title: Vec T-221/21: Žaloba podaná 25. apríla 2021 – Taliansko/Komisia

text:
               14.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/38

      Žaloba podaná 25. apríla 2021 – Taliansko/Komisia
      (Vec T-221/21)
      (2021/C 228/50)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, G. Rocchitta, C. Gerardis, a E. Feola, avvocati dello Stato)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie 2021/261 zo 17. februára 2021 v rozsahu, v akom sa voči Taliansku uplatňujú finančné opravy týkajúce sa vyšetrovaní AA/2017/013 (pomoc na plochu – OP TUTTI – rozpočtový rok 2018 – 67 368 272,99 eura) a CEB/2018/057 (rozpočtový rok 2017 a omeškané platby – PO TUTTI – čistá suma 74 978 660,98 eura – hrubá suma 75 696 497,283 eura,

                  —

                  subsidiárne, zrušil toto rozhodnutie v rozsahu, v akom sa uplatňuje paušálna oprava vo výške 67 368 272,99 eura v súvislosti s auditom AA/2017/013 (pomoc na plochu – OP TUTTI – rozpočtový rok 2018 – 67 368 272,99 eura) namiesto presnej opravy, ktorú AGEA vyčíslila na 27 848 824,26 eura,

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, týkajúci sa vyšetrovania AA/2017/013 v súvislosti s pomocou na plochu, je založený na porušení článku 4 písm. h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608), pokiaľ ide o vymedzenie pojmu „trvalý trávny porast“ prijaté na vnútroštátnej úrovni na základe ministerskej vyhlášky z 18.11.2014.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, týkajúci sa vyšetrovania AA/2017/013, je založený na porušení článku 52 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, s. 549), ako aj článok 12 ods. 2 a 6 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 907/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013, pokiaľ ide o platobné agentúry a ostatné orgány, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, zábezpeky a používanie eura (Ú. v. EÚ L 255, 2014, s. 18), pokiaľ ide o uplatňovanie paušálnej sadzby, hoci bolo možné vyčísliť skutočné riziko pre rozpočet Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, týkajúci sa vyšetrovania AA/2017/013, je založený na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie v súvislosti s uplatnením všeobecnej doložky „neprimeraného úsilia“, na základe ktorej je odôvodnená paušálna oprava.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod, týkajúci sa vyšetrovania CEB/2018/057 v súvislosti s omeškaním platieb, je založený na porušení článku 5 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 907/2014 v súvislosti s údajným omeškaním platieb týkajúcich sa jednotnej žiadosti za rok 2015 napriek prítomnosti „osobitných podmienok“ riadenia spojených s uplatňovaním reformy spoločnej poľnohospodárskej politiky v rokoch 2015 – 2020.


title: Vec T-222/21: Žaloba podaná 26. apríla 2021 – Shopify/EUIPO – Rossi a iní (Shoppi)

text:
               14.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/39

      Žaloba podaná 26. apríla 2021 – Shopify/EUIPO – Rossi a iní (Shoppi)
      (Vec T-222/21)
      (2021/C 228/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Shopify Inc. (Ottawa, Ontário, Kanada) (v zastúpení: S. Völker a M. Pemsel, laywers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Massimo Carlo Alberto Rossi (Fiano, Taliansko), Salvatore Vacante (Berlín, Nemecko), Shoppi Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Shoppi v tmavomodrej, bielej, červenej a oranžovej – ochranná známka Európskej únie č. 16 684 797

         Konanie pred EUIPO: konanie o neplatnosť

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 18. februára 2021 vo veci R 785/2020-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol odvolanie ďalšieho účastníka konania pred druhým odvolacím senátom EUIPO proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia zo 6. februára 2020 (číslo konania o neplatnosť: 000034203 C),

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred druhým odvolacím senátom EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-224/21: Žaloba podaná 27. apríla 2021 – PepsiCo/EUIPO (Smartfood)

text:
               14.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/40

      Žaloba podaná 27. apríla 2021 – PepsiCo/EUIPO (Smartfood)
      (Vec T-224/21)
      (2021/C 228/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PepsiCo, Inc. (Raleigh, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Smartfood vo farebnom vyhotovení – prihláška č. 18 170 180.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12/02/2021 vo veci R 1947/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskej únie a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskej únie a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-225/21: Žaloba podaná 27. apríla 2021 – Ryanair/Komisia

text:
               14.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/40

      Žaloba podaná 27. apríla 2021 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-225/21)
      (2021/C 228/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F-C. Laprévote, S. Rating, V. Blanc a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej zo 4. septembra 2020 o štátnej pomoci SA.58114 (2020/N) – Taliansko – Pomoc COVID-19 v prospech spoločnosti Alitalia (1) a

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná zneužila svoje právomoci a nesprávne uplatnila článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ tým, že uprednostnila preskúmanie pomoci a zmrazila svoje vyšetrovanie protiprávnej pomoci na záchranu poskytnutej spoločnosti Alitalia v rokoch 2017 a 2019.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nesprávne uplatnila článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia pri preskúmaní proporcionality pomoci vo vzťahu ku škode spôsobenej krízou COVID-19.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod vychádza z toho, že žalovaná porušila konkrétne ustanovenia ZFEÚ a všeobecné zásady európskeho práva, ktoré sú základom liberalizácie leteckej dopravy v EÚ od konca 80. rokov (t. j. zákaz diskriminácie, slobodné poskytovanie služieb – uplatnené na leteckú dopravu prostredníctvom nariadenia č. 1008/2008 (2) – a sloboda usadiť sa).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná napriek vážnym ťažkostiam nezačala formálne vyšetrovacie konanie a porušila procesné práva žalobkyne.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 41, 2021, s. 6.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 293, 2008, s. 3– 20 ).


title: Vec T-226/21: Žaloba podaná 27. apríla 2021 – Retail Royalty/EUIPO – Fashion Energy (Zariadenie v tvare orla)

text:
               14.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/41

      Žaloba podaná 27. apríla 2021 – Retail Royalty/EUIPO – Fashion Energy (Zariadenie v tvare orla)
      (Vec T-226/21)
      (2021/C 228/54)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Bogatz a Y. Stone, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fashion Energy Srl (Miláno, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (zariadenie v tvare orla) – ochranná známka Európskej únie č. 5 066 113

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. februára 2021 vo veci R 2813/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článkov 58 ods. 1 písm. a), 58 ods. 2 a 18 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, a článku 19 ods. 1 delegovaného nariadenia Rady (EÚ) 2018/625 v spojení s článkom 10 ods. 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-26/21 P: Odvolanie podané 18. januára 2021: Dermavita Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-643/19, Dermavita / EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/2

      Odvolanie podané 18. januára 2021: Dermavita Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-643/19, Dermavita / EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)
      (Vec C-26/21 P)
      (2021/C 242/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Dermavita Co. Ltd (v zastúpení: D. Todorov, advokat)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Allergan Holdings France SAS
      Uznesením zo 4. mája 2021 Súdny dvor (komora rozhodujúca o prjateľnosti odvolaní) rozhodol, že odvolanie nemožno prijať a že Dermavita Co. Ltd znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-80/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poľsko) 8. februára 2021 – E.K., S.K./D.B.P.

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poľsko) 8. februára 2021 – E.K., S.K./D.B.P.
      (Vec C-80/21)
      (2021/C 242/04)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: E.K., S.K.

         Žalovaná: D.B.P.

         Prejudiciálne otázky:

                  1.

                  Má sa článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať v tom zmysle, že bránia takému súdnemu výkladu vnútroštátnych ustanovení, podľa ktorého súd nekonštatuje nekalú povahu celej zmluvnej podmienky, ale len tej jej časti spôsobujúcej nekalosť podmienky, takže v konečnom dôsledku daná podmienka zostáva čiastočne účinná?

                  2.

                  Má sa článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať v tom zmysle, že bránia takému súdnemu výkladu vnútroštátnych ustanovení, podľa ktorého súd po konštatovaní nekalej povahy zmluvnej podmienky, bez ktorej by zmluva nemohla byť záväzná, môže zmeniť zvyšnú časť zmluvy výkladom prejavov vôle zmluvných strán tak, aby sa predišlo nulitnosti zmluvy, ktorá je pre spotrebiteľa výhodná?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-81/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poľsko) 9. februára 2021 – B.S., W.S./M.

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poľsko) 9. februára 2021 – B.S., W.S./M.
      (Vec C-81/21)
      (2021/C 242/05)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: B.S., W.S.

         Žalovaná: M.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať v tom zmysle, že bránia takému súdnemu výkladu vnútroštátnych ustanovení, podľa ktorého súd po konštatovaní nekalej povahy zmluvnej podmienky, ktorá nespôsobuje nulitnosť zmluvy, môže doplniť obsah zmluvy dispozitívnym ustanovením vnútroštátneho práva?

                  2.

                  Majú sa článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať v tom zmysle, že bránia takému súdnemu výkladu vnútroštátnych ustanovení, podľa ktorého súd po konštatovaní nekalej povahy zmluvnej podmienky, ktorá spôsobuje nulitnosť zmluvy, môže doplniť obsah zmluvy dispozitívnym ustanovením vnútroštátneho práva, aby zabránil nulitnosti zmluvy, hoci spotrebiteľ súhlasí s nulitnosťou zmluvy?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-82/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poĺsko) 9. februára 2021 – B.S., Ł.S./M.

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Poĺsko) 9. februára 2021 – B.S., Ł.S./M.
      (Vec C-82/21)
      (2021/C 242/06)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: B.S., Ł.S.

         Žalovaná: M.

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a zásady ekvivalencie, efektivity a právnej istoty vykladať v tom zmysle, že bránia súdnemu výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorého sa nárok spotrebiteľa na vrátenie súm zaplatených bezdôvodne na základe nekalej podmienky v zmluve uzatvorenej medzi predávajúcim alebo dodávateľom a spotrebiteľom premlčuje po uplynutí desaťročnej lehoty, ktorá začína plynúť odo dňa každého plnenia zo strany spotrebiteľa, a to aj keď si spotrebiteľ nebol vedomý nekalej povahy tejto podmienky?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-152/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 9. marca 2021 – SIA Ogres HES/Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 9. marca 2021 – SIA Ogres HES/Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija
      (Vec C-152/21)
      (2021/C 242/07)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v konaní na prvom stupni a navrhovateľka v konaní o odvolaní prostredníctvom vzájomného odvolania: SIA Ogres HES

         Žalovaná v konaní na prvom stupni a navrhovateľka v konaní o odvolaní: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Ďalší účastníci konania: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa povinnosť verejného prevádzkovateľa nakupovať elektrickú energiu za cenu vyššiu, ako je trhová cena, od výrobcov využívajúcich obnoviteľné zdroje energie na výrobu elektrickej energie, ktorí sa opierajú o povinnosť konečného odberateľa zaplatiť cenu pomerne k skutočnej spotrebe, považovať za zásah štátu alebo za pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?

                  2.

                  Má sa pojem „liberalizácia trhu s elektrickou energiou“ vykladať v tom zmysle, že sa možno domnievať, že z hľadiska niektorých prvkov voľného obchodu už došlo k liberalizácii, ako je napríklad uzatvorenie zmlúv medzi verejným prevádzkovateľom a dodávateľmi z iných členských štátov? Možno sa domnievať, že liberalizácia trhu s elektrickou energiou začína v okamihu, keď právna úprava priznáva niektorým odberateľom elektrickej energie (napríklad odberateľom elektrickej energie pripojeným k distribučnej sieti alebo odberateľom elektrickej energie v nebytových budovách pripojeným k distribučnej sieti) právo zmeniť dodávateľa elektrickej energie? Aký vplyv má vývoj regulácie trhu s elektrickou energiou v Lotyšsku na posúdenie pomoci poskytnutej výrobcom elektrickej energie z hľadiska článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (na účely odpovede na prvú otázku)?

                  3.

                  Ak treba na prvú a druhú otázku odpovedať tak, že pomoc poskytnutá výrobcom elektrickej energie nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, má sa náhrada škody považovať za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na základe skutočnosti, že žalobkyňa v súčasnosti pôsobí na liberalizovanom trhu s elektrickou energiou, a že vyplatenie náhrady by jej v súčasnosti poskytlo výhodu oproti iným subjektom pôsobiacim na dotknutom trhu?

                  4.

                  Ak treba na prvú a druhú otázku odpovedať tak, že pomoc poskytnutá výrobcom elektrickej energie predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, má sa žiadosť žalobkyne o náhradu škody za straty spôsobené v dôsledku neúplného výkonu zákonného práva na vyššiu platbu za elektrickú energiu považovať v rámci preskúmania štátnej pomoci stanovenej v článku 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie za žiadosť o poskytnutie novej štátnej pomoci alebo za žiadosť o vyplatenie časti štátnej pomoci, ktorá jej predtým nebola vyplatená?

                  5.

                  V prípade odpovede na štvrtú otázku v zmysle, že žiadosť o náhradu škody sa má v kontexte skorších okolností posudzovať ako žiadosť o vyplatenie časti štátnej pomoci, ktorá jej nebola predtým poskytnutá, vyplýva z článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, že v súčasnosti je na účely rozhodnutia o vyplatení takejto štátnej pomoci potrebné preskúmať súčasnú situáciu na trhu a zohľadniť platnú právnu úpravu (vrátane obmedzení, ktoré v súčasnosti existujú v oblasti nadmernej kompenzácii)?

                  6.

                  Je na účely výkladu článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie relevantné, že veterným elektrárňam bola v minulosti na rozdiel od vodných elektrární poskytnutá pomoc v plnej výške?

                  7.

                  Je na účely výkladu článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie relevantné, že nárok na náhradu škody má v súčasnosti len časť vodných elektrární, ktorým bola poskytnutá neúplná pomoc?

                  8.

                  Majú sa článok 3 ods. 2 a článok 7 ods. 1 nariadenia Komisie (EÚ) č. 1407/2013 z 18. decembra 2013 o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na pomoc de minimis (1) vykladať v tom zmysle, že kritéria stanovené pre pomoc de minimis sú uplatniteľné na dotknutú pomoc v tejto veci, pokiaľ výška pomoci nepresahuje prahovú hodnotu pomoci de minimis? Má sa článok 5 ods. 2 nariadenia č. 1407/2013 vykladať v tom zmysle, že v prejednávanej veci by skutočnosť, že sa dotknuté straty považujú za pomoc de minimis, mohla vzhľadom na podmienky uvedené v rozhodnutí Komisie SA.43140 na zabránenie nadmernej kompenzácii, viesť k zakázanej kumulácii?

                  9.

                  Ak sa v prejednávanej veci zistí, že štátna pomoc bola poskytnutá/vyplatená, má sa článok 1 písm. b) a c) nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (2) vykladať v tom zmysle, že okolnosti, o aké ide v prejednávanej veci, zodpovedajú novej štátnej pomoci a nie existujúcej štátnej pomoci?

                  10.

                  V prípade kladnej odpovede na deviatu otázku, má sa na účely posúdenia toho, či situácia žalobkyne predstavuje poskytnutie existujúcej pomoci uvedenej v článku 1 písm. b) bode iv) nariadenia 2015/1589, zohľadniť len dátum skutočného vyplatenia pomoci ako začiatok plynutia premlčacej doby v zmysle článku 17 ods. 2 nariadenia 2015/1589?

                  11.

                  Ak sa zistí, že štátna pomoc bola poskytnutá/vyplatená, má sa článok 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 2 ods. 1 a článok 3 nariadenia 2015/1589 vykladať v tom zmysle, že postup týkajúci sa oznámenia štátnej pomoci, akým je postup v prejednávanej veci, sa považuje za primeraný, ak vnútroštátny súd vyhovie žiadosti o náhradu vzniknutej škody pod podmienkou, že bolo prijaté rozhodnutie Komisie o schválení pomoci, a že nariadi ministerstvu hospodárstva, aby do dvoch mesiacov od vyhlásenia rozsudku oznámilo Komisii pomoc na obchodné činnosti?

                  12.

                  Je na účely výkladu článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie relevantná skutočnosť, že náhrada vzniknutej škody sa požaduje od orgánu verejnej moci (Regulačná komisia pre verejné služby), ktorý nikdy nemusel znášať tieto náklady a ktorého rozpočet tvoria štátne poplatky platené poskytovateľmi verejných služieb patriacich do regulovaných odvetví, ktoré musia byť určené výlučne na zabezpečenie fungovania regulačného orgánu?

                  13.

                  Je spôsob náhrady škody, o aký ide v prejednávanej veci, zlučiteľný so zásadami zakotvenými v práve Únie a uplatniteľnými na regulované odvetvia, ako aj s článkom 12 a odôvodnením 30 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (3), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009 (4)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 352, s. 2013, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9.

         (3)  Ú. v. ES L 108, 2002, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337.

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby, 2002/19/ES o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení a 2002/20/ES o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (Ú. v. EÚ L 337, 2009, s. 37).


title: Vec C-162/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Belgicko) 11. marca 2021 – Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN/État belge, zastúpený Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P.M.E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Belgicko) 11. marca 2021 – Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN/État belge, zastúpený Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P.M.E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes
      (Vec C-162/21)
      (2021/C 242/08)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN

         Žalovaný: État belge, zastúpený Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P.M.E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 53 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje, aby členský štát za určitých podmienok udelil autorizáciu na ošetrenie, predaj alebo výsev osiva ošetreného prípravkami na ochranu rastlín?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno článok 53 uplatniť za určitých podmienok na prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú účinné látky, ktorých predaj alebo používanie sú obmedzené alebo zakázané na území Európskej únie?

                  3.

                  Zahŕňajú „osobitné okolnosti“ požadované článkom 53 vyššie citovaného nariadenia situácie, v ktorých vznik nebezpečenstva nie je istý, ale iba pravdepodobný?

                  4.

                  Zahŕňajú „osobitné okolnosti“ požadované článkom 53 vyššie citovaného nariadenia situácie, v ktorých je vznik nebezpečenstva predvídateľný, obvyklý alebo dokonca cyklický?

                  5.

                  Má sa výraz „ktoré nemožno odstrániť žiadnymi inými prijateľnými prostriedkami“, použitý v článku 53 nariadenia, vykladať v tom zmysle, že s ohľadom na pojmy odôvodnenia 8 nariadenia priznáva rovnaký význam na jednej strane zabezpečeniu vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí, zvierat a životného prostredia, a na druhej strane zabezpečeniu konkurencieschopnosti poľnohospodárstva Spoločenstva?

         (1)  Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1.


title: Vec C-175/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 17. marca 2021 – Harman International Industries/AB SA

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 17. marca 2021 – Harman International Industries/AB SA
      (Vec C-175/21)
      (2021/C 242/09)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Harman International Industries

         Žalovaná: AB SA

         Prejudiciálne otázky

      Má sa článok 36 druhá veta ZFEÚ v spojení s článkom 15 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (1), ako aj s článkom 19 ods. 1 druhou vetou Zmluvy o Európskej únii vykladať v tom zmysle, že bránia praxi vnútroštátnych súdov členských štátov, podľa ktorej súdy

                  —

                  v prípade, že vyhovejú návrhu majiteľa ochrannej známky zakázať dovoz, uvedenie na trh, ponúkanie, importovanie a propagáciu tovaru označeného ochrannou známkou Európskej únie, stiahnuť tento tovar z trhu alebo nariadiť jeho zničenie,

                  —

                  pri rozhodovaní v konaní o nariadení predbežného zaistenia tovaru označeného ochrannou známkou Európskej únie,
                  vo svojich rozhodnutiach odkazujú na „predmety, ktoré neboli uvedené na trh v Európskom hospodárskom priestore majiteľom ochrannej známky alebo s jeho súhlasom“, v dôsledku čoho je vzhľadom na všeobecné znenie rozhodnutia ponechané na exekučný orgán, aby zistil, na ktoré predmety označené ochrannou známkou Európskej únie sa vzťahujú uložené príkazy a zákazy (t. j. zistenie, ktoré predmety neboli uvedené na trh v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru majiteľom ochrannej známky alebo s jeho súhlasom), pričom tento orgán sa pri tomto zisťovaní opiera o vyhlásenia majiteľa ochrannej známky alebo o nástroje poskytnuté majiteľom (vrátane IT nástrojov a databáz) a možnosť napadnúť uvedené zistenia exekučného orgánu na súde v rámci určovacieho konania je vylúčená alebo obmedzená povahou právnych prostriedkov, ktoré má žalovaný k dispozícii v konaní o predbežných opatreniach a v exekučnom konaní?

         (1)  Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1.


title: Vec C-179/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 23. marca 2021 – absoluts -bikes and more- GmbH & Co. KG/the-trading-company GmbH

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 23. marca 2021 – absoluts -bikes and more- GmbH & Co. KG/the-trading-company GmbH
      (Vec C-179/21)
      (2021/C 242/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: absoluts -bikes and more- GmbH & Co. KG

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: the-trading-company GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vzniká informačná povinnosť podľa článku 6 ods. 1 písm. m) smernice 2011/83/EÚ (1) už len na základe samotnej existencie záruky od výrobcu?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku záporná: Vzniká informačná povinnosť podľa článku 6 ods. 1 písm. m) smernice 2011/83/EÚ samotnou zmienkou o záruke od výrobcu v ponuke obchodníka alebo vzniká, ak spotrebiteľ môže túto zmienku bez problémov rozpoznať? Existuje informačná povinnosť aj vtedy, ak spotrebiteľ môže bez problémov rozpoznať, že obchodník sprístupňuje len informácie výrobcu o záruke?

                  3.

                  Musí informácia o existencii a podmienkach záruky od výrobcu, nevyhnutná podľa článku 6 ods. 1 písm. m) smernice 2011/83/EÚ, obsahovať rovnaké údaje ako záruka podľa článku 6 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (2) alebo postačuje menej informácií?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 22.11.2011, s. 64).

         (2)  Ú. v. ES L 171, 1999, s. 12; Mim. vyd. 15/005, s. 223.


title: Vec C-197/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 29. marca 2021 – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV/MySoda Oy

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 29. marca 2021 – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV/MySoda Oy
      (Vec C-197/21)
      (2021/C 242/11)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Soda-Club (CO2) SA und SodaStream International BV

         Žalovaná: MySoda Oy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Uplatnia sa takzvané kritériá Bristol-Myers Squibb (1), ktoré boli sformulované v judikatúre Súdneho dvora týkajúcej sa úpravy balenia a prelepenia novou etiketou v prípadoch súbežného dovozu, a najmä takzvaná podmienka nevyhnutnosti aj vtedy, keď ide o úpravu balenia tovaru, ktorý bol uvedený na trh v členskom štáte majiteľom ochrannej známky alebo s jeho súhlasom, alebo prelepenie tohto tovaru novou etiketou na účely ďalšieho predaja, ktorý sa uskutočňuje v tom istom členskom štáte?

                  2.

                  Pokiaľ majiteľ ochrannej známky pri uvedení fľaše, ktorá obsahuje oxid uhličitý, na trh umiestnil na túto fľašu svoju ochrannú známku, ktorá sa nachádza na etikete fľaše a tiež je vyrytá na hrdle fľaše, uplatnia sa vyššie uvedené kritériá Bristol-Myers Squibb a najmä takzvaná podmienka nevyhnutnosti aj vtedy, keď tretia osoba znovu naplní túto fľašu oxidom uhličitým na účely ďalšieho predaja, odstráni z nej pôvodnú etiketu a nahradí ju etiketou, na ktorej sa nachádza jej vlastné označenie, zatiaľ čo ochranná známka subjektu, ktorý uviedol fľašu na trh, vyrytá na hrdle fľaše je naďalej viditeľná?

                  3.

                  Možno vo vyššie opísanej situácii zastávať názor, že odstránenie a nahradenie etikety, na ktorej sa nachádza ochranná známka, principiálne ohrozuje funkciu ochrannej známky ako dôkazu o pôvode fľaše, alebo má so zreteľom na uplatniteľnosť podmienok týkajúcich sa úpravy balenia a prelepenia novou etiketou význam okolnosť, že

                              —

                              treba vychádzať z toho, že cieľová skupina dospeje k názoru, že etiketa odkazuje výlučne na pôvod oxidu uhličitého (a teda na subjekt, ktorý naplnil fľašu), alebo

                              —

                              treba vychádzať z toho, že cieľová skupina dospeje k názoru, že etiketa aspoň čiastočne odkazuje aj na pôvod fľaše?

                  4.

                  Pokiaľ sa odstránenie a nahradenie etikety fliaš CO2 posudzuje podľa podmienky nevyhnutnosti, môže náhodné poškodenie alebo odlepenie etikiet umiestnených na fľašiach, ktoré na trh uviedol majiteľ ochrannej známky, alebo ich odstránenie a nahradenie subjektom, ktorý predtým naplnil fľaše, predstavovať okolnosť, na základe ktorej sa má pravidelné nahradenie etikiet etiketou subjektu, ktorý naplnil fľaše, považovať za nevyhnutné na uvedenie opätovne naplnených fliaš na trh?

         (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 11. júla 1996 (spojené veci C-472/93, C-424/93 a C-436/93, Bristol-Myers Squibb a i., EU:C:1996:282).


title: Vec C-199/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 30. marca 2021 – DN/Finanzamt Österreich

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 30. marca 2021 – DN/Finanzamt Österreich
      (Vec C-199/21)
      (2021/C 242/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: DN

         Žalovaný orgán: Finanzamt Österreich

         Prejudiciálne otázky

         Prvá prejudiciálna otázka, ktorá sa predkladá spoločne s druhou prejudiciálnou otázkou:
      Má sa znenie „členský štát príslušný pre dôchodok“ v druhej vete článku 67 nariadenia č. 883/2004 (1) v znení zmenenom nariadením č. 465/2012 (2) vykladať v tom zmysle, že sa tým myslí ten členský štát, ktorý bol predtým príslušný na rodinné dávky ako členský štát zamestnania a teraz je povinný vyplácať starobný dôchodok, ktorého nárok je založený na predchádzajúcom výkone slobody pohybu pracovníkov na svojom území?

         Druhá prejudiciálna otázka:
      Má sa znenie článku 68 ods. 1 písm. b) bodu ii) nariadenia 883/2004 „nároky, ktoré existujú na základe poberania dôchodkov“ vykladať v tom zmysle, že nárok na rodinné dávky sa má považovať za existujúci na základe poberania dôchodku vtedy, ak po prvé predpisy práva Únie ALEBO členského štátu pre nárok na rodinné dávky upravujú poberanie dôchodku ako podmienku a po druhé je podmienka poberania dôchodku skutočne naplnená, takže „obyčajné poberanie dôchodku“ nepodlieha článku 68 ods. 1 písm. b) bodu ii) nariadenia č. 883/2004 a dotknutý členský štát sa z pohľadu práva Únie nepovažuje za „štát dôchodku“?

         Tretia prejudiciálna otázka, ktorá sa predkladá alternatívne k prvej a druhej prejudiciálnej otázke, ak pre výklad pojmu štát dôchodku postačuje obyčajné poberanie dôchodku:
      V prípade poberania dôchodku, ktorého nárok [patrí] do pôsobnosti nariadení o migrujúcich pracovníkoch a tiež [vznikol] predtým vykonávaním zamestnania v členskom štáte v období, kedy buď samotný štát bydliska alebo oba štáty ešte neboli členskými štátmi Únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru, sa znenie „rozdielový doplatok sa v prípade potreby poskytne v sume, ktorá prevyšuje túto čiastku“ v článku 68 ods. 2 druhej vete v druhej polovici vety nariadenia 883/2004 vo svetle rozsudku Súdneho dvora Európskej únie z 12. júna 1980, C-733/79, Laterza, má chápať tak, že rodinná dávka je právom Únie zaručená v najväčšom možnom rozsahu aj v prípade poberania dôchodku?

         Štvrtá prejudiciálna otázka:

      Má sa článok 60 ods. 1 tretia veta nariadenia č. 987/2009 (3) vykladať v tom zmysle, že bráni § 2 ods. 5 FLAG 1967, v dôsledku ktorého v prípade rozvodu patrí rodičovi, ktorý vedie domácnosť, nárok na rodinné prídavky a daňový bonus tak dlho, pokiaľ plnoleté a študujúce dieťa je členom jeho domácnosti, ktorý však žiadosť nepodal ani v štáte bydliska, ani v štáte dôchodku, takže druhý rodič, ktorý žije v Rakúsku ako dôchodca a skutočne znáša výdavky na chod tejto domácnosti, môže na inštitúcií členského štátu, ktorého právne predpisy sa majú prednostne uplatniť, nárok na rodinné prídavky a daňový bonus bezprostredne oprieť o článok 60 ods. 1 tretiu vetu nariadenia 987/2009?

         Piata prejudiciálna otázka, ktorá sa podáva spolu so štvrtou prejudiciálnou otázkou:
      Má sa článok 60 ods. 1 tretia veta nariadenia č. 987/2009 ďalej vykladať v tom zmysle, že pre odôvodnenie postavenia pracovníka Únie v konaní o rodinných dávkach v členskom štáte ako účastníka konania je tiež nevyhnutné, aby prevažne znášal výdavky na chod domácnosti v zmysle článku 1 písm. i) bodu 3 nariadenia č. 883/2004?

         Šiesta prejudiciálna otázka:
      Majú sa ustanovenia o dialógu podľa článku 60 nariadenia č. 987/2009 vykladať v tom zmysle, že takýto dialóg sa má viesť medzi inštitúciami dotknutých členských štátoch nie len v prípade poskytnutia rodinných dávok, ale aj v prípade ich spätného vymáhania?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 465/2012 z 22. mája 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a nariadenie (ES) č. 987/2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 (Ú. v. EÚ L 149, 2012, s. 4).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 284, 2009, s. 1).


title: Vec C-217/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Veliko Tarnovo (Bulharsko) 6. apríla 2021 – „AGRO – EKO 2013“ EOOD/Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Veliko Tarnovo (Bulharsko) 6. apríla 2021 – „AGRO – EKO 2013“ EOOD/Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“
      (Vec C-217/21)
      (2021/C 242/13)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Veliko Tarnovo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„AGRO – EKO 2013“ EOOD

         Žalovaný: Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Znamená pojem „platba“ použitý v článku 75 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 (1) zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky ukončenie konania začatého na základe žiadosti o platbu?

                  2.

                  Je skutočné prijatie sumy, o ktorú poľnohospodár požiadal, rovnocenné kladnému rozhodnutiu platobnej agentúry o žiadosti o aktiváciu platobných nárokov, resp. predstavuje neprijatie peňažných súm v prípade, ak došlo k verejnému oznámeniu platieb za príslušné opatrenie, nepriznanie uplatnených platobných nárokov, ak táto osoba nebola informovaná o pokračovaní konania s ďalšími kontrolami?

                  3.

                  Vyplýva členským štátom z lehoty podľa článku 75 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky povinnosť vykonať overovanie podmienok oprávnenosti pred jej uplynutím a možno v tomto overovaní pokračovať len výnimočne?

                  4.

                  Predstavuje nedodržanie lehoty podľa článku 75 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky konkludentné odmietnutie vyplatiť pomoc, ak poľnohospodár nebol informovaný o vykonaní doplňujúcich kontrol a neexistuje písomný dokument týkajúci sa týchto kontrol?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


title: Vec C-222/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 1. (Česká republika) 22. marca 2021 – České dráhy a.s.

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 1. (Česká republika) 22. marca 2021 – České dráhy a.s.
      (Vec C-222/21)
      (2021/C 242/15)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Obvodní soud pro Prahu 1

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: České dráhy a.s.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Spĺňa vnútroštátna právna úprava podľa piatej časti zákona č. 99/1963, občanský soudní řád (ďalej len „civilný sporový poriadok“ alebo „c.s.p.“) požiadavky na súdne preskúmanie rozhodnutí regulačného orgánu podľa článku 56 ods. 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ (1) z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor (ďalej len „smernica 2012/34“)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je zlučiteľné s článkom 56 ods. 6 smernice 2012/34, aby sa rozhodnutia regulačného orgánu nahrádzali rozsudkami jednotlivých všeobecných súdov vo veci samej o výške poplatkov za používanie infraštruktúry v konaniach za účasti žiadateľov a manažéra infraštruktúry, ale pri vylúčení účasti regulačného subjektu?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, umožňujú požiadavky na zriadenie jednotného vnútroštátneho regulačného orgánu pre sektor železničnej dopravy podľa článku 55 ods. 1, na funkcie regulačného orgánu podľa článku 56 ods. 2, 11 a 12 a na spoluprácu regulačných orgánov podľa článku 57 ods. 2 smernice 2012/34 možnosť, aby sa rozhodnutia regulačného orgánu vo veci samej nahrádzali rozsudkami jednotlivých všeobecných súdov, ktoré nie sú viazané skutkovým stavom, ako ho zistil regulačný orgán?

         (1)  Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 32


title: Vec C-227/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 9. apríla 2021 – „HA.EN.“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 9. apríla 2021 – „HA.EN.“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija
      (Vec C-227/21)
      (2021/C 242/16)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a odvolateľka:„HA.EN.“ UAB

         Žalovaný a odporca: Valstybinė mokesčių inspekcija

         Prejudiciálna otázka

      Má sa smernica Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení so zásadou daňovej neutrality vykladať v tom zmysle, že zakazuje alebo nezakazuje postup vnútroštátnych orgánov, ktoré odoprú zdaniteľnej osobe právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe, ak táto osoba pri nadobúdaní nehnuteľného majetku vedela (alebo mala vedieť), že dodávateľ z dôvodu svojej platobnej neschopnosti nezaplatí (alebo nebude schopný zaplatiť) DPH na výstupe do štátneho rozpočtu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-231/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 12. apríla 2021 – IA

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 12. apríla 2021 – IA
      (Vec C-231/21)
      (2021/C 242/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: IA

         Dotknutý orgán: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pod uväznením v zmysle článku 29 ods. 2 druhej vety nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (1) rozumieť aj umiestnenie dotknutej osoby na psychiatrickom oddelení nemocnice proti jej vôli alebo bez jej súhlasu (v tomto prípade z dôvodu nebezpečenstva pre seba a iných vyplývajúceho z jej duševnej choroby), ktoré bolo súdom vyhlásené za prípustné?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                              a)

                              Môže sa lehota stanovená v článku 29 ods. 2 prvej vete uvedeného nariadenia v prípade uväznenia dotknutej osoby v žiadajúcom členskom štáte predĺžiť v každom prípade na jeden rok?

                              b)

                              Ak to tak nie je, o akú dobu je predĺženie prípustné, napríklad len o dobu,

                              aa)

                              skutočného trvania uväznenia alebo

                              bb)

                              celkového odhadovaného trvania uväznenia vo vzťahu k dátumu informovania zodpovedného členského štátu podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1560/2003 (2),

                        prípade vrátane primeranej lehoty na organizovanie nového odovzdania?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1560/2003 z 2. septembra 2003, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 222, 2003, s. 3; Mim. vyd. 19/006, s. 200) v znení vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 118/2014 z 30. januára 2014 (Ú. v. EÚ L 39, 2014, s. 1).


title: Vec C-238/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 13. apríla 2021 – Porr Bau GmbH/Bezirkshauptmannschaft Graz-Umgebung

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 13. apríla 2021 – Porr Bau GmbH/Bezirkshauptmannschaft Graz-Umgebung
      (Vec C-238/21)
      (2021/C 242/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: Porr Bau GmbH

         Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Graz-Umgebung

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je vnútroštátna úprava, podľa ktorej stav konca odpadu nastáva len vtedy, pokiaľ sa odpad alebo existujúce látky alebo látky z neho získané môže bezprostredne použiť ako náhrada surovín alebo výrobkov dosiahnutých z primárnych surovín alebo boli pripravené na opätovné použitie, v rozpore s článkom 6 ods. 1 smernice 2008/98 (1)?
                  V prípade, ak je odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku záporná:

                  2.

                  Je vnútroštátna úprava, podľa ktorej môže nastať stav konca odpadu pre vykopanú pôdu najskôr nahradením surovín alebo výrobkami získanými z primárnych surovín, v rozpore s článkom 6 ods. 1 smernice 2008/98?
                  V prípade, ak je odpoveď na prvú a/alebo druhú prejudiciálnu otázku záporná:

                  3.

                  Je vnútroštátna úprava, ktorá upravuje, že stav konca odpadu pre vykopanú pôdu nemôže nastať vtedy, ak formálne kritériá (najmä záznamové a dokumentačné povinnosti), ktoré nemajú environmentálny vplyv na prijaté opatrenia, neboli alebo neboli úplne dodržané, hoci vykopaná pôda preukázateľne nedosahuje limitné hodnoty (akostná skupina), v rozpore s článkom 6 ods. 1 smernice 2008/98?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3).


title: Vec T-842/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – Repower/EUIPO – repowermap.org (REPOWER) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia – Slovná ochranná známka REPOWER – Absolútny dôvod neplatnosti – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Povinnosť odôvodnenia – Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – Repower/EUIPO – repowermap.org (REPOWER)
      (Vec T-842/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka REPOWER - Absolútny dôvod neplatnosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)
      (2021/C 242/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Repower AG (Brusio, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: repowermap.org (Berne, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón a W. Sakulin, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. septembra 2016 (vec R 2311/2014-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi repowermap.org a Repower

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre duševné vlastníctvo Európskej únie (EUIPO) z 26. septembra 2016 (vec R 2311/2014-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním vyhovelo návrhu na vyhlásenie neplatnosti v súvislosti so zvukovodmi zaradenými do triedy 9.

                  2.

                  Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

                  3.

                  Repower AG je povinná okrem svojich vlastných trov konania nahradiť aj trovy konania, ktoré vznikli EUIPO a repowermap.org.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-241/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus (Estónsko) 14. apríla 2021 – I. L./Politsei- ja Piirivalveamet

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus (Estónsko) 14. apríla 2021 – I. L./Politsei- ja Piirivalveamet
      (Vec C-241/21)
      (2021/C 242/19)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Riigikohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku: I. L.

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku: Politsei- ja Piirivalveamet

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 15 ods. 1 prvá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES (1) zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, vykladať v tom zmysle, že členské štáty smú zaistiť štátneho príslušníka tretej krajiny, v prípade ktorého existuje reálne riziko, že kým sa nachádza na slobode, pred svojím odsunom spácha trestný čin, ktorého objasnenie a potrestanie môže podstatne sťažiť vykonanie odsunu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98).


title: Vec T-872/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – repowermap.org/EUIPO – Repower (REPOWER) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia – Slovná ochranná známka REPOWER – Absolútny dôvod neplatnosti – Opisný charakter – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001) – Sloboda prejavu“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – repowermap.org/EUIPO – Repower (REPOWER)
      (Vec T-872/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka REPOWER - Absolútny dôvod neplatnosti - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001) - Sloboda prejavu“)
      (2021/C 242/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: repowermap.org (Bern, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón a W. Sakulin, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Repower AG (Brusio, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. septembra 2016 (vec R 2311/2014-5), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi repowermap.org a Repower

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre duševné vlastníctvo Európskej únie (EUIPO) z 26. septembra 2016 (vec R 2311/2014-5) sa mení v tom zmysle, že sa namietaná ochranná známka zrušuje pre tieto služby:

                              —

                              trieda 37: „Kúrenárske služby“,

                              —

                              trieda 42: „Služby v oblasti vedy a súvisiace služby v oblasti výskumu a vývoja, priemyselné analýzy a výskum“.

                  2.

                  Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

                  3.

                  repowermap.org znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené EUIPO a Repower AG.

         (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-29/17 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – RQ/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Generálny riaditeľ OLAF-u – Rozhodnutie o zbavení žalobcu súdnej imunity – Povinnosť odôvodnenia – Povinnosť pomoci a starostlivosti – Legitímna dôvera – Prezumpcia neviny – Zásada riadnej správy“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/17

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – RQ/Komisia
      (Vec T-29/17 RENV) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Generálny riaditeľ OLAF-u - Rozhodnutie o zbavení žalobcu súdnej imunity - Povinnosť odôvodnenia - Povinnosť pomoci a starostlivosti - Legitímna dôvera - Prezumpcia neviny - Zásada riadnej správy“)
      (2021/C 242/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: RQ (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Banks, J.-P. Keppenne a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ, ktorým sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2016) 1449 final z 2. marca 2016, týkajúceho sa žiadosti o zbavenie žalobcu súdnej imunity.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  RQ je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov vo veciach T-29/17 a C-831/18 P.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 27.3.2017.


title: Vec T-584/17 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie PRIMART Marek Łukasiewicz – Staršie národné slovné ochranné známky PRIMA – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Vrátenie veci“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
      (Vec T-584/17 RENV) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie PRIMART Marek Łukasiewicz - Staršie národné slovné ochranné známky PRIMA - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Vrátenie veci“)
      (2021/C 242/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (Wołomin, Poľsko) (v zastúpení: J. Skołuda, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bolton Cile España, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: F. Celluprica, F. Fischetti a F. De Bono, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. júna 2017 (vec R 1933/2016-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Bolton Cile España a Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 374, 6.11.2017.


title: Vec T-69/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe a CarePool Hannover/Komisia („Štátna pomoc – Nezávislá sociálna pomoc – Finančná podpora poskytnutá asociáciám krajinského združenia charitatívnej pomoci – Zamietnutie sťažnosti – Rozhodnutie o nevznesení námietok na konci fázy predbežného preskúmania – Žaloba o neplatnosť – Postavenie dotknutej osoby – Ochrana procesných práv – Podstatný zásah do konkurenčného postavenia – Prípustnosť – Neexistencia vážnych ťažkostí – Neexistencia podstatnej zmeny existujúcej pomoci“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/18

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe a CarePool Hannover/Komisia
      (Vec T-69/18) (1)

      („Štátna pomoc - Nezávislá sociálna pomoc - Finančná podpora poskytnutá asociáciám krajinského združenia charitatívnej pomoci - Zamietnutie sťažnosti - Rozhodnutie o nevznesení námietok na konci fázy predbežného preskúmania - Žaloba o neplatnosť - Postavenie dotknutej osoby - Ochrana procesných práv - Podstatný zásah do konkurenčného postavenia - Prípustnosť - Neexistencia vážnych ťažkostí - Neexistencia podstatnej zmeny existujúcej pomoci“)
      (2021/C 242/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV (Hanover, Nemecko), CarePool Hannover GmbH (Hanover) (v zastúpení: T. Unger, advokát, a S. Korte, profesor)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a F. Tomat, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Diakonisches Werk evangelischer Kirchen in Niedersachsen eV (Hannover, Nemecko) (v zastúpení: A. Bartosch, advokát) Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Hannover eV (Hanover) (v zastúpení: C. Jürschik, advokátka), Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Braunschweig eV (Brunswick, Nemecko) a osem ďalších vedľajších účastníkov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: U. Karpenstein, R. Sangi a C. Johann, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 7686 final z 23. novembra 2017 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.42268 (2017/E) – Deutschland Staatliche Beihilfe zur Förderung wohlfahrtspflegerischer Aufgaben a SA.42877 (2017/E) – Deutschland CarePool Hannover GmbH, ktorú Nemecko poskytlo charitatívnym združeniam na činnosti sociálnej pomoci (Ú. v. EÚ C 61, 2018, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV a CarePool Hannover GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, Diakonisches Werk evangelischer Kirchen in Niedersachsen eV, Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Hannover eV, ako aj Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Braunschweig eV a ďalším vedľajším účastníkom konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec T-561/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – ITD a Danske Fragtmænd/Komisia („Štátna pomoc – Odvetvie poštových služieb – Náhrada za poskytovanie univerzálnej služby – Rozhodnutie o nevznesení námietok – Výpočet náhrady – Metodika výpočtu čistých nákladov, ktorým sa možno vyhnúť – Zohľadnenie pripísateľných nehmotných výhod univerzálnej služby – Využitie finančných prostriedkov poskytnutých ako náhrada – Verejná záruka za vyplatenie odstupného v prípade úpadku – Oslobodenie od DPH pri určitých plneniach uskutočňovaných poskytovateľom univerzálnej služby – Účtovný rozpis nákladov spoločných pre činnosti, ktoré sa týkajú univerzálnej služby, a činnosti, ktoré s ňou nesúvisia – Kapitálový vklad verejnej obchodnej spoločnosti na predídenie úpadku jej dcérskej spoločnosti – Sťažnosť konkurenta – Rozhodnutie, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania konštatuje neexistencia štátnej pomoci – Existujúca pomoc – Pravidelné poskytovanie výhod – Pripísateľnosť štátu – Test súkromného investora“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – ITD a Danske Fragtmænd/Komisia
      (Vec T-561/18) (1)

      („Štátna pomoc - Odvetvie poštových služieb - Náhrada za poskytovanie univerzálnej služby - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Výpočet náhrady - Metodika výpočtu čistých nákladov, ktorým sa možno vyhnúť - Zohľadnenie pripísateľných nehmotných výhod univerzálnej služby - Využitie finančných prostriedkov poskytnutých ako náhrada - Verejná záruka za vyplatenie odstupného v prípade úpadku - Oslobodenie od DPH pri určitých plneniach uskutočňovaných poskytovateľom univerzálnej služby - Účtovný rozpis nákladov spoločných pre činnosti, ktoré sa týkajú univerzálnej služby, a činnosti, ktoré s ňou nesúvisia - Kapitálový vklad verejnej obchodnej spoločnosti na predídenie úpadku jej dcérskej spoločnosti - Sťažnosť konkurenta - Rozhodnutie, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Existujúca pomoc - Pravidelné poskytovanie výhod - Pripísateľnosť štátu - Test súkromného investora“)
      (2021/C 242/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S (Padborg, Dánsko), Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Dánsko) (v zastúpení: L. Sandberg-Mørch, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Blanck a D. Recchia, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyne: Jørgen Jensen Distribution A/S (Ikast, Dánsko) (v zastúpení: L. Sandberg-Mørch a M. Honoré, advokáti), Dansk Distribution A/S (Karlslunde, Dánsko) (v zastúpení: L. Sandberg-Mørch a J. Buendía Sierra, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Nymann-Lindegren a M. Wolff, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Holdgaard, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2018) 3169 final z 28. mája 2018 vo veci štátnej pomoci SA.47707 (2018/N) – Štátne náhrady poskytnuté spoločnosti PostNord za poskytovanie univerzálnej poštovej služby – Dánsko

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie C(2018) 3169 final z 28. mája 2018 vo veci štátnej pomoci SA.47707 (2018/N) – Štátne náhrady poskytnuté spoločnosti PostNord za poskytovanie univerzálnej poštovej služby – Dánsko sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom na konci fázy predbežného preskúmania konštatuje, že jednak oslobodenie od dane z pridanej hodnoty (DPH) zavedené správnym rozhodnutím č. 1306/90 a správnym nariadením F 6742/90 vydaným dánskymi daňovými úradmi a jednak zvýšenie základného imania o jednu miliardu dánskych korún (DKK) poskytnuté spoločnosťou PostNord AB v prospech spoločnosti Post Danmark A/S 23. februára 2017, nepredstavujú štátnu pomoc.

                  2.

                  Žaloba sa vo zvyšnom rozsahu zamieta.

                  3.

                  Spoločnosti ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S a Danske Fragtmænd A/S znášajú polovicu svojich vlastných trov konania, pričom zvyšnú časť ich trov konania znáša Európska komisia.

                  4.

                  Komisia, Dánske kráľovstvo, Jørgen Jensen Distribution A/S a Dansk Distribution A/S znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-611/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – Pharmaceutical Works Polpharma/EMA („Humánne lieky – Žiadosť o povolenie uvedenia na trh generickej verzie lieku Tecfidera – Rozhodnutie EMA o zamietnutí žiadosti o povolenie uvedenia na trh – Predchádzajúce rozhodnutie Komisie, podľa ktorého Tecfidera – dimetylfumarát nepatrí do rozsahu pôsobnosti toho istého všeobecného povolenia na uvedenie na trh ako Fumaderm – Námietka nezákonnosti – Prípustnosť – Skôr povolená kombinácia liekov – Následné povolenie na uvedenie na trh zložky kombinácie liekov – Posúdenie existencie dvoch rôznych globálnych povolení na uvedenie na trh – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – Pharmaceutical Works Polpharma/EMA
      (Vec T-611/18) (1)

      („Humánne lieky - Žiadosť o povolenie uvedenia na trh generickej verzie lieku Tecfidera - Rozhodnutie EMA o zamietnutí žiadosti o povolenie uvedenia na trh - Predchádzajúce rozhodnutie Komisie, podľa ktorého Tecfidera - dimetylfumarát nepatrí do rozsahu pôsobnosti toho istého všeobecného povolenia na uvedenie na trh ako Fumaderm - Námietka nezákonnosti - Prípustnosť - Skôr povolená kombinácia liekov - Následné povolenie na uvedenie na trh zložky kombinácie liekov - Posúdenie existencie dvoch rôznych globálnych povolení na uvedenie na trh - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2021/C 242/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (Starogard Gdański, Poľsko) (v zastúpení: M. Martens, N. Carbonnelle, advokáti, a S. Faircliffe, solicitor)

         Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (v zastúpení: T. Jabłoński, S. Drosos a R. Pita, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Sipos a L. Haasbeek, splnomocnení zástupcovia), Biogen Netherlands BV (Badhoevedorp, Holandsko) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, advokátka)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na určenie, že námietka nezákonnosti vznesená proti vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie C(2014) 601 final z 30. januára 2014, ktorým sa udeľuje povolenie na uvedenie lieku „Tecfidera – dimetylfumarát“ na použitie v humánnej medicíne na trh, je prípustná a dôvodná, keďže v tomto vykonávacom rozhodnutí sa Komisia domnieva, že na liek Tecfidera – dimetylfumarát sa nevzťahuje rovnaké globálne povolenie na uvedenie na trh ako na liek Fumaderm, a na druhej strane návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EMA z 30. júla 2018, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o povolenie na uvedenie na trh generickej verzie lieku Tecfidera

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej agentúry pre lieky (EMA) z 30. júla 2018, ktorým bola zamietnutá žiadosť spoločnosti Pharmaceutical Works Polpharma S.A. o udelenie povolenia na uvedenie na trh generickej verzie lieku Tecfidera, sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EMA znáša okrem svojich vlastných trov trovy konania Pharmaceutical Works Polpharma.

                  4.

                  Biogen Netherlands BVa Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 455, 17.12.2018.


title: Vec T-45/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – Acron a i./Komisia („Dumping – Dovozy dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku – Žiadosť o čiastočné predbežné preskúmanie – Ukončenie čiastočného predbežného preskúmania – Neexistencia zmeny okolností – Nesprávne posúdenie – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obhajobu“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – Acron a i./Komisia
      (Vec T-45/19) (1)

      („Dumping - Dovozy dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku - Žiadosť o čiastočné predbežné preskúmanie - Ukončenie čiastočného predbežného preskúmania - Neexistencia zmeny okolností - Nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu“)
      (2021/C 242/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Acron PAO (Veliky Novgorod, Rusko), Dorogobuzh PAO (Dorogobuzh, Rusko), Acron Switzerland AG (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. De Meese, J. Stuyck a M. Van Nieuwenborgh, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Gustafsson a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Fertilizers Europe (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/1703 z 12. novembra 2018, ktorým sa ukončuje čiastočné priebežné revízne prešetrovanie týkajúce sa dovozu dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 285, 2018, s. 97)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Acron PAO, Dorogobuzh PAO a Acron Switzerland AG znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Fertilizers Europe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 122, 1.4.2019.


title: Vec T-252/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. apríla 2021 – Pech/Rada (Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia č. 1049/2001 – Ochrana právneho stanoviska – Článok 4 ods. 3 prvý odsek nariadenia č. 1049/2001 – Ochrana rozhodovacieho procesu – Zamietnutie úplného prístupu k právnemu stanovisku právneho servisu Rady)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. apríla 2021 – Pech/Rada
      (Vec T-252/19) (1)

      (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia č. 1049/2001 - Ochrana právneho stanoviska - Článok 4 ods. 3 prvý odsek nariadenia č. 1049/2001 - Ochrana rozhodovacieho procesu - Zamietnutie úplného prístupu k právnemu stanovisku právneho servisu Rady)
      (2021/C 242/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Laurent Pech (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: O. Brouwer a T. McGrath, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Pavlaki a E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, J. Lundberg, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder a R. Shahsavan Eriksson, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady z 12. februára 2019 o zamietnutí celkového prístupu k právnemu stanovisku jej právneho servisu v dokumente ST 13593 2018 INIT a týkajúcemu sa návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady z 2. mája 2018 o ochrane rozpočtu Európskej únie v prípade všeobecných nedostatkov týkajúcich sa právneho štátu v členských štátoch [COM(2018) 324 final]

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady z 12. februára 2019 o zamietnutí celkového prístupu k dokumentu ST 13593 2018 INIT obsahujúcemu stanovisko právneho servisu Rady týkajúce sa návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o ochrane rozpočtu Európskej únie v prípade všeobecných nedostatkov týkajúcich sa právneho štátu v členských štátoch [COM(2018) 324 final

                  2.

                  Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Laurenta Pecha.

                  3.

                  Švédske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-260/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – Al-Tarazi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii – Zmrazenie finančných prostriedkov – Povinnosť odôvodnenia – Nesprávne posúdenie – Právo na obhajobu – Právo vlastniť majetok – Právo vykonávať hospodársku činnosť – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Proporcionalita“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/22

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – Al-Tarazi/Rada
      (Vec T-260/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Právo na obhajobu - Právo vlastniť majetok - Právo vykonávať hospodársku činnosť - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Proporcionalita“)
      (2021/C 242/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Mazen Al-Tarazi (Shuwaikh, Kuvajt) (v zastúpení: G. Beck, A. Khan, R. Wilcox, barristers, a S. Patel, solicitor)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2019/87 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 18 I, 2019, s. 13), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2019/85 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 18 I, 2019, s. 4), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Mazen Al-Tarazi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-285/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – SGI Studio Galli Ingegneria/Komisia („Arbitrážna doložka – Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013) – Dohoda o dotáciách – Projekt Marsol – Oprávnené náklady – Vyšetrovacia správa OLAF-u, v ktorej bola konštatovaná neoprávnenosť niektorých vynaložených výdavkov – Vrátenie vyplatených súm – Dôkazné bremeno – Zásada dobrej viery – Právo byť vypočutý – Zásada riadnej správy vecí verejných – Právo na obranu – Proporcionalita“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/23

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – SGI Studio Galli Ingegneria/Komisia
      (Vec T-285/19) (1)

      („Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013) - Dohoda o dotáciách - Projekt Marsol - Oprávnené náklady - Vyšetrovacia správa OLAF-u, v ktorej bola konštatovaná neoprávnenosť niektorých vynaložených výdavkov - Vrátenie vyplatených súm - Dôkazné bremeno - Zásada dobrej viery - Právo byť vypočutý - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo na obranu - Proporcionalita“)
      (2021/C 242/30)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Marini, V. Catenacci a R. Viglietta, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a A. Spina, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ v prvom rade a v podstate, aby sa rozhodlo, že žalobkyňa nie je povinná vrátiť sumu vo výške 487 914,32 eura, ktorá tvorí časť celkovej sumy, ktorá jej bola schválená v rámci dohody o dotáciách č. 619120 týkajúcej sa projektu Marsol, subsidiárne, aby sa rozhodlo, že suma, ktorá sa má vrátiť, neprevyšuje sumu 100 044,99 eura, a subsidiárne v druhom rade, aby sa uložila Komisii povinnosť nahradiť žalobkyni náklady, ktoré jej vznikli v súvislosti s vykonaním uvedeného projektu, z dôvodu bezdôvodného obohatenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  SGI Studio Galli Ingegneria Srl je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-300/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – Achema a Lifosa/Komisia („Štátna pomoc – Trh s elektrinou z obnoviteľných zdrojov energie – Prevádzková pomoc – Rozhodnutie, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania vyhlasuje schémy pomoci za zlučiteľnú s vnútorným trhom – Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – Porušenie procesných práv – Usmernenia o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 – Usmernenie z roku 2014 o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014-2020 – Článok 30 ZFEÚ – Článok 110 ZFEÚ – Súbor súhlasných nepriamych dôkazov“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/24

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. apríla 2021 – Achema a Lifosa/Komisia
      (Vec T-300/19) (1)

      („Štátna pomoc - Trh s elektrinou z obnoviteľných zdrojov energie - Prevádzková pomoc - Rozhodnutie, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania vyhlasuje schémy pomoci za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Porušenie procesných práv - Usmernenia o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 - Usmernenie z roku 2014 o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014-2020 - Článok 30 ZFEÚ - Článok 110 ZFEÚ - Súbor súhlasných nepriamych dôkazov“)
      (2021/C 242/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Achema AB (Jonava, Litva) a Lifosa AB (Kedainiai, Litva) (v zastúpení: E. Righini a N. Solárová, advokátky)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a P. Němečková, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Litovská republika (v zastúpení: K. Dieninis a R. Dzikovič, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2018) 9209 final z 8. januára 2019 vo veci štátnej pomoci SA.45765 (2018/NN) týkajúceho sa schémy pomoci zavedenej Litovskou republikou v prospech výrobcov elektriny z obnoviteľných zdrojov energie (Ú. v. EÚ 2019, C 61, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie C(2018) 9209 final z 8. januára 2019 vo veci štátnej pomoci SA.45765 (2018/NN) týkajúce sa schémy pomoci zavedenej Litovskou republikou v prospech výrobcov elektriny z obnoviteľných zdrojov energie sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania spoločností Achema AB a Lifosa AB.

                  3.

                  Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 238, 15.7.2019.


title: Vec T-322/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. apríla 2021 – El-Qaddafi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie – Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahujú obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie – Ponechanie mena žalobkyne na zoznamoch – Lehota na podanie žaloby – Prípustnosť – Povinnosť odôvodnenia – Nesprávne posúdenie“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. apríla 2021 – El-Qaddafi/Rada
      (Vec T-322/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie - Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahujú obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie - Ponechanie mena žalobkyne na zoznamoch - Lehota na podanie žaloby - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“)
      (2021/C 242/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Mascate, Omán) (v zastúpení: S. Bafadhel, barrister)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Jednak návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie, po prvé vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/497 z 21. marca 2017, ktorým sa vykonáva rozhodnutie (SZBP) 2015/1333 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 76, 2017, s. 25), a vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/374 z 5. marca 2020, ktorým sa vykonáva rozhodnutie (SZBP) 2015/1333 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 71, 2020, s. 14), v rozsahu, v akom ponecháva meno žalobkyne na zoznamoch uvedených v prílohách I a III rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/1333 z 31. júla 2015 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/137/SZBP (Ú. v. EÚ L 206, 2015, s. 34), a po druhé vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/489 z 21. marca 2017, ktorým sa vykonáva článok 21 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/44 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v EÚ L 76, 2017, s. 3), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/371 z 5. marca 2020, ktorým sa vykonáva článok 21 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/44 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 71, 2020, s. 5), v rozsahu, v akom ponecháva meno žalobkyne na zozname uvedenom v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) 2016/44 z 18. januára 2016 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 204/2011 (Ú. v. EÚ L 12, 2016, s. 1), a jednak návrh založený na článku 265 ZFEÚ, ktorým sa domáha určiť, že Rada v rozpore s právom neoznámila žalobkyni predmetné akty v čase ich prijatia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/497 z 21. marca 2017, ktorým sa vykonáva rozhodnutie (SZBP) 2015/1333 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, a vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/374 z 5. marca 2020, ktorým sa vykonáva rozhodnutie (SZBP) 2015/1333 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, sa zrušujú v rozsahu, v akom ponechávajú meno pani Aishe Muammer Mohamed El-Qaddafi na zoznamoch uvedených v prílohách I a III rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/1333 z 31. júla 2015 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/137/SZBP.

                  2.

                  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/489 z 21. marca 2017, ktorým sa vykonáva článok 21 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/44 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/371 z 5. marca 2020, ktorým sa vykonáva článok 21 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/44 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, sa zrušujú v rozsahu, v akom ponechávajú meno pani Aishe Muammer Mohamed El-Qaddafi na zozname uvedenom v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) 2016/44 z 18. januára 2016 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 204/2011.

                  3.

                  Účinky článku 1 vykonávacieho rozhodnutia 2020/374 sa voči pani Aishe Muammer Mohamed El-Qaddafi zachovajú do dátumu uplynutia lehoty na podanie odvolania stanovenej v článku 56 prvom odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, alebo, ak sa v tejto lehote podá odvolanie, do prípadného zamietnutia odvolania.

                  4.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec T-525/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. apríla 2021 – Intering a i./Komisia („Verejné zákazky – Verejné obstarávanie – Zníženie prašnosti a oxidov dusíka z blokov B1 a B2 tepelnej elektrárne Kosovo B – Zamietnutie žiadosti o účasť – Návrh na zrušenie uvedený v replike – Nové návrhy – Zjavná neprípustnosť – Zmena kritérií výberu počas postupu – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. apríla 2021 – Intering a i./Komisia
      (Vec T-525/19) (1)

      („Verejné zákazky - Verejné obstarávanie - Zníženie prašnosti a oxidov dusíka z blokov B1 a B2 tepelnej elektrárne Kosovo B - Zamietnutie žiadosti o účasť - Návrh na zrušenie uvedený v replike - Nové návrhy - Zjavná neprípustnosť - Zmena kritérií výberu počas postupu - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2021/C 242/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Intering Sh.p.k (Obiliq, Kosovo), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Nemecko), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Tuzla, Bosna a Hercegovina), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstrukcije i montažu (Šibenik, Chorvátsko) (v zastúpení: R. Spielhofen, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà, B. Bertelmann a M. Kellerbauer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Komisie Ares(2019) 4979920 z 30. júla 2019 o neprijatí žiadosti žalobkýň o účasť na užšej súťaži na zadanie zákazky v rámci verejného obstarávania EuropeAid/140043/DH/WKS/XK a jednak rozhodnutia z 18. októbra 2019 o zadaní uvedenej zákazky

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej komisie Ares(2019)4979920 z 30. júla 2019 o neprijatí žiadosti spoločností Intering Sh.p.k, Steinmüller Engineering GmbH, Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge a ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstrukcije i montažu o účasť na užšej súťaži na zadanie zákazky v rámci verejného obstarávania EuropeAid/140043/DH/WKS/XK sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec T-509/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásení neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie FLÜGEL – Staršie národné slovné ochranné známky …VERLEIHT FLÜGEL a RED BULL VERLEIHT FLÜÜÜGEL – Relatívne dôvody zamietnutia – Poškodenie dobrého mena – Článok 8 ods. 5 a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 5 a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Právo byť vypočutý – Článok 70 ods. 2 a článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2021 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
      (Vec T-509/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie FLÜGEL - Staršie národné slovné ochranné známky …VERLEIHT FLÜGEL a RED BULL VERLEIHT FLÜÜÜGEL - Relatívne dôvody zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 5 a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Právo byť vypočutý - Článok 70 ods. 2 a článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001“)
      (2021/C 242/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Asolo LTD (Limassol, Cyprus) (v zastúpení: W. Pors a N. Dorenbosch, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Capostagno a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakúsko) (v zastúpení: A. Renck a S. Petivlasova, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2019 (vec R 201/2019-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami Red Bull a Asolo

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Asolo LTD je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 295, 2.9.2019.