title: Vec C-447/10 P: Odvolanie podané 15. septembra 2010 : Grain Millers, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  9. júla 2010 vo veci T-430/08, Grain Millers, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Grain Millers GmbH & Co. KG

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/18

         Odvolanie podané 15. septembra 2010: Grain Millers, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. júla 2010 vo veci T-430/08, Grain Millers, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Grain Millers GmbH & Co. KG
   (Vec C-447/10 P)
   ()
   2010/C 301/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Grain Millers, Inc. (v zastúpení: L.-E. Ström, K. Martinsson, advokater)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Grain Millers GmbH & Co. KG

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               v celom rozsahu zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (siedma komora) z 9. júla 2010 vo veci T-430/08, potvrdzujúci rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júla 2008 (vec R 478/2007-2), ktoré sa týka námietkového konania medzi spoločnosťou Grain Millers GmbH & Co. KG a spoločnosťou Grain Miller, Inc., zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania na Súdnom dvore a Všeobecnom súde a zaviazal žalovaných na náhradu trov, ktoré jej vznikli pred odvolacím senátom ÚHVT a námietkovým oddelením ÚHVT.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto vec sa týka otázky, či spoločnosť Grain Millers GmbH & Co. KG poskytla dostatočné dôkazy používania označenia GRAIN MILLERS, ktoré preukazujú splnenie podmienok stanovených v článku 8 ods. 4 nariadenia (1) na to, aby uvedené označenie bolo prekážkou pre prihlášku odvolateľky č. 003650256 GRAIN MILLERS.
   Všeobecný súd už predtým 24. marca 2009 vo veci Alberto Jorge Moreira da Fonseca/ÚHVT — General Óptica, T-318/06 až T-321/06, body 33 až 35, poskytol výklad účelu podmienky „väčší ako iba lokálny význam“ stanovenej v článku 8 ods. 4 nariadenia, a to najmä preto, aby sa obmedzili možnosti konfliktu na tie, ktoré môžu existovať s označeniami, ktoré sú skutočne dôležité, a mal by sa teda posudzovať nielen geografický, ale aj hospodársky rozmer významu označenia, ktorý sa hodnotí vzhľadom na dĺžku obdobia, počas ktorého plnilo svoju úlohu v obchodnom styku, a intenzitu jeho použitia. V napadnutom rozhodnutí však Všeobecný súd takýto prístup neprijal a nič nenaznačuje tomu, že by si Všeobecný súd dokonca uvedomoval zásady stanovené v tejto veci.
   Odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že článok 8 ods. 4 nevyžaduje predloženie dôkazu o riadnom používaní označenia na účely podpory námietky tak, ako to vyžaduje článok 43 ods. 2 nariadenia.
   Všeobecný súd nesprávne zrušil predchádzajúce rozhodnutie týkajúce sa hodnotenia dôkazov a úrovne dokazovania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-406/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poľsko) 27. augusta 2014 – Wrocław – Miasto na prawach powiatu/Minister Infrastruktury i Rozwoju

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poľsko) 27. augusta 2014 – Wrocław – Miasto na prawach powiatu/Minister Infrastruktury i Rozwoju
   (Vec C-406/14)
   (2014/C 431/18)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wrocław – Miasto na prawach powiatu

      Žalovaný: Minister Infrastruktury i Rozwoju

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v zmysle článku 25 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1) prípustné, aby verejný obstarávateľ v zadávacích podkladoch stanovil, že dodávateľ musí najmenej 25 % prác zo zákazky uskutočniť vlastnými prostriedkami?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná: Má uplatnenie požiadavky opísanej v prvej otázke v rámci konania o zadanie verejnej zákazky za následok také porušenie predpisov práva Európskej únie, ktoré vyžaduje finančnú opravu v zmysle článku 98 nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (2)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.

      (2)  Ú. v. EÚ L 210, s. 25.


title: Vec C-417/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. októbra 2014 – Dánske kráľovstvo/Európska komisia (Odvolanie — EPUZF — Vyňatie plôch — Kontroly pomocou diaľkového snímania — Vegetačný kryt vyňatých parciel — Finančné opravy)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2014 – Dánske kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-417/12 P) (1)

   ((Odvolanie - EPUZF - Vyňatie plôch - Kontroly pomocou diaľkového snímania - Vegetačný kryt vyňatých parciel - Finančné opravy))
   (2014/C 462/02)
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: V. Pasternak Jørgensen, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci J. Pinborg et P. Biering, advokaterne)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández, splnomocnený zástupca, za právne pomoci T. Ryhl, advokat)

      Vedľajší účastníci konania v odvolacom konaní: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a C. Candat, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. de Ree a M. Bulterman, splnomocnené zástupkyne), Fínska republika (v zastúpení: J. Leppo, splnomocnený zástupca), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: U. Persson, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dánske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Francúzska republika, Holandské kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 373, 1.12.2012.


title: Vec F-2/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 6. októbra 2010 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Zdravotné poistenie — Žiadosti o náhradu liečebných nákladov — Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu — Žaloba zjavne neprípustná a zjavne právne nedôvodná — Článok 94 rokovacieho poriadku)

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/48

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 6. októbra 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-2/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Zdravotné poistenie - Žiadosti o náhradu liečebných nákladov - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Žaloba zjavne neprípustná a zjavne právne nedôvodná - Článok 94 rokovacieho poriadku)
   2010/C 317/86
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia zamietajúceho náhradu liečebných nákladov žalobcu v rozsahu 100 %

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba Luigiho Marcuccia sa zamieta ako sčasti zjavne neprípustná a sčasti ako zjavne nedôvodná.

               2.

               Luigi Marcuccio je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Luigi Marcuccio je povinný nahradiť Súdu pre verejnú službu sumu 1 500 eur.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010, s. 53.


title: Vec T-584/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. decembra 2015 –POA/Komisia („Predbežné opatrenie — Uverejnenie žiadosti o zápis chráneného označenia pôvodu — ,Halloumi' alebo, Hellim' — Návrh na odklad výkonu — Nedostatok naliehavosti“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/51

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. decembra 2015 –POA/Komisia
   (Vec T-584/15 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Uverejnenie žiadosti o zápis chráneného označenia pôvodu - ,Halloumi' alebo, Hellim' - Návrh na odklad výkonu - Nedostatok naliehavosti“))
   (2016/C 048/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Latsia, Cyprus) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis a J. Guillem Carrau, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu aktu Komisie z 28. júla 2015 nazvaného „Uverejnenie žiadosti podľa článku 50 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny“ (Ú. v. EÚ C 246, s. 9)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-148/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Riksåklagaren/Zenon Robert Akarsar

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Riksåklagaren/Zenon Robert Akarsar
   (Vec C-148/16) (1)

   (2017/C 086/26)
   Jazyk konania: švédčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec C-503/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 19. septembra 2013 — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/AOK Sachsen-Anhalt

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 19. septembra 2013 — Boston Scientific Medizintechnik GmbH/AOK Sachsen-Anhalt
   (Vec C-503/13)
   2013/C 352/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka opravného prostriedku „Revision“: Boston Scientific Medizintechnik GmbH

      Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: AOK Sachsen-Anhalt

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 ods. 1 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (1) vykladať v tom zmysle, že výrobok, ktorý je medicínskym výrobkom implantovaným do ľudského tela (v tejto veci kardiostimulátor), je chybný už vtedy, keď prístroje rovnakej skupiny výrobkov vykazujú výrazne vyššie riziko zlyhania, ale v konkrétnom prípade sa nekonštatovala nijaká chyba implantovaného prístroja?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Ide v prípade nákladov spojených s operáciou na účely vybratia výrobku a implantácie iného kardiostimulátora o škodu spôsobenú zranením osoby v zmysle článku 1 a článku 9 prvej vety písm. a) smernice 85/374/EHS?

      (1)  Ú. v. ES L 210, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257.


title: Vec T-16/08: Žaloba podaná 11. januára 2008 – Perfetti Van Melle/ÚHVT – Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/59

         Žaloba podaná 11. januára 2008 – Perfetti Van Melle/ÚHVT – Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
   (Vec T-16/08)
   (2008/C 64/96)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Taliansko) (v zastúpení: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Švédsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               úplne zmeniť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT vo veci R 149/2006-4, ktoré bolo vydané 7. novembra 2007 a oznámené 9. novembra 2007,

               —

               zrušiť rozhodnutie výmazového oddelenia ÚHVT vydané 24. novembra 2005, ktorým bolo rozhodnuté o žalobe o neplatnosť č. 941 C 973 065,

               —

               potvrdiť platnosť zápisu ochrannej známky Spoločenstva spoločnosti Perfetti č. 973 065 CENTER SHOCK,

               —

               zaviazať žalobcu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred ÚHVT týkajúceho sa neplatnosti a odvolania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „CENTER SHOCK“ pre výrobky zaradené do triedy 30 – ochranná známka Spoločenstva č. 973 065.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Cloetta Fazer AB.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národné slovné ochranné známky „CENTER“ a „CLOETTA CENTER“ pre výrobky zaradené okrem iného do triedy 30.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 40/94, pretože napriek tomu, že kolidujúce ochranné známky majú spoločný prvok, sú z fonetického a koncepčného hľadiska a z hľadiska celkového dojmu celkovo odlišné. Navyše podľa žalobcu pôsobia Cloetta a Perfetti na rôznych trhoch, pretože ich výrobky sa týkajú rôznych potrieb a rôznych spotrebiteľov.


title: Vec C-210/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. novembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery division) – Spojené kráľovstvo)] – Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Humánne lieky — Dodatkové ochranné osvedčenie — Nariadenie (ES) č. 469/2009 — Pojmy „aktívna zložka“ a  „zlúčenina aktívnych zložiek“  — Adjuvancium)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/10

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. novembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery division) – Spojené kráľovstvo)] – Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Vec C-210/13) (1)

   ((Humánne lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie - Nariadenie (ES) č. 469/2009 - Pojmy „aktívna zložka“ a „zlúčenina aktívnych zložiek“ - Adjuvancium))
   2014/C 102/13
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery division)

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Žalovaní: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – High Court of Justice (Chancery Division) – Výklad článku 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1) – Pojem „aktívna zložka“ a „zlúčenina aktívnych zložiek“ – Adjuvancium, ktoré samotné nemá liečebný účinok, ale posilňuje liečebný účinok antigénu

      Výrok

   Článok 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá sa má vykladať v tom zmysle, že v zmysle tohto ustanovenia sa pojem „aktívna zložka“ nevzťahuje na adjuvancium a pojem „zlúčenina aktívnych zložiek“ sa nevzťahuje na kombináciu dvoch látok, z ktorých jedna je aktívnou zložkou so svojimi vlastnými terapeutickými účinkami, zatiaľ čo druhá, adjuvancium, umožňuje zvýšiť tieto terapeutické účinky, hoci sama osebe nemá vlastný terapeutický účinok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec C–210/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile, zo dňa 18. februára 2004 vo veci Ministero dell'Economia e delle Finanze e Agenzie delle Entrate proti FCE Bank plc

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/6

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile, zo dňa 18. februára 2004 vo veci Ministero dell'Economia e delle Finanze e Agenzie delle Entrate proti FCE Bank plc
   (Vec C–210/04)
   (2004/C 190/09)
   Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile, uznesením z 18. februára 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Ministero dell'Economia e delle Finanze e Agenzie delle Entrate proti FCE Bank plc, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 12. mája 2004.
   Corte Suprema di Cassazione, Sezione Quinta Civile, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa článok 2 odsek 1 a článok 9 odsek 1 šiestej smernice vykladať v tom zmysle, že filiálka spoločnosti so sídlom v inom štáte (ktorý je alebo nie je členom Európskej únie) majúca znaky výrobnej jednotky môže byť považovaná za samostatný subjekt, a teda môže vzniknúť právny vzťah medzi týmito dvomi s následným uplatnením DPH na služby poskytnutého filiálke zo strany spoločnosti, ktorá ju vlastní; je možné na tento prípad uplatniť kritérium arm's lenght podľa článku 7 druhý a tretí odsek návrhu dohody OECD o zamedzení dvojitého zdanenia a dohody z 21. októbra 1988 medzi Talianskom a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska; je možná existencia právneho vzťahu v prípade cost-sharing agreement týkajúceho sa poskytovania služieb sekundárnej štruktúre; ak áno, aké sú podmienky, aby takýto právny vzťah mohol existovať; má sa pojem právneho vzťahu vykladať podľa vnútroštátneho právneho poriadku alebo podľa právneho poriadku spoločenstva?

               2.

               Je možné, ak áno za akých podmienok, považovať účtovanie ceny za služby poskytnuté filiálke ako protihodnotu za tieto služby, v zmysle článku 2 šiestej smernice, bez ohľadu na výšku tejto ceny a nezávisle od dosiahnutia zisku?

               3.

               Ak sa má za to, že poskytovanie služieb medzi filiálkou a spoločnosťou, ktorá ju vlastní nepodlieha DPH z dôvodu absencie nezávislosti subjektu, v prospech ktorého sa služby vykonávajú a následne neexistencie právneho vzťahu medzi týmito subjektami, v prípade, ak vlastník dcérskej spoločnosti má sídlo v inom členskom štáte Európskej únie, je správna prax, ktorá v takomto prípade určuje, že tieto služby podliehajú DPH, v rozpore s právom usídliť sa uvedenom v článku 43 zmluvy ES?


title: Vec T-159/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. júna 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing/ÚHVT – Dörken (DELTA)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/46

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. júna 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing/ÚHVT – Dörken (DELTA)
   (Vec T-159/05) (1)

   (2006/C 212/78)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec C-252/11: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z  22. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove — Slovensko) — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa, a.s. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zastavenie konania)

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/2

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 22. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove — Slovensko) — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa, a.s.
   (Vec C-252/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zastavenie konania)
   2013/C 101/02
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erika Šujetová

      Žalovaný: Rapid life životná poisťovňa, a.s.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Krajský súd v Prešove (Slovensko) — Výklad článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) — Ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého je na konanie o zrušení rozhodcovského rozsudku vždy príslušný súd, v ktorého obvode sa nachádza miesto rozhodcovského konania — Ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého má daný súd po prípadnom zrušení rozhodcovského rozsudku pokračovať v konaní bez toho, aby nanovo skúmal svoju miestnu príslušnosť — Rozhodcovská zmluva alebo doložka predstavujúca nekalú podmienku

      Výrok

   Konanie o prejudiciálnych otázkach vo veci C-252/11, ktoré predložil Krajský súd v Prešove (Slovensko) rozhodnutím zo 7. apríla 2011, sa zastavuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-92/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 25. februára 2013 — Gemeente ’s-Hertogenbosch, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 25. februára 2013 — Gemeente ’s-Hertogenbosch, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-92/13)
   2013/C 147/19
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka kasačnej sťažnosti: Gemeente ’s-Hertogenbosch

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Má sa začiatok vety článku 5 ods. 7 písm. a) šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že za dodanie za odplatu treba považovať situáciu, keď obec začne po prvýkrát využívať budovu, ktorú nechala postaviť na vlastnom pozemku a ktorú bude využívať v rozsahu 94 % na činnosti ako orgán verejnej moci a v rozsahu 6 % na svoje činnosti ako zdaniteľná osoba, z toho v rozsahu 1 % na plnenia oslobodené od dane, ktoré nezakladajú právo na odpočet dane?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-394/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulharsko) 25. júla 2011 — Valeri Hariev Belov/ ChEZ Elektro Balgaria AD, ChEZ Raspredelnenie Balgaria AD a Darzhavna Komisia po energiyno i vodno regulirane

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulharsko) 25. júla 2011 — Valeri Hariev Belov/„ChEZ Elektro Balgaria“ AD, „ChEZ Raspredelnenie Balgaria“ AD a Darzhavna Komisia po energiyno i vodno regulirane
   (Vec C-394/11)
   2011/C 298/27
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Komisia za zashtita ot diskriminatsia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Valeri Hariev Belov

      Odporcovia:„ChEZ Elektro Balgaria“ AD, „ChEZ Raspredelnenie Balgaria“ AD a Darzhavna Komisia po energiyno i vodno regulirane

      Prejudiciálne otázky

               Otázka 1: Patrí vec, ktorá má byť preskúmaná, do pôsobnosti smernice Rady 2000/43/ES (1) z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod [v prejednávanej veci s ohľadom na článok 3 ods. 1 písm. h)]?

               Otázka 2: Čo sa rozumie pod „menej priaznivým zaobchádzaním“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) smernice 2000/43 a kto je „osoba určitej rasy alebo etnického pôvodu, ktorá bola znevýhodnená“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43:

                           2.1.

                           Je na to, aby sa menej priaznivé zaobchádzanie mohlo kvalifikovať ako priama diskriminácia, nevyhnutne potrebné, aby išlo o nepriaznivejšie zaobchádzanie a aby priamo alebo nepriamo porušovalo práva alebo záujmy, ktoré sú výslovne stanovené zákonom, alebo sa ním má rozumieť akákoľvek forma správania (vzťahu) v širšom zmysle slova, ktorá je v porovnaní so správaním v podobnej situácii menej výhodná?

                           2.2.

                           Je na to, aby sa uvedenie do mimoriadne nepriaznivej situácie mohlo kvalifikovať ako nepriama diskriminácia, nevyhnutné aj to, aby priamo alebo nepriamo porušovalo práva alebo záujmy výslovne stanovené zákonom, alebo ho treba chápať v širšom zmysle ako akúkoľvek formu uvedenia do mimoriadne nepriaznivej/nevýhodnej situácie?

               Otázka 3: V závislosti od odpovede na druhú otázku: Ak je na určenie, že ide o priamu alebo nepriamu diskrimináciu v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) a b) smernice 2000/0043 potrebné, aby menej priaznivé zaobchádzanie alebo uvedenie do mimoriadne nepriaznivej situácie priamo alebo nepriamo porušovalo zákonom stanovené právo alebo záujem,

                           3.1.

                           stanovujú ustanovenia článku 38 Charty základných práv Európskej únie, smernica 2006/32/ES (2) (odôvodnenie č. 29, článok 1, článok 13 ods. 1), smernica 2003/54/ES (3) (článok 3 ods. 5), smernica 2009/72/ES (4) (článok 3 ods. 7) v prospech konečného spotrebiteľa elektrickej energie právo alebo záujem spočívajúci v možnosti pravidelne kontrolovať údaje na elektromere, ktorý môže byť uplatnený na vnútroštátnych súdoch v rámci konania, akým je konanie vo veci samej
                           a

                           3.2.

                           sú s týmito ustanovenia zlučiteľné vnútroštátne právne predpisy a/alebo správna prax vykonávaná s povolením štátnej komisie pre reguláciu v energetike, na základe ktorých sú distribučné podniky oprávnené umiestniť elektromery na ťažko dostupných alebo nedostupných miestach, čo spotrebiteľom znemožňuje osobne a pravidelne kontrolovať a sledovať údaje na elektromere?

               Otázka 4: V závislosti od odpovede na druhú otázku: Ak priame alebo nepriame porušenie zákonom stanoveného práva alebo záujmu nie je nevyhnutnou podmienkou konštatovania, že ide o priamu alebo nepriamu diskrimináciu,

                           —

                           sú podľa článku 2 ods. 2 písm. a) a b) smernice 2000/43 prípustné vnútroštátne právne predpisy alebo judikatúra, o aké ide vo veci samej, podľa ktorých sa na účely kvalifikácie, že ide o diskrimináciu, vyžaduje, aby nepriaznivejšie zaobchádzanie alebo uvedenie do mimoriadne nepriaznivej situácie predstavovalo priame alebo nepriame porušenie zákonom stanovených práv alebo záujmov,

                           —

                           v prípade, že prípustné nie sú, je vnútroštátny súd povinný neuplatniť ich a použiť definície pojmov upravené v smernici?

               Otázka 5: Má sa článok 8 ods. 1 smernice 2000/43 vykladať v tom zmysle,

                           5.1.

                           že požaduje, aby obeť preukázala skutočnosti, z ktorých možno jednoznačne, nespochybniteľne a s istotou vyvodiť záver, že ide o priamu alebo nepriamu diskrimináciu, alebo stačí, že uvedené skutočnosti odôvodňujú len predpoklad alebo domnienku, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii?

                           5.2.

                           Vedú skutočnosti, že

                                       a)

                                       len v dvoch mestských častiach, ktoré sú v meste známe ako rómske obvody, sú elektromery umiestnené na uliciach na stĺpoch elektrického vedenia vo výške, ktorá je pre spotrebiteľov neprístupná, v dôsledku čoho nemôžu vykonávať vizuálnu kontrolu údajov na elektromere, so známymi výnimkami v niektorých častiach oboch uvedených mestských obvodov;

                                       b)

                                       v ostatných obvodoch mesta sú elektromery umiestnené v inej výške (do 1,70 m), z ktorej je možné vykonať vizuálnu kontrolu, zväčša v bytoch spotrebiteľov alebo na fasáde budovy či na oplotení,

                                 k presunu dôkazného bremena na žalovaného?

                           5.3.

                           Vylučujú skutočnosti, že

                                       a)

                                       v oboch mestských častiach, ktoré sú v meste známe ako rómske obvody, nežijú len Rómovia, ale aj osoby iného etnického pôvodu, a/alebo

                                       b)

                                       s ohľadom na to, aká časť obyvateľstva v týchto dvoch obvodoch skutočne sama seba označuje za Rómov, a/alebo

                                       c)

                                       distribučný podnik označuje dôvody, pre ktoré v uvedených dvoch mestských obvodoch umiestnil elektromery do výšky 7 metrov, za všeobecne známe

                                 presun dôkazného bremena na žalovaného?

               Otázka 6: V závislosti od odpovede na otázku 5:

                           6.1.

                           Ak sa má článok 8 ods. 1 smernice 2000/43 vykladať v tom zmysle, že na existenciu diskriminácie je nevyhnutná domnienka alebo predpoklad, a ak vyššie uvedené skutočnosti vedú k presunu dôkazného bremena na žalovaného, akú formu diskriminácie možno potom na základe uvedených skutočností predpokladať: priamu diskrimináciu, nepriamu diskrimináciu alebo obťažovanie?

                           6.2.

                           Je na základe ustanovení smernice 2000/43 možné, aby boli priama diskriminácia a/alebo obťažovanie odôvodnené sledovaním zákonom stanoveného cieľa s použitím nevyhnutných a primeraných prostriedkov?

                           6.3.

                           Možno s ohľadom na zákonné ciele, ktoré zdôrazňuje a sleduje distribučný podnik, odôvodniť opatrenie použité v oboch mestských obvodoch v situácii, keď

                                       a)

                                       sa opatrenie používa z dôvodu nezaplatených faktúr, ktorých počet v oboch mestských obvodoch vzrástol, z dôvodu častého porušovania pravidiel zo strany spotrebiteľov, ktoré narušuje alebo ohrozuje bezpečnosť, kvalitu a nepretržitú a bezpečnú prevádzku elektrických zariadení,
                                       a
                                       opatrenie sa používa kolektívne bez ohľadu na to, či konkrétny spotrebiteľ zaplatil alebo nezaplatil faktúry za distribúciu a dodávku elektrickej energie, a nezávisle od toho, či sa zistilo, že sa konkrétny spotrebiteľ dopustil nedovoleného konania (manipulácie údajov na elektromere, neoprávneného pripojenia a/alebo neoprávneného odberu elektrickej energie bez odpočtu a zaplatenia alebo iných zásahov do siete, ktoré narušujú alebo ohrozujú jej spoľahlivú, kvalitnú, nepretržitú a bezpečnú prevádzku);

                                       b)

                                       je v prípade každého porovnateľného nedovoleného konania v právnych predpisoch a vo všeobecných podmienkach zmluvy o distribúcii (ďalej len „distribučná zmluva“) upravená zodpovednosť, a to občianskoprávna, správna, ako aj trestnoprávna zodpovednosť;

                                       c)

                                       klauzula upravená v článku 27 ods. 2 všeobecných podmienok distribučnej zmluvy — distribučný podnik zabezpečí na základe výslovnej písomnej žiadosti spotrebiteľa možnosť vizuálnej kontroly údajov na elektromere — spotrebiteľovi skutočne neumožňuje, aby osobne a pravidelne kontroloval údaje, ktoré sa ho týkajú;

                                       d)

                                       existuje možnosť, aby bol na základe výslovnej písomnej žiadosti v byte spotrebiteľa nainštalovaný kontrolný elektromer, za ktorý musí spotrebiteľ zaplatiť poplatok;

                                       e)

                                       opatrenie je osobitým a viditeľným znamením nekalého správania spotrebiteľa v určitej podobe na základe všeobecne známeho charakteru príčin použitia tohto opatrenia, na ktorý sa odvoláva distribučný podnik;

                                       f)

                                       existujú iné technické metódy a prostriedky na ochranu pred zásahmi do elektromerov;

                                       g)

                                       právny zástupca distribučného podniku uvádza, že podobné opatrenie použité v rómskom mestskom obvode v inom meste zásahom v skutočnosti nezabránilo;

                                       h)

                                       sa nepredpokladá, že na elektrické zariadenie, trafostanicu, vybudované v jednom z týchto mestských obvodov, by sa v záujme bezpečnosti mali uplatniť podobné opatrenia ako v prípade elektromerov?

      (1)  Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/32/ES z 5. apríla 2006 o energetickej účinnosti konečného využitia energie a energetických službách, a ktorou sa zrušuje smernica Rady 93/76/EHS (Ú. v. EÚ L 114, s. 64).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, s. 55).


title: Vec T-266/14: Žaloba podaná 28. apríla 2014 – Argus Security Projects/Komisia

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/19

         Žaloba podaná 28. apríla 2014 – Argus Security Projects/Komisia
   (Vec T-266/14)
   2014/C 245/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Argus Security Projects Ltd (Limassol, Cyprus) (v zastúpení: T. Bontinck a E. van Nuffel d’Heynsbroeck, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie EUBAM-u v Líbyi nevybrať ponuku podanú spoločnosťou Argus v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa poskytovania bezpečnostných služieb v rámci pomocnej misie Európskej únie na účely integrovaného riadenia hraníc v Líbyi (zmluva EUBAM-13-020) a zadať verejnú zákazku spoločnosti Garda,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 110 finančného nariadenia (1), pravidiel stanovených v súťažných podkladoch na zadanie verejnej zákazky, konkrétne body 4.1 a 12.1 pokynov pre uchádzačov, a na porušení zásad rovnosti zaobchádzania uchádzačov a zákazu diskriminácie v rozsahu, v akom EUBAM nepreskúmala možnosti vybraného uchádzača vykonať zákazku v súlade s požiadavkami trhu alebo neuplatnila svoju diskrečnú právomoc na posúdenie očakávaných technických kvalít prijatej ponuky s minimálnou mierou dôkladnosti, ktorá by sa dala očakávať.
               Žalobkyňa tvrdí, že vážne nedostatky vybraného uchádzača a jeho neschopnosť vykonať zákazku, ktorá mu bola zadaná, svedčia o tom, že ide o nereálnu ponuku, ktorá nemala byť obstarávateľom prijatá.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na podstatnej zmene pôvodných podmienok zákazky, ktorá mohla zmeniť výsledok verejného obstarávania.
               Žalobkyňa tvrdí, že ak by bola vybraná ponuka posúdená s prihliadnutím na podmienky, za ktorých vybraná spoločnosť vykoná zákazku, pomer medzi bodmi zadanými vybranému uchádzačovi a žalobkyni za všetky hodnotiace kritéria by bol opačný.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia v rozsahu, v akom verejný obstarávateľ nedodržal článok 113 finančného nariadenia a článok 161 ods. 2 delegovaného nariadenia (2), pretože charakteristiky a výhody týkajúce sa vybranej ponuky neboli oznámené v lehote pätnástich kalendárnych dní v nadväznosti na žiadosť žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, s. 1).


title: Vec C-304/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/Plus Warenhandelsgesellschaft mbH (Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zásadný zákaz obchodných praktík, ktoré podmieňujú účasť spotrebiteľov na výhernej hre kúpou tovaru alebo využitím služby)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
   (Vec C-304/08) (1)

   (Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca zásadný zákaz obchodných praktík, ktoré podmieňujú účasť spotrebiteľov na výhernej hre kúpou tovaru alebo využitím služby)
   2010/C 179/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Žalovaný: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 5 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) — Obchodná praktika spájajúca predaj tovaru s výhernou hrou, ktorá umožňuje zákazníkovi účasť na žrebovaniach vnútroštátnej lotérie, pokiaľ nazbiera určité množstvo bonusových bodov získaných pri kúpe tovaru — Vnútroštátne právne predpisy, podľa ktorých je obchodná praktika, pri ktorej je účasť spotrebiteľov na súťaži o ceny alebo výhernej hre podmienená kúpou tovaru alebo využitím služby, v zásade protiprávna, bez ohľadu na to, či reklamné opatrenie v jednotlivom prípade poškodzuje záujmy spotrebiteľov

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, („smernica o nekalých obchodných praktikách“) sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje vnútroštátna právna úprava, ako je úprava v konaní vo veci samej, stanovujúca zásadný zákaz obchodných praktík, ktoré podmieňujú účasť spotrebiteľov na súťaži o ceny alebo na výhernej hre kúpou tovaru alebo využitím služby, bez ohľadu na osobitné okolnosti jednotlivého prípadu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec C-213/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Impresa Pizzarotti & C. Spa/Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky na práce — Smernica 93/37/EHS — „Záväzok prenajať“ budovy, ktoré ešte neboli postavené — Vnútroštátne súdne rozhodnutie s právnou silou rozhodnutej veci — Rozsah zásady právnej sily rozhodnutej veci v prípade situácie nezlučiteľnej s právom Únie)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Impresa Pizzarotti & C. Spa/Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari
   (Vec C-213/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky na práce - Smernica 93/37/EHS - „Záväzok prenajať“ budovy, ktoré ešte neboli postavené - Vnútroštátne súdne rozhodnutie s právnou silou rozhodnutej veci - Rozsah zásady právnej sily rozhodnutej veci v prípade situácie nezlučiteľnej s právom Únie))
   2014/C 315/20
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Impresa Pizzarotti & C. Spa

      Žalované: Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari

      za účasti: Complesso Residenziale Bari 2 Srl, Commissione di manutenzione della Corte d’appello di Bari, Giuseppe Albenzio, v postavení „commissario ad acta“, Ministero della Giustizia, Regione Puglia

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. a) smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác sa má vykladať v tom zmysle, že zmluva, ktorej hlavným predmetom je výstavba diela spĺňajúceho potreby uvedené obstarávateľom, predstavuje verejnú zákazku na práce, a preto nemôže byť zahrnutá medzi výnimky stanovené v článku 1 písm. a) bode iii) smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, hoci obsahuje záväzok prenajať dotknuté dielo.

               2.

               V rozsahu, v akom to uplatniteľné vnútroštátne procesné normy povoľujú, musí vnútroštátny súd, akým je vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania a ktorý rozhodoval na poslednom stupni bez toho, aby sa predtým obrátil na Súdny dvor Európskej únie s prejudiciálnou otázkou v zmysle článku 267 ZFEÚ, buď doplniť svoje právoplatné rozhodnutie, ktoré viedlo k situácii nezlučiteľnej s právnou úpravou Únie v oblasti verejných zákaziek na práce, alebo zrušiť toto rozhodnutie, aby tak zohľadnil výklad tejto právnej úpravy, ktorý bol prijatý Súdnym dvorom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-382/06 P: Odvolanie podané 14. septembra 2006 : Ocean Trawlers Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  13. júna 2006 v spojených veciach T-218/03 až T-240/03, Cathal Boyle a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/26

         Odvolanie podané 14. septembra 2006: Ocean Trawlers Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 13. júna 2006 v spojených veciach T-218/03 až T-240/03, Cathal Boyle a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-382/06 P)
   (2006/C 294/44)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Ocean Trawlers Ltd (v zastúpení: P. Gallagher, SC, A. Collins, SC, D. Barry, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Írsko, Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006 v rozsahu, v ktorom zamieta vo veci T-226/03, Ocean Trawlers Ltd/Komisia, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/245/ES (1) zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov MAGP IV v rámci zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] v rozsahu, v akom sa týka žiadosti o bezpečnosť kapacity pre navrhovaného nového plavidlá RSW MFV Golden Rose a v ktorom zaviazal Ocean Trawlers Ltd na náhradu trov konania,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov MADP IV v rámci zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] v rozsahu, v akom sa týka žiadosti o bezpečnosť kapacity pre navrhovaného nového plavidla RSW MFV Golden Rose,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy všetkých týchto konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že rozsudok Súdu prvého stupňa by mal byť zrušený z týchto nasledujúcich dôvodov:
   Súd prvého stupňa nesprávneho právne posúdil vec, pretože určil záujem odvolateľa na začatí konania s odvolaním sa na dátum prijatia rozhodnutia 2003/245 a nie na dátum ku ktorému bola žaloba podaná.
   Súd prvého stupňa sa dopustil závažného pochybenia vyplývajúceho z dokumentov, ktoré mu boli predložené, ohľadne skutočnosti, že odvolateľ bol počas celého konania vlastníkom MFV Golden Rose.
   Zistenie, podľa ktorého odvolateľ nebol osobne dotknutý rozhodnutím 2003/245 „pretože predmetné plavidlá sú fiktívne“, je právne nepodložené a okrem iného je v rozpore s odôvodnením rozsudku Súdu prvého stupňa.
   Odvolateľ je a v každom štádiu bol vlastníkom MFV Golden Rose. Nemožno preto tvrdiť, že stratil záujem, ktorý mal nepochybne pri podaní žaloby o neplatnosť rozhodnutia 2003/245 v rozsahu, v akom sa týkala jeho žiadosti o bezpečnosť lodného priestoru ohľadne navrhovaného MFV Golden Rose.
   Súd prvého stupňa pochybil, keď dospel k záveru, že odvolateľ nemal právo domáhať sa neplatnosti rozhodnutia 2003/245 z dôvodu opatrení, ktoré prijal na zmiernenie strát a škôd spôsobených týmto opatrením.

      (1)  Ú. v. EÚ L 90, s. 48.


title: Vec T-225/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. septembra 2015 – iNET24 Holding/ÚHVT (IDIRECT24) („Ochranná známka Spoločenstva — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka IDIRECT24 — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. septembra 2015 – iNET24 Holding/ÚHVT (IDIRECT24)
   (Vec T-225/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka IDIRECT24 - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 346/30)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: iNET24 Holding AG (Feusisberg, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger a V. Dalichau, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann a S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. februára 2014 (vec 1867/2013-5) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo, pokiaľ ide o slovnú ochrannú známku IDIRECT24

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               iNET24 Holding AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec T-173/04: Žaloba podaná dňa 14. mája 2004 Jürgen Carius proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/16

         Žaloba podaná dňa 14. mája 2004 Jürgen Carius proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-173/04)
   (2004/C 179/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Jürgen Carius, bytom Brusel, zastúpený Nicholas Lhoëst, advokátom, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 14. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Generálneho riaditeľa DG ADMIN z 21. mája 2003, ktorým bez zmien potvrdil posudok o služobnom postupe žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002,

               —

               zrušil, ak to bude potrebné, rozhodnutie Komisie z 23. decembra 2003, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu,

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania v plnej výške.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Na podporu svojej žaloby žalobca namieta nezákonnosť nového systému hodnotenia, ktorý je založený na neobjektívnych kritériách a ktorý neumožňuje hodnotenej osobe oboznámiť sa v primeranom čase so svojím hodnotiacim posudkom tak, aby mohla v prípade potreby predložiť pripomienky hodnotiteľovi.
   Žalobca tiež namieta porušenie povinnosti odôvodnenia, keďže podstatné zníženie ohodnotenia jeho zásluh nebolo riadne vysvetlené, ako aj zjavný omyl v posúdení.


title: Vec C-314/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 1. júla 2014 – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 1. júla 2014 – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki
   (Vec C-314/14)
   2014/C 292/25
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki

      Žalovaný: Viestintävirasto

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 19 ods. 1 smernice 2010/13/EÚ (1) za okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že bráni takému výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorého sa rozdelenie obrazovky nepovažuje za upozornenie na reklamu, ktorým sa oddeľuje audiovizuálny program od televíznej reklamy, ak v jednej časti obrazovky prebiehajú záverečné titulky k programu a druhá časť je vyhradená prezentácii nasledujúceho programu kanálu prevádzkovateľa vysielania prostredníctvom programového panelu, pričom sa ani v rozdelenej obrazovke, ani neskôr neodvysiela akustický alebo optický prostriedok, ktorý by výslovne oznamoval začiatok reklamného bloku?

               2.

               Má sa s ohľadom na skutočnosť, že smernica 2010/13/EÚ má povahu minimálnej právnej úpravy, článok 23 ods. 2 tejto smernice za okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s touto smernicou považovať sponzorské odkazy, ktoré sa vysielajú v súvislosti s inými než sponzorovanými programami, za „reklamné spoty“ v zmysle článku 23 ods. 1 smernice, ktoré sa musia započítať do maximálneho prípustného reklamného času?

               3.

               Má sa s ohľadom na skutočnosť, že smernica 2010/13/EÚ má povahu minimálnej právnej úpravy, pojem „reklamný spot“ uvedený v článku 23 ods. 1 tejto smernice v spojení so slovným spojením opisujúcim maximálnu prípustnú dĺžku reklamného času „podiel… v rámci príslušnej hodiny neprekročí 20 %“ v prípade okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že tomuto ustanoveniu odporuje započítanie „čiernych sekúnd“ medzi jednotlivými reklamnými spotmi a na konci reklamného bloku do reklamného času?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (Ú. v. EÚ L 95, s. 1).


title: Vec F-111/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 4. septembra 2014 – Prigent/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Oznámenia o výberových konaniach EPSO/AD/230/12 (AD5) a EPSO/AD/231/12 (AD7) — Nesplnenie podmienky spôsobilosti týkajúcej sa odbornej praxe vo výberovom konaní EPSO/AD/231/12 (AD 7) — Preradenie do výberového konania EPSO/AD/230/12 (AD 5) — Zapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov výberového konania EPSO/AD/230/12 (AD 5) — Záujem na konaní — Zmeškanie lehoty na podanie sťažnosti — Opakované žiadosti o preskúmanie)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/67

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 4. septembra 2014 – Prigent/Komisia
      (Vec F-111/13) (1)

      ((Verejná služba - Verejné výberové konanie - Oznámenia o výberových konaniach EPSO/AD/230/12 (AD5) a EPSO/AD/231/12 (AD7) - Nesplnenie podmienky spôsobilosti týkajúcej sa odbornej praxe vo výberovom konaní EPSO/AD/231/12 (AD 7) - Preradenie do výberového konania EPSO/AD/230/12 (AD 5) - Zapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov výberového konania EPSO/AD/230/12 (AD 5) - Záujem na konaní - Zmeškanie lehoty na podanie sťažnosti - Opakované žiadosti o preskúmanie))
      (2014/C 395/82)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Oliver Prigent (Fentange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Moyse, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, avocats)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia EPSO o nepripustení žalobcu do výberového konania EPSO/AD/231/12 (AD7) a o jeho opätovnom zaradení do výberového konania EPSO/AD/230/12 (AD5) a jednak rozhodnutia o jeho zápise na zoznam úspešných uchádzačov už uvádzaného výberového konania AD5 a priznanie náhrady za údajne spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako čiastočne neprípustná a čiastočne nedôvodná.

                  2.

                  O. Prigent znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 31, 1.2.2014, s. 22.


title: Vec C-440/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 2. augusta 2013 — Croce Amica One Italia Srl/Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 2. augusta 2013 — Croce Amica One Italia Srl/Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)
   (Vec C-440/13)
   2013/C 344/68
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Croce Amica One Italia Srl

      Žalovaná: Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s právom Spoločenstva možnosť obstarávateľa, aby v rámci výkonu právomoci, ktorá sa týka zrušenia jeho rozhodnutia v oblasti verejného obstarávania na základe uplatnenia článku 21d zákona 241/1990, rozhodol o tom, že zákazku nezadá s konečnou platnosťou predbežne úspešnému uchádzačovi iba z dôvodu, že sa voči nemu vedie vyšetrovanie v trestnom konaní?

               2.

               Je v súlade s právom Spoločenstva odchýlenie sa od zásady konečného stanovenia trestnoprávnej zodpovednosti, tak ako ju vyjadruje článok 45 smernice 2004/18/ES (1), a to z dôvodov účelnosti správneho konania týkajúcich sa oblasti správnej úvahy?

               3.

               Je v súlade s právom Spoločenstva odchýlenie sa od zásady konečného stanovenia trestnoprávnej zodpovednosti, tak ako ju vyjadruje článok 45 smernice 2004/18/ES, v prípade, že prebiehajúce vyšetrovanie v trestnom konaní sa týka spáchania deliktov súvisiacich s verejnou súťažou, ktorá je predmetom rozhodnutia vydaného v rámci autoremedúry vykonávanej ex offo?

               4.

               Je v súlade s právom Spoločenstva skutočnosť, že rozhodnutia obstarávateľa týkajúce sa verejného obstarávania môže plne preskúmať vnútroštátny správny súd v rámci výkonu svojich právomocí v oblasti verejného obstarávania, a to aj pokiaľ ide o spoľahlivosť a reálnosť ponuky, t. j. nad obmedzený rámec zjavnej nelogickosti, iracionálnosti, nedostatočného odôvodnenia alebo nesprávneho skutkového posúdenia?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 347, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec F-137/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. júna 2012 — Dergam/Komisia

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/14

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. júna 2012 — Dergam/Komisia
   (Vec F-137/11)
   2012/C 209/25
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.


title: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2004 vo veci C-352/03 P, Pietro Del Vaglio proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Úradníci — Dôchodky — Zmena krajiny pobytu — Príslušný opravný koeficient — Odvolanie sčasti zjavne neprípustné alebo sčasti zjavne nedôvodné)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/22

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 12. októbra 2004
   vo veci C-352/03 P, Pietro Del Vaglio proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Dôchodky - Zmena krajiny pobytu - Príslušný opravný koeficient - Odvolanie sčasti zjavne neprípustné alebo sčasti zjavne nedôvodné)
   (2005/C 6/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-352/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podal 11. augusta 2003 Pietro Del Vaglio, bývalý úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Londýne (Spojené kráľovstvo), (v zastúpení: M. Famchon a B. Desrez, advokátky), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Currall, za právnej pomoci D. Waelbroeck), Súdny dvor (šiesta komora) v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet, sudcovia J.-P. Puissochet a S. von Bahr (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vydal dňa 12. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               P. Del Vaglio je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 251 zo dňa 18.10.2003


title: Vec T-210/16: Žaloba podaná 5. mája 2016 – Lukash/Rada

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/39

         Žaloba podaná 5. mája 2016 – Lukash/Rada
   (Vec T-210/16)
   (2016/C 243/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Olena Lukash (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Cessieux, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu, ktorú podala Olena Lukash, za prípustnú,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu, v akom sa jej týka,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu, v akom sa jej týka;

               —

               zrušil následné rozhodnutia a nariadenia, ktorými sa predlžujú reštriktívne opatrenia stanovené rozhodnutím Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 a aktualizuje odôvodnenie, konkrétne:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2015/364/SZBP z 5. marca 2015,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 2015/357 z 5. marca 2015,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2015/876/SZBP z 5. júna 2015,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 2015/869 z 5. júna 2015,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2016/318/SZBP zo 4. marca 2016,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 zo 4. marca 2016;

               —

               zaviazal Radu Európskej únie, aby znášala trovy konania v súlade s článkami 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu a práva na účinný prostriedok nápravy.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nerešpektovaní kritérií stanovených v článku 1 rozhodnutia 2014/119/SZBP, prebratých do odôvodnenia 4 nariadenia (EÚ) č. 208/2014, v odôvodnení 3 rozhodnutia 2015/364/SZBP, prebratých do odôvodnenia 2 nariadenia (EÚ) č. 2015/357, v odôvodnení 4 rozhodnutia 2015/876/SZBP, prebratých do odôvodnenia 3 nariadenia (EÚ) č. 2015/357, v odôvodnení 4 rozhodnutia 2016/318/SZBP, prebratých do odôvodnenia 2 nariadenia (EÚ) č. 2015/357.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom skutkovom posúdení, ktorého sa dopustila Rada.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený zjavnom porušení práva žalobkyne vlastniť majetok.


title: Vec C-354/08: Žaloba podaná 30. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/18

         Žaloba podaná 30. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-354/08)
   (2008/C 285/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a J. Sénéchal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že stanovuje prednostné právo existujúcemu koncesionárovi v rámci oznámenia o verejnej súťaži na zadanie koncesií na diela, ktoré využívajú hydraulickú energiu, najmä tým, že prijala ustanovenia článku 29 ods. 3 dekrétu č. 99/25 z 22. marca 1999 o koncesii a o vyhlásení o verejnej prospešnosti diel, ktoré využívajú hydraulickú energiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia tvrdí, že priznanie prednostného práva existujúcemu koncesionárovi, počas obnovenia platnosti a zadania koncesií na diela, ktoré využívajú hydraulickú energiu, predstavuje porušenie zásady zákazu diskriminácie a bráni slobode usadiť sa. Tým, že totižto uprednostňuje spoločnosti, ktoré majú koncesiu a ktoré sú už preto usadené vo Francúzsku, francúzska právna úprava sťažuje usadeniu sa spoločnosti usadených v iných členských štátoch.
   Okrem toho, francúzske úrady neuviedli výnimky, ktoré stanovujú články 45 a 46 Zmluvy, alebo naliehavé dôvody všeobecného záujmu, aby odôvodnili predmetné opatrenie, ktoré je v každom prípade neprimerané vzhľadom na sledovaný cieľ. Takto finančné náklady, ktoré znáša existujúci koncesionár, môžu byť napríklad kompenzované inými záväzkami uloženými úplne novému konkurentovi.


               26.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/16

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 19. februára 2016 predložil súd Norges Høeyesterett vo veci Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS v. staten v/Konkurransetilsynet
   (Vec E-3/16)
   (2017/C 26/07)
   Listom z 19. februára 2016, ktorý bol podateľni Súdneho dvora EZVO doručený 24. februára 2016, požiadal Norges Høyesterett (Najvyšší súd Nórska) o poradné stanovisko vo veci Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS v staten v/Konkurransetilsynet, pokiaľ ide o tieto otázky:

               1.

               Aké právne kritériá je potrebné použiť pri určovaní, či je cieľom dohody medzi podnikmi obmedzenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 53 Dohody o EHP?

                           a)

                           Postačuje na to, aby bolo možné stanoviť, že určitý spôsob konania predstavuje cielené protiprávne jednanie podľa článku 53 Dohody o EHP, že predmetná spolupráca môže obmedziť hospodársku súťaž?

               2.

               Aký má právny význam pre posúdenie toho, či určité správanie predstavuje cielené protiprávne jednanie, že sa takáto spolupráca uskutočnila otvorene vo vzťahu k obstarávajúcemu orgánu?

               3.

               Aké právne kritériá sa musia predovšetkým zdôrazniť pri posudzovaní otázky, či by sa spolupráca, pri ktorej dve konkurenčné spoločnosti predkladajú spoločnú ponuku prostredníctvom spoločného podniku a tieto dve spoločnosti majú byť subdodávateľmi uvedeného spoločného podniku, mala považovať za cielené protiprávne jednanie?


title: Vec T-509/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2017 – Kessel medintim/EUIPO – Janssen-Cilag (Premeno) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Premeno — Skoršia národná slovná ochranná známka Pramino — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozhodnutie prijaté po zrušení pôvodného rozhodnutia Všeobecným súdom — Právo byť vypočutý — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2017 – Kessel medintim/EUIPO – Janssen-Cilag (Premeno)
   (Vec T-509/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Premeno - Skoršia národná slovná ochranná známka Pramino - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozhodnutie prijaté po zrušení pôvodného rozhodnutia Všeobecným súdom - Právo byť vypočutý - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 086/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kessel medintim GmbH (Mörfelden-Walldorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Jacob a U. Staudenmaier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Nemecko) (v zastúpení: M. Wenz, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 2. júla 2015 (vec R 349/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Janssen-Cilag a Kessel medintim

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kessel medintim GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec C-563/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 5. decembra 2012 — BDV Hungary Trading Kft., v likvidácii/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 5. decembra 2012 — BDV Hungary Trading Kft., v likvidácii/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-563/12)
   2013/C 114/33
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: BDV Hungary Trading Kft., v likvidácii

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 15 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (ďalej len „predchádzajúca smernica o DPH“) a článok 146 smernice Rady 2006/112/ES (2) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „nová smernica o DPH“) vykladať v tom zmysle, že na to, aby prepravu tovaru určeného na vývoz mimo územia Spoločenstva bolo možné považovať za dodanie oslobodené od dane na účely vývozu, musí sa uskutočniť v určitej lehote?

               2.

               Majú pre odpoveď na prvú otázku význam medzinárodné obchodné doložky; skutočnosť, že predávajúci, kupujúci alebo prepravca konal v dobrej alebo zlej viere, s náležitou starostlivosťou alebo prípadne im možno pripísať vinu; zdaňovacie obdobie alebo skutočnosť, že k preprave tovaru skutočne dôjde po uplynutí lehoty, ale počas premlčacej lehoty na vyčíslenie dane?

               3.

               Je zlučiteľné so zásadami daňovej neutrality, právnej istoty a proporcionality, ak právne predpisy členského štátu stanovia doplňujúce požiadavky k požiadavkám stanoveným v smerniciach a podmienia oslobodenie vývozu od dane objektívnymi a kumulatívnymi požiadavkami, ktoré v smerniciach nie sú uvedené?

               4.

               Možno článok 15 predchádzajúcej smernice o DPH a články 131 a 273 novej smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že členský štát môže — s cieľom predchádzať vyhýbaniu sa dani, zneužitiu dane a daňovým únikom a zabezpečiť správne vyčíslenie a výber dane — stanoviť pre vývoz oslobodený od dane také požiadavky, aké sú stanovené v § 11 ods. 1 zákona č. LXXIV z roku 1992 o dani z pridanej hodnoty a v § 98 ods. 1 zákona č. CXXVII z roku 2007 o dani z pridanej hodnoty?

               5.

               Je v súlade so základnými zásadami práva Únie a s ustanoveniami smerníc, ak daňový orgán z dôvodu nesplnenia požiadaviek, ktoré nie sú uvedené v článkoch 15 a 146 smerníc, zmení kvalifikáciu vývozu oslobodeného od dane a žiada od zdaniteľnej osoby zaplatenie dane? Ak je odpoveď kladná, za akých okolností je to možné?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-604/15 P: Odvolanie podané 15. novembra 2015: Ana Pérez Gutiérrez proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-168/14, Pérez Gutierrez/Komisia

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/35

         Odvolanie podané 15. novembra 2015: Ana Pérez Gutiérrez proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-168/14, Pérez Gutierrez/Komisia
   (Vec C-604/15 P)
   (2016/C 038/48)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ana Pérez Gutiérrez (v zastúpení: J. Soler Puebla, abogado)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 a pokračoval v konaní na účely vydania nového rozsudku a aby v tomto konaní:

               1.

               určil, že zo strany Európskej únie došlo k zásahu do jej práva na ochranu cti, práva na osobné a rodinné súkromie a práva na prejav osobnej povahy z dôvodu nepovoleného použitia podobizne pána Jacquemyna, keďže Komisia zaradila jeho fotografiu do obrazovej knižnice zdravotných varovaní v prípade tabakových výrobkov v Európskej únii;

               2.

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť odvolateľke sumu 181 104 eur z dôvodu ušlého zisku;

               3.

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť odvolateľke jeden cent (0,01 eura) za každý balíček cigariet alebo tabakový výrobok, na ktorom sa nachádza podobizeň pána Patricka Jacquemyna, pričom sumu treba určiť pri výkone rozsudku a táto suma tak predstavuje dvadsaťsedem miliónov päťstoosemdesiatosemtisíc päťstodvadsaťštyri eur (27 588 524 eur);

               4.

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť odvolateľke náhradu škody z dôvodu prospechu pri protiprávnom používaní podobizne pána Patricka Jacquemyna, pričom táto náhrada škody dosahuje v Španielsku, ktoré je miestom pobytu odvolateľky konajúcej za Patricka Jacquemyna, 13 790 000 eur.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Rozdiely medzi priebehom pojednávania a skutočnosťami uvedenými v rozsudku

   Odvolateľka nikdy nesúhlasila s vyhláseniami Európskej komisie, pričom súhlasila iba s tým, aby boli oneskorene predložené iba nevyčiernené dokumenty, čo nebolo v rozsudku spresnené.

      Porušenie článku 15 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie

   Porušenie európskeho pravidla, podľa ktorého majú príslušníci Únie prístup dokumentom, ktoré používajú orgány Únie na účely prijímania rozhodnutí.
   Odvolateľka viackrát opakovane žiadala, aby jej boli poskytnuté dokumenty týkajúce sa práv k podobizni na spornej fotografii, pričom tieto dokumenty jej neboli nikdy poskytnuté.

      Neexistencia a nedostatok dôkazov, ktoré viedli k nedostatku vyšetrovania zo strany Všeobecného súdu

   Dôkazy požadované odvolateľkou neboli poskytnuté a tie, ktoré Komisia predložila nemali nijakú dôkaznú hodnotu, keďže takmer všetky obsahovali vyčiernené časti.

      Porušenie zásady kontradiktórnosti a rovnosti procesných prostriedkov

   Dokumenty predložené Európskou komisiou boli preškrtnuté a neboli v nich uvedené nijaké skutočnosti, bránili akejkoľvek protichodnej analýze zo strany odvolateľky, v dôsledku čoho ich odvolateľka nepovažuje za platné dôkazy, ani za také, aby ich Všeobecný súd mohol posúdiť ako dôkazné prostriedky.

      Skreslenie skutkového stavu (Distort of facts)

   Vyčiernené dokumenty, ktoré neobsahujú nijaké dôkazy, viedli Všeobecný súd k záveru, že údajné vyhotovenie fotografií bolo v zásade zákonné, pričom odvolateľka nemohla napadnúť platnosť tejto simulácie skutočnosti, pretože v týchto dokumentoch sa nenachádzali nijaké dôkazy. Dôkazy nachádzajúce sa v týchto dokumentoch boli začiernené na základe nesprávneho uplatnenia zásad ochrany údajov vyplývajúcej zo smernice z roku 1995 (1).

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).


title: Vec C-258/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 26. mája 2014 – Eugenia Florescu a i./Casa Judeţeană de Pensii Sibiu a i.

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 26. mája 2014 – Eugenia Florescu a i./Casa Judeţeană de Pensii Sibiu a i.
   (Vec C-258/14)
   2014/C 292/18
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia obnovy konania: Eugenia Florescu, Ioan Poiană, Cosmina Diaconu (v postavení dediča po Mirceovi Bădilovi), Anca Vidrighin (v postavení dediča po Mirceovi Bădilovi), Eugenia Elena Bădilă (v postavení dediča po Mirceovi Bădilovi)

      Odporcovia: Casa Judeţeană de Pensii Sibiu, Casa Națională de Pensii și alte Drepturi de Asigurări Sociale, Ministerul Muncii, Familiei și Protecției Sociale, Statul român prin Ministerul Finanțelor Publice, Ministerul Finanțelor Publice prin D.G.F.P. Sibiu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa memorandum, akým je memorandum o porozumení z 23. júna 2009 uzatvorené medzi Európskym spoločenstvom a Rumunskom, uverejnené v Monitorul Oficial č. 455 z 1. júla 2009, považovať za právne záväzný akt, rozhodnutie, oznámenie atď. v zmysle judikatúry Súdneho dvora (rozsudky z 3. februára 1976, 59/75, Flavia Manghera, a z 20. marca 1997, C–57/95, Francúzsko/Komisia) a môže byť predmetom výkladu Súdneho dvora Európskej únie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede: Má sa memorandum o porozumení medzi Európskym spoločenstvom a Rumunskom z 23. júna 2009, uverejnené v Monitorul Oficial č. 455 z 1. júla 2009, vykladať v tom zmysle, že Európska komisia môže na účely zníženia dosahu hospodárskej krízy znížením nákladov na zamestnancov oprávnene požadovať prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, ktorou sa osobe odníme právo poberať príspevkový dôchodok dosiahnutý počas viac ako 30 rokov, ktorý bol stanovený v súlade so zákonom a ktorý poberala pred účinnosťou zákona, a to z dôvodu, že táto osoba dostáva plat za činnosť vykonávanú na základe pracovnej zmluvy, odlišnú od činnosti, za ktorú poberá dôchodok?

               3.

               Má sa memorandum o porozumení medzi Európskym spoločenstvom a Rumunskom z 23. júna 2009 vykladať v tom zmysle, že Európska komisia môže na účely zníženia dosahu hospodárskej krízy oprávnene požadovať prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, ktorou sa osobe úplne a na dobu neurčitú odníme právo poberať príspevkový dôchodok dosiahnutý počas viac ako 30 rokov, ktorý poberala pred účinnosťou zákona v súlade so zákonom, a to z dôvodu, že táto osoba dostáva plat za činnosť vykonávanú na základe pracovnej zmluvy, odlišnú od činnosti, za ktorú poberá dôchodok?

               4.

               Má sa memorandum in integrum, a najmä jeho odsek 5 písm. d), ktorý sa týka reorganizácie a zvýšenia efektivity verejnej správy, vykladať v tom zmysle, že Európska komisia bola na účely zníženia dosahu hospodárskej krízy oprávnená požadovať prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá pre úradníkov verejných inštitúcií v dôchodku stanovuje zákaz súbehu dôchodku s platom?

               5.

               Majú sa články 17, 20, 21 a 47 Charty základných práv Európskej únie, článok 6 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ), článok 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), zásada právnej istoty zakotvená v práve Únie a judikatúra Súdneho dvora Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu, akým je článok 21 ods. 2 zákona č. 554/2004, ktorý stanovuje v prípade porušenia zásady prednosti práva Európskej únie možnosť obnovy konania a vydania nového rozhodnutia vnútroštátnych súdov výlučne v rámci správneho súdnictva a neumožňuje vydanie nových rozhodnutí vnútroštátnych súdov vydaných v iných oblastiach (občianskoprávna, trestná, obchodná) v prípade porušenia zásady prednosti práva Európskej únie týmito rozhodnutiami?

               6.

               Bráni článok 6 ZEÚ právnej úprave členského štátu, ktorá podmieňuje vyplácanie dôchodku kariérnym sudcom, stanoveného na základe platenia príspevkov počas vykonávania služby v oblasti súdnictva počas viac ako 30 rokov, ukončením ich pracovného pomeru v oblasti vyučovania práva na univerzite?

               7.

               Bráni článok 6 ZEÚ, článok 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie a judikatúra Súdneho dvora Európskej únie právnej úprave, ktorá odníme poberateľovi nárok na dôchodok, aj keď bol stanovený na základe platenia príspevkov počas viac ako 30 rokov, kým v prípade vykonávania akademickej činnosti sudcovia samostatne platili a naďalej platia príspevky na dôchodkové poistenie?

               8.

               Bráni článok 6 ZEÚ, ako aj ustanovenia článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78 (1) o rovnakom zaobchádzaní s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod a judikatúra Súdneho dvora Európskej únie nálezu Ústavného súdu členského štátu, ktorý pri kontrole ústavnosti zákona stanovuje, že právo na súbeh nároku na dôchodok s platom patrí iba osobám vymenovaným na základe poverenia, čím vylučuje z uplatňovania tohto práva kariérnych sudcov, ktorí nemôžu poberať dôchodok stanovený na základe osobného platenia príspevkov počas viac ako 30 rokov vzhľadom na to, že v danom čase vyučujú právo na univerzite?

               9.

               Bráni článok 6 ZEÚ a judikatúra Súdneho dvora Európskej únie právnej úprave, ktorá na dobu neurčitú podmieňuje vyplácanie dôchodku sudcom, stanoveného na základe platenia príspevkov počas viac ako 30 rokov, ukončením akademickej činnosti?

               10.

               Bráni článok 6 ZEÚ a judikatúra Súdneho dvora Európskej únie právnej úprave porušujúcej spravodlivú rovnováhu, ktorá musí byť zachovávaná medzi ochranou vlastníctva osôb a požiadavkami všeobecného záujmu, tým, že ukladá len určitej kategórii osôb povinnosť strpieť stratu nároku na dôchodok sudcu v dôsledku skutočnosti, že vykonávajú akademickú činnosť?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Výmaz veci C-261/04

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/30

         Výmaz veci C-261/04 (1)

   (2005/C 143/54)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 31. januára 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-261/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Arbeitsgericht Regensburg): Gerhard Schmidt proti Sennebogen Maschinenfabrik GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004


title: Vec C-182/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (predtým Cour d’arbitrage) — Belgicko) — Marie-Noëlle Solvay a i./Région wallonne (Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie — Pojem „právny predpis“ — Význam a rozsah spresnení uvedených v Príručke na uplatňovanie Aarhuského dohovoru — Povolenie projektu bez primeraného posúdenia jeho vplyvov na životné prostredie — Prístup k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia — Rozsah práva podať žalobu — Smernica o  „biotopoch“ — Plán alebo projekt s nepriaznivým vplyvom na integritu lokality — Naliehavý dôvod vyššieho verejného záujmu)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (predtým Cour d’arbitrage) — Belgicko) — Marie-Noëlle Solvay a i./Région wallonne
   (Vec C-182/10) (1)

   (Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie - Pojem „právny predpis“ - Význam a rozsah spresnení uvedených v Príručke na uplatňovanie Aarhuského dohovoru - Povolenie projektu bez primeraného posúdenia jeho vplyvov na životné prostredie - Prístup k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia - Rozsah práva podať žalobu - Smernica o „biotopoch“ - Plán alebo projekt s nepriaznivým vplyvom na integritu lokality - Naliehavý dôvod vyššieho verejného záujmu)
   2012/C 98/06
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle (predtým Cour d’arbitrage)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, Alix Walsh, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l’Aéroport B.S.C.A. (Brussels south Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Grégoire Stassin, André Gilliard, Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Nicole Laloux, François Gevers, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Seraffin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Mariel Jeanne, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l’Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, André Philips, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Sartau SA, Philippe Grisard de la Rochette, Antoine Boxus, Pierre Deneye, Jean-Pierre Olivier, Paul Thiry, Willy Roua, Guido Durlet, Agrebois SA, Yves de la Court

      Žalovaný: Région wallonne

      za účasti: Infrabel SA, Codic Belgique SA, Federal Express European Services Inc. (FEDEX), Société wallonne des aéroports (SOWEAR), Société régionale wallonne du transport (SRWT), Société Intercommunale du Brabant wallon (IBW)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour constitutionnelle (predtým Cour d’arbitrage) — Výklad článku 2 (bodu 2), článku 3 (ods. 9), článku 6 (ods. 9) a článku 9 (ods. 2, 3, a 4) Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, uzatvoreného 25. júna 1998 a schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, s. 1) — Výklad článku 1 (ods. 5), článku 9 (ods. 1) a článku 10a smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985, o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) — Výklad článku 6 ods. 3 a 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 63; Mim. vyd. 15/002, s. 102) — Pojem „orgán verejnej moci“ — Význam a rozsah spresnení uvedených v Príručke na uplatňovanie Aarhuského dohovoru — Vylúčenie takých legislatívnych aktov, akými sú stavebné a environmentálne povolenia vydané na základe dekrétu prijatého regionálnym zákonodarcom, z pôsobnosti dohovoru — Súlad procesu vedúceho k vydaniu povolení, ktoré možno napadnúť len na Cour constitutionnelle a všeobecných súdoch, s dohovorom a právom Spoločenstva — Povolenie projektu bez primeraného posúdenia jeho vplyvov na životné prostredie

      Výrok rozsudku

               1.

               Pri výklade článku 2 ods. 2 a článku 9 ods. 4 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 môže byť Príručka na uplatňovanie tohto dohovoru vzatá do úvahy, nie je však právne záväzná a nemá normatívny charakter na rozdiel od ustanovení uvedeného dohovoru.

               2.

               Článok 2 ods. 2 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia a článok 1 ods. 5 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003 sa majú vykladať v tom zmysle, že z pôsobnosti týchto dokumentov sú vylúčené iba projekty, ktoré sú podrobne upravené a prijaté prostredníctvom osobitného právneho predpisu, a to tak, aby ciele uvedených dokumentov boli dosiahnuté prostredníctvom legislatívneho procesu. Vnútroštátnemu súdu prináleží preveriť, či tieto dve podmienky boli splnené, pričom zohľadní tak obsah prijatého právneho predpisu, ako aj celý legislatívny proces, ktorý viedol k jeho prijatiu, a najmä prípravné akty a parlamentné rozpravy. V tejto súvislosti právny predpis, ktorým sa výlučne „schvaľuje“ už existujúci správny akt, pričom sa v ňom uvádzajú iba naliehavé dôvody všeobecného záujmu bez toho, aby sa predtým začal vecný legislatívny proces, prostredníctvom ktorého by mohli byť splnené uvedené podmienky, nemôže byť považovaný za osobitný právny predpis v zmysle tohto ustanovenia a nestačí na to, aby bol projekt vylúčený z rozsahu pôsobnosti tohto dohovoru a smernice.

               3.

               Článok 3 ods. 9 a článok 9 ods. 2 až 4 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia a článok 10a smernice 85/337 zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35 sa majú vykladať v tom zmysle, že

                           —

                           ak je projekt, ktorý patrí do pôsobnosti týchto ustanovení, prijatý prostredníctvom právneho predpisu, musí byť možné, aby otázka, či tento právny predpis vyhovuje podmienkam stanoveným v článku 1 ods. 5 tejto smernice, mohla byť podľa vnútroštátnych procesných pravidiel predložená súdu alebo nezávislému a nestrannému orgánu ustanovenému na základe zákona, a

                           —

                           v prípade, že nie je možné proti takému aktu podať nijaký opravný prostriedok s povahou a rozsahom, ktoré boli uvedené vyššie, prináleží vnútroštátnym súdom, ktoré rozhodujú v rámci svojej právomoci, aby vykonali preskúmanie uvedené v predchádzajúcej zarážke a v prípade potreby z toho vyvodili dôsledky tak, že sa tento právny predpis neuplatní.

               4.

               Článok 6 ods. 9 Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia a článok 9 ods. 1 smernice 85/337 zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35 sa majú vykladať v tom zmysle, že nevyžadujú, aby samotné rozhodnutie obsahovalo dôvody, pre ktoré sa príslušný orgán rozhodol, že je potrebné. V prípade, keď o to dotknutá osoba požiada, je však príslušný orgán povinný oznámiť jej dôvody prijatia tohto rozhodnutia alebo jej na žiadosť poskytnúť relevantné informácie a dokumenty

               5.

               Článok 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje vnútroštátnemu, hoci aj zákonodarnému orgánu, povoliť plán alebo projekt bez toho, aby sa presvedčil, že nebude mať nepriaznivý vplyv na integritu príslušnej lokality.

               6.

               Článok 6 ods. 4 smernice 92/43 sa má vykladať v tom zmysle, že realizácia infraštruktúry určenej na umiestnenie administratívneho sídla nemôže byť v zásade považovaná za naliehavý dôvod vyššieho verejného záujmu, vrátane záujmu sociálnej a ekonomickej povahy, ktorý by odôvodňoval realizáciu plánu alebo projektu nepriaznivo ovplyvňujúceho integritu príslušnej lokality.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec C-227/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 23. apríla 2015 – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co. Ltd/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP — Svetový trh s obrazovkami z tekutých kryštálov (LCD) — Určenie cien — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovenia pokút (2006) — Bod 13 — Stanovenie hodnoty predaja — Spoločný podnik — Zohľadnenie predaja materským spoločnostiam — Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (2002) — Bod 23 písm. b) posledný odsek — Čiastočné oslobodenie od pokút — Dôkazy týkajúce sa skutočností, ktoré boli predtým Komisii neznáme)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/12

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 23. apríla 2015 – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co. Ltd/Európska komisia
   (Vec C-227/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP - Svetový trh s obrazovkami z tekutých kryštálov (LCD) - Určenie cien - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovenia pokút (2006) - Bod 13 - Stanovenie hodnoty predaja - Spoločný podnik - Zohľadnenie predaja materským spoločnostiam - Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (2002) - Bod 23 písm. b) posledný odsek - Čiastočné oslobodenie od pokút - Dôkazy týkajúce sa skutočností, ktoré boli predtým Komisii neznáme))
   (2015/C 205/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co. Ltd (v zastúpení: A. Winckler a F.-C. Laprévote, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Ronkes Agerbeek a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               LG Display Co. Ltd a LG Display Taiwan Co. Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.