title: Vec T-114/13 P: Odvolanie podané 22. februára 2013 : Maria Concetta Cerafogli proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  12. decembra 2012 vo veci F-43/10, Cerafogli/ECB

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/42

         Odvolanie podané 22. februára 2013: Maria Concetta Cerafogli proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 12. decembra 2012 vo veci F-43/10, Cerafogli/ECB
   (Vec T-114/13 P)
   2013/C 114/65
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               v dôsledku toho:

                           —

                           zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky z 24. novembra 2009, ktorým boli zamietnuté sťažnosti odvolateľky týkajúce sa diskriminácie a útokov na jej dôstojnosť z dôvodu konania jej vedenia a v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 24. marca 2010 o zamietnutí mimoriadneho odvolania,

                           —

                           vyhovel návrhom odvolateľky ako boli uvedené v žiadosti o správne preskúmanie, a to konkrétne:

                           —

                           zastavil všetky formy diskriminácie a šikanovania voči odvolateľke, jednak vo forme verbálnych aktov, ako aj vo forme pridelených pracovných úloh a dojednaní,

                           —

                           prijal písomné odvolanie urážlivých a výhražných vyjadrení pána G.,

                           —

                           v každom prípade uložil povinnosť nahradiť spôsobenú nemajetkovú ujmu a hmotnú škodu stanovenú ex aequo et bono vo výške 50 000 eur (nemajetková ujma) a 15 000 eur (hmotná škoda),

                           —

                           uložil ECB povinnosť, aby poskytla celú správu o internom správnom vyšetrovaní spolu so všetkými prílohami vrátane zápisníc z pojednávaní. Okrem toho zaviazal ECB, aby poskytla všetky podklady ku komunikácii medzi vyšetrovacím výborom a výkonnou radou a/alebo prezidentom ECB,

                           —

                           predvolal bývalú sociálnu poradkyňu odporkyne ako svedkyňu.

               —

               uložil odporkyni povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a trovy konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení práva na obranu, skreslení skutočností uvedených v spise, porušení zásady proporcionality, porušení článku 20 nariadenia (ES) č. 45/2001 (1) a porušení práva na účinné súdne preskúmanie. Odvolateľka v tejto súvislosti tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a porušil jej právo na obhajobu, keď usúdil, že sa nemôže opierať o povinnosť ECB dodržiavať právo na obranu. Rozhodnutie o zamietnutí jej žiadosti o pomoc vážne poškodilo záujmy odvolateľky a okrem toho bolo proti odvolateľke začaté konanie spôsobom uvedeným v judikatúre (rozsudok Komisia/Lisrestal). Vzhľadom na to, že odvolateľka nemala možnosť oboznámiť sa s obsahom spisu, nemohla náležitým spôsobom brániť svoje práva pred európskym súdom, takže jej právo na účinné súdne preskúmanie bolo tiež porušené.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na porušení práva na účinné súdne preskúmanie a povinnosti súdu uviesť odôvodnenie. Odvolateľka v tejto súvislosti navrhla, aby Súd pre verejnú službu v súlade s článkom 55 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu uložil ECB povinnosť predložiť dokumenty týkajúce sa vyšetrovania spolu s prílohami k správe o vyšetrovaní a zápisnicami z pojednávaní. Súd pre verejnú službu v napadnutom rozsudku odmietol prijať tieto opatrenia na zabezpečenie priebehu konania v rozpore s právom odvolateľky na účinné súdne preskúmanie a povinnosťou súdu uviesť odôvodnenie.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na porušení rámca právomoci výboru a povinnosti poskytnúť pomoc, keďže zistenia vyplývajúce z oboch preskúmaní (vyšetrovanie a posúdenie Súdom pre verejnú službu) sú veľmi obmedzené, pretože preukazujú iba skutočnosť, že niektorí kolegovia odvolateľky záporne hodnotili jej osobu a prácu. To však nezodpovedá cieľu, ktorý sleduje jej žiadosť o pomoc (a teda právomoci výboru), ktorým je najmä posúdiť zistenia týkajúce sa negatívnych výrokov v súvislosti s jej osobou. Okrem toho napadnutý rozsudok nezohľadňuje nespravodlivosť situácie, v ktorej sa ocitla odvolateľka, a to konkrétne situácie, keď odvolateľka nebola informovaná o výrokoch, ktoré ju negatívne hodnotili, takže nemohla brániť svoju povesť.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení článku 6 ods. 5 správneho obežníku riaditeľstva ECB 1/2006 z 21. marca 2006, ktorý sa týka interných správnych vyšetrovaní, keďže Súd pre verejnú službu v napadnutom rozsudku usúdil, že správa o vyšetrovaní a celý spis musia byť predložené iba osobe zodpovednej za vyšetrovanie.

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na porušení definície zjavne nesprávneho posúdenia a povinnosti súdu uviesť odôvodnenie, keďže definícia zjavne nesprávneho posúdenia v napadnutom rozsudku nie je v súlade s judikatúrou Všeobecného súdu. Napadnutý rozsudok je teda nesprávny v rozsahu, v akom sa týka preskúmania zjavne nesprávneho posúdenia.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-421/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. decembra 2012 — Qualitest/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. decembra 2012 — Qualitest/Rada
   (Vec T-421/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 26/82
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Qualitest FZE (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: L. Catrain González, advokát, E. Wright a H. Zhu, barristers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Marhic a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2011/299/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 65), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 503/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 26) a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa týkajú Qualitest FZE, sa zrušujú:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2011/299/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 503/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010.

               2.

               Účinky rozhodnutia 2011/299 sú zachované, pokiaľ ide o Qualitest až do nadobudnutia účinkov zrušenia vykonávacieho nariadenia č. 503/2011 a nariadenia č. 267/2012.

               3.

               Rada Európskej únie znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli Qualitest.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-130/05: Žaloba podaná 14. marca 2005: Dominique Albert-Bousquet a 142 iných proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/31

         Žaloba podaná 14. marca 2005: Dominique Albert-Bousquet a 142 iných proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-130/05)
   (2005/C 132/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Dominique Albert-Bousquet, bydliskom v Bruseli, a 142 iných úradníkov, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podali 14. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutia o vymenovaní žalobcov za úradníkov Európskych spoločenstiev v rozsahu, v ktorom stanovuje ich zaradenie do platovej triedy pri prijatí podľa článku 12 prílohy XIII k Služobnému poriadku,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, všetci prijatí po 1. máji 2004 ako úspešní uchádzači výberového konania, ktorého oznámenie bolo zverejnené pred týmto dátumom, namietajú v prejednávanej veci údajnú diskrimináciu vyplývajúcu zo skutočnosti, že podmienky ich zaradenia podľa článku 12 prílohy XIII k nariadeniu (ES, Euratom) č. 723/2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný priadok, boli odlišné od podmienok zaradenia úspešných uchádzačov tých istých výberových konaní prijatých pred zmenou Služobného poriadku.
   Na podporu svojich tvrdení žalobcovia uvádzajú:

               —

               porušenie zásady rovnakého zaobchádzania,

               —

               porušenie článkov 31 ods. 1 a 29 ods. 1 Služobného poriadku,

               —

               porušenie článku 5 ods. 5 Služobného poriadku,

               —

               porušenie zásady legitímnej dôvery.

         V tejto súvislosti sa žalobcovia domnievajú, že podľa judikatúry Spoločenstva sa úspešní uchádzači toho istého výberového konania nachádzajú v porovnateľnej situácii a teda by s nimi malo byť rovnako zaobchádzané. Okrem iného, žalobcovia podali prihlášku s cieľom, aby boli prijatí na jedno z voľných pracovných miest uvedených v príslušnom oznámení o výberovom konaní, na základe ktorého boli prijatí. Mohli teda dôvodne očakávať, že budú prijatí na pracovné miesta a platové triedy určené v oznámeniach o výberových konaniach, na základe ktorých boli prijatí.


title: Vec C-264/12: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  26. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Porto – Portugalsko) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 rokovacieho poriadku — Charta základných práv Európskej únie — Vnútroštátna právna úprava ukladajúca zníženie platov niektorých pracovníkov vo verejnom sektore — Neuplatňovanie práva Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/26

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Porto – Portugalsko) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros, SA
   (Vec C-264/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 rokovacieho poriadku - Charta základných práv Európskej únie - Vnútroštátna právna úprava ukladajúca zníženie platov niektorých pracovníkov vo verejnom sektore - Neuplatňovanie práva Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 315/39
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal do Trabalho de Porto

      Účastníci konania

      Žalobca: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Žalovaná: Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros, SA

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc rozhodnúť o návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Porto (Portugalsko) rozhodnutím z 22. mája 2012 (vec C-264/12).

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 14.7.2012.


title: Vec C-431/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. marca 2016 – Helénska republika/Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Kompenzácie, ktoré vyplatil Grécky poľnohospodársky poisťovací orgán (ELGA) v rokoch 2008 a 2009 — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Pojem „štátna pomoc“ — Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ — Usmernenia týkajúce sa štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva — Povinnosť odôvodenia — Skreslenie dôkazov)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. marca 2016 – Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-431/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Kompenzácie, ktoré vyplatil Grécky poľnohospodársky poisťovací orgán (ELGA) v rokoch 2008 a 2009 - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Pojem „štátna pomoc“ - Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ - Usmernenia týkajúce sa štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva - Povinnosť odôvodenia - Skreslenie dôkazov))
   (2016/C 156/11)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a A. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar, R. Sauer a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.


title: Vec T-481/14: Žaloba podaná 20. júna 2014 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/EIT

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/10

         Žaloba podaná 20. júna 2014 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/EIT
   (Vec T-481/14)
   2014/C 351/12
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: E. Siouti a M. Sfyri, advokáti)

      Žalovaný: European Institut of Innovation and Technology (EIT)

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného o zadaní zákazky v rámci zadávacieho konania, ktoré bolo oznámené žalobkyniam v liste z 11. apríla 2014, ako aj všetky ďalšie súvisiace rozhodnutia žalovaného, vrátane rozhodnutia o zadaní zákazky vybranému uchádzačovi (ktoré nebolo žalobkyniam oznámené),

               —

               zrušil rozhodnutie riaditeľa EIT z 25. apríla 2014, ktorým bolo odmietnuté zverejnenie zloženia výberovej komisie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť, aby žalobkyniam nahradil škodu za stratu príležitosti získať v rámci zadávacieho konania verejnú zákazku, ktorá dosahovala sumu 1 58  430,40 eura,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyniam v súvislosti s touto žalobou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaný zlúčil kritéria výberu s kritériami na vyhodnotenie ponúk, čím porušil článok 110 rozpočtového nariadenia (1) a článok 149 delegovaného nariadenia (2).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 105 a 113 rozpočtového nariadenia a článku 138 delegovaného nariadenia, keďže žalovaný použil pri hodnotení ponúk neznáme kritéria, ktoré neboli obsiahnuté v dokumentácii zadávacieho konania, a porušil svoju povinnosť stanoviť kritériá na vyhodnotenie ponúk a ich relatívnu váhu, alebo prípadne ich zostupné poradie podľa dôležitosti. Žalobkyne ďalej tvrdia, že žalovaný použil tajný a neprepojený systém hodnotenia, čo viedlo k narušeniam a k chybám pri hodnotení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený tom, že žalovaný sa dopustil niekoľkých zjavne nesprávnych posúdení.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že došlo k porušeniu článku 2 ods. 3 a článku 8 nariadenia 1049/2001 (3) tým, že žalovaný odmietol zverejniť zloženie výberovej komisie, čo by žalobkyniam umožnilo overiť, že nedošlo k stretu záujmov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-243/16: Žaloba podaná 18. mája 2016 – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/48

         Žaloba podaná 18. mája 2016 – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)
   (Vec T-243/16)
   (2016/C 243/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Freddo SA (Buenos Aires, Argentína) (v zastúpení: S. Malynicz, QC, K. Gilbert, G. Lodge, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Freddo Freddo, SL (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Freggo“ – prihláška č. 7 606 064.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. februára 2016 vo veci R 919/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO (a prípadne ďalšiemu účastníkovi konania pred EUIPO, ktorý vstúpi do konania ako vedľajší účastník) povinnosť nahradiť vlastné trovy konania a trovy konania žalobkyne.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-539/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. novembra 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Úmysel Dvora audítorov vykonať kontroly v členskom štáte — Odmietnutie uvedeným členským štátom — Právomoci Dvora audítorov — Článok 248 ES — Kontrola spolupráce vnútroštátnych správnych orgánov v oblasti dane z pridanej hodnoty — Nariadenie (ES) č. 1798/2003 — Príjmy Spoločenstva — Vlastné zdroje pochádzajúce z dane z pridanej hodnoty]

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/5

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. novembra 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-539/09) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Úmysel Dvora audítorov vykonať kontroly v členskom štáte - Odmietnutie uvedeným členským štátom - Právomoci Dvora audítorov - Článok 248 ES - Kontrola spolupráce vnútroštátnych správnych orgánov v oblasti dane z pridanej hodnoty - Nariadenie (ES) č. 1798/2003 - Príjmy Spoločenstva - Vlastné zdroje pochádzajúce z dane z pridanej hodnoty)
      (2012/C 25/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros a B. Conte, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: C. Blaschke a N. Graf Vitzthum, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos a E. Waldherr, splnomocnení zástupcovia), Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: R. Crowe, T. Kennedy a B. Schäfer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 10 ES a článku 248 ods. 1, ods. 2 a ods. 3 ES, ako aj článku 140 ods. 2 a článku 142 ods. 1 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74) — Odmietnutie povoliť Dvoru audítorov vykonanie kontrol v Nemecku týkajúcich sa administratívnej spolupráce členských štátov v oblasti dane z pridanej hodnoty — Rozsah kontrolných právomocí Dvora audítorov

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spolková republika Nemecko si tým, že bránila tomu, aby Dvor audítorov Európskej únie vykonal kontrolu v Nemecku týkajúcu sa administratívnej spolupráce na základe nariadenia Rady (ES) č. 1798/2003 zo 7. októbra 2003 o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty a príslušných vykonávacích predpisov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 248 ods. 1 až 3 ES.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Európsky parlament a Dvor audítorov Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec T-5/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. februára 2011 — Komisia/Earthscan

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. februára 2011 — Komisia/Earthscan
   (Vec T-5/10) (1)

   2011/C 113/41
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-17/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 16. januára 2014 – Société générale SA/Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 16. januára 2014 – Société générale SA/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-17/14)
   2014/C 129/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société générale SA

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí sa v prípade uplatnenia článku 63 ZFEÚ porovnanie medzi nerezidentmi a rezidentmi v takej veci, ako je tá prejednávaná, keď štát, v ktorom sa nachádza zdroj príjmov, odviedol z vyplatenia dividend daň z dividend, vzťahovať aj na daň z príjmov právnických osôb, na ktorú sa v prípade rezidentov započíta daň z dividend?

               2.

                           a)

                           V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Treba pri porovnaní zohľadniť všetky výdavky súvisiace z hospodárskeho hľadiska s akciami, z ktorých pochádzajú dividendy?

                           b)

                           V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku: Treba predsa zohľadniť prípadné započítanie kúpených dividend a finančné zaťaženie, ktoré je prípadne spôsobené vlastníctvom predmetných akcií?

               3.

               Je v prípade kladnej odpovede na prvú otázku pri porovnaní, či sa zrážková daň, ktorá má prípadne diskriminačný charakter, z právneho hľadiska účinne neutralizuje na základe dohody o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej štátom, v ktorom sa nachádza zdroj príjmov, dostatočné, že i) táto dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia upravuje zníženie dane v štáte bydliska započítaním zrážkovej dane a že v konkrétnom prípade, hoci táto možnosť neexistuje v neobmedzenom rozsahu; ii) zníženie dane vedie k tomu, že holandské daňové zaťaženie nie je pre nerezidenta vyššie než pre rezidenta? Je v prípade nedostatočnej kompenzácie v roku, keď sa vyplatili dividendy, pri posúdení neutralizácie relevantná možnosť, že nemožno presunúť započítanú časť a možnosť započítania nemožno uplatniť v nasledujúcich rokoch?


title: Vec F-35/06: Žaloba podaná  30. marca 2006  – Grünheid/Komisia

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/36

         Žaloba podaná 30. marca 2006 – Grünheid/Komisia
   (Vec F-35/06)
   (2006/C 143/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sabine Grünheid (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 20. júla 2004, ktoré nebolo oznámené žalobkyni, ale náhodne sa o ňom dozvedela 23. júna 2005 pri zamietnutí inej sťažnosti, ktorú podala pod číslom R/162/05 a s ktorým bola oboznámená 29. júna 2005 na základe svojej žiadosti, v časti, v ktorej ju s konečnou platnosťou zaraďuje do platovej triedy A7 platového stupňa 3, ako aj akýkoľvek nasledujúci alebo súvisiaci akt,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 16. decembra 2005 oznámené 10. januára 2006 o zamietnutí sťažnosti žalobkyne, ktorá bola 22. septembra 2005 zapísaná do registra pod číslom R/732/05,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby sa žalobkyňa odvoláva na žalobné dôvody podobné tým, na ktoré sa už odvolávala v rámci konania vo veci F-101/05 (1) rovnako začatého na jej návrh.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2004, s. 26 (vec bola predložená Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev a zapísaná do registra pod číslom T-388/05).


               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/26

         (2006/C 237/43)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 224, 16. 9. 2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 212, 2. 9. 2006

      Ú. v. EÚ C 190, 12. 8. 2006

      Ú. v. EÚ C 178, 29. 7. 2006

      Ú. v. EÚ C 165, 15. 7. 2006

      Ú. v. EÚ C 154, 1. 7. 2006

      Ú. v. EÚ C 143, 17. 6. 2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-15/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  22. marca 2007 – Regione Siciliana/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) — Zastavenie finančnej pomoci — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Regionálna alebo miestna entita — Akty, ktoré sa priamo a osobne týkajú tejto entity — Priama dotknutosť)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. marca 2007 – Regione Siciliana/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-15/06 P) (1)

   (Odvolanie - Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) - Zastavenie finančnej pomoci - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Regionálna alebo miestna entita - Akty, ktoré sa priamo a osobne týkajú tejto entity - Priama dotknutosť)
   (2007/C 96/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Regione Siciliana (v zastúpení: G. Aiello, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. de March a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia, G. Faedo, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá rozšírená komora) z 18. októbra 2005, Regione Siciliana/Komisia (T-60/03), ktorým Súd zamietol ako nedôvodnú žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2002)4095 týkajúceho sa zrušenia pomoci pôvodne poskytnutej Európskym fondom pre regionálny rozvoj (EFRR) v sume rovnajúcej sa alebo prevyšujúcej 15 miliónov ECU na projekt infraštruktúry – výstavby priehradného múra na Sicílii (Taliansko), a o vymáhaní zálohy vyplatenej Komisiou
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 18. októbra 2005, Regione Siciliana/Komisia (T-60/03) sa zrušuje.

               2.

               Žaloba Regione Siciliana smerujúca k zrušeniu rozhodnutia Komisie K (2002) 4905 z 11. decembra 2002 týkajúceho sa zrušenia pomoci poskytnutej Talianskej republike rozhodnutím Komisie K (87) 2090 026 zo 17. decembra 1987 o poskytnutí pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj na investovanie do infraštruktúry v sume rovnajúcej sa alebo vyššej ako 15 miliónov [eur] v Taliansku (región: Sicília), ako aj vrátenia zálohy vyplatenej Komisiou z dôvodu tejto pomoci, sa zamieta ako neprípustná.

               3.

               Nie je potrebné rozhodnúť o odvolaní, ktoré podal Regione Siciliana proti rozsudku uvedenému v bode 1 tohto výroku.

               4.

               Regione Siciliana je povinný nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy spojené s konaním v prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 75, 25.3.2006.


title: Vec T-66/14: Žaloba podaná 24. januára 2014 – Bredenkamp a i./Komisia a Rada

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/47

         Žaloba podaná 24. januára 2014 – Bredenkamp a i./Komisia a Rada
   (Vec T-66/14)
   2014/C 112/60
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe), Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Ile de Man), Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare) a Fodya (Private) Ltd (Harare) [v zastúpení: P. Moser, QC (Queen’s Counsel) a G. Martin, solicitor)]

      Žalované: Európska komisia a Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal opatrenia na zabezpečenie priebehu konania, ktorým nariadi žalobcom predložiť všetky informácie alebo dôkazy, ktoré majú dané inštitúcie k dispozícii a týkajúce sa žalobcov,

               —

               nariadil Rade a/alebo Komisii, aby žalobcom zaplatili náhradu nemajetkovej a majetkovej ujmy, ktorú utrpeli z dôvodu protiprávneho uvalenia sankcií EÚ voči ním tým, že ich mená boli uvedené na zozname nachádzajúcom sa v prílohe nariadenia Rady (ES) č. 314/2004, a to v dôsledku: spoločnej pozície Rady 2009/68/SZBP a nariadenia Komisie (ES) č. 77/2009, rozhodnutia Rady 2010/92/SZBP, nariadenia Komisie (EÚ) č. 173/2010 a rozhodnutia Rady 2011/101/SZBP a nariadenia Komisie (EÚ) č. 174/2011,

               —

               zaviazal žalované na zaplatenie zloženého úroku vo výške Euribor + 2 % (alebo úroku v inej výške, ktorý môže byť priznaný) na priznanú sumu odo dňa vydania rozsudku,

               —

               zaviazal žalované na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté akty sa nezakladali na žiadnom riadnom právnom základe, pretože boli vyhlásené len na základe článkov 60 ES a 301 ES, ktoré sa týkajú výlučne opatrení voči tretím krajinám a nie voči jednotlivcom či podnikom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že z napadnutých aktov vyplývali zjavne nesprávne zistenia skutkového stavu, pretože neboli preukázané nijaké silné spojenia s vládou v Zimbabwe alebo finančná či iná podpora tohto režimu, a teda žalované neuniesli dôkazné bremeno, čo znamená, že rozhodli protiprávne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté akty porušili základné procesné náležitosti tým, že neuvádzali žiadne či žiadne náležité dôvody, a neposkytli žalobcom možnosť byť vypočutí alebo predložiť tvrdenia na svoju obhajobu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté akty porušili základné zásady práva EÚ, ako sú zakotvené aj v článku 1 prvého dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ľudských právach (EDĽP) tým, že protiprávne obmedzili právo žalobcov vlastniť majetok.


title: Vec C-446/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  2. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Société Fonderie 2A/Ministre de l’Économie et des Finances (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Šiesta smernica o DPH — Článok 8 ods. 1 písm. a) — Určenie miesta dodávky tovaru — Dodávateľ usadený v inom členskom štáte ako je štát nadobúdateľa — Spracovanie tovaru v členskom štáte, v ktorom je usadený nadobúdateľ)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/15

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Société Fonderie 2A/Ministre de l’Économie et des Finances
   (Vec C-446/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Šiesta smernica o DPH - Článok 8 ods. 1 písm. a) - Určenie miesta dodávky tovaru - Dodávateľ usadený v inom členskom štáte ako je štát nadobúdateľa - Spracovanie tovaru v členskom štáte, v ktorom je usadený nadobúdateľ))
   2014/C 421/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société Fonderie 2A

      Žalovaný: Ministre de l’Économie et des Finances

      Výrok rozsudku

   Článok 8 ods. 1 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995 sa má vykladať v tom zmysle, že miesto dodania tovaru predávaného spoločnosťou so sídlom v jednom členskom štáte, nadobúdateľovi so sídlom v inom členskom štáte a na ktorom predávajúci nechal vykonať poskytovateľom služieb so sídlom v tomto druhom členskom štáte dokončovacie práce s cieľom urobiť tento tovar vhodným na dodanie, pred jeho zaslaním týmto poskytovateľom služieb nadobúdateľovi, treba považovať za nachádzajúce sa v členskom štáte, v ktorom má sídlo nadobúdateľ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec T-186/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2009 — LPN/Komisia [ Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Odloženie sťažnosti — Nezačatie konania o nesplnenie povinnosti — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Zjavná neprípustnosť — Zastavenie konania ]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/64

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2009 — LPN/Komisia
   (Vec T-186/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Odloženie sťažnosti - Nezačatie konania o nesplnenie povinnosti - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Zjavná neprípustnosť - Zastavenie konania“)
   2009/C 267/116
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Liga para Protecção da Natureza (LPN) (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: P. Vinagre e Silva, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, T. Moreira a A. de Oliveira Mendonça, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Abecasis a A. Marques, advokáti)

      Predmet veci

   Zrušenie na jednej strane rozhodnutia Komisie z 28. februára 2008, tak ako je uvedené v liste Komisie z 3. apríla 2008 s referenčným číslom ENV.A.2/MAS/mm/D (2008) 5542 adresovanom žalobkyni, ktorým Komisia vyhlásila svoj zámer zamietnuť sťažnosť žalobkyne o údajnej nezlučiteľnosti projektu stavby priehrady na rieke Sabor (Portugalsko) so smernicou Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) (sťažnosť č. 2003/4523 — projekt priehrady „Baixo Sabor“) a na druhej strane údajného implicitného rozhodnutia Komisie o odmietnutí poskytnúť žalobkyni prístup k niektorým dokumentom, ako aj návrh na náhradu škody

      Výrok uznesenia

               1.

               Nie je potrebné rozhodnúť o žalobe v rozsahu, v akom sa týka zrušenia údajného implicitného rozhodnutia o odmietnutí poskytnúť prístup k dokumentom na základe článku 8 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č.°1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta ako zjavne neprípustná.

               3.

               Liga para Protecção da Natureza (LPN) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie Európskych spoločenstiev.

               4.

               Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-432/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Nemecko) 18. septembra 2007 – Stefan Böck a Cornelia Lepuschitz/Air France SA

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Nemecko) 18. septembra 2007 – Stefan Böck a Cornelia Lepuschitz/Air France SA
   (Vec C-432/07)
   (2007/C 283/37)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Handelsgericht Wien
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Stefan Böck a Cornelia Lepuschitz

      Žalovaná: Air France SA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 v spojení s článkom 2 písm. l) a článok 6 nariadenia Európskeho Parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1), vykladať v tom zmysle, že oneskorenie odletu o 22 hodín predstavuje „meškanie“ v zmysle článku 6?

               2.

               Má sa článok 2 písm. l) nariadenia (ES) č. 264/2004 vykladať v tom zmysle, že prípady, v ktorých ide o prepravu cestujúcich s podstatným meškaním (22 hodín) pod doplneným číslom letu (pôvodné číslo letu s dodatkom písmeno „A“), pričom sa iba časť cestujúcich, aj keď podstatná, z pôvodne registrovaných cestujúcich, dodatočne prepraví spolu s ďalšími pôvodne nezaregistrovanými cestujúcimi, predstavujú namiesto „meškania“„zrušenie“ letu?
               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:

               3.

               Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že technická porucha lietadla, a tým spôsobené zmeny letových plánov, predstavujú mimoriadne okolnosti (ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keby sa prijali všetky primerané opatrenia)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-23/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 5. októbra 2016 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie č. 1071/2009 — Spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy — Článok 16 ods. 1 a 5 — Vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy — Neexistencia vzájomného prepojenia s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov)

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/7

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 5. októbra 2016 – Európska komisia/Poľská republika
      (Vec C-23/16) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie č. 1071/2009 - Spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy - Článok 16 ods. 1 a 5 - Vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy - Neexistencia vzájomného prepojenia s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov))
      (2016/C 441/09)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux, splnomocnený zástupca)

         Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Poľská republika si tým, že nevytvorila vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy a neprepojila ho s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 ods. 1 a ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES.

                  2.

                  Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec T-577/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. septembra 2015 – NIOC a i./Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Entita pôsobiaca na nižšej ako štátnej úrovni — Aktívna legitimácia a záujem na konaní — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Uvedenie a voľba právneho základu — Právomoc Rady — Zásada predvídateľnosti aktov Únie — Pojem pridružená entita — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Proporcionalita — Právo vlastniť majetok“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. septembra 2015 – NIOC a i./Rada
   (Vec T-577/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Entita pôsobiaca na nižšej ako štátnej úrovni - Aktívna legitimácia a záujem na konaní - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Uvedenie a voľba právneho základu - Právomoc Rady - Zásada predvídateľnosti aktov Únie - Pojem pridružená entita - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Proporcionalita - Právo vlastniť majetok“))
   (2015/C 346/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapur, Singapur); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Londýn, Spojené kráľovstvo); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teherán, Irán); Karoon Oil & Gas Production Co. (Khuzestan, Irán); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teherán); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teherán); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Khuzestan); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Irán); Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz, Irán); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khuzestan); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Irán); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Khuzestan); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Irán); West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Irán); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Irán); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teherán); a Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkýň, a na druhej strane návrh na určenie, že na žalobkyne sa neuplatňuje článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), zmenené a doplnené rozhodnutím 2012/635, ako aj článok 23 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) a Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec T-329/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2006 – Archer Daniels Midland/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Glukonát sodný — Článok 81 ES — Pokuta — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Oznámenie o spolupráci — Zásada proporcionality — Rovnosť zaobchádzania — Zákaz retroaktivity — Povinnosť odôvodnenia — Práva na obhajobu )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 – Archer Daniels Midland/Komisia
   (Vec T-329/01) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Glukonát sodný - Článok 81 ES - Pokuta - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Oznámenie o spolupráci - Zásada proporcionality - Rovnosť zaobchádzania - Zákaz retroaktivity - Povinnosť odôvodnenia - Práva na obhajobu“)
   (2006/C 294/85)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: C. O. Lenz, advokát, L. Martin Alegi, M. Garcia a E. Batchelor, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Whelan a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie článku 1 rozhodnutia K(2001)2931, konečné znenie, z 2. októbra 2001 o konaní, ktorým sa uplatňuje článok 81 ES a článok 53 Zmluvy EHP (COMP/E-1/36.756 – Glukonát sodný) [neoficiálny preklad], v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, alebo aspoň v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že bol účastníkom porušenia po 4. októbri 1994, a návrh na zrušenie článku 3 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, ako aj subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej týmto rozhodnutím žalobcovi
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Archer Danies Midland Co. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 84, 6.4.2002.


title: Vec C-151/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – F. Weissheimer Malzfabrik/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – F. Weissheimer Malzfabrik/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-151/05) (1)

   (2006/C 331/45)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec T-10/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. apríla 2015 – Bank of Industry and Mine/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o zrušenie — Lehota na podanie žaloby — Prípustnosť — Námietka protiprávnosti — Nesprávne právne posúdenie — Proporcionalita — Vlastnícke právo — Právomoc Rady — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Revízia prijatých reštriktívnych opatrení — Právo na účinnú súdnu ochranu — Nesprávne posúdenie“)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. apríla 2015 – Bank of Industry and Mine/Rada
   (Vec T-10/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o zrušenie - Lehota na podanie žaloby - Prípustnosť - Námietka protiprávnosti - Nesprávne právne posúdenie - Proporcionalita - Vlastnícke právo - Právomoc Rady - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Revízia prijatých reštriktívnych opatrení - Právo na účinnú súdnu ochranu - Nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 198/42)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank of Industry and Mine (Teherán, Irán) (v zastúpení: E. Glaser a S. Perrotet, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé, návrh na čiastočné zrušenie článku 1 bodu 8 rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58), a po druhé, návrh na zrušenie rozhodnutia 2012/635, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16), a rozhodnutia oznámeného listom Rady zo 14. marca 2014 v rozsahu, v akom sa týka zaradenia mena žalobkyne do prílohy II k rozhodnutiu Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39) a do prílohy IX k nariadeniu Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bank of Industry and Mine je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec T-85/11 P: Odvolanie podané 11. februára 2011 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  23. novembra 2010 vo veci F-65/09, Marcuccio/Komisia

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/27

         Odvolanie podané 11. februára 2011: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 23. novembra 2010 vo veci F-65/09, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-85/11 P)
   2011/C 103/46
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v každom prípade: zrušil v celom rozsahu a bez akejkoľvek výnimky napadnutý rozsudok,

               —

               určil, že dokument predložený Európskou komisiou v deň pojednávania bol a je celkom neprípustný in hanc litem,

               —

               vyhovel v celom rozsahu a bez výnimky návrhom žaloby v prvom stupni,

               —

               uložil odporkyni povinnosť, aby nahradila trovy konania, poplatky a odmeny zaplatené odvolateľom v tejto veci na všetkých stupňoch konania,

               —

               subsidiárne, vrátil vec Súdu pre verejnú službu v inom rozhodovacom zložení, aby znovu rozhodol vo veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (SVS) z 23. novembra 2010. Tento rozsudok zamietol žalobu, ktorej predmetom bolo zrušenie rozhodnutia z 5. augusta 2008, ktoré bolo prijaté na výkon rozsudku Súdu prvého stupňa z 10. júna 2008 vo veci T-18/04, Marcuccio/Komisia (neuverejnené v Zbierke rozhodnutí), zrušenie rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti proti uvedenému rozhodnutiu, ako aj uloženie povinnosti Komisii, aby mu nahradila určitú sumu ako náhradu škody údajne vzniknutú na základe týchto rozhodnutí.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody:

               1.

               Prvý dôvod je založený na určitých chybách in procedendo a in iudicando, ako aj na porušení práva na obhajobu.

               2.

               Druhý dôvod vychádza z nepríslušnosti autora rozhodnutí, ktorého zrušenia sa domáha prostredníctvom žaloby na prvom stupni.

               3.

               Tretí dôvod vychádza z úplného nedostatku odôvodnenia rozhodnutia, ktorého zrušeni sa domáha prostredníctvom žaloby na prvom stupni.

               4.

               Štvrtý dôvod vychádza z nesprávnosti rady vyhlásení uvedených v napadnutom rozsudku, tiež z dôvodu týchto chýb: a) porušenia a nesprávneho výkladu a uplatnenia právnych predpisov; b) porušenia zásady patere legem quam ipse fecisti; c) zneužitia právomoci a ďalej zneužitia konania; d) úplného nedostatku odôvodnenia.


title: Vec T-317/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. mája 2012 — Vakalis/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Dôchodok — Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok — Výpočet odpracovaných rokov na účely dôchodku — Všeobecné vykonávajúce ustanovenia — Povinnosť odôvodnenia — Zásada kontradiktórnosti — Rovnosť zaobchádzania“ )

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2012 — Vakalis/Komisia
   (Vec T-317/11) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Dôchodok - Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok - Výpočet odpracovaných rokov na účely dôchodku - Všeobecné vykonávajúce ustanovenia - Povinnosť odôvodnenia - Zásada kontradiktórnosti - Rovnosť zaobchádzania)
   2012/C 200/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ioannis Vakalis (Luvinate, Taliansko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a J. Braquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 13. apríla 2011 vo veci Vakalis/Komisia (F-38/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ioannis Vakalis znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii v tomto stupni konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-332/09 P: Odvolanie podané 18. augusta 2009 : Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  3. júna 2009 vo veci T-189/07, Frosch Touristik GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/14

         Odvolanie podané 18. augusta 2009: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 3. júna 2009 vo veci T-189/07, Frosch Touristik GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-332/09 P)
   2009/C 256/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH

      Návrhy odvolateľa

               —

               odvolateľ navrhuje zrušiť napadnutý rozsudok a vrátiť vec na Súd prvého stupňa,

               —

               zaviazať ďalších účastníkov konania nahradiť trovy konania vzniknuté v konaní na prvom stupni a v odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie napáda rozsudok Súdu prvého stupňa, ktorým bolo zrušené rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 22. marca 2007. Týmto rozhodnutím odvolací senát zamietol odvolanie odvolateľky proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia týkajúceho sa čiastočnej neplatnosti slovnej ochrannej známky „FLUGBÖRSE“. Súd prvého stupňa zastával názor, že odvolací senát nesprávne uplatnil článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 (ďalej len „nariadenie č. 40/94“) tým, že na účely preskúmania, či zápisu známky bránia absolútne dôvody zamietnutia článku 7 nariadenia č. 40/94 a či nemala byť preto vyhlásená za neplatnú, zohľadnil okolnosti a spôsob posúdenia k okamihu zápisu spornej známky namiesto okamihu podania prihlášky. Podľa napadnutého rozsudku je na účely posúdenia návrhu na vyhlásenie neplatnosti rozhodujúci jedine okamih podania prihlášky napadnutej známky. Na odôvodnenie svojho názoru sa Súd prvého stupňa opiera o argument, že iba týmto výkladom sa môže zabrániť tomu, aby strata spôsobilosti na zápis bola o to pravdepodobnejšia, o čo dlhšie bude trvať konanie o zápise. Pri opätovnom posúdení dodatočne uplatňovaných dôvodov zamietnutia môže prieskumový pracovník zohľadniť okolnosti, ktoré nastali po okamihu prihlášky len pod podmienkou pripustenia záverov o situácii k tomuto okamihu.
   Odvolateľ zastáva názor, že Súd prvého stupňa nesprávne vykladá článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94, keď za rozhodujúci okamih považuje jedine okamih prihlášky na zápis. Tento úzky výklad nie je zlučiteľný so znením predmetného ustanovenia a nie je ani v súlade so zmyslom a účelom tohto ustanovenia a so systémom ochrany a odňatia poskytnutej ochrany podľa nariadenia č. 40/94.
   Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 stanovuje, že ochranná známka sa vyhlási za neplatnú, ak „bola zapísaná“ v rozpore s ustanoveniami článku 7. Už na základe tohto ustanovenia nie je možné pochopiť záver súdu, že táto formulácia výlučne stanovuje, v ktorých prípadoch sa známka nezapíše alebo vyhlási za neplatnú a nevzťahuje sa (aj) na okamih posúdenia. Keďže Súd prvého stupňa neuviedol žiadne ďalšie odôvodnenie, nie je zjavné, aké konkrétne úvahy ho viedli k jeho záveru. Výklad, ktorý zastáva odvolateľ, že sa výraz „bola zapísaná“ vzťahuje prinajmenšom aj na rozhodný okamih, je na základe znenia možné skôr prijať.
   Proti výkladu, ktorý zastáva Súd prvého stupňa v napadnutom rozsudku hovorí aj myšlienka ochrany na základe článkov 7 a 51 nariadenia č. 40/94, podľa ktorej by mali byť zápisy, ktoré sú v rozpore so všeobecným záujmom, najprv vylúčené, alebo ak už boli vykonané, mali by byť vyhlásené za neplatné. Len tak možno zabrániť tomu, že zápisy sa vykonajú v rozpore s ustanoveniami nariadenia č. 40/94 a tým bude porušený všeobecný záujem, na ktorom je tento predpis založený. Ak by bol názor Súdu prvého stupňa správny, prihlasovateľ ochrannej známky by získal nielen ochranu na ochranné známky, na ktoré sa v okamihu zápisu vzťahovali absolútne dôvody zamietnutia, ale tieto známky by po svojom zápise už nemohli byť v zmysle článku 51 nariadenia č. 40/94 vyhlásené za neplatné, keďže v čase prihlášky boli spôsobilé na zápis a Súd prvého stupňa by nezohľadnil skutočnosti, ktoré nastali medzi okamihom prihlášky a okamihom zápisu. Podľa odvolateľa by to znamenalo neoprávnené zvýhodnenie jednotlivca voči všeobecnému záujmu hodného ochrany, ktoré by nebolo v súlade s cieľom ochrany článkov 7 a 51 nariadenia č. 40/94.
   Čo sa týka tvrdenia Súdu prvého stupňa o dĺžke konania treba poznamenať, že môže závisieť od mnohých faktorov, ktoré nespadajú do oblasti ovplyvňovanej odvolateľom, ale závisia aj od samotného prihlasovateľa, alebo, ako v prípade uskutočnenie námietkového konania upraveného v nariadení č. 40/94 pred zápisom, od tretích osôb. Absolútne dôvody, neovplyvnené a neovplyvniteľné odvolateľom, môžu nastať vo veľmi krátkom čase. Pri vecne správnom posúdení záujmov treba dať prednosť všeobecnému záujmu, najmä keď sa prihlasovateľ až do zápisu nemôže spoľahnúť, že skutočne získa požadovanú ochranu. V takých prípadoch je teda správne zohľadniť aj skutočnosti vzniknuté až do okamihu zápisu.
   Z uvedených dôvodov je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie Súdu prvého stupňa z dôvodu porušenia článku 51 nariadenia č. 40/94.


title: Vec C-255/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland – Írsko) – I/Health Service Executive (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 19 ods. 1 a článok 20 ods. 1 a 2 — Nariadenie (ES) č. 987/2009 — Článok 11 — Štátny príslušník členského štátu poistený v štáte bydliska — Postihnutie vážnou a náhlou chorobou v čase dovolenky v druhom členskom štáte — Osoba nútená zostať v tomto druhom štáte jedenásť rokov z dôvodu svojej choroby a dostupnosti špecializovanej zdravotnej starostlivosti v blízkosti miesta, kde býva — Poskytovanie vecných dávok v tomto druhom štáte — Pojmy „bydlisko“ a  „pobyt“ )

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland – Írsko) – I/Health Service Executive
   (Vec C-255/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 19 ods. 1 a článok 20 ods. 1 a 2 - Nariadenie (ES) č. 987/2009 - Článok 11 - Štátny príslušník členského štátu poistený v štáte bydliska - Postihnutie vážnou a náhlou chorobou v čase dovolenky v druhom členskom štáte - Osoba nútená zostať v tomto druhom štáte jedenásť rokov z dôvodu svojej choroby a dostupnosti špecializovanej zdravotnej starostlivosti v blízkosti miesta, kde býva - Poskytovanie vecných dávok v tomto druhom štáte - Pojmy „bydlisko“ a „pobyt“))
   2014/C 253/14
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: I

      Žalovaný: Health Service Executive

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – High Court of Ireland – Výklad článku 19 ods. 1 a článku 20 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72) – Pojem „pobyt“ v inom členskom štáte ako v príslušnom členskom štáte – Štátny príslušník členského štátu, ktorý je jedenásť rokov vážne chorý v dôsledku choroby, ktorá sa prejavila po prvý raz počas pobytu v druhom členskom štáte – Štátny príslušník členského štátu nútený zostať na území druhého členského štátu z dôvodu svojho zdravotného stavu

      Výrok rozsudku

   Článok 1 písm. j) a k) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že na účely článku 19 ods. 1 alebo článku 20 ods. 1 a 2 tohto nariadenia, ak je štátny príslušník Únie, ktorý mal bydlisko v prvom členskom štáte, postihnutý v čase svojej dovolenky v druhom členskom štáte vážnou a náhlou chorobou a je nútený zostať jedenásť rokov v tomto členskom štáte z dôvodu tejto choroby a dostupnosti špecializovanej zdravotnej starostlivosti v blízkosti miesta, kde býva, musí sa považovať za osobu, ktorá má „pobyt“ v tomto druhom členskom štáte, napriek tomu, že má obvyklé centrum záujmov v prvom členskom štáte. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby určil obvyklé centrum záujmov tohto štátneho príslušníka tým, že posúdi všetky relevantné skutočnosti a zohľadní jeho úmysel tak, ako vyplýva z týchto skutočností, keďže samotná okolnosť, že tento štátny príslušník zostáva v druhom členskom štáte počas dlhého obdobia, sama osebe nestačí na záver, že má v tomto štáte bydlisko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec T-62/12: Žaloba podaná 9. februára 2012 — ClientEarth/Rada

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/24

         Žaloba podaná 9. februára 2012 — ClientEarth/Rada
   (Vec T-62/12)
   2012/C 109/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: O. Brouwer a P. Van den Berg, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej o zamietnutí (úplného) prístupu k dokumentu č. 6865/09, ktorý obsahuje právne stanovisko právnej služby žalovanej týkajúce sa zákonnosti návrhu zmien a doplnení návrhu Európskej komisie na novelizáciu nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) podľa uvedeného nariadenia, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001, keďže žalovaná nepreukázala, ako by sprístupnenie predmetného dokumentu narušilo ochranu právneho poradenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001, keďže žalovaná nepreukázala, ako by sprístupnenie predmetného dokumentu vážne narušilo rozhodovací proces Rady.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 2 druhej zarážky a článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001, keďže žalovaná nezohľadnila prevažujúci verejný záujem na sprístupnení predmetného dokumentu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049 a zásady proporcionality, keďže Rada náležito neposúdila, či mohol byť predmetný dokument úplne sprístupnený.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-215/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. marca 2013 — Freistaat Sachsen/Komisia

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2013 — Freistaat Sachsen/Komisia
   (Vec T-215/09) (1)

   2013/C 141/47
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec T-480/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. novembra 2005  – Muller Touw a A&C Braid and Rope/Rada

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. novembra 2005 – Muller Touw a A&C Braid and Rope/Rada
   (Vec T-480/04) (1)

   (2006/C 22/50)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec C-157/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 30. marca 2012 — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH/SC Laminorul SA

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 30. marca 2012 — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH/SC Laminorul SA
   (Vec C-157/12)
   2012/C 184/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

      Žalovaná: SC Laminorul SA

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa článok 34 bod 4 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) aj na prípad nezlučiteľných rozsudkov z rovnakého členského štátu (členský štát pôvodu)?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-278/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – SEAE/KL („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2013 — Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov — Neexistencia nesprávne právneho posúdenia“)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – SEAE/KL
   (Vec T-278/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2013 - Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov - Neexistencia nesprávne právneho posúdenia“))
   (2017/C 129/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (SEAE) (v zastúpení: pôvodne S. Marquardt a M. Silva, neskôr S. Marquardt, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: KL (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie [dôverné] (2) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska služba pre vonkajšiu činnosť (SEAE) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy vynaložené pánom KL v rámci konania na tomto stupni.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.

      (2)  Skryté dôverné údaje.


title: Vec C-14/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 12. januára 2009 – Hava Genc/Spolková krajina Berlín

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 12. januára 2009 – Hava Genc/Spolková krajina Berlín
   (Vec C-14/09)
   2009/C 102/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hava Genc

      Žalovaná: Spolková krajina Berlín

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je turecký štátny príslušník, ktorý patrí do legálneho pracovného trhu členského štátu a pre druhého podľa jeho pokynov trvalo vykonáva práce, ktoré majú určitú hospodársku hodnotu a za ktoré dostáva ako protihodnotu odmenu, zamestnancom podľa článku 6 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 EHS/Turecko (ďalej len „RAR 1/80“), aj keď časový rozsah činnosti predstavuje približne iba 14 % kolektívneho pracovného času pracovníka na plný úväzok (v danom prípade 5,5 hodiny z 39-hodinového týždňového pracovného času) a samotný príjem dosiahnutý z tejto činnosti pokryje približne iba 25 % nevyhnutných životných potrieb stanovených podľa vnútroštátneho práva členského štátu (v danom prípade približne 175 eur z približne 715 eur)?
               V prípade kladnej odpovede na otázku číslo 1:

               2.

               Môže sa turecký štátny príslušník odvolávať na voľný pohyb podľa asociačnej dohody ako pracovník v zmysle článku 6 ods. 1 RAR 1/80, ak odpadol dôvod pobytu (vstupu na územie členského štátu) [nasledovanie manžela], neexistujú žiadne záujmy hodné ochrany odôvodňujúce zotrvanie v členskom štáte a možnosť pokračovania v zárobkovej činnosti malého rozsahu v členskom štáte nie je možné považovať za dôvod na zotrvanie v [tomto] štáte, keďže sa nepreukázala vážnejšia snaha o stabilné hospodárske začlenenie tejto osoby bez toho, aby sa jej poskytovali sociálne dávky s cieľom zabezpečiť jej životné potreby?


title: Vec T-108/17: Žaloba podaná 17. februára 2017 – ClientEarth/Komisia

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/41

         Žaloba podaná 17. februára 2017 – ClientEarth/Komisia
   (Vec T-108/17)
   (2017/C 121/61)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Jones, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 7. decembra 2016 (napadnuté rozhodnutie) o zamietnutí preskúmania jeho rozhodnutia C(2016) 3549 (rozhodnutie o autorizácii), ktorým sa udeľuje spoločnostiam VinyLoop Ferrara SpA, Stena Recycling AB a Plastic Planet srl autorizácia na používanie chemickej látky známej ako Bis(2-etylhexyl)ftalát podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1),

               —

               zrušil rozhodnutie o autorizácii,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni a

               —

               prijal akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré považuje za potrebné.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavne nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie týkajúce sa údajného súladu žiadosti o autorizáciu spoločností VinyLoop, Stena a Plastic Planet v zmysle článku 62 a článku 60 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1907/2006.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavne nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie týkajúce sa sociálno-ekonomického posúdenia podľa článku 60 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1907/2006.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavne nesprávne posúdenia týkajúce sa analýzy alternatív podľa článku 60 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1907/2006.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavne nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie týkajúce sa uplatnenia zásady prevencie v rámci autorizačného postupu podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec C-300/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Antwerpen (Belgicko) 20. júna 2014 – Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Antwerpen (Belgicko) 20. júna 2014 – Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA
   (Vec C-300/14)
   2014/C 303/31
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Beroep te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Imtech Marine Belgium NV

      Žalovaná: Radio Hellenic SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o porušenie článku 288 (konsolidovaného znenia) Zmluvy o fungovaní Európskej únie z 25. marca 1957, ak sa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004/ES z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky (1), neuplatní priamo, pretože

                           —

                           belgický zákonodarca neprebral toto nariadenie do belgického práva a

                           —

                           belgický zákonodarca nezaviedol do belgického práva – hoci toto stanovuje možnosť podať námietku a odvolanie – konanie o preskúmaní rozhodnutia?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Z dôvodu, že nariadenie je priamo uplatniteľné, čo treba rozumieť pod „preskúmaním rozhodnutia“ v zmysle článku 19 ods. 1 nariadenia (ES) č. 805/2004/ES? Musí byť možnosť konania o preskúmaní daná iba vtedy, ak sa doručenie alebo oznámenie predvolania/dokumentu o začatí súdneho konania uskutočnilo podľa článku 14 nariadenia č. 805/2004, teda bez dôkazu o prijatí? Neposkytuje belgické právo prostredníctvom úpravy námietky podľa článku 1047 a nasl. Belgisch Gerechtelijk Wetboek (belgický súdny poriadok) a odvolania podľa článku 1050 a nasl. Belgisch Gerechtelijk Wetboek dostatočné záruky na splnenie kritéria „konanie o preskúmaní rozhodnutia“ podľa článku 19 ods. 1 nariadenia č. 805/2004?

               3.

               Poskytuje článok 50 Belgisch Gerechtelijk Wetboek, podľa ktorého možno zmeškané lehoty stanovené v článku 860 ods. 2 a v článkoch 55 a 1048 Belgisch Gerechtelijk Wetboek predĺžiť v prípadoch vyššej moci alebo mimoriadnych okolností, ktoré nastali nezávisle od vôle dotknutej osoby, dostatočnú ochranu v zmysle článku 19 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 805/2004?

               4.

               Je osvedčenie európskeho exekučného titulu pre nesporné nároky súdnym rozhodnutím, o ktoré treba požiadať návrhom na začatie konania? V prípade kladnej odpovede: Musí sudca osvedčiť rozhodnutie ako európsky exekučný titul a tajomník súdu vydať potvrdenie o osvedčení? V prípade zápornej odpovede: Prináleží tajomníkovi súdu, aby osvedčil rozhodnutie ako európsky exekučný titul?

               5.

               V prípade, že osvedčenie európskeho exekučného titulu nie je súdnym rozhodnutím: Môže navrhovateľ, ktorý nepožiadal o európsky exekučný titul návrhom na začatie konania, dodatočne – teda potom, čo rozhodnutie nadobudlo právoplatnosť – požiadať tajomníka o osvedčenie európskeho exekučného titulu?

      (1)  Ú. v. ES L 143, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 38.


title: Vec C-33/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Agrana Zucker GmbH/Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft [Cukor — Dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu — Článok 11 nariadenia (ES) č. 320/2006 — Výpočet dočasnej reštrukturalizačnej sumy — Zahrnutie časti kvóty, na ktorú sa vzťahuje preventívne stiahnutie — Zásady proporcionality a zákazu diskriminácie]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Agrana Zucker GmbH/Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft
   (Vec C-33/08) (1)

   (Cukor - Dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu - Článok 11 nariadenia (ES) č. 320/2006 - Výpočet dočasnej reštrukturalizačnej sumy - Zahrnutie časti kvóty, na ktorú sa vzťahuje preventívne stiahnutie - Zásady proporcionality a zákazu diskriminácie)
   2009/C 180/23
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agrana Zucker GmbH

      Žalovaný: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 34 Zmluvy ES a najmä zásady zákazu diskriminácie, ako aj zásad legitímnej dôvery a proporcionality — Výklad a platnosť článku 11 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 58, s. 42) — Spoločná organizácia trhu v sektore cukru — Zahrnutie časti kvóty na cukor, ktorú nemožno využiť v dôsledku preventívneho stiahnutia z trhu podľa článku 3 nariadenia Komisie (ES) č. 493/2006 z 27. marca 2006, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v rámci reformy spoločnej organizácie trhu v sektore cukru, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002 (Ú. v. EÚ L 89, s. 11), do výpočtu dočasnej reštrukturalizačnej sumy

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 11 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky, sa má vykladať v tom zmysle, že časť kvóty na cukor pridelenej podniku, ktorá podlieha preventívnemu stiahnutiu z trhu podľa článku 3 nariadenia Komisie č. 493/2006 z 27. marca 2006, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v rámci reformy spoločnej organizácie trhu v sektore cukru a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1542/2006 z 13. októbra 2006, je súčasťou vymerania dočasnej reštrukturalizačnej sumy.

               2.

               Skúmanie druhej otázky nepreukázalo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 11 nariadenia č. 320/2006.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-349/04: Žaloba podaná dňa 13. augusta 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/9

         Žaloba podaná dňa 13. augusta 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-349/04)
   (2004/C 239/17)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Eric Gippini Fournier a Karolina Mojzesowicz, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 13. augusta 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Luxembursko si tým, že neposkytlo Komisii všetky informácie potrebné na potvrdenie súladu so smernicou 2002/77/ES (1), nesplnilo povinnosti podľa článku 9 tejto smernice.

               2.

               zaviazal Luxembursko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 9 smernice 2002/77/ES požaduje, aby členské štáty poskytli najneskôr do 24. júla 2003 Komisii všetky informácie potrebné k potvrdeniu súladu s ustanoveniami tejto smernice.

      (1)  Smernica Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb (Ú. v. ES L 249, zo 17.9.2002, s. 21)


title: Vec C-23/17 P: Odvolanie podané 18. januára 2017: For Tune sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 8. novembra 2016 vo veci T-579/15, For Tune sp. z o.o./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/16

         Odvolanie podané 18. januára 2017: For Tune sp. z o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 8. novembra 2016 vo veci T-579/15, For Tune sp. z o.o./Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-23/17 P)
   (2017/C 249/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: For Tune sp. z o.o. (v zastúpení: K. Popławska, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Uznesením z 15. júna 2017 Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie ako nedôvodné.


title: Vec C-596/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social (Španielsko) 22. decembra 2014 – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social (Španielsko) 22. decembra 2014 – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa
   (Vec C-596/14)
   (2015/C 096/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ana de Diego Porras

      Odporca: Ministerio de Defensa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa vychádzať z toho, že pracovnoprávne podmienky uvedené v doložke 4 bode 1 rámcovej dohody, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (1), zahŕňajú náhradu škody za ukončenie zmluvy na dobu určitú?

               2.

               Ak sa uvedená náhrada škody považuje za súčasť pracovnoprávnych podmienok, majú pracovníci, ktorí uzavreli pracovnú zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah priamo so zamestnávateľom, ktorých koniec platnosti je vymedzený objektívnymi podmienkami, ako napríklad určitým dátumom, splnením určitej úlohy alebo určitou udalosťou, dostať pri ukončení zmluvy rovnakú náhradu škody, na akú by mal nárok porovnateľný stály pracovník, ak by jeho zmluva zanikla z objektívnych dôvodov?

               3.

               Ak má pracovník na dobu určitú nárok na rovnakú náhradu škody, na akú by mal nárok stály pracovník, ak by došlo k zániku jeho zmluvy z objektívnych dôvodov, má sa vychádzať z toho, že článkom 49 ods. 1 písm. c) Zákonníka práce (Estatuto de los Trabajadores) bola smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, riadne prebratá, alebo je uvedené ustanovenie diskriminačné a v rozpore s touto smernicou, lebo narúša jej cieľ a potrebný účinok?

               4.

               Pokiaľ neexistujú objektívne dôvody na nepriznanie nároku na náhradu škody za ukončenie zmluvy na dobu určitú dočasným pracovníkom, je rozlišovanie, ktoré Zákonník práce stanovuje medzi pracovnoprávnymi podmienkami týchto pracovníkov nielen v porovnaní s podmienkami stálych pracovníkov, ale aj vo vzťahu k podmienkam ostatných pracovníkov na dobu určitú, diskriminačné?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec C-512/04 P: Odvolanie podané dňa 15. decembra 2004 (faxom zo 14. 12. 2004): Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 6. októbra 2004 vo veci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT); vedľajším účastníkom bol Krafft SA.

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/18

         Odvolanie podané dňa 15. decembra 2004 (faxom zo 14. 12. 2004): Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 6. októbra 2004 vo veci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT); vedľajším účastníkom bol Krafft SA.
   (Vec C-512/04 P)
   (2005/C 45/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Vitakraft-Werke Wuhrmann & Sohn GmbH & Co.KG podal dňa 15. decembra 2004 (faxom zo 14. 12. 2004) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 6. októbra 2004 vo veci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co.KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT). Vedľajším účastníkom bol Krafft SA. Odvolateľa, v zastúpení Dr. Ulrich Sander, Eisenführ, advokát, Speiser & Partner, Martinistraße 24, D-28195 Bremen.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
   zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 6. októbra 2004 vo veci T-356/02 (1) v časti, v ktorej bolo rozhodnuté v neprospech žalobcu.
   Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   V predmetnom prípade má byť rozhodnuté o otázke pravdepodobnosti zámeny v zmysle čl. 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva. Súd bol toho názoru, že proti sebe stojacie ochranné známky „KRAFFT“ (španielske vnútroštátne ochranné známky) sú zameniteľné s prihlásenou ochrannou známkou Spoločenstva „VITAKRAFT“ a síce pre španielsku verejnosť. Súd sa v odôvodnení svojho rozhodnutia výslovne odvoláva na svoje vlastné skoršie rozhodnutie vo veci T-6/01 (Matratzen Concord/HABM-Hukla Germany [MATRATZEN], potvrdené uznesením Súdneho dvora z 28. apríla 2004 vo veci C-3/03 P), ktorá však podľa názoru žalobcu vychádza z úplne odlišnej situácie a nemôže byť porovnávaná s predmetným skutkovým stavom. V prípade matracov išlo o (kolidujúcu) ochrannú známku zloženú z troch jednotlivých slov „Matratzen Markt Concord“, ktorá bola podľa názoru Súdu zamenená (taktiež španielskou verejnosťou) s tamojšou vnútroštátnou ochrannou známkou „MATRATZEN“, pričom zvláštnosť tohto prípadu spočívala v tom, že staršia španielska ochranná známka „MATRATZEN“ bola zapísaná pre tovar „matrace“, nemecké slovo „matrace“ bolo teda monopolizované v Španielsku ako ochranná známka, pretože sa nemecké slovo španielskym spotrebiteľom očividne nezdalo byť popisné. Takýmto právam z ochranných známok však treba z pohľadu žalobcu v harmonizovanej Európe v rámci námietkového konania proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva priznať len obmedzený rozsah ochrany, tak, aby sa teda najprv vo svojej tendencii zásadne spochybnilo rozhodnutie „MATRATZEN“.
   Ďalej boli rozvedené rozdiely proti sebe stojacich znakov v predmetnom prípade oproti prípadu „MATRATZEN“, pretože v prípade prihlášky ochrannej známky Spoločenstva „VITAKRAFT“ musí španielsky spotrebiteľ myšlienkovo, obrazne alebo zvukovo oddeliť začiatočnú súčasť „VITA“ od celkového označenia „VITAKRAFT“, pre čo nie je zrejmý žiadny dôvod. Nakoniec boli zmienené aj možné problémy pre voľný pohyb tovaru, ak nebude vecne napravená tendencia rozhodnutia „MATRATZEN“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004


title: Vec C-35/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  29. júla 2010 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/21/ES — Ochrana životného prostredia — Nakladanie s odpadmi — Banská ťažba — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/16

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 29. júla 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-35/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/21/ES - Ochrana životného prostredia - Nakladanie s odpadmi - Banská ťažba - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 246/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Marghelis a J. Sénéchal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a S. Menez, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES (Ú. v. ES L 102, s. 15)

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec T-541/14: Žaloba podaná 18. apríla 2014 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/ÚHVT – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/56

         Žaloba podaná 18. apríla 2014 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/ÚHVT – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)
   (Vec T-541/14)
   2014/C 303/67
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl (Salice Salentino, Taliansko) (v zastúpení: D. Russo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vicente Gandía Pla SA (Chiva, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. mája 2014 vo veci R 1001/2005-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „ILLIRIA“ pre vína zaradené do triedy 33 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 5 99  033.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranná známka Spoločenstva č. 8 2 99  653.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a vyhovenie námietke.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke.