               17.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/7

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 2. júna 2017 proti Nórskemu kráľovstvu
   (Vec E-4/17)
   (2017/C 271/06)
   Žalobu proti Nórskemu kráľovstvu podal Súdu EZVO 2. júna 2017 Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupovali Carsten Zatschler, Maria Moustakali, Øyvind Bø a Marlene Lie Hakkebo, konajúci ako zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgique.
   Dozorný úrad EZVO žiada, aby Súd EZVO rozhodol, že:

               1.

               Nórske kráľovstvo porušilo ustanovenia aktu uvedeného v bode 2 prílohy XVI k Dohode o EHP, smernice 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1), nesprávnou klasifikáciou verejnej zákazky a realizáciou postupu verejného obstarávania na výstavbu a prevádzku podzemného parkoviska pod námestím Torvet v Kristiansande, ktoré nie je v súlade s požiadavkami stanovenými v pravidlách EHP pre verejné obstarávanie. Nórske kráľovstvo konkrétne:

                           i)

                           nesprávne opísalo predmet verejnej zákazky tým, že nepoužilo správny, alebo rozhodne nie úplný a dostatočne presný, súbor kódov Spoločného slovníka obstarávania (ďalej len „CPV“), čím porušilo článok 58 ods. 2 smernice, spolu s článkom 1 ods. 14 smernice a aktom uvedeným v bode 6a prílohy XVI k Dohode o EHP [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2195/2002 z 5. novembra 2002 o spoločnom slovníku obstarávania (CPV)];

                           ii)

                           nezverejnilo v rámci celého EHP oznámenie o zákazke v Úradnom vestníku Európskej únie a v databáze TED v súlade s právnymi požiadavkami stanovenými v článku 58 smernice a

                           iii)

                           nedodržalo minimálnu lehotu na predloženie žiadostí v rámci postupu verejného obstarávania, ako je uvedená v článku 59 smernice.

               2.

               Nórske kráľovstvo má povinnosť zaplatiť trovy konania.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               V apríli 2015 mesto Kristiansand v južnom Nórsku vyhlásilo verejné obstarávanie na výstavbu a prevádzku veľkého podzemného parkoviska pod hlavným námestím nazývaným „Torvet“ v Kristiansande.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že projekt nebol obstarávaný ako verejná koncesia na stavebné práce. Namiesto toho bol projekt nesprávne opísaný len ako poskytovanie „parkovacích služieb“ a verejné obstarávanie sa neriadilo podrobnými pravidlami stanovenými v právnych predpisoch EHP, ktorými sa upravuje obstarávanie v prípade verejnej koncesie na stavebné práce, najmä v smernici 2004/18/ES o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby.

               —

               Dozorný úrad EZVO navrhuje vyhlásenie, že Nórsko: nesprávne opísalo predmet verejnej zákazky tým, že nepoužilo správny, alebo rozhodne nie úplný a dostatočne presný, súbor kódov CPV, nezverejnilo v rámci celého EHP oznámenie o zákazke v Úradnom vestníku Európskej únie a v databáze TED, a nedodržalo minimálnu lehotu na predloženie žiadostí v rámci postupu verejného obstarávania.

               —

               Konkrétna predmetná zákazka bola uvedená ako „návrh, výstavba, financovanie a prevádzka podzemného parkoviska“. Ponuka bola zverejnená v nórskej vnútroštátnej oznamovacej databáze pre verejné obstarávanie Doffin 20. apríla 2015 s použitím kódu CPV, ktorý zodpovedá „parkovacím službám“.

               —

               Podľa oznámenia o zákazke sa hodnota zákazy odhaduje na 24 000 000 až 100 000 000 NOK.

               —

               Do predpísaného termínu 15. mája 2015 bola predložená iba jedna ponuka. Ponuka bola po rokovaniach revidovaná a zákazka bola napokon pridelená 24. júna 2015 a podpísaná stranami 29. júna 2015.

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114.


title: Vec C-82/13: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Società cooperativa Madonna dei miracoli/Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Jednotné akcie — Nezaplatenie finančnej pomoci Komisiou — Stiahnutie príspevku členským štátom — Skutková otázka — Vnútorná situácia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora — Opis skutkového rámca — Nedostatok — Hypotetická otázka — Zjavná neprípustnosť)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/5

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Società cooperativa Madonna dei miracoli/Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
   (Vec C-82/13) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Jednotné akcie - Nezaplatenie finančnej pomoci Komisiou - Stiahnutie príspevku členským štátom - Skutková otázka - Vnútorná situácia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora - Opis skutkového rámca - Nedostatok - Hypotetická otázka - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 377/08
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Società cooperativa Madonna dei miracoli

      Žalovaní: Regione Abruzzo, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Consiglio di Stato — Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 2052/88 z 24. júna 1988 o úlohách štrukturálnych fondov a ich účinnosti a o koordinácii ich činností navzájom, ako aj s činnosťami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 185, s. 9), nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa ustanovujú podmienky vykonávania nariadenia (EHS) č. 2052/88 týkajúce sa koordinácie činností rôznych štrukturálnych fondov navzájom a s operáciami Európskej investičnej banky a ďalších finančných nástrojov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1), nariadenia Rady (EHS) č. 866/90 z 29. marca 1990 o zlepšení podmienok spracovania a odbytu poľnohospodárskych výrobkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 91, s. 1), ako aj rozhodnutia Komisie 90/342/EHS zo 7. júna 1990 o zavedení výberových kritérií pre investície týkajúce sa zlepšenia podmienok spracovania a odbytu poľnohospodárskych a lesných produktov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 163, s. 71) — Jednotné akcie — Nezaplatenie finančnej pomoci Komisiou — Členský štát, ktorý nezaplatil svoj príspevok v dôsledku nezaplatenia pomoci Komisiou

      Výrok

               1.

               Súdny dvor Európskej únie je zjavne nepríslušný odpovedať na otázky Consiglio di Stato (Taliansko).

               2.

               V zostávajúcej časti je návrh na začatie prejudiciálneho konania zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-487/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. júna 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb kapitálu — Článok 56 ES a článok 40 dohody EHP — Rozdiel v zaobchádzaní — Dividendy vyplatené spoločnostiam rezidentom a spoločnostiam nerezidentom)

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. júna 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-487/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb kapitálu - Článok 56 ES a článok 40 dohody EHP - Rozdiel v zaobchádzaní - Dividendy vyplatené spoločnostiam rezidentom a spoločnostiam nerezidentom)
   2010/C 209/08
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a I. Martinez del Peral Cagigal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 56 ES a článku 40 dohody EHP — Rozdielne zaobchádzanie s dividendami vyplatenými domácim a cudzím spoločnostiam

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že oslobodenie dividend rozdeľovaných spoločnosťami so sídlom v Španielsku podmienilo vyššou úrovňou účasti spoločností príjemcov na majetku rozdeľujúcich spoločností, pokiaľ ide o spoločnosti príjemcov so sídlom v inom členskom štáte, v porovnaní s účasťou spoločností príjemcov so sídlom v Španielsku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú na základe článku 56 ods. 1 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec C-243/13: Žaloba podaná 30. apríla 2013 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/12

         Žaloba podaná 30. apríla 2013 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-243/13)
   2013/C 189/23
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Švédske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku Súdneho dvora vo veci C-607/10, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo, aby zaplatilo Komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ pokutu vo výške 14 912 eur za každý deň neprijatia opatrení potrebných vykonanie rozsudku Súdneho dvora vo veci C-607/10, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku do dňa prijatia všetkých opatrení potrebných na vykonanie tohto rozsudku,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo, aby zaplatilo Komisii na rovnaký účet sumu vo výške 4 893 eur za každý deň neprijatia opatrení potrebných na vykonanie rozsudku Súdneho dvora vo veci C-607/10, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku do dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci alebo do dňa prijatia všetkých opatrení potrebných na vykonanie tohto rozsudku v prípade, že je tento deň skorším dňom,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Súdny dvor vo svojom rozsudku z 29. marca 2012 vo veci C-607/10, Európska komisia/Švédske kráľovstvo, konštatoval, že „1. Švédske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby príslušné orgány dohliadali prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia alebo, vo vhodnej forme, prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok, aby existujúce prevádzky boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 tejto smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 1 tejto smernice“.
   Švédske kráľovstvo zatiaľ neprijalo opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora vo veci C-607/10. Z tohto dôvodu Komisia podľa článku 260 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie podáva túto žalobu, v ktorej navrhuje zaviazať Švédske kráľovstvo na zaplatenie ekonomických sankcií.


title: Vec T-184/07: Žaloba podaná 25. mája 2007 – Avon Products/ÚHVT (ANEW ALTERNATIVE)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/33

         Žaloba podaná 25. mája 2007 – Avon Products/ÚHVT (ANEW ALTERNATIVE)
   (Vec T-184/07)
   (2007/C 170/65)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Avon Products, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Heitmann-Lichtenstein, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. marca 2007 vo veci R 1471/2006-2,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ANEW ALTERNATIVE“ pre tovary zaradené do triedy 3 – prihláška č. 4 357 919.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 40/94 a zásady rovnosti zaobchádzania.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-507/10 ( Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011, s. 28 )

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/38

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-507/10
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 13 z 15. januára 2011, s. 28
      )
   2011/C 72/61
   Oznámenie v Ú. v. EÚ vo veci T-507/10, Uspaskich/Európsky parlament, má znieť takto:

      Žaloba podaná 28. októbra 2010 — Viktor Uspaskich/Európsky parlament
      (Vec T-507/10)
      2011/C 72/61
      Jazyk konania: litovčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (v zastúpení: Vytautas Sviderskis, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 7. septembra 2010 č. P7_TA(2010)0296 o žiadosti o zbavenie imunity Viktora Uspaskicha,

                  —

                  zaviazať žalovaného na náhradu nehmotnej škody vo výške 10 000 eur,

                  —

                  zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobca zakladá svoju žalobu na štyroch žalobných dôvodoch.
      Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaný porušil jeho právo na obhajobu a zásadu riadnej správy vecí verejných v konaní 2009/2147 (IMM). Európsky parlament odmietol vypočuť žalobcu počas konania o zbavení imunity jednak vo Výbore pre právne záležitosti a jednak počas plenárnej schôdze. Nevzal do úvahy väčšinu tvrdení žalobcu a na žiadne z nich neodpovedal.
      Po druhé Európsky parlament prijal napadnuté rozhodnutie na nesprávnom právnom základe a porušil bod a) prvého odseku článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie, pretože vychádzal zo zjavne nesprávneho výkladu prvého a druhého odseku článku 62 litovskej ústavy. Žalobca sa odvoláva na rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, v ktorom tento súd rozhodol, že Európsky parlament sa už dopustil analogického porušenia.
      Po tretie žalovaný nedodržal zásadu fumus persecutionis a v súvislosti s ňou sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia. Vôbec neprihliadol na svoje predošlé rozhodnutia týkajúce sa fumus persecutionis. Európsky parlament okrem toho nevzal do úvahy skutočnosť, že v čase rozhodnutia, ktorým bolo vznesené obvinenie, politický vodca nebol zodpovedný za porušenia spojené s administratívou a materiál z vyšetrovania pred vznesením obvinenia bol zverejnený.
      Po štvrté žalovaný porušil právo žalobcu na podanie žiadosti o ochranu imunity v súlade s článkom 6 ods. 3 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu. Odmietol preskúmať žiadosť žalobcu o to, aby mohol brániť svoju imunitu na tom základe, že opatrenie, podľa ktorého mal zložiť záruku vo výške 436 000 eur, je neprimerané vzhľadom na možnú maximálnu výšku pokuty, ktorú mu možno udeliť za trestný čin, z ktorého je obvinený.


title: Vec C-200/13 P: Odvolanie podané 16. apríla 2013 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  5. februára 2013 vo veci T-494/10, Bank Saderat Iran/Rada Európskej únie

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/22

         Odvolanie podané 16. apríla 2013: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 5. februára 2013 vo veci T-494/10, Bank Saderat Iran/Rada Európskej únie
   (Vec C-200/13 P)
   2013/C 171/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Bank Saderat Iran, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (štvrtej komory) z 5. februára 2013 vo veci T-494/10,

               —

               vydal vo veci konečné rozhodnutie a zamietol žalobu spoločnosti Bank Saderat proti napadnutým opatreniam,

               —

               uložil spoločnosti Bank Saderat povinnosť nahradiť trovy konania Rady v konaní v prvom stupni a v konaní o tomto odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa Rady sa Všeobecný súd v rozsudku z 5. februára 2013 vo veci T-494/10, Bank Saderat Iran/Rada dopustil nesprávneho právneho posúdenia v nasledujúcich oblastiach:

               1.

               V otázke prípustnosti žaloby Všeobecný súd nesprávne určil, že Bank Saderat sa môže dovolávať ochrany a záruk spojených so základnými právami bez ohľadu na to, či ju možno považovať za inštitúciu iránskeho štátu.

               2.

               Všeobecný súd nesprávne určil, že jeden z dôvodov pre uloženie reštriktívnych opatrení spoločnosti Bank Saderat nebol dostatočne presný.

               3.

               Všeobecný súd nesprávne uplatnil judikatúru týkajúcu sa poskytovania informácií týkajúcich sa spisu Rady.

               4.

               Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že dôvody uplatnené pre uloženie reštriktívnych opatrení spoločnosti Bank Saderat neboli preukázané, a to v rozsahu, v akom:

                           —

                           nezohľadnil skutočnosť, že dôkazy o tom, že Bank Saderat podporuje činnosť Iránu v oblasti šírenia jadrových zbraní, pochádzajú z dôveryhodných zdrojov,

                           —

                           nezohľadnil odkaz na Bank Saderat v rezolúcii Rady bezpečnosti Organizácie spojených národov 1803 (2008) v súvislosti s činnosťou Iránu v oblasti šírenia jadrových zbraní,

                           —

                           nesprávne dospel k záveru, že Rada musí predložiť podrobné informácie týkajúce sa spôsobu, akým Bank Saderat zaisťovala akreditívy dvom určeným subjektom zapojeným do činnosti Iránu v oblasti šírenia jadrových zbraní.


title: Vec C-291/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  6. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten – Švédsko) – Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet/Skatteverket (DPH — Miesto zdaniteľných plnení — Daňový hraničný ukazovateľ — Poskytovateľ služieb usadený v inom členskom štáte ako je štát zákazníka — Postavenie zdaniteľnej osoby — Služby poskytované vnútroštátnej nadácii, ktorá vykonáva tak hospodársku, ako aj inú činnosť)

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten – Švédsko) – Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet/Skatteverket
   (Vec C-291/07) (1)

   (DPH - Miesto zdaniteľných plnení - Daňový hraničný ukazovateľ - Poskytovateľ služieb usadený v inom členskom štáte ako je štát zákazníka - Postavenie zdaniteľnej osoby - Služby poskytované vnútroštátnej nadácii, ktorá vykonáva tak hospodársku, ako aj inú činnosť)
   (2008/C 327/06)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Regeringsrätten
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet

      Žalovaný: Skatteverket
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Regeringsrätten – Výklad článku 9 ods. 2 písm. e) a článku 21 ods. 1 písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a článku 56 ods. 1 písm. c) a článku 196 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) – Vnútroštátna nadácia vykonávajúca súčasne hospodársku činnosť a iné činnosti, využívajúc poradné služby poskytované subjektom usadeným v inom členskom štáte v rámci jej činností, ktoré nepatria do pôsobnosti smernice
   Výrok rozsudku
   Článok 9 ods. 2 písm. e) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 1999/59/ES zo 17. júna 1999, a článok 56 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že odberateľ poradenských služieb poskytnutých osobou povinnou platiť daň v inom členskom štáte, ktorý vykonáva súčasne hospodársku činnosť a činnosť, ktorá nespadá do pôsobnosti smerníc, musí byť považovaný za zdaniteľnú osobu, hoci sa tento nákup služieb uskutočnil len vzhľadom na činnosť mimo pôsobnosti smerníc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec T-155/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. januára 2006  – Steinmetz/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. januára 2006 – Steinmetz/Komisia
   (Vec T-155/05) (1)

   (2006/C 74/62)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-137/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  5. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemecko) – Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Spoločná poľnohospodárska politika — Ekologická výroba a označovanie ekologických produktov — Nariadenie (ES) č. 889/2008 — Článok 27 ods. 1 písm. f) — Používanie určitých produktov a látok pri spracovaní potravín — Zákaz používania minerálov, vitamínov, aminokyselín a mikroživín, ak to nie je právnymi predpismi schválené — Pridávanie glukónanu železnatého a vitamínov do ekologického nápoja — Používanie minerálov, vitamínov, aminokyselín a mikroživín — Predpísané množstvá, aby sa produkt mohol predávať ako potravinový doplnok, s výživovým alebo zdravotným tvrdením alebo ako potravina na osobitný výživový účel)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemecko) – Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern
   (Vec C-137/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Spoločná poľnohospodárska politika - Ekologická výroba a označovanie ekologických produktov - Nariadenie (ES) č. 889/2008 - Článok 27 ods. 1 písm. f) - Používanie určitých produktov a látok pri spracovaní potravín - Zákaz používania minerálov, vitamínov, aminokyselín a mikroživín, ak to nie je právnymi predpismi schválené - Pridávanie glukónanu železnatého a vitamínov do ekologického nápoja - Používanie minerálov, vitamínov, aminokyselín a mikroživín - Predpísané množstvá, aby sa produkt mohol predávať ako potravinový doplnok, s výživovým alebo zdravotným tvrdením alebo ako potravina na osobitný výživový účel))
   (2015/C 007/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Herbaria Kräuterparadies GmbH

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Výrok rozsudku

   Článok 27 ods. 1 písm. f) nariadenia Komisie (ES) č. 889/2008 z 5. septembra 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov so zreteľom na ekologickú výrobu, označovanie a kontrolu, sa má vykladať tak, že používanie látky uvedenej v tomto ustanovení je právnymi predpismi schválené len pod podmienkou, že právny predpis Únie alebo vnútroštátny právny predpis, ktorý je s ním zlučiteľný, priamo stanovuje pridávanie uvedenej látky do potraviny, ak sa má vôbec uviesť na trh. V zmysle tohto ustanovenia nie je používanie takejto látky právnymi predpismi schválené, ak sa potravina uvádza na trh ako potravinový doplnok, s výživovým alebo zdravotným tvrdením alebo ako potravina na osobitný výživový účel, aj keď to implikuje, že na účely dodržania ustanovení týkajúcich sa zapracovania látok do potravín, ktoré sú uvedené

               —

               v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008,

               —

               v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách a nariadení Komisie (EÚ) č. 432/2012 zo 16. mája 2012 o povolení určitých zdravotných tvrdení o iných potravinách, ako sú tie, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí, ako aj

               —

               v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/39/ES zo 6. mája 2009 o potravinách na osobitné výživové účely a nariadení Komisie (ES) č. 953/2009 z 13. októbra 2009 o látkach, ktoré sa na osobitné výživové účely môžu pridávať do potravín na špeciálne výživové použitie,
               musí takáto potravina obsahovať určité množstvo predmetnej látky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec C-1/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  9. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Länsrätten i Stockholms län – Migrationsdomstolen – Švédsko) – Yunying Jia/Migrationsverket (Sloboda usadiť sa — Článok 43 ES — Smernica 73/148/EHS — Štátny príslušník členského štátu usadený v inom členskom štáte — Právo na pobyt priameho predka manžela, pričom tento priamy predok a manžel sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny — Povinnosť priameho predka mať legálny pobyt v členskom štáte v čase, keď sa začleňuje do svojej rodiny v členskom štáte usadenia — Dôkazy, ktoré treba predložiť, aby mohol byť považovaný za závislého priameho predka)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Länsrätten i Stockholms län – Migrationsdomstolen – Švédsko) – Yunying Jia/Migrationsverket
   (Vec C-1/05) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Článok 43 ES - Smernica 73/148/EHS - Štátny príslušník členského štátu usadený v inom členskom štáte - Právo na pobyt priameho predka manžela, pričom tento priamy predok a manžel sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny - Povinnosť priameho predka mať legálny pobyt v členskom štáte v čase, keď sa začleňuje do svojej rodiny v členskom štáte usadenia - Dôkazy, ktoré treba predložiť, aby mohol byť považovaný za závislého priameho predka)
   (2007/C 42/04)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Länsrätten i Stockholms län – Migrationsdomstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Yunying Jia

      Žalovaný: Migrationsverket
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Utlänningsnämnden – Výklad článku 43 ES, článku 10 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) a článku 1 písm. d) a písm. b) smernice Rady z 21. mája 1973 o zrušení obmedzenia pohybu a pobytu v rámci spoločenstva pre štátnych príslušníkov členských štátov so zreteľom na usadenie sa a poskytovanie služieb (Ú. v. ES L 172, s. 14; Mim. vyd. 5/001, s. 167) – Právo na pobyt predka manžela, pričom tento priamy predok a manžel sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny, štátneho príslušníka členského štátu usadeného v inom členskom štáte, ktorý je na starosti tohto štátneho príslušníka – Povinnosť predka mať legálny pobyt v členskom štáte v čase, keď sa začleňuje do svojej rodiny v členskom štáte usadenia – Dôkazy, ktoré treba predložiť, aby mohol byť považovaný za závislého priameho predka
   Výrok rozsudku

               1.

               Právo Spoločenstva, vzhľadom na rozsudok z 23. septembra 2003 Akrich (C-109/01), neukladá členským štátom podmieňovať priznanie práva na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, členovi rodiny štátneho príslušníka Spoločenstva, ktorý využil svoje právo slobody pohybu skorším legálnym pobytom tohto člena rodiny v inom členskom štáte.

               2.

               Článok 1 ods. 1 písm. d) smernice Rady 73/148/EHS z 21. mája 1973 o zrušení obmedzenia pohybu a pobytu v rámci spoločenstva pre štátnych príslušníkov členských štátov so zreteľom na usadenie sa a poskytovanie služieb sa má vykladať v tom zmysle, že pod slovným spojením „ktorí sú na nich závislí“ sa chápe skutočnosť, že člen rodiny štátneho príslušníka Spoločenstva usadeného v inom členskom štáte v zmysle článku 43 ES, vyžaduje hmotnú podporu od tohto štátneho príslušníka alebo od jeho manžela preto, aby uspokojoval svoje základné potreby v štáte pôvodu alebo príchodu tohto člena rodiny v čase, keď podáva žiadosť o začlenenie sa do rodiny zmienených štátnych príslušníkov. Článok 6 písm. b) tej istej smernice sa má vykladať v tom zmysle, že dôkaz o nutnosti hmotnej podpory môže byť podaný akýmkoľvek vhodným spôsobom, aj keď iba záväzok poskytovať starostlivosť dotknutému členovi rodiny, vychádzajúci od štátneho príslušníka Spoločenstva alebo od jeho manžela, nemusí byť považovaný za zakladajúci jeho skutočnú závislosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec C-377/12: Žaloba podaná 6. augusta 2012 — Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/3

         Žaloba podaná 6. augusta 2012 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-377/12)
   2012/C 319/04
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Valero Jordana, S. Bartelt, F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady zo 14. mája 2012 o podpise Rámcovej dohody o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Filipínskou republikou na strane druhej v mene Únie (2012/272/EÚ) (1) v rozsahu, v akom Rada pridala právny základ týkajúci sa dopravy (články 91 a 100 ZFEÚ), readmisie (článok 79 ods. 3 ZFEÚ) a životného prostredia (článok 191 ods. 4 ZFEÚ),

               —

               zachovať účinky napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa Komisia domáha zrušenia rozhodnutia Rady o podpise Rámcovej dohody o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Filipínskou republikou na strane druhej v mene Únie zo 14. mája 2012 (2012/272/EÚ) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) v rozsahu, v akom Rada pridala právny základ týkajúci sa dopravy (články 91 a 100 ZFEÚ), readmisie (článok 79 ods. 3 ZFEÚ) a životného prostredia (článok 191 ods. 4 ZFEÚ).
   Táto žaloba je založená na jedinom žalobnom dôvode, a to že Rada porušila pravidlá Zmlúv a judikatúru Súdneho dvora vo vzťahu k voľbe právneho základu na prijatie opatrenia Únie vrátane rozhodnutia o podpise medzinárodnej dohody.
   Komisia zastáva názor, že pridanie vyššie uvedeného právneho základu bolo nepotrebné a protiprávne. Ustanovenia dohody o partnerstve a spolupráci, ktoré viedli k pridaniu tohto právneho základu Radou, sa týkajú spolupráce v osobitných oblastiach, ktoré tvoria nedeliteľnú súčasť politiky rozvojovej spolupráce EÚ, a neukladajú rozsiahle povinnosti, ktoré by sa odlišovali od povinností v oblasti rozvojovej spolupráce. Všetky tieto ustanovenia dohody o partnerstve a spolupráci sú preto pokryté článkom 209 ZFEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 3.


title: Vec T-301/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Michelin Reifenwerke/Komisia („Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/28

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Michelin Reifenwerke/Komisia
   (Vec T-301/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris“))
   (2014/C 431/49)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz a B. Wißmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných zdrojoch energie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-92/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Gemeente ‘s-Hertogenbosch/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Šiesta smernica o DPH — Článok 5 ods. 7 písm. a) — Zdaniteľné plnenia — Pojem „plnenie za protihodnotu“  — Prvé využívanie nehnuteľnosti obcou, postavenej na jej účet a na jej pozemku — Činnosti vykonávané ako orgán verejnej moci a ako zdaniteľná osoba)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Gemeente ‘s-Hertogenbosch/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-92/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Šiesta smernica o DPH - Článok 5 ods. 7 písm. a) - Zdaniteľné plnenia - Pojem „plnenie za protihodnotu“ - Prvé využívanie nehnuteľnosti obcou, postavenej na jej účet a na jej pozemku - Činnosti vykonávané ako orgán verejnej moci a ako zdaniteľná osoba))
   2014/C 409/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gemeente ‘s-Hertogenbosch

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 7 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na situáciu, o akú ide vo veci samej, keď obec začne po prvýkrát využívať budovu, ktorú nechala postaviť na vlastnom pozemku a ktorú bude využívať v rozsahu 94 % na svoje činnosti ako verejný orgán a v rozsahu 6 % na svoje činnosti ako zdaniteľná osoba, z toho však v rozsahu 1 % celkovej plochy ako zdaniteľná osoba na plnenia oslobodené od dane, ktoré nezakladajú právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty. Neskoršie využívanie budovy na činnosti obce však môže viesť k vzniku práva na odpočítanie dane zaplatenej z titulu využívania upraveného týmto ustanovením len v pomere zodpovedajúcom jej využívaniu na potreby zdaniteľných plnení na základe článku 17 ods. 5 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-310/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 25. júna 2015 – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, právny nástupca spoločnosti Sony France SA

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/37

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 25. júna 2015 – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, právny nástupca spoločnosti Sony France SA
   (Vec C-310/15)
   (2015/C 294/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Vincent Deroo-Blanquart

      Odporkyňa v kasačnom konaní: Sony Europe Limited, právny nástupca spoločnosti Sony France SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 5 a 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu (1) vykladať v tom zmysle, že viazaná ponuka, ktorá spočíva v predaji počítača vybaveného predinštalovaným softvérom, predstavuje nekalú obchodnú praktiku, konkrétne klamlivú obchodnú praktiku, v prípade, že výrobca počítača prostredníctvom svojho ďalšieho predajcu poskytol informácie o všetkých súčastiach predinštalovaného softvéru, no neuviedol presnú cenu každej z týchto súčastí?

               2.

               Má sa článok 5 smernice 2005/29/ES vykladať v tom zmysle, že viazaná ponuka, ktorá spočíva v predaji počítača vybaveného predinštalovaným softvérom, predstavuje nekalú obchodnú praktiku v prípade, že výrobca nedáva spotrebiteľovi inú možnosť, ako akceptovať tento softvér alebo dosiahnuť zrušenie predaja?

               3.

               Má sa článok 5 smernice 2005/29/ES vykladať v tom zmysle, že viazaná ponuka, ktorá spočíva v predaji počítača vybaveného predinštalovaným softvérom, predstavuje nekalú obchodnú praktiku v prípade, že spotrebiteľ nemá možnosť zaobstarať si u rovnakého výrobcu počítač, ktorý nie je vybavený softvérom?

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.


title: Vec T-262/13: Žaloba podaná 15. mája 2013 — Skysoft Computersysteme/ÚHVT — British Sky Broadcasting a Sky IP International (SKYSOFT)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/43

         Žaloba podaná 15. mája 2013 — Skysoft Computersysteme/ÚHVT — British Sky Broadcasting a Sky IP International (SKYSOFT)
   (Vec T-262/13)
   2013/C 207/72
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Nemecko) (v zastúpení: P. Ehrlinger a T. Hagen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: British Sky Broadcasting Group plc a Sky IP International Ltd (Isleworth, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. marca 2013 v rozsahu, v akom sa zamietlo odvolanie žalobkyne proti rozhodnutiu námietkového oddelenia ÚHVT z 30. septembra 2011 a nezamietla sa námietka ďalšieho účastníka konania,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania vrátane trov, ktoré vznikli počas odvolacieho konania,

               —

               uložil žalovanému predložiť prílohy, ktoré predložili ďalší účastník konania a žalobkyňa v rámci námietkového konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SKYSOFT“ — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4782645 pre tovary a služby tried 9, 35, 37, 38 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „SKY“ pre tovary a služby tried 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky namietané tovary a služby.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-499/07: Žaloba podaná 27. decembra 2007 – Bulharská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/50

         Žaloba podaná 27. decembra 2007 – Bulharská republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-499/07)
   (2008/C 64/82)
   Jazyk konania: bulharčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bulharská republika (v zastúpení: Anani Ananiev, Daniela Drambozova a Elina Petranova)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               na základe článku 230 ES zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie Komisie K(2007) 5255 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov na roky 2008 až 2012 oznámeného Bulharskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,
               subsidiárne,

               —

               na základe článku 230 ES zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 5255 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov na roky 2008 až 2012 oznámeného Bulharskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES v časti, v ktorej sa stanovuje celkové množstvo pridelených kvót,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania, ktoré vzniknú Bulharskej republike.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie Komisie K(2007) 5255 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu (ďalej len „NAP“) prideľovania emisných kvót skleníkových plynov na roky 2008 až 2012, sa má v celom rozsahu alebo čiastočne zrušiť z týchto dôvodov:
   Závažná procesná chyba
   Komisia zamietla bulharský NAP bez toho, aby dostatočne odôvodnila svoje závery, že NAP nespĺňa kritériá 1, 2, 3 a 10 prílohy III smernice 2003/87/ES (1), a tým porušila článok 253 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.
   Komisia prijala napadnuté rozhodnutie po uplynutí lehoty stanovenej v článku 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES.
   Pred prijatím rozhodnutia Komisia neumožnila Bulharsku vzniesť námietky v súvislosti s faktom, že NAP sa posudzuje podľa najnovšej verzie modelu PRIMES, a tým porušila právo byť vypočutý.
   Porušenie Zmluvy ES alebo ustanovení prijatých na jej vykonanie
   Podľa článku 9 ods. 1 a 3, ako aj článku 11 ods. 1 smernice 2003/87/ES by mali byť výlučne členské štáty príslušné na stanovenie celkového množstva kvót. Komisia kontroluje uplatnenie kritérií prílohy III smernice, nie je však oprávnená stanoviť celkové množstvo kvót bez toho, aby sa zohľadnil NAP vypracovaný členskými štátmi. Komisia prekročila svoje právomoci zverené smernicou tým, že namiesto metodológie uplatňovanej Bulharskom, ktorá je v súlade s kritériami prílohy III, použila metodológiu, ktorá nie je vhodná na posúdenie bulharského hospodárstva a porušuje niektoré kritériá.
   Komisia posudzovala bulharský NAP podľa najnovšej verzie modelu PRIMES, ktorý poskytla Bulharsku až po prijatí napadnutého rozhodnutia. Ďalej Komisia porušila zásadu lojálnej spolupráce.
   V rámci posudzovania NAP podľa modelu PRIMES Komisia dostatočne nepreskúmala bulharský NAP s ohľadom na ciele smernice 2003/87/ES. Tým, že posudzovala bulharský NAP podľa modelu PRIMES, dospela Komisia k nesprávnemu záveru, že plán je v rozpore s kritériami 1, 2 a 3 prílohy III smernice. Zamietnutie plánu a zníženie celkového množstva pridelených kvót o 37 % viedlo k tomu, že s bulharským prevádzkovateľom zariadenia nie je zaobchádzané rovnako ako s ostatnými prevádzkovateľmi v obchodnom systéme. Týmto spôsobom Komisia porušila zásadu proporcionality a zásadu rovnosti zaobchádzania.
   Vzhľadom na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-374/04 porušila Komisia zásadu legitímnej dôvery a zásadu právnej istoty, lebo v rámci posudzovania bulharského NAP neuplatnila v celom rozsahu právne predpisy prijaté v súvislosti so smernicou 2003/87/ES. Zásada legitímnej dôvery bola porušená, lebo bulharský NAP sa posudzoval podľa najnovšej verzie modelu PRIMES, ktorý bol Bulharsku poskytnutý až po prijatí napadnutého rozhodnutia.
   Zásada právnej istoty bola porušená z toho dôvodu, že Komisia v rámci posudzovania bulharského NAP uplatnila vlastný dokument.
   Zásada riadnej správy vecí verejných bol porušená z toho dôvodu, že Komisia v rámci posudzovania bulharského NAP vzhľadom na jeho zlučiteľnosť s kritériami 1, 2 a 3 prílohy III smernice 2003/87/ES nepreskúmala pozorne a objektívne všetky relevantné hospodárske a ekologické faktory.
   Komisia v rámci posudzovania bulharského NAP nesprávne uplatnila právne akty, ktoré prijala v súvislosti so smernicou 2003/87/ES a ktoré ju zaväzujú, a tým porušila kritériá 1, 2, 3, 4, 6 a 10 prílohy III smernice 2003/87/ES.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 25.10.2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec T-248/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. februára 2015 – Fuhr/Komisia

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/24

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. februára 2015 – Fuhr/Komisia
   (Vec T-248/12) (1)

   (2015/C 096/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec C-424/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 11. augusta 2011 — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 11. augusta 2011 — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Vec C-424/11)
   2011/C 311/39
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

      Odporcovia: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa výraz „podielové fondy“ stanovený v článku 13B písm. d) bode 6 šiestej smernice o DPH (1) a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112 (2) na i) podnikový dôchodkový systém zriadený zamestnávateľom, ktorého úlohou je vyplácať dôchodkové dávky zamestnancom a/alebo ii) spoločný investičný fond, v ktorom sa prostriedky z niekoľkých takýchto dôchodkových systémov zhromažďujú s cieľom investovania za okolností, v rámci ktorých, pokiaľ ide o predmetné dôchodkové systémy:

                           a)

                           dôchodkové dávky splatné poistencovi sú vopred stanovené v právnych dokumentoch, na ktorých sa systém zakladá (odkazom na vzorec, ktorý vychádza z dĺžky trvania zamestnania poistenca, ako aj výšky jeho mzdy a nie odkazom na hodnotu prostriedkov v systéme);

                           b)

                           zamestnávateľ je povinný platiť príspevky do systému;

                           c)

                           iba zamestnanci zamestnávateľa sa môžu podieľať na systéme a poberať z neho dôchodkové dávky (na osobu, ktorá sa podieľa na systéme, sa odkazuje ako na „poistenca“);

                           d)

                           zamestnanec má právo rozhodnúť sa, či bude alebo nebude poistencom systému;

                           e)

                           zamestnanec, ktorý je poistencom systému, je zvyčajne povinný platiť príspevky do systému, ktorých výška predstavuje určité percento z jeho mzdy;

                           f)

                           príspevky zamestnávateľa, ako aj poistencov zhromažďuje správca systému a následne ich investuje (spravidla do cenných papierov), aby vznikol fond, z ktorého sa poistencom vyplácajú dávky podľa systému;

                           g)

                           ak sú prostriedky v systéme vyššie, ako je potrebné na financovanie dávok podľa systému, správca systému a/alebo zamestnávateľ môže, v súlade s podmienkami systému a relevantnými ustanoveniami vnútroštátneho práva, prijať jedno alebo viacero z nasledujúcich opatrení: i) znížiť výšku príspevkov zamestnávateľa do systému; ii) previesť všetky alebo časť nadbytočných dávok na zamestnávateľa; alebo iii) zvýšiť výšku dávky poistencom systému;

                           h)

                           ak sú prostriedky v systéme nižšie, ako je potrebné na financovanie dávok podľa systému, zamestnávateľ je zvyčajne povinný vyrovnať deficit, ak tak neurobí, alebo ak nie je neschopný tak urobiť, dávky vyplácané poistencom sa znížia;

                           i)

                           systém umožňuje, aby si poistenci platili doplnkové dobrovoľné príspevky (ďalej len „DDP“), ktoré sa nezhromažďujú v systéme, ale odvádzajú sa tretej strane s cieľom investovania a vyplácania doplnkových dávok, ktorých výška sa odvíja od zhodnotenia investícií (takéto systémy sú oslobodené od DPH);

                           j)

                           poistenci majú právo previesť svoje dávky nadobudnuté v systéme (ktorých výška sa odvíja od matematickej hodnoty týchto dávok v čase prevodu) do iných dôchodkových systémov;

                           k)

                           príspevky zamestnávateľa, ako aj poistencov odvádzané do systému sa na účely dane z príjmu vyberanej členským štátom nepovažujú za príjem poistencov;

                           l)

                           dôchodkové dávky, ktoré sa vyplácajú poistencom podľa systému, sa na účely dane z príjmu vyberanej členským štátom považujú za príjem poistenca; a

                           m)

                           náklady na poplatky súvisiace so správou systémov znáša zamestnávateľ, a nie poistenec systému?

               2.

               Vzhľadom na i) účel výnimky stanovenej v článku 13B písm. d) bode 6 šiestej smernice o DPH a článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112; ii) zásadu daňovej neutrality; ako aj iii) okolnosti stanovené v prvej otázke:

                           a)

                           je členský štát oprávnený definovať, v rámci vnútroštátnej právnej úpravy, fondy, na ktoré sa vzťahuje definícia „podielových fondov“ spôsobom, ktorý z pôsobnosti tejto definície vylučuje typ fondov uvedený v prvej otázke, pričom podniky kolektívneho investovania stanovené v smernici 85/611 v znení zmien a doplnení do pôsobnosti tejto definície zahŕňa?

                           b)

                           v akom rozsahu (ak vôbec v nejakom) sú pre otázku, či typ fondu uvedený v prvej otázke má alebo nemá byť v rámci vnútroštátnej právnej úpravy definovaný členským štátom ako „podielový fond“, relevantné:

                                       i)

                                       charakteristické črty fondu (stanovené v prvej otázke);

                                       ii)

                                       stupeň, v akom je fond „podobný a teda konkuruje“ investičným nástrojom, ktoré už členský štát definoval ako „podielové fondy“?

               3.

               V prípade, že v rámci odpovede na druhú otázku písm. b) bod ii) je relevantné určiť stupeň, v akom je fond „podobný a teda konkuruje“ investičným nástrojom, ktoré už členský štát definoval ako „podielové fondy“, je potrebné skúmať existenciu alebo rozsah „konkurencie“ medzi predmetným fondom a týmito investičnými nástrojmi ako samostatnú otázku nezávisle od otázky ich „podobnosti“?

      (1)  Šiesta smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-109/07: Žaloba podaná 11. apríla 2007 – L'Oréal/ÚHVT – Spa Monopole (SPA THERAPY)

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/25

         Žaloba podaná 11. apríla 2007 – L'Oréal/ÚHVT – Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Vec T-109/07)
   (2007/C 140/45)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: L'Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, v skratke SA Spa Monopole NV (Spa, Belgicko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. januára 2007 (vo veci R 468/2005-4),

               —

               zaviazať žalovaného, prípadne ďalšieho účastníka, na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „SPA THERAPY“ pre výrobky zaradené do triedy 3 – prihláška č. 1 975 283.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, v skratke SA Spa Monopole NV.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Benelux „SPA“ pre výrobky zaradené do triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky dotknuté výrobky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania žalobcu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) tým, že odvolací senát sa dopustil omylu, keď konštatoval, že sporné označenia sú podobné a tým, že podľa žalobkyne, v predmetnej veci neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-337/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/ÚHVT (Tvar čokoládového soba) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar čokoládového soba — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/9

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/ÚHVT (Tvar čokoládového soba)
   (Vec T-337/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar čokoládového soba - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 46/15
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG (Kilchberg, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. júna 2008 (vec R 780/2005-4) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia v tvare čokoládového soba ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec C-318/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 11. júna 2013 — X

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 11. júna 2013 — X
   (Vec C-318/13)
   2013/C 233/06
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: X

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS (1) z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením vykladať v tom zmysle, že bráni takému vnútroštátnemu právnemu predpisu, podľa ktorého sa rozdielna očakávaná dĺžka života v prípade mužov a žien uplatňuje ako kritérium poistnej matematiky na účely výpočtu dávok sociálneho zabezpečenia, ktoré sú zákonom predpísané v dôsledku pracovného úrazu, v prípade, že pri uplatnení tohto kritéria je jednorazová dávka odškodnenia, ktorá sa má vyplatiť mužovi, nižšia ako odškodnenie, ktoré by dostala žena v rovnakom veku, ktorá by sa okrem toho nachádzala v porovnateľnej situácii?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Existuje v tejto veci ako podmienka vzniku zodpovednosti členského štátu dostatočne závažné porušenie práva Únie, keď sa predovšetkým zohľadní, že

                           —

                           Súdny dvor vo svojej judikatúre nezaujal výslovne stanovisko k tomu, či pri výpočte dávok zákonných systémov sociálneho zabezpečenia, ktoré spadajú do pôsobnosti smernice 79/7/EHS, možno zohľadniť špecifické faktory poistnej matematiky súvisiace s pohlavím,

                           —

                           Súdny dvor vo svojom rozsudku vo veci Test-Achats, C-236/09, rozhodol, že článok 5 ods. 2 smernice Rady 2004/113 (2) z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, ktorý umožňuje zohľadniť také faktory, je neplatný, ale stanovil prechodné obdobie do začiatku účinnosti tejto neplatnosti, a

                           —

                           normotvorca Únie v smernici 2004/113/ES a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES (3) z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania za určitých podmienok povolil, aby sa tieto faktory zohľadnili pri výpočte dávok v zmysle týchto smerníc, a vnútroštátny zákonodarca na základe toho predpokladal, že sporné faktory možno zohľadniť aj v oblasti zákonných systémov sociálneho zabezpečenia v zmysle prejednávanej veci?

      (1)  Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.

      (2)  Ú. v. EÚ L 373, s. 37.

      (3)  Ú. v. EÚ L 204, s. 23.


title: Vec T-344/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. februára 2009 – Air One/Komisia

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. februára 2009 – Air One/Komisia
   (Vec T-344/02) (1)

   (2009/C 82/60)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 8.2.2003.


title: Vec C-264/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket/David Hedqvist (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 2 ods. 1 písm. c) a článok 135 ods. 1 písm. d) až f) — Služby za protihodnotu — Výmena virtuálnej meny „bitcoin“ za tradičné meny — Oslobodenie od dane)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket/David Hedqvist
   (Vec C-264/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. c) a článok 135 ods. 1 písm. d) až f) - Služby za protihodnotu - Výmena virtuálnej meny „bitcoin“ za tradičné meny - Oslobodenie od dane))
   (2015/C 414/08)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteverket

      Žalovaný: David Hedqvist

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že transakcie, o aké ide vo veci samej, ktoré spočívajú vo výmene tradičných mien za virtuálne menové jednotky „bitcoin“ a naopak a uskutočňujú sa za platbu sumy zodpovedajúcej rozdielu medzi cenou, za ktorú dotknutý poskytovateľ kúpil menu, a cenou, za ktorú ju predáva svojím zákazníkom, predstavujú poskytovanie služieb za protihodnotu v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 135 ods. 1 písm. e) smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že poskytovanie služieb, o aké ide vo veci samej, ktoré spočíva vo výmene tradičných mien za virtuálne menové jednotky „bitcoin“ a naopak a uskutočňuje sa za platbu sumy zodpovedajúcej rozdielu medzi cenou, ktorú dotknutý poskytovateľ zaplatil za menu, a cenou, za ktorú ju predáva svojím zákazníkom, predstavuje transakcie oslobodené od dane z pridanej hodnoty v zmysle tohto ustanovenia.
               Článok 135 ods. 1 písm. d) a f) smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že takéto poskytovanie služieb nepatrí do rozsahu pôsobnosti týchto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Výmaz veci C-154/03

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/10

         Výmaz veci C-154/03 (1)

   (2004/C 314/22)
   Uznesením z 15. septembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-154/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146 z 21.6.2003


title: Vec T-123/14: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. januára 2015 – BSH/ÚHVT – Arçelik (AquaPerfect) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AquaPerfect — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva waterPerfect — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2015 – BSH/ÚHVT – Arçelik (AquaPerfect)
   (Vec T-123/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AquaPerfect - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva waterPerfect - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 089/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Biagosch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Arçelik A.Ş. (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: A. Franke, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. decembra 2013 (vec R 314/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH a Arçelik A.Ş.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. decembra 2013 (vec R 314/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH a Arçelik A.Ş., sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila BSH Bosch und Siemens Hausgeräte.

               3.

               Arçelik znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Spojené veci C-424/10 a C-425/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  21. decembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)/Land Berlin (Voľný pohyb osôb — Smernica 2004/38/ES — Právo na trvalý pobyt — Článok 16 — Legálny pobyt — Pobyt na základe vnútroštátneho práva — Pobyt pred pristúpením štátu pôvodu dotknutého občana k Únii)

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. decembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)/Land Berlin
   (Spojené veci C-424/10 a C-425/10) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Smernica 2004/38/ES - Právo na trvalý pobyt - Článok 16 - Legálny pobyt - Pobyt na základe vnútroštátneho práva - Pobyt pred pristúpením štátu pôvodu dotknutého občana k Únii)
   2012/C 49/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)

      Žalovaný: Land Berlin

      za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 16 ods. 1 prvej vety smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005 s. 46) — Občan Únie, ktorý sa viac ako päť rokov legálne zdržiava v hostiteľskom členskom štáte v súlade s vnútroštátnym právom, aj keď počas tohto obdobia nespĺňal podmienky stanovené v článku 7 ods. 1 smernice 2004/38/ES — Pojem „legálny pobyt“ — Pobyt, ktorého dĺžka presahuje päť rokov iba v prípade, ak sa zohľadní obdobie pred pristúpením štátu pôvodu dotknutej osoby k Európskej únii — Určenie dĺžky pobytu, ktorá je potrebná na získanie práva na trvalý pobyt

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že občana Únie, ktorý splnil podmienku pobytu na území hostiteľského členského štátu počas viac ako päť rokov výlučne na základe vnútroštátneho práva, nemožno považovať za občana, ktorý získal právo na trvalý pobyt v súlade s týmto ustanovením, pokiaľ počas tohto pobytu nesplnil podmienky uvedené v článku 7 ods. 1 tej istej smernice.

               2.

               Na účely získania práva na trvalý pobyt podľa článku 16 ods. 1 smernice 2004/38 sa musia zohľadniť obdobia pobytu štátneho príslušníka tretieho štátu na území členského štátu pred pristúpením tohto tretieho štátu k Únii, pokiaľ neexistujú osobitné ustanovenia v akte o pristúpení a pokiaľ boli tieto obdobia dosiahnuté v súlade s podmienkami uvedenými v článku 7 ods. 1 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec F-92/10: Žaloba podaná 1. októbra 2010 — Dricot-Daniele a i./Komisia

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/40

         Žaloba podaná 1. októbra 2010 — Dricot-Daniele a i./Komisia
   (Vec F-92/10)
   ()
   2011/C 13/80
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgicko) a i. (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie výplatných pások o úprave mesačných platov žalobcov za obdobie od júla do decembra 2009 a výplatných pások vydaných od 1. januára 2010 v rámci každoročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov na základe nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť výplatné pásky žalobcov RG 2009, ich výplatné pásky za január 2010 a nasledujúce výplatné pásky, v rozsahu, v akom tieto výplatné pásky uplatňujú sadzbu úpravy 1,85 %, pri zachovaní účinnosti týchto výplatných pások do vydania nových výplatných pások,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-235/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. novembra 2006 – Komisia európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. novembra 2006 – Komisia európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-235/06) (1)

   (2006/C 331/57)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec C-539/14: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón – Španielsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Smernica 93/13/EHS — Článok 7 — Charta základných práv Európskej únie — Článok 7 a 47 — Zmluvy uzavreté so spotrebiteľmi — Zmluva o hypotekárnom úvere — Nekalé podmienky — Konanie o výkon hypotekárneho záložného práva — Právo podať odvolanie)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/12

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón – Španielsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Vec C-539/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Smernica 93/13/EHS - Článok 7 - Charta základných práv Európskej únie - Článok 7 a 47 - Zmluvy uzavreté so spotrebiteľmi - Zmluva o hypotekárnom úvere - Nekalé podmienky - Konanie o výkon hypotekárneho záložného práva - Právo podať odvolanie))
   (2015/C 320/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Castellón

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

      Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Výrok

   Článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách v spojení s článkami 7 a 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie vo veci samej, podľa ktorého spotrebiteľ ako dlžník v konaní o výkon hypotekárneho záložného práva môže podať odvolanie proti rozhodnutiu zamietajúcemu námietku proti exekúcii iba vtedy, ak prvostupňový súd neprijal dôvod námietky založený na nekalej povahe zmluvnej doložky tvoriacej základ exekučného titulu, a to za situácie, že podnikateľ sa môže naopak odvolať proti každému rozhodnutiu nariaďujúcemu zastavenie konania bez ohľadu na dôvod námietky, na ktorom sa zakladá.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec C-133/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Mons (Belgicko) 4. marca 2016 – Christian Ferenschild/JPC Motor SA

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Mons (Belgicko) 4. marca 2016 – Christian Ferenschild/JPC Motor SA
   (Vec C-133/16)
   (2016/C 191/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Christian Ferenschild

      Odporca: JPC Motor SA

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia článku [5 ods. 1] v spojení s ustanoveniami článku [7 ods. 1 druhého pododseku] smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (1) vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vnútroštátneho práva vykladaného v tom zmysle, že v prípade použitého tovaru umožňuje, aby premlčacia lehota na uplatnenie nároku zo zodpovednosti zo strany spotrebiteľa uplynula skôr ako koniec dvojročnej lehoty od dodania tovaru vyznačujúceho sa nesúladom, pokiaľ sa predávajúci a spotrebiteľ dohodli na kratšej záručnej lehote ako dva roky?

      (1)  Ú. v. ES L 171, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. októbra 2004 vo veci C-106/03 P: Vedial SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 8 odsek 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Pravdepodobnosť zámeny — Slovná a obrazová ochranná známka HUBERT — Námietka zo strany majiteľa národnej slovnej ochrannej známky SAINT-HUBERT 41 — Postavenie ÚVHT ako odporcu pred Súdom prvého stupňa)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/18

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 12. októbra 2004
   vo veci C-106/03 P: Vedial SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 8 odsek 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Pravdepodobnosť zámeny - Slovná a obrazová ochranná známka HUBERT - Námietka zo strany majiteľa národnej slovnej ochrannej známky SAINT-HUBERT 41 - Postavenie ÚVHT ako odporcu pred Súdom prvého stupňa)
   (2004/C 300/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-106/03 P, Vedial SA, so sídlom v Ludres (Francúzsko) (advokáti: T. van Innis, G. Glas a F. Herbert) proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: O. Montalto a P. Geroulakos), predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora podané 27. februára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken (spravodajkyňa) a N. Colneric, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 12. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Odvolanie sa zamieta.

               2)

               Vedial SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146 z 21.6.2003


title: Vec T-153/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. júna 2010 — Shenzhen Taiden/ÚHVT — Bosch Security Systems (Komunikačné zariadenie) [ „Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásení neplatnosti — Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý predstavuje komunikačné zariadenie — Skorší medzinárodný dizajn — Dôvod vyhlásenia neplatnosti — Absencia osobitého charakteru — Absencia odlišného celkového dojmu — Informovaný užívateľ — Miera tvorivej voľnosti pôvodcu — Dôkaz o sprístupnení skoršieho dizajnu verejnosti — Článok 4 ods. 1, článok 6 ods. 1 písm. b) a článok 6 ods. 2, článok 7 ods. 1 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“ ]

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. júna 2010 — Shenzhen Taiden/ÚHVT — Bosch Security Systems (Komunikačné zariadenie)
   (Vec T-153/08) (1)

   (Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý predstavuje komunikačné zariadenie - Skorší medzinárodný dizajn - Dôvod vyhlásenia neplatnosti - Absencia osobitého charakteru - Absencia odlišného celkového dojmu - Informovaný užívateľ - Miera tvorivej voľnosti pôvodcu - Dôkaz o sprístupnení skoršieho dizajnu verejnosti - Článok 4 ods. 1, článok 6 ods. 1 písm. b) a článok 6 ods. 2, článok 7 ods. 1 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002)
   2010/C 209/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd (Šen-čen, Kuang-tung Čína) (v zastúpení: M. Hartmann a M. Helmer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Holandsko) (v zastúpení: C. Gielen, M. Bom a B. van Hunnik, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 11. februára 2008 (vec R 1437/2006-3), týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Bosch Security Systems BV a Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd je povinný nahradiť trovy konania vrátane nutných výdavkov, ktoré vynaložil Bosch Security Systems BV v súvislosti s konaním pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec C-504/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  25. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/57/EHS — Minimálne bezpečnostné a zdravotné požiadavky na dočasných alebo lokalitne sa meniacich staveniskách — Článok 3 ods. 1 — Nesprávne prebratie)

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-504/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/57/EHS - Minimálne bezpečnostné a zdravotné požiadavky na dočasných alebo lokalitne sa meniacich staveniskách - Článok 3 ods. 1 - Nesprávne prebratie)
   (2008/C 236/02)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a I. Kaufmann-Bühler, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca, a W. Ferante, avvocato dello Stato)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesprávne prebratie článku 3 ods. 1 smernice Rady 92/57/EHS z 24. júna 1992 o zavedení minimálnych bezpečnostných a zdravotných požiadaviek na dočasných alebo lokalitne sa meniacich staveniskách (ôsma samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (Ú. v. ES L 245, s. 6; Mim. vyd. 05/002, s. 71) – Určenie koordinátorov pre otázky bezpečnosti a ochrany zdravia na stavenisku s účasťou viacerých podnikov
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprebrala správne do talianskeho práva článok 3 ods. 1 smernice Rady 92/57/EHS z 24. júna 1992 o zavedení minimálnych bezpečnostných a zdravotných požiadaviek na dočasných alebo lokalitne sa meniacich staveniskách (ôsma samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-53/06: Žaloba podaná  1. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/10

         Žaloba podaná 1. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu
   (Vec C-53/06)
   (2006/C 74/18)
   Jazyk konania: španielčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: U. Wölker a S. Padro Quintillán, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 1. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Španielskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (2), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Španielske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 2003/4 uplynula 14. februára 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 41, 14.2.2003, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375.

      (2)  Ú. v. ES L 158, 23.6.1990. s. 56; Mim. vyd. 15/001, s. 402.


title: Vec T-32/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. októbra 2006 – Staelen/Parlament ( Úradníci — Výkon rozsudku — Žaloba o neplatnosť — Nerozhodovanie vo veci — Žaloba o náhradu škody — Absencia konania pred podaním žaloby — Neexistencia priamej súvislosti — Zjavná neprípustnosť )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/57

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. októbra 2006 – Staelen/Parlament
   (Vec T-32/05) (1)

   („Úradníci - Výkon rozsudku - Žaloba o neplatnosť - Nerozhodovanie vo veci - Žaloba o náhradu škody - Absencia konania pred podaním žaloby - Neexistencia priamej súvislosti - Zjavná neprípustnosť“)
   (2006/C 326/122)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claire Staelen (Bridel, Luxembursko) (v zastúpení: J. Choucroun, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: J. de Wachter a M. Mustapha-Pacha, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia výberovej komisie vo výberovom konaní EUR/A/151/98, ktoré bolo opätovné uskutočnené v nadväznosti na rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. marca 2003, Staelen/Parlament (T-24/01, Zb. VS s. I-A-79 a II-423), o nezapísaní žalobkyne do zoznamu úspešných uchádzačov toho výberového konania a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok uznesenia

               1.

               O návrhu na neplatnosť už nie je potrebné rozhodovať.

               2.

               Návrh na náhradu škody sa zamieta.

               3.

               Parlament znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť dve tretiny trov vynaložených žalobkyňou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Vec C-157/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 3. apríla 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie (Belgicko) 3. apríla 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV
   (Vec C-157/15)
   (2015/C 205/24)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: G4S Secure Solutions NV

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 ods. 2 písm. a) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), vykladať v tom zmysle, že zákaz nosiť ako moslimka islamský závoj na pracovisku nepredstavuje priamu diskrimináciu, keď pravidlo, ktoré existuje u zamestnávateľa, zakazuje všetkým pracovníkom nosiť na pracovisku vonkajšie symboly politického, filozofického a náboženského presvedčenia?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-355/15: Žaloba podaná 30. júna 2015 – Alpex Pharma/ÚHVT – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/79

         Žaloba podaná 30. júna 2015 – Alpex Pharma/ÚHVT – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
   (Vec T-355/15)
   (2015/C 294/95)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Alpex Pharma SA (Mezzovico-Vira, Švajčiarsko) (v zastúpení: C. Bacchini a M. Mazzitelli, právnici)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Astex Pharmaceuticals, Inc. (Pleasanton, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „ASTEX“ – prihláška č. 10 805 281.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. apríla 2015 vo veci R 593/2014-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom, ak vstúpi do konania, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-46/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 27. januára 2016 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LS Customs Services“

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 27. januára 2016 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LS Customs Services“
   (Vec C-46/16)
   (2016/C 111/17)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Valsts ieņēmumu dienests

      Ďalší účastník v konaní: SIA „LS Customs Services“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 29 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (1) z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že metóda stanovená v uvedenom článku sa uplatní aj vtedy, ak k dovozu tovaru a k jeho prepusteniu do voľného obehu na colnom území Spoločenstva došlo v dôsledku toho, že počas tranzitného konania bol tovar odňatý spod colného dohľadu, pričom ide o tovar, ktorý podlieha dovoznému clu a ktorý nebol predaný na vývoz na colné územie Spoločenstva, ale na vývoz mimo Spoločenstva?

               2.

               Má sa pojem „postupne“, ktorý je uvedený v článku 30 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, v súvislosti s právom na riadnu správu vecí verejných, ktoré je zakotvené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie, a so zásadou odôvodnenia správnych aktov, vykladať v tom zmysle, že na to, aby bolo možné dospieť k záveru, že sa uplatní metóda, ktorá je uvedená v článku 31 tohto nariadenia, musí colná správa v každom správnom akte odôvodniť, prečo sa za týchto konkrétnych okolností nemôžu použiť metódy určovania colnej hodnoty tovaru, ktoré sú uvedené v článku 29 alebo článku 30 uvedeného nariadenia?

               3.

               Má sa konštatovať, že na neuplatnenie metódy podľa článku 30 ods. 2 písm. a) Colného kódexu stačí, ak colná správa uvedie, že nemá k dispozícii náležité informácie alebo je colná správa povinná získať informácie od výrobcu?

               4.

               Musí colná správa odôvodniť, prečo sa nemajú použiť metódy stanovené v článku 30 ods. 2 písm. c) a d) Colného kódexu, ak určí cenu podobného tovaru na základe článku 151 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 (2)?

               5.

               Musí rozhodnutie colnej správy obsahovať vyčerpávajúce odôvodnenie týkajúce sa informácií dostupných v Spoločenstve v zmysle článku 31 Colného kódexu alebo môže colná správa uviesť toto odôvodnenie neskôr v súdnom konaní a predložiť podrobnejšie dôkazy?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (2)  Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3.


title: Vec F-121/10: Žaloba podaná 19. novembra 2010 — Heath/ECB

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/67

         Žaloba podaná 19. novembra 2010 — Heath/ECB
   (Vec F-121/10)
   ()
   2011/C 30/133
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Michael Heath (Southampton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie dôchodkových výplatných listín žalobcu za január 2010 a nasledujúce mesiace v rozsahu, v akom uplatňujú zvýšenie dôchodku o 0,6 % v nadväznosti na úpravu dôchodkov na rok 2010 a náhrada škody vzniknutej žalobcovi

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť výplatnú listinu za január 2010 a nasledujúce mesiace v rozsahu, v akom uplatňujú zvýšenie dôchodku o 0,6 % tak, aby bolo možné uplatniť zvýšenie o 2,1 % vypočítané podľa platného GSA,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutia o zamietnutí žiadostí o preskúmanie a sťažností podaných žalobcom, teda rozhodnutia prijaté 11. mája 2010 a 9. septembra 2010,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť rozdiel medzi zvýšením dôchodku o 0,6 %, ktoré bolo neoprávnene priznané žalobcovi od januára 2010 a zvýšením o 2,1 %, na ktoré mal nárok, teda zvýšenie o 1,5 % pre obdobie od januára 2010. Tieto sumy sa majú zvýšiť o úrok požadovaný odo dňa ich splatnosti až do ich skutočného zaplatenia vypočítaný na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie prefinancovania uplatniteľnej počas dotknutého obdobia a zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 5 000 eur ako náhrady škody za majetkovú ujmu spôsobenú žalobcovi v dôsledku straty jeho kúpnej sily,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 5 000 eur, posúdenej ex aequo et bono, ako náhrady škody za nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať ECB na náhradu trov konania.


title: Vec T-261/05: Žaloba podaná 8. júla 2005: Frank Sliggers proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/29

         Žaloba podaná 8. júla 2005: Frank Sliggers proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-261/05)
   (2005/C 229/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Frank Sliggers, bydliskom v Schilde (Belgicko), v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podal 8. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté 21. marca 2005 orgánom oprávneným uzatvárať zmluvy (OOUZ), ktorým bola zamietnutá žiadosť, prehodnotená na sťažnosť, podaná žalobcom 14. decembra 2004 proti rozhodnutiu stanovujúcemu zaradenie a odmenu žalobcu ako zmluvného zamestnanca podľa ustanovení zmluvy, ktorá nadobudla účinnosť 14. septembra 2004,

               —

               ak to bude nevyhnutné, zrušil taktiež uvedené pôvodné rozhodnutie, ktorým bolo stanovené zaradenie a odmena žalobcu ako zmluvného zamestnanca podľa dohody, ktorá nadobudla účinnosť 14. septembra 2004,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vo výške 25 000 eur s výslovnou výhradou neskoršieho zvýšenia, zníženia alebo upresnenia,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, na ktoré sa odvoláva vo veci T-253/05, Fernandez Tunon/Komisia.


title: Vec F-45/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – Esen/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku — Právo na dôchodok nadobudnuté pred nástupom do služby Únie z titulu vnútroštátneho dôchodkového systému — Prevod do dôchodkového systému Únie — Návrh na započítanie odpracovaných rokov — Námietka neprípustnosti — Pojem akt spôsobujúci ujmu — Článok 83 rokovacieho poriadku)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/49

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – Esen/Komisia
      (Vec F-45/14) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku - Právo na dôchodok nadobudnuté pred nástupom do služby Únie z titulu vnútroštátneho dôchodkového systému - Prevod do dôchodkového systému Únie - Návrh na započítanie odpracovaných rokov - Námietka neprípustnosti - Pojem akt spôsobujúci ujmu - Článok 83 rokovacieho poriadku))
      (2016/C 364/63)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Kerim Esen (Maputo, Mozambik) (v zastúpení: pôvodne D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, avocats, neskôr J.-N. Louis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, neskôr G. Gattinara, splnomocnený zástupca, napokon G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia o prevode dôchodkových práv žalobcu do dôchodkového systému Únie, ktorý uplatňuje nové Všeobecné vykonávacie ustanovenia k článkom 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

         Výrok

                  1)

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2)

                  Kerim Esen znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014, s. 46.