title: Vec C-266/15 P: Odvolanie podané 3. júna 2015: Central Bank of Iran proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 25. marca 2015 vo veci T-563/12, Central Bank of Iran/Rada Európskej únie

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/25

         Odvolanie podané 3. júna 2015: Central Bank of Iran proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 25. marca 2015 vo veci T-563/12, Central Bank of Iran/Rada Európskej únie
   (Vec C-266/15 P)
   (2015/C 294/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Central Bank of Iran (v zastúpení: M. Lester a Z. Al-Rikabi, barristers)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje:

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 vo veci T-563/12,

               —

               zrušiť sporné opatrenia v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky, a

               —

               uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré odvolateľka vynaložila tak v prvostupňovom, ako aj odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Central Bank of Iran podáva odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu z marca 2015 vo veci T-563/12, ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľky o neplatnosť rozhodnutia o jej zaradení na zoznam obsiahnutý v rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 (1) a vo vykonávacom nariadení Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012 (2). Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.

      Odvolací dôvod A: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď usúdil, že Rada správne posúdila splnenie kritérií na zaradenie na zoznam v sporných opatreniach

   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď kvalifikoval služby poskytnuté odvolateľkou podľa iránskeho finančného a bankového zákona „ako finančnú podporu“ iránskej vlády v zmysle príslušného kritéria. Služby poskytnuté odvolateľkou v postavení centrálnej banky, akými sú vedenie účtov a spracovanie transakcií, nepredstavujú „finančnú podporu“ takého kvalitatívneho a kvantitatívneho významu, aby iránska vláda mohla pokračovať vo vývoji jadrového programu. Pri správnom posúdení tieto služby nepredstavujú nijakú finančnú podporu.

      Odvolací dôvod B: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada si splnila povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ

   Existencia iránskeho finančného a bankového zákona, ktorý definuje funkcie a právomoci odvolateľky ako iránskej centrálnej banky neobjasňuje (v rozpore s rozsudkom Všeobecného súdu), čo Rada považuje v odôvodnení za „finančnú podporu“. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada nebola povinná poskytnúť konkrétne a špecifické dôvody, prečo sa domnieva, že odvolateľka poskytovala iránskej vláde takú podporu.

      Odvolací dôvod C: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že právo odvolateľky na obhajobu bolo dodržané

   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada rešpektovala právo odvolateľky na obhajobu. Rada nepredložila nijaký dôkaz pred zaradením odvolateľky na zoznam. Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď Rade umožnil, aby nahradila odôvodnenie tým, že sa oprela o ustanovenia iránskeho finančného a bankového zákona, ktoré (na rozdiel od rozsudku Všeobecného súdu) zjavne neboli zahrnuté v odôvodnení. Odvolateľka nevedela o tom, že je voči nej vedené konanie, a nemohla uplatniť náležitú obhajobu.

      Odvolací dôvod D: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď zamietol odvolateľkin žalobný dôvod spočívajúci v tom, že Rada bezdôvodne a neprimerane porušila odvolateľkine základné práva, vrátane jej práva na ochranu majetku a dobrej povesti

   Všeobecný súd mal usúdiť, že zaradenie odvolateľky na zoznam je neprimerané, pretože to iránskemu ľudu spôsobilo vážne ťažkosti, nemá nijaký vplyv na finančné zdroje iránskej vlády a neprispeje k cieľu, ktorým je prinútiť iránsku vládu k ukončeniu vývoja jej jadrového programu.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16).


title: Vec C-469/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-469/07) (1)

   (2008/C 128/61)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec T-205/05: Žaloba podaná 17. mája 2005: European Dynamics SA proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/34

         Žaloba podaná 17. mája 2005: European Dynamics SA proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-205/05)
   (2005/C 193/58)
   Jazyk konania: angličtina
   European Dynamics SA, so sídlom v Aténach (Helénska republika), v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát, podal 17. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie Komisie, ktoré bolo žalobcovi oznámené listom z 3. marca 2005, o vydaní príkazu na vrátenie sumy 59 485 eur, smerujúce proti žalobcovi vo vzťahu k projektu „eEBO“, ďalej rozhodnutie Komisie oznámené žalobcovi listom z 12. novembra 2004, ktorým Komisia rozhodla nahradiť sumu za práce, neprevyšujúcu 85 971 eur, ako aj rozhodnutie Komisie, ktoré bolo žalobcovi oznámené listom zo 16. mája 2003, o ukončení zmluvy EDC-53007 eEBO/27873: eContent exposure and business opportunities,

               2.

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania a iné výdavky a náklady v súvislosti s touto žalobou.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uzavrela so žalobcom zmluvu týkajúcu sa projektu „eContent exposure and business opportunities“ (eEBO). Žalobca uzavrel v súvislosti s niektorými prácami v zmysle zmluvy subdodávateľské zmluvy napriek tomu, že to nebolo dovolené. Komisia uskutočnila technické overenie a žalobca bol požiadaný o objasnenie v súvislosti s istými skutočnosťami týkajúcimi sa personálu, ktorý využíval. Po tomto posúdení prijala Komisia rozhodnutie, ktoré je v tejto veci napadnuté.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavnej chyby v posúdení v tom, že nevzala do úvahy, že projekt eEBO závisel od ďalšieho elektronického projektu, a to projektu PICK, a že zmluvná strana pri projekte PICK nedodržala svoje zmluvné záväzky. Žalobca tiež tvrdí, že Komisia sa dopustila omylu pri ukončení projektu ako celku.
   Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia porušila princíp správneho úradného postupu a transparentnosti a nevylúčila isté konflikty záujmov. Podľa žalobcu Komisia nekonala, keď žalobca poukázal na to, že údajným zdrojom nefungovania projektu boli osobné vzťahy medzi konkrétnymi úradníkmi Komisie a dvoma expertmi, s ktorými žalobca uzavrel subdodávateľskú zmluvu na časť prác.


title: Vec C-71/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. mája 2017 – Comercializadora Eloro, SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Zumex Group, SA (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „ZUMEX“ — Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky JUMEX — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. b) a článok 42 ods. 2 — Dôkaz o používaní — Používanie v Európskej únii — Článok 76 ods. 2 — Doplňujúce dôkazy o používaní predložené oneskorene pred odvolacím senátom — Voľná úvaha Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO))

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. mája 2017 – Comercializadora Eloro, SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Zumex Group, SA
   (Vec C-71/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „ZUMEX“ - Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky JUMEX - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. b) a článok 42 ods. 2 - Dôkaz o používaní - Používanie v Európskej únii - Článok 76 ods. 2 - Doplňujúce dôkazy o používaní predložené oneskorene pred odvolacím senátom - Voľná úvaha Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)))
   (2017/C 213/14)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Comercializadora Eloro, SA (v zastúpení: J. L. de Castro Hermida, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnená zástupkyňa), Zumex Group, SA (v zastúpení: M. C. March Cabrelles, abogada)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Comercializadora Eloro SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-367/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. augusta 2009 — Abouchar/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — ERF — Podmienky poskytnutia a kontroly úverov na projekt poľnohospodárskeho podniku v Senegale — Premlčanie — Neprípustnosť )

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/27

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. augusta 2009 — Abouchar/Komisia
   (Vec T-367/08) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - ERF - Podmienky poskytnutia a kontroly úverov na projekt poľnohospodárskeho podniku v Senegale - Premlčanie - Neprípustnosť“)
   2009/C 256/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Michel Abouchar (Dakar, Senegal) (v zastúpení: B. Dubreuil-Basire a J.-J. Lorang, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bordes a E. Cujo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody smerujúca k získaniu náhrady hmotnej a nehmotnej škody, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku údajného pochybenia Komisie a jej zamestnancov v súvislosti s podmienkami poskytnutia a kontroly úverov financovaných z Európskeho rozvojového fondu (ERF) a určených na jeho projekt poľnohospodárskeho podniku v Senegale

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Pán Michel Abouchar je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec T-407/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  22. decembra 2014 – Al Assad/Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zaradenie jednotlivca na zoznamy dotknutých osôb — Osobné väzby s predstaviteľmi režimu — Právo na obhajobu — Spravodlivý proces — Povinnosť odôvodnenia — Dôkazné bremeno — Právo na účinnú súdnu ochranu — Proporcionalita — Právo vlastniť majetok — Právo na súkromie — Právna sila rozhodnutej veci — Neprípustnosť — Zjavná neprípustnosť — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/34

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. decembra 2014 – Al Assad/Rada
   (Vec T-407/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zaradenie jednotlivca na zoznamy dotknutých osôb - Osobné väzby s predstaviteľmi režimu - Právo na obhajobu - Spravodlivý proces - Povinnosť odôvodnenia - Dôkazné bremeno - Právo na účinnú súdnu ochranu - Proporcionalita - Právo vlastniť majetok - Právo na súkromie - Právna sila rozhodnutej veci - Neprípustnosť - Zjavná neprípustnosť - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 065/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bouchra Al Assad (Damask, Sýria) (v zastúpení: G. Karouni a C. Dumont, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Étienne a M.-M. Joséphidès, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie po prvé vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 111, s. 1), po druhé rozhodnutia Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147, s. 14), po tretie nariadenia Rady (EÚ) č. 1332/2013 z 13. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 335, s. 3), po štvrté rozhodnutia Rady 2013/760/SZBP z 13. decembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255 (Ú. v. EÚ L 335, s. 50), po piate vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 578/2014 z 28. mája 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 160, s. 11), a po šieste rozhodnutia Rady 2014/309/SZBP z 28. mája 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255 (Ú. v. EÚ L 160, s. 37), v rozsahu, v akom bolo meno žalobkyne ponechané na zozname osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu rozhodnutia Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu nariadenia Rady (EÚ) č. 1332/2013 z 13. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, rozhodnutia Rady 2013/760/SZBP z 13. decembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255, a rozhodnutia Rady 2014/309/SZBP z 28. mája 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255.

               3.

               Žaloba sa zamieta sčasti ako zjavne neprípustná a sčasti ako zjavne bez právneho základu v rozsahu, v akom smeruje k zrušeniu vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 578/2014 z 28. mája 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii.

               4.

               Bouchra Al Assad je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec C-267/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 22. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Gemeente Woerden/Staatsecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty — Daň zaplatená na vstupe — Odpočítanie)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/6

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 22. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Gemeente Woerden/Staatsecretaris van Financiën
   (Vec C-267/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Daň zaplatená na vstupe - Odpočítanie))
   (2016/C 314/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gemeente Woerden

      Žalovaný: Staatsecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, ako sú okolnosti vo veci samej, keď zdaniteľná osoba si dá postaviť budovu a predá ju za cenu, ktorá je nižšia ako náklady na jej stavbu, má táto zdaniteľná osoba právo na odpočítanie celej dane z pridanej hodnoty zaplatenej za stavbu tejto budovy a nie iba na čiastočné odpočítanie tejto dane v pomere k častiam tejto budovy, ktoré jej nadobúdateľ využíva na hospodárske činnosti. Skutočnosť, že tento nadobúdateľ bezodplatne prevedie právo využívať časť dotknutej budovy tretej osobe, nemá v tomto ohľade nijaký význam.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-267/13: Žaloba podaná 17. mája 2013 — El Corte Inglés/ÚHVT — Gaffashion (BAUSS)

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/14

         Žaloba podaná 17. mája 2013 — El Corte Inglés/ÚHVT — Gaffashion (BAUSS)
   (Vec T-267/13)
   2013/C 215/19
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda (Viana do Castelo, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. februára 2013 vo veci R 2295/2011-2 v rozsahu, v akom bolo v dôsledku zamietnutia odvolania prihlasovateľky potvrdené rozhodnutie námietkového oddelenia o čiastočnom zápise (slovnej) ochrannej známky Spoločenstva č. 9093733 „BAUSS“,

               —

               zaviazal žalovaného a účastníkov konania vystupujúcich proti tejto žalobe na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BAUSS“ pre výrobky a služby zaradené do tried 18, 25 a 35 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9093733.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazové ochranné známky so slovnými prvkami „BASS 3 TRES“, „BASS 10 DIEZ“ a „BASS 20 VEINTE“ pre výrobky a služby zaradené do tried 18, 25 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/1

         (2009/C 55/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 32, 7 2.2009

      Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009

      Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009

      Ú. v. EÚ C 327, 20.12 2008

      Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008

      Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-145/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 4. septembra 2014 – Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C./Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Pomoc v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/20

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 4. septembra 2014 – Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C./Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Európska komisia
   (Vec C-145/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Pomoc v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora))
   2014/C 409/27
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (v zastúpení: R. Volpe a C. Montagner, avvocatesse)

      Ďalší účastníci konania: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl, Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, G. Conte a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. je povinný zaplatiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec F-11/15: Žaloba podaná 26. januára 2015 – ZZ/Komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/49

         Žaloba podaná 26. januára 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-11/15)
   (2015/C 089/60)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí stanovujúcich práva žalobcu na náhradu ročných cestovných výdavkov podľa článku 8 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov v znení nariadenia č. 1023/2013 Európskeho parlamentu a Rady z 22. októbra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadkov úradníkov a PZOZ

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť za nezákonný a neuplatniteľný článok 8 prílohy VII služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutia zrušujúce akúkoľvek náhradu ročných cestovných výdavkov žalobcu od roku 2014,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. marca 2005 vo veci C-414/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 8 smernice 92/50/EHS — Postup verejného obstarávania služieb — Odvoz odpadu v spolkovej krajine Dolné Sasko)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 3. marca 2005
   vo veci C-414/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 8 smernice 92/50/EHS - Postup verejného obstarávania služieb - Odvoz odpadu v spolkovej krajine Dolné Sasko)
   (2005/C 106/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-414/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: K. Wiedner) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnení zástupcovia: W.-D. Plessing a M. Lumma), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 2. októbra 2003, Súdny dvor (štvrtá komora) v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia K. Schiemann ( spravodajca) a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 3. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Tým, že Landkreis (okres) Friesland v spolkovej krajine Dolné Sasko uzavrel zmluvu o odvoze odpadu bez dodržania pravidiel oznamovania a postupu stanovených v článku 8 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb v spojení s hlavami III a VI tejto smernice, nesplnila si Spolková republika Nemecko povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003


title: Vec T-599/10: Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Eurocool Logistik/ÚHVT — Lenger (EUROCOOL)

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/22

         Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Eurocool Logistik/ÚHVT — Lenger (EUROCOOL)
   (Vec T-599/10)
   2011/C 72/37
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eurocool Logistik GmbH (Linz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Secklehner, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Peter Lenger (Weinheim, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               v celom rozsahu zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. októbra 2010 vo veci R 451/2010-1, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie námietkového oddelenia z 27. januára 2010 v konaní o námietke č. B 751 570, zamietnuť námietku a vrátiť ochrannú známku na pokračovanie konania o prihláške Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, ako aj zaviazať žalovanú stranu na náhradu všetkých trov konania, ktoré sú spojené s týmto právnym sporom, a predovšetkým aj trov konania pred odvolacím senátom.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EUROCOOL“ pre služby zaradené v triedach 39 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Peter Lenger.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slová „EUROCOOL LOGISTICS“ pre služby zaradené v triedach 35 a 39, a označenie podniku „EUROCOOL LOGISTICS“ používané vo vnútroštátnom obchodnom styku vo vzťahu k určitým službám.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 63 ods. 2 a článku 75 druhej vety nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže žalobkyni nebola v konaní o námietke poskytnutá príležitosť odpovedať na odôvodnenie námietky ďalšieho účastníka konania v konaní pred odvolacím senátom, ako aj porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009, keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-387/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  30. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil n °1 de Santa Cruz de Tenerife — Španielsko) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil no 1 de Santa Cruz de Tenerife — Španielsko) — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Magnatrading SL
   (Vec C-387/09) (1)

   2011/C 63/46
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec C-20/08 P: Odvolanie podané 22. januára 2008 : Enercon GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  15. novembra 2007 vo veci T-71/06, Enercon GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/19

         Odvolanie podané 22. januára 2008: Enercon GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 15. novembra 2007 vo veci T-71/06, Enercon GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-20/08 P)
   (2008/C 79/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Enercon GmbH (v zastúpení: R. Böhm a U. Sander, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok piatej komory Súdu prvého stupňa z 15. novembra 2007 (vec T-71/06),

               —

               vyhovieť návrhom odvolateľky predloženým Súdu prvého stupňa,

               —

               subsidiárne vrátiť vec Súdu prvého stupňa na ďalšie konanie,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka svojím prvým odvolacím dôvodom tvrdí, že bola porušená povinnosť odôvodnia rozhodnutia podľa článku 73 nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva. Tak ani rozhodnutie odvolacieho senátu, ako ani napadnutý rozsudok Súdu prvého stupňa neuvádzali žiadne posúdenie alebo vysvetlenie týkajúce sa tvarov, ktoré ÚHVT alebo Súd prvého stupňa považuje za obvyklé na trhu, a akým spôsobom by sa mala prihlasovaná trojrozmerná ochranná známka odlišovať od obvyklých tvarov na trhu, aby mala rozlišovaciu spôsobilosť. V prípade neexistencie takého posúdenia alebo vysvetlenia, nevedno ako ÚHVT alebo Súd prvého stupňa mohli dôjsť k záveru, že prihlasovaná trojrozmerná ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
   Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka tvrdí, že bol porušený článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, a to posúdením rozlišovacej spôsobilosti, ku ktorému mohlo dôjsť len prostredníctvom skreslenia skutočností Súdom prvého stupňa, ktoré mu boli predložené a ktoré majú byť preskúmané Súdnym dvorom. Na rozdiel od názoru Súdu prvého stupňa v napadnutom rozsudku, odvolateľka tvrdí, že prihlasovaná trojrozmerná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť, pretože sa značne odlišuje od tvarov, ktoré sú na trhu obvyklé, a nie je iba obmenou takýchto tvarov. Prihlasovaná trojrozmerná ochranná známka môže byť rozpoznaná príslušnou skupinou verejnosti, a preto je rozpoznateľná ako označenie pôvodu bez ohľadu na jej použitie a bez ďalšieho skúmania alebo uvažovania.


title: Vec C-383/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Belgicko) – Raffaele Talotta/Belgicko (Sloboda usadiť sa — Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) — Daňovník nerezident, ktorý vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť — Stanovenie minimálneho základu dane len vo vzťahu k daňovníkom nerezidentom — Odôvodnenie dôvodmi verejného záujmu — Efektívnosť daňových kontrol — Neexistencia)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Belgicko) – Raffaele Talotta/Belgicko
   (Vec C-383/05) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) - Daňovník nerezident, ktorý vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť - Stanovenie minimálneho základu dane len vo vzťahu k daňovníkom nerezidentom - Odôvodnenie dôvodmi verejného záujmu - Efektívnosť daňových kontrol - Neexistencia)
   (2007/C 96/18)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: Raffaele Talotta

      Ďalší účastník konania: Belgicko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour de cassation (Belgicko) – Výklad článku 43 Zmluvy ES – Vnútroštátna právna úprava umožňujúca uplatniť minimálny základ dane len vo vzťahu k daňovníkom nerezidentom
   Výrok rozsudku
   Článku 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) odporuje právna úprava členského štátu, akou je právna úprava vyplývajúca z článku 342 § 2 zákonníka o dani z príjmov z roku 1992 a z článku 182 kráľovského nariadenia z 27. augusta 1993 vykonávajúceho zákonník o dani z príjmov z roku 1992, ktorá stanovuje minimálny základ dane len vo vzťahu k daňovníkom nerezidentom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Vec C-538/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – eVigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky — Smernice 89/665/EHS a 2004/18/ES — Zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti — Väzba uchádzača s odborníkmi verejného obstarávateľa — Povinnosť zohľadniť túto väzbu — Dôkazné bremeno týkajúce sa zaujatosti odborníka — Neexistencia vplyvu takej zaujatosti na konečný výsledok hodnotenia — Lehoty na podanie opravných prostriedkov — Napadnutie abstraktných kritérií na zadanie zákazky — Objasnenie týchto kritérií po oznámení vyčerpávajúcich dôvodov zadania zákazky — Miera súladu ponúk s technickými špecifikáciami ako kritérium hodnotenia)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – eVigilo Ltd/Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos
   (Vec C-538/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Smernice 89/665/EHS a 2004/18/ES - Zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti - Väzba uchádzača s odborníkmi verejného obstarávateľa - Povinnosť zohľadniť túto väzbu - Dôkazné bremeno týkajúce sa zaujatosti odborníka - Neexistencia vplyvu takej zaujatosti na konečný výsledok hodnotenia - Lehoty na podanie opravných prostriedkov - Napadnutie abstraktných kritérií na zadanie zákazky - Objasnenie týchto kritérií po oznámení vyčerpávajúcich dôvodov zadania zákazky - Miera súladu ponúk s technickými špecifikáciami ako kritérium hodnotenia))
   (2015/C 146/03)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: eVigilo Ltd

      Žalovaná: Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos,

      ktorú v konaní podporujú:„NT Service“ UAB, „HNIT-Baltic“ UAB

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 tretí pododsek smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ako aj článok 2, článok 44 ods. 1 a článok 53 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa majú vykladať v tom zmysle, že v zásade nebránia tomu, aby bola protiprávnosť vyhodnotenia ponúk uchádzačov konštatovaná iba z dôvodu, že vybraný uchádzač o zákazku mal významné väzby s odborníkmi vymenovanými verejným obstarávateľom, ktorí vyhodnotili ponuky. Verejný obstarávateľ je v každom prípade povinný overiť existenciu prípadných konfliktov záujmov a prijať vhodné opatrenia na to, aby im zabránil, odhalil ich a odstránil. V rámci preskúmania opravného prostriedku smerujúceho k zrušeniu rozhodnutia o zadaní zákazky z dôvodu zaujatosti odborníkov nemožno od odmietnutého uchádzača vyžadovať, aby konkrétne preukázal, že odborníci konali zaujato. V zásade prináleží vnútroštátnemu právu určiť, či a v akom rozsahu musia príslušné správne a súdne orgány prihliadať na okolnosť, že prípadná zaujatosť odborníkov mala alebo nemala vplyv na rozhodnutie o zadaní zákazky.
               Článok 1 ods. 1 tretí pododsek smernice 89/665 zmenenej a doplnenej smernicou 2007/66, ako aj článok 2, článok 44 ods. 1 a článok 53 ods. 1 písm. a) smernice 2004/18 sa majú vykladať v tom zmysle, že vyžadujú, aby právo na opravný prostriedok týkajúci sa zákonnosti verejného obstarávania bolo po uplynutí lehoty stanovenej vnútroštátnym právom prístupné primerane oboznámenému a obvykle obozretnému uchádzačovi, ktorý mohol pochopiť podmienky verejného obstarávania až v okamihu, keď verejný obstarávateľ po vyhodnotení ponúk poskytol vyčerpávajúce informácie o dôvodoch svojho rozhodnutia. Takéto právo na podanie opravného prostriedku možno uplatniť až do uplynutia lehoty na podanie opravného prostriedku proti rozhodnutiu o zadaní zákazky.

               2.

               Článok 2 a článok 53 ods. 1 písm. a) smernice 2004/18 sa majú vykladať v tom zmysle, že verejnému obstarávateľovi ako kritérium vyhodnotenia ponúk predložených uchádzačmi o verejnú zákazku v zásade umožňujú použiť mieru ich súladu s požiadavkami uvedenými v dokumentácii verejného obstarávania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2014.


title: Vec C-79/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 25. februára 2008 – Adige Carni scrl, in liquidazione/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 25. februára 2008 – Adige Carni scrl, in liquidazione/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Vec C-79/08)
   (2008/C 116/20)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Adige Carni scrl, in liquidazione

      Žalovaný: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú daňové opatrenia zvýhodňujúce družstevné spoločnosti podľa článkov 10, 11, 12, 13 a 14 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 601 z roku 1973, platných v čase keď nastali okolnosti vo veci samej, zlučiteľné s právnymi predpismi o hospodárskej súťaži a osobitne, možno ich v prejednávanej veci kvalifikovať ako štátnu pomoc podľa článku 87 Zmluvy ES, najmä vzhľadom na nevhodný systém dohľadu a nápravy zneužitia upravený legislatívnym dekrétom dočasnej hlavy štátu č. 1577 z roku 1947?

               2.

               Môžu sa tieto opatrenia, najmä pokiaľ ide o otázku kvalifikácie uvedených daňových opatrení ako štátnej pomoci považovať vzhľadom na ciele, ktoré sledujú družstvá za primerané? Môže sa rozhodnutie, ktorým sa rozhoduje o primeranosti jednotlivého opatrenia vzťahovať aj na primeranosť opatrení ako celku, ktoré znamenajú výhodu, ktorej uplatňovaním dochádza k narušeniu hospodárskej súťaže?
               Na účely odpovede na predošlé otázky – prihliada sa na skutočnosť, že systém dohľadu je vážne oslabený reformou obchodných spoločností, predovšetkým vo vzťahu k družstvám s prevažujúcou, ale nie absolútnou vzájomnosťou, podľa zákona č. 311 z roku 2004?

               3.

               Bez ohľadu na možnosť, že by predmetné zvýhodňujúce opatrenia boli štátnou pomocou, môže byť využitie družstevnej formy, aj mimo prípadov zastieraní zákona a podvodov, posudzované ako zneužitie práva, ak je cieľom prechodu na túto formu výlučne a hlavne daňová úspora?


title: Vec T-99/17: Žaloba podaná 16. februára 2017 – Eutelsat/GSA

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/48

         Žaloba podaná 16. februára 2017 – Eutelsat/GSA
   (Vec T-99/17)
   (2017/C 144/67)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eutelsat SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: L. de la Brosse, lawyer)

      Žalovaná: Európska agentúra pre globálne navigačné satelitné systémy

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               vyhovel žiadosti žalobkyne o nariadenie vyšetrovacích opatrení,

               —

               zrušil i) rozhodnutie GSA o zamietnutí „najlepšej a konečnej ponuky“ (Best and Final Offer, BAFO) žalobkyne vo vzťahu k oznámeniu o vyhlásení zadávacieho konania č. GSA/CD/14/14 – „Galileo service operator“, ktoré bolo oznámené 29. novembra 2016, a ii) rozhodnutie o zadaní zákazky prevádzky a udržiavania systému Galileo inému súťažiteľovi,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že súťažiteľ, ktorý sa umiestnil ako prvý v poradí, zmenil počas konania svoju ponuku, čo je v rozpore s i) súťažnými špecifikáciami, a ii) zásadou rovnosti zaobchádzania so súťažiteľmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že GSA zmenila počas konania obsah finančného kritéria výberu ponúk.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že metóda, ktorú GSA použila na zoradenie finančných kritérií, neumožňovala výber ekonomicky najvýhodnejšej ponuky.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že zloženie hodnotiacej komisie nezodpovedalo pravidlám a jej nestrannosť nemôže byť zaručená.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že súťažiteľ, ktorý sa umiestnil ako prvý v poradí, predložil ponuku s neprimerane nízkou cenou.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení zásad transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi, ako aj na zvýhodnení v rozpore s pravidlami týkajúcimi sa konfliktu záujmov.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na početných pochybeniach GSA v súvislosti s kvalitatívnymi kritériami zadávania zákazky.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na tom, že GSA porušila svoju povinnosť uviesť v napadnutých rozhodnutiach dostatočné odôvodnenie.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod založený na tom, že cena zákazky je výrazne nižšia, ako celková hodnota zákazky, ktorú GSA uviedla v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania a akú obsahovala BAFO spoločnosti Eutelsat.


title: Výmaz veci C-410/02

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/18

         Výmaz veci C-410/02 (1)

   (2005/C 45/34)

      (Jazyk konania: angličtina)

   Uznesením z 25. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-410/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2003


title: Vec C-33/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. decembra 2010 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. decembra 2010 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-33/10) (1)

   2011/C 63/47
   Jazyk konania: dánčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-280/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Ineos Manufacturing Deutschland a i./Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/31

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Ineos Manufacturing Deutschland a i./Komisia
   (Vec T-280/14)
   2014/C 223/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Kolín, Nemecko), Ineos Phenol GmbH (Gladbeck, Nemecko) a Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Wilhemshaven, Nemecko) (v zastúpení: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen a T. Woltering, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 108 ZFEÚ nesprávnym klasifikovaním osobitného systému náhrad

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že rozhodnutie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, článok 108 ZFEÚ a článok 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1) z dôvodu, že príplatok EEG, ktorý je upravený v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“), nepredstavuje poskytnutie štátnych prostriedkov a znížený príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov nepredstavuje zrieknutie sa štátnych prostriedkov.

                           —

                           V tejto súvislosti uvádzajú, že Komisia vykonala svoje preskúmanie na základe nových vymedzujúcich parametrov, ktoré sú nezlučiteľné so zásadami doterajšej judikatúry. Komisia najmä vôbec nezohľadnila kritérium konkrétnej dispozičnej moci štátnych orgánov, ktoré je podľa ustálenej judikatúry nevyhnutné pre klasifikáciu ako štátny prostriedok, a považovala za dostatočné, že štátny zákonodarca vplýva na platobné toky medzi súkromnými osobami a že regulačné orgány dohliadajú na dodržanie zákonných požiadaviek súkromnými osobami.

                           —

                           Ďalej tvrdia, že Komisia je viazaná svojím rozhodnutím, ktorým nepovažovala EEG 2000 za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ z dôvodu, že sa neuskutočnil transfer štátnych prostriedkov, a preto z právneho hľadiska nesprávne klasifikovala EEG 2012 ako novozavedený protiprávny systém pomoci.

                           —

                           Okrem toho Komisia nedostatočne preskúmala, a preto si ani neuvedomila, že systém náhrad pre energeticky náročných odberateľov je odôvodnený cieľom, povahou, resp. vnútornou štruktúrou EEG 2012, a preto nepredstavuje selektívne zvýhodnenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a článkov 18 a 19 nariadenia č. 659/1999 z dôvodu nenavrhnutia vhodných opatrení

                           —

                           Žalobkyne na tomto mieste tvrdia, že Komisia mala v každom prípade pri preskúmaní EEG 2012 uplatniť konanie pre existujúce pomoci podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ a článkov 17 – 19 nariadenia č. 659/1999 a Nemecku mala pred začatím konania vo veci formálneho zisťovania ponúknuť vhodné opatrenia namiesto vystavenia účastníkov trhu značným hospodárskym rizikám tým, že klasifikovala EEG 2012 ako novú, neoznámenú pomoc.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý

                           —

                           Žalobkyne okrem toho namietajú, že Komisia ich mala pred vydaním rozhodnutia s tak závažnými právnymi následkami jednoznačne vypočuť.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení

                           —

                           Napokon žalobkyne tvrdia, že rozhodnutie o začatí konania je na dôležitých miestach nedostatočne odôvodnené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-799/16: Žaloba podaná 16. novembra 2016 – Xiaomi/EUIPO – Dudingen Develops (MI)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/43

         Žaloba podaná 16. novembra 2016 – Xiaomi/EUIPO – Dudingen Develops (MI)
   (Vec T-799/16)
   (2017/C 022/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Xiaomi, Inc. (Peking, Čína) (v zastúpení: T. Raab a C. Tenkhoff, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dudingen Develops, SL (Numancia de la Sagra, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Únie Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „MI“ – prihláška č. 13 498 423.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2016 vo veci R 337/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie, najmä v rozsahu v akom sa uvádza, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny pokiaľ ide o:
               „elektrické káble, obaly pre elektrické káble, kryty káblov [vedenia], elektrické predlžovacie káble, smaltované elektrické káble, vyhľadávače káblov, adaptéry káblov (elektrických), izolované elektrické káble, odporové drôty, drôty pre elektromery, kovové káble [elektrické], káblové konektory, meracie káble, spojovacie káble, vedenia pre elektrické káble, káblové spojky pre elektrické káble, montážne káble [elektrické], vedenie pre elektrické káble, káblové kanály (elektrické), káblové skrinky (elektrické), káblové spojky pre elektrické káble, spojky na drôty [elektrické], tepluodolné elektrické káble, spojovacie bloky [elektrické káble], prilby na použitie pri športe, štítky na identifikáciu elektrického káblu, prípojky na elektrické káble, značky pre elektrické káble, minerálmi izolované elektrické káble, kolíkové konektory pre elektrické káble, ohybné obaly na elektrické káble, elektrozariadenia (materiál) [drôty, káble], prípojkové rukávy pre elektrické káble, prípojkové skrine pre elektrické káble, skrinky pre domové káblové spojky; prístroje, nástroje a káble na elektriku, elektrické adaptéry, zástrčkové adaptéry, spojovacie adaptéry (elektrické), adaptéry na pripájanie telefónov k načúvacím pomôckam, cestovné adaptéry pre elektrické zástrčky v triede 9 a
               Ruksaky, malé ruksaky, tašky pre horolezcov v triede 18,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-235/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  28. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Osobitne chránené územia — IBA 98 — Hodnota — Kvalita údajov — Kritériá — Miera voľnej úvahy — Zjavná nedostatočnosť klasifikácie z hľadiska počtu a veľkosti)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-235/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Osobitne chránené územia - IBA 98 - Hodnota - Kvalita údajov - Kritériá - Miera voľnej úvahy - Zjavná nedostatočnosť klasifikácie z hľadiska počtu a veľkosti)
   (2007/C 199/03)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a G. Valero Jordana, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001 s. 98) – Neuskutočnenie klasifikácie najvhodnejších území na ochranu druhov uvedených v prílohe I smernice a sťahovavých druhov, ako osobitne chránených území
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v autonómnych oblastiach Andalúzia, Baleárske ostrovy, Kanárske ostrovy neklasifikovalo ako OCHÚ územia dostatočné z hľadiska veľkosti a v autonómnych oblastiach Andalúzia, Baleárske ostrovy, Kanárske ostrovy, Kastília-La Mancha, Katalánsko, Galícia a Valencia územia dostatočné z hľadiska počtu, tak aby bola zabezpečená ochrana všetkých druhov vtáctva vymenovaných v prílohe I smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, zmenenej a doplnenej najmä smernicou Komisie 97/49/ES z 29. júla 1997, ako aj sťahovavých druhov neuvedených v tejto prílohe, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice 79/409 v znení zmien a doplnení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-357/14: Žaloba podaná 23. mája 2014 – Experience Hendrix/ÚHVT – JH Licence (Jimi Hendrix)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/43

         Žaloba podaná 23. mája 2014 – Experience Hendrix/ÚHVT – JH Licence (Jimi Hendrix)
   (Vec T-357/14)
   2014/C 253/57
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Experience Hendrix LLC (Tukwila, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Vanhegan, barrister a P. Gardiner, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: JH Licence GmbH (Pommelsbrunn, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. marca 2014 vo veci R 782/2012-4,

               —

               vyhlásil spornú ochrannú známku Spoločenstva za neplatnú,

               —

               zaviazal majiteľa ochrannej známky Spoločenstva na náhradu trov konania pred odvolacím senátom,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania pred odvolacím senátom a Všeobecným súdom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „Jimi Hendrix“ pre tovary a služby zaradené do tried 9 a 15 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 6 26  685.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: JH Licence GmbH.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia zrušovacieho oddelenia a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 53 ods. 2 písm. a) a článku 78 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 53 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-487/12: Žaloba podaná 9. novembra 2012 — Eckes-Granini/ÚHVT — Panini (PANINI)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/54

         Žaloba podaná 9. novembra 2012 — Eckes-Granini/ÚHVT — Panini (PANINI)
   (Vec T-487/12)
   2013/C 26/110
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Nemecko) (v zastúpení: W. Berlit, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Panini SpA (Modena, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. septembra 2012 vo veci R 2393/2011-2 a

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „PANINI“ pre výrobky zaradené do triedy 32 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8721987.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 121780 slovnej ochrannej známky „GRANINI“ pre tovary zaradené inter alia do triedy 32; nemecká prihláška ochrannej známky č. 30315871 slovnej ochrannej známky „GRANINI“ pre tovary zaradené inter alia do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-16/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením House of Lords z 2. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním The Queen: žaloba 1) Veli Tum a 2) Mehmet Dari proti Secretary of State for the Home Department

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením House of Lords z 2. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním The Queen: žaloba 1) Veli Tum a 2) Mehmet Dari proti Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-16/05)
   (2005/C 69/17)
   Jazyk konania: angličtina
   House of Lords podala uznesením z 2. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním The Queen: žaloba 1) Veli Tum a 2) Mehmet Dari proti Secretary of State for the Home Department, a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 19. januára 2005.
   House of Lords žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Má sa článok 41 ods. 1 Dodatkového protokolu k Dohode o pridružení, ktorý bol podpísaný v Bruseli dňa 23. novembra 1970, vykladať v tom zmysle, že zakazuje členskému štátu zaviesť odo dňa nadobudnutia účinnosti uvedeného protokolu v tomto členskom štáte, nové obmedzenia vo vzťahu k podmienkam a konaniu týkajúcich sa vstupu na jeho územie tureckého občana, ktorý sa chce usadiť a začať podnikať v tomto členskom štáte?


title: Vec F-95/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  10. februára 2012 — Bömcke/EIB

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/39

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 10. februára 2012 — Bömcke/EIB
   (Vec F-95/10) (1)

   2012/C 138/97
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010, s. 62.


title: Vec F-72/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  29. septembra 2011 — da Silva Tenreiro/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Článok 7 ods. 1 služobného poriadku — Článok 29 ods. 1 písm. a) a b) služobného poriadku — Zjavne nesprávne posúdenie — Zneužitie právomoci — Odôvodnenie)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 29. septembra 2011 — da Silva Tenreiro/Komisia
   (Vec F-72/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Článok 7 ods. 1 služobného poriadku - Článok 29 ods. 1 písm. a) a b) služobného poriadku - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Odôvodnenie)
   2012/C 138/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraiinem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí kandidatúry žalobcu na pracovné miesto riaditeľa riaditeľstva E „Spravodlivosť“ GR pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť, ako aj rozhodnutia o vymenovaní nového riaditeľa. Na druhej strane návrh na zrušenie rozhodnutia o ukončení postupu obsadenia pracovného miesta riaditeľa GR JLS.F „Bezpečnosť“, ako aj rozhodnutia o vymenovaní nového riaditeľa

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010, s. 49.


title: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. októbra 2004 vo veci C-238/03 P: Maja Srl proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Finančná pomoc Spoločenstva — Zrušenie podpory poskytnutej na modernizáciu jednotky poľnohospodárskej výroby)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/12

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 14. októbra 2004
   vo veci C-238/03 P: Maja Srl proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Finančná pomoc Spoločenstva - Zrušenie podpory poskytnutej na modernizáciu jednotky poľnohospodárskej výroby)
   (2005/C 45/23)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-238/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 štatútu Súdneho dvora, ktoré podala dňa 28. mája 2003 Maja Srl, pôvodne Ca'Pasta Srl, (v zastúpení: P. Piva, R. Mastroianni, G. Arendt, advokáti), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Cattabriga a L. Visaggio, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat), Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet (spravodajca), sudcovia J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: D. Ruiz Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vydal dňa 14. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Maja Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 6.9.2003


title: Vec T-6/10: Žaloba podaná 11. januára 2010 — Sviluppo Globale/Komisia

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/47

         Žaloba podaná 11. januára 2010 — Sviluppo Globale/ Komisia
   (Vec T-6/10)
   2010/C 51/85
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sviluppo Globale GEIE (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Sciaudone, R. Sciandone a A. Neri, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 10. novembra 2009 a 26. novembra 2009,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje jednak proti rozhodnutiu Komisie z 10. novembra 2009, ktorým Komisia odmietla ponuku predloženú konzorciom ITAK (ktorého členom je žalobkyňa a v rámci ktorého vykonáva všetky prevádzkové a správne činnosti v prospech samotného konzorcia) v rámci verejného obstarávania EuropAid/127843/D/SER/KOS, ktorého predmetom bolo poskytovanie podpory colným a daňovým orgánom v Kosove, a jednak proti rozhodnutiu Komisie z 26. novembra 2009 týkajúcemu sa žiadosti o prístup k dokumentom súvisiacim s predmetným verejným obstarávaním podanej vyššie uvedeným konzorciom ITAK.
   Na podporu návrhu na zrušenie rozhodnutia z 10. novembra 2009 sa žalobkyňa odvoláva na:

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia tým, že Komisia nikdy neposkytla informácie týkajúce sa vlastností a výhod vybranej ponuky,

               —

               porušenie povinností prislúchajúcich Komisii podľa bodu 2.4.15 „Praktického sprievodcu zmluvnými postupmi v rámci externej činnosti“ Európskeho spoločenstva, ako aj porušenie povinnosti náležitej starostlivosti pri výkone správnej činnosti, ktorá prináleží Komisii. V tomto ohľade je potrebné uviesť, že žalovaná v skutočnosti neodpovedala na námietky predložené podľa bodu 2.4.15 Praktického sprievodcu,

               —

               zjavne nesprávne posúdenie kvality technickej ponuky konzorcia ITAK, pretože hodnotiaci výbor označil za nedostatočnú a technicky nevhodnú ponuku podanú troma (daňovými a colnými) orgánmi nie menej ako troch členských štátov Európskej únie,

               —

               zjavne nesprávne posúdenie kvality úspešnej technickej ponuky. Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že hodnotiaci výbor udelil extrémne vysoký počet bodov ponuke podanej konzorciom počítačových expertov s vedúcim, ktorý bol v minulosti hodnotený Komisiou ako priemerný.

         Na podporu návrhu na zrušenie rozhodnutia z 26. novembra 2009 sa žalobkyňa odvoláva na:

               —

               porušenie článku 7 nariadenia č. 1049/2001 (1) tým, že Komisia bezodkladne nepreskúmala žiadosť o prístup k dokumentom, nezaslala žiadne potvrdenie o prijatí žiadosti a mala za to, že môže žiadosť jednoducho ignorovať,

               —

               porušenie článku 8 nariadenia č. 1049/2001 tým, že Komisia bezodkladne nepreskúmala potvrdzujúcu žiadosť podanú konzorciom ITAK, ani za týchto okolností nezaslala žiadne potvrdenie o prijatí žiadosti a nakoniec sa domnievala, že môže odpovedať na žiadosť po uplynutí lehoty stanovenej pre poskytnutie odpovede,

               —

               porušenie všeobecných zásad týkajúcich sa prístupu k dokumentom, ktoré sú stanovené v nariadení č. 1049/2001 a v súvisiacej judikatúre. Komisia zašla tak ďaleko, že neposkytla ani tie informácie, ktoré boli žalobkyni poskytnuté už predtým,

               —

               v poslednom rade sa žalobkyňa odvoláva na porušenie článku 4 ods. 2, 3 a 6 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-220/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2007 – JAKO-O/ÚHVT – P.I. Fashion (JAKO-O)

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2007 – JAKO-O/ÚHVT – P.I. Fashion (JAKO-O)
   (Vec T-220/06) (1)

   (2007/C 247/68)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006.


title: Vec T-305/08: Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/31

         Žaloba podaná 11. augusta 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-305/08)
   (2008/C 272/58)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: F. Arena, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori, uverejnenom v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008, v rozsahu, v akom od 16. júna 2008 stanovuje zákaz lovu tuniaka modroplutvého v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori plavidlami plaviacimi sa pod talianskou vlajkou, a v rozsahu, v akom sa zakazuje uchovávať na palube, umiestňovať do klietok na výkrm alebo chov a vykonávať prekládku, prevoz alebo vykládku takýchto úlovkov tuniaka modroplutvého vylovených týmito plavidlami,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Talianska vláda napadla na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev článok 1 nariadenia (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, uverejneného v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori.
   Žaloba sa opiera o päť žalobných dôvodov.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že napadnuté nariadenie je postihnuté úplným nedostatkom odôvodnenia, pretože konštatovanie týkajúce sa vyčerpania jej možnosti lovu od 16. júna 2008 pre taliansku flotilu nie je podporené žiadnym tvrdením, len samotným odkazom na existenciu viacerých nešpecifikovaných údajov, ktoré má Komisia k dispozícii, a na obsah (tiež neznámy) správ jej inšpektorov.
   Vo svojom druhom žalobnom dôvode žalobkyňa konštatuje, že došlo k zneužitiu právomoci, a domnieva sa, že dôvodom prijatia mimoriadneho opatrenia podľa článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 zo strany Komisie nebolo splnenie predpokladov stanovených týmto právnym predpisom, ale aby Komisia zasiahla proti členskému štátu, ktorý sa údajne dopustil viacerých nesplnení povinností, ktoré mu ukladá nariadenie Rady (ES) č. 1559/2007.
   Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článkov 7 a 26 nariadenia č. 2371/2002, pretože, ako tvrdí žalobkyňa, predpoklady uvedené Komisiou, by navyše umožnili prijať opatrenia podľa citovaného článku 26 (pri dodržaní postupu stanoveného týmto článkom) a nie podľa článku 7.
   Vo svojom štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa konštatuje, že napadnutý akt je postihnutý vadou skreslenia skutkových okolností, pretože z údajov, ktoré talianske úrady poskytli Komisii, vyplýva, že aj v období po prijatí napadnutého nariadenia bolo množstvo tuniaka modroplutvého uloveného plavidlami plávajúcimi pod talianskou vlajkou nižšie ako 50 % pridelenej kvóty, a tak skutková okolnosť, o ktorú sa opiera napadnuté opatrenie (prekročenie možnosti lovu talianskou flotilou), neexistuje.
   Vo svojom piatom a poslednom žalobnom dôvode žalobkyňa namieta nedostatok odôvodnenia v súvislosti s porušeniami nariadenia č. 1559/2007, ktoré sú v napadnutom opatrení konštatované tiež všeobecne, bez uvedenia ich povahy a okolností, na základe ktorých Komisia usúdila, že žalujúci členský štát si nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z citovaného nariadenia.


title: Vec C-295/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 22. mája 2017 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 22. mája 2017 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-295/17)
   (2017/C 256/10)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia, S.A.

      Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 2 ods. 1 písm. c), článok 64 ods. 1, článok 66 písm. a) a článok 73 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že poskytovateľ telekomunikačných služieb (televízia, internet, mobilná a pevná telefónna sieť) je povinný zaplatiť daň z pridanej hodnoty z vopred stanovenej sumy, ktorú vyúčtuje svojim klientom – v prípade, keď z dôvodu, za ktorý zodpovedá klient, dôjde k ukončeniu zmluvy so záväzne dohodnutou dobou platnosti (doba viazanosti) pred uplynutím tejto doby – a ktorá sa rovná výške základného mesačného poplatku, ktorý je klient povinný platiť podľa zmluvy, vynásobenej počtom mesiacov, ktoré zostávajú do skončenia doby viazanosti, za okolností, keď v čase vyfakturovania uvedenej sumy – bez ohľadu na jej skutočné uhradenie – poskytovateľ už prestal poskytovať služby, v prípade, ak:

                           a)

                           zmluvným účelom vyfakturovanej sumy je odradiť klienta od nedodržania doby viazanosti, ktorú sa zaviazal dodržať, a nahradiť škody, ktoré vznikajú poskytovateľovi z dôvodu nedodržania doby viazanosti, a to najmä ušlý zisk, ktorý by poskytovateľ dosiahol, ak by zmluva bola platná až do konca uvedeného obdobia, zníženie poplatkov, poskytnutie zaradení alebo iné ponuky, a to bezplatne alebo za nižšiu cenu, alebo výdavky na reklamu a získavanie klientov,

                           b)

                           zo zmlúv s dobou viazanosti, ktoré boli uzatvorené, vyplýva pre osoby, ktoré sprostredkovali ich uzatvorenie, väčšia odmena než v prípade zmlúv bez doby viazanosti, ktoré uzatvorili, pokiaľ sa odmena v jednom aj druhom prípade (teda pri zmluvách s dobou viazanosti aj bez nej) počíta na základe sumy mesačných poplatkov stanovenej v uzatvorených zmluvách,

                           c)

                           fakturovanú sumu možno podľa vnútroštátneho práva považovať za zmluvnú pokutu?

               2.

               Mohla by byť odpoveď na prvú otázku iná, ak by niektorá alebo niektoré zo situácií uvedených v jednotlivých písmenách uvedenej otázky prípadne nenastali?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-265/09 P: Odvolanie podané 15. júla 2009 Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z  29. apríla 2009 vo veci T 23/07, Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/7

         Odvolanie podané 15. júla 2009 Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z 29. apríla 2009 vo veci T 23/07, Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-265/09 P)
   2009/C 233/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider)

      Ďalší účastník konania: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zamietnuť žalobu proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. novembra 2006 vo veci R 808/2006-4, alternatívne, vrátiť vec Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania tak na prvom stupni, ako aj trov odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Opravný prostriedok smeruje proti rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým bolo zrušené rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 30. novembra 2006 o zamietnutí žiadosti odporkyne v odvolacom konaní o zápis označenia „α“ ako ochrannej známky Spoločenstva. Súd prvého stupňa dospel k názoru, že odvolací senát nesprávne použil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (ďalej len: „nariadenie č. 40/94“) tým, že chýbajúcu rozlišovaciu spôsobilosť prihlasovaného označenia odvodzoval len z toho, že nemá žiadne grafické zmeny alebo ornamenty vo vzťahu k štandardnému typu písma Times New Roman, bez toho, aby konkrétne preskúmal jeho spôsobilosť rozlíšiť v povedomí relevantnej skupiny verejnosti predmetné tovary od tých, ktoré pochádzajú od konkurentov žalobkyne.
   Ako odvolací dôvod sa uvádza porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94. Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu zastáva názor, že Súd prvého stupňa tento predpis nesprávne vyložil z troch hľadísk.
   Po prvé na rozdiel od názoru Súdu prvého stupňa nie je vždy nevyhnutné pri skúmaní podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 zistiť rozlišovaciu spôsobilosť označenia prostredníctvom konkrétneho preskúmania týkajúceho sa jednotlivých tovarov. Judikatúra pre jednotlivé kategórie označení (napríklad trojrozmerné označenia, farebné známky, slogany, mená domén) pripúšťa preskúmanie konkrétnej rozlišovacej spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 na základe všeobecných vyhlásení o vnímaní konzumentov a o ich ovplyvňovaní a upúšťa pritom často od konkrétneho preskúmania prihlasovaných tovarov a služieb. Judikatúra taktiež uznala, že určité kategórie označení môžu nadobudnúť konkrétnu rozlišovaciu spôsobilosť spravidla len na základe spôsobu ich používania.
   Po druhé Súd prvého stupňa neuznal, že preskúmanie rozlišovacej spôsobilosti je rozhodnutím s prognostickým charakterom a má preto vždy charakter domnienky.
   Po tretie Súd prvého stupňa nerešpektoval rozdelenie dôkaznej povinnosti v rámci skúmania podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, keď predpokladal, že Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu musí neexistujúcu rozlišovaciu spôsobilosť prihlasovaného označenia vždy preukázať odkazom na konkrétne skutočnosti. Konanie týkajúce sa zápisu je správnym konaním a nie kontradiktórnym konaním, pri ktorom by Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu musel prihlasovateľovi dokázať prekážky zápisu. Keď žalobca uplatňuje, že prihlasovaná ochranná známka má v rozpore s posúdením Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu rozlišovaciu spôsobilosť, je teda vecou žalobcu, aby konkrétnymi a fundovanými údajmi preukázal, že prihlasovaná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť buď v dôsledku svojej povahy alebo ju získala používaním.


title: Vec F-15/15: Žaloba podaná 26. januára 2015 – ZZ/Európska komisia

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/40

         Žaloba podaná 26. januára 2015 – ZZ/Európska komisia
   (Vec F-15/15)
   (2015/C 127/55)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Mock, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej o stanovení paušálnej náhrady cestovných výdavkov z miesta výkonu práce na miesto pôvodu na základe článku 8 prílohy VII služobného poriadku v znení zmenenom a doplnenom nariadením (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 z 22. októbra 2013

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje

               —

               zrušiť výplatné listiny 6/2014 a 7/2014 potvrdené rozhodnutím žalovanej z 15. októbra 2014, ktoré bolo doručené 17. októbra 2014, v časti, v ktorej sa rozhoduje o stanovení paušálnej náhrady cestových výdavkov z miesta výkonu práce na miesto pôvodu,

               —

               v prípade zrušenia uložiť žalovanej povinnosť opätovne stanoviť paušálnu náhradu s ohľadom na dôvody vedúce k zrušeniu,

               —

               rozhodnúť o náhrade trov konania podľa platných predpisov.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. januára 2006  vo veci C-514/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 43 ES a 49 ES — Obmedzenia slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb — Súkromné bezpečnostné služby — Podmienky — Právnická osoba — Minimálne základné imanie — Zábezpeka — Minimálny počet spolupracovníkov — Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS — Uznávanie odborných kvalifikácií)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 26. januára 2006
   vo veci C-514/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 43 ES a 49 ES - Obmedzenia slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb - Súkromné bezpečnostné služby - Podmienky - Právnická osoba - Minimálne základné imanie - Zábezpeka - Minimálny počet spolupracovníkov - Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS - Uznávanie odborných kvalifikácií)
   (2006/C 86/06)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-514/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (v zastúpení: M. Patakia a L. Escobar Guerrero, splnomocnení zástupcovia) proti Španielskemu kráľovstvu (v zastúpení: E. Braquehais Conesa, splnomocnený zástupca), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 8. decembra 2003, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues a E. Levits (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 26. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Ponechaním v platnosti ustanovení zákona č. 23/1992 z 30. júla 1992 o súkromnej bezpečnostnej službe a kráľovského dekrétu č. 2364/1994 z 9. decembra 1994, ktorým sa schvaľuje nariadenie o súkromnej bezpečnostnej službe, ktoré stanovujú zahraničným súkromným bezpečnostným službám podmienky na výkon ich činnosti v Španielsku, a to povinnosť:

                           —

                           mať právnu formu právnickej osoby,

                           —

                           vlastniť stanovené minimálne základné imanie,

                           —

                           zaplatiť zábezpeku španielskemu orgánu,

                           —

                           zamestnávať minimálny počet zamestnancov v rozsahu, v akom sporný podnik vykonáva svoje činnosti v iných oblastiach ako preprava a distribúcia výbušnín,

                           —

                           všeobecne pre členov ich personálu získať špeciálne úradné povolenie vydávané španielskymi orgánmi a
                           tým, že neprijalo potrebné ustanovenia na zabezpečenie uznávania potvrdení o odbornej spôsobilosti na výkon činnosti súkromného detektíva, si Španielske kráľovstvo nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú jednak z článkov 43 ES a 49 ES a jednak zo smernice Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša tri štvrtiny trov konania Komisie Európskych spoločenstiev a znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec T-203/07: Žaloba podaná 5. júna 2007 – Cemex Polska/Komisia

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/40

         Žaloba podaná 5. júna 2007 – Cemex Polska/Komisia
   (Vec T-203/07)
   (2007/C 170/76)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobca: Cemex Polska sp. z o. o. (v zastúpení: F. Puel a M. Szpunar, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 26. marca 2007 týkajúce sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa požaduje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1295, konečné znenie, z 26. marca 2007 týkajúce sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1), v ktorom Komisia určila, že niektoré aspekty poľského vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov pre obdobie rokov 2008-2012, ktorý jej bol oznámený 30. júna 2006, sú v rozpore s článkom 9 ods. 1 a 3, článkom 10 a článkom 13 ods. 2, ako aj s kritériami uvedenými v prílohe III smernice 2003/87/ES. Napadnuté rozhodnutie znižuje hornú hranicu emisií CO2 pre obdobie 2008-2012 o 26,7 % v porovnaní s hornou hranicou, ktorú navrhlo Poľsko vo vnútroštátnom pláne prideľovania emisných kvót, ktorý bol oznámený Komisii.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia zodpovedajú tým, ktoré sú uvedené vo veci T-195/07.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňasmernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec C-285/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  12. júna 2014 – Bimbo, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Caffè KIMBO — Námietkové konanie — Skoršia slovná národná ochranná známka BIMBO — Všeobecne známa ochranná známka — Čiastočné zamietnutie námietky — Zjavne neprípustné odvolanie)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/5

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 12. júna 2014 – Bimbo, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-285/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Caffè KIMBO - Námietkové konanie - Skoršia slovná národná ochranná známka BIMBO - Všeobecne známa ochranná známka - Čiastočné zamietnutie námietky - Zjavne neprípustné odvolanie))
   2014/C 261/07
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Bimbo, SA (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Café do Brasil SpA (v zastúpení: M. Mostardini a F. Mellucci, advokáti)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Bimbo, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-158/05: Žaloba podaná 6. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/26

         Žaloba podaná 6. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-158/05)
   (2005/C 143/41)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Braun a M. Huttunen, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 6. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/30/ES (1) z 26. marca 2002 o pravidlách a postupoch zavedenia prevádzkových obmedzení podmienených hlukom na letiskách Spoločenstva, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               2)

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 28. septembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 85, s. 40


title: Vec C-28/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 23. januára 2015 – Koninklijke KPN NV a i./Autoriteit Consument en Markt (ACM)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 23. januára 2015 – Koninklijke KPN NV a i./Autoriteit Consument en Markt (ACM)
   (Vec C-28/15)
   (2015/C 138/40)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Koninklijke KPN NV a KPN BV, T-Mobile Netherlands BV, Tele2 Nederland BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV, UPC Nederland BV a UPC Business BV

      Žalovaný: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 rámcovej smernice (1) v spojení s článkami 8 a 13 prístupovej smernice (2) vykladať tak, že vnútroštátne súdy sú v spore o zákonnosti nákladovo orientovanej tarify pre trh s veľkoobchodným prepojovaním volaní, stanovenej národnými regulačnými orgánmi (NRO), v zásade oprávnené prijať iné rozhodnutie, ako je rozhodnutie zodpovedajúce odporúčaniu Komisie zo 7. mája 2009 o regulačnom zaobchádzaní s prepojovacími poplatkami v pevných a mobilných telefónnych sieťach v EÚ (2009/396/ES) (3), v ktorom sa ako vhodné cenové opatrenie pre trhy s prepojovaním volaní odporúča metóda Pure-BULRIC, ak to považujú na základe konkrétnych okolností posudzovaného prípadu a/alebo na základe záverov vnútroštátneho alebo medzinárodného práva za vhodné?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná: V akom rozsahu sú vnútroštátne súdy oprávnené pri skúmaní opatrenia nákladovej orientácie cien

                           a)

                           posudzovať v súvislosti s článkom 8 ods. 3 rámcovej smernice argument NRO, že k rozvoju vnútorného trhu prispievajú prostredníctvom skutočného vplyvu na fungovanie vnútorného trhu?

                           b)

                           skúmať, či v rámci politických cieľov a zásad regulácie stanovených v článku 8 rámcovej smernice a článku 13 prístupovej smernice sú cenové opatrenia

                                       i)

                                       primerané;

                                       ii)

                                       vhodné;

                                       iii)

                                       adekvátne a odôvodnené?

                           c)

                           požadovať od NRO, aby dostatočne vierohodne preukázali, že

                                       i)

                                       skutočne dochádza k realizácii politického cieľa stanoveného v článku 8 ods. 2 rámcovej smernice, spočívajúceho v tom, že NRO podporujú hospodársku súťaž pri poskytovaní elektronických komunikačných sietí a elektronických komunikačných služieb a užívatelia majú maximálne výhody z hľadiska výberu, ceny a kvality;

                                       ii)

                                       skutočne dochádza k realizácii politického cieľa stanoveného v článku 8 ods. 3 rámcovej smernice prispievať k rozvoju vnútorného trhu a

                                       iii)

                                       skutočne dochádza k realizácii politického cieľa stanoveného v článku 8 ods. 4 rámcovej smernice podporovať záujmy občanov?

                           d)

                           v súvislosti s článkom 16 ods. 3 rámcovej smernice, ako aj s článkom 8 ods. 2 a 4 prístupovej smernice pri odpovedi na otázku, či ide o vhodné cenové opatrenie, vziať do úvahy skutočnosť, že opatrenie bolo uložené pre trh, na ktorom majú regulované podniky významný podiel, vo zvolenej forme (Pure-BULRIC) však slúži aj podpore jedného z cieľov rámcovej smernice – záujmov koncových užívateľov – na inom trhu, ktorý pre reguláciu neprichádza do úvahy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 323).

      (3)  Ú. v. ES L 124, s. 67.


title: Vec C-417/16: Odvolanie podané 27. júla 2016: August Storck KG proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. mája 2016 vo veci T-806/14, August Storck KG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/3

         Odvolanie podané 27. júla 2016: August Storck KG proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 10. mája 2016 vo veci T-806/14, August Storck KG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-417/16)
   (2016/C 428/04)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: August Storck KG (v zastúpení: I. Rohr, P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 10. mája 2016 vo veci T-806/14,

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu vo veci R0644/2014 5, alebo vrátil vec Všeobecnému súdu, ak je to potrebné,

               —

               zaviazal EUIPO, aby znášal svoje vlastné trovy konania a nahradil trovy odvolateľky vynaložené v konaní pred Súdnym dvorom, Všeobecným súdom a odvolacím senátom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               I.

               Prvý odvolací dôvod: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1) – Uplatnenie nesprávnych kritérií

                           1.

                           Na to, aby mala ochranná známka rozlišovaciu spôsobilosť, Všeobecný súd nesprávne vyžaduje, aby „sa výrazne odlišovala od štandardov alebo zvykov v odvetví“. Na trojrozmerné ochranné známky uplatňuje test spočívajúci vo výzore samotných tovarov bez slova alebo obrazového prvku, pričom tento test je prísnejší než test pre bežné ochranné známky. Tento prísnejší test by sa nemal uplatňovať, lebo ochranná známka, na ktorú sa uplatňuje, je dvojrozmernou ochrannou známkou obsahujúcou obrazový prvok. Uplatnenie prísnejšieho testu je v rozpore s ustálenou judikatúrou.

                           2.

                           Všeobecný súd pri svojom posúdení nesprávne vychádzal z rozsudku Storck/ÚHVT, C-25/05 P, EU:C:2006:422. Vec, ktorá viedla k tomuto rozsudku, nie je vôbec porovnateľná s touto vecou, keďže sa týkala (baleného) tovaru bez akéhokoľvek obrazového a/alebo slovného prvku.

                           3.

                           Uplatnenie prísnejších pravidiel než sú pravidlá vzťahujúce sa na slovné ochranné známky a obrazové ochranné známky okrem toho nie je opodstatnené, lebo rozsah prihlasovanej ochrannej známky je ešte užší než by bol rozsah zápisu týkajúceho iba obrazového prvku. Všeobecný súd uplatnením prísnejších pravidiel porušil článok 7 ods. l písm. b) nariadenia č. 207/2009, ktorý stanovuje, že (iba) sa nezapíšu iba ochranné známky bez akejkoľvek rozlišovacej spôsobilosti.

               I.

               Druhý odvolací dôvod: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 – Neuplatnenie zásady špeciality

                           1.

                           Všeobecný súd vymedzil dotknutý tovar príliš všeobecne ako lacný spotrebný tovar každodennej potreby, ktorého kúpe nepredchádza dlhšia doba zváženia. To viedlo Všeobecný súd k nesprávnemu záveru, že príslušná skupina verejnosti by mu venovala nízku úroveň pozornosti, predovšetkým vo vzťahu k vlastnostiam obalu.

                           2.

                           Všeobecný súd mal namiesto toho analyzovať vo vzťahu k samotným jednotlivým výrobkom (t. j. cukrovinky, čokoláda, výrobky z čokolády, pečivo a zmrzlina), akú úroveň pozornosti spotrebitelia naozaj vynakladajú a akú úlohu preto zohráva samotné osobitné balenie, ktorého sa týka prihlasované ochranná známka. Všeobecný súd sa nezamyslel nad na typickou situáciou kúpy tohto tovaru.

                           3.

                           Tým, že nezohľadnil osobitné vlastnosti dotknutého tovaru, Všeobecný súd neuplatnil zásadu špeciality. Ak by Všeobecný súd postupoval správne, zohľadnil by, že spotrebitelia dotknutého tovaru sú zvyknutí venovať vysokú úroveň pozornosti farbám, tvaru a dizajnu balenia. Spotrebitelia dotknutého tovaru by nemali nijaký problém identifikovať pôvod tovaru iba na základe kombinácie čiar, farieb a tvarov, ako sa na to mala vzťahovať prihlasovaná ochranná známka

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).