title: Vec C-430/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2018 – Bank Mellat/Rada Európskej únie, Európska komisia, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Boj proti šíreniu jadrových zbraní — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike — Sektorové opatrenia — Obmedzenia týkajúce sa peňažných prevodov zahŕňajúcich iránske finančné inštitúcie — Sprísnenie obmedzení — Sporný režim vyplývajúci z ustanovení rozhodnutia 2012/635/SZBP a nariadenia (EÚ) č. 1263/2012 — Vykonávanie spoločného komplexného akčného plánu v otázke iránskeho jadrového programu — Zrušenie všetkých reštriktívnych opatrení Európskej únie súvisiacich s touto otázkou — Zrušenie sporného režimu v priebehu konania na Všeobecnom súde Európskej únie — Dosah na záujem na konaní na Všeobecnom súde — Absencia pretrvávania záujmu na konaní)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/3

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2018 – Bank Mellat/Rada Európskej únie, Európska komisia, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-430/16 P) (1)

      ((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Boj proti šíreniu jadrových zbraní - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Sektorové opatrenia - Obmedzenia týkajúce sa peňažných prevodov zahŕňajúcich iránske finančné inštitúcie - Sprísnenie obmedzení - Sporný režim vyplývajúci z ustanovení rozhodnutia 2012/635/SZBP a nariadenia (EÚ) č. 1263/2012 - Vykonávanie spoločného komplexného akčného plánu v otázke iránskeho jadrového programu - Zrušenie všetkých reštriktívnych opatrení Európskej únie súvisiacich s touto otázkou - Zrušenie sporného režimu v priebehu konania na Všeobecnom súde Európskej únie - Dosah na záujem na konaní na Všeobecnom súde - Absencia pretrvávania záujmu na konaní))
      (2018/C 399/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bank Mellat (v zastúpení: M. Brindle, T. Otty, QC, J. MacLeod a R. Blakeley, barristers, S. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian a P. Reddy, solicitors)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a I. Rodios, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: D. Gauci, J. Norris Usher a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Brandon, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 2. júna 2016, Bank Mellat/Rada (T-160/13, EU:T:2016:331), sa zrušuje.

                  2.

                  Konanie o žalobe, ktorú pod číslom T-160/13 podala Bank Mellat, na zrušenie článku 1 bodu 15 nariadenia Rady (EÚ) č. 1263/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, alebo na zrušenie uvedeného ustanovenia v rozsahu, v akom nestanovuje výnimku, ktorá by sa uplatňovala na prípad Bank Mellat, ako aj o jej návrhu, aby Všeobecný súd Európskej únie vyhlásil, že článok 1 bod 6 rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa na ňu neuplatňuje, sa zastavuje.

                  3.

                  Bank Mellat a Rada Európskej únie znášajú každá svoje vlastné trovy konania vynaložené tak v odvolacom konaní, ako aj v prvostupňovom konaní.

                  4.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec T-362/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. septembra 2018 – Robert/Rada national de l’ordre des pharmaciens („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Zamietnutie žaloby vo veci samej — Zastavenie konania“)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/36

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. septembra 2018 – Robert/Rada national de l’ordre des pharmaciens
      (Vec T-362/18 R)
      ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Zamietnutie žaloby vo veci samej - Zastavenie konania“))
      (2018/C 399/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alain Robert (Le Mans, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Viala, avocat)

         Žalovaná: Conseil national de l’ordre des pharmaciens

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia francúzskej Conseil national de l’ordre des pharmaciens français (Národná rada komory lekárnikov) z 3. októbra 2017, potvrdeného Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) rozsudkom zo 7. februára 2018, ktorým bol žalobcovi udelený zákaz vykonávať činnosť lekárnika na jeden rok

         Výrok

                  1.

                  Konanie o nariadení predbežného opatrenia sa zastavuje.

                  2.

                  Pán Alain Robert znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-544/18: Žaloba podaná 13. septembra 2018 – ArcelorMittal Bremen/Komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/52

      Žaloba podaná 13. septembra 2018 – ArcelorMittal Bremen/Komisia
      (Vec T-544/18)
      (2018/C 399/67)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ArcelorMittal Bremen GmbH (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a D. Jacob, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 265 ZFEÚ určil, že Komisia poručila článok 52 ods. 2 nariadenia Komisie (EÚ) č. 389/2013 (1) tým, že centrálnemu správcovi nenariadila, aby zohľadnil zmenu národnej alokačnej tabuľky pre zariadenie žalobkyne s EU-ID DE000000000000060 v EUTL oznámenú Spolkovou republikou Nemecko 8. februára 2018,

                  —

                  subsidiárne zrušil rozhodnutie Komisie z 31. augusta 2018 o výzve žalobkyne zo 14. mája 2018,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tento žalobný dôvod.
      Porušenie práva Únie
      Žalobkyňa tvrdí, že Komisia je povinná vydať rozhodnutie podľa článku 52 ods. 2 nariadenia č. 389/2013, pretože zmena národnej alokačnej tabuľky je v súlade s právom Únie.
      Ďalej sa uvádza, že historickú úroveň činnosti v súvislosti s produktom spekaná ruda podľa ustanovení rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ (2) treba určiť na základe váženého množstva spekanej rudy, ktoré sa zváži pri opustení zariadenia na spekanie.
      Žalobkyňa napokon zastáva názor, že spekanú rudu, ktorá sa po svojej výrobe v rámci prípravy závažky pri vysokej peci opätovne scedí a vloží do zariadenia na spekanie ako recyklačný materiál, nemožno odpočítať pri určovaní historickej úrovne činnosti zariadenia na spekanie.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 389/2013 z 2. mája 2013, ktorým sa zriaďuje register Únie podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a ktorým sa zrušujú nariadenia Komisie (EÚ) č. 920/2010 a č. 1193/2011 (Ú. v. EÚ L 122, 2013, s. 1).

         (2)  Rozhodnutie Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii [oznámené pod číslom K(2011) 2772] (Ú. v. ES L 130, 2011, s. 1).


title: Vec C-488/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. septembra 2018 – Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Freistaat Bayern (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Ochranná známka NEUSCHWANSTEIN — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Údaj o zemepisnom pôvode — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 52 ods. 1 písm. b) — Neexistencia dobrej viery)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. septembra 2018 – Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Freistaat Bayern
      (Vec C-488/16 P) (1)

      ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Ochranná známka NEUSCHWANSTEIN - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Údaj o zemepisnom pôvode - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 52 ods. 1 písm. b) - Neexistencia dobrej viery))
      (2018/C 399/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV (v zastúpení: B. Bittner, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Botis a A. Schifko a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia), Freistaat Bayern (v zastúpení: M. Müller, Rechtsanwalt)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


title: Vec T-546/18: Žaloba podaná 17. septembra 2018 – XM a i./Komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/53

      Žaloba podaná 17. septembra 2018 – XM a i./Komisia
      (Vec T-546/18)
      (2018/C 399/68)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: XM a 26 ďalších žalobcov (v zastúpení: N. de Montigny, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia nepriaznivo ovplyvňujúce jednotlivých žalobcov, ktoré spočívajú v rozhodnutiach menovacieho orgánu nepriznať im náhradu výdavkov na vzdelanie za rok 2017/2018, ktoré sa prejavili rôznymi spôsobmi v závislosti od okolností týkajúcich sa každého zo žalobcov:

                              —

                              buď ako individuálne rozhodnutie (konkrétne e-mail), v ktorom je zamietnutie náhrady osobitne uvedené,

                              —

                              alebo ako poznámka „processed“ v ich systéme Sysper, považovaná žalobcom za negatívne rozhodnutie vzhľadom na to, že následná výplatná páska za nasledujúci mesiac (najskôr 10. dňa daného mesiaca, čo je dátum poskytnutia výplatných pások) neobsahuje žiadnu náhradu alebo obsahuje len náhradu cestovných nákladov,

                              —

                              alebo aj ako úplné nevybavenie danej žiadosti, ktorá sa po štyroch mesiacoch od podania považuje za implicitne zamietnutú,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  —

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 3 ods. 1 prílohy VII služobného poriadku úradníkov Európskej únie a všeobecných vykonávacích ustanovení týkajúcich sa náhrady zdravotných výdavkov, pretože zmenou výkladu žalovanej došlo k porušeniu nadobudnutých práv, zásahu do legitímnych očakávaní a právnej istoty a porušeniu zásady riadnej správy vecí verejných.

                  —

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení práv dieťaťa, práva na rodinný život a práva na vzdelanie.

                  —

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  —

                  Štvrtý žalobný dôvod, založený na tom, že neprebehlo účinné vyváženie záujmov žalobcov, a na tom, že v napadnutom rozhodnutí nie je dodržaná zásada proporcionality.


title: Vec T-504/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. septembra 2018 – XG/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Odmietnutie prístupu do priestorov Komisie — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Nedostatok záujmu dosiahnuť navrhované opatrenia“)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/37

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. septembra 2018 – XG/Komisia
      (Vec T-504/18 R)
      ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Odmietnutie prístupu do priestorov Komisie - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Nedostatok záujmu dosiahnuť navrhované opatrenia“))
      (2018/C 399/51)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: XG (v zastúpení: S. Kaisergruber a A. Brughelle-Vernet, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a T. Bohr, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ jednak na odklad výkonu rozhodnutia Komisie z 2. júla 2018 potvrdzujúceho zákaz prístupu do jej priestorov a jednak na nariadenie Komisii, aby predbežne dala súhlas na prístup do jej priestorov

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežných opatrení sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-591/18 P: Odvolanie podané 21. septembra 2018: Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-441/14, Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding/Európska komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/28

      Odvolanie podané 21. septembra 2018: Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-441/14, Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding/Európska komisia
      (Vec C-591/18 P)
      (2018/C 399/36)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding (v zastúpení: A. Rinne a M. Lichtenegger, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  1.

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 vo veci T-441/14 a rozhodnutie ďalšieho účastníka konania z 2. apríla 2014 (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateliek;

                  2.

                  subsidiárne zrušil rozsudok Všeobecného súdu uvedený v bode 1 a rozhodnutie ďalšieho účastníka konania uvedené v bode 1 v rozsahu, v akom

                              a)

                              bola výška pokuty uloženej odvolateľkám stanovená na 8 490 000 eur a

                              b)

                              bola odvolateľkám uložená povinnosť nahradiť trovy konania,

                        a podľa vlastného uváženia znížil pokutu v súlade s návrhmi odvolateliek uvedenými v prvostupňovom konaní;

                  3.

                  subsidiárnejšie zrušil rozsudok Všeobecného súdu uvedený v bode 1 a vrátil vec Všeobecnému súdu;

                  4.

                  uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú šesť odvolacích dôvodov.
      Prvý odvolací dôvod: porušenie práva na obhajobu v dôsledku doručenia žiadosti o informácie a oznámenia o výhradách v angličtine
      Pokiaľ ide o jazykové verzie žiadostí o informácie a oznámenia o výhradách, ktoré boli dané k dispozícii odvolateľkám, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď za dostatočný považoval nízky stupeň zrozumiteľnosti. Podľa správnosti by malo byť každému adresátovi umožnené, aby voľbou jazykovej verzie, ktorá je preňho zrozumiteľná, porozumel výhradám v celom rozsahu na účely komplexnej obhajoby. Pokiaľ ide o povahu a rozsah výhrad, na účely „účinného zaujatia stanoviska v tomto ohľade“ nepostačuje, aby sa výhradám porozumelo len „dostatočne“.
      Všeobecný súd navyše opomenul, že v tomto ohľade nie je dôležitá užitočnosť odpovedí pre Komisiu, ale len skutočnosť, či sa dotknutý podnik mohol napriek odmietnutiu Komisie dať k dispozícii inú jazykovú verziu komplexne brániť voči výhradám.
      Druhý odvolací dôvod: porušenie práv na obhajobu z dôvodu odmietnutia prístupu k pripomienkam ostatných podnikov k výhradám
      Všeobecný súd stanovil príliš veľké požiadavky, pokiaľ ide o podmienky, za akých má mať dotknutý podnik možnosť prístupu k odpovediam ostatných adresátov oznámenia o výhradách, ktoré nemajú dôverný charakter. Bolo by správne, aby bol adresátovi oznámenia o výhradách priznaný prístup, pokiaľ sa dotknutý podnik vo vzťahu k uvádzaným obvineniam odvoláva na hodnoverné okolnosti vyplývajúce z konania ako celku, na základe ktorých sa zdá, že v odpovediach iného adresáta oznámenia o výhradách, ktoré nemajú dôverný charakter, sa môžu nachádzať časti alebo dôkazy v jeho prospech.
      Všeobecný súd opomenul, že je v rozpore so zásadami právneho štátu, aby len Komisia mala možnosť posudzovať existenciu (možných) poľahčujúcich častí a dôkazov v odpovediach iných adresátov oznámenia o výhradách. Komisia by tak v tej istej veci vystupovala v postavení vyšetrovacieho orgánu, orgánu vedúceho sankčné konanie a orgánu vydávajúceho rozhodnutia, ale aj ako orgán obhajoby, a to bez toho, aby mala potrebnú vedomosť o kontexte.
      Tretí odvolací dôvod: porušenie zásady prezumpcie neviny z dôvodu stanovenia začiatku účasti na porušení na 14. decembra 2001
      Všeobecný súd vyžaduje príliš nízku úroveň dokazovania, pokiaľ ide o dôkaz o začiatku účasti na jedinom a nepretržitom porušení. Podľa správnosti by Komisia mala predložiť presné, presvedčivé a súhlasné dôkazy, ktoré podporujú pevné presvedčenie, že okamih označený ako začiatok porušenia zodpovedá porušeniu hospodárskej súťaže. Prípadné pochybnosti by mali byť v súlade so zásadou in dubio pro reo v prospech dotknutého podniku.
      Všeobecný súd opomenul, že na vyvrátenie nepriamych dôkazov postačuje, aby boli vo vzťahu k nim predložené opačné nepriame dôkazy. S ohľadom na zásadu rovnosti zbraní nemožno od dotknutého podniku v rámci správneho konania, ktorého predmetom je uloženie sankcií, očakávať predloženie dôkazu, ktorý ho v celom rozsahu zbaví viny.
      Štvrtý odvolací dôvod: skreslenie dôkazov a porušenie prezumpcie neviny z dôvodu domnelej neprerušenej účasti na porušení od 12. mája 2005 do 8. decembra 2005.
      Všeobecný súd skreslil dôkazy, pokiaľ ide o dôkaz o neprerušenej účasti odvolateliek na porušení, keď dospel k pevnému a neotrasiteľnému presvedčeniu o nepretržitom porušení navzdory mnohým ambivalentným a protichodným nepriamym dôkazom.
      Všeobecný súd aj v tomto prípade opomenul uplatniteľné kritérium na vyvrátenie nepriamych dôkazov.
      Piaty odvolací dôvod: skreslenie dôkazov, porušenie prezumpcie neviny a zásady proporcionality z dôvodu konštatovania zodpovednosti kartelov, pokiaľ ide o podmorské káble, domáce trhy a projekty veľkého rozsahu
      Všeobecný súd vyžaduje príliš nízku úroveň dokazovania a skreslil dôkazy, pokiaľ ide o zodpovednosť odvolateliek za samostatné a oddeliteľné časti porušenia – ako napríklad podmorské káble, domáce trhy a projekty veľkého rozsahu – na ktorých sa odvolateľky nezúčastnili, a o ktoré sa ani nezaujímali.
      Všeobecný súd si neuvedomil neprimerané a neproporcionálne riziká, aké znamená takýto široký výklad právneho pojmu jediného a nepretržitého porušenia pre podniky, ktoré sa nezúčastnili na všetkých častiach porušenia, ale ktoré možno podľa vnútroštátneho práva považovať za solidárne zodpovedné za škodu, ktorá z nich vyplýva.
      Vzhľadom na aktuálny stav európskeho zosúladenia pravidiel týkajúcich sa náhrady škody nepredstavuje regres proti spoludlžníkom na vnútroštátnej úrovni vhodný nástroj na kompenzáciu prevzatia rozsiahlej zodpovednosti smerom navonok.
      Šiesty odvolací dôvod: porušenie článku 23 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1/2003 (1) a zásad zákonnosti a proporcionality, ako aj zásady ne bis in idem pri výpočte pokuty
      Všeobecný súd nesprávne potvrdil, že rok 2004 ako referenčný rok, pokiaľ ide o hodnotu predajov, nie je reprezentatívny a neodráža skutočnú veľkosť ani hospodársku silu odvolateliek.
      Všeobecný súd navyše opomenul, že Komisia nemohla jednak vychádzať na účely určenia zodpovednosti z jediného a nepretržitého porušenia, teda z jediného kartelu zahŕňajúceho tak vetvu „A/R“, ako aj vetvu „R“, a jednak opätovne umelo rozdeliť domnelo nerozdeliteľné časti porušenia na účely výpočtu pokuty.

         (1)  Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec T-490/18: Žaloba podaná 16. augusta 2018 – Neda Industrial Group/Rada

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/38

      Žaloba podaná 16. augusta 2018 – Neda Industrial Group/Rada
      (Vec T-490/18)
      (2018/C 399/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Neda Industrial Group (Teherán, Irán) (v zastúpení: L. Vidal, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie, ktoré prijala Rada Európskej únie 6. júna 2018 o ponechaní sankcií voči žalobkyni v platnosti, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Rady zo 6. júna 2018 o ponechaní žalobkyne na zozname osôb a subjektov uvedených v prílohe II k rozhodnutiu 2010/413/SZBP (1) a prílohe IX k nariadeniu č. 267/2012 (2).
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne z dôvodu nesprávneho právneho posúdenia.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Rada nepreukázala, že žalobkyňa vedome podporuje činnosti súvisiace so šírením jadrových zbraní, v dôsledku čoho bola zaradená do zoznamu uvedeného v prílohe IX nariadenia č. 267/2012.

                              —

                              Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Rada porušila zásadu účinnej súdnej ochrany, pretože jej neoznámila akékoľvek podporné dôkazy.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne z dôvodu nesprávneho právneho posúdenia.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na činnosti a služby, ktoré poskytuje, nie je možné ju spájať so sankcionovanými subjektmi alebo akýmikoľvek jadrovými činnosťami.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne, pretože porušuje všeobecnú zásadu proporcionality.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že skutočnosti, že bola zaradená na zoznam subjektov podliehajúcich reštriktívnym opatreniam a že jej odstránenie zo zoznamu bolo odmietnuté, nie sú vhodné ani nevyhnutné na dosiahnutie cieľov nariadenia č. 267/2012 a spôsobili žalobkyni neprimeranú ujmu.

         (1)  Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, 2010, s. 39).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení nariadenia (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, 2012, s. 1).


title: Vec T-556/18: Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Sensient Colors Europe/Komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/54

      Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Sensient Colors Europe/Komisia
      (Vec T-556/18)
      (2018/C 399/69)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sensient Colors Europe GmbH (Geesthacht, Nemecko) (v zastúpení: M. Hagenmeyer, D. Zechmeister a W. Berlit, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 31. júla 2018 (DG Sante/E2/RP/amf(2018)4523972), označil za neplatnú žiadosť o povolenie umiestňovania novej potraviny na trh v rámci Únie a aktualizáciu únijného zoznamu v súlade s článkom 9 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2283 (1) s referenčným číslom NF 2018/0355, ako aj ukončil konanie o žiadosti, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 6 ods. 1 a 5 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2469 (2), ako aj článku 10 ods. 1 v spojení s článkom 10 ods. 3 a článkom 11 ods. 1, alebo v spojení s článkom 12 ods. 2 nariadenia 2015/2283.
      V tomto ohľade žalobkyňa okrem iného tvrdí, že žalobkyňa sa nesprávne domnieva, že predmet žiadosti, a to farbiaci extrakt na báze vysušených kvetov klitórie trojpočetnej (Clitoria ternata), nepatrí do pôsobnosti nariadenia 2015/2283 a predstavuje prídavnú látku v potravinách v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1333/2008.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2283 z 25. novembra 2015 o nových potravinách, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011, ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 258/97 a nariadenie Komisie (ES) č. 1852/2001 (Ú. v. EÚ L 327, 2015, s. 1).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2469 z 20. decembra 2017, ktorým sa stanovujú požiadavky administratívneho a vedeckého charakteru v súvislosti so žiadosťami uvedenými v článku 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2283 o nových potravinách (Ú. v. EÚ L 351, 2017, s. 64).


title: Vec T-505/18: Žaloba podaná 24. augusta 2018 – Maďarsko/Komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/39

      Žaloba podaná 24. augusta 2018 – Maďarsko/Komisia
      (Vec T-505/18)
      (2018/C 399/53)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, M. M. Tátrai a A. Pokoraczki, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/873 z 13. júna 2018, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), a to v časti týkajúcej sa Maďarska, v ktorej sa z financovania Úniou vylučuje pomoc poskytnutá skupine výrobcov, ktorí disponujú kvalifikovaným uznaním,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti sporného vylúčenia podľa napadnutého rozhodnutia, pretože k poskytnutiu pomoci dotknutým skupinám výrobcov došlo v súlade s právom Únie
                  Žalobca poukazuje na povahu uznania skupiny výrobcov. Podľa jeho názoru Komisia pri rozhodovaní o vrátení vnútroštátnej pomoci poskytovanej skupinám výrobcov neprihliadla k tomu, že skupiny výrobcov, ktoré dosiahli kvalifikované uznanie, spĺňajú požiadavky podľa nariadenia (ES) č. 1698/2005.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na protiprávnosti sporného vylúčenia podľa napadnutého rozhodnutia, keďže podľa zásad lojálnej spolupráce, proporcionality, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery by vylúčenie malo byť znížené alebo zrušené
                  Podľa žalobcu je sporné vylúčenie protiprávne, keďže podľa zásad lojálnej spolupráce, proporcionality, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery by vylúčenie malo byť znížené alebo zrušené, a to s prihliadnutím na to, že pravidlá práva Únie uplatniteľné na posudzovanie spornej vnútroštátnej právnej úpravy a praxe nie sú úplne jasné a umožňujú výklad, ktorý obhajuje Maďarsko, a že Komisia o tejto právnej úprave a praxi vedela už skôr a nevzniesla v tejto súvislosti žiadnu námietku.


title: Vec T-557/18: Žaloba podaná 20. septembra 2018 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/55

      Žaloba podaná 20. septembra 2018 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON)
      (Vec T-557/18)
      (2018/C 399/70)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: LG Electronics (Soul, Južná Kórea) (v zastúpení: M. Graf, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Beko plc (Watford, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca v konaní pred Všeobecným súdom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známka Európskej únie BECON – prihláška č. 13 142 336.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 11. júla 2018 vo veci R 41/2018-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu v akom sa ním zamietlo odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-527/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (ES) č. 987/2009 — Článok 5 a článok 19 ods. 2 — Pracovníci vyslaní do iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom zamestnávateľ zvyčajne vykonáva svoju činnosť — Vydanie potvrdení A1 členským štátom pôvodu po tom, čo hostiteľský členský štát konštatoval, že pracovníci podliehajú jeho systému sociálneho poistenia — Stanovisko správnej komisie — Neoprávnené vydanie potvrdení A1 — Konštatovanie — Záväzná povaha a retroaktívny účinok týchto potvrdení — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Príslušné právne predpisy — Článok 12 ods. 1 — Pojem osoba „vyslaná, aby nahradila inú osobu“)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz
      (Vec C-527/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 987/2009 - Článok 5 a článok 19 ods. 2 - Pracovníci vyslaní do iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom zamestnávateľ zvyčajne vykonáva svoju činnosť - Vydanie potvrdení A1 členským štátom pôvodu po tom, čo hostiteľský členský štát konštatoval, že pracovníci podliehajú jeho systému sociálneho poistenia - Stanovisko správnej komisie - Neoprávnené vydanie potvrdení A1 - Konštatovanie - Záväzná povaha a retroaktívny účinok týchto potvrdení - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Príslušné právne predpisy - Článok 12 ods. 1 - Pojem osoba „vyslaná, aby nahradila inú osobu“))
      (2018/C 399/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Salzburger Gebietskrankenkasse, Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

         za účasti: Alpenrind GmbH, Martin-Meat Szolgáltató és Kereskedelmi Kft, Martimpex-Meat Kft, Pensionsversicherungsanstalt, Allgemeine Unfallversicherungsanstalt

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 5 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004, zmeneného nariadením Komisie (EÚ) č. 1244/2010 z 9. decembra 2010, v spojení s článkom 19 ods. 2 nariadenia č. 987/2009, zmeneného nariadením č. 1244/2010, sa má vykladať v tom zmysle, že potvrdenie A1 vydané príslušnou inštitúciou členského štátu na základe článku 12 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmeneného nariadením č. 1244/2010, zaväzuje nielen inštitúcie členského štátu, v ktorom sa činnosť vykonáva, ale aj súdy tohto členského štátu.

                  2.

                  Článok 5 ods. 1 nariadenia č. 987/2009, zmeneného nariadením č. 1244/2010, v spojení s článkom 19 ods. 2 nariadenia č. 987/2009, zmeneného nariadením č. 1244/2010, sa má vykladať v tom zmysle, že potvrdenie A1, vydané príslušnou inštitúciou členského štátu na základe článku 12 ods. 1 nariadenia č. 883/2004, zmeneného nariadením č. 1244/2010, zaväzuje jednak inštitúcie sociálneho zabezpečenia členského štátu, v ktorom sa činnosť vykonáva, ako aj súdy tohto členského štátu, pokým toto potvrdenie nie je zrušené alebo vyhlásené za neplatné členským štátom, v ktorom bolo vydané, aj keď sa príslušné orgány tohto posledného uvedeného členského štátu a členského štátu, v ktorom sa činnosť vykonáva, obrátili na správnu komisiu pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia, ktorá rozhodla, že toto potvrdenie bolo vydané neoprávnene a má sa zrušiť.
                  Článok 5 ods. 1 nariadenia č. 987/2009, zmeneného nariadením č. 1244/2010, v spojení s článkom 19 ods. 2 nariadenia č. 987/2009, zmeneného nariadením č. 1244/2010, sa má vykladať v tom zmysle, že potvrdenie A1, vydané príslušnou inštitúciou členského štátu na základe článku 12 ods. 1 nariadenia č. 883/2004, zmeneného nariadením č. 1244/2010, zaväzuje jednak inštitúcie sociálneho zabezpečenia členského štátu, v ktorom sa činnosť vykonáva, ako aj súdy tohto členského štátu, prípadne aj retroaktívne, a to aj vtedy, ak toto potvrdenie bolo vydané až po tom, čo tento členský štát určil, že na dotknutého zamestnanca sa vzťahuje povinné poistenie podľa jeho právnych predpisov.

                  3.

                  Článok 12 ods. 1 nariadenia č. 883/2004, zmeneného nariadením č. 1244/2010, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak zamestnanec, ktorý je vyslaný svojím zamestnávateľom, aby vykonával prácu v inom členskom štáte, je nahradený iným vyslaným pracovníkom iného zamestnávateľa, sa tento posledný uvedený zamestnanec musí považovať za osobu, ktorá je „vyslaná, aby nahradila inú osobu“ v zmysle tohto ustanovenia, takže nemôže využiť osobitné pravidlo stanovené v uvedenom ustanovení, aby aj naďalej podliehal právnym predpisom členského štátu, v ktorom jeho zamestnávateľ zvyčajne vykonáva svoje činnosti.
                  Skutočnosť, že zamestnávatelia oboch dotknutých zamestnancov majú svoje sídla v tom istom členskom štáte, alebo skutočnosť, že majú akékoľvek osobné alebo organizačné prepojenie, nie sú v tomto ohľade relevantné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 14, 16.1.2017.


title: Vec C-186/17: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 2. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – flightright GmbH/Iberia Express SA

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/30

      Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 2. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – flightright GmbH/Iberia Express SA
      (Vec C-186/17) (1)

      (2018/C 399/37)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec C-4/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2018 – Česká republika/Európska komisia (Odvolanie — Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) — Výdavky oprávnené na financovanie Európskou úniou — Výdavky vynaložené Českou republikou — Nariadenie (ES) č. 479/2008 — Článok 11 ods. 3 — Pojem „reštrukturalizácia vinohradov“)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2018 – Česká republika/Európska komisia
      (Vec C-4/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) - Výdavky oprávnené na financovanie Európskou úniou - Výdavky vynaložené Českou republikou - Nariadenie (ES) č. 479/2008 - Článok 11 ods. 3 - Pojem „reštrukturalizácia vinohradov“))
      (2018/C 399/06)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Pavliš a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Ondrůšek a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 20. októbra 2016, Česká republika/Komisia (T-141/15, neuverejnený, EU:T:2016:621), sa zrušuje.

                  2.

                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), sa v rozsahu, v akom sa ním vylučujú výdavky, ktoré Česká republika vynaložila v rámci EPZF na opatrenie na ochranu vinohradov pred škodami spôsobovanými zverou a vtáctvom pre roky 2010 až 2012 v celkovej výške 2 123 199,04 eura, zrušuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Českej republike v prvostupňovom, ako aj v tomto odvolacom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec C-212/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia SA, Ministerio Fiscal

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/30

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. apríla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia SA, Ministerio Fiscal
      (Vec C-212/17) (1)

      (2018/C 399/38)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-559/18: Žaloba podaná 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster))

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/55

      Žaloba podaná 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster))
      (Vec T-559/18)
      (2018/C 399/71)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Atos Medical GMbH (Troisdorf, Nemecko) (v zastúpení: K. Middlehoff, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Andreas Fahl Medizintechnik-Vetrieb GmbH (Kolín, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1339246-0009

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 29. júna 2018 vo veci R 2215/2016-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

            V prípade, že by sa ďalší účastník konania zúčastnil konania, žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodol, že:

                  —

                  ďalší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 4 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článkov 5 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec C-84/18 P: Uznesenie Súdneho dvora zo 6. septembra 2018 – Sophie Montel/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Odvolanie — Prípustnosť — Európsky parlament — Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/15

      Uznesenie Súdneho dvora zo 6. septembra 2018 – Sophie Montel/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-84/18 P) (1)

      ((Odvolanie - Prípustnosť - Európsky parlament - Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm))
      (2018/C 399/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Sophie Montel (v zastúpení: G. Sauveur, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. F. Jensen, M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Pani Sophie Montel je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec C-594/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. augusta 2018 – Európska komisia/Slovinská republika, ktorú podporujú: Belgické kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/30

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. augusta 2018 – Európska komisia/Slovinská republika, ktorú podporujú: Belgické kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika
      (Vec C-594/17) (1)

      (2018/C 399/39)
      Jazyk konania: slovinčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec C-90/18: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Visoki upravni sud – Chorvátsko) – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Nedostatočné spresnenie skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ako aj dôvodov potreby poskytnutia odpovede na prejudiciálne otázky — Zjavná neprípustnosť)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/15

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Visoki upravni sud – Chorvátsko) – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
      (Vec C-90/18) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nedostatočné spresnenie skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ako aj dôvodov potreby poskytnutia odpovede na prejudiciálne otázky - Zjavná neprípustnosť))
      (2018/C 399/21)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Visoki upravni sud

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

         Žalovaný: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

         za účasti: Hrvoje Šimić

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Visoki upravni sud (Odvolací správny súd, Chorvátsko) rozhodnutím z 1. februára 2018, je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec T-560/18: Žaloba podaná 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/56

      Žaloba podaná 13. septembra 2018 – Atos Medical/EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Medizinische Pflaster)
      (Vec T-560/18)
      (2018/C 399/72)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Atos Medical GMbH (Troisdorf, Nemecko) (v zastúpení: K. Middlehoff, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Andreas Fahl Medizintechnik-Vetrieb GmbH (Kolín, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1339246-0004

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 29. júna 2018 vo veci R 2216/2016-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

            V prípade, že by sa ďalší účastník konania zúčastnil konania, žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodol, že:

                  —

                  ďalší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 4 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článkov 5 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec C-17/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Apeal – Spojené kráľovstvo) – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Smernica 2008/94/ES — Článok 8 — Doplnkové dôchodkové systémy — Ochrana nárokov na dávky v starobe — Minimálna zaručená miera ochrany)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Apeal – Spojené kráľovstvo) – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund
      (Vec C-17/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Smernica 2008/94/ES - Článok 8 - Doplnkové dôchodkové systémy - Ochrana nárokov na dávky v starobe - Minimálna zaručená miera ochrany))
      (2018/C 399/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Apeal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Grenville Hampshire

         Žalovaná: The Board of the Pension Protection Fund

         za účasti: Secretary of State for Work and Pensions

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa sa má vykladať v tom zmysle, že každý jednotlivý zamestnanec musí v prípade platobnej neschopnosti svojho zamestnávateľa získať dávky v starobe, ktoré zodpovedajú aspoň 50 % hodnoty jeho nárokov nadobudnutých na základe doplnkového podnikového dôchodkového systému.

                  2.

                  Článok 8 smernice 2008/94 má, za takých okolností, o aké ide vo veci samej, priamy účinok, takže sa naň jednotlivý zamestnanec môže odvolávať pred vnútroštátnym súdom na účely napadnutia rozhodnutia takého subjektu, akým je Board of the Pension Protection Fund (Rada Fondu dôchodkového zabezpečenia, Spojené kráľovstvo).

         (1)  Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.


title: Vec T-509/18: Žaloba podaná 24. augusta 2018 – Česká republika/Komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/39

      Žaloba podaná 24. augusta 2018 – Česká republika/Komisia
      (Vec T-509/18)
      (2018/C 399/54)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula a J. Vláčil)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/873 z 13. júna 2018, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom vylučuje výdavky v celkovej výške 151 116,65 eur vynaložené Českou republikou, a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 52 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (ďalej len „nariadenie č. 1306/2013“). Komisia sa totiž nesprávne domnieva, že obdobie medzi návštevami kontrolných orgánov u toho istého poľnohospodárskeho podniku nesmie prekročiť obdobie stanovené v článku 25 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (ďalej len „nariadenie č. 809/2014“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery. Aj ak by totiž v tejto veci došlo k porušeniu nariadenia č. 809/2014 (quod non), Česká republika oprávnene nadobudla legitímnu dôveru o súlade svojho systému kontrol s právom Únie na základe záverov Komisie z predchádzajúceho auditu, kde Komisia súhlasila, že kontroly na mieste sa v Českej republike uskutočňovali v súlade s právom Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 52 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1306/2013. Aj ak by totiž v tejto veci došlo k porušeniu nariadenia č. 809/2014 (quod non), Komisia do výpočtu finančnej korekcie zahrnula tiež prostriedky vyplatené poľnohospodárskym podnikom, v prípade ktorých pri kontrolách na mieste preukázateľne nedošlo k porušeniu nariadenia č. 809/2014. Komisia teda uložila finančnú korekciu aj za údaje, ktoré nemožno považovať za neoprávnene vynaložené a v prípade ktorých neexistovalo žiadne riziko pre fondy Únie.


title: Vec C-184/18: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalsko) – Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Priame dane — Článok 18 ZFEÚ — Zásada zákazu diskriminácie — Články 63, 64 a 65 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Vyššie daňové bremeno na kapitálové zisky z nehnuteľností dosiahnuté nerezidentmi — Obmedzenia pohybu kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/16

      Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalsko) – Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira
      (Vec C-184/18) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Priame dane - Článok 18 ZFEÚ - Zásada zákazu diskriminácie - Články 63, 64 a 65 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Vyššie daňové bremeno na kapitálové zisky z nehnuteľností dosiahnuté nerezidentmi - Obmedzenia pohybu kapitálu do tretích krajín alebo z tretích krajín))
      (2018/C 399/22)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Central Administrativo Sul

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fazenda Pública

         Žalovaní: Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

         Výrok

      Právna úprava členského štátu, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá podmieňuje kapitálové zisky vyplývajúce z prevodu nehnuteľného majetku, ktorý sa nachádza v tomto členskom štáte, daňovníka, ktorý je rezidentom tretieho štátu, vyššiemu daňovému bremenu, než je daňové bremeno uplatňované pri rovnakom type transakcií na kapitálové zisky dosiahnuté rezidentom príslušného členského štátu, nepatrí do pôsobnosti výnimky stanovenej v článku 64 ods. 1 ZFEÚ a nemôže byť odôvodnená dôvodmi uvedenými v článku 65 ods. 1 ZFEÚ, čo však musí vnútroštátny súd ešte overiť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.5.2018.


title: Vec C-21/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s r. o. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach — Európske konanie o platobnom rozkaze — Nariadenie (ES) č. 1896/2006 — Vydanie platobného rozkazu spolu s návrhom na jeho vydanie — Absencia prekladu návrhu na vydanie platobného rozkazu — Európsky platobný rozkaz vyhlásený za vykonateľný — Návrh na preskúmanie po uplynutí lehoty na podanie odporu — Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností — Nariadenie (ES) č. 1393/2007 — Uplatniteľnosť — Článok 8 a príloha II — Poučenie adresáta o práve odmietnuť prevzatie nepreloženého návrhu na začatie konania — Absencia vzorového tlačiva — Dôsledky)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/7

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s r. o.
      (Vec C-21/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach - Európske konanie o platobnom rozkaze - Nariadenie (ES) č. 1896/2006 - Vydanie platobného rozkazu spolu s návrhom na jeho vydanie - Absencia prekladu návrhu na vydanie platobného rozkazu - Európsky platobný rozkaz vyhlásený za vykonateľný - Návrh na preskúmanie po uplynutí lehoty na podanie odporu - Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností - Nariadenie (ES) č. 1393/2007 - Uplatniteľnosť - Článok 8 a príloha II - Poučenie adresáta o práve odmietnuť prevzatie nepreloženého návrhu na začatie konania - Absencia vzorového tlačiva - Dôsledky))
      (2018/C 399/08)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší soud České republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Catlin Europe SE

         Žalovaná: O.K. Trans Praha spol. s r. o.

         Výrok rozsudku

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, ako aj nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, že sa európsky platobný rozkaz doručí odporcovi bez toho, aby návrh na vydanie platobného rozkazu, pripojený k nemu, bol napísaný v jazyku alebo preložený do jazyka, ktorému má rozumieť, ako to vyžaduje článok 8 ods. 1 nariadenia č. 1393/2007, musí byť odporca prostredníctvom vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II tohto posledného uvedeného nariadenia riadne poučený o svojom práve odmietnuť prevzatie predmetnej písomnosti.
      V prípade opomenutia tejto formálnej náležitosti vadu konania možno napraviť v súlade s ustanoveniami posledného uvedeného nariadenia tým, že sa dotknutej osobe odovzdá vzorové tlačivo nachádzajúce sa v prílohe II tohto nariadenia.
      V tomto prípade z dôvodu procesného nedostatku ovplyvňujúceho doručovanie európskeho platobného rozkazu spolu s návrhom na jeho vydanie sa tento platobný rozkaz nestane vykonateľným a lehota odporcu na podanie odporu nezačne plynúť, takže sa článok 20 nariadenia č. 1896/2006 neuplatní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.4.2017.


title: Vec C-237/18: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège – Belgicko) – Pauline Stiernon a i./Belgické kráľovstvo, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Voľný pohyb pracovníkov — Slobodná voľba povolania — Články 20, 21 a 45 ZFEÚ — Charta základných práv Európskej únie — Článok 15 — Povolanie psychomotorického terapeuta, ktoré sa nenachádza na vnútroštátnom zozname pomocných zdravotníckych povolaní)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/17

      Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège – Belgicko) – Pauline Stiernon a i./Belgické kráľovstvo, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique
      (Vec C-237/18) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Voľný pohyb pracovníkov - Slobodná voľba povolania - Články 20, 21 a 45 ZFEÚ - Charta základných práv Európskej únie - Článok 15 - Povolanie psychomotorického terapeuta, ktoré sa nenachádza na vnútroštátnom zozname pomocných zdravotníckych povolaní))
      (2018/C 399/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Liège

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

         Žalovaní: Belgické kráľovstvo, SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

         Výrok

      Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tomto zmysle, že v situácii, o akú ide vo veci samej, nebráni vnútroštátnej právnej úprave členského štátu stanovujúcej zoznam pomocných zdravotníckych povolaní, ktorý nezahŕňa povolanie psychomotorického terapeuta, hoci bakalársky diplom zo psychomotorickej terapie sa v tomto členskom štáte udeľuje.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec C-598/18 P: Odvolanie podané 21. septembra 2018: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 13. júla 2018 vo veci T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní/Rada Európskej únie a iní

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/25

      Odvolanie podané 21. septembra 2018: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 13. júla 2018 vo veci T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní/Rada Európskej únie a iní
      (Vec C-598/18 P)
      (2018/C 427/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Rada Európskej únie a iní (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, I. Gurov, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní, Európska komisia, Európska centrálna banka, Euroskupina zastúpená Radou Európskej únie, Európska únia zastúpená Európskou komisiou

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť častí napadnutého rozsudku, v ktorom Všeobecný súd zamietol námietku neprípustnosti, ktorú vzniesla Rada vo vzťahu k Euroskupine;

                  —

                  uložiť ďalším účastníkom konania povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie Rady smeruje k zrušeniu častí napadnutého rozsudku, v ktorom Všeobecný súd zamietol námietku neprípustnosti, ktorú vzniesla Rada vo vzťahu k Euroskupine, a je založené na týchto odvolacích dôvodoch:

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Euroskupina je „orgánom Únie formálne zriadeným Zmluvami“;

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol námietku neprípustnosti, ktorú vzniesla Rada, pričom neidentifikoval žiadne „právomoci“, ktoré by Zmluvy priznávali Euroskupine;

                  —

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že vyhovenie námietke neprípustnosti, ktorú vzniesla Rada, by viedlo k „zriadeniu subjektu, v rámci systému samotnej Európskej únie, ktorého akty a konanie by nemohli viesť k vzniku zodpovednosti Európskej únie“.


title: Vec T-312/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. decembra 2018 – Campbell/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa konania o nesplnení povinnosti, ktoré začala Komisia proti Litovskej republike — Zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Všeobecná domnienka — Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               4.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. decembra 2018 – Campbell/Komisia
      (Vec T-312/17) (1)

      ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa konania o nesplnení povinnosti, ktoré začala Komisia proti Litovskej republike - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Všeobecná domnienka - Prevažujúci verejný záujem“))
      (2019/C 44/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Liam Campbell (Dundalk, Írsko) (v zastúpení: J. MacGuill a E. Martin-Vignerte, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Ehrbar a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 2448 final zo 7. apríla 2017 o zamietnutí prístupu k dokumentom týkajúcim sa konania o porušení 2013/0406 proti Litovskej republike v súvislosti s uplatňovaním smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 2010, L 280, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Liam Campbell a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec C-759/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Rădăuţi (Rumunsko) 3. decembra 2018 – OF/PG

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Rădăuţi (Rumunsko) 3. decembra 2018 – OF/PG
      (Vec C-759/18)
      (2019/C 65/35)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Judecătoria Rădăuţi

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: OF

         Odporkyňa: PG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2201/2003 (1) vykladať v tom zmysle, že nenamietanie nedostatku medzinárodnej právomoci rumunských súdov odporkyňou rozhodovať vo veci, predmetom ktorej je „rozvod manželstva s maloletým dieťaťom“ znamená jej konkludentný súhlas s tým, aby vo veci rozhodoval súd, na ktorý navrhovateľ podal žalobu v prípade, že účastníci majú ich obvyklý pobyt v inom členom štáte [Európskej únie] (v prejednávanej veci v Taliansku) a návrh na rozvod manželstva bol podaný na súd členského štátu, ktorého sú štátnymi príslušníkmi?

                  2.

                  Majú sa článok 3 ods. 1 a článok 17 nariadenia (ES) č. 2201/2003 vykladať v tom zmysle, že súd musí alebo môže vyhlásiť ex offo nedostatok medzinárodnej právomoci rumunských súdov rozhodovať o „rozvode manželstva s maloletým dieťaťom“ v prípade, že neexistuje dohoda účastníkov s bydliskom v inom členskom štáte [Európskej únie] (v prejednávanej veci v Taliansku) o voľbe právomoci súdu (s následných zamietnutím návrhu, keďže nepatrí do právomoci rumunských súdov) s prioritou vo vzťahu k ustanoveniam článku 915 ods. 2 Codul de procedură civilă (civilný sporový poriadok), podľa ktorých možno vyhlásiť nedostatok miestnej výlučnej príslušnosti Judecătoria Rădăuţi (Súd prvého stupňa Rădăuţi, Rumunsko) [s následkom, že sa právomoc rozhodovať vo veci odmietne v prospech Judecătoria Sectorului 5 Bucureşti (súd prvého stupňa pre piaty obvod mesta Bukurešť, Rumunsko) a vo veci sa meritórne rozhodne], najmä z dôvodu, že uvedené ustanovenia sú menej priaznivé ako ustanovenia vnútroštátneho poriadku [článok 915 ods. 2 Codul de procedură civilă (Civilný sporový poriadok)]?

                  3.

                  Má sa slovné spojenie „manželia a nositelia rodičovských práv a povinností prijali právomoc týchto súdov… iným jednoznačným spôsobom v čase začatia konania“ uvedené v článku 12 ods. 1 písm. b) nariadenia č. nariadenia (ES) č. 2201/2003 vykladať v tom zmysle, že účastníci konania, ktorí majú svoj obvyklý pobyt v inom členskom štáte [Európskej únie] (v prejednávanej veci v Taliansku) a uzavrú dohodu o voľbe právomoci rozhodnúť o návrhu na rozvod manželstva v prospech súdu členského štátu, ktorého sú štátnymi príslušníkmi [Judecătoria Rădăuţi (súd prvého stupňa Rădăuţi, Rumunsko)], tak má tento súd automaticky právomoc rozhodovať v ostatnej časti návrhu týkajúcej sa „rodičovských práv a povinností, bydliska dieťaťa a určenia príspevku rodičov na výživné a výchovu dieťaťa“?

                  4.

                  Má sa pojem „rodičovské práva a povinnosti“ podľa článku 2 bod 7 a článku 12 nariadenia (ES) č. 2201/2003 vykladať v tom zmysle, že zahŕňa aj pojem „rodičovské práva a povinnosti“ stanovený v článku 483 Codul civil (občiansky zákonník), „bydlisko dieťaťa“ upravený v článku 400 Codul civil (občiansky zákonník) a „príspevok rodičov na výživné a výchovu dieťaťa“ upravený v článku 402 Codul civil (občiansky zákonník)?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec C-463/18 P: Odvolanie podané 13. júla 2018: CeramTec GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. mája 2018 vo veci T-193/17, CeramTec GmbH/EUIPO

text:
               11.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/20

      Odvolanie podané 13. júla 2018: CeramTec GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. mája 2018 vo veci T-193/17, CeramTec GmbH/EUIPO
      (Vec C-463/18 P)
      (2019/C 93/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: CeramTec GmbH (v zastúpení: A. Renck, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 15. januára 2019 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-412/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. januára 2019 – Bena Propreties/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na ochranu cti a dobrej povesti — Právo vlastniť majetok — Prezumpcia neviny — Proporcionalita“)

text:
               11.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/41

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. januára 2019 – Bena Propreties/Rada
      (Vec T-412/16) (1)

      ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na ochranu cti a dobrej povesti - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita“))
      (2019/C 93/51)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bena Properties Co. SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, neskôr S. Kyriakopoulou a A. Vitro a napokon S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125), ako aj jeho následných vykonávacích aktov, rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62), a rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Bena Properties Co. SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-526/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – FZ a i./Komisia („Verejná služba — Úradníci — Reforma služobného poriadku — Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 — Typy pracovných miest — Prechodné opatrenia pri zaradení do typov pracovných miest — Článok 30 prílohy XIII služobného poriadku — Administrátori v prechodnom období (AD 13) — Administrátori (AD 12) — Povýšenie na základe článku 45 služobného poriadku možné len v rámci služobného postupu zodpovedajúceho zastávanému typu pracovného miesta — Prístup k zamestnaniu typu ‚vedúci útvaru alebo rovnocenná pozícia‘ alebo ‚poradca alebo rovnocenná pozícia‘ výlučne na základe konania podľa článku 4 a článok 29 ods. 1 služobného poriadku — Rovnosť zaobchádzania — Strata možnosti vzatia do úvahy na povýšenie do vyššej platovej triedy — Legitímna dôvera“)

text:
               11.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/44

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – FZ a i./Komisia
      (Vec T-526/16) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Reforma služobného poriadku - Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 - Typy pracovných miest - Prechodné opatrenia pri zaradení do typov pracovných miest - Článok 30 prílohy XIII služobného poriadku - Administrátori v prechodnom období (AD 13) - Administrátori (AD 12) - Povýšenie na základe článku 45 služobného poriadku možné len v rámci služobného postupu zodpovedajúceho zastávanému typu pracovného miesta - Prístup k zamestnaniu typu ‚vedúci útvaru alebo rovnocenná pozícia‘ alebo ‚poradca alebo rovnocenná pozícia‘ výlučne na základe konania podľa článku 4 a článok 29 ods. 1 služobného poriadku - Rovnosť zaobchádzania - Strata možnosti vzatia do úvahy na povýšenie do vyššej platovej triedy - Legitímna dôvera“))
      (2019/C 93/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: FZ a 9 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, neskôr G. Gattinara a C. Berardis-Kayser a napokon G. Berscheid, G. Gattinara a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne N. Chemaï a M. Dean, neskôr L. Deneys, J. Steele a J. Van Pottelberge, splnomocnení zástupcovia); a Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a E. Rebasti, neskôr M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet

      Žaloba podľa článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými menovací orgán tejto inštitúcie zaradil žalobcov do typov pracovného miesta „vedúci útvaru alebo rovnocenná pozícia“ alebo „poradca alebo rovnocenná pozícia“, v dôsledku čoho stratili s účinnosťou od 1. januára 2014 možnosť vzatia do úvahy na povýšenie do vyššej platovej triedy v rozsahu, v akom boli tieto rozhodnutia potvrdené rozhodnutiami uvedeného orgánu z 3. júla, 17. júla a 6. augusta 2014

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  FZ a ostatní úradníci Európskej komisie, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015, (vec pôvodne zapísaná do registra na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-113/14 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-111/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2019 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie COMPUTER MARKET — Absolútny dôvod zamietnutia — Zmeškanie lehoty na podanie odvolania — Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát — Článok 60 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 68 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Pravidlo 49 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 23 ods. 1 písm. b) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625]“)

text:
               11.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2019 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)
      (Vec T-111/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie COMPUTER MARKET - Absolútny dôvod zamietnutia - Zmeškanie lehoty na podanie odvolania - Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát - Článok 60 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 68 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Pravidlo 49 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 23 ods. 1 písm. b) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625]“))
      (2019/C 93/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Computer Market (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: B. Dimitrova, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2016 (vec R 1778/2016-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia COMPUTER MARKET ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Computer Market je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


title: Vec C-322/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) — Írsko) — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 67 — Žiadosť o rodinné dávky podaná osobou, ktorá v príslušnom členskom štáte prestala vykonávať činnosť ako zamestnanec, ale má v ňom naďalej svoje bydlisko — Nárok na rodinné dávky v prípade rodinných príslušníkov s bydliskom v inom členskom štáte — Podmienky oprávnenosti)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/5

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) — Írsko) — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection
      (Vec C-322/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 67 - Žiadosť o rodinné dávky podaná osobou, ktorá v príslušnom členskom štáte prestala vykonávať činnosť ako zamestnanec, ale má v ňom naďalej svoje bydlisko - Nárok na rodinné dávky v prípade rodinných príslušníkov s bydliskom v inom členskom štáte - Podmienky oprávnenosti)
      (2019/C 131/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Irlande)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Eugen Bogatu

         Žalovaný: Minister for Social Protection

         Výrok rozsudku

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, a najmä jeho článok 67 v spojení s jeho článkom 11 ods. 2, sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii, o akú ide vo veci samej, nárok osoby na rodinné dávky v príslušnom členskom štáte nie je podmienený ani tým, aby táto osoba vykonávala v tomto členskom štáte činnosť ako zamestnanec, ani tým, aby jej uvedený členský štát vyplácal peňažnú dávku na základe alebo v dôsledku takejto činnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


title: Vec C-345/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa — Lotyšsko) — Konanie začaté na návrh Sergejsa Buividsa (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spracovanie osobných údajov — Smernica 95/46/ES — Článok 3 — Pôsobnosť — Videozáznam policajtov zhotovený počas vykonávania procesných úkonov na policajnej stanici — Zverejnenie v internetovej databáze videí — Článok 9 — Spracovanie osobných údajov výlučne na žurnalistické účely — Pojem — Sloboda prejavu — Ochrana súkromia)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/6

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa — Lotyšsko) — Konanie začaté na návrh Sergejsa Buividsa
      (Vec C-345/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spracovanie osobných údajov - Smernica 95/46/ES - Článok 3 - Pôsobnosť - Videozáznam policajtov zhotovený počas vykonávania procesných úkonov na policajnej stanici - Zverejnenie v internetovej databáze videí - Článok 9 - Spracovanie osobných údajov výlučne na žurnalistické účely - Pojem - Sloboda prejavu - Ochrana súkromia)
      (2019/C 131/06)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sergejs Buivids

         za účasti: Datu valsts inspekcija

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa má vykladať v tom zmysle, že videozáznam policajtov zhotovený počas výpovede na policajnej stanici a zverejnenie takto zhotoveného videozáznamu v internetovej databáze videí, v ktorej môžu užívatelia nahrávať, sledovať a zdieľať tieto videozáznamy, patrí do pôsobnosti tejto smernice.

                  2.

                  Článok 9 smernice 95/46 sa má vykladať v tom zmysle, že skutkové okolnosti, o ktoré ide vo veci samej, konkrétne videozáznam policajtov zhotovený počas výpovede na policajnej stanici a zverejnenie takto zhotoveného videozáznamu v internetovej databáze videí, v ktorej môžu užívatelia nahrávať, sledovať a zdieľať videozáznamy, môžu v zmysle tohto ustanovenia predstavovať spracovanie osobných údajov výlučne na žurnalistické účely, pokiaľ z uvedeného videozáznamu vyplýva, že jediným účelom uvedeného zhotovenia a zverejnenia bolo sprístupniť verejnosti informácie, názory alebo myšlienky, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


title: Vec C-423/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Den Haag — Holandsko) — Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Humánne lieky — Smernica 2001/83/ES — Článok 11 — Generické lieky — Súhrnná charakteristika výrobku — Vylúčenie odkazov na uvádzanie indikácií alebo foriem dávkovania, ktoré boli v čase, keď bol generický liek uvedený na trh, ešte chránené právami z patentu)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/6

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Den Haag — Holandsko) — Staat der Nederlanden/Warner-Lambert Company LLC
      (Vec C-423/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Humánne lieky - Smernica 2001/83/ES - Článok 11 - Generické lieky - Súhrnná charakteristika výrobku - Vylúčenie odkazov na uvádzanie indikácií alebo foriem dávkovania, ktoré boli v čase, keď bol generický liek uvedený na trh, ešte chránené právami z patentu)
      (2019/C 131/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof Den Haag

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Staat der Nederlanden

         Žalovaná: Warner-Lambert Company LLC

         Výrok rozsudku

      Článok 11 druhý odsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2012/26/EÚ z 25. októbra 2012, sa má vykladať v tom zmysle, že ak v konaní o vydanie povolenia na uvedenie na trh, ako je konanie dotknuté vo veci samej, žiadateľ o vydanie povolenia na uvedenie na trh alebo držiteľ povolenia na uvedenie na trh pre generický liek predloží príslušnému orgánu príbalový leták alebo súhrn charakteristík výrobku, ktorý nezahŕňa uvedenie odkazu na indikácie alebo formy dávkovania, ktoré sú v okamihu, keď bol tento liek uvedený na trh, ešte chránené právami z patentu, predstavuje to žiadosť o zúženie rozsahu povolenia na uvedenie na trh dotknutého generického lieku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec C-531/17: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Vetsch Int. Transporte GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 143 ods. 1 písm. d) — Oslobodenie od DPH pri dovoze — Dovoz s následným premiestnením tovaru v rámci Spoločenstva — Následné dodanie tovaru v rámci Spoločenstva — Daňový podvod — Nepriznanie oslobodenia od dane — Podmienky)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/8

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Vetsch Int. Transporte GmbH
      (Vec C-531/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 143 ods. 1 písm. d) - Oslobodenie od DPH pri dovoze - Dovoz s následným premiestnením tovaru v rámci Spoločenstva - Následné dodanie tovaru v rámci Spoločenstva - Daňový podvod - Nepriznanie oslobodenia od dane - Podmienky)
      (2019/C 131/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Vetsch Int. Transporte GmbH

         za účasti: Zollamt Feldkirch Wolfurt

         Výrok rozsudku

      Článok 143 písm. d) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a článok 143 ods. 1 písm. d) tejto smernice, zmenenej smernicou Rady 2009/69/EÚ z 25. júna 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pri dovoze uvedené v týchto ustanoveniach nemožno odmietnuť dovozcovi určenému alebo uznanému za osobu povinnú platiť túto daň v zmysle článku 201 smernice 2006/112 v situácii, ako je situácia dotknutá vo veci samej, v ktorej sa na jednej strane príjemca premiestnenia tovaru v rámci Spoločenstva nasledujúceho po tomto dovoze dopustí podvodu v súvislosti s transakciou uskutočnenou po tomto premiestnení, ktorý s uvedeným premiestnením nesúvisí, a na druhej strane nič nenasvedčuje tomu, že dovozca vedel alebo mal vedieť, že táto neskoršia transakcia bola súčasťou podvodu, ktorého sa dopustil príjemca.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec C-554/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — Rebecka Jonsson/Société du Journal L’Est Républicain (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu — Nariadenie (ES) č. 861/2007 — Článok 16 — „Strana, ktorá nemala v konaní úspech“ — Trovy konania — Rozdelenie — Článok 19 — Procesné predpisy členských štátov)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/9

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — Rebecka Jonsson/Société du Journal L’Est Républicain
      (Vec C-554/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu - Nariadenie (ES) č. 861/2007 - Článok 16 - „Strana, ktorá nemala v konaní úspech“ - Trovy konania - Rozdelenie - Článok 19 - Procesné predpisy členských štátov)
      (2019/C 131/11)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Svea hovrätt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Rebecka Jonsson

         Žalovaná: Société du Journal L’Est Républicain

         Výrok rozsudku

      Článok 16 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 861/2007 z 11. júla 2007, ktorým sa ustanovuje Európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej v prípade, ak má jedna zo strán v konaní iba čiastočný úspech, vnútroštátny súd môže nariadiť, že každá zo strán znáša vlastné trovy konania, alebo môže rozdeliť tieto trovy konania medzi tieto strany. V takom prípade je vnútroštátny súd v zásade aj naďalej oprávnený rozdeliť sumu uvedených trov, pričom vnútroštátne procesné pravidlá rozdelenia trov konania v cezhraničných konaniach vo veciach s nízkou hodnotou sporu nesmú byť menej výhodné ako procesné pravidlá upravujúce obdobné situácie podliehajúce vnútroštátnemu právu a procesné požiadavky týkajúce sa rozdelenia týchto trov konania, tým, že by navrhovateľovi aj v prípade jeho úspechu v prevažnej časti sporu ukladali povinnosť znášať trovy konania alebo ich podstatnú časť, nesmú viesť k tomu, že by sa dotknuté osoby vzdali využitia tohto európskeho konania vo veciach s nízkou hodnotou sporu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 402, 27.11.2017.


title: Vec C-535/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — NK, správca konkurznej podstaty PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV a PI/BNP Paribas Fortis NV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach — Nariadenia (ES) č. 44/2001 a (ES) č. 1346/2000 — Príslušné pôsobnosti — Konkurz vyhlásený v prípade súdneho exekútora — Žaloba podaná správcom konkurznej podstaty povereným správou a likvidáciou spoločnosti, na ktorú bol vyhlásený konkurz)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/9

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — NK, správca konkurznej podstaty PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV a PI/BNP Paribas Fortis NV
      (Vec C-535/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach - Nariadenia (ES) č. 44/2001 a (ES) č. 1346/2000 - Príslušné pôsobnosti - Konkurz vyhlásený v prípade súdneho exekútora - Žaloba podaná správcom konkurznej podstaty povereným správou a likvidáciou spoločnosti, na ktorú bol vyhlásený konkurz)
      (2019/C 131/10)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NK, správca konkurznej podstaty PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV a PI

         Žalovaná: BNP Paribas Fortis NV

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 1 a článok 1 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že taká žaloba, o akú ide vo veci samej, ktorej predmetom je návrh na náhradu škody založený na deliktuálnej a kvázideliktuálnej zodpovednosti, ktorý podal správca v rámci konkurzného konania a ktorej výnos sa v prípade úspechu zahrnie do konkurznej podstaty, patrí pod pojem „občianske a obchodné veci“ v zmysle odseku 1 tohto ustanovenia, a preto patrí do vecnej pôsobnosti uvedeného nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec C-562/17: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional — Španielsko) — Nestrade SA/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Trinásta smernica 86/560/EHS — Postup vrátenia dane z pridanej hodnoty (DPH) — Zásady ekvivalencie a efektivity — Podnik, ktorý nie je usadený v Európskej únii — Predchádzajúce právoplatné rozhodnutie o zamietnutí vrátenia DPH — Nesprávne identifikačné číslo pre DPH)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/10

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional — Španielsko) — Nestrade SA/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)
      (Vec C-562/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Trinásta smernica 86/560/EHS - Postup vrátenia dane z pridanej hodnoty (DPH) - Zásady ekvivalencie a efektivity - Podnik, ktorý nie je usadený v Európskej únii - Predchádzajúce právoplatné rozhodnutie o zamietnutí vrátenia DPH - Nesprávne identifikačné číslo pre DPH)
      (2019/C 131/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Nacional

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Nestrade SA

         Žalovaní: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT), Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

         Výrok rozsudku

      Ustanovenia trinástej smernice Rady 86/560/EHS zo 17. novembra 1986 o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — postup vrátenia dane z pridanej hodnoty osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území spoločenstva, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát v rámci výkonu práva na vrátenie DPH časovo obmedzil možnosť opraviť chybné faktúry, napríklad opravou identifikačného čísla na účely DPH, ktoré pôvodne bolo uvedené na faktúre, za predpokladu, že sú dodržané zásady ekvivalencie a efektivity, čo musí overiť vnútroštátny súd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 437, 18.12.2017.