ mu nebolo pridelené za produktivitu, hoci dosiahol a prekročil svoje ciele, napriek osobitným ťažkostiam, s ktorými sa stretol na mieste výkonu práce.
   Žalobca ďalej uvádza údajný nesúlad na jednej strane medzi poznámkami k napadnutému hodnoteniu, v ktorom sa ukázalo zlepšenie z dôvodu prekročenia svojich cieľov, a na druhej strane známkami, ktoré mu boli pridelené a ktoré boli podpriemerné.
   Na záver žalobca namieta, že napadnutému rozhodnutiu chýba príslušné odôvodnenie.


title: Vec C-88/15 P: Odvolanie podané 20. februára 2015: Ferriere Nord SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-90/10, Ferriere Nord/Komisia

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/23

         Odvolanie podané 20. februára 2015: Ferriere Nord SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-90/10, Ferriere Nord/Komisia
   (Vec C-88/15 P)
   (2015/C 146/30)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ferriere Nord SpA (v zastúpení: W. Viscardini, G. Donà, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               v prvom rade zrušil rozsudok Všeobecného súdu (ôsmej komory) z 9. decembra 2014 vydaný vo veci T-90/10 v rozsahu, v akom zamietol hlavný návrh spoločnosti Ferriere Nord smerujúci ku zrušeniu v plnom rozsahu rozhodnutia Európskej komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009, zmeneného a doplneného rozhodnutím Európskej komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009,

               —

               následne zrušil uvedené rozhodnutia Komisie,

               —

               subsidiárne zrušil rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-90/10 v rozsahu, v akom zamietol vedľajší návrh spoločnosti Ferriere Nord smerujúci k čiastočnému zrušeniu rozhodnutia Európskej komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009, zmeneného a doplneného rozhodnutím Európskej komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009 a v dôsledku toho znížil uloženú pokutu,

               —

               následne čiastočne zrušil vyššie uvedené rozhodnutia Komisie a v dôsledku toho stanovil ďalšie zníženie (v porovnaní so znížením, ktoré už bolo uznané Všeobecným súdom) uloženej sankcie,

               —

               v každom prípade uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               I —

               Zjavné skreslenie vyplývajúce z aktov, skutočností a dôkazov, pokiaľ ide o nedostatok právomoci Komisie sankcionovať spoločnosť Ferriere Nord – Protiprávne neurčenie zjavných rozporov v odôvodneniach rozhodnutia Komisie a nedostatok odôvodnenia – Porušenie pravidiel týkajúcich sa dôkazného bremena.

               II —

               Porušenie článku 27 nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že nebolo vopred oznámené nové „vyhlásenie o námietkach“ – Porušenie zásady legitímnej dôvery – Zjavné skreslenie vyplývajúce z aktov, skutočností a dôkazov – Porušenie práva na obhajobu – Nedostatok odôvodnenia – Porušenie práva byť vypočutý pred poradcom-audítorom.

               III —

               Porušenie rokovacieho poriadku Komisie (a tým aj primárneho a sekundárneho práva Únie v oblasti viacjazyčnosti) z dôvodu, že záväzná jazyková verzia záverečnej správy poradcu-audítora bola vydaná až po rozhodnutí prijatom kolégiom komisárov z 30. septembra 2009.

               IV —

               Trvanie účasti spoločnosti Ferriere Nord na kartelovej dohode – Nesprávne právne posúdenie skutkového stavu, skreslenie dôkazov – Porušenie všeobecnej zásady týkajúcej sa dôkazného bremena a zásady in dubio pro reo – Rozporné odôvodnenie.

               V —

               Porušenie zásady proporcionality pri určení základnej výšky pokuty uloženej spoločnosti Ferriere Nord vzhľadom na závažnosť a trvanie kartelovej dohody – Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania – Nedostatok odôvodnenia.

               VI —

               Zjavne nesprávny výpočet (alebo každopádne zjavná nepresnosť) týkajúci sa zníženia pokuty priznanej spoločnosti Ferriere Nord – Nesprávny výkon neobmedzenej súdnej právomoci – Nedostatok odôvodnenia.

               VII —

               Protiprávnosť zvýšenia základnej výšky pokuty z dôvodu opakovania protiprávneho konania v dôsledku porušenia práva na obhajobu.

               VIII —

               Protiprávnosť zvýšenia základnej výšky pokuty z dôvodu opakovania protiprávneho konania v dôsledku uplynutého obdobia.

               IX —

               Protiprávnosť zvýšenia základnej výšky pokuty z dôvodu opakovania protiprávneho konania v dôsledku porušenia zásady proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, s. 4; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-594/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2015 – Sanctuary Brands/ÚHVT – Richter International (TAILORBYRD)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/37

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2015 – Sanctuary Brands/ÚHVT – Richter International (TAILORBYRD)
   (Vec T-594/13) (1)

   (2015/C 155/44)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-452/15 P: Odvolanie podané 17. augusta 2016: Best-Lock (Europe) Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. júna 2015 vo veci T-396/14, Best-Lock (Europe)/EUIPO

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/14

         Odvolanie podané 17. augusta 2016: Best-Lock (Europe) Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. júna 2015 vo veci T-396/14, Best-Lock (Europe)/EUIPO
   (Vec C-452/15 P)
   (2016/C 270/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Best-Lock (Europe) Ltd (v zastúpení: J. Becker, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Odvolaním zo 14. apríla 2016 Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-1/10 RENV: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. júna 2014 – PPG a SNF/ECHA ( „Žaloba o neplatnosť — REACH — Identifikácia akrylamidu ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/48

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. júna 2014 – PPG a SNF/ECHA
   (Vec T-1/10 RENV) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - REACH - Identifikácia akrylamidu ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/81
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brusel, Belgicko) a SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne K. Van Maldegem a R. Cana, neskôr R. Cana, avocats)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck a A.-M. Vandromme, avocats)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: B. Koopman, splnomocnený zástupca) a Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ECHA, ktoré identifikuje akrylamid (ES č. 201-173-7), ako látku spĺňajúcu kritéria stanovené v článku 57 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, ako aj smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1), podľa článku 59 uvedeného nariadenia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) a SNF SAS znášajú svoje vlastné trovy konania ako aj trovy, ktoré vznikli Európskej chemickej agentúre (ECHA).

               3.

               SNF znáša trovy konania o predbežnom opatrení.

               4.

               Holandské kráľovstvo a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec T-526/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – HK Intertrade/Rada

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/46

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – HK Intertrade/Rada
   (Vec T-526/15) (1)

   (2016/C 191/65)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec T-151/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  24. mája 2007 – Duales System Deutschland/Komisia ( Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Systém zberu a zhodnotenia obalov uvedených na trh v Nemecku a označených logom Der Grüne Punkt — Rozhodnutie konštatujúce zneužívanie dominantného postavenia — Prekážka vstupu — Poplatok podľa zmluvy o užívaní loga )

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. mája 2007 – Duales System Deutschland/Komisia
   (Vec T-151/01) (1)

   („Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Systém zberu a zhodnotenia obalov uvedených na trh v Nemecku a označených logom Der Grüne Punkt - Rozhodnutie konštatujúce zneužívanie dominantného postavenia - Prekážka vstupu - Poplatok podľa ‚zmluvy o užívaní loga’)
   (2007/C 155/36)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH, pôvodne Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: W. Deselaers, B. Meyring, E. Wagner a C. Weidemann, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne S. Rating, neskôr P. Oliver, H. Gading a M. Schneider, napokon W. Mölls a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Vfw AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. F. Wissel a J. Dreyer, advokáti), Landbell AG für Rückhol-Systeme (Mayence, Nemecko) a BellandVision GmbH (Pegnitz, Nemecko) (v zastúpení: A. Rinne a A. Walz, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2001/463/ES z 20. apríla 2001, týkajúceho sa konania o uplatnení článku 82 [ES] [neoficiálny preklad] (Vec COMP D3/34493 – DSD) (Ú. v. ES L 166, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania Komisie, Landbell AG Rückhol-Systeme a BellandVision GmbH vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               Vfw AG znáša svoje vlastné trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. ES C 289, 13.10.2001.


title: Vec T-57/13: Žaloba podaná 29. januára 2013 — Club Hotel Loutraki a i./Komisia

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/35

         Žaloba podaná 29. januára 2013 — Club Hotel Loutraki a i./Komisia
   (Vec T-57/13)
   2013/C 114/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Club Hotel Loutraki (Loutraki, Grécko), Vivere Entertainment AE (Atény, Grécko), Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grécko), Elliniko Casino Kerkyras (Atény), Casino Rodos (Rodos, Grécko) a Porto Carras AE (Alimos, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie COMP F3/MC/erg*2012/127386 z 29. novembra 2012, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcov podaná 4. apríla 2012 týkajúca sa údajného poskytnutia štátnej pomoci pre OPAP Gréckym štátom,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva žalobcov byť vypočutí upraveného v článku 108 ods. 2 ZFEÚ tým, že Komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 4 ods. 4, článkov 6 a 20 nariadenia č. 659/1999, čo predstavuje zneužitie právomoci.

                           —

                           Komisia porušila článok 108 ods. 2 ZFEÚ a články 4 a nasl. nariadenia, keďže viedla konanie vo veci formálneho zisťovania bez dodržania jeho formálnych požiadaviek a tým zbavila žalobcov — sťažovateľov, tak ako aj iných dotknutých účastníkov konania, ich práva byť vypočutí.

                           —

                           Žalobcovia alternatívne tvrdili, že počas predbežného zisťovania boli porušené ich práva na prepojenie s prípadom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie podľa článku 296 ZFEÚ a práva žalobcov na dobrú správu vecí verejných podľa článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Opomenutím všetkých rozhodujúcich hospodárskych údajov a čísel nevyjadruje napadnuté rozhodnutie jasne a jednoznačne odôvodnenie Komisie tak, aby mohli žalobcovia pochopiť dôvody, ktoré ju viedli k záveru, že sporné opatrenia nepredstavujú štátnu pomoc. Tieto nedostatky nemožno odôvodniť odkazom na povinnosť zachovania obchodného tajomstva.

                           —

                           Žalobcovia taktiež napadajú dôvernú povahu rozhodujúcich hospodárskych údajov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva žalobcov na účinnú súdnu ochranu podľa článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Právo žalobcov na účinnú súdnu ochranu je porušené z tých istých dôvodov, ktoré boli uvedené v rámci druhého žalobného dôvodu. Žalobcovia narážajú na ťažkosti pri bezprostrednom spochybnení podstaty napadnutého rozhodnutia, keďže nie sú schopní nijakým spôsobom zistiť v ňom obsiahnuté odôvodnenie, ktoré je založené len na hospodárskych údajoch, ktoré však nie sú zverejnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavnom nesprávnom právnom posúdení pri vyhodnotení súladu dohody VLT a jej dodatku a pri konštatovaní, že tieto dokumenty neposkytujú OPAP hospodársku výhodu.

                           —

                           Priznanie hospodárskych výhod, ktoré je formálnou požiadavkou existencie štátnej pomoci, musí byť posúdené na oddelenom trhu a nie po spoločnom posúdení s ďalšími podobnými opatreniami priznanými tomu istému príjemcovi, avšak na odlišnom trhu bez ohľadu na to, či je porovnateľný s trhom skôr uvedeným. Inak by bola ochrana hospodárskej súťaže z veľkej časti neúplná.

                           —

                           Takéto spojené posúdenie nemožno v každom prípade vykonať pri opatreniach, ktoré sa majú aplikovať počas rôznych časových období.


title: Vec C-28/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Holandsko) – Koninklijke KPN NV a i./Autoriteit Consument en Markt (ACM) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný regulačný rámec pre elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/21/ES — Články 4 a 19 — Národný regulačný orgán — Harmonizačné opatrenia — Odporúčanie 2009/396/ES — Právny dosah — Smernica 2002/19/ES — Články 8 a 13 — Operátor označený ako operátor s významným vplyvom na trhu — Povinnosti uložené národným regulačným orgánom — Povinnosť kontroly cien a účtovania nákladov — Prepojovacie poplatky v pevných a mobilných telefónnych sieťach — Rozsah súdneho preskúmania, ktoré môžu vnútroštátne súdy vykonávať vo vzťahu k rozhodnutiam národných regulačných orgánov)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Holandsko) – Koninklijke KPN NV a i./Autoriteit Consument en Markt (ACM)
   (Vec C-28/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný regulačný rámec pre elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/21/ES - Články 4 a 19 - Národný regulačný orgán - Harmonizačné opatrenia - Odporúčanie 2009/396/ES - Právny dosah - Smernica 2002/19/ES - Články 8 a 13 - Operátor označený ako operátor s významným vplyvom na trhu - Povinnosti uložené národným regulačným orgánom - Povinnosť kontroly cien a účtovania nákladov - Prepojovacie poplatky v pevných a mobilných telefónnych sieťach - Rozsah súdneho preskúmania, ktoré môžu vnútroštátne súdy vykonávať vo vzťahu k rozhodnutiam národných regulačných orgánov))
   (2016/C 419/15)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Koninklijke KPN NV, KPN BV, T-Mobile Netherlands BV, Tele2 Nederland BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV, Ziggo Services BV predtým UPC Nederland BV, Ziggo Zakelijk Services BV predtým UPC Business BV

      Žalovaný: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009 v spojení s článkami 8 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a pridružené prostriedky (prístupová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje v spore týkajúcom sa zákonnosti povinnosti cenotvorby, ktorú uložil národný regulačný orgán za poskytovanie služieb prepojovania volaní v pevných a mobilných telefónnych sieťach, sa môže odchýliť od odporúčania Komisie 2009/396/ES zo 7. mája 2009 o regulačnom zaobchádzaní s prepojovacími poplatkami v pevných a mobilných telefónnych sieťach v EÚ, presadzujúceho model výpočtu nákladov nazývaný „Bulric strict“ (Bottom-up long-Run incremental costs) ako primeraného opatrenia cenovej regulácie na trhu prepájania volaní len ak dospeje k záveru, že si to vyžadujú dôvody týkajúce sa okolností vo veci samej, najmä osobitnej charakteristiky trhu predmetného členského štátu.

               2.

               Právo Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje v spore týkajúcom sa zákonnosti povinnosti cenotvorby, ktorú uložil národný regulačný orgán za poskytovanie služieb prepojovania volaní v pevných a mobilných telefónnych sieťach, môže posúdiť primeranosť tejto povinnosti vzhľadom na ciele stanovené v článku 8 smernice 2002/21, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, ako aj článku 13 smernice 2002/19 zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140 a zohľadniť skutočnosť, že cieľom uvedenej povinnosti je podporovať záujmy koncových užívateľov na maloobchodnom trhu, pre ktorý sa regulácia nepripúšťa.
               Vnútroštátny súd nemôže od národného regulačného orgánu vyžadovať, aby v rámci súdneho preskúmania rozhodnutia tohto orgánu tento orgán preukázal, že uvedená povinnosť skutočne dosahuje ciele stanovené v článku 8 smernice 2002/21 zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec T-373/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. novembra 2008 – EOS/ÚHVT (PrimeCast) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky PrimeCast — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok opisného charakteru — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008 – EOS/ÚHVT (PrimeCast)
   (Vec T-373/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky PrimeCast - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/58)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: EOS GmbH Electro Optical Systems (Krailling, Nemecko) (v zastúpení: M. Mentjes, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. júla 2007 (vec R 333/2005-4) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky PrimeCast ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               EOS GmbH Electro Optical Systems je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec T-427/16: Žaloba podaná 29. júla 2016 – Martín Osete/EUIPO – Rey (AN IDEAL WIFE)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/46

         Žaloba podaná 29. júla 2016 – Martín Osete/EUIPO – Rey (AN IDEAL WIFE)
   (Vec T-427/16)
   (2016/C 343/63)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isabel Martín Osete (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: V. Wellens, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Daniella Rey (Toulouse, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „AN IDEAL WIFE“ – ochranná známka Európskej únie č. 5 276 894.

      Konanie pred EUIPO: konanie o zrušení.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. apríla 2016 vo veci R 1528/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal EUIPO na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 55 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-436/16: Žaloba podaná 3. augusta 2016 – AEIM a Kazenas/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/19

         Žaloba podaná 3. augusta 2016 – AEIM a Kazenas/Komisia
   (Vec T-436/16)
   (2016/C 371/21)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: L’application électronique industrielle moderne (AEIM) (Algrange, Francúzsko), Philippe Kazenas (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: B. Wizel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobkyni sumu 536 912 eur, ktorá predstavuje finančné straty, ktoré utrpela stratenými investíciami za pripravované návštevy pred zadaním verejných zákaziek, ktoré sa vykonalo podvodne,

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobkyni sumu 2 092 650 eur ako ušlý zisk za verejné zákazky, ktoré by mohla žalobkyňa nadobudnúť pri spravodlivom a bezkorupčnom zadaní,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu výdavkov za zastupovanie advokátom vo výške 85 000 eur žalobkyni, ktoré musela zaplatiť za organizáciu svojej obrany z dôvodu podplatenia európskeho úradníka,

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobkyni sumu 150 000 eur ako náhradu nemateriálnej ujmy,

               —

               zaviazal žalovanú na platbu kompenzačných úrokov zo všetkých týchto súm od decembra 2005, t. j. od skončenia doby porušovania,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu výdavkov a odmien advokátov v tomto konaní vo výške 75 000 eur,

               —

               zaviazal žalovanú na platbu úrokov z omeškania odo dňa vyhlásenia vydávaného rozsudku,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia namietajú protiprávne konanie úradníka Európskej komisie v rámci zadávania verejných zákaziek, ktorým im v priamej súvislosti s týmto konaním vznikli vážne škody, ktorých náhrady sa domáhajú.
   Domnievajú sa, že došlo k splneniu troch podmienok pre mimozmluvnú zodpovednosť Európskej únie, teda protiprávne konanie orgánu alebo jeho úradníka, skutočná škoda, ako aj kauzálna súvislosť medzi konaním tohto úradníka a uplatňovanou škodou.
   V prejednávanom prípade predstavujú podplácania európskeho úradníka v rámci zadávania verejných zákaziek dostatočne závažné poručenie zásad rovnakého zaobchádzania a transparentnosti, ktoré musí verejný obstarávateľ v zadávacom konaní dodržať voči všetkým uchádzačom.
   Žalobcovia tvrdia, že podvodným zadaním spornej verejnej zákazky vznikla spoločnosti AEIM skutočná škoda, pretože získala zákazky týkajúce sa iba rizikových krajín, ktoré ostatní dvaja, skorumpovaní uchádzači, nechceli mať, zatiaľ čo by táto spoločnosť v prípade bezkorupčného zadávania mala ako jediná vhodná uchádzačka pre všetky zákazky nárok na ich zadanie.
   Žalobcovia sa dovolávajú zásady riadnej správy vecí verejných Komisiou, ktorá sa v tomto prípade dopustila závažných nedostatkov, ako aj zásady ochrany legitímnej dôvery, ktorá sa týka každého hospodárskeho subjektu, u ktorého orgán vzbudil odôvodnené očakávania.
   Žalobcovia sa domnievajú, že popri finančnej ujme utrpeli aj nemateriálnu ujmu, najmä poškodením svojej povesti a povinnosťou obrany proti obvineniam, ktoré sa ukázali ako nesprávne a vymyslené.


title: Vec C-458/12: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trento – Taliansko) – Lorenzo Amatori a i./Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Prevod podnikov — Zachovanie práv zamestnancov — Smernica 2001/23/ES — Prevod pracovnoprávnych vzťahov v prípade zmluvného prevodu časti podniku, ktorú nemožno považovať za samostatný hospodársky subjekt existujúci už pred prevodom)

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/4

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trento – Taliansko) – Lorenzo Amatori a i./Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl
   (Vec C-458/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Prevod podnikov - Zachovanie práv zamestnancov - Smernica 2001/23/ES - Prevod pracovnoprávnych vzťahov v prípade zmluvného prevodu časti podniku, ktorú nemožno považovať za samostatný hospodársky subjekt existujúci už pred prevodom))
   2014/C 129/04
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Trento

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Lorenzo Amatori, Adrian Gottardi

      Žalované: Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Trento – Výklad článku 1 ods. 1 písm. a) a b) a článku 3 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004 s. 98) – Zmluvný prevod časti závodu, ktorú nemožno považovať za samostatný hospodársky subjekt existujúci už pred prevodom a nad ktorou prevádzajúci podnik po prevode vykonáva rozhodujúcu kontrolu prostredníctvom úzkych obchodných vzťahov a spoločného podnikateľského rizika, na iný podnik – Vnútroštátna právna úprava, ktorá nepodmieňuje právne nástupníctvo v pracovnoprávnych vzťahoch súhlasom zamestnancov časti prevádzaného podniku

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 písm. a) a b) smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá pri prevode časti podniku umožňuje, aby sa z prevádzateľa na nadobúdateľa previedli pracovnoprávne vzťahy, aj keď prevádzaná časť podniku nie je funkčne samostatným hospodárskym subjektom, ktorý existoval už pred svojím prevodom.

               2.

               Článok 1 ods. 1 písm. a) a b) smernice 2001/23 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá umožňuje prevod pracovnoprávnych vzťahov z prevádzateľa na nadobúdateľa, a to v prípade, keď má po prevode časti dotknutého podniku tento prevádzateľ nad nadobúdateľom výrazne nadradené postavenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 15.12.2012.


title: Vec T-9/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. februára 2013 — Evropaïki Dynamiki/Komisia ( „Verejné obstarávanie služieb — Postup verejného obstarávania — Poskytovanie externých služieb týkajúcich sa dodania elektronického uverejňovania — Zamietnutie ponuky uchádzača — Uzavretie zmluvy s iným uchádzačom — Kritériá výberu a uzavretia zmluvy — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. februára 2013 — Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-9/10) (1)

   (Verejné obstarávanie služieb - Postup verejného obstarávania - Poskytovanie externých služieb týkajúcich sa dodania elektronického uverejňovania - Zamietnutie ponuky uchádzača - Uzavretie zmluvy s iným uchádzačom - Kritériá výberu a uzavretia zmluvy - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 108/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Manhaeve a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne E. Petritsi, advokát, neskôr E. Petritsi a O. Graber-Soudry, solicitor, neskôr E. Manhaeve, za právnej pomoci O. Graber-Soudry)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Úradu pre publikácie Európskej únie z 29. októbra 2009 v rozsahu, v akom zamieta ponuku predloženú žalobkyňou pre časť č. 2 nazvanú „Elektronické uverejňovanie založené na Microsoft SharePoint Server“ a najmä uzatvára zmluvu s úspešnými uchádzačmi ako aj v rozsahu, v akom uzatvára zmluvy pre časť č. 3 nazvanú „Elektronické uverejňovanie založené na platformách s otvoreným zdrojom“ s podnikom, ktorý je členom dvoch rôznych konzorcií v rámci postupu verejného obstarávania AO 10224 týkajúceho sa dodania elektronického uverejňovania (Ú. v. EÚ 2009/S 109-156511) a na druhej strane návrh na náhradu škody podaný na základe článku 268 ZFEÚ a článku 340 ZFEÚ

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-360/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. januára 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Uplatnenie zníženej sadzby — Článok 96 a článok 98 ods. 2 — Príloha III body 3 a 4 —  „Farmaceutické výrobky, ktoré sa bežne používajú v zdravotníctve, pri prevencii chorôb a na účely lekárskej a veterinárnej starostlivosti“ —  „Lekárske vybavenie, pomôcky a iné zariadenia bežne určené na uľahčenie alebo ošetrenie zdravotného postihnutia na výlučne osobné použitie postihnutými osobami“ )

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. januára 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-360/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Uplatnenie zníženej sadzby - Článok 96 a článok 98 ods. 2 - Príloha III body 3 a 4 - „Farmaceutické výrobky, ktoré sa bežne používajú v zdravotníctve, pri prevencii chorôb a na účely lekárskej a veterinárnej starostlivosti“ - „Lekárske vybavenie, pomôcky a iné zariadenia bežne určené na uľahčenie alebo ošetrenie zdravotného postihnutia na výlučne osobné použitie postihnutými osobami“)
   2013/C 63/05
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 98 v spojení s prílohou III smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Dodanie tovaru a poskytovanie služieb, ktoré sa môže vykonať za nižšie sadzby

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že uplatňovalo znížené sadzby dane z pridanej hodnoty na:

                           —

                           liečivé látky, ktoré možno používať obvyklým a vhodným spôsobom pri výrobe liekov,

                           —

                           lekárske pomôcky, materiál, vybavenie a zariadenia, ktoré možno objektívne používať len na prevenciu, diagnostikovanie, liečenie, zmiernenie alebo vyliečenie chorôb alebo ochorení ľudí či zvierat, ktoré ale nie sú bežne určené na uľahčenie alebo ošetrenie zdravotného postihnutia na výlučne osobné použitie postihnutými osobami,

                           —

                           pomôcky a vybavenie, ktoré možno používať prevažne alebo hlavne na zmiernenie telesného postihnutia zvierat, a

                           —

                           pomôcky a vybavenie, ktoré sa prevažne alebo hlavne používajú na zmiernenie zdravotného postihnutia ľudí, ktoré ale nie sú určené na výlučne osobné použitie postihnutými osobami,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 98 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s prílohou III tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-582/12 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. júna 2014 – El Corte Inglés, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Emilio Pucci International BV

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/45

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. júna 2014 – El Corte Inglés, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Emilio Pucci International BV
   (Vec C-582/12 P) (1)

   2014/C 315/72
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec F-36/07: Žaloba podaná 19. apríla 2007 – Lebedef/Komisia

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/27

         Žaloba podaná 19. apríla 2007 – Lebedef/Komisia
   (Vec F-36/07)
   (2007/C 129/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť správu o hodnotení služobného postupu žalobcu za obdobie od 1.1.2005 do 31.12.2005 a konkrétnejšie časť správy o hodnotení služobného postupu vypracovanej Eurostatom za rovnaké obdobie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca uvádza na podporu svojej žaloby jediný dôvod spočívajúci v porušení všeobecných vykonávacích ustanovení článku 43 služobného poriadku a konkrétnejšie ustanovení týkajúcich sa odborových a štatutárnych zástupcov, v porušení zásady ochrany legitímnej dôvery a pravidla „patere legem quam ipse fecisti“.


title: Vec C-171/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. júla 2010 — Európska komisia/Portugalská republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 56 ES a 43 ES — Voľný pohyb kapitálu — Privilegované akcie ( „golden shares“ ), ktoré vlastní Portugalsko v Portugal Telecom SGPS SA — Obmedzenia pri nadobúdaní akcií a riadení privatizovanej spoločnosti — Štátne opatrenie]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. júla 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-171/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 56 ES a 43 ES - Voľný pohyb kapitálu - Privilegované akcie („golden shares“), ktoré vlastní Portugalsko v Portugal Telecom SGPS SA - Obmedzenia pri nadobúdaní akcií a riadení privatizovanej spoločnosti - Štátne opatrenie)
   2010/C 234/05
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti, M. Teles Romão a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca, M. Gorjão Henriques, advogado)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 43 ES a 56 ES — Osobitné akcie („golden shares“), ktoré vlastní Portugalsko v spoločnosti Portugal Telecom S.A.

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že si ponechala v Portugal Telecom SGPS SA také osobitné práva, ktoré upravujú stanovy tejto spoločnosti v prospech štátu a iných verejných orgánov, pričom tieto práva vyplývajú z privilegovaných akcií („golden shares“), ktoré vlastní štát v Portugal Telecom SGPS SA, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ES.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-541/15: Žaloba podaná 17. septembra 2015 – Industrie Aeronautiche Reggiane/ÚHVT – Audi (NSU)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/51

         Žaloba podaná 17. septembra 2015 – Industrie Aeronautiche Reggiane/ÚHVT – Audi (NSU)
   (Vec T-541/15)
   (2015/C 381/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Taliansko) (v zastúpení: M. Gurrado, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Audi AG (Ingolstadt, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „NSU“ – Prihláška č. 9 5 93  492.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. júla 2015 vo veci R 2132/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a aby v dôsledku toho ÚHVT pristúpil k zápisu prihlásenej ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               uložil AUDI povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne, vrátane trov konania pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom ÚHVT.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               Audi nepreukázala riadne používanie skoršej ochrannej známky,

               —

               existencia rozdielu medzi súčasťami a konečnými výrobkami,

               —

               existencia rozdielu medzi bicyklami a tovarmi uvádzanými v žiadosti o obmedzenie zo 16. októbra 2014.


title: Vec C-211/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. septembra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 63 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Daň z darovania a dedičstva — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vyššiu nezdaniteľnú sumu, ak mali poručiteľ v čase svojho úmrtia, darca alebo oprávnený bydlisko na území členského štátu — Predmet žaloby o nesplnení povinnosti — Obmedzenie — Odôvodnenie)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/15

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. septembra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-211/13) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 63 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Daň z darovania a dedičstva - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vyššiu nezdaniteľnú sumu, ak mali poručiteľ v čase svojho úmrtia, darca alebo oprávnený bydlisko na území členského štátu - Predmet žaloby o nesplnení povinnosti - Obmedzenie - Odôvodnenie))
      (2014/C 395/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a W. Roels, splnomocení zástupcovia)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a A. Wiedmann, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník porporujúci žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spolková republika Nemecko si tým, že vydala a zachovala v účinnosti právne predpisy, podľa ktorých sa pri uplatnení dedičských práv a práv z darovania týkajúcich sa nehnuteľnosti, ktorá sa nachádza sa v Nemecku, poskytne nižšia nezdaniteľná suma, ak mali poručiteľ v čase svojho úmrtia alebo darca v čase darovania a oprávnený v čase vzniku daňovej povinnosti bydlisko v inom členskom štáte, pričom sa poskytne podstatne vyššia nezdaniteľná suma, ak mal aspoň jeden z oboch účastníkov v danom okamihu bydlisko v Spolkovej republike Nemecko, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 63 ZFEÚ.

                  2.

                  Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-359/15: Žaloba podaná 3. júla 2015 – Arrom Conseil/ÚHVT – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/81

         Žaloba podaná 3. júla 2015 – Arrom Conseil/ÚHVT – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Vec T-359/15)
   (2015/C 294/97)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Arrom Conseil (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Herissay Ducamp a J. Blanchard, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nina Ricci SARL (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „Roméo has a gun by Romano Ricci“ – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 193 604.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. apríla 2015 vo veci R 1021/2014-1.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-166/12: Žaloba podaná 10. apríla 2012 — Bolívar Cerezo/ÚHVT — Renovalia Energy (RENOVALIA)

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/22

         Žaloba podaná 10. apríla 2012 — Bolívar Cerezo/ÚHVT — Renovalia Energy (RENOVALIA)
   (Vec T-166/12)
   2012/C 194/38
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Juan Bolívar Cerezo (Granada, Španielsko) (v zastúpení: I. M. Barroso Sánchez-Lafuente, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. januára 2012 vo veci R 663/2011-1 a v dôsledku toho zapísal ochrannú známku Spoločenstva č. 8 631 814„RENOVALIA“ pre označovanie „poistenia, finančných záležitostí, záležitostí týkajúcich sa peňažných prostriedkov, záležitostí týkajúcich sa nehnuteľností“ triedy 36,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „RENOVALIA“ pre tovary a služby tried 11, 25, 35, 36, 37 a 41 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 631 814.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Renovalia Energy, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielske slovné ochranné známky „RENOVA ENERGY“ a „RENOVAENERGY“ ako aj obchodné meno „RENOVALIA“ pre služby triedy 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: vznik pravdepodobnosti zámeny medzi žalobcovou skoršou španielskou ochrannou známkou č. 2 715 975„RENOVALIA“ a namietanými španielskymi ochrannými známkami a bolo by nutné konanie pred príslušným španielskym súdom vo veci žaloby o neplatnosť proti namietaným španielskym ochranným známkam, čo by spôsobilo, že tieto ochranné známky by bolo nemožné namietať voči zápisu prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva.


title: Vec T-363/10: Žaloba podaná 27. augusta 2010 — Abbott Laboratories/ÚHVT (RESTORE)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/58

      Žaloba podaná 27. augusta 2010 — Abbott Laboratories/ÚHVT (RESTORE)
      (Vec T-363/10)
      ()
      (2010/C 288/107)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Abbott Laboratories (Abbott Park, Illinois, Spojené štáty americké) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Schäffler a J. Springer, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. júna 2010 vo veci R 1560/2009-1 a

                  —

                  zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „RESTORE“ pre výrobky patriace do triedy 10.

         Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby:

                  —

                  porušenie práva byť vypočutý, pretože odvolací senát sa v rozhodnutí odvoláva na dôkazy, ktoré žalobkyni neboli predložené,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože pri prihlasovanej ochrannej známke nejde o výraz, ktorý by bol v súvislosti s tovarom priamo opisný,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože prihlasovaná ochranná známka nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-360/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. júla 2007 – FG Marine/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Rozhodnutie nariaďujúce vrátenie štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom podniku Stardust Marine — Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdneho dvora )

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/33

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. júla 2007 – FG Marine/Komisia
   (Vec T-360/04) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Rozhodnutie nariaďujúce vrátenie štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom podniku Stardust Marine - Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdneho dvora“)
   (2007/C 211/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: FG Marine SA (Roissy Charles de Gaulle, Francúzsko) (v zastúpení: M.-A. Michel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a C. Giolito, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu škody údajne spôsobenej rozhodnutím Komisie 2000/513/ES z 8. septembra 1999 týkajúcim sa pomoci poskytnutej Francúzskom podniku Stardust Marine [neoficiálny preklad]
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako nedôvodná.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-463/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. júla 2014 – Taliansko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania — Prémie na hovädzí dobytok — Olivový olej a tuky — Sušené krmivá — Účinnosť kontrol — Režim sankcií“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2014 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-463/07) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania - Prémie na hovädzí dobytok - Olivový olej a tuky - Sušené krmivá - Účinnosť kontrol - Režim sankcií“))
   2014/C 292/27
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci G. Aiello a F. Bucalo, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/647/ES z 3. októbra 2007, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 261, s. 28) v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vylučuje určité výdavky uskutočnené Talianskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec C-279/15 P: Odvolanie podané 10. júna 2015: Alexandre Borde and Carbonium proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 25. marca 2015 vo veci T-314/14, Borde and Carbonium/Komisia

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/28

         Odvolanie podané 10. júna 2015: Alexandre Borde and Carbonium proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 25. marca 2015 vo veci T-314/14, Borde and Carbonium/Komisia
   (Vec C-279/15 P)
   (2015/C 294/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Alexandre Borde and Carbonium SAS (v zastúpení: A. B. H. Herzberg, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľov

   Navrhovatelia žiadajú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015, ktorým:

                           a)

                           odmietol návrhy ako neprípustné, a

                           b)

                           zaviazal navrhovateľov, aby znášali svoje vlastné trovy konania, a aby nahradili trovy konania, ktoré vznikli Komisii;

               —

               vyhlásil návrh odvolateľov na zrušenie za prípustný,
               a

                           a)

                           vydal konečný rozsudok v tejto veci,
                           alebo alternatívne

                           b)

                           vrátil vec Všeobecnému súdu na účely vydania rozsudku v merite veci;

               —

               alternatívne: vrátil vec Všeobecnému súdu na účely posúdenia problému prípustnosti spojeného s meritom veci, a podľa toho vydal rozsudok,

               —

               nariadil Komisii, aby nahradila trovy konania podľa článku 184 prvého odseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolatelia tvrdia, že zamietnutie ich žaloby o neplatnosť bolo protiprávne, pretože (i) Všeobecný súd poskytol nepresné a skreslené skutkové podstaty a tým nerešpektoval právo odvolateľov byť vypočutý; (ii) uplatnením článku 263 ods. 4 ZFEÚ Všeobecný súd nesprávne zúžil akty, ktoré možno napadnúť, na akty podľa článku 288 ZFEÚ; (iii) Všeobecný súd pochybil, keď rozhodol, že napadnuté opatrenia nie sú rozhodnutiami podľa článku 288 ods. 4 ZFEÚ; (iv) uplatnením článku 263 ods. 4 ZFEÚ Všeobecný súd nesprávne považoval za rozhodujúce, či sú alebo nie sú napadnuté akty „oddeliteľné od zmluvného rámca“ a nevzal do úvahy ostatné relevantné faktory; (v) uplatnením článku 263 ods. 4 ZFEÚ Všeobecný súd nesprávne uplatnil kritériá vypracované pre bipolárne prípady na tripolárny prípad; (vi) Všeobecný súd nezohľadnil právo odvolateľov na účinný opravný prostriedok, ako je chránené Európskym dohovorom o ľudských právach a Chartou základných práv.


title: Vec T-362/17: Žaloba podaná 6. júna 2017 – NCL/EUIPO (FEEL FREE)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/43

         Žaloba podaná 6. júna 2017 – NCL/EUIPO (FEEL FREE)
   (Vec T-362/17)
   (2017/C 249/58)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Bühling a D. Graetsch, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „FEEL FREE“ – prihláška č. 15 090 533.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 23. marca 2017 vo veci R 2094/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods.1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júna 2004 vo veci T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno proti Európskemu parlamentu (Úradníci — Pomocný zamestnanec — Konferenčný tlmočník — Článok 7 ROZ — Skončenie pracovného pomeru)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/19

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. júna 2004
   vo veci T-275/01 Mercedes Alvarez Moreno proti Európskemu parlamentu (1)

   (Úradníci - Pomocný zamestnanec - Konferenčný tlmočník - Článok 7 ROZ - Skončenie pracovného pomeru)
   (2004/C 217/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-275/01, Mercedes Alvarez Moreno, bytom v Berlíne (Nemecko), v zastúpení: advokátom G. Vandersanden, proti Európskemu parlamentu (splnomocnení zástupcovia: H. von Hertzen a J. de Wachter), predmetom ktorej je na jednej strane žiadosť o zrušenie rozhodnutia neuzatvárať pracovné zmluvy s konferenčnými tlmočníkmi, ktorí dosiahli vek 65 rokov a na druhej strane žiadosť o odškodnenie, Súd prvého stupňa v zložení: predseda R. Garciá-Valdecasas a sudcovia P.Lindh a J.D.Cooke, tajomník: J.Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 10. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Parlamentu z 30. novembra 2000 oznámené navrhovateľke 10. februára 2001 a rozhodnutie Parlamentu z 19. júla 2001 o zamietnutí sťažnosti navrhovateľky, sa zrušuje.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Parlament sa zaväzuje na náhradu všetkých trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 3 z 5.1.2002


title: Vec C-500/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 16. septembra 2016 – Caterpillar Financial Services Poland sp. z o. o., Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 16. septembra 2016 – Caterpillar Financial Services Poland sp. z o. o., Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Vec C-500/16)
   (2017/C 022/04)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Caterpillar Financial Services Poland sp. z o. o., Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Prejudiciálna otázka

   Zásady efektivity, lojálnej spolupráce a ekvivalencie, ktoré sú zakotvené v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, či akákoľvek iná relevantná zásada práva Únie s ohľadom na výklad, ktorý Súdny dvor uskutočnil v rozsudku zo 17. januára 2013 vo veci C-224/11, BGŻ Leasing, bránia v oblasti dane z pridanej hodnoty takým vnútroštátnym právnym predpisom alebo vnútroštátnej praxi, ktoré vrátenie preplatku, ktorý vznikol v dôsledku výberu splatnej DPH v rozpore s právom Únie, neumožňujú vtedy, keď na základe konania vnútroštátnych orgánov mohla osoba uplatniť svoje práva až po uplynutí lehoty na premlčanie daňovej povinnosti?


title: Vec C-425/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 1. augusta 2016 – Hansruedi Raimund/Michaela Aigner

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 1. augusta 2016 – Hansruedi Raimund/Michaela Aigner
   (Vec C-425/16)
   (2016/C 402/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hansruedi Raimund

      Žalovaná: Michaela Aigner

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno žalobu o porušení ochrannej známky Únie [článok 96 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1) v znení nariadenia (EÚ) č. 2424/2015] na základe námietky, že prihláška ochrannej známky nebola podaná v dobrej viere [článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 v znení nariadenia (EÚ) č. 2424/2015] zamietnuť, ak žalovaný síce podal vzájomný návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Únie (článok 99 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 v znení nariadenia (EÚ) č. 2424/2015) založený na tejto skutočnosti, ale súd o danom vzájomnom návrhu ešte nerozhodol?

               2.

               V prípade zápornej odpovede: Môže súd žalobu o porušení práv zamietnuť na základe námietky, že prihláška ochrannej známky nebola podaná v dobrej viere, ak prinajmenšom súčasne vyhovie vzájomnému návrhu na vyhlásenie neplatnosti, alebo má s rozhodnutím o žalobe o porušení práv v každom prípade počkať, kým rozhodnutie o vzájomnom návrhu nadobudne právoplatnosť?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie; Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1.


title: Vec T-52/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júla 2014 – Grécko/Komisia ( „Štátna pomoc — Kompenzácie, ktoré vyplatil Grécky poľnohospodársky poisťovací orgán (ELGA) v rokoch 2008 a 2009 — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie — Pojem štátna pomoc — Článok 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ — Usmernenia týkajúce sa štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júla 2014 – Grécko/Komisia
   (Vec T-52/12) (1)

   ((„Štátna pomoc - Kompenzácie, ktoré vyplatil Grécky poľnohospodársky poisťovací orgán (ELGA) v rokoch 2008 a 2009 - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie - Pojem štátna pomoc - Článok 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ - Usmernenia týkajúce sa štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva“))
   2014/C 292/40
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: pôvodne I. Chalkias a S. Papaïoannou, neskôr I. Chalkias a A. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne D. Triantafyllou a S. Thomas, neskôr D. Triantafyllou a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/157/EÚ zo 7. decembra 2011 o kompenzáciách, ktoré vyplatil Grécky poľnohospodársky poisťovací orgán (ELGA) v rokoch 2008 a 2009 (Ú. v. EÚ L 78, 2012, s. 21)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec T-440/14: Žaloba podaná 13. júna 2014 – Premo/ÚHVT – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/66

         Žaloba podaná 13. júna 2014 – Premo/ÚHVT – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Vec T-440/14)
   2014/C 315/111
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Premo, SL (Malaga, Španielsko) (v zastúpení: E. Cornu, F. de Visscher a E. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Prema Semiconductor GmbH (Mainz, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT vydané 11. apríla 2014 vo veci R 1719/2011-5,

               —

               subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom prijal námietku, čo sa týka „indukčných cievok“, „indukčnosti“, elektrických transformátorov“ a „transformátorov a filtrov pre rušenie rádiových interferencií“,

               —

               zaviazal ÚHVT a v prípade potreby vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PREMO“, prihlasovaná pod číslom 5 5 20  788 pre tovary v triede 9.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Prema Semiconductor.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „PREMA“ pre tovary v triede 9.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietka sčasti prijatá.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: odvolanie sčasti zamietnuté.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie pravidla 22 ods. 6 nariadenia č. 2868/95 a práva na obranu žalobkyne,

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 NOZS,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) NOZS.


title: Vec C-264/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Breisach – Nemecko) – Badischer Winzerkeller eG/Spolková krajina Bádensko-Württembersko (Smernica 69/335/EHS — Nepriame dane, ktorých predmetom je tvorba a zvýšenie základného imania — Splynutie a zlúčenie obchodných spoločností — Oprava zápisu v katastri nehnuteľností — Vyrubenie poplatku — Kvalifikácia dane z prevodu a prechodu — Podmienky vyrubenia poplatku)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Breisach – Nemecko) – Badischer Winzerkeller eG/Spolková krajina Bádensko-Württembersko
   (Vec C-264/04) (1)

   (Smernica 69/335/EHS - Nepriame dane, ktorých predmetom je tvorba a zvýšenie základného imania - Splynutie a zlúčenie obchodných spoločností - Oprava zápisu v katastri nehnuteľností - Vyrubenie poplatku - Kvalifikácia „dane z prevodu a prechodu“ - Podmienky vyrubenia poplatku)
   (2006/C 190/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Amtsgericht Breisach
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Badischer Winzerkeller eG

      Žalovaná: Spolková krajina Bádensko-Württembersko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Amtsgericht Breisach am Rhein – Výklad článku 10 písm. c) a článku 12 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11), v znení vyplývajúcom zo smernice Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985 (Ú. v. ES L 156, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 122) – Poplatok splatný za opravu zápisu v katastri nehnuteľností v súvislosti so zmenou vlastníka poľnohospodárskeho družstva na základe zlúčenia a vypočítaný z hodnoty nehnuteľných vecí
   Výrok rozsudku

               1.

               Poplatok vyrubený za opravu zápisu v katastri nehnuteľností, o aký ide vo veci samej, v zásade patrí do vecnej pôsobnosti zákazu stanoveného v článku 10 písm. c) smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, v znení vyplývajúcom zo smernice Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985.

               2.

               Poplatok, o aký ide vo veci samej, môže byť odchylne od článku 10 písm. c) smernice 69/335 považovaný za daň z prevodu a prechodu povolenú článkom 12 ods. 1 písm. b) smernice 69/335 v znení vyplývajúcom zo smernice 85/303 pod podmienkou, že nie je vyšší ako poplatky, resp. dane, ktoré sú uplatniteľné na podobné postupy v členskom štáte, v ktorom sa vyberajú.
               Je úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či takýto poplatok je v súlade s ustanoveniami článku 12 ods. 2 smernice 69/335 v znení vyplývajúcom zo smernice 85/303.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-442/04: Žaloba podaná dňa 5. novembra 2004: Andrea Walderdorff proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/45

         Žaloba podaná dňa 5. novembra 2004: Andrea Walderdorff proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-442/04)
   (2005/C 6/89)
   Jazyk konania: francúzština
   Andrea Walderdorff, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podala 5. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté orgánom povereným menovaním z 19. júla 2004, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne z 26. februára 2004, v ktorej žalobkyňa kritizovala rozhodnutie o zamietnutí jej nároku na povýšenie z platovej triedy A5 do platovej triedy A4 v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2003;

               —

               pokiaľ je to potrebné, zrušil tiež pôvodné rozhodnutie prijaté orgánom povereným menovaním v novembri 2003, ktorým bol zamietnutý nárok žalobkyne na povýšenie z platovej triedy A5 do platovej triedy A4 v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2003;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, ktorých sa žalobkyňa dovoláva sú rovnaké ako vo veci T-432/04.


title: Vec T-345/12: Žaloba podaná 3. augusta 2012 — Akzo Nobel a i./Komisia

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/29

         Žaloba podaná 3. augusta 2012 — Akzo Nobel a i./Komisia
   (Vec T-345/12)
   2012/C 295/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Holandsko), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Švédsko) a Eka Chemicals AB (Bohus, Švédsko) (v zastúpení: C. Swaak a R. Wesseling, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne rozhodnutie Komisie C(2012) 3533 final z 24. mája 2012, ktorým sa zamieta žiadosť o dôverné zaobchádzanie podaná v rámci veci COMP/38.620 — Peroxid vodíka a perboritan,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri hlavné žalobné dôvody a dva subsidiárne žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia a právo žalobcov na dobrú správu vecí verejných v súlade s článkom 296 ZFEÚ a článkom 41 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že zverejnením verzie rozhodnutia o peroxide vodíka, ktorá nemá dôverný charakter, je porušená povinnosť mlčanlivosti Komisie podľa článku 339 ZFEÚ vykonávaná nariadením č. 1/2003 (1), nariadením č. 773/2004 (2) a oznámeniami Komisie o zhovievavosti z roku 2002 a 2006 (3).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že zverejnením verzie rozhodnutia o peroxide vodíka, ktorá nemá dôverný charakter a ktorá obsahuje informácie pochádzajúce zo žiadostí žalobcov o zhovievavosť, sú porušené zásady právnej istoty a legitímnej dôvery žalobcov a právo na dobrú správu vecí verejných podľa článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod uplatniteľný v rozsahu, v akom môže byť rozhodnutie Komisie považované za rozhodnutie, ktoré umožňuje prístup k niektorým informáciám na základe nariadenia o transparentnosti (4), je založený na skutočnosti, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia a právo na dobrú správu vecí verejných v súlade s článkom 296 ZFEÚ a článkom 41 Charty základných práv Európskej únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod uplatniteľný v rozsahu, v akom môže byť rozhodnutie Komisie považované za rozhodnutie, ktoré umožňuje prístup k niektorým informáciám na základe nariadenia o transparentnosti, je založený na skutočnosti, že zverejnením verzie rozhodnutia o peroxide vodíka, ktorá nemá dôverný charakter, je porušené uvedené nariadenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).

      (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002 s. 155).
   Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. EÚ C 298, s. 17).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-443/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Cosenza (Taliansko) 13. novembra 2009 — C.C.I.A.A. di Cosenza/Grillo Star srl Fallimento

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Cosenza (Taliansko) 13. novembra 2009 — C.C.I.A.A. di Cosenza/Grillo Star srl Fallimento
   (Vec C-443/09)
   2010/C 51/28
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Ordinario di Cosenza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: C.C.I.A.A. di Cosenza

      Žalovaný: Grillo Star srl Fallimento

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú kritériá na určenie ročného poplatku uvedené v článku 18 písm. b) talianskeho zákona č. 580 z 29. decembra 1993 tak, ako sú určené v odsekoch 3, 4, 5 a 6 tohto článku, v rozpore so smernicou Rady 2008/7/ES (1) z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu, keďže nemôžu patriť do výnimky uvedenej v článku 6 písm. e) tejto smernice?

               2.

               Osobitne:

                           —

                           Má povahu „odplaty“ taký ročný poplatok, na určenie ktorého sa odkazuje na „potrebnú sumu nevyhnutnú na vykonávanie služieb, ktoré je systém obchodných komôr povinný poskytovať na celom území štátu“?

                           —

                           Vylučuje odplatnú povahu ročného poplatku ustanovenie „vyrovnávacieho fondu“, ktorého účelom je rovnomerné vykonávanie „administratívnych funkcií“ na celom území štátu, teda funkcií zákonom zverených obchodným komorám?

                           —

                           Je možnosť, priznaná jednotlivým obchodným komorám, zvýšiť sadzbu ročného poplatku až o 20 %, aby sa tak spolufinancovali iniciatívy, ktorých cieľom je zvýšenie výroby a zlepšenie hospodárskych podmienok príslušnej územnej oblasti, ktorá spadá do ich pôsobnosti, zlučiteľná s odplatnou povahou tohto poplatku?

                           —

                           Bráni neexistencia vyjadrenia spôsobov určenia potrebnej sumy súvisiacej s vedením a aktualizáciou zápisov a záznamov v registri podnikov zo strany obchodných komôr overeniu, či má ročný poplatok odplatnú povahu?

                           —

                           Je určenie paušálneho ročného poplatku, ak neexistujú žiadne ustanovenia na účely „pravidelného“ overovania jeho primeranosti k priemerným nákladom na službu, zlučiteľné s odplatnou povahou poplatku?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 11.


title: Vec C-614/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 31. decembra 2014 – trestné konanie proti Atanas Ogňanov

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 31. decembra 2014 – trestné konanie proti Atanas Ogňanov
   (Vec C-614/14)
   (2015/C 096/08)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sofijski gradski săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odsúdený: Atanas Ogňanov

      Ďalší účastník konania: Sofijska gradska prokuratura

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v rozpore s právom Únie (s článkom 267 ods. 2 ZFEÚ v spojení s článkom 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, článkami 47 a 48 Charty základných práv Európskej Únie alebo inými príslušnými predpismi), ak súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, po vydaní prejudiciálneho rozhodnutia pokračuje v konaní a vydá vo veci rozhodnutie bez toho, aby sa vylúčil; dôvodom pre vylúčenie by malo byť, že súd v návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyslovil svoje predbežné stanovisko vo veci (tým, že určitý skutkový stav považoval za preukázaný a určité predpisy za príslušné pre tento skutkový stav)?
               Táto otázka je založená na predpoklade, že pri zisťovaní skutkového stavu a príslušných právnych predpisov na účely podania návrhu na začatie prejudiciálneho konania boli dodržané všetky procesnoprávne predpisy na ochranu práv účastníkov predkladať dôkazy a obhajovať sa.

               2.

               Ak odpoveďou na prvú prejudiciálnu otázku je, že takéto pokračovanie v konaní je oprávnené, je potom v rozpore s právom Únie, ak

                           A)

                           súd všetko, čo určil v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, opätovne bez zmeny uvedie vo svojom konečnom rozhodnutí a vzhľadom na tieto skutkové a právne zistenia odmietne vykonať nové dôkazy a vypočuť účastníkov; v skutočnosti by súd vykonal dôkazy a vypočul účastníkov len k taký otázkam, ktoré neboli v návrhu na začatie prejudiciálneho konania považované za preukázané?

                           B)

                           súd ku všetkým relevantným otázkam vykoná nové dôkazy a vypočuje účastníkov vrátane otázok, ku ktorým už vyslovil svoje stanovisko v návrhu na začatie prejudiciálneho konania a vo svojom konečnom rozhodnutí vyjadrí svoje konečné stanovisko, ktoré sa opiera o všetky vykonané dôkazy a ktoré bolo vytvorené po vyhodnotení všetkých tvrdení účastníkov, bez ohľadu na to, či dôkazy boli vykonané pred podaním návrhu na začatie prejudiciálneho konania alebo po vydaní prejudiciálneho rozhodnutia a či argumenty boli prednesené predtým alebo potom?

               3.

               Ak sa na prvú prejudiciálnu otázku odpovie tak, že pokračovanie v konaní je zlučiteľné s právom Únie, je potom s právom Únie zlučiteľné, ak sa súd rozhodne vo východiskovom konaní nepokračovať, ale vylúčiť sa pre zaujatosť, pretože pokračovanie v konaní by bolo v rozpore s vnútroštátnym právom, ktoré poskytuje vyššiu úroveň ochrany záujmom účastníkov a záujmom spravodlivosti; ak je totiž vylúčenie založené na tom, že:

                           A)

                           súd v rámci návrhu na začatie prejudiciálneho konania pred vydaním svojho konečného rozhodnutia vyslovil predbežné stanovisko ku konaniu, čo je prípustné podľa práva Únie, ale nie podľa vnútroštátneho práva;

                           B)

                           konečné stanovisko súdu je tvorené dvoma právnymi aktmi a nie jedným (ak sa vychádza z toho, že návrh na začatie prejudiciálneho konania predstavuje nie predbežné, ale konečné stanovisko), čo je síce prípustné v rámci práva Únie, avšak nie podľa vnútroštátneho práva?


title: Vec T-677/13: Žaloba podaná 19. decembra 2013 — Axa Versicherung/Komisia

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/22

      Žaloba podaná 19. decembra 2013 — Axa Versicherung/Komisia
      (Vec T-677/13)
      (2014/C 71/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Axa Versicherung AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: C. Bahr, S. Dethof a A. Malec, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté zamietnutie,

                  —

                  subsidiárne, čiastočne zrušil napadnuté zamietnutie,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa napáda rozhodnutia Komisie z 29. októbra 2013, ktoré sa týkajú opakovaných žiadostí žalobkyne o prístup k spisom Komisie vo veci COMP/39.125 — autosklo.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti konkrétne a individuálne preskúmať požadované dokumenty podľa článkov 2 a 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001. (1)

                              —

                              Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že Komisia nedodržala svoju povinnosť konkrétne a individuálne preskúmať požadované dokumenty podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001. Namiesto toho protiprávne kategorizovala dotknuté dokumenty na základe formálnych kritérií.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážky, ako aj článku 4 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 1049/2001 z dôvodu odmietnutia prístupu k špecifickým dokumentom spisov.

                              —

                              V rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia vyložila protiprávne príliš široko rozsah pôsobnosti výnimky uvedenej v článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001. Žalobkyňa si myslí, že neboli narušené ani obchodné záujmy podľa článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001 a že Komisia sa ani nemôže odvolávať na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly podľa článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001.

                              —

                              Okrem toho nebol vážne narušený rozhodovací proces (článok 4 ods. 3 druhý pododsek nariadenia č. 1049/2001).

                              —

                              Navyše Komisia neprávom neuznala prevažujúci verejný záujem na zverejnení požadovaných dokumentov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001 z dôvodu úplného odmietnutia prístupu k špecifickým dokumentom.

                              —

                              Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že Komisia neposkytla ani čiastočne prístup k predmetným dokumentom, a tým porušila článok 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001. Žalobkyňa uvádza, že Komisia v rozpore s pravidlami nariadenia č. 1049/2001 nepreskúmala čiastočné poskytnutie dokumentov k dispozícii.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážky, ako aj článku 4 ods. 3 druhého pododseku a článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 z dôvodu odmietnutia prístupu k úplnému zneniu obsahu spisov Komisie.

                              —

                              V rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia príliš široko vykladá výnimky článku 4 nariadenia č. 1049/2001, aj pokiaľ ide o žiadosť žalobkyne o prístup k úplnému zneniu obsahu. Žalobkyňa si myslí, že ani v tomto prípade nemôžu byť narušené obchodné záujmy podľa článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001 a účel inšpekcií, vyšetrovania a kontroly podľa článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001.

                              —

                              Okrem toho tvrdí, že ani ochrana súkromia podľa článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 nie je narušená.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že Komisia uviedla iba všeobecné tvrdenia pre zamietnutie prístupu k obsahu spisov a nezabezpečila zaobchádzanie s jednotlivými dokumentmi alebo so správne vytvorenými kategóriami dokumentov, ako požadujú právne predpisy.

         (1)  Nariadenie (ES) č. 1049/2001 Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. EÚ L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-147/11: Žaloba podaná 14. marca 2011 — Robe/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/25

         Žaloba podaná 14. marca 2011 — Robe/Rada
   (Vec T-147/11)
   2011/C 130/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Gogo Joachim Robe (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nariadenie Rady č. 25/2001 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, uverejnené 15. januára 2011 v Úradnom vestníku Európskej únie, nie sú vo vzťahu k žalobcovi Gogovi Joachimovi Robeovi skutkovo podložené,

               —

               a preto

                           —

                           zrušil nariadenie Rady č. 25/2011 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011,

                           —

                           subsidiárne nariadil stiahnutie mena Gogo Joachim Robe zo zoznamov priložených k uvedenému nariadeniu a rozhodnutiu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-137/11, Guiai Bi Poin/Rada.


title: Vec C-537/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Koninie (Poľsko) 15. októbra 2015 – Euro Bank SA/Marek Łopaciński

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Koninie (Poľsko) 15. októbra 2015 – Euro Bank SA/Marek Łopaciński
   (Vec C-537/15)
   (2016/C 191/05)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy w Koninie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Euro Bank SA

      Odporca: Marek Łopaciński

      Prejudiciálne otázky

   Súdny dvor (desiata komora) uznesením z 3. marca 2016 rozhodol tak, že konanie zastavil.


title: Vec C-91/09: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  26. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Eis.de GmbH/BBY Vertriebsgesellschaft mbH [Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Ochranné známky — Internet — Reklama na základe kľúčových slov ( „keyword advertising“ ) — Zobrazenie inzercie konkurenta majiteľa ochrannej známky na základe kľúčového slova zhodného s touto ochrannou známkou — Smernica 89/104/EHS — Článok 5 ods. 1 písm. a)]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/18

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 26. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Eis.de GmbH/BBY Vertriebsgesellschaft mbH
   (Vec C-91/09) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Ochranné známky - Internet - Reklama na základe kľúčových slov („keyword advertising“) - Zobrazenie inzercie konkurenta majiteľa ochrannej známky na základe kľúčového slova zhodného s touto ochrannou známkou - Smernica 89/104/EHS - Článok 5 ods. 1 písm. a))
   2010/C 234/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eis.de GmbH

      Žalovaná: BBY Vertriebsgesellschaft mbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof Karlsruhe — Výklad článku 5 ods. 1 písm. a) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Zápis označenia podobného s ochrannou známkou u prevádzkovateľa internetového vyhľadávača na ten účel, že sa na monitore pri zadaní tohto označenia ako hľadaného slova do vyhľadávača automaticky zobrazí reklama pre zhodné tovary alebo služby ako pre ktoré je predmetná ochranná známka zapísaná („keyword advertising“) — Absencia súhlasu majiteľa ochrannej známky — Kvalifikovanie tohto využitia ochrannej známky ako „použitie“ v znení citovaného ustanovenia

      Výrok uznesenia

   Článok 5 ods. 1 písm. a) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky je oprávnený zakázať inzerentovi, aby na základe kľúčového slova zhodného s touto ochrannou známkou, ktorú si tento inzerent vybral bez súhlasu uvedeného majiteľa v rámci internetovej referenčnej služby, robil reklamu na výrobky alebo služby zhodné s výrobkami alebo službami, pre ktoré je uvedená zapísaná ochranná známka, pokiaľ uvedená reklama neumožňuje alebo umožňuje len s ťažkosťami spoznať priemernému užívateľovi internetu, či výrobky alebo služby uvedené v inzercii pochádzajú od majiteľa ochrannej známky alebo od podniku, ktorý je s ním hospodársky prepojený, alebo naopak od tretej osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.