title: Vec T-164/05: Žaloba podaná 13. apríla 2005: Johan de Geest proti Rade Európskej únie

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/28

         Žaloba podaná 13. apríla 2005: Johan de Geest proti Rade Európskej únie
   (Vec T-164/05)
   (2005/C 171/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Johan de Geest, bydliskom v Rhode-St-Genèse (Belgicko), v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 13. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým je žalobca vymenovaný za úradníka Európskych spoločenstiev, v rozsahu v ktorom sa v ňom stanovuje jeho nástupná platová trieda A*6 v zmysle článku 12 prílohy XIII Služobného poriadku,

               —

               zaviazal Radu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa zúčastnil vnútorného konkurzu CONSEIL/A/273 na obsadenie miesta lekára v platovej triede A6 alebo A7. Ako úspešný kandidát bol žalobca menovaný do platovej triedy A*6. Žalobca napáda toto rozhodnutie a tvrdí, že mal byť menovaný do platovej triedy A*8, A*9 alebo A*10, ktoré podľa nového systému zodpovedajú platovým triedam uvedeným v oznámení o výberovom konaní.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že Rada stanovila jeho platovú triedu neberúc ohľad na oznámenie o voľnom mieste a porušila týmto články 29 a 31 Služobného poriadku, ako aj zásadu legitímnej dôvery. V tomto kontexte žalobca tiež uvádza, že článok 12 prílohy XIII Služobného poriadku, ktorý pri stanovení platovej triedy žalobcu uplatnila Rada, protiprávne zasiahol do rámca zákonnosti výberového konania.


title: Spojené veci C-155/08 a C-157/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Holandsko) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)/Staatssecretaris van Financiën (Slobodné poskytovanie služieb — Voľný pohyb kapitálu — Majetková daň — Daň z príjmov — Úspory uložené v inom členskom štáte, ako je členský štát miesta bydliska — Nepriznanie dane — Lehota na dodatočné vymáhanie — Predĺženie lehoty na dodatočné vymáhanie v prípade majetku nachádzajúcich sa mimo členského štátu miesta bydliska — Smernica 77/799/EHS — Vzájomná pomoc príslušných orgánov členských štátov v oblasti priamych a nepriamych daní — Bankové tajomstvo)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/17

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Holandsko) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)/Staatssecretaris van Financiën
   (Spojené veci C-155/08 a C-157/08) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Voľný pohyb kapitálu - Majetková daň - Daň z príjmov - Úspory uložené v inom členskom štáte, ako je členský štát miesta bydliska - Nepriznanie dane - Lehota na dodatočné vymáhanie - Predĺženie lehoty na dodatočné vymáhanie v prípade majetku nachádzajúcich sa mimo členského štátu miesta bydliska - Smernica 77/799/EHS - Vzájomná pomoc príslušných orgánov členských štátov v oblasti priamych a nepriamych daní - Bankové tajomstvo)
   2009/C 180/28
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 49 ES a článku 56 ES — Zdanenie príjmov (z úspor) tuzemca, ktoré sa nachádzajú v banke so sídlom v inom členskom štáte — Nepriznanie dane v štáte bydliska — Vnútroštátny právny predpis, ktorý stanovuje pre dodatočné vymáhanie dane pre príjmy z iného členského štátu dvanásťročnú lehotu a pre tuzemské príjmy päťročnú lehotu — Proporcionálna peňažná pokuta — Vplyv existencie bankového tajomstva v členskom štáte, v ktorom príjmy vznikli

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 49 ES a 56 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sú úspory a príjmy z týchto úspor zamlčané daňovým orgánom členského štátu, a ak tieto orgány nemajú žiadne indície o ich existencii, ktoré by im umožňovali začať šetrenie, týmto článkom neodporuje uplatňovanie dlhšej lehoty na dodatočné vymáhanie týmto členským štátom, ak sa tieto úspory nachádzajú v inom členskom štáte, než je lehota uplatňovaná v prípade, keď sa úspory nachádzajú v prvom členskom štáte. Skutočnosť, že tento iný členský štát uplatňuje bankové tajomstvo, nie je v tejto súvislosti relevantná.

               2.

               Články 49 ES a 56 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že im neodporuje, keď členský štát uplatňuje dlhšiu lehotu na dodatočné vymáhanie dane v prípade majetku nachádzajúceho sa v inom členskom štáte než v prípade majetku nachádzajúceho sa v prvom členskom štáte, a pokiaľ tento zahraničný majetok, ako aj príjmy vyplývajúce z tohto majetku boli daňovým orgánom prvého členského štátu zamlčané a tieto orgány nemali žiadne indície o ich existencii, ktoré by umožňovali začať šetrenie, aby bola pokuta, uložená z dôvodu zamlčania uvedeného zahraničného majetku a príjmov, vypočítaná pomerne k výške dodatočne vymáhanej dane a za toto dlhšie obdobie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.

      Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec F-47/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  12. decembra 2013 — JJ (*)/Rada (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2012 — Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu — Medziinštitucionálne preloženie v priebehu povyšovania, ktoré predchádzalo povyšovaniu, počas ktorého by nadobudlo účinnosť prípadné rozhodnutie o povýšení — Inštitúcia, ktorá je príslušná rozhodnúť o povýšení preloženého úradníka)

text:
                  8.3.2014

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 71/36

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 12. decembra 2013 —  JJ (*1)/Rada
         (Vec F-47/13) (1)

         (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2012 - Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu - Medziinštitucionálne preloženie v priebehu povyšovania, ktoré predchádzalo povyšovaniu, počas ktorého by nadobudlo účinnosť prípadné rozhodnutie o povýšení - Inštitúcia, ktorá je príslušná rozhodnúť o povýšení preloženého úradníka)
         (2014/C 71/72)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Žalobca: JJ (*1) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

            Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A. Bisch, splnomocnení zástupcovia)

            Predmet veci

         Návrh na zrušenie rozhodnutia nezahrnúť žalobcu do zoznamu úradníkov funkčnej skupiny AD navrhnutých na povýšenie za rok 2012

            Výrok

                     1.

                     Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

                     2.

                      JJ (*1) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.

            (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013, s. 63.


title: Vec C-148/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maďarská republika

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maďarská republika
   (Vec C-148/07) (1)

   (2007/C 297/68)

      Jazyk konania: maďarčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-107/11: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Taliansko) — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta/Massimiliano Rizzo (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií — Udelenie 16300 dodatočných koncesií — Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti — Zásada právnej istoty — Ochrana držiteľov skorších koncesií — Vnútroštátna právna úprava — Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok — Prípustnosť — Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie — Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy — Prípustnosť)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/13

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Taliansko) — Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta/Massimiliano Rizzo
   (Vec C-107/11) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií - Udelenie 16 300 dodatočných koncesií - Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti - Zásada právnej istoty - Ochrana držiteľov skorších koncesií - Vnútroštátna právna úprava - Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok - Prípustnosť - Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie - Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy - Prípustnosť)
   2012/C 151/21
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Účastníci konania

      Žalobca: Ministero dell’Interno, Questura di Caltanissetta

      Žalovaný: Massimiliano Rizzo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Činnosť zberu stávok — Vnútroštátna právna úprava, ktorá túto činnosť podmieňuje získaním povolenia a licencie s ohľadom na verejnú bezpečnosť — Ochrana priznaná právnym subjektom, ktoré získali povolenia a licencie na základe konania o udelení, v ktorom boli protiprávne vylúčení iní prevádzkovatelia z rovnakého odvetvia — Súlad s článkami 43 ES a 49 ES

      Výrok

               1.

               Články 43 ES a 49 ES, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát, ktorý v rozpore s právom Únie vylúčil jeden druh prevádzkovateľov z udeľovania koncesií na výkon podnikateľskej činnosti a snaží sa napraviť toto porušenie zavedením výberových konaní na veľký počet nových koncesií, chránil obchodné postavenie nadobudnuté existujúcimi prevádzkovateľmi stanovením najmä minimálnych vzdialeností medzi zariadeniami nových koncesionárov a zariadeniami existujúcich prevádzkovateľov.

               2.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za výkon organizovanej činnosti zberu stávok bez koncesie alebo bez povolenia od polície uplatňovali sankcie na osoby spojené s prevádzkovateľom, ktorý bol vylúčený z verejného obstarávania v rozpore s právom Únie, aj po novom verejnom obstarávaní určenom na nápravu tohto porušenia práva Únie, pokiaľ toto verejné obstarávanie a následné udelenie nových koncesií v skutočnosti nenapravilo protiprávne vylúčenie uvedeného prevádzkovateľa zo skoršieho verejného obstarávania.

               3.

               Z článkov 43 ES a 49 ES, zo zásady rovnosti zaobchádzania, z povinnosti transparentnosti, ako aj zo zásady právnej istoty vyplýva, že podmienky a podrobnosti verejného obstarávania, ako je to, o ktoré ide v konaní vo veci samej, a predovšetkým ustanovenia upravujúce skončenie platnosti koncesií udelených počas takéhoto verejného obstarávania, ako sú tie uvedené v článku 23 ods. 2 písm. a) a článku 23 ods. 3 návrhu dohody medzi autonómnou správou štátnych monopolov a vydražiteľom koncesie týkajúce sa hazardných hier spojených s inými podujatiami, ako sú konské dostihy, musia byť formulované jasne, presne a jednoznačne, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2012.


title: Vec C-588/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen (Belgicko) 14. decembra 2012 — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen (Belgicko) 14. decembra 2012 — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers
   (Vec C-588/12)
   2013/C 79/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Lyreco Belgium NV

      Odporkyňa: Sophie Rogiers

      Prejudiciálna otázka

   Bránia doložka 1 a doložka 2 bod 4 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke uzavretej 14. decembra 1995 medzi UNICE, CEEP a ETUC, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 96/34/ES (1) z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, tomu, aby sa náhrada škody za porušenie ochrany súvisiacej s čerpaním rodičovskej dovolenky, ktorá sa má zaplatiť zamestnancovi, ktorý mal so svojim zamestnávateľom uzatvorenú pracovnú zmluvu na plný pracovný úväzok na dobu neurčitú a ktorého pracovnú zmluvu zamestnávateľ bez závažného alebo dostatočného dôvodu v období zníženého rozsahu pracovného úväzku z dôvodu čerpania 20 %-nej resp. 50 %-nej rodičovskej dovolenky jednostranne vypovedal, vypočítala na základe mzdy poberanej v období tohto zníženia, pričom naopak by mal ten istý zamestnanec nárok na náhradu škody za porušenie ochrany súvisiacej s čerpaním rodičovskej dovolenky vo výške mzdy za plný pracovný úväzok, ak by rozsah svojho pracovného úväzku znížil o 100 %?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285.


title: Vec C-410/12 P: Odvolanie podané 7. septembra 2012 : medi GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  12. júla 2012 vo veci T-470/09, medi GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/16

      Odvolanie podané 7. septembra 2012: medi GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 12. júla 2012 vo veci T-470/09, medi GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
      (Vec C-410/12 P)
      (2012/C 331/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: medi GmbH & Co. KG (v zastúpení: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje:

                  —

                  zrušiť napadnuté rozhodnutie Všeobecného súdu (vec T-470/09, rozsudok z 12. júla 2012) v celom rozsahu,

                  —

                  vyhovieť žalobe podanej v prvostupňovom konaní v celom rozsahu v súlade žalobnými návrhmi podanými na Všeobecný súd Európskej únie a so zmenami uskutočnenými v rámci pojednávania 2. mája 2012 v zmysle zápisnice z pojednávania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Toto odvolanie je namierené proti rozsudku Súdneho dvora z 12. júla 2012 vo veci T-470/09, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú medi GmbH & Co. KG proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 1. októbra 2009 (vec R 692/2008-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia „medi“ ako ochrannej známky Spoločenstva.
      Odvolateľka svoje odvolanie zakladá v podstate na tomto dôvode:
      Všeobecný súd nesprávne uplatnil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1), pretože vychádzal z predpokladu, že slovné označenie „medi“ nevykazuje minimálnu mieru rozlišovacej spôsobilosti, ktorá sa vyžaduje pre ochrannú známku Spoločenstva. Uvedený záver je nesprávny, keďže toto slovné označenie pre príslušného anglicky hovoriaceho priemerného spotrebiteľa nepredstavuje bežnú skratku slova „medicine“.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-739/16: Žaloba podaná 25. októbra 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/37

         Žaloba podaná 25. októbra 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Vec T-739/16)
   (2016/C 462/48)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Poľsko) (v zastúpení: M. Krekora, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hunter Douglas Holding GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „COSIMO“ – prihláška č. 12 130 324.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. augusta 2016 vo veci R 2364/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol odvolanie ďalšieho účastníka konania pred EUIPO,

               —

               uložil EUIPO ako aj ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy tohto konania a ďalšiemu účastníkovi konania uložil povinnosť nahradiť trovy konania pred EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-131/06 P: Odvolanie podané  27. februára 2006 : Castellblanch, SA, proti rozsudku Súdu prvého stupňa z  8. decembra 2005  vo veci T-29/04, Castellblanch, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Champagne Louis Roederer, SA,

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/10

         Odvolanie podané 27. februára 2006: Castellblanch, SA, proti rozsudku Súdu prvého stupňa z 8. decembra 2005 vo veci T-29/04, Castellblanch, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Champagne Louis Roederer, SA,
   (Vec C-131/06 P)
   (2006/C 108/17)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Castellblanch, SA, (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Champagne Louis Roederer, SA,
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. decembra 2005 vo veci T-29/04, Castellblanch, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), v rozsahu, v akom konštatoval, že druhý odvolací senát Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) neporušil článok 8 ods. 1 písm. b) Nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1) z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, keď vydal svoje rozhodnutie zo 17. novembra 2003 (vec R 0037/2002-2) a rozhodnúť s konečnou platnosťou vo veci, a preto:

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. novembra 2003 (vec R 0037/2002-2) v rozsahu, v akom zamieta odvolanie Castellblanch, SA, a vyhovuje námietke č. B 15703 pre všetky sporné výrobky a zamieta prihlášku ochrannej známky č. 55962 pre všetky sporné výrobky,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov prvostupňového aj odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozsudok Súdu prvého stupňa porušuje právo Spoločenstva v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa bral do úvahy dva nové dokumenty, ktoré boli predložené po prvýkrát v konaní pred ním a ktoré mal Súd prvého stupňa vyhlásiť za neprípustné.
   Odvolateľ nepodáva odvolanie proti napadnutému rozsudku s ohľadom na jeho prvý žalobný dôvod v žalobe o zrušenie pred Súdom prvého stupňa v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa konštatoval, že majiteľ skoršej ochrannej známky predložil dostatočný dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky na relevantnom území. Odvolateľ však kritizuje skutočnosť, že Súd prvého stupňa nebral do úvahy povahu používania skoršej ochrannej známky, keď porovnával označenia a, konkrétne, nebral do úvahy dosah takéhoto používania na rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky.
   Čo sa týka porovnania medzi výrobkami a pravdepodobnosť zámeny, rozsudok Súdu prvého stupňa porušuje niekoľko ustanovení práva Spoločenstva, vzhľadom na argument odvolateľa, že dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky bol predložený iba pre „Champagne“ a nie pre všetky výrobky, pre ktoré je skoršia ochranná známka zapísaná. Ďalej, keď Súd prvého stupňa porovnáva „Champagne“ a „Cava“ vo svojom posúdení pravdepodobnosti zámeny, odvolateľ zastáva názor, že rozsudok obsahuje protirečivé odôvodnenie, pretože Súd prvého stupňa na jednej strane konštatoval, že spotrebitelia sa vo všeobecnosti osobitne zaujímajú o pôvod vín a na druhej strane, že „Champagne“ a „Cava“ sú podobné. V dôsledku toho Súd prvého stupňa v prejednávanej veci nesprávne posúdil pravdepodobnosť zámeny.
   Vo svojom posúdení pravdepodobnosti zámeny Súd prvého stupňa mylne opomenul zobrať do úvahy spôsob používania skoršej ochrannej známky, nesprávne tiež posúdil príslušnú váhu evokatívnych a neevokatívnych častí ochrannej známky odvolateľa vo svojom posúdení podobnosti medzi spornými ochrannými známkami. V dôsledku toho Súd prvého stupňa v prejednávanej veci nesprávne posúdil pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Ú. v. ES L 11, s. 1.


title: Vec T-521/13: Žaloba podaná 19. septembra 2013 — Alpinestars Research/ÚHVT — Tung Cho et Wang Yu (A ASTER)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/20

         Žaloba podaná 19. septembra 2013 — Alpinestars Research/ÚHVT — Tung Cho et Wang Yu (A ASTER)
   (Vec T-521/13)
   2013/C 352/37
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Taliansko) (v zastúpení: G. Dragotti a R. Valenti, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Kean Tung Cho (Taichung City, Taiwan) a Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Taiwan)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. júla 2013 vydané vo veci R 2309/2012-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v čiernej a bielej farbe obsahujúca slovné prvky „A ASTER“ pre tovary tried 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7 084 395.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „A-STARS“ pre tovary tried 9, 12, 14, 18, 25 a 28 — ochranná známka spoločenstva č. 6 181 002.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom jej rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-2/13: Žaloba podaná 7. januára 2013 — CFE-CGC France Télécom-Orange/Komisia

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/21

         Žaloba podaná 7. januára 2013 — CFE-CGC France Télécom-Orange/Komisia
   (Vec T-2/13)
   2013/C 79/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CFE-CGC France Télécom-Orange (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A.-L. Lefort des Ylouses a A.-S. Gay, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu odborov za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa svojou žalobou navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Európskej komisie K(2011) 9403 v konečnom znení z 20. decembra 2011, ktorým sa vyhlasuje pomoc poskytnutá Francúzskou republikou v prospech France Télécom, pokiaľ ide o reformu spôsobu financovania dôchodkov štátnych zamestnancov France Télécom [štátna pomoc č. C 25/2008 (ex NN 23/2008)] (1), za zlučiteľnú so spoločným trhom za určitých podmienok.
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je hlavne založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie označilo za štátnu pomoc o reformu spôsobu financovania dôchodkov štátnych zamestnancov France Télécom upravenú v zákone č. 96-660 z 26. júla 1996. Žalobkyňa uvádza, že Komisia sa porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že:

                           —

                           prišla k záveru, že zákon z roku 1996 možno označiť za ekonomickú výhodu,

                           —

                           prišla k záveru, že reforma je selektívna napriek tomu, že neexistencia vonkajšieho porovnávacieho subjektu túto selektivitu vylučuje,

                           —

                           prišla k záveru, že zákon z roku 1996 môže spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ napriek tomu, že mimoriadny odvod poskytnutí France Télécom mohol účinne napraviť nežiadúce účinky, ktoré pre France Télécom predstavoval zákon z roku 1996.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je subsidiárne založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, ktoré podriadili zlučiteľnosť zákona z roku 1996 s spoločným trhom podmienkam upravených v článku 2 sporného rozhodnutia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení viacerých základných princípoch práva Európskej únie, t. j. zásady rovnosti zbraní, práva dotknutých osôb byť vypočutý, zásady legitímnej dôvery a práva na dodržanie primeranej lehoty.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zneužití právomocí, keďže cieľom napadnutého rozhodnutia nebolo získať spať štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom, ale uložiť do budúcnosti France Télécom dodatočné náklady, ktoré by pribrzdili jej vývoj na telekomunikačnom trhu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 279, 2012, s. 1.


title: Rozsudok súdu zo 17. augusta 2012 vo veci E-12/11 – Asker Brygge AS proti Dozorný úrad EZVO (Žaloba o zrušenie platnosti rozhodnutia Dozorného úradu EZVO – štátna pomoc – predaj pozemku verejnými orgánmi – princíp súkromného investora na trhu – opčná zmluva – príslušný čas na posúdenie trhovej hodnoty)

text:
               31.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 29/5

         ROZSUDOK SÚDU
   zo 17. augusta 2012
   vo veci E-12/11
   Asker Brygge AS proti Dozorný úrad EZVO
   (Žaloba o zrušenie platnosti rozhodnutia Dozorného úradu EZVO – štátna pomoc – predaj pozemku verejnými orgánmi – princíp súkromného investora na trhu – opčná zmluva – príslušný čas na posúdenie trhovej hodnoty)
   2013/C 29/05
   Vo veci E-12/11, Asker Brygge AS proti Dozorný úrad EZVO – NÁVRH na zrušenie rozhodnutia č. 232/11/COL Dozorného úradu EZVO z 13. júla 2011 týkajúceho sa predaja pozemku v Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 v obci Asker v Nórsku, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca – spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 17. augusta 2012 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Návrh zamieta.

               2.

               Nariaďuje, aby navrhovateľ zaplatil súdne trovy.


title: Vec C-186/05: Žaloba podaná 25. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/8

         Žaloba podaná 25. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu
   (Vec C-186/05)
   (2005/C 171/14)
   Jazyk konania: švédčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: L. Ström van Lier a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 25. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Švédskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Švédske kráľovstvo tým, že vytvorilo prekážky súkromného dovozu alkoholických nápojov nezávislými sprostredkovateľmi alebo obchodnými prepravcami, ktoré nemožno považovať za odôvodnené v zmysle článku 30 ES, porušilo článok 28 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva,

               2)

               zaviazal Švédske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa Komisie článok 28 ES vo všeobecnosti neumožňuje Švédsku brániť súkromnému dovozu alkoholických nápojov nezávislými sprostredkovateľmi alebo obchodnými prepravcami. Komisia ďalej tvrdí, že takúto prekážku obchodu nemožno odôvodniť podľa článku 30 ES na základe ochrany verejného zdravia s odkazom na tieto dôvody: 1) obmedzenie súkromného zisku; 2) obmedzenie prístupu k alkoholickým nápojom alebo 3) potreba zachovania kontroly veku; v každom prípade dané opatrenia nie sú ani potrebné, ani primerané na dosiahnutie sledovaného cieľa. Podľa Komisie je skutočnosť, že len maloobchodný monopol má právo vykonávať súkromný dovoz na žiadosť zákazníka, prekážkou obchodu, ktorú treba posúdiť z hľadiska článkov 28 ES a 30 ES. Švédska vláda usudzuje, že zákaz súkromného dovozu je existenčným a funkčným prvkom maloobchodného monopolu, ktorý sa má posúdiť na základe článku 31 ES a ako taký nemôže byť považovaný za diskriminačný alebo spôsobilý narušiť hospodársku súťaž medzi členskými štátmi, a subsidiárne, že je vhodný a primeraný.


title: Vec F-45/09: Žaloba podaná 24. apríla 2009 — Lebedef-Caponi/Komisia

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/51

         Žaloba podaná 24. apríla 2009 — Lebedef-Caponi/Komisia
   (Vec F-45/09)
   2009/C 153/100
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobkyne pre rok 2007.

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť hodnotenie služobného postupu žalobkyne pre obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2007,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-209/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúcich vtákov — Crex crex, chrapkáč poľný — Osobitne chránené územie národného chráneného územia Lauteracher Ried — Vyňatie území Soren a Gleggen-Köblern — Smernica 92/43/EHS — Udržiavanie prirodzených biotopov — Voľne žijúce živočíchy a rastliny — Konanie týkajúce sa stavebného plánu alebo stavebného projektu — Konanie o určení trasy rýchlostnej komunikácie — Konanie o posudzovaní vplyvov na životné prostredie — Vady konania v súvislosti so stavebným projektom spolkovej rýchlostnej komunikácie S 18 v Rakúsku — Časová pôsobnosť smernice 92/43)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-209/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúcich vtákov - Crex crex, chrapkáč poľný - Osobitne chránené územie národného chráneného územia Lauteracher Ried - Vyňatie území Soren a Gleggen-Köblern - Smernica 92/43/EHS - Udržiavanie prirodzených biotopov - Voľne žijúce živočíchy a rastliny - Konanie týkajúce sa stavebného plánu alebo stavebného projektu - Konanie o určení trasy rýchlostnej komunikácie - Konanie o posudzovaní vplyvov na životné prostredie - Vady konania v súvislosti so stavebným projektom spolkovej rýchlostnej komunikácie S 18 v Rakúsku - Časová pôsobnosť smernice 92/43)
   (2006/C 131/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, J. Müller a K. Humer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúcich vtákov (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98) a článku 6 ods. 4 vo spojení s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzeného životného priestoru ako aj voľne žijúcich zvierat a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) – Nesprávne vymedzenie osobitne chráneného územia „Lauteracher Ried“, nakoľko oblasti „Soren“ a „Gleggen-Köblern“, dôležité z hľadiska ochrany „Crex crex“ a ďalších sťahovavých vtákov hniezdiacich na lúkách neboli doň zahrnuté – Povolenie stavebných prác, ktoré môžu zasahovať do chránenej oblasti, pri porušení záväzkov článku 6 odseku 4 smernice 92/43 EHS
   Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúcich vtákov, zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 97/49/ES z 29. júla 1997, tým, že nezaradila do osobitne chráneného územia Lauteracher Ried oblasti Soren a Gleggen-Köblern, ktoré podľa vedeckých kritérií patria z rovnakého dôvodu ako toto osobitné chránené územie čo do počtu a plochy k najvhodnejším oblastiam v zmysle menovaných ustanovení tejto smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Rakúska republika znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.4.2004.


title: Vec C-492/06: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 4. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano (Verejné zmluvy — Smernica 89/665/EHS — Postup preskúmavania v rámci verejného obstarávania — Osoby, ktoré musia mať prístup k postupom preskúmavania — Združenie ad hoc, ktoré je uchádzačom — Právo každého člena združenia ad hoc podať samostatný návrh proti rozhodnutiu)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/20

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 4. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   (Vec C-492/06) (1)

   (Verejné zmluvy - Smernica 89/665/EHS - Postup preskúmavania v rámci verejného obstarávania - Osoby, ktoré musia mať prístup k postupom preskúmavania - Združenie ad hoc, ktoré je uchádzačom - Právo každého člena združenia ad hoc podať samostatný návrh proti rozhodnutiu)
   (2007/C 297/33)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania

      Žalobca: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Žalovaná: Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad článku 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246) – Vnútroštátna judikatúra priznávajúca právo na samostatný návrh na preskúmanie rozhodnutia o uzavretí zmluvy jednému z členov združenia ad hoc, ktoré je uchádzačom
   Výrok uznesenia
   Článok 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, sa má vykladať v tom zmysle, že neodporuje tomu, aby podľa vnútroštátneho práva iba jeden z členov združenia ad hoc bez právnej subjektivity, ktoré sa ako také zúčastnilo na postupe verejného obstarávania a s ktorým na základe tohto verejného obstarávania nebola uzavretá zmluva, mohol samostatne podať návrh na preskúmanie rozhodnutia o uzavretí tejto zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec C-474/11 P: Odvolanie podané 19. septembra 2011 : Smanor SA proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z  15. júla 2011 vo veci T-185/11, Smanor SA/Európska komisia, Európsky ombudsman

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/6

         Odvolanie podané 19. septembra 2011: Smanor SA proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 15. júla 2011 vo veci T-185/11, Smanor SA/Európska komisia, Európsky ombudsman
   (Vec C-474/11 P)
   2012/C 227/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Smanor SA (v zastúpení: J.-P. Ekeu, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Európsky ombudsman
   Uznesením z 1. marca 2012 Súdny dvor (ôsma komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Smanor znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 30. júna 2005 vo veci C-30/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 1999/45/ES a 2001/60/ES — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 30. júna 2005
   vo veci C-30/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 1999/45/ES a 2001/60/ES - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 205/10)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-30/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnené zástupkyne: C. F. Durand a F. Simonetti) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 28. januára 2005, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedníčka piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann a J. Klučka (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 30. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovených lehotách neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 1999/45/ES Európskeho parlamentu a Rady z 31. mája 1999 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných prípravkov a smernicou Komisie 2001/60/ES zo 7. augusta 2001, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica 1999/45, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec F-40/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  3. februára 2009 – Carvalhal Garcia/Rada (Verejná služba — Bývalí úradníci — Odmena — Príspevok na vzdelanie — Odmietnutie poskytnutia — Oneskorená žaloba — Zjavná neprípustnosť)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/36

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 3. februára 2009 – Carvalhal Garcia/Rada
   (Vec F-40/08) (1)

   (Verejná služba - Bývalí úradníci - Odmena - Príspevok na vzdelanie - Odmietnutie poskytnutia - Oneskorená žaloba - Zjavná neprípustnosť)
   (2009/C 82/64)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carvalhal Garcia (Sines, Portugalsko) (v zastúpení: Antas da Cunha, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Monteiro, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Rady, ktorým odmietla priznať právo na príspevok na vzdelanie na dcéru žalobkyne
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pani Carvalhal Garcia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008, s. 33.


title: Vec T-614/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  20. januára 2014 — Romonta/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Bezodplatné pridelenie emisných kvót od roku 2013 — Žiadosť o uznanie prípadu neprimeraných ťažkostí — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/23

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 20. januára 2014 — Romonta/Komisia
   (Vec T-614/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Bezodplatné pridelenie emisných kvót od roku 2013 - Žiadosť o uznanie prípadu neprimeraných ťažkostí - Neexistencia naliehavosti)
   2014/C 93/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Romonta GmbH (Amsdorf, Seegebiet Mansfelder Land, Nemecko) (v zastúpení: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow a A. Schulze, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. White, C. Hermes a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2013/448/EU z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. EÚ L 240, s. 27) v rozsahu, v akom sa zamieta pridelenie emisných kvót žalobkyni pre neprimerané ťažkosti

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-504/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 19. novembra 2007 – Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) a i./Consejo de Ministros a i.

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 19. novembra 2007 – Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) a i./Consejo de Ministros a i.
   (Vec C-504/07)
   (2008/C 22/56)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supremo Tribunal Administrativo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) a i.

      Žalovaní: Consejo de Ministros a i.
   Prejudiciálne otázky

               a)

               Môžu v zmysle článkov 73 ES, 87 ES a 88 ES Zmluvy a nariadenia č. 1191/69 (1) vnútroštátne orgány uložiť verejnoprávnemu podniku, ktorý je poverený prevádzkovaním verejnej osobnej dopravy v obci, záväzok poskytovania verejnoprospešnej služby?

               b)

               Ak je odpoveď kladná, musia vnútroštátne orgány poskytovať náhrady vo vzťahu k tomuto záväzku?

               c)

               Musia vnútroštátne orgány v prípade, že nie sú povinné uskutočniť verejné obstarávanie na pridelenie koncesie týkajúcej sa prevádzky dopravnej siete, rozšíriť svoju povinnosť poskytovať náhrady na všetky podniky, ktoré podľa vnútroštátneho práva ponúkajú službu verejnej osobnej dopravy na tom istom území?

               d)

               Ak je odpoveď kladná, aké kritériá platia pri vyplácaní náhrad?

               e)

               Ak podniky poskytujúce službu autobusovej dopravy na základe koncesie, vykonávajú túto činnosť v rámci konkrétnej mestskej časti na základe výlučného práva, ale súčasne mimo tejto mestskej časti vykonávajú túto činnosť spoločne s ostatnými súkromnými prevádzkovateľmi, ktorí tiež požívajú výlučné právo, dosahuje pomoc poskytovaná každoročne štátom, ktorá je určená na pokrytie trvalých prevádzkových deficitov takých subjektov, takú výšku, že ju možno považovať za zakázanú štátnu pomoc podľa článku 87 ods. 1 ES:

                           i)

                           pokiaľ zo spoľahlivých údajov z relevantných účtovných záznamov nie je možné zistiť rozdiel medzi nákladmi na tú časť činnosti podnikov, ktorú vykonávajú v oblasti zahrnutej koncesiou, a tomu zodpovedajúcim príjmom a následne, nie je možné vypočítať dodatočné náklady, ktoré vznikajú pri plnení záväzku verejnej služby, ktorý v závislosti od podmienok koncesie môže obsahovať štátnu pomoc?

                           ii)

                           pokiaľ v dôsledku tejto pomoci môžu uvedené podniky poskytovanie dopravných služieb udržať alebo rozšíriť, čo však môže znamenať menej príležitostí pre ostatné podniky usadené v tom istom členskom štáte alebo v iných členských štátoch za účelom prevádzkovania dopravných služieb?

                           iii)

                           pokiaľ sa so zreteľom na uvedené majú brať do úvahy ustanovenia jej článku 73 ES?

               f)

               So zreteľom na podmienky klasifikácie štátnej pomoci, ktoré Súdny dvor stanovil pokiaľ ide o článok 87 ods. 1 (predtým článok 92 ods. 1), najmä v rozsudku z 24. júla 2003, Altmark (2) („Po prvé musí ísť o opatrenie štátu alebo opatrenie využívajúce štátne zdroje. Po druhé toto opatrenie musí byť spôsobilé ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. Po tretie musí zvýhodňovať príjemcu. Po štvrté musí narúšať alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže.“), aký je význam a dosah spojení i) zvýhodňuje, a tým ii) narúša hospodársku súťaž v tom prípade, ak príjemcovia majú výlučné právo poskytovať službu verejnej osobnej dopravy v mestách Lisabon a Porto, ale zároveň prevádzkujú spojenie do týchto miest v takých oblastiach, kde pôsobia aj iní prevádzkovatelia? Inými slovami, z akých kritérií treba vychádzať pri posudzovaní, či poskytnutie určitej výhody narúša hospodársku súťaž? Je v tejto súvislosti relevantné zisťovať, aké percento nákladov podniku tvoria náklady na dopravné služby poskytované mimo oblasť výlučného práva? Napokon, je nevyhnutné, aby pomoc významnou mierou ovplyvnila činnosť vykonávanú mimo oblasť výlučného práva (Lisabon a Porto)?

               g)

               Je zásah Komisie podľa článkov 76 ES a 88 ES Zmluvy jedinou právnou cestou na vynútenie dodržiavania pravidiel štátnej pomoci stanovených v Zmluve alebo účinnosť práva Spoločenstva vyžaduje, aby existovali aj ďalšie možnosti, konkrétne priame uplatnenie týchto pravidiel vnútroštátnymi súdmi na návrh tých jednotlivcov, ktorí sa cítia byť poškodení poskytnutím podpory alebo pomoci v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 156, 28.6.1969; Mim. vyd. 08/01, s. 131).

      (2)  C-280/00, Zb. 2003, s. I-7810.


title: Vec C-277/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Société thermale d'Eugénie-Les-Bains/Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (DPH — Pôsobnosť — Zálohy zaplatené v rámci zmlúv týkajúcich sa poskytovania služieb podliehajúcich DPH, ktoré si poskytovateľ ponecháva v prípade odstúpenia od zmluvy — Posúdenie)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Société thermale d'Eugénie-Les-Bains/Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Vec C-277/05) (1)

   (DPH - Pôsobnosť - Zálohy zaplatené v rámci zmlúv týkajúcich sa poskytovania služieb podliehajúcich DPH, ktoré si poskytovateľ ponecháva v prípade odstúpenia od zmluvy - Posúdenie)
   (2007/C 211/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains

      Žalovaný: Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Conseil d'État (Francúzsko) – Výklad článku 2 ods. 1 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1) – Rozsah pôsobnosti – Zálohy zaplatené v rámci zmlúv o poskytovaní služieb podliehajúcich dani z pridanej hodnoty, ktoré si poskytovateľ ponecháva v prípade odstúpenia od zmluvy – Kvalifikácia poskytnutia rezervácie ako odmeny alebo ako odškodnenia za zrušenie zmluvy
   Výrok rozsudku
   Článok 2 ods. 1 a článok 6 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa majú vykladať v tom zmysle, že sumy zaplatené ako zálohy v rámci zmlúv týkajúcich sa poskytovania hotelových služieb podliehajúcich dani z pridanej hodnoty sa musia v prípade, že zákazník využije právo na odstúpenie od zmluvy, ktorým disponuje, a že prevádzkovateľ hotelového zariadenia si tieto sumy ponechá, považovať za paušálne odškodnenie za odstúpenie od zmluvy zaplatené z dôvodu náhrady škody, ktorú prevádzkovateľ utrpel v nadväznosti na nesplnenie záväzku zákazníkom, ktoré však priamo nesúvisí so žiadnou odplatne poskytnutou službou, a ako také za sumy nepodliehajúce tejto dani.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec C-325/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. novembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. novembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-325/12) (1)

   2013/C 108/49
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-196/10: Žaloba podaná 29. apríla 2010 — Apotheke DocMorris/ÚHVT (Vyobrazenie kríža zelenej a bielej farby)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/46

         Žaloba podaná 29. apríla 2010 — Apotheke DocMorris/ÚHVT (Vyobrazenie kríža zelenej a bielej farby)
   (Vec T-196/10)
   2010/C 179/81
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: Y. Dick, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. februára 2010 vo veci R 470/2009-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v podobe kríža zelenej a bielej farby pre tovary a služby tried 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, 35 — 42 a 44 — prihláška č. 5 930 979.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože posúdenie odvolacieho senátu týkajúce sa zisťovania rozlišovacej spôsobilosti je z viacerých hľadísk nesprávne.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-164/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2013 — Taliansko/Komisia ( „Jazykový režim — Oznámenie o verejnom výberovom konaní na obsadenie miest lekárov — Kompletné uverejnenie v troch úradných jazykoch — Informácie týkajúce sa oznámenia o verejnom výberovom konaní — Uverejnenie vo všetkých úradných jazykoch — Jazyk skúšok — Výber druhého jazyka z troch úradných jazykov“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-164/08) (1)

   (Jazykový režim - Oznámenie o verejnom výberovom konaní na obsadenie miest lekárov - Kompletné uverejnenie v troch úradných jazykoch - Informácie týkajúce sa oznámenia o verejnom výberovom konaní - Uverejnenie vo všetkých úradných jazykoch - Jazyk skúšok - Výber druhého jazyka z troch úradných jazykov)
   2013/C 313/27
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Curral a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne F. Díez Moreno, neskôr N. Díaz Abad a J. García-Valdecasas Dorrefo, abogado de Estado)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/125/08 (AD 7 a AD 9) na vytvorenie rezervy pre budúci nábor lekárov, ktoré bolo uverejnené v nemeckej, anglickej a francúzskej jazykovej verzii Úradného vestníka Európskej únie21. februára 2008 (Ú. v. EÚ C 48 A, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/125/08 (AD 7 a AD 9) na vytvorenie rezervy pre budúci nábor lekárov, ktoré bolo uverejnené v nemeckej, anglickej a francúzskej jazykovej verzii Úradného vestníka Európskej únie 21. februára 2008, sa zrušuje.

               2.

               Španielske kráľovstvo, Talianska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec C-136/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS — Uznávanie diplomov a odborného vzdelania a prípravy — Povolanie riadiaceho letovej prevádzky)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-136/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS - Uznávanie diplomov a odborného vzdelania a prípravy - Povolanie riadiaceho letovej prevádzky)
   (2008/C 313/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (Ú. v. ES L 19, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s. 337) a smernice Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS (Ú. v. ES L 209, s. 25; Mim. vyd. 05/002, s. 47) – Prístup k povolaniu riadiaceho letovej prevádzky
   Výrok rozsudku

               1.

               Neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov a smernicou Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS, v súvislosti s povolaním riadiaceho letovej prevádzky, si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených smerníc.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec C-392/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. februára 2017 – Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Notári — Podmienka štátnej príslušnosti — Článok 51 ZFEÚ — Účasť na výkone verejnej moci)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/16

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. februára 2017 – Európska komisia/Maďarsko
   (Vec C-392/15) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Notári - Podmienka štátnej príslušnosti - Článok 51 ZFEÚ - Účasť na výkone verejnej moci))
   (2017/C 104/24)
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Støvlbæk a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, G. Koós a M. M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil a D. Hadroušek, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Maďarsko si tým, že na prístup k notárskemu povolaniu stanovilo podmienku štátnej príslušnosti, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ZFEÚ.

               2.

               Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-192/08: Žaloba podaná 21. mája 2008 – Transnational Company Kazchrome a ENRC Marketing/Rada

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/26

         Žaloba podaná 21. mája 2008 – Transnational Company „Kazchrome“ a ENRC Marketing/Rada
   (Vec T-192/08)
   (2008/C 197/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Transnational Company „Kazchrome“ (TNK Kazchrome) (Aktobe, Kazachstan) a ENRC Marketing AG (Kloten, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Ruessmann a A. Willems, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 172/2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilícia s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku, v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

               —

               zaviazať Radu, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy konania, ktoré vynaložili žalobcovia.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, ktorí vyrábajú a predávajú ferosilícium na trhu Európskej únie, žiadajú čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 172/2008 z 25. februára 2008 (1), ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz ferosilícia s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že sú priamo a konkrétne dotknutí napadnutým nariadením a že antidumpingové clo uložené predmetným nariadením je výsledkom niekoľkých zjavne nesprávnych posúdení, nesprávnych skutkových zistení a porušení základného nariadenia (2) (ďalej len „základné nariadenie“), ako aj Antidumpingovej dohody WTO. Žalobcovia ďalej argumentujú, že žalovaná neuviedla odôvodnenie, ako to požaduje článok 253 ES.
   Na základe prvého žalobného dôvodu žalobcovia uvádzajú, že Rada nedostatočne rozlíšila medzi účinkami spôsobenými ďalšími známymi faktormi a ujmou spôsobenou označeným dovozom a takto Rada svojimi zisteniami porušila článok 3 ods. 2, 6 a 7 základného nariadenia.
   Na základe druhého žalobného dôvodu žalobcovia uvádzajú, že antidumpingové clo bolo prijaté na základe nesprávneho posúdenia záujmu Spoločenstva, pri porušení článkov 9 ods. 4 a 21 základného nariadenia.
   Na základe tretieho žalobného dôvodu žalobcovia uvádzajú, že napriek tomu, že predložili overiteľné informácie inštitúciám, boli údajne posudzovaní ako nespolupracujúci, Rada neoverila nimi predložené skutočnosti s dostupnými informáciami, na ktoré bola upozornená, a nevykonala správne trhové zaobchádzanie v lehotách stanovených základným nariadením.
   Na základe štvrtého žalobného dôvodu žalobcovia tvrdia, že v priebehu vyšetrovania bolo porušené ich právo na obhajobu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 55, s. 6.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).


title: Vec C-268/14 P: Odvolanie podané 30. mája 2014 : Italmobiliare SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo  14. marca 2014 vo veci T-305/11, Italmobiliare SpA/Európska komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/21

         Odvolanie podané 30. mája 2014: Italmobiliare SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-305/11, Italmobiliare SpA/Európska komisia
   (Vec C-268/14 P)
   2014/C 282/27
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Italmobiliare SpA (v zastúpení: M. Siragusa, F. Moretti a L. Nascimbene, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok v plnom rozsahu, so všetkými následkami z toho vyplývajúcimi, vrátane zrušenia napadnutého rozhodnutia,

               —

               nariadiť v rozsahu, v akom môžu byť vhodné a potrebné, organizačné opatrenia a/alebo procesné opatrenia upravené v článkoch 62 a 64 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,

               —

               nariadiť Komisii nahradiť trovy konania, vrátane trov konania pred Všeobecným súdom,

               —

               subsidiárne, pokiaľ vyššie uvedené nie je možné, vrátiť vec späť Všeobecnému súdu, aby uplatnil akékoľvek procesné alebo organizačné opatrenia, ktoré ešte nestanovil Súdny dvor.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Prvý odvolací dôvod: nesprávna identifikácia osoby, ktorej je napadnuté rozhodnutie určené
               Svojím prvým odvolacím dôvodom spoločnosť Italmobiliare spochybňuje tvrdenie Všeobecného súdu, podľa ktorého Italmobiliare mohla mať odôvodnene prístup k žiadaným informáciám. Všeobecný súd sa mal tiež dopustiť skreslenia skutočností a nesprávneho uplatnenia zásady ochrany legitímnej dôvery, keď nerozhodol, že skoršie konanie a písomné potvrdenia Komisie boli takej povahy, že zakladali legitímnu dôveru v to, že Italmobiliare sa napadnuté rozhodnutie nebude týkať. Nakoniec tvrdí, že rozsudok Všeobecného súdu neobsahuje žiadne odôvodnenie údajného porušenia zásady zákazu diskriminácie, pretože nepreskúmal tvrdenie Italmobiliare, podľa ktorého je táto spoločnosť jediným finančným holdingom, ktorý bol v konaní v postavení osoby, od ktorej sa žiadali informácie podľa článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 (1).

               2.

               Druhý odvolací dôvod: protichodné a nelogické odôvodnenie preskúmania dôvodu, že Komisia porušila článok 296 ZFEÚ
               Svojím druhým odvolacím dôvodom spoločnosť Italmobiliare tvrdí, že odôvodnenie Všeobecného súdu je protichodné a nelogické v rozsahu, v akom síce tento súd uznal, že odôvodnenie Komisie, pokiaľ ide o predmet a cieľ žiadosti, je nedostatočné, ale pokladá ho za úplné, keď zoberie do úvahy kontext stanovený v úvodnom rozhodnutí, hoci toto rozhodnutie nič nepridáva k podstate obsahu napadnutého rozhodnutia. Odôvodnenie napadnutého rozhodnutia, a neskôr aj rozsudku, je neúplné, pokiaľ ide o potrebu žiadaných informácií a voľbu použiť ako inštrument rozhodnutie podľa článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003.

               3.

               Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd pochybil pri uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 18 ods. 1 a 3 nariadenia č. 1/2003, keď nerozpoznal, že napadnuté rozhodnutie má povahu ultra vires

               Svojím tretím odvolacím dôvodom spoločnosť Italmobiliare spochybňuje analýzu Všeobecného súdu súvisiacu s tvrdením, že Komisia nemala právomoc prijať napadnuté rozhodnutie. Tvrdí, že Všeobecný súd v podstate nepreskúmal dôkazy poskytnuté spoločnosťou Italmobiliare na podporu jej tvrdenia, a neprijal žiadne organizačné opatrenia na prešetrenie dôkazov, ktoré podľa Komisie odôvodňovali prijatie žiadosti o informácie.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod: nedostatočné, protichodné a nelogické odôvodnenie preskúmania dôvodu, že prišlo k porušeniu zásady proporcionality
               Svojím štvrtým odvolacím dôvodom spoločnosť Italmobiliare tvrdí, že odôvodnenie bolo nedostatočné a/alebo protichodné v rozsahu, v akom sa týkalo týchto oblastí údajného porušenia zásady proporcionality Komisiou: i) nevhodnosť žiadosti o informácie ako prostriedku na dosiahnutie cieľa stanoveného v prejednávanej veci, ii) nadmerné náklady pri úsilí, ktoré musí spoločnosť vynaložiť pri príprave odpovede na žiadosť o informácie, a iii) porušenie kritéria použitia miernejších prostriedkov, ktoré vyžaduje, aby sa ciele vyšetrovania sledovali vždy prostredníctvom prijímania opatrení, ktoré vyžadujú iba minimálnu obetu zo strany osôb, ktorým sú určené, pokiaľ ide o právnu oblasť.

               5.

               Piaty odvolací dôvod: nedostatočné odôvodnenie týkajúce sa údajného porušenia práva byť vypočutý
               Svojím piatym odvolacím dôvodom spoločnosť Italmobiliare tvrdí, že odôvodnenie rozsudku, pokiaľ ide o údajné porušenie práva byť vypočutý, je nedostatočné. Súdny dvor nesprávne rozhodol, že „spôsoby“, akými Komisia vedie konzultáciu, nemusia byť súdne preskúmané iba na základe toho, že Komisia „nebola povinná“ postupovať týmto spôsobom.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-120/09: Žaloba podaná 27. marca 2009 — Phoenix-Reisen a DRV/Komisia

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/21

         Žaloba podaná 27. marca 2009 — Phoenix-Reisen a DRV/Komisia
   (Vec T-120/09)
   2009/C 297/31
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Nemecko) a Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Gerharz a A. Funke, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 13. februára 2009, ktorým odmietla zakročiť proti štátnej pomoci poskytnutej Spolkovou republikou Nemecko formou platieb pre podniky v platobnej neschopnosti,

               —

               prípadne, zmeniť žalobu o neplatnosť na žalobu na nečinnosť, ak by Súd prvého stupňa zastával názor, že v predmetnej veci je vhodnou formou žaloby žaloba na nečinnosť.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia napádajú list Komisie D/50594 z 13. februára 2009, ktorý sa týka ich sťažnosti v súvislosti s platbami pre podniky v platobnej neschopnosti, ako aj obstarávaním prostriedkov na platby pre podniky v platobnej neschopnosti v Spolkovej republike Nemecko (CP 79/2007 — Údajná pomoc formou platieb pre podniky v platobnej neschopnosti). V tomto liste Komisia opätovne zastáva názor, že nedošlo k porušeniu predpisov o štátnej pomoci.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobcovia tvrdia, že sa vytýkané opatrenia nedajú odôvodniť smernicou 80/987/EHS (1). Ďalej tvrdia, že odmietnutie Komisie zakročiť proti údajnej nezrovnalosti je v rozpore s právom Spoločenstva. Toto odmietnutie nemožno odôvodniť ani rozhodnutiami, ktoré prijal Bundessozialgericht.

      (1)  Smernica Rady z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217).


title: Vec T-251/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 – EGL a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Medzinárodné letecké prepravné služby — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Určenie cien — Poplatky a spôsoby určovania cien, ktoré majú vplyv na konečnú cenu — Definícia trhu — Narušenie obchodu medzi členskými štátmi — Spolupráca — Čiastočné oslobodenie od pokuty“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 – EGL a i./Komisia
   (Vec T-251/12) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Medzinárodné letecké prepravné služby - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Určenie cien - Poplatky a spôsoby určovania cien, ktoré majú vplyv na konečnú cenu - Definícia trhu - Narušenie obchodu medzi členskými štátmi - Spolupráca - Čiastočné oslobodenie od pokuty“))
   (2016/C 136/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: EGL, Inc. (Houston, Spojené štáty), Ceva Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Spojené kráľovstvoi) a Ceva Freight Shanghai Ltd (Šanghaj, Čína) (v zastúpení: pôvodne M. Brealey, QC, S. Love, barrister, M. Pullen, D. Gillespie a R. Fawcett Feuillette, solicitors, neskôr M. Brealy, S. Love, M. Pullen, R. Fawcett Feuillette a M. Boles, a nakoniec M. Brealy a M. Pullen)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Kingston, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C (2012) 1959 final z 28. marca 2012 týkajúceho sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39462 – Prepravné služby) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, alebo subsidiárne návrh na úpravu pokút, ktoré im boli uložené v rámci tohto rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               EGL, Inc., Ceva Freight (UK) Ltd a Ceva Freight Shanghai Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec C-308/14: Žaloba podaná 27. júna 2014 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/2

         Žaloba podaná 27. júna 2014 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-308/14)
   2014/C 329/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Spojené kráľovstvo si tým, že od žiadateľa o rodinné prídavky alebo úľavy na daniach na deti vyžaduje, aby mal právo na pobyt v Spojenom kráľovstva, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z nariadenia (ES) č. 883/2004 (1),

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že vyžadovaním od žiadateľa o rodinné prídavky alebo úľavy na daniach na deti, aby mal právo na pobyt v Spojenom kráľovstve, Spojené kráľovstvo stanovilo podmienku, ktorú nariadenie (ES) č. 883/2004 nedovoľuje.
   Subsidiárne Komisia tvrdí, že stanovením na poberanie dávok zo systému sociálneho zabezpečenia podmienky, ktorá je automaticky splnená vlastnými občanmi Spojeného kráľovstva, Spojené kráľovstvo vytvorilo situáciu priamej diskriminácie proti príslušníkom iných členských štátov, a tak porušilo článok 4 nariadenia (ES) č. 883/2004.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Spojené veci C-113/10, C-147/10 a C-234/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. septembra 2012 [návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko, High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo, Tribunal de grande instance de Nanterre — Francúzsko] — Zuckerfabrik Jülich AG/Hauptzollamt Aachen (C-113/10), British Sugar plc/Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), a Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10) (Spoločná poľnohospodárska politika — Spoločná organizácia trhov — Výrobcovia cukru a izoglukózy — Výpočet výšky produkčných odvodov — Platnosť spôsobu výpočtu zohľadňujúceho výšky fiktívnych náhrad za množstvo vyvezeného cukru bez náhrady — Spätná pôsobnosť právnej úpravy — Výmenný kurz — Priznanie úrokov)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. septembra 2012 [návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko, High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo, Tribunal de grande instance de Nanterre — Francúzsko] — Zuckerfabrik Jülich AG/Hauptzollamt Aachen (C-113/10), British Sugar plc/Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), a Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10)
   (Spojené veci C-113/10, C-147/10 a C-234/10) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Spoločná organizácia trhov - Výrobcovia cukru a izoglukózy - Výpočet výšky produkčných odvodov - Platnosť spôsobu výpočtu zohľadňujúceho výšky fiktívnych náhrad za množstvo vyvezeného cukru bez náhrady - Spätná pôsobnosť právnej úpravy - Výmenný kurz - Priznanie úrokov)
   2012/C 366/13
   Jazyky konania: nemčina, angličtina, francúzština

      Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf, High Court of Justice (Chancery Division), Tribunal de grande instance de Nanterre

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Zuckerfabrik Jülich AG (C-113/10), British Sugar plc (C-147/10), Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable (C-234/10)

      Žalovaní: Hauptzollamt Aachen (C-113/10), Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food & Rural Affairs (C-147/10), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-234/10)

      Predmet veci

   (C-113/10)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Düsseldorf — Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 (Ú. v. EÚ L 321, s. 1), so zreteľom na zásady právnej istoty a legitímnej dôvery — Spätná účinnosť uvedeného nariadenia — Metóda výpočtu produkčných odvodov
   (C-147/10)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (Chancery Division) — Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 (Ú. v. EÚ L 321, s. 1) — Vrátenie súm vybratých na základe neplatných nariadení Spoločenstva — Určenie uplatniteľného výmenného kurzu
   (C-234/10)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de grande instance de Nanterre — Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 (Ú. v. EÚ L 321, s. 1), so zreteľom na článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 178, s. 1) — Stanovenie výšky produkčných odvodov v sektore cukru — Určenie priemernej straty

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006, pokiaľ ide o ostatné ustanovenia, než sú ustanovenia jeho článku 3, ktoré už boli zrušené v dôsledku zrušenia článku 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1686/2005 zo 14. októbra 2005, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficientu dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2004/2005, na základe rozhodnutia Všeobecného súdu Európskej únie v rozsudku z 29. septembra 2011, Poľsko/Komisia (T-4/06), je neplatné.

               2.

               Pri neexistencii právnych ustanovení Únie v tejto otázke prináleží vnútroštátnemu právu dotknutého členského štátu určiť výmenný kurz uplatniteľný na výpočet náhrady z dôvodu preplatkov na produkčných odvodoch v sektore cukru.

               3.

               Podľa práva Únie osoby podliehajúce súdnej právomoci, ktoré majú právo na vrátenie nedôvodne zaplatených súm v podobe produkčných odvodov v sektore cukru stanovených neplatným nariadením, majú takisto právo na zaplatenie zodpovedajúcich úrokov. Vnútroštátny súd nemôže v rámci svojej voľnej úvahy odmietnuť vyplatenie úrokov zo súm, ktoré členský štát vybral na základe neplatného nariadenia, z dôvodu, že tento členský štát sa nemôže domáhať vyplatenia zodpovedajúcich úrokov z vlastných zdrojov Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 25.5.2010.

      Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.

      Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-346/14: Žaloba podaná 18. júla 2014 – Európska komisia/Rakúska republika

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/3

         Žaloba podaná 18. júla 2014 – Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-346/14)
   2014/C 361/03
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že žalovaná si tým, že nesprávne uplatnila ustanovenia článku 4 ods. 1 v spojení s článkom 4 ods. 7 smernice 2000/60 ES (1) (ďalej len „smernica o vode“) pri povoľovaní stavby vodnej elektrárne na Schwarze Sulm, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkom 288 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že Rakúsko sa pokúša obísť zásadu zabránenia zhoršenia stavu, ktorá je zakotvená v článku 4 ods. 1 smernice o vode ako základná zásada uvedenej smernice, a tým porušuje podmienky pre oslobodenie stanovené v článku 4 ods. 7 tejto smernice.
   Uplatnenie smernice o vode ratione temporis je založené na judikatúre Súdneho dvora, podľa ktorej členské štáty počas lehoty na prebratie smernice nemôžu prijať nijaké ustanovenia, ktoré by mohli vážne ohroziť dosiahnutie cieľa smernice (článok 4 ods. 3 ZEÚ v spojení s článkom 288 ZFEÚ).
   Žalovaná vo svojom novom rozhodnutí vychádzala iba zo zmeneného posúdenia stavu vody v Schwarze Sulm. Toto zmenené zaradenie (stav vody „dobrý“ namiesto „veľmi dobrý“) odporuje pôvodnému plánu trvalo udržateľného hospodárenia. Zistenia a posúdenia v pláne hospodárenia sa nemôžu v dôsledku administratívneho rozhodnutia prijatého ad hoc na základe nových kritérií v poslednom momente meniť. V opačnom prípade by sa podstatné hmotnoprávne ustanovenia smernice o vode, akým je v tomto prípade zásada zabránenia zhoršenia stavu, ako aj dôležité procesné ustanovenia, akým je napríklad účasť verejnosti, mohli ľahko obchádzať.

      (1)  Smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005 s. 275).


title: Vec T-95/08: Žaloba podaná 22. februára 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/44

         Žaloba podaná 22. februára 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-95/08)
   (2008/C 92/87)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 6514 z 20. decembra 2007, oznámené 21. decembra 2007, v časti, v ktorej vylučuje z financovania Spoločenstva a ukladá na ťarchu rozpočtu Talianskej republiky vynaložené finančné výdavky v rámci zúčtovania finančných výdavkov Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Talianska vláda navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 6514 z 20. decembra 2007 v časti, v ktorej vylučuje z financovania Spoločenstva a ukladá na ťarchu rozpočtu žalobkyne vynaložené finančné výdavky v rámci zúčtovania finančných výdavkov Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu.
   Na podporu svojho návrhu žalobkyňa uvádza:

               —

               porušenie, pokiaľ ide o pomoc v oblasti výrobkov z ovocia a zeleniny, článku 30 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1535/2003 z 29. augusta 2003, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 o systéme pomoci pre výrobky z ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 218, s. 14; Mim. vyd. 03/039, s. 555),

               —

               porušenie, pokiaľ ide o kúpu hovädzieho dobytka staršieho ako tridsať mesiacov určeného na porážku, článku 5 ods. 5 nariadenia Komisie (ES) č. 2777/2000 z 28. decembra 2000, ktorým sa prijímajú osobitné podporné opatrenia pre trh s hovädzím mäsom [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 321, s. 47), ako aj článku 4 rozhodnutia Komisie 97/735/ES z 21. októbra 1997 o určitých ochranných opatreniach súvisiacich s obchodovaním s určitými druhmi živočíšneho odpadu z cicavcov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 294, s. 7),

               —

               porušenie, pokiaľ ide o prémiový systém pre tabak, článku 9 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2075/92 z 30. júna 1992 o spoločnej organizácii trhu so surovým tabakom (Ú. v. ES L 215, s. 70; Mim. vyd. 03/013, s. 29), ako aj článkov 11 a 12 nariadenia Komisie (ES) č. 2848/98 z 22. decembra 1998 stanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 2075/92 (Ú. v. ES L 358, s. 17; Mim. vyd. 03/024, s. 250).


title: Vec T-12/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2016 – Slovinsko/Komisia (EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Slovinskom — Prijatie vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2016/1059 — Zastavenie konania)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/38

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2016 – Slovinsko/Komisia
   (Vec T-12/16) (1)

   ((EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Slovinskom - Prijatie vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2016/1059 - Zastavenie konania))
   (2017/C 006/47)
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: L. Bembič, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Rous Demiri a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/2098 z 13. novembra 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 303, 2015, s. 35) v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka Slovinskej republiky

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Slovinskej republiky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-356/13: Žaloba podaná 26. júna 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/38

         Žaloba podaná 26. júna 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-356/13)
   2013/C 344/66
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že nedostatočne identifikovala vody, ktoré by mohli byť zasiahnuté znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, a zároveň nedostatočne označila ohrozené pásma, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 v spojení s prílohou I smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov (1),

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že prijala akčné programy v zmysle článku 5 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov na základe nedostatočného označenia osobitne ohrozených pásem, ako aj tým, že tieto programy obsahovali opatrenia, ktoré neboli v súlade s prílohou II časťou A bodom 2 a prílohou III časťou 1 bodmi 1 a 3 tejto smernice, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 v spojení s prílohou II časťou A bodom 2 a prílohou III časťou 1 bodmi 1 a 3 uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Poľská republika bola povinná prebrať smernicu 91/676/EHS a splniť si povinnosti z nej vyplývajúce odo dňa jej pristúpenia k Európskej únii 1. mája 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 375, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 68.


title: Vec T-225/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2017 – T & L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/60

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2017 – T & L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia
   (Vec T-225/13) (1)

   (2017/C 144/83)
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec T-849/16: Žaloba podaná 4. decembra 2016 – PGNiG Supply & Trading/Komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/42

         Žaloba podaná 4. decembra 2016 – PGNiG Supply & Trading/Komisia
   (Vec T-849/16)
   (2017/C 038/56)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PGNiG Supply & Trading GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Jeżewski, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 28. októbra 2016 o zmene podmienok pre výnimky z povinnosti uplatňovania niektorých požiadaviek práva Únie týkajúcich sa plynovodu OPAL,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza 14 žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení základných práv a nesprávnom posúdení právneho aktu, ktorým začalo konanie vo veci zmeny doterajšej výnimky udelenej plynovodu OPAL z povinnosti uplatňovania niektorých požiadaviek práva Únie, priznanej v roku 2009 na základe rozhodnutia nemeckej spolkovej agentúry pre siete.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na chýbajúcej právomoci na vydanie rozhodnutia o zmene výnimky udelenej plynovodu OPAL z povinnosti uplatňovania niektorých požiadaviek práva Únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade požiadaviek, za ktorých môžu byť plynárenské infraštruktúry vyňaté z článku 36 ods. 1 v spojení s článkom 2 bodom 17 smernice 2009/73/ES.

                           —

                           V súlade s článkom 36 ods. 1 smernice 2009/73/ES vyňatie možno priznať len v prípadoch prepojení, zariadení LNG a zásobníkov. „Prepojením“ je prepravný plynovod, ktorý prechádza cez hranicu medzi členskými štátmi výlučne na účely prepojenia národných prepravných sietí týchto členských štátov.

                           —

                           Plynovod OPAL nie je „prepojením“, pretože s ním prepojený plynovod Gazela prechádzajúci cez územie Čiech je tranzitným plynovodom, ktorým sa prepravuje plyn odoberaný z OPAL späť do Nemecka.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade požiadaviek, za ktorých môžu byť plynárenské infraštruktúry vyňaté z článku 36 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 2 bodom 33 smernice 2009/73/ES.

                           —

                           Podmienkou vyňatia novej významnej plynárenskej infraštruktúry regulačným orgánom je to, aby úroveň rizika spojeného s investíciou bola taká, že investícia by sa neuskutočnila, ak by nebola udelená výnimka.

                           —

                           Investícia, ktorej predmetom je vybudovanie plynovodu OPAL bola úplne zrealizovaná a dokončená 13. júla 2011, takže už nie je možné hovoriť o ďalšej existencii akýchkoľvek rizík daného typu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade požiadaviek, za ktorých môžu byť plynárenské infraštruktúry vyňaté z článku 36 ods. 1 písm. a) a e) smernice 2009/73/ES a na závere z neho vyvodenom, že zmena týkajúca vyňatia uskutočnená regulačným orgánom vo vzťahu k plynovodu OPAL nebude mať negatívny vplyv na hospodársku súťaž na trhu s plynom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade požiadaviek, za ktorých môžu byť plynárenské infraštruktúry vyňaté z článku 36 ods. 1 písm. a) smernice 2009/73/ES a na závere z neho vyvodenom, že zmena týkajúca vyňatia uskutočnená regulačným orgánom vo vzťahu k plynovodu OPAL zvýši bezpečnosť dodávok plynu na vnútorný trh.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na nezohľadnení potreby dodržania článku 102 ZFEÚ zo strany nemeckej spolkovej agentúry pre siete pri prijímaní rozhodnutia o vyňatí na základe článku 36 smernice 2009/73/ES.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na zvýhodnenom zaobchádzaní s infraštruktúrou, ktorá je predmetom vyňatia a ktorej status nie je v súlade s právom EÚ.

               11.

               Jedenásty a dvanásty žalobný dôvod je založený na porušení článku 274 a článku 254 Dohody o pridružení medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Ukrajinou na strane druhej.

               12.

               Trinásty žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ZFEÚ prijatím rozhodnutia, ktoré je v rozpore s inými politikami Európskej únie.

               13.

               Štrnásty žalobný dôvod je založený na neplatnosti článku 2 bodu 33 v spojení s článkom 36 ods. 1 smernice 2009/73/ES na základe článku 277 ZFEÚ, pretože sa zaviedlo diskriminačné rozlišovanie medzi infraštruktúrami na základe rozhodnutia regulačného orgánu o vyňatí niektorých infraštruktúr a ponechaní zvyšných infraštruktúr mimo takéhoto vyňatia.


title: Vec C-242/05: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Holandsko) – G. M. van de Coevering/Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Slobodné poskytovanie služieb — Prenájom motorového vozidla v inom členskom štáte ako je štát bydliska — Daň z nezaregistrovaných motorových vozidiel, ktoré však používa osoba, ktorá má bydlisko v tomto štáte — Spôsoby vyberania)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/16

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Holandsko) – G. M. van de Coevering/Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst
   (Vec C-242/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Slobodné poskytovanie služieb - Prenájom motorového vozidla v inom členskom štáte ako je štát bydliska - Daň z nezaregistrovaných motorových vozidiel, ktoré však používa osoba, ktorá má bydlisko v tomto štáte - Spôsoby vyberania)
   (2006/C 224/29)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch
   Účastníci konania

      Žalobca: G. M. van de Coevering

      Žalovaný: Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Výklad článkov 49 ES až 55 ES – Vnútroštátna právna úprava výberu daní z motorových vozidiel zaregistrovaných na území štátu a z nezaregistrovaných motorových vozidiel, ktoré však používa osoba, ktorá má v tomto štáte bydlisko – Motorové vozidlo prenajaté v inom členskom štáte osobou, ktorá má bydlisko v štáte, kde sa vyberá daň – Výber dane v celom rozsahu bez toho, aby sa brala do úvahy dĺžka prenájmu vozidla alebo dĺžka jeho používania
   Výrok uznesenia
   Článkom 49 ES až 55 ES odporuje vnútroštátna právna úprava členského štátu, ako je tá v predmetnej veci, ktorá ukladá fyzickej osobe s bydliskom v tomto členskom štáte, ktorá si prenajíma motorové vozidlo zaregistrované v inom členskom štáte, platbu registračnej dane v celom rozsahu počnúc od prvého použitia tohto vozidla na cestných komunikáciách prvého uvedeného členského štátu bez toho, aby sa brala do úvahy dĺžka používania týchto cestných komunikácií a bez toho, aby si predmetná osoba mohla uplatniť nárok na oslobodenie alebo vrátenie dane, pokiaľ motorové vozidlo nie je určené na výlučné a trvalé použitie v prvom uvedenom členskom štáte, ani týmto spôsobom používané.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.