               9.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/22

         Žaloba spoločností Autonomy Capital (Jersey) LP a Eaton Vance Management podaná 20. decembra 2016 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-20/16)
   (2017/C 73/12)
   Spoločnosti Autonomy Capital (Jersey) LP a Eaton Vance Management, ktoré zastupuje Pétur Örn Sverrisson hrl. a Halldór Backman hrl., Morrison & Foerster (UK) LLP, Citypoint, One Ropemaker Street, London EC2Y 9AW, podali 20. decembra 2016 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil za neplatné rozhodnutie žalovaného z 23. novembra 2016 o uzatvorení sťažnosti žalobcov proti Islandu a

               2.

               nariadil žalovanému zaplatiť trovy tohto konania, ktoré vznikli žalobcom.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žalobcovia tvrdia, že zákon č. 37/2016 schválený islandským parlamentom diskriminuje na základe štátnej príslušnosti, keďže stanovuje rozsiahle požiadavky na držiteľov islandských korún (króna) v zahraničí, ktorí prevažne nemajú bydlisko na Islande, pričom neukladá rovnaké požiadavky domácim držiteľom islandskej koruny, a za nedodržanie pravidiel stanovuje pokuty.

               —

               Podľa žalobcov Dozorný úrad EZVO vychádza z článku 43 Dohody o EHP na podporu tvrdenia, že Island sa mohol odchýliť od svojej povinnosti dodržiavať základné slobody stanovené v Dohode o EHP a naďalej sa môže od tejto povinnosti odchyľovať.

               —

               Žalobcovia tvrdia, že Dozorný úrad EZVO nesprávne posúdil mieru voľného uváženia, ktorú štátom EHP/EZVO priznáva článok 43, a preto Island nesplnil podmienky uvedené v článku 43 ods. 4

               —

               Žalobcovia okrem toho prehlasujú, že bez ohľadu na scenár musí byť každé odchýlenie od povinnosti podľa Dohody o EHP v súlade so zásadou proporcionality a nesmie mať širší rozsah, ako je potrebné na nápravu akýchkoľvek neočakávaných ťažkostí, ktoré vznikli. Podľa žalobcov sú kontroly stanovené v zákone č. 37/2016 neprimerané a neriešia obavy uvedené islandskou vládou. Islandské orgány navyše nezvážili podstatne menej obmedzujúce opatrenia, ktoré im boli navrhnuté.


title: Vec T-284/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. novembra 2016 – Gulli/EUIPO – Laverana (Lybera)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. novembra 2016 – Gulli/EUIPO – Laverana (Lybera)
   (Vec T-284/16) (1)

   (2017/C 022/81)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec F-123/06: Žaloba podaná 23. októbra 2006 – Timmer/Dvor audítorov

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/84

         Žaloba podaná 23. októbra 2006 – Timmer/Dvor audítorov
   (Vec F-123/06)
   (2006/C 326/170)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marianne Timmer (Saint Sauves d'Auvergne, Francúzsko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Európsky dvor audítorov
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť všetky hodnotenia služobného postupu žalobkyne, ktoré vypracoval p. L.,

               —

               zrušiť súvisiace a/alebo nadväzujúce rozhodnutia, vrátane rozhodnutia o vymenovaní p. L.,

               —

               uložiť povinnosť nahradiť majetkovú ujmu zodpovedajúcu strate príjmu, ktorá vznikla žalobkyni v porovnaní so situáciou, v ktorej by sa nachádzala, ak by bola povýšená zakaždým, keď v období vykonávania svojho zamestnania pod vedením p. L. mohla byť teoreticky povýšená,

               —

               uložiť povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu a ujmu na zdraví vo výške 250 000 eur spôsobenú žalobkyni dôsledkom uvedeného protiprávneho konania,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa najprv uvádza, že jej služobný postup bol zastavený, a bola uvoľnená zo služby preto, aby jej nadriadenému bolo umožnené naďalej protiprávne vykonávať jeho funkciu. Oneskorené podanie žaloby je spôsobené skutočnosťou, že žalobkyňa sa dozvedela o tom, že rozhodnutia o jej služobnom postupe sú protiprávne až po zistení určitých nových skutočností, ktoré majú vplyv na platnosť správ o jej hodnotení, a to najmä: i) dvojnásobné porušenie článku 11a služobného poriadku jej nadriadeným; ii) nedostatočný počet odpracovaných rokov jej nadriadeného v okamihu jeho vymenovania; iii) protiprávnosť v rámci výberového konania CC/LA/18/82; iv) protiprávne vykonávanie funkcie, ktorú mohla vykonávať žalobkyňa; v) osobný záujem jej nadriadených; vi) absencia disciplinárnych opatrení.
   Žalobkyňa sa navyše odvoláva jednak na neodôvodnenie rozhodnutí, ktoré sa jej týkajú a ktoré boli prijaté generálnym tajomníkom Dvoru audítorov, a jednak na protiprávnosť rozhodovacích postupov generálneho tajomníka Dvoru audítorov.


title: Vec T-389/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie MONTORSI F. & F. — Skoršia národná slovná ochranná známka Casa Montorsi — Relatívny dôvod neplatnosti — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 53 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Dohoda o koexistencii ochranných známok — Rozsah — Článok 53 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)
   (Vec T-389/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie MONTORSI F. & F. - Skoršia národná slovná ochranná známka Casa Montorsi - Relatívny dôvod neplatnosti - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 53 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Dohoda o koexistencii ochranných známok - Rozsah - Článok 53 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 283/65)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Taliansko) (v zastúpení: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Casa Montorsi Srl (Vignola, Taliansko) (v zastúpení: S. Verea, K. Muraro a M. Balestriero, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. apríla 2016 (vec R 1239/2014-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Casa Montorsi a AIA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Agricola italiana alimentare SpA (AIA) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


title: Vec F-93/06: Žaloba podaná 16. augusta 2006 – Dethomas/Komisia

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/22

         Žaloba podaná 16. augusta 2006 – Dethomas/Komisia
   (Vec F-93/06)
   (2006/C 237/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Bruno Dethomas (Rabat, Maroko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 11.januára 2006, ktorým bol žalobca vymenovaný za úradníka Európskych spoločenstiev v skúšobnej dobe ako vedúci delegácie Komisie v Maroku na generálnom riaditeľstve „Vonkajšie vzťahy“ v rozsahu, v akom stanovuje jeho zaradenie do platovej triedy A*14, platového stupňa 2,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa v čase, keď bol dočasným zamestnancom zaradeným do platovej triedy A*14, platového stupňa 8, uchádzal o pracovné miesto uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste KOM/229/04 na obsadenie miesta vedúceho delegácie Komisie v Maroku (1). Keďže jeho kandidatúra bola úspešná, bol vymenovaný za úradníka v skúšobnej dobe a zaradený do platovej triedy A*14, platového stupňa 2.
   Žalobca vo svojej žalobe uvádza, že keďže bol vymenovaný za úradníka v rovnakej platovej triede a bezprostredne po období kedy pracoval ako dočasný zamestnanec, Komisia ho mala zaradiť do platovej triedy A*14, platového stupňa 8 podľa článku 32 ods. 3 Služobného poriadku. Odoprením žalobcovi práva vyplývajúceho z tohto ustanovenia sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246 A, 5.10.2004, s. 1.


title: Vec T-410/16: Žaloba podaná 31. júla 2016 – Makhlouf/Rada

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/13

         Žaloba podaná 31. júla 2016 – Makhlouf/Rada
   (Vec T-410/16)
   (2016/C 371/15)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Rami Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               v dôsledku toho zrušil rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 a jeho následné vykonávacie akty v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu, ktoré sú stanovené v článkoch 6 a 13 Európskeho dohovoru o ľudských právach a základných slobodách (ďalej len „EDĽP“), v článku 215 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) a v článkoch 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia v rozsahu, v akom odôvodnenie poskytnuté Radou nespĺňa povinnosť inštitúcií Európskej únie, ktorá je stanovená v článku 6 EDĽP, v článku 296 ZFEÚ a v článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa Rada dopustila v súvislosti so zapojením žalobcu do financovania sýrskeho režimu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté opatrenia neoprávnene a neprimerane obmedzujú základné práva žalobcu, a to najmä jeho právo vlastniť majetok stanovené v článku 1 prvého dodatkového protokolu k EDĽP a v článku 17 Charty základných práv Európskej únie, jeho právo na rešpektovanie dobrej povesti stanovené v článku 8 a článku 10 ods. 2 EDĽP, zásadu prezumpcie neviny stanovenú v článku 6 EDĽP a článku 48 Charty základných práv Európskej únie, jeho právo na slobodu prejavu stanovené v článku 10 EDĽP a jeho právo na slobodu pohybu stanovené v článku 2 ods. 2 Protokolu č. 4 k EDĽP.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nedodržaní usmernení Rady z 2. decembra 2005 o vykonávaní a vyhodnocovaní reštriktívnych opatrení (sankcií) v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky EÚ (dokument Rady 15114/05 z 2. decembra 2005).


title: Vec C-139/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Provincial de Burgos (Španielsko) 7. marca 2016 – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba a Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Provincial de Burgos (Španielsko) 7. marca 2016 – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba a Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.
   (Vec C-139/16)
   (2016/C 200/09)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial sección no 3 de Burgos

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba a Rodrigo Moreno Benavente

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Abadía Retuerta, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno medzi zákazy stanovené v článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2008/95 (1) zaradiť používanie označenia, ktoré odkazuje na vlastnosť výrobku alebo služby spočívajúcu v tom, že tento výrobok alebo túto službu možno nájsť vo vysokej hodnote a kvalite a vo veľkom množstve na tom istom mieste?

               2.

               Možno konštatovať, že označenie, ktoré má také vlastnosti, je označením zemepisného pôvodu, pokiaľ tento výrobok alebo táto služba vždy budú sústredené v určitom fyzickom priestore?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, 2008, s. 25).


title: Vec T-14/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006 – K-Swiss/ÚHVT (Rovnobežné pásiky na topánke) ( Ochranná známka Spoločenstva — Nedostatky podmienok a prekážky konania — Námietka neprípustnosti — Oznámenie rozhodnutia odvolacieho senátu — Lehota na podanie žaloby )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006 – K-Swiss/ÚHVT (Rovnobežné pásiky na topánke)
   (Vec T-14/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Nedostatky podmienok a prekážky konania - Námietka neprípustnosti - Oznámenie rozhodnutia odvolacieho senátu - Lehota na podanie žaloby“)
   (2006/C 331/96)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: K-Swiss Inc. (West Lake Village, Kalifornia, Spojené štáty americké) (v zastúpení: H. Hübner, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: Ó. Mondéjar, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. septembra 2005 (vec R 1109/2004-1), týkajúceho sa zápisu ochrannej známky v podobe piatich rovnobežných pásikov umiestnených na boku zobrazenia topánky ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec T-356/16: Žaloba podaná 4. júla 2016 – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/50

         Žaloba podaná 4. júla 2016 – Brita/EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)
   (Vec T-356/16)
   (2016/C 305/67)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brita GmbH (Taunusstein, Nemecko) (v zastúpení: S. Maaßen, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aquis Wasser-Luft-Systeme GmbH (Rebstein, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu č. 1 1128 639.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. mája 2016 vo veci R 99/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, ako aj rozhodnutie námietkového oddelenia z 11. novembra 2014 a zmenil ich v tom zmysle, že námietke sa vyhovuje a odopiera sa rozšírenie medzinárodného zápisu č. 1128639 „maxima“ na územie Európskej únie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania o žalobe a odvolacieho konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-54/06: Žaloba podaná  1. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/10

         Žaloba podaná 1. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-54/06)
   (2006/C 74/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: J. Hottiaux a F. Simonetti, splnomocnené zástupkyne, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 1. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Belgické kráľovstvo neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (1) si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 21. júla 2004. Belgicko doposiaľ neprijalo všetky opatrenia, ktoré patria do kompetencie Flámskeho regiónu a federálnej vlády, alebo ich v každom prípade neoznámilo Komisii.

      (1)  Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


title: Vec T-666/16 P: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2017 – De Nicola/EIB („Odvolanie — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Správa o služobnom postupe — Hodnotiaca správa za rok 2013 — Návrh na zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru a rozhodnutia o nepovýšení odvolateľa — Psychické obťažovanie — Návrh na náhradu škody“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/50

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2017 – De Nicola/EIB
   (Vec T-666/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Správa o služobnom postupe - Hodnotiaca správa za rok 2013 - Návrh na zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru a rozhodnutia o nepovýšení odvolateľa - Psychické obťažovanie - Návrh na náhradu škody“))
   (2017/C 283/77)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, advokátka)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: T. Gilliams a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 21. júla 2016, De Nicola/EIB (F-100/15, EU:F:2016:167), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Carlo De Nicola znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej investičnej banke (EIB) v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


               15.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 467/25

         Žaloba spoločnosti Marine Harvest ASA podaná 20. septembra 2016 proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-12/16)
   (2016/C 467/12)
   Spoločnosť Marine Harvest ASA, ktorú zastupujú advokáti Torben Foss a Kjetil Raknerud, Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS, Sandviksbodene 2A, P.O. Box 3984 Sandviken, NO-5835 Bergen, podala 20. septembra 2016 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada, aby Súd EZVO rozhodol, že:

               1.

               rozhodnutie Dozorného úradu EZVO vo veci č. 79116 z 27. júla 2016 sa zakladá na nesprávnom výklade relevantných prameňov práva a je teda neplatné.

               2.

               Dozorný úrad EZVO má právomoc a povinnosť vykonávať dohľad nad štátnou pomocou v odvetví rybárstva v súlade s článkom 4 ods. 1 protokolu 9 k Dohode o EHP, a preto je povinný posúdiť tvrdenia žalobcu predložené ako súčasť formálnej sťažnosti podanej 2. mája 2016.

               3.

               Dozorný úrad EZVO má povinnosť znášať trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žalobca žiada o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO vo veci č. 79116 z 27. júla 2016.

               —

               Spoločnosť Marine Harvest tvrdí, že Dozorný úrad EZVO má potrebnú právomoc na preskúmanie toho, či je pomoc na výrobu a uvádzanie produktov rybolovu a akvakultúry zlučiteľná s Dohodou o EHP, ako aj na vykonávanie dohľadu podľa článku 62 Dohody o EHP (pozri protokol 26 k Dohode o EHP). Okrem toho uvádza, že Dozorný úrad EZVO je podľa toho istého článku povinný takýto dohľad vykonávať.

               —

               Základným prvkom je výklad protokolu 26 k dohode, v ktorom sa stanovujú právomoci Dozorného orgánu EZVO; neodkazuje však konkrétne na odvetvia rybolovu a akvakultúry. Podľa rozhodnutia Dozorného úradu EZVO by sa mal vyššie uvedený zoznam považovať za vyčerpávajúci.

               —

               Žalobca sa domnieva, že tento výklad zavádza do protokolu 26 aspekt, ktorý nemá oporu v cieľoch a základných ustanoveniach dohody, ktoré sa uvádzajú v samotnom protokole.


title: Vec F-85/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. augusta 2016 – Roest/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/34

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. augusta 2016 – Roest/Komisia
   (Vec F-85/12) (1)

   (2016/C 371/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012, s. 35.


title: Vec T-256/17: Žaloba podaná 2. mája 2017 – Labiri/EHSV

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/34

         Žaloba podaná 2. mája 2017 – Labiri/EHSV
   (Vec T-256/17)
   (2017/C 213/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vassiliki Labiri (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   vyhlásil a rozhodol,

               —

               že rozhodnutie Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru nevykonať v dobrej viere bod 3 dohody o mimosúdnom urovnaní sporu uzavretej medzi stranami, sa zrušuje,

               —

               že Európsky hospodársky a sociálny výbor je povinný zaplatiť žalobkyni sumu vo výške 250 000 eur,

               —

               že žalovaný je povinný nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 266 ZFEÚ v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie, podľa ktorého žalovaný údajne nemôže vykonať dohodu o mimosúdnom vyrovnaní sporu, ku ktorej došlo vo veci F-33/15, Labiri/EHSV, predstavuje nevykonanie rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie. Takéto neoprávnené nevykonanie dohody, ktorá bola takto uzavretá, okrem toho predstavuje porušenie povinnosti starostlivosti voči žalobcovi, povinnosti lojálnej spolupráce stanovenej článkom 4 ods. 3 ZEÚ, zásad vykonania v dobrej viere dohôd slobodne uzavretých medzi stranami, ako aj zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti poskytnúť pomoc vyplývajúcej z článku 24 Služobného poriadku úradníkov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na prekročení právomocí, ktoré presnejšie spočíva v zneužití konania v rozsahu, v akom žalovaný údajne nikdy nemal v úmysle lojálne vykonať dohodu uzavretú medzi stranami a podpísal ju len preto, aby žalobca vzal žalobu späť vo veci F-33/15.


title: Vec C-136/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos (Grécko) 10. apríla 2009 — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon/DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos (Grécko) 10. apríla 2009 — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon/DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia
   (Vec C-136/09)
   2009/C 141/56
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Areios Pagos

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Žalovaný: DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

      Prejudiciálna otázka

   Predstavuje samotné umiestnenie televíznych prijímačov prevádzkovateľom hotela a ich pripojenie k centrálnej anténe v hoteli, bez ďalšieho úkonu, sprostredkovania alebo zásahu zo strany prevádzkovateľa hotela, verejný prenos diela v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES a predovšetkým, ide v predmetnej veci, v súlade s vyššie uvedeným rozsudkom Súdneho dvora zo 7. decembra 2006, Sociedad General de Autores y Editores de Espana (ESGA) (C-306/05), o šírenie signálu prostredníctvom televíznych prijímačov klientom, ktorí sú ubytovaní v hotelových izbách, so zodpovedajúcim technickým zásahom prevádzkovateľa hotela?


title: Vec C-317/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. novembra 2010 — Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES)/Európska komisia (Odvolanie — Započítanie vzájomných pohľadávok podľa viacerých právnych poriadkov — Návrh na vrátenie poskytnutých súm — Zásada litis denuntiatio — Právo na obranu a právo na spravodlivý proces)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/13

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. novembra 2010 — Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES)/Európska komisia
   (Vec C-317/09 P) (1)

   (Odvolanie - Započítanie vzájomných pohľadávok podľa viacerých právnych poriadkov - Návrh na vrátenie poskytnutých súm - Zásada litis denuntiatio - Právo na obranu a právo na spravodlivý proces)
   2011/C 13/21
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (v zastúpení: P.-P. Van Gehuchten, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 10. júna 2009, ArchiMEDES/Komisia (spojené veci T-396/05 a T-397/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žaloby odvolateľky jednak na zrušenie rozhodnutí Komisie o vymáhaní súm poskytnutých v rámci zmluvy medzi ňou a odvolateľkou a o započítaní vzájomných pohľadávok, a jednak na zaviazanie Komisie uhradiť zostávajúcu časť dotácie stanovenej touto zmluvou — Neuplatniteľnosť zásady litis denuntiatio — Zamietnutie návrhu na uplatnenie solidárnej zodpovednosti zmluvných partnerov — Porušenie práv na obranu a práva na spravodlivý proces

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec F-25/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. februára 2013 — Presset/Komisia (Verejná služba — Odmena — Diéty — Podmienka priznania)

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/33

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. februára 2013 — Presset/Komisia
   (Vec F-25/12) (1)

   (Verejná služba - Odmena - Diéty - Podmienka priznania)
   2013/C 79/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Paul-Henri Presset (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Pradal, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bolo žalobcovi zamietnuté vyplatenie diét

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Presset znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 36.


title: Vec T-321/12: Žaloba podaná 20. júla 2012 — Ciudad de la Luz a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana/Komisia

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/32

         Žaloba podaná 20. júla 2012 — Ciudad de la Luz a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana/Komisia
   (Vec T-321/12)
   2012/C 287/61
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ciudad de la Luz, SA (Alicante, Španielsko) a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, N. Ruiz García a J. Belenguer Mula, advokáti, a M. Muñoz de Juan, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               pripustil dôvody pre zrušenie uvedené v ich žalobe a vyhovel im,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2012) 3025 final z 8. mája 2012 o štátnej pomoci SA. 22668 (C 8/2008 — ex NN 4/2008), ktorú Španielsko poskytlo spoločnosti „Ciudad de la Luz SA“ (ďalej len „CDL“), najmä článok 1 ods. 1 tohto rozhodnutia, a to v rozsahu, v akom konštatuje, že investícia do spoločnosti CDL zahŕňa nezlučiteľné prvky štátnej pomoci, a nariaďuje jej vrátenie,

               —

               určil, že napadnuté rozhodnutie je neplatné od samého začiatku alebo ho subsidiárne zrušil, najmä pokiaľ ide o článok 1 ods. 1 tohto rozhodnutia, a to v rozsahu, v ktorom konštatuje, že bližšie určení producenti, ktorí nahrávali v CDL, obdržali nezlučiteľnú pomoc,

               —

               v dôsledku toho zrušil príkazy na vrátenie pomoci, ktoré obsahuje článok 2 napadnutého rozhodnutia, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v závere o existencii štátnej pomoci v prospech spoločnosti CDL (nesprávne uplatnenie zásady súkromného investora). Porušenie článku 107 ods. 1 a článku 345 ZFEÚ.
               Žalobkyne sa domnievajú, že Komisia pochybila pri posudzovaní zásady súkromného investora, ako aj tým, že dospela k záveru o existencii štátnej pomoci. K investíciám Generalitat Valenciana (vlády autonómnej oblasti Valencie) do spoločnosti CDL došlo v dvoch odlišných momentoch, a to v roku 2000 a v roku 2004, a obidve investičné rozhodnutia boli prijaté po vypracovaní príslušných obchodných plánov, ktoré stanovili predpokladanú výnosnosť projektu. Komisia tým, že použila zásadu súkromného investora, tento projekt porovnáva s výnosnosťou projektov a subjektov, ktoré v dôsledku ich veľkosti nie sú porovnateľné, čím tejto zásade v rozpore s článkom 107 ods. 1 a článkom 345 ZFEÚ odňala jej podstatu.
               Komisia ďalej vo svojom ekonomickom a právnom rozbore odmieta zohľadniť skutočnosť, že vedľa projektu filmových štúdií existoval aj projekt na rozvoj obchodnej a hotelovej zóny na okolitých pozemkoch vo vlastníctve Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA. S prihliadnutím k obidvom projektom bola výnosnosť investície do spoločnosti CDL ešte vyššia.

               2.

               Nesprávne právne posúdenie pri analýze zlučiteľnosti projektu spoločnosti CDL a chýbajúce odôvodnenie.
               Podľa žalobkýň Komisia odmieta záver, že projekt môže vzhľadom k tomu, že CDL má sídlo v Alicante, získavať regionálnu pomoc. Španielske orgány dospeli k názoru, ktorý Komisia nespochybnila, že s ohľadom na to, že išlo o veľký investičný projekt, mala CDL právo žiadať o regionálnu pomoc v rozsahu približne 36 %. Napriek tomu odmieta akceptovať, že pri použití zásady súkromného investora na 64 % investície by bola výnosnosť projektu ešte vyššia.
               Subsidiárne sa žalobkyne domnievajú, že investícia orgánov Valencie do kinematografického komplexu spoločnosti CDL by mala byť úplne alebo čiastočne vyhlásená za zlučiteľnú podľa článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ.
               Komisia neodôvodnila svoj záver, podľa ktorého pomoc na výstavbu filmových štúdií spoločnosti CDL nie je nevyhnutná, primeraná ani vhodná, takže nemôže byť s ohľadom na kultúrne hľadiská zlučiteľná, a to ani čiastočne.

               3.

               Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v neexistencii rozhodnutia, v každom prípade v neodôvodnení, v súvislosti s podnetmi k produkcii.
               Komisia okrem toho, že dospela k záveru, že investícia do spoločnosti CDL predstavuje nezlučiteľnú pomoc, kvalifikuje rovnakým spôsobom všetky podnety priznané filmovým producentom pod podmienkou, že k natáčaniu dôjde v CDL.
               V rozhodnutí Komisia venuje tejto údajnej pomoci jediný bod, v ktorom iba konštatuje, že je nezlučiteľná. Nepopisuje dotknuté opatrenia, na ktoré v rozhodnutí odkazuje, neuvádza informácie, ktoré za týmto účelom poskytol členský štát, nezaoberá sa otázkou existencie/neexistencie prvkov pomoci, nerozoberá kritéria zlučiteľnosti, ani sa nevenuje prípadnej existencii legitímneho očakávania.
               Žalobkyne sa preto domnievajú, že ide o akt neplatný od samého začiatku alebo neplatný pre chýbajúce odôvodnenie. Okrem toho mali byť uvedené podnety, ktoré sú v súlade s podmienkami uvedenými v oznámení Komisie o filme z roku 2001, považované za zlučiteľné podľa článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ.


title: Vec C-125/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 18. marca 2014 – Iron & Smith Kft./Unilever NV

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 18. marca 2014 – Iron & Smith Kft./Unilever NV
   (Vec C-125/14)
   2014/C 175/28
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Iron & Smith Kft.

      Druhý účastník konania: Unilever NV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže stačiť dobré meno, ktoré existuje v jednom členskom štáte, na preukázanie dobrého mena ochrannej známky Spoločenstva na účely článku 4 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (1) (ďalej len „smernica“) aj v prípade, ak žiadosť o zápis národnej ochrannej známky, proti ktorej boli podané námietky na základe takého dobrého mena, bola podaná v inej krajine ako v uvedenom členskom štáte?

               2.

               Možno uplatniť v rámci územných kritérií používaných pri skúmaní dobrého mena ochrannej známky Spoločenstva zásady stanovené Súdnym dvorom Európskej únie v súvislosti s riadnym používaním ochrannej známky Spoločenstva?

               3.

               Ak majiteľ skoršej ochrannej známky Spoločenstva preukáže dobré meno ochrannej známky Spoločenstva v iných krajinách ako v členskom štáte, v ktorom bola podaná vnútroštátna žiadosť o zápis – ktoré tvoria podstatnú časť územia Európskej únie –, možno od neho bez ohľadu na vyššie uvedené tiež vyžadovať, aby poskytol dostatočný dôkaz v súvislosti s uvedeným členským štátom?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, môže sa – so zreteľom na osobitosti vnútorného trhu – stať, že ochranná známka, ktorá sa intenzívne používa v podstatnej časti Európskej únie, bude pre príslušného vnútroštátneho spotrebiteľa neznáma, a preto nebude splnená ďalšia nevyhnutná podmienka existencie dôvodu, ktorý bráni zápisu, v súlade s článkom 4 ods. 3 smernice, keďže neexistuje nebezpečenstvo ujmy na dobrom mene alebo rozlišovacej spôsobilosti alebo nečestného ťaženia z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti? Ak áno, aké okolnosti musí preukázať majiteľ ochrannej známky Spoločenstva na splnenie uvedenej podmienky?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).


title: Vec T-585/11: Žaloba podaná 10. novembra 2011 — Cheverny Investments/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/60

      Žaloba podaná 10. novembra 2011 — Cheverny Investments/Komisia
      (Vec T-585/11)
      (2012/C 25/115)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cheverny Investments Ltd (St. Julians, Maltská republika) (v zastúpení: H. Prinz zu Hohenlohe-Langenburg, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 275 z 26. januára 2011 o štátnej pomoci C-7/10, „Zákon o dani z príjmu právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel)“, adresované Spolkovej republike Nemecko,

                  —

                  subsidiárne, zrušil uvedené rozhodnutie Komisie z 26. januára 2011 o štátnej pomoci C-7/10, adresované Spolkovej republike Nemecko, v rozsahu, v akom sa pri výklade vnútroštátneho ustanovenia schémy o prevode daňových strát podľa § 8c ods. 1a KStG vzťahuje nielen na právnické osoby, ktoré sú nadmerne zadlžené, v platobnej neschopnosti alebo im hrozí platobná neschopnosť, ale reorganizácia v zmysle ustanovenia § 8c ods. 1a KStG vedie pri existencii ďalších podmienok v prípade zmeny vlastníka podielov k prevodu strát aj pri takých právnických osobách, pri ktorých sa má zabrániť platobnej neschopnosti alebo nadmernej zadlženosti, teda pri osobách, ktoré pred nimi len stoja,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania žalobkyne podľa článku 87 ods. 2 prvej vety rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza, že žalovaná pri posudzovaní ňou vytýkaného § 8c ods. 1a nemeckého zákona o dani z príjmov právnických osôb (KStG) opomína, že uvedená schéma o prevode daňových strát má charakter štátnej pomoci, a dopúšťa sa nesprávneho posúdenia, keď:

                  —

                  vychádza z toho, že vytýkaný predpis sa týka len podnikov, ktoré sú v platobnej neschopnosti alebo im hrozí platobná neschopnosť, avšak nie tých, ktoré len stoja pred platobnou neschopnosťou alebo nadmernou zadlženosťou,

                  —

                  predpokladá selektivitu, pričom vychádza z toho, že referenčným systémom nie je zákon o dani z príjmov právnických osôb, ale § 8c KStG.

            Žalobkyňa ďalej uvádza, že žalovaná v napadnutom rozhodnutí nesprávne posúdila skutkový stav, keď:

                  —

                  referenčný systém neposúdila vo svetle ňou prijatého oznámenia Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci pri opatreniach týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov (Ú. v. ES C 384, 1998, s. 3) a jej návrhu smernice Rady o spoločnom konsolidovanom základe dane z príjmov právnických osôb (CCCTB) so zahrnutím KStG,

                  —

                  odôvodnenie schémy o prevode daňových strát nevidela v súvislosti s porušením celkovej hospodárskej rovnováhy v roku 2009.

            Žalovaná tým podľa názoru žalobkyne porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ.


title: Vec C-523/08: Žaloba podaná 27. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/20

         Žaloba podaná 27. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-523/08)
   (2009/C 19/35)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a M.-A. Rabanal Suárez, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/71/ES (1) z 12. októbra 2005 o osobitnom postupe prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vedeckého výskumu, a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/71/ES do vnútroštátneho práva uplynula 12. októbra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 289, s. 15.


title: Vec C-459/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-459/08) (1)

   2009/C 220/60

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec T-107/13 P: Odvolanie podané 21. februára 2013 : Cornelia Trentea proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  11. decembra 2012 vo veci F-112/10, Trentea/FRA

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/22

         Odvolanie podané 21. februára 2013: Cornelia Trentea proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. decembra 2012 vo veci F-112/10, Trentea/FRA
   (Vec T-107/13 P)
   2013/C 129/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Cornelia Trentea (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu, ktorý bol vyhlásený 11. decembra 2012 vo veci F-112/10,

               —

               následne zrušil rozhodnutie orgánu poverenému uzatváraním zmlúv z 5. júna 2010, ktorým sa zamieta žiadosť odvolateľky o prijatie na miesto (ref. TA-ADMIN-AST4-2009), ako aj rozhodnutie o prijatí iného kandidáta, zaviazal FRA na náhradu hmotnej škody odvolateľky, ktorá zodpovedá rozdielu medzi súčasným platom a platom AST4 až do dosiahnutia dôchodkového veku, vrátane všetkých príplatkov, poistenia a náhrad dôchodkových nárokov, zaviazal FRA na náhradu nemajetkovej ujmy odvolateľky stanovenej ex aequo et bono na 10 000 eur,

               —

               zaviazal FRA na náhradu trov konania na oboch stupňoch konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení pravidiel týkajúcich sa prípustnosti dôvodov: prípustnosť tvrdení uvedených počas pojednávania v konaní na prvom stupni týkajúcich sa neprítomnosti zástupcu výboru zamestnancov vo výberovej komisii — porušenie povinnosti odôvodnenia sudcom v konaní na prvom stupni. Odvolateľka zastáva názor, že Súd pre verejnú službu v prvom rade porušil článok 43 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu, keď nezohľadnil skutočnosť, že predmetné tvrdenia sú založené na dokumentoch a informáciách, ktoré FRA predložila až počas konania pred Súdom pre verejnú službu, a následne neuznal, že predmetné tvrdenia musia byť považované za prípustné z dôvodu, že sú úzko spojené s ostatnými dôvodmi uvedenými počas písomného postupu. Po tretie sa Súd pre verejnú službu, v každom prípade bez akéhokoľvek odôvodnenia, mylne domnieval, že dôvod nie je súčasťou dôvodov, ktoré je súd povinný namietať ex offo.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na vecnej nepresnosti písomných dôkazov, ktorej následkom je porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a skreslenie dôkazov zo strany Súdu pre verejnú službu. Odvolateľka zastáva názor, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že v konaní sa nepreukázalo ani netvrdilo, že otázky položené v rámci písomnej skúšky boli pre všetkých kandidátov rovnaké, keďže odvolateľka túto skutočnosť vo svojom vyjadrení k žalobe potvrdila. Táto nepresnosť ovplyvnila právne posúdenie, keďže zásada rovnosti zaobchádzania vyžaduje, aby sa písomná skúška uskutočnila pre všetkých kandidátov naraz a nie v rozdielnom čase, ako tomu bolo v prípade výberového konania odvolateľky. Okrem toho súd prvého stupňa zamietol žalobný dôvod odvolateľky týkajúci sa neexistencie anonymity písomnej skúšky odvolávajúc sa na tvrdenie FRA, voči ktorému odvolateľka namietala.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom zložení výberovej komisie, skreslení dôkazov a porušení povinnosti odôvodnenia zo strany Súdu pre verejnú službu. Odvolateľka uvádza, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a skreslenia dôkazov, keď bez akéhokoľvek odôvodnenia rozhodol, že vedúci oddelenia administratívy FRA a finančný pracovník FRA disponujú rozsiahlymi spôsobilosťami a skúsenosťami v oblasti verejného obstarávania, pričom jeho rozhodnutie bolo založené len na tvrdeniach FRA, voči ktorým odvolateľka namieta. Tento nedostatok odbornosti rovnako ovplyvnil aj výsledok výberového konania.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia a neprimeranosti lehoty na vyhlásenie rozsudku. Podľa odvolateľky sa súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že žalovaná splnila svoju povinnosť odôvodnenia, vzhľadom na skutočnosť, že odvolateľka až do začiatku konania na prvom stupni nevedela, aké kritériá sa pri posúdení jej kandidatúry použili, nebola informovaná o skutočnosti, akú kvalifikáciu nespĺňa a rozdelenie celkových známok jej bolo doručené až na pojednávaní. Súd pre verejnú službu sa tiež nezákonne opieral o dokument predložený žalovanou počas pojednávania, keď prišiel k záveru, že žalovaná si splnila svoju povinnosť odôvodnenia, bez preukázania existencie výnimočných okolností. Navyše po prvé, ak by bol tento dokument doručený odvolateľke počas administratívnej časti konania, tak ako požadovala, mohla lepšie pochopiť dôvody, pre ktoré nebola prijatá, a účinnejšie namietať voči uvedenému rozhodnutiu. Po druhé dĺžka konania pred Súdom pre verejnú službu by bola tiež primeranejšia.

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na porušení článku 87 ods. 2 a článku 88 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu týkajúcich sa trov konania a porušenia povinnosti odôvodnenia. Odvolateľka uvádza, že Súd pre verejnú službu nezákonne zaviazal odvolateľku znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalovanej.


               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/1

         (2008/C 183/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008

      Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008

      Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008

      Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008

      Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008

      Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-179/09: Žaloba podaná 28. apríla 2009 — Dunamenti Erőmű/Komisia

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/16

         Žaloba podaná 28. apríla 2009 — Dunamenti Erőmű/Komisia
   (Vec T-179/09)
   2009/C 167/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dunamenti Erőmű Zrt. (Százhalombatta, Maďarsko) (v zastúpení: J. Lever, QC, A. Nourry a R. Griffith, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie a všetky operatívne ustanovenia výroku v rozsahu, v ktorom sa týkajú žalobkyne,

               —

               subsidiárne zrušiť články 2 a 5 rozhodnutia v rozsahu, v ktorom nariaďujú vymôcť od žalobkyne vrátenie pomoci, ktorá presahuje výšku pomoci, ktorú Komisia mala posúdiť ako nezlučiteľnú so spoločným trhom,

               —

               nariadiť dokazovanie podľa článku 65 rokovacieho poriadku vyžiadaním od Komisie, aby Súdu predložila kópie celej korešpondencie medzi Komisiou a maďarskými orgánmi a všetkých zápisníc zo stretnutí a z rozhovorov medzi nimi, ktoré sú uvedené v bode 466 napadnutého rozhodnutia,

               —

               ak to Súd prvého stupňa bude považovať za vhodné, poveriť znalca alebo znalcov vypracovaním posudku alebo posudkov a vykonať akékoľvek iné dokazovanie, ktoré bude Súd prvého stupňa považovať za vhodné,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 2223 v konečnom znení zo 4. júna 2008, ktoré vyhlásilo za nezlučiteľnú so spoločným trhom pomoc poskytnutú maďarskými orgánmi v prospech niektorých výrobcov elektrickej energie formou dlhodobých dohôd o nákupe elektrickej energie (Power Purchase Agreement, ďalej len „PPA“) uzatvorených pred pristúpením Maďarskej republiky k Európskej únii medzi prevádzkovateľom siete Magyar Villamos Müvek Rt. (ďalej len „MVM“) vlastneným maďarským štátom a týmito výrobcami [Štátna pomoc C 41/20056 (ex NN 49/2005) — Maďarské uviaznuté náklady]. Žalobkyňa je v napadnutom rozhodnutí označená za príjemcu štátnej pomoci a uvedené rozhodnutie nariaďuje Maďarsku, aby od žalobkyne túto štátnu pomoc vymohlo spolu s úrokmi.
   Žalobkyňa uvádza na podporu svojich tvrdení štyri žalobné dôvody.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila článok 87 ods. 1 ES tým, že kvalifikovala PPA žalobkyne ako štátnu pomoc napriek tomu, že Komisia uznala, že PPA žalobkyne je „nevyhnutnou“ predprivatizačnou zmluvou. Podľa žalobkyne teda maďarské orgány konali v súlade so zásadou investora v podmienkach trhového hospodárstva. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne uplatnila Zmluvu o pristúpení Maďarska a článok 1 písm. b) bod v) nariadenia Rady č. 659/1999 (1).
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že aj keby, quod non, bola žalobkyni v roku 1995 prostredníctvom PPA poskytnutá štátna pomoc, žalobkyňa sa mohla spoliehať na legitímnu dôveru, že táto pomoc bude podľa práva Spoločenstva považovaná za existujúcu pomoc.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí, že označením PPA uzavretej žalobkyňou za nezlučiteľnú štátnu pomoc rozhodnutie porušuje zásadu proporcionality, keďže pomoc bola nesprávne označená za pomoc na prevádzku, a že nemala byť považovaná za nezlučiteľnú so spoločným trhom ani vzhľadom na to, že kompenzovala žalobkyni jej uviaznuté náklady. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že tento záver sa zakladá na nevhodnom a/alebo nesprávnom odôvodnení a porušuje článok 87 ods. 3 písm. a) ES tým, že neuznáva úlohu PPA žalobkyne ako pomoci na podporu hospodárskeho rozvoja.
   Po štvrté žalobkyňa tvrdí, že príkaz na vymáhanie pomoci porušuje článok 14 ods. 1 nariadenia Rady č. 659/1999 a všeobecné zásady práva Spoločenstva, ako je zásada ochrany legitímnych záujmov a legitímnej dôvery. Navyše žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila podstatné procesné požiadavky, ako je jej procesné právo byť vypočutá.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy ES, Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec T-347/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. decembra 2008 – iTouch International/ÚHVT – Touchnet Information Systems (iTouch)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/68

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. decembra 2008 – iTouch International/ÚHVT – Touchnet Information Systems (iTouch)
   (Vec T-347/08) (1)

   (2009/C 44/117)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec T-76/15: Žaloba podaná 18. februára 2015 – KENUP Foundation a i./EIT

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/40

         Žaloba podaná 18. februára 2015 – KENUP Foundation a i./EIT
   (Vec T-76/15)
   (2015/C 146/54)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: KENUP Foundation (Kalkara, Malta), Candena GmbH (Lüneburg, Nemecko), Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (CO BIK) (Ajdovščina, Slovinsko), Evotec AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Soltész, C. Wagner a H. Weiß, advokáti)

      Žalovaný: Európsky inovačný a technologický inštitút (EIT)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutia Európskeho inovačného a technologického inštitútu z 9. decembra 2014 o vymenovaní spoločenstiev pre znalosti a inovácie (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) a o zrušení návrhu KENUP oznámeného listom z 10. decembra 2014 (012234.EIT.D.2014.MK)

               —

               uložil EIT povinnosť nahradiť náklady žalobcov

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutia, ktorými sa zamietol návrh KENUP, neboli prijaté príslušným orgánom EÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že pri prijímaní napadnutých rozhodnutí EIT nepostupoval v súlade s pravidlami výberového konania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že EIT neuviedol dôvody, keď rozhodnutie o vymenovaní neoznámil žiadateľom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonal externý expert EIT, porušuje zásadu rovného zaobchádzania.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonali externí experti EIT, porušuje zásadu transparentnosti a zásadu odôvodnenia.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonali externí experti EIT, porušuje pravidlá nariadenia o účasti na programe Horizont 2020 týkajúce sa kontroly etiky.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že hodnotenie návrhu KENUP, ktoré vykonali externí experti EIT, obsahuje zjavne nesprávne posúdenie návrhu.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že experti EIT a členovia dozornej rady EIT, ktorí sa zúčastnili na výberovom konaní ukončenom napadnutým rozhodnutím, boli v takom postavení, že došlo ku konfliktu ich záujmov so záujmami Európskej únie.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že výzva EIT týkajúca sa spoločenstiev pre znalosti a inovácie (KIC) na rok 2014 porušuje pravidlá pre postup týkajúce sa výberu KIC.


title: Vec C-272/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel d'Angers – Francúzsko) – EARL Mainelvo/Denkavit France SARL

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel d'Angers – Francúzsko) – EARL Mainelvo/Denkavit France SARL
   (Vec C-272/06) (1)

   (2007/C 199/41)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-450/17: Žaloba podaná 18. júla 2017 – Eurosupport – Fineurop support/EIGE

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/16

         Žaloba podaná 18. júla 2017 – Eurosupport – Fineurop support/EIGE
   (Vec T-450/17)
   (2017/C 357/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eurosupport – Fineurop support Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (EIGE)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil sporné rozhodnutie z 8. mája 2017, ktorým bola zamietnutá ponuka žalobkyne v konaní EIGE/2017/OPER/04 „Mrzačenie ženských pohlavných orgánov: Posudzovanie dievčat vystavených riziku“, a následné rozhodnutia o posúdení ponuky iného uchádzača ako úspešnej a o zadaní zákazky tomuto poslednému uvedenému uchádzačovi,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť škody, ktoré boli spôsobené žalobkyni, spolu s úrokom vo výške 8 %, alebo subsidiárne zaplatiť kompenzáciu spolu s úrokom vo výške 8 %,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, zásady transparentnosti, zásady konať s náležitou starostlivosťou a povinnosti dodržiavať dôvernosť, ako aj na zjavne nesprávnom posúdení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na rozpore v odôvodnení rozhodnutia o hodnotení a na porušení zásady proporcionality pri posudzovaní ponuky žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení riadnej správy veci verejných.


title: Vec C-479/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  12. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Laserdisken ApS/Kulturministeriet (Smernica 2001/29/ES — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti — Článok 4 — Právo šírenia — Pravidlo vyčerpania práva — Právny základ — Medzinárodné dohody — Politika hospodárskej súťaže — Zásada proporcionality — Sloboda prejavu — Zásada rovnosti — Články 151 ES a 153 ES)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Laserdisken ApS/Kulturministeriet
   (Vec C-479/04) (1)

   (Smernica 2001/29/ES - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti - Článok 4 - Právo šírenia - Pravidlo vyčerpania práva - Právny základ - Medzinárodné dohody - Politika hospodárskej súťaže - Zásada proporcionality - Sloboda prejavu - Zásada rovnosti - Články 151 ES a 153 ES)
   (2006/C 281/15)
   Jazyk konania: dánčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Østre Landsret
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Laserdisken ApS

      Žalovaný: Kulturministeriet
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Østre Landsret – Platnosť a výklad článku 4 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/01, s. 230) – Vyčerpanie práva výlučne prvým predajom alebo iným prevodom vlastníctva v rámci Spoločenstva zo strany nositeľa práva alebo s jeho súhlasom – Dovoz DVD s kinematografickými dielami z tretích štátov
   Výrok rozsudku

               1.

               Preskúmaním prvej prejudiciálnej otázky nebola odhalená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 4 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti.

               2.

               Článok 4 ods. 2 smernice 2001/29 treba vykladať tak, že nepripúšťa také vnútroštátne ustanovenia, ktoré zakotvujú vyčerpanie práva na šírenie originálu alebo kópií diela, ktoré bolo uvedené na trh mimo Európskeho spoločenstva nositeľom práv alebo s jeho súhlasom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-339/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  22. mája 2014 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/74/ES — Články 3 a 5 ods. 2 — Zákaz chovu nosníc v neprispôsobených klietkach — Chov nosníc v klietkach nespĺňajúcich podmienky vyplývajúce z tejto smernice)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/12

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 22. mája 2014 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-339/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/74/ES - Články 3 a 5 ods. 2 - Zákaz chovu nosníc v neprispôsobených klietkach - Chov nosníc v klietkach nespĺňajúcich podmienky vyplývajúce z tejto smernice))
   2014/C 253/15
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci F. Urbani Neri, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 3 a 5 ods. 2 smernice Rady 1999/74/ES z 19. júla 1999 ustanovujúcej minimálne normy na ochranu nosníc (Ú. v. ES L 203, 3.8.1999, s. 53; Mim. vyd. 03/026, s. 225)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že od 1. januára 2012 nezabezpečila, aby nosnice neboli chované v neprispôsobených klietkach, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a 5 ods. 2 smernice Rady 1999/74/ES z 19. júla 1999 ustanovujúcej minimálne normy na ochranu nosníc.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-341/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Arbetsdomstolen (Švédsko) z 15. septembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan a Svenska Elektrikerförbundet

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Arbetsdomstolen (Švédsko) z 15. septembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan a Svenska Elektrikerförbundet
   (Vec C-341/05)
   (2005/C 281/18)
   Jazyk konania: švédčina
   Arbetsdomstolen (Švédsko) podal uznesením z 15. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan a Svenska Elektrikerförbundet a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 19. septembra 2005.
   Arbetsdomstolen (Švédsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je v súlade s ustanoveniami Zmluvy ES o slobode poskytovania služieb a so zákazom diskriminácie na základe štátnej príslušnosti, ako aj so smernicou 96/71/EHS Európskeho parlamentu a Rady zo 16. septembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ak sa odborová organizácia kolektívnou akciou vo forme blokády snaží zahraničného poskytovateľa služieb prinútiť podpísať takú kolektívnu zmluvu o pracovných a zamestnaneckých podmienkach v hostiteľskej krajine, aká je uvedená v citovanom uznesení Arbetsdomstolen, za situácie, keď v právnych predpisoch hostiteľskej krajiny preberajúcich smernicu o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb neexistuje žiadne výslovné ustanovenie o uplatňovaní pracovných a zamestnaneckých podmienok v kolektívnej zmluve?

               2.

               Podľa švédskeho „Medbestämmandelangen“ je odborovej organizácii zakázané vynucovať si kolektívnou akciou neuplatnenie kolektívnej zmluvy, ktorú uzavreli iní sociálni partneri. Tento zákaz však na základe osobitného ustanovenia obsiahnutého v takzvanom „lex Britania“ platí len v prípade, ak odborová organizácia začne kolektívnu akciu z dôvodu pracovných podmienok, na ktoré sa priamo vzťahuje zákon Medbestämmandelangen, čo v praxi znamená, že zákaz neplatí pre kolektívne akcie voči zahraničným podnikom, ktoré prechodne pôsobia v tuzemsku a majú svojich vlastných zamestnancov. Je v rozpore s ustanoveniami Zmluvy ES o slobode poskytovania služieb a so zákazom diskriminácie na základe štátnej príslušnosti, ako aj smernicou o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, uplatnenie posledného uvedeného predpisu – ktorý spolu s ostatnými časťami lex Britaniia v praxi znamená, že švédske kolektívne zmluvy platia a majú prednosť pred už uzavretými zahraničnými kolektívnymi zmluvami – na kolektívnu akciu vo forme blokády organizovanú švédskymi odborovými organizáciami proti poskytovateľovi služieb, ktorý tu dočasne pôsobí?


title: Vec T-644/13 R: Uznesenie sudcu rozhodujúcom o predbežnom opatrení zo  4. februára 2014 – Serco Belgium a i./Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zákazky — Verejné obstarávanie — Zamietnutie ponuky uchádzača — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni iuris“ )

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/45

         Uznesenie sudcu rozhodujúcom o predbežnom opatrení zo 4. februára 2014 – Serco Belgium a i./Komisia
   (Vec T-644/13 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zákazky - Verejné obstarávanie - Zamietnutie ponuky uchádzača - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni iuris“))
   2014/C 175/62
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Serco Belgium SA (Brusel, Belgicko), SA Bull NV (Brusel) a Unisys Belgium SA (Brusel) (v zastúpení: V. Ost a M. Vanderstraeten, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude, L. Cappelletti a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie z 30. októbra 2013, ktorým sa zamietla ponuka predložená konzorciom vytvoreným žalobcami v rámci verejného obstarávania DIGIT/R2/PO/2012/026 – ITIC SM (správa informačného systému integrovaného a konsolidovaného počítačového prostredia Komisie) (Ú. v. EÚ 2012/S 69-112095), a ktorým sa verejná zákazka zadala inému uchádzačovi, po druhé zakázať Komisii uzavrieť dotknutú rámcovú zmluvu, ako aj osobitné zmluvy v tejto veci a po tretie nariadiť akékoľvek ďalšie vhodné predbežné opatrenie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-466/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social rozsudkom zo dňa 1. októbra 2004 vo veci Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/12

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social rozsudkom zo dňa 1. októbra 2004 vo veci Manuel Acereda Herrera proti Servicio Cántabro de Salud
   (Vec C-466/04)
   (2005/C 19/25)
   Jazyk konania: španielčina
   Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social (Španielsko) podal rozsudkom z 1. októbra 2004 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo vzťahu ku konaniu medzi: Manuel Acereda Herrera a Servicio Cántabro de Salud, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 3. novembra 2004.
   Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Majú sa článok 22 ods. 1 písm. c), článok 22 ods. 2 a článok 36 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/1971 zo 14. júna 1971, vo verzii vyplývajúcej z úplného znenia, ktoré bolo schválené nariadením Rady (ES) č. 118/1997 (1) vykladať v tom zmysle, že povolenie na presun na územie iného členského štátu na účely prijatia primeranej zdravotnej starostlivosti, udelené príslušným orgánom, prináša so sebou právo poistenca na náhradu výdavkov na presun, pobyt a/alebo stravu a ubytovanie na území členského štátu, na ktoré sa presunul, a to zo strany orgánu, ktorý povolenie udelil?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Vyplýva z práva Spoločenstva nejaká norma alebo kritérium, podľa ktorého sa majú stanovovať výdavky, na ktoré sa vzťahuje náhrada a ich suma?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Je zlučiteľné s deľbou právomocí medzi členskými štátmi a orgánmi Spoločenstva podľa Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev, a najmä s článkom 10 (predtým článok 5), ako aj s právnou povahou nariadení Spoločenstva podľa článku 249 Zmluvy (predtým článok 189), ak členský štát prostredníctvom vnútroštátnej právnej úpravy rozvíja ustanovenia nariadenia Spoločenstva tým, že prijíma dodatočné normy, ktoré dopĺňajú jeho obsah a zavádzajú rozdielnu úpravu situácií, na ktoré sa v nariadení vzťahuje rovnaký právny režim, a tak odrádzajú občanov od využitia určitých možností a práv, ktoré im ponúka právna norma Spoločenstva? Konkrétne: Je zlučiteľné so Zmluvou o založení Európskych spoločenstiev a nariadením Rady (EHS) 1408/71, aby si Španielske kráľovstvo ponechalo vo vnútroštátnom práve ustanovenia, ktoré priznávajú poistencom sociálneho zabezpečenia dodatočné dávky vo vzťahu k dávkam, ktoré im priznáva článok 22 tohto nariadenia, pričom však robia rozdiel medzi rôznymi situáciami, ktoré sú obsiahnuté v nariadení, takže predmetné dodatočné dávky sa priznávajú iba v prípadoch podľa článku 22 ods. 1 písm. c) bez toho, aby existovalo objektívne, primerané a rozumné odôvodnenie takéhoto rozlišovania?

               4.

               V každom prípade:

                           a)

                           Je zlučiteľná so zákazom diskriminácie na základe štátnej príslušnosti, stanoveným v článku 12 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev, taká vnútroštátna norma, ako je norma obsiahnutá v článku 5 ods. 3 kráľovského dekrétu 63/1995, ktorá zrušením článku 18 ods. 3 dekrétu 2766/1967 odstraňuje možnosť poistencov španielskeho verejného systému sociálneho zabezpečenia získať náhradu výdavkov na zdravotnú starostlivosť poskytnutú zdravotníckymi zariadeniami alebo odborníkmi so sídlom na španielskom území v prípade, ak nebolo ošetrenie, na ktoré majú nárok, poskytnuté verejným systémom v primeranej lehote, majúc na zreteli ich zdravotný stav a pravdepodobný vývoj choroby, zatiaľ čo riadiaci orgán systému sociálneho zabezpečenia je povinný povoliť poistencovi, aby bol v takýchto prípadoch ošetrený zdravotníckymi zariadeniami a odborníkmi so sídlom na území iných členských štátov, ako je Španielsko?

                           b)

                           Je zlučiteľná s voľným pohybom služieb, ktorý je zaručený článkom 49 a nasl. Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev, taká vnútroštátna norma, ako je norma obsiahnutá v článku 5 ods. 3 kráľovského dekrétu 63/1995, ktorá zrušením článku 18 ods. 3 dekrétu 2766/1967 odstraňuje možnosť poistencov španielskeho verejného systému sociálneho zabezpečenia získať náhradu výdavkov na zdravotnú starostlivosť poskytnutú zdravotníckymi zariadeniami alebo odborníkmi so sídlom na španielskom území v prípade, ak nebolo ošetrenie, na ktoré majú nárok, poskytnuté verejným systémom v primeranej lehote, majúc na zreteli ich zdravotný stav a pravdepodobný vývoj choroby, zatiaľ čo riadiaci orgán systému sociálneho zabezpečenia je povinný povoliť poistencovi, aby bol v takýchto prípadoch ošetrený zdravotníckymi zariadeniami a odborníkmi so sídlom na území iných členských štátov, ako je Španielsko?

                           c)

                           Je zlučiteľná s pravidlami hospodárskej súťaže podľa článkov 81, 82 a 87 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev taká vnútroštátna norma, ako je norma obsiahnutá v článku 5 ods. 3 kráľovského dekrétu 63/1995, ktorá zrušením článku 18 ods. 3 dekrétu 2766/1967 odstraňuje možnosť poistencov španielskeho verejného systému sociálneho zabezpečenia získať náhradu výdavkov na zdravotnú starostlivosť poskytnutú zdravotníckymi zariadeniami alebo odborníkmi so sídlom na španielskom území v prípade, ak nebolo ošetrenie, na ktoré majú nárok, poskytnuté verejným systémom v primeranej lehote, majúc na zreteli ich zdravotný stav a pravdepodobný vývoj choroby, zatiaľ čo riadiaci orgán systému sociálneho zabezpečenia je povinný povoliť poistencovi, aby bol v takýchto prípadoch ošetrený zdravotníckymi zariadeniami a odborníkmi so sídlom na území iných členských štátov, ako je Španielsko?

      (1)  z 2. decembra 1996, ktoré mení a dopĺňa a aktualizuje nariadenie (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva a nariadenie (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. ES L 28, 30.1.1997, s. 1)


title: Vec T-155/15: Žaloba podaná 27. marca 2015 – Kaddour/Rada

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/23

         Žaloba podaná 27. marca 2015 – Kaddour/Rada
   (Vec T-155/15)
   (2015/C 190/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Khaled Kaddour (Damask, Sýria) (v zastúpení: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil pripojenie spisového materiálu týkajúceho sa konania T-654/11,

               —

               vyhradil žalobcovi právo na repliku a pri tejto príležitosti právo predkladať nové písomnosti a navrhovať svedkov,

               —

               v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, zrušil tieto akty:

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/108 z 26. januára 2015,

                           —

                           vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/117 z 26. januára 2015,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-653/11, Jaber/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 58, 2012, s. 12.


title: Vec T-712/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 – Monster Energy/ÚHVT (REHABILITATE) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva REHABILITATE — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/52

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 – Monster Energy/ÚHVT (REHABILITATE)
   (Vec T-712/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva REHABILITATE - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 046/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. októbra 2013 (vec R 609/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia REHABILITATE ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Monster Energy Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec C-546/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. januára 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Slobodné poskytovanie služieb — Článok 49 ES — Príloha XII aktu o pristúpení — Zoznam uvedený v článku 24 aktu o pristúpení: Poľsko — Kapitola 2 bod 13 — Možnosť Spolkovej republiky Nemecko odchýliť sa od článku 49 prvého odseku ES — Doložka o zachovaní status quo — Dohoda medzi vládou Spolkovej republiky Nemecko a vládou Poľskej republiky z  31. januára 1990 o vysielaní pracovníkov poľských podnikov na vykonávanie zmlúv o dielo — Vylúčenie možnosti uzatvárať zmluvy o dielo s poľskými podnikmi pre podniky usadené v iných členských štátoch — Rozšírenie obmedzení týkajúcich sa prístupu poľských pracovníkov na nemecký trh práce existujúcich v čase podpisu zmluvy o pristúpení)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. januára 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-546/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Slobodné poskytovanie služieb - Článok 49 ES - Príloha XII aktu o pristúpení - Zoznam uvedený v článku 24 aktu o pristúpení: Poľsko - Kapitola 2 bod 13 - Možnosť Spolkovej republiky Nemecko odchýliť sa od článku 49 prvého odseku ES - Doložka o zachovaní status quo - Dohoda medzi vládou Spolkovej republiky Nemecko a vládou Poľskej republiky z 31. januára 1990 o vysielaní pracovníkov poľských podnikov na vykonávanie zmlúv o dielo - Vylúčenie možnosti uzatvárať zmluvy o dielo s poľskými podnikmi pre podniky usadené v iných členských štátoch - Rozšírenie obmedzení týkajúcich sa prístupu poľských pracovníkov na nemecký trh práce existujúcich v čase podpisu zmluvy o pristúpení)
   2010/C 63/04
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Traversa a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller, M. Lumma a C. Blaschke, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ES a Prílohy XII (zoznam uvedený v článku 24 aktu o pristúpení: Poľsko), kapitola 2 (Sloboda pohybu osôb), bod 13 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 33) — Výklad a vykonávanie dohody z 31. januára 1990 medzi vládou Spolkovej republiky Nemecko a vládou Poľskej republiky o vysielaní pracovníkov poľských podnikov na vykonávanie zmlúv o dielo — Vylúčenie možnosti, aby podniky usadené v iných členských štátoch uzatvorili s poľskými podnikmi zmluvy o dielo na práce, ktoré sa majú vykonať v Nemecku — Predĺženie účinnosti regionálnych obmedzení, existujúcich ku dňu podpisu zmluvy o pristúpení, pre prístup poľských pracovníkov pracujúcich na základe pracovných zmlúv na dobu určitú (Werkvertragsarbeitnehmer) na vnútroštátny pracovný trh

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že vo svojej správnej praxi vykladá pojem „podnik druhej strany“, použitý v článku 1 ods. 1 dohody medzi vládou Spolkovej republiky Nemecko a vládou Poľskej republiky z 31. januára 1990 o vysielaní pracovníkov poľských podnikov na vykonanie zmlúv o dielo, zmenenej a doplnenej 1. marca a 30. apríla 1993, vo význame „nemecký podnik“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Spolková republika Nemecko znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec C-66/07: Žaloba podaná 8. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/14

         Žaloba podaná 8. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-66/07)
   (2007/C 69/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú podľa článku 3 tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 30. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 136, s. 34; Mim. vyd. 13/034, s. 262.


title: Vec C-387/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo  16. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Holandsko) – VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (ES) č. 612/2009 — Vývozné náhrady — Nariadenie (ES) č. 376/2008 — Systém vývozných certifikátov — Vývozné colné vyhlásenie podané pred vydaním vývozného certifikátu — Vývoz, ktorý sa uskutočňuje v čase platnosti vývozného certifikátu — Oprava nezrovnalostí)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Holandsko) – VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees
   (Vec C-387/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (ES) č. 612/2009 - Vývozné náhrady - Nariadenie (ES) č. 376/2008 - Systém vývozných certifikátov - Vývozné colné vyhlásenie podané pred vydaním vývozného certifikátu - Vývoz, ktorý sa uskutočňuje v čase platnosti vývozného certifikátu - Oprava nezrovnalostí))
   (2014/C 462/14)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VAEX Varkens- en Veehandel BV

      Žalovaná: Productschap Vee en Vlees

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 612/2009 zo 7. júla 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky, ako aj ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 376/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky, a nariadenia Komisie (ES) č. 382/2008 z 21. apríla 2008 o pravidlách uplatňovania dovozných a vývozných povolení v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa sa majú vykladať v tom zmysle, že v zásade bránia vyplateniu vývoznej náhrady a uvoľneniu záruky, ktorá bola v tejto súvislosti poskytnutá, v prípade, že dotknutý vývozca nedisponoval vývozným certifikátom platným ku dňu prijatia vývozného colného vyhlásenia, hoci skutočný vývoz dotknutého tovaru sa uskutočnil v čase platnosti vývozného certifikátu, ktorý bol vývozcovi udelený.

               2.

               Ustanovenia nariadenia č. 612/2009, ako aj ustanovenia nariadení č. 376/2008 a č. 382/2008 v spojení s článkom 78 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, sa majú vykladať v tom zmysle, že v zásade nebránia dodatočnej oprave vývozného colného vyhlásenia, podľa ktorej možno zahrnúť dotknuté plnenie do vývozného certifikátu, na základe toho vyplatiť vývoznú náhradu a prípadne uvoľniť poskytnutú záruku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec C-572/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 8. novembra 2013 — Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 8. novembra 2013 — Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL
   (Vec C-572/13)
   2014/C 24/11
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka (odporkyňa v konaní o vzájomnom odvolaní): Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Odporkyňa v odvolacom konaní (odvolateľka v konaní o vzájomnom odvolaní): Reprobel SCRL

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „primeraná kompenzácia“ uvedený v článku 5 ods. 2 písm. a) a b) smernice 2001/29/ES (1) vykladať odlišne podľa toho, či rozmnožovanie na papieri alebo akýmkoľvek iným podobným spôsobom, ktorý sa uskutočňuje použitím akéhokoľvek fotografického postupu alebo nejakým iným procesom, ktorý má podobné účinky, vykonáva ktorýkoľvek používateľ alebo fyzická osoba na súkromné použitie a s cieľom, ktorý nie je priamo ani nepriamo komerčný? V prípade kladnej odpovede, na akých kritériách sa má tento výkladový rozdiel zakladať?

               2.

               Majú sa článok 5 ods. 2 písm. a) a b) smernice 2001/29 vykladať tak, že oprávňujú členské štáty stanoviť primeranú kompenzáciu pre nositeľov práv vo forme:

                           1.

                           paušálnej odmeny, ktorú vypláca výrobca, dovozca alebo nadobúdateľ prístrojov umožňujúcich kopírovanie chránených diel v rámci Spoločenstva pri uvedení týchto prístrojov na trh v tuzemsku, ktorej výška sa vypočítava výlučne v závislosti od rýchlosti, akou môže kopírovací stroj zhotoviť určitý počet kópií za minútu, bez akejkoľvek inej súvislosti so škodou prípadne vzniknutou nositeľom práv, a

                           2.

                           pomernej odmeny určenej výlučne jednotkovou cenou vynásobenou počtom zhotovených kópií, ktorá sa mení podľa toho, či povinná osoba spolupracovala alebo nespolupracovala pri výbere tejto odmeny, ktorú platia fyzické alebo právnické osoby, ktoré zhotovujú kópie diel, alebo ju prípadne za tieto osoby platia tí, ktorí iným za odplatu alebo bezodplatne poskytujú rozmnožovací prístroj?

                     V prípade zápornej odpovede na túto otázku, aké sú relevantné a koherentné kritériá, ktoré musia členské štáty dodržiavať, aby sa v súlade s právom Únie kompenzácia mohla považovať za primeranú a aby sa dosiahla „primeraná rovnováha“ medzi dotknutými osobami?

               3.

               Majú sa článok 5 ods. 2 písm. a) a b) smernice 2001/29 vykladať tak, že oprávňujú členské štáty prideliť polovicu primeranej kompenzácie, ktorá patrí nositeľom práv, vydavateľom diel vytvorených autormi bez toho, aby mali vydavatelia akúkoľvek povinnosť — čo i len nepriamo — použiť časť kompenzácie, ktorej sú autori zbavení, v prospech autorov?

               4.

               Majú sa článok 5 ods. 2 písm. a) a b) smernice 2001/29 vykladať tak, že oprávňujú členské štáty zaviesť nediferencovaný systém výberu primeranej kompenzácie pre nositeľov práv v podobe paušálnej sumy a sumy za zhotovenú kópiu, ktorá implicitne, ale určite a čiastočne pokrýva kopírovanie hudobných partitúr a nelegálnych rozmnoženín?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).


title: Vec T-303/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2014 — Miettinen/Rada [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Stanovisko právnej služby Rady — Zamietnutie prístupu — Zverejnenie po podaní žaloby — Dodatočná bezpredmetnosť žaloby — Nedostatok záujmu na konaní — Zastavenie konania“ ]

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/22

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2014 — Miettinen/Rada
      (Vec T-303/13) (1)

      (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Stanovisko právnej služby Rady - Zamietnutie prístupu - Zverejnenie po podaní žaloby - Dodatočná bezpredmetnosť žaloby - Nedostatok záujmu na konaní - Zastavenie konania)
      (2014/C 71/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Samuli Miettinen (Espoo, Fínsko) (v zastúpení: O. Brouwer, E. Raedts, advokáti, a A. Villette, solicitor)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Pellinghelli a É. Sitbon, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na neplatnosť rozhodnutia Rady z 25. marca 2013, ktorým sa žalobcovi zamieta úplný prístup k stanovisku č. 15309/12 vypracovanému právnou službou Rady

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Rada Európskej únie znáša trovy konania.

                  3.

                  Konanie o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali Švédske kráľovstvo a Fínska republika, sa zastavuje.

         (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Vec C-115/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Koblenz (Nemecko) 11. marca 2014 – RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Koblenz (Nemecko) 11. marca 2014 – RegioPost GmbH & Co. KG/Stadt Landau
   (Vec C-115/14)
   2014/C 175/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Koblenz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: RegioPost GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Stadt Landau

      Vedľajší účastník konania: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 56 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v spojení s článkom 3 ods. 1 smernice 96/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (1) vykladať tak, že je s nimi v rozpore vnútroštátna právna úprava, ktorá obstarávateľovi povinne predpisuje zadať zákazku len podnikom, ktoré a ktorých subdodávatelia, sa pri ponuke písomne zaviažu, že poskytnú zamestnancom podieľajúcim sa na výkone zákazky stanovenú minimálnu mzdu, záväznú však len pre verejný sektor, nie súkromný, v prípade, keď neexistuje ani všeobecne platná zákonná minimálna mzda, ani všeobecne platná zákonná kolektívna zmluva záväzná pre potenciálnych dodávateľov a prípadných subdodávateľov?

               2.

               V prípade, že je odpoveď na prvú otázku záporná:
               Má sa právo Únie na úseku zadávania verejných zákaziek, predovšetkým článok 26 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (2) vykladať tak, že je s ním v rozpore vnútroštátny predpis ako je § 3 ods. 1 tretia veta LTTG, ktorý upravuje povinné vylúčenie ponuky v prípade, že sa hospodársky subjekt už pri odovzdaní ponuky nezaviaže k určitému konaniu osobitným vyhlásením, na ktoré by sa v prípade zadania zákazky musel zmluvne zaviazať aj bez odovzdania tohto vyhlásenia?

      (1)  Ú. v. ES L 18, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.

      (2)  Ú. v. ES L 134, s. 114.


title: Vec C-416/05: Žaloba podaná  24. novembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/17

         Žaloba podaná 24. novembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-416/05)
   (2006/C 10/33)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. F. Durand a F. Simonetti splnomocnené zástupkyne, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 24. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že neprijatím opatrení, ktoré sú obsahom výkonu rozsudku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 2. októbra 2003 vo veci C-89/03 týkajúcej sa neprebratia smernice 93/15/EHS (1) do luxemburského právneho poriadku, si Luxemburské veľkovojvodstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva;

               2)

               nariadil Luxemburskému veľkovojvodstvu zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 9 000 eur za každý deň omeškania výkonu rozsudku vo veci C-89/03, odo dňa vydania rozsudku v tejto veci až do dňa, kedy bude rozsudok vo veci C-89/03 vykonaný;

               3)

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom rozsudku z 2. októbra 2003, vydanom vo veci C-89/03, Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu, Súdny dvor rozhodol, že: „Neuvedením zákonov, právnych predpisov a správnych opatrení do účinnosti, potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 93/15/EHS z 5. apríla 1993 o zosúladení ustanovení, týkajúcich sa uvádzaní výbušnín na trh a ich kontrole pre civilné použitie, si Luxemburské veľkovojvodstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.“
   Komisia listom zo 7. novembra 2003 upozornila luxemburské orgány na rozsudok z 2. októbra 2003 a požiadala ich, aby jej oznámili opatrenia prijaté na dosiahnutie súladu s týmto rozsudkom.
   Luxemburské orgány v odpovedi uviedli, že návrh veľkovojvodského nariadenia by mohol byť najneskôr ukončený v mesiaci november 2004.
   Komisia 14. decembra 2004 vydala odôvodnené stanovisko, ktorým vyzvala Luxemburské veľkovojvodstvo, aby prijalo požadované opatrenia a dosiahlo s nimi súlad v lehote do dvoch mesiacov.
   Luxemburské orgány listom z 19. septembra 2005 poukázali, že podľa stanoviska Conseil d'Etat z 12. októbra 2005 je pôsobnosť návrhu nariadenia podľa Ústavy vyhradená zákonnej úprave.
   Podľa informácií, ktoré má Komisia, Luxemburské veľkovojvodstvo doposiaľ neprebralo predmetnú smernicu.
   V súlade s článkom 228 ES druhým odsekom druhým pododsekom druhou vetou Komisia uvádza, že výšku paušálnej sumy alebo penále, ktoré má dotknutý členský štát zaplatiť, uvedenú v žalobe, považuje za primeranú okolnostiam.
   V danom prípade Komisia usudzuje, že denné penále vo výške 9 000 eur je primerané závažnosti a dĺžke porušenia a zohľadňuje potrebu dať týmto penále nevyhnutný odrádzajúci účinok.

      (1)  Smernica Rady 93/15/EHS z 5. apríla 1993 o zosúladení ustanovení, týkajúcich sa uvádzaní výbušnín na trh a ich kontrole pre civilné použitie (Ú. v. ES L 121, 15.5.1993, s. 20, Mim. vyd. 13/012, s. 58).