title: Vec T-350/16: Žaloba podaná 1. júla 2016 – Kinepolis Group/Komisia

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/39

         Žaloba podaná 1. júla 2016 – Kinepolis Group/Komisia
   (Vec T-350/16)
   (2016/C 296/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kinepolis Group (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: H. Gilliams a J. Bocken, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o systéme štátnej pomoci poskytovanej výnimkou pri nadmernom zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorý zaviedlo Belgické kráľovstvo,

               —

               subsidiárne zrušil články 2 až 4 tohto rozhodnutia,

               —

               v každom prípade zrušil články 2 až 4 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom tieto články a) požadujú vrátenie pomoci od subjektov, v prípade ktorých nebolo vydané „rozhodnutie o nadmernom zisku“ v zmysle tohto rozhodnutia, a b) požadujú vrátenie sumy vo výške daňových úspor príjemcu bez toho, aby Belgicko mohlo zohľadniť skutočné zvýšenie, ktoré vykonala iná daňová správa,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, prekročení právomoci a nedostatku odôvodnenia v rozsahu, v akom sa v rozhodnutí Komisie z 11. januára 2016 o systéme štátnej pomoci poskytovanej výnimkou pri nadmernom zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorý zaviedlo Belgické kráľovstvo, konštatuje existencia systému pomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ a povinnosti odôvodnenia, ako aj na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie kvalifikuje údajný systém ako selektívne opatrenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ a na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom podľa napadnutého rozhodnutia predstavuje údajný systém výhodu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ, porušení legitímnej dôvery, zjavne nesprávnom posúdení, prekročení právomoci a na nedostatku odôvodnenia v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie ukladá Belgicku povinnosť vymáhať pomoc.


title: Vec C-455/14 P: Odvolanie podané 29. septembra 2014 : H proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z  10. júla 2014 vo veci T-271/10: H/Rada Európskej únie, Európska komisia, Policajná misia Európskej únie v Bosne a Hercegovine ( „EUPM“ )

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/10

         Odvolanie podané 29. septembra 2014: H proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 10. júla 2014 vo veci T-271/10: H/Rada Európskej únie, Európska komisia, Policajná misia Európskej únie v Bosne a Hercegovine („EUPM“)
   (Vec C-455/14 P)
   (2014/C 448/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: H (v zastúpení: M. Velardo, avvocato)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu z 10. júla 2014 vo veci T-271/10 H/Rada Európskej únie, Európska komisia a „EUPM“ v rozsahu, v akom bol zamietnutý návrh odvolateľa na zrušenie rozhodnutia zo 7. apríla 2010 podpísaného vedúcim úradu EUPM, ktorým bol žalobca pridelený na pozíciu „Trestnoprávny poradca-prokurátor“ v regionálnej kancelárii v Banja Luke (Bosna a Hercegovina), a ak je to nevyhnutné, aj rozhodnutie z 30. apríla 2010 podpísané vedúcim misie, uvedené v článku 6 rozhodnutia Rady 2009/906/SZBP z 8. decembra 2009 o policajnej misii Európskej únie (EUPM) v Bosne a Hercegovine (BaH) (1), ako aj v druhom rade náhrada škody,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať žalovanú v prvostupňovom konaní na náhradu trov tohto konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza tieto odvolacie dôvody:

               —

               porušenie práva na obhajobu,

               —

               porušenie článku 114 rokovacieho poriadku,

               —

               nesprávne právne posúdenie,

               —

               porušenie európskeho práva.

      (1)  Ú. v. EÚ L 322, s. 22.


title: Vec T-43/08: Žaloba podaná 24. januára 2008 – Shetland Islands Council/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/36

         Žaloba podaná 24. januára 2008 – Shetland Islands Council/Komisia
   (Vec T-43/08)
   (2008/C 92/72)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shetland Islands Council (v zastúpení: E. Whiteford, barrister, R. Murray, solicitor, a R. Thompson, QC)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť články 3, 4 a 5 rozhodnutia a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa je orgán verejnej moci, ktorý rybárskemu sektoru vyplatil určité sumy v rámci dvoch všeobecných opatrení pomoci nazvaných „Pomoc odvetviu rybolovu a spracovania rýb“ a „Pomoc odvetvia chovu rýb“, ktoré pozostávali z rôznych typov schém pomoci. Komisia zistila, že pomoc, ktorú Spojené kráľovstvo prijalo na základe „Schémy zlepšenia tovární na spracovanie rýb“, bola nezlučiteľná so spoločným trhom v rozsahu, v akom sa týkala sumy 92 007 GBP priznanej 13. augusta 1997, 7. januára 1999, 25. februára 1999, 10. decembra 1999, 19. januára 2001 a 15. decembra 2004.
   Svojím návrhom žalobkyňa podľa článku 230 ES navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C 38/2006 (ex NN 93/2005) z 13. novembra 2007, ktoré sa týka „Schémy zlepšenia tovární na spracovanie rýb“ prijatej v Spojenom kráľovstve. Žalobkyňa požaduje najmä zrušenie článkov 3, 4 a 5 napadnutého rozhodnutia z dôvodu, že Komisia sa dopustila omylu, keď uviedla, že vrátenie vyplatených súm je zlučiteľné s:

               1.

               článkom 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (1) a

               2.

               všeobecnými zásadami právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-176/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. januára 2015 – Bank Tejarat/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2015 – Bank Tejarat/Rada
   (Vec T-176/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 081/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (v zastúpení: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla a Z. Burbeza, solicitors, D. Wyatt, QC, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a S. Cook, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie s okamžitou účinnosťou rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 22), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 54/2012 z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 1), nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 709/2012 z 2. augusta 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 267/2012 (Ú. v. EÚ L 208, s. 2)

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa týkajú Bank Tejarat, sa zrušujú:

                           —

                           bod I B 2 prílohy I rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           bod I B 2 prílohy I vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 54/2012 z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           bod I B 105 prílohy IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010,

                           —

                           bod 5 prílohy II vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 709/2012 z 2. augusta 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 267/2012.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Účinky rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2012/35, zostávajú zachované, pokiaľ ide o Bank Tejarat, až do nadobudnutia účinnosti zrušenia nariadenia č. 267/2012 a vykonávacieho nariadenia č. 709/2012.

               4.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec T-685/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2015 – EEB/Komisia („Životné prostredie — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Rozhodnutie Komisie o oznámení Bulharska týkajúcom sa prechodného národného programu uvedeného v článku 32 smernice 2010/75/EÚ o priemyselných emisiách — Odmietnutie vnútorného preskúmania — Opatrenie individuálneho určenia — Aarhuský dohovor — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2015 – EEB/Komisia
   (Vec T-685/14) (1)

   ((„Životné prostredie - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Rozhodnutie Komisie o oznámení Bulharska týkajúcom sa prechodného národného programu uvedeného v článku 32 smernice 2010/75/EÚ o priemyselných emisiách - Odmietnutie vnútorného preskúmania - Opatrenie individuálneho určenia - Aarhuský dohovor - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 381/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Podskalská, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, S. Petrova a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2002 final z 31. marca 2014 o oznámení Bulharskej republiky týkajúcom sa prechodného národného programu uvedeného v článku 32 smernice 2010/75/EÚ o priemyselných emisiách a jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares (2014) 2317513 z 11. júla 2014, ktorým sa návrh žalobcu smerujúci k tomu, aby Komisia preskúmala svoje rozhodnutie z 31. marca 2014, zamieta ako neprípustný

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Konanie o návrhoch na vstup Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie sa zastavuje.

               3.

               European Environmental Bureau (EEB) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

               4.

               EEB, Komisia, Parlament a Rada znášajú každý svoje vlastné trovy konania týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec T-451/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. júla 2008 – WellBiz/ÚHVT – Wild (WELLBIZ) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania )

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. júla 2008 – WellBiz/ÚHVT – Wild (WELLBIZ)
   (Vec T-451/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
   (2008/C 223/76)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: WellBiz Verein (Eschen, Lichtenštajnsko) (v zastúpení: M. Schnetzer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Nemecko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého senátu ÚHVT z 2. októbra 2007 (vec R 1575/2006-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi WellBiz a Rudolf Wild GmbH & Co. KG
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobca a žalovaný znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-543/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 22. decembra 2009 — Deutsche Telekom AG/Spolková republika Nemecko

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 22. decembra 2009 — Deutsche Telekom AG/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-543/09)
   2010/C 80/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Deutsche Telekom AG

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastníci konania: GoYellow GmbH, Telix AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 25 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (1) vykladať v tom zmysle, že je dovolené, aby členské štáty uložili podnikom, ktoré účastníkom prideľujú telefónne čísla, povinnosť poskytnúť informácie o účastníkoch, ktorým tieto podniky sami nepridelili telefónne číslo, s cieľom poskytovať verejne dostupné informačné služby a telefónne zoznamy, ak má tento podnik uvedené informácie k dispozícii?

               2.

               V prípade, že na vyššie uvedenú otázku je potrebné odpovedať kladne:
               Má sa článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (2) vykladať v tom zmysle, že uloženie uvedenej povinnosti zo strany vnútroštátneho zákonodarcu závisí od toho, či tento iný poskytovateľ telefónnych služieb alebo jeho účastníci súhlasia s poskytnutím informácií alebo uvedené poskytnutie minimálne neodmietajú?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.

      (2)  Ú. v. ES L 201, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514.


title: Vec T-211/12: Žaloba podaná 14. mája 2012 — Hübner/ÚHVT — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/12

         Žaloba podaná 14. mája 2012 — Hübner/ÚHVT — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
   (Vec T-211/12)
   2012/C 209/21
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Nemecko) (v zastúpení: A Kirchgäßner, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Neuss, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. marca 2012 vo veci R 351/2011-1 v tomto zmysle: rozhodnutie námietkového oddelenia sa zrušuje v rozsahu odvolania a námietka sa zamieta v celom rozsahu,

               —

               zaviazal vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli počas odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Original silicea Kieselsäure-Gel“ pre tovary zaradené do tried 3 a 5 — prihláška č. 8178576.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „Silesia“ pre tovary zaradené do tried 2, 3, 5, 29 30, 32 a 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júla 2005 v spojených veciach C-259/03, C-260/03 a C-343/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu (Režim rybolovných kvót — Sezóny 1988, 1990 až 1992, 1994 a 1995 až 1997)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 14. júla 2005
   v spojených veciach C-259/03, C-260/03 a C-343/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu (1)

   (Režim rybolovných kvót - Sezóny 1988, 1990 až 1992, 1994 a 1995 až 1997)
   (2005/C 217/15)
   Jazyk konania: dánčina
   V spojených veciach C-259/03, C-260/03 a C-343/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: H.-P. Hartvig) proti Dánskemu kráľovstvu (splnomocnený zástupca: J. Molde), ktorých predmetom sú tri žaloby o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podané 17. júna a 4. augusta 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet (spravodajca), S. von Bahr a J. Malenovský, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Dánske kráľovstvo tým, že opomenulo:

                           —

                           prijať vhodné pravidlá na naplnenie kvót, ktoré mu boli pridelené pre každú z rybolovných sezón v rokoch 1988, 1990 až 1992, 1994 a 1995 až 1997,

                           —

                           zabezpečiť počas týchto sezón dodržiavanie právnych predpisov Spoločenstva v oblasti zachovania rybolovných zdrojov prostredníctvom kontroly rybárskych činností a vhodným dohľadom nad vykládkami a registráciou úlovkov,

                           —

                           dočasne zakázať na potrebné obdobie počas týchto sezón rybolov vykonávaný loďami plávajúcimi pod jeho vlajkou alebo registrovanými na jeho území, keď bolo známe, že kvóta, ktorá mu bola pridelená, bola vyčerpaná,

                           —

                           oznámiť Komisii Európskych spoločenstiev zavedenie zákazov rybolovu v roku 1988,

                     si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 170/83 z 25. januára 1983, ktorým sa zriaďuje systém spoločenstva na zachovanie a riadenie zdrojov rybolovu (sezóny do roku 1993), článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3760/92 z 20. decembra 1992, ktorým sa zriaďuje systém Spoločenstva pre rybolov a chov rýb (sezóny po roku 1993), článkov 1 a 11 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2241/87 z 23. júla 1987, ktorým sa zriaďujú určité kontrolné opatrenia pre rybárske činnosti (sezóny do roku 1993), a článkov 2, 21 ods. 1 a 2, ako aj článku 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (sezóny po roku 1993).

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloby zamietajú.

               3.

               Dánske kráľovstvo sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003

      Ú. v. EÚ C 239, 4.10.2003


title: Vec F-43/12: Žaloba podaná 30. marca 2012 — ZZ/EIGE

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/21

         Žaloba podaná 30. marca 2012 — ZZ/EIGE
   (Vec F-43/12)
   2012/C 200/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: T. Bontinck, S. Woog, advokáti)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia EIGE zamietajúceho žalobcovu žiadosť o poskytnutie príplatku za vykonávanie manažérskych úloh od 1. júna 2010 do 30. septembra 2011

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľky EIGE z 12. januára 2012 zamietajúceho žalobcovu žiadosť o poskytnutie príplatku za vykonávanie manažérskych úloh od 1. júna 2010 do 30. septembra 2011, ktoré bolo v nadväznosti na sťažnosť podanú žalobcom potvrdené rozhodnutím zamestnanca riaditeľstva pre ľudské zdroje EIGE z 27. februára 2012,

               —

               nariadiť vyplatenie príplatku za vykonávanie manažérskych úloh od 1. júna 2010 do 30. septembra 2011 spolu s úrokmi plynúcimi od 30. septembra 2011 s úrokovou sadzbou určenou Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie zvýšenou o dva percentuálne body,

               —

               zaviazať EIGE na náhradu trov konania.


title: Vec T-61/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/64

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-61/07) (1)

   (2008/C 301/120)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Výmaz veci C-440/03

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/33

         Výmaz veci C-440/03 (1)

   (2005/C 182/60)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením zo 4. apríla 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-440/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko.

      (1)  Ú. v. EÚ C. 289, 29.11.2003


title: Vec C-294/05: Žaloba podaná 20. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/31

         Žaloba podaná 20. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu
   (Vec C-294/05)
   (2005/C 217/60)
   Jazyk konania: švédčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Lena Ström van Lier a Günter Wilms, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 20. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Švédskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Švédske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú na základe článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad], v znení účinnom pred 31. májom 2000 a pokiaľ ide o obdobie nasledujúce po tomto dni, na základe nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, tým, že nevykonalo likvidáciu a nepripočítalo pre obdobie od 1. januára 1998 do 31. decembra 2002 vlastné zdroje súvisiace s dovozom vojenského materiálu a výrobkov použiteľných na civilné a vojenské účely a tým, že nezaplatilo úroky z omeškania z príslušných dovozov;

               2)

               zaviazal Švédske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V období od 1. januára 1998 do 31. decembra 2002 Švédske kráľovstvo nevykonalo likvidáciu a nepripočítalo vlastné zdroje súvisiace s dovozom vojenského materiálu a výrobkov použiteľných na civilné a vojenské účely a tiež nezaplatilo úroky z omeškania z príslušných dovozov. Švédska vláda tvrdí, že článok 296 ods.1 písm. b) ES dáva právo členským štátom jednostranne oslobodiť od ciel dovozy vojenských materiálov a výrobkov na dvojaké použitie (civilné a vojenské) z hospodárskych dôvodov týkajúcich sa vlastnej obrany, s cieľom chrániť vojenské tajomstvo a z dôvodu dodržiavania medzinárodných zmlúv uzavretých za účelom zaručenia vojenskej bezpečnosti. Komisia uvádza, že členské štáty sa nemôžu dovolávať článku 296 ods. 1 písm. b) ES preto, aby odpočítali vlastné zdroje od súvahy Spoločenstva. Za takýchto okolností členský štát musí uniesť dôkazné bremeno o tom, že oslobodenie vojenských materiálov a výrobkov na dvojaké použitie od ciel a v dôsledku toho nevykonanie likvidácie a nepripočítanie vlastných zdrojov je potrebné na ochranu základných záujmov jeho bezpečnosti. Komisia zastáva názor, že Švédske kráľovstvo neunieslo toto dôkazné bremeno.


title: Vec T-146/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. februára 2008 – Sanofi-Aventis/ÚHVT – GD Searle (ATURION) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ATURION — Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka URION — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. februára 2008 – Sanofi-Aventis/ÚHVT – GD Searle (ATURION)
   (Vec T-146/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ATURION - Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka URION - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 79/54)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Sanofi-Aventis SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. García Murillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: GD Searle LLC (New York, New York, Spojené štáty)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. februára 2006 (vec R 227/2005-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sanofi-Aventis SA a GD Searle LLC
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sanofi-Aventis SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-571/08: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júla 2010 — Nemecko/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Príkaz poskytnúť informácie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“ )

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júla 2010 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-571/08) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Príkaz poskytnúť informácie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
   2010/C 234/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a B. Klein, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia obsiahnutého v liste Komisie z 30. októbra 2008, ktorý sa týka príkazu poskytnúť informácie v konaní o štátnej pomoci v prospech Deutsche Post AG [C 36/2007 (ex NN 25/2007)]

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-532/14: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. decembra 2014 – Alsharghawi/Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi — Zmrazenie finančných prostriedkov — Lehota na podanie žaloby — Východiskový bod — Neprípustnosť“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2014 – Alsharghawi/Rada
   (Vec T-532/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi - Zmrazenie finančných prostriedkov - Lehota na podanie žaloby - Východiskový bod - Neprípustnosť“))
   (2015/C 056/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Juhoafrická republika) (v zastúpení: É. Moutet, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2011/137/SZBP z 28. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 58, s. 53), a jednak rozhodnutia Rady 2011/178/SZBP z 23. marca 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/137 (Ú. v. EÚ L 78, s. 24), a to v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Bashir Saleh Bashir Alsharghawi je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-317/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2007 – Panrico/ÚHVT – HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/45

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2007 – Panrico/ÚHVT – HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)
   (Vec T-317/06) (1)

   (2007/C 199/86)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-286/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  18. decembra 2008 – Torres/ÚHVT – Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TORRE DE GAZATE — Skoršie národné a medzinárodné slovné ochranné známky TORRES a LAS TORRES — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny )

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/43

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. decembra 2008 – Torres/ÚHVT – Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE)
   (Vec T-286/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TORRE DE GAZATE - Skoršie národné a medzinárodné slovné ochranné známky TORRES a LAS TORRES - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny“)
   (2009/C 44/74)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño a J. García Murillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Vinícola de Tomelloso, SCL (Tomelloso, Španielsko) (v zastúpení: J.L. Casajuana Espinosa, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu R 421/2004-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. júla 2006 týkajúcemu sa námietkového konania medzi Miguel Torres, SA a Vinícola de Tomelloso, SCL
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Miguel Torres, SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec C-639/11: Žaloba podaná 13. decembra 2011 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/16

         Žaloba podaná 13. decembra 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-639/11)
   2012/C 73/29
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms, G. Zavvos a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že v prípade nových osobných automobilov alebo osobných automobilov, ktoré boli skôr zaregistrované v iných členských štátoch a u ktorých sa mechanizmus riadenia nachádza na pravej strane, podmieňuje registráciu premiestnením mechanizmu riadenia na ľavú stranu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2a smernice 70/311/EHS (1) týkajúcej sa schvaľovania typu mechanizmu riadenia, článku 4 ods. 3 rámcovej smernice 2007/46/ES týkajúcej sa typového schvaľovania motorových vozidiel (2), ako aj článku 23 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vytýka Poľskej republike, že porušila článok 2a osobitnej smernice 70/311/EHS, článok 4 ods. 3 rámcovej smernice 2007/46/ES, ako aj článok 34 ZFEÚ.
   V Poľskej republike sa na pozemných komunikáciách jazdí po pravej strane vozovky. V súlade s predpismi poľského práva je pre registráciu motorového vozidla potrebné získať potvrdenie, že vozidlo prešlo technickými skúškami. Na základe vyhlášok ministra pre infraštruktúru (3) sa výsledok technickej skúšky v prípade vozidiel, u ktorých je mechanizmus riadenia umiestnený na pravej strane, od počiatku nepokladá za pozitívny (t.j. technický stav vozidla sa nepokladá za zodpovedajúci platným technickým požiadavkám). V dôsledku toho v Poľsku nie je možné zaregistrovať osobné automobily, u ktorých je mechanizmus riadenia umiestnený na pravej strane a ktorým sa udelilo typové schválenie vozidla v členských štátoch, v ktorých je dopravná premávka na ľavej strane, ako je Veľká Británia, Írsko, Malta a Cyprus. Príslušné poľské orgány nezohľadňujú ani predchádzajúcu registráciu takých vozidiel v iných členských štátoch, v ktorých je dopravná premávka na pravej strane.
   Okolnosť, že v Poľsku nie je možné zaregistrovať (nové a ojazdené) osobné automobily, ktoré sa do Poľska dovážajú z členských štátov, v ktorých je dopravná premávka na ľavej strane — prevažne občania, ktorí využívajú výhody spojené s voľným pohybom osôb zaručeným právom Únie —, nemožno podľa Komisie odôvodniť naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu v podobe zabezpečenia bezpečnej premávky na pozemných komunikáciách.
   Pokiaľ v Poľsku nie je možné bez obmedzenia používať vozidlá, ktoré nie sú v tejto krajine zaregistrované a u ktorých sa mechanizmus riadenia nachádza na pravej strane, nie je zákaz ich registrácie vhodným a v žiadnom prípade primeraným prostriedkom dosiahnutia stanoveného cieľa.
   Práve dlhodobé používanie takéhoto vozidla na pozemných komunikáciách, na ktorých je dopravná premávka na pravej strane, vedie k nadobudnutiu rutiny a z hľadiska bezpečnosti dopravy na pozemných komunikáciách nepredstavuje väčšie riziko, než občasné/dočasné premiestňovanie sa v takomto vozidle. Okrem toho existujú iné, menej obmedzujúce prostriedky — napríklad inštalácia ďalšieho spätného zrkadla —, ktoré by vozidlám, u ktorých je mechanizmus riadenia umiestnený na pravej strane, uľahčili predbiehanie v pravostrannej dopravnej premávke.

      (1)  Smernica Rady 70/311/EHS z 8. júna 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa mechanizmu riadenia motorových a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 133, s. 10; Mim. vyd. 13/001, s. 90).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, s. 1).

      (3)  Paragraf 9 ods. 2 vyhlášky z 31. decembra 2012, bod 5.1 prílohy I vyhlášky ministra pre infraštruktúru zo 16. decembra 2003, ako aj bod 6.1 prílohy I vyhlášky ministra pre infraštruktúru z 18. septembra 2009, ktorou sa nahrádza a zrušuje vyhláška zo 16. decembra 2003.


title: Vec C-15/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 12. januára 2011 — Leopold Sommer/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 12. januára 2011 — Leopold Sommer/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien
   (Vec C-15/11)
   2011/C 113/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Leopold Sommer

      Žalovaná: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatní sa smernica Rady 2004/114/ES (1) z 13. decembra 2004 o podmienkach prijatia štátnych príslušníkov tretích krajín na účely štúdia, výmen žiakov, neplateného odborného vzdelávania alebo dobrovoľnej služby („smernica o študentoch“) v Rakúsku na bulharského študenta v zmysle bodu 14 odseku 1 alebo odseku 3 oddielu 1 sloboda pohybu osôb prílohy VI k prístupovej zmluve Bulharska: Zoznam uvedený v článku 20 protokolu (2): prechodné opatrenia Bulharsko?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Odporuje právu Únie, najmä článku 17 smernice o študentoch, vnútroštátna právna úprava, ktorá rovnako ako ustanovenia Ausländerbeschäftigungsgesetz relevantné v konaní vo veci samej, vždy pred vydaním pracovného povolenia zamestnávateľovi na účely zamestnania študenta, ktorý sa viac ako jeden rok zdržiava na spolkovom území (ods. 3 smernice o študentoch), ukladá povinnosť preskúmať situáciu na trhu práce a v prípade prekročenia stanoveného najvyššieho počtu zamestnaných cudzincov vydanie pracovného povolenia dodatočne viaže na splnenie ďalších podmienok?

      (1)  Ú. v. EÚ L 375, s. 12.

      (2)  Protokol o podmienkach a spôsobe prijatia Bulharskej republiky a Rumunska do Európskej únie — Príloha VI: Zoznam uvedený v článku 20 protokolu: prechodné opatrenia Bulharsko — 2. Voľný pohyb osôb (Ú. v. EÚ L 157, s. 104).


title: Vec T-564/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  26. júna 2014 – Quimitécnica.com a de Mello/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s fosfátmi pre živočíšne krmivá — Pokuty — Zaplatenie v splátkach — Rozhodnutie Komisie nariaďujúce zriadenie bankovej zábezpeky — Povinnosť odôvodnenia — Proporcionalita“ )

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. júna 2014 – Quimitécnica.com a de Mello/Komisia
   (Vec T-564/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s fosfátmi pre živočíšne krmivá - Pokuty - Zaplatenie v splátkach - Rozhodnutie Komisie nariaďujúce zriadenie bankovej zábezpeky - Povinnosť odôvodnenia - Proporcionalita“))
   2014/C 261/43
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugalsko) a José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: J. Calheiros a A. de Albuquerque, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin, V. Bottka a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Marques Mendes, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste účtovníka Komisie z 8. októbra 2010 týkajúceho sa zaplatenia pokuty uloženej žalobcom rozhodnutím Komisie K(2010) 5004 v konečnom znení z 20. júla 2010 prijatým v rámci konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.886 – Fosfáty pre živočíšne krmivá) v rozsahu, v akom žalobcom ukladá zriadenie bankovej zábezpeky v banke, ktorá dlhodobo získala finančný rating „AA“, aby sa vyhovelo návrhu na zaplatenie v splátkach

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA, a José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec T-65/14: Žaloba podaná 28. januára 2014 – Bank Refah Kargaran/Rada

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/43

         Žaloba podaná 28. januára 2014 – Bank Refah Kargaran/Rada
   (Vec T-65/14)
   2014/C 135/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Refah Kargaran (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               vyhlásil, že nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 sa voči žalobkyni neuplatní,

               —

               vyhlásil, že rozhodnutie 2010/413/SZBP sa voči žalobkyni neuplatní,

               —

               subsidiárne zrušil vykonávacie nariadenie a rozhodnutie, ktoré sú uvedené v prvých dvoch zarážkach týchto návrhov, a to od 20. januára 2014,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia, čo je v rozpore s článkom 296 ZFEÚ, lebo vykonávacie opatrenie, ktoré vykonáva zápis žalobkyne na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia, neuvádza výslovne právny základ, na ktorom bolo prijaté.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu, keďže právnym základom napadnutého vykonávacieho nariadenia je nariadenie č. 267/2012 (1), ktoré sa musí považovať za neuplatniteľné na žalobkyňu, lebo pri jeho prijatí bola porušená povinnosť odôvodnenia stanovená v článku 296 ZFEÚ a článok 215 ZFEÚ a ďalej jeho článok 23 ods. 2 písm. d), ktorý predstavuje právny základ zápisu žalobkyne na zoznam uvedený v prílohe IX nariadenia č. 267/2012, je v rozpore so Zmluvami a Chartou základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí, štvrtý, piaty a šiesty žalobný dôvod sú založené na i) nesprávnom právnom posúdení, ii) nesprávnom skutkovom zistení a zjavne nesprávnom posúdení, iii) porušení práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu, a na iv) porušení zásady proporcionality.

               4.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia 2010/413 (2), ktorý predstavuje právny základ sankcie, ktorá bola uložená žalobkyni, sa musí vyhlásiť za neuplatniteľný na žalobkyňu, pretože toto ustanovenie je v rozpore so Zmluvami, Chartou základných práv Európskej únie a zásadou proporcionality. Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie zapísať ju na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia, sa teda musí zrušiť.

               5.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že napadnutá sankcia sa od 20. januára 2014 stala protiprávnou, keďže Rada k tomuto dátumu uznala, že Irán už nepokračuje v jadrovej činnosti, ktorá bola príčinou tejto sankcie. Žalobkyňa tvrdí, že sankcia teda stráca svoj účel.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).


title: Vec F-85/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  9. októbra 2007 – Bellantone/Dvor audítorov (Verejná služba — Úradníci — Dočasný zamestnanec vymenovaný za úradníka — Výpoveď — Odchodné — Diéty — Majetková ujma)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/42

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 9. októbra 2007 – Bellantone/Dvor audítorov
   (Vec F-85/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dočasný zamestnanec vymenovaný za úradníka - Výpoveď - Odchodné - Diéty - Majetková ujma)
   (2007/C 283/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Gerardo Bellantone (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: T. Bontinck a J. Feld, advokáti)

      Žalovaný: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Dvora audítorov z 30. marca 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu, bývalého dočasného zamestnanca vymenovaného za úradníka, smerujúca k platbe náhrady za dodatočnú výpoveď, odchodného a diét, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Bellantone znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania.

               3.

               Dvor audítorov Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť štvrtinu trov konania pána Bellantone.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006, s. 18.


title: Vec C-562/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 7. novembra 2016 – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 7. novembra 2016 – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter/TUIfly GmbH
   (Vec C-562/16)
   (2017/C 046/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Peter Roßnagel, Alexandre Schröter

      Žalovaný: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje zmena rezervácie na iný let skutkový stav, na ktorý sa vzťahuje článok 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

               2.

               Ak je na túto otázku potrebné odpovedať kladne:
               Má sa toto ustanovenie uplatniť aj na zmenu rezervácie, ktorá nebola iniciovaná leteckým dopravcom, ale výhradne samotnou cestovnou kanceláriou?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-240/14 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Bodson a i./EIB („Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Zmluvná povaha pracovnoprávneho vzťahu — Reforma systému odmeňovania a platového postupu v EIB — Povinnosť odôvodnenia — Skreslenie — Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Bodson a i./EIB
   (Vec T-240/14 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Zmluvná povaha pracovnoprávneho vzťahu - Reforma systému odmeňovania a platového postupu v EIB - Povinnosť odôvodnenia - Skreslenie - Nesprávne právne posúdenie“))
   (2016/C 118/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxembursko), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francúzsko), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francúzsko), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxembursko), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxembursko), Manuel Sutil (Luxembursko), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxembursko) a Henry von Blumenthal (Bergem, Luxembursko) (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (v zastúpení: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a G. Nuvoli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P.-E. Partsch, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. februára 2014, Bodson a i./EIB (F-73/12, Zb. VS, EU:F:2014:16), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Bodson a ostatní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré Európskej investičnej banke (EIB) vznikli v konaní na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. októbra 2004 vo veci C-339/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Nemeckej spolkovej republike (Nesplnenie si povinnosti členským štátom — smernica 1999/22/ES — chov divých zvierat v zoologických záhradách — neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/22

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   zo 14. októbra 2004
   vo veci C-339/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Nemeckej spolkovej republike (1)

   (Nesplnenie si povinnosti členským štátom - smernica 1999/22/ES - chov divých zvierat v zoologických záhradách - neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2004/C 300/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-339/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Schieferer a M. van Beek) proti Nemeckej spolkovej republike (splnomocnený zástupca: M. Lumma), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, doručená 1. augusta 2003, Súdny dvor (štvrtá komora) v zložení: predseda štvrtej komory J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), sudcovia E. Juhász a M. Ilešič, generálny advokát: P. Léger, súdny tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Spolková republika Nemecko si tým, že v lehote stanovenej v odôvodnenom stanovisku neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/22/ES z 29. marca 1999 o chove voľne žijúcich živočíchov v zoologických záhradách v niektorých spolkových krajinách s výnimkou Brém, Hamburgu, Hesenska, Báden-Württemberska, Dolného Saska, Berlína, Šlesvicko-Holštýnska a Durýnska, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2)

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226 z 20.9.2003.


title: Vec C-157/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 27. marca 2017 – X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 27. marca 2017 – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-157/17)
   (2017/C 168/35)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Ďalší účastníci konania: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 56 ZES (teraz článok 63 ZFEÚ) tomu, aby sa investičnému fondu, ktorý nie je rezident Holandska, z dôvodu, že nie je povinný zraziť holandskú daň z dividend, vrátila holandská daň z dividend, ktorá bola zrazená z dividend, ktoré prijal od spoločností so sídlom v Holandsku, zatiaľ čo daňovému subjektu kolektívneho investovania, ktorý je rezident Holandska a svoje investičné výnosy ročne vypláca svojim akcionárom alebo majiteľom podielových listov, pričom zráža holandskú daň z dividend, sa táto daň vráti?

               2.

               Bráni článok 56 ZES (teraz článok 63 ZFEÚ) tomu, aby sa investičnému fondu, ktorý nie je rezident Holandska vrátila holandská daň z dividend, ktorá sa vráti holandskému daňovému subjektu kolektívneho investovania, pokiaľ sa tým zníži príťažlivosť tohto fondu pre investorov s bydliskom alebo sídlom v Holandsku?


title: Vec C-408/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Município de Barcelos (Portugalsko) 23. októbra 2009 — Município de Barcelos/Portugalsko

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Município de Barcelos (Portugalsko) 23. októbra 2009 — Município de Barcelos/Portugalsko
   (Vec C-408/09)
   2010/C 134/22
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Município de Barcelos

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Município de Barcelos

      Žalovaný: Portugalsko
   Súdny dvor (siedma komora) uznesením z 12. februára 2010 rozhodol, že zjavne nie je príslušný na rozhodovanie o otázke, ktorú mu predložil Município de Barcelos.


               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/38

         (2006/C 261/76)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006

      Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006

      Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006

      Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006

      Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006

      Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-356/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 7. júla 2011 — O, S/Maahanmuuttovirasto

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 7. júla 2011 — O, S/Maahanmuuttovirasto
   (Vec C-356/11)
   2011/C 269/74
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: O, S

      Žalovaný: Maahanmuuttovirasto

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 20 ZFEÚ odmietnutiu vydať povolenie na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny z dôvodu nedostatku prostriedkov na živobytie v rodinnej situácii, keď má jeho manželka zverené do osobnej starostlivosti dieťa, ktoré je občanom Únie, a štátny príslušník tretej krajiny nie je rodičom tohto dieťaťa ani osobou, ktorej bolo zverené do osobnej starostlivosti?

               2.

               Posudzuje sa v prípade zápornej odpovede na prvú otázku dosah článku 20 ZFEÚ rozdielne, keď štátny príslušník tretej krajiny bez povolenia na pobyt, jeho manželka a dieťa, ktoré jej bolo zverené do osobnej starostlivosti a ktoré je občanom Únie, žijú v spoločnej domácnosti?


title: Vec T-128/06: Žaloba podaná  28. apríla 2006  – Japan Tobacco/ÚHVT – Torrefacção Camelo (obrazová ochranná známka CAMELO)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/21

         Žaloba podaná 28. apríla 2006 – Japan Tobacco/ÚHVT – Torrefacção Camelo (obrazová ochranná známka CAMELO)
   (Vec T-128/06)
   (2006/C 154/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Japan Tobacco Inc. (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: A. Ortiz López, S. Ferrandis González a E. Ochoa Santamaría, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Torrefacção Camelo Lda
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušením rozhodnutia druhého odvolacieho senátu z 22. februára 2006 vydaného vo veci R 669/2003-2 vydať rozsudok, ktorým zmeniac predmetné rozhodnutie [Súd prvého stupňa] vyhlási potrebu uplatnenia zákazu obsiahnutého v článku 8 (5) Nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v tejto veci a následne, posúdiac tvrdenia uvádzané zo strany Japan Tobacco, rozhodnúť o zamietnutí zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 1469121,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Torrefacção Camelo Lda.

      Prihlasovaná ochranná známka: ochranná známka obsahujúca obrazové prvky (ťava, pyramídy, palmy) a názov CAFÉ TORREFACTO CAMPO MAIOR CAMELO CAFÉ ESPECIAL PURO Torrefacção Camelo Lda CAMPO MAIOR-PORTUGAL, pre tovary triedy 30 (prihláška č. 1469121).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné slovné a obrazové ochranné známky „CAMEL“ pre tovary zatriedené do tried 22 a 34.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietkam sa vyhovuje.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 odsek 5 nariadenia Rady č. 40/94, ako aj chyby vo vedení konania a porušenie článkov 74 a 79 toho istého nariadenia.


title: Vec T-219/14: Žaloba podaná 2. apríla 2014 – Regione autonoma della Sardegna/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/49

         Žaloba podaná 2. apríla 2014 – Regione autonoma della Sardegna/Komisia
   (Vec T-219/14)
   2014/C 175/68
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Regione autonoma della Sardegna (v zastúpení: T. Ledda, S. Sau, G. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej:

                           —

                           stanovilo, že náhrada za služby vo verejnom záujme podľa zákona č. 15 zo 7. augusta 2012 a kapitálový prínos, o ktorom rozhodli akcionári spoločnosti Saremar 15. júna 2012, predstavujú štátnu pomoc,

                           —

                           uviedlo, že tieto opatrenia nie sú v súlade s vnútorným trhom a nariadilo ich vrátenie,

               —

               vyhlásil za protiprávne a neplatné článok 4 písm. f) rozhodnutia 2012/21/EÚ a bod 9 Rámca Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011) uplatnením článku 277 ZFEÚ,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu Európskej komisie z 22. januára 2014 o štátnej pomoci SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C), ktorú poskytol región Sardínia spoločnosti Saremar. Toto rozhodnutie stanovuje pomoc, ktorú žalobkyňa poskytla spoločnosti Saremar na zabezpečenie uskutočnenia služby vo verejnom záujme pri kabotáži medzi Sardíniou a kontinentom vykonanej v rokoch 2011 a 2012 na optimalizáciu ekonomického prístupu pre užívateľov, za pomoc v rozpore s vnútorným trhom.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Žalovaná porušila článok 106 ods. 2 [ZFEÚ], keď nesprávne posúdila skutkové okolnosti a dostatočne neodôvodnila svoje rozhodnutie v rozsahu, v akom potom, ako nepresne definovala OSP spoločnosti Saremar, neobmedzila sa na jednoduché zjavne nesprávne posúdenie, ale vykonala zásah do podstaty rozhodnutia členského štátu a tým zasiahla do jeho rozhodovania v ekonomickej a sociálnej politike.

               2.

               Žalovaná porušila článok 107 ods. 1 a článok 106 ods. 2 ZFEÚ, keď uviedla, že v prejednávanej veci podmienky stanovené judikatúrou Altmark neboli splnené. V tejto súvislosti sa Komisia dopustila nesprávneho posúdenia skutkových okolností a nedostatočne odôvodnila svoje rozhodnutie, keď okrem iného stanovila, že trh predstavuje vhodnú a dostatočnú záruku na uspokojenie potrieb služieb vo verejnom záujme definovaných regiónom.

               3.

               Žalovaná okrem toho porušila článok 106 ods. 2 ZFEÚ ako aj rozhodnutia č. 2005/824/ES a 2012/21/EÚ, dopustila sa nesprávneho posúdenia skutkových okolností a nedostatočne odôvodnila svoje rozhodnutie v rozsahu, v akom i) bola toho názoru, že rozhodnutie 2005/824/ES sa ratione temporis neuplatní, a ii) v každom prípade keď rozhodla, že zásady stanovené uvedenými rozhodnutiami sa v prejednávanej veci nedodržali.

               4.

               Žalovaná porušila článok 106 ods. 2 ZFEÚ, dopustila sa nesprávneho posúdenia skutkových okolností a nedostatočne odôvodnila svoje rozhodnutie v rozsahu, v akom posúdila spoločnosť Saremar ako podnik v ťažkostiach v zmysle usmernení EÚ týkajúcimi sa štátnej pomoci na záchranu a na reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach.

               5.

               Žalovaná porušila článok 106 ods. 2 ZFEÚ tým, že sa dopustila nesprávneho posúdenia skutkových a právnych okolností v rozsahu, v akom zastávala názor, že podmienky zlučiteľnosti opatrenia stanovené v Rámci Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011) neboli splnené.

               6.

               Nakoniec žalovaná porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a dopustila sa nesprávneho posúdenia skutkových a právnych okolností vzhľadom na rekapitalizáciu spoločnosti Saremar vykonanú regiónom Sardínia, keď stanovila, že tento región poskytol spoločnosti Saremar výhodu a to v každom prípade v rozpore so zásadou investovania do ekonomiky trhu.


title: Vec C–238/04: Žaloba podaná 7. júna 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/12

         Žaloba podaná 7. júna 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C–238/04)
   (2004/C 190/20)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: O. Beynet a A. Whelan, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 7. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že nesprávnym prebratím článkov 1 a 2 odsek 3 smernice č. 90/388/EHS týkajúcej sa hospodárskej súťaže na trhu telekomunikačných služieb (1), v znení smerníc č. 95/51/ES (2) a č. 96/19/ES (3), Francúzska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z citovanej smernice ako aj z článku 249 (predtým článok 189) ods. 3 zmluvy;

               2.

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Francúzsky právny režim spôsobuje problém s kompatibilitou komunitárneho práva týkajúceho sa podmienok povolenia na poskytovanie telekomunikačných služieb káblovými distribútormi.
   V skutočnosti, pokiaľ ide o poskytovanie telefónnych služieb, francúzska právna úprava ukladá povinnosť konzultácie obcí alebo ich združení pred udelením povolenia na poskytovanie telefonických služieb prostredníctvom káblových sietí. Táto povinnosť spôsobuje niekoľko problémov vo vzťahu k článku 2 odseku 3 smernice č. 90/388, zmenenej smernicou č. 96/19/ES ako je nedostatok transparentnosti v konzultačnom konaní, neúmerná právomoc miestnych samospráv rozhodovať podľa vlastného uváženia pri formulovaní ich stanovísk, pochybnosti v objektivitu konania z dôvodu prepojenia určitých samospráv a operátorov, diskriminačný aspekt konania, ktorá sa neuplatňuje na ostatných poskytovateľov telekomunikačných služieb a riziko diskriminácie medzi rôznymi káblovými operátormi.
   Režim, podľa ktorého kábloví operátori musia systematicky informovať obce pred zavedením ich sietí, vytvára dodatočnú povinnosť v porovnaní s všeobecným režimom poskytovania aplikovaným na iných operátorov telekomunikačných služieb. Žiadny objektívny dôvod neopodstatňuje takéto rozdielne zaobchádzanie a preto francúzsky režim je z tohto pohľadu diskriminačný a odporuje spoločným ustanoveniam článkov 1 a 2 odsek 3 smernice č. 90/388/EHS, v znení smerníc č. 95/51/ES a č. 96/19/ES.

      (1)  Ú. v. ES L 192, z 24.7.1990, s. 10

      (2)  Smernica Komisie č. 95/51/ES z 18.1.1995, ktorá mení smernicu č. 90/388/EHS pokiaľ ide o zrušenie obmedzení používania káblových televíznych sietí na poskytovanie už liberalizovaných telekomunikačných služieb (Ú. v. ES L 256, z 26.1.1995, s. 49)

      (3)  Smernica Komisie č. 96/19/ES z 13.3.1996, ktorá mení smernicu č. 90/388/EHS pokiaľ ide o realizáciu voľnej hospodárskej súťaže na trhu telekomunikácii


title: Vec T-317/04: Žaloba podaná dňa 3. augusta 2004: Dánske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/47

         Žaloba podaná dňa 3. augusta 2004: Dánske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-317/04)
   (2004/C 262/89)
   Jazyk konania: dánčina
   Dánske kráľovstvo, v zastúpení: Jørgen Molde, právna pomoc: Peter Biering a Kim Lundgaard Hansen, advokáti, podalo 3. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 19. mája 2004 týkajúce sa opatrení Dánskeho kráľovstva prijatých v prospech TV2/Danmark;

               —

               subsidiárne: zrušil rozhodnutie Komisie z 19. mája 2004 týkajúce sa opatrení prijatých Dánskom v prospech TV2/DANMARK v časti, ktorá sa týka článku 2;

               —

               subsidiárnejšie: zrušil rozhodnutie Komisie z 19. mája 2004 týkajúce sa opatrení prijatých Dánskom v prospech TV2/DANMARK, ktoré sa týkajú článkov 2, 3 a 4, a

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí vyhlásila Komisia za zlučiteľnú so spoločným trhom pomoc poskytnutú TV2/DANMARK v rokoch 1995-2002 vo forme príjmov z licenčných poplatkov a určitých iných opatrení, s výnimkou sumy 628,2 miliónov DKK, ktorá podľa názoru Komisie predstavuje protiprávnu štátnu pomoc a ktorú musí Dánske kráľovstvo od TV2/DANMARK A/S žiadať späť.
   Na podporu svojej žaloby dánska vláda uvádza, že rozhodnutie Komisie z 19. mája 2004:

               —

               bolo vydané v rozpore so základnými formálnymi náležitosťami;

               —

               porušuje článok 295 ES, ustanovenia článku 87 odsek 1 ES a 86 odsek 2 ES týkajúce sa pomoci poskytnutej členským štátom a protokolu o systéme verejnoprávneho vysielania v členských štátoch, a

               —

               porušuje nariadenie Rady 659/1999 (1) a smernicu Komisie 80/723 (2).

         Na podporu svojho hlavného návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia sa dánska vláda opiera o nasledovné dôvody:

               —

               nebol dodržaný princíp kontradiktórneho konania, čo sa priamo dotklo možností vlády sa brániť, a teda záverov prijatých Komisiou;

               —

               ani licenčné poplatky zaplatené TV2, ani príjmy z reklamy prevedené na TV2 prostredníctvom TV2/Fonden do jeho likvidácie v roku 1997 nepredstavujú štátnu pomoc, keďže nie sú štátnymi zdrojmi v zmysle článku 87 ES;

               —

               vlastné imanie TV2 vytvorené počas obdobia 1995-2002 je primeraným ziskom poskytnutým z toho dôvodu, že TV2 vykonáva svoje úlohy služieb verejnosti, a teda nie sú „nadhodnotenou kompenzáciou“, ktorú možno považovať za štátnu pomoc v rozpore so zmluvou ES;

               —

               výpočet Komisie týkajúci sa „nadhodnotenej kompenzácie“ je chybný;

               —

               nejde o otázku štátnej pomoci, aj keby financie poskytované TV2 prekračovali čisté náklady úloh služby verejnosti, pretože financovanie neslúžilo krížovému subvencovaniu obchodných činností TV2, a preto nemohlo narušiť hospodársku súťaž; a

               —

               pokiaľ bolo potrebné usúdiť, že do TV2 boli presunuté štátne zdroje, tento presun musí byť považovaný za presun uskutočnený v súlade s kritériami súkromného investora v trhovej ekonomike, a teda nejde o štátnu pomoc.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1)

      (2)  Smernica Komisie 80/723/EHS z 25. júna 1980 o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a štátnymi podnikmi (Ú. v. ES L 195, s. 35)


title: Vec C-132/14: Žaloba podaná 21. marca 2014 – Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/24

         Žaloba podaná 21. marca 2014 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-132/14)
   2014/C 175/30
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: I. Liukkonen a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (EÚ) č. 1385/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 850/98 a (ES) č. 1224/2009 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009, (EÚ) č. 1379/2013 a (EÚ) č. 1380/2013 z dôvodu zmeny štatútu Mayotte vo vzťahu k Európskej únii (1),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európsky parlament navrhuje zrušiť nariadenia (EÚ) č. 1385/2013 prijaté Radou na právnom základe článku 349 ZFEÚ.
   Parlament namieta voči voľbe Rady týkajúcej sa právneho základu, keďže článok 349 ZFEÚ netvorí právny základ všetkých prijatých opatrení, ale iba tých z nich, ktoré pozostávajú z výnimiek uplatnenia práva Únie pre Mayotte. Napadnuté nariadenie však vykonáva aj oblasti patriace do spoločnej politiky rybolovu a ochrany verejného zdravia bez toho, aby tieto opatrenia vyplývali osobitne z hospodárskej a štrukturálno – sociálnej situácie Mayotte.
   Podľa Parlamentu tak mal byť predmetný akt prijatý v súlade s rozdielnymi predmetmi, ktoré upravuje, na základe článku 43 ods. 2 TFEÚ, článku 168 ods. 4 bodu b) ZFEÚ a článku 349 ZFEÚ, a nie len na základe posledného uvedeného článku.

      (1)  Ú. v. EÚ L 354, s. 86.


title: Vec C-640/16 P: Odvolanie podané 9. decembra 2016: Greenpeace Energy eG proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 26. septembra 2016 vo veci T-382/15, Greenpeace Energy eG/Európska komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/19

         Odvolanie podané 9. decembra 2016: Greenpeace Energy eG proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 26. septembra 2016 vo veci T-382/15, Greenpeace Energy eG/Európska komisia
   (Vec C-640/16 P)
   (2017/C 038/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Greenpeace Energy eG (v zastúpení: D. Fouquet, S. Michaels, J. Nysten, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu z 26. septembra 2016 vo veci T-382/15, Greenpeace Energy eG v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane nákladov na právne zastupovanie a cestovné.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza 5 odvolacích dôvodov:

               1.

               Všeobecný súd zjavne zastáva názor, že článok 263 štvrtý odsek tretí variant ZFEÚ predpokladá, že právne akty s normatívnym charakterom, ktoré sú napadnuteľné podľa tohto ustanovenia, majú byť všeobecne platné. Taký právny názor je však práve vzhľadom na znenie, ako aj na históriu vzniku ustanovenia a okrem iného aj na zámery normotvorcu Únie, nesprávny.

               2.

               Zdá sa, že Všeobecný súd vychádza z toho, že pri požiadavke priamej dotknutosti právnymi aktmi, ktoré si nevyžadujú ďalšie vykonávacie opatrenia, ide o dve oddelené kritéria, ktoré podliehajú od osobitnému preskúmaniu. V prejednávanej veci to však treba zamietnuť, pretože na jednej strane nie sú potrebné ďalšie vykonávacie opatrenia v zmysle tohto ustanovenia, a to ani zo strany Spojeného kráľovstva, či zo strany Európskej komisie, a na druhej strane, poskytnutie pomoci má okamžitý vplyv na trh, to znamená, že odvolateľka priamo pociťuje súťažné účinky.

               3.

               Všeobecný súd odvolateľke vytýka, že dostatočne neuviedla jej priamu a individuálnu dotknutosť. Opomína však pritom predložené informácie, alebo ich minimálne hodnotí ako nedostatočné.

               4.

               Zdá sa, že Všeobecný súd zastáva názor, že individualizáciu podľa článku 263 štvrtého odseku druhého variantu ZFEÚ treba s prihliadnutím na judikatúru vo veci Plaumann zamietnuť už v prípade, že prípadne existujú ďalšie podniky, ktoré sú podobne ako odvolateľka dotknuté súťažnými účinkami poskytnutia pomoci. S prihliadnutím na judikatúru, najmä vo veci C-309/89, Codorniu, zrejme ide o právne nesprávny a navyše reštriktívny výklad. Odvolateľka ďalej odkazuje na svoje vysvetlenia k skutkovému stavu v žalobe, ktoré preukazujú dostatočnú individualizáciu, ktoré však Všeobecný súd neposúdil zjavne vôbec alebo nedostatočne.

               5.

               Zdá sa, že Všeobecný súd sa domnieva, že vnútroštátne súdy môžu poskytnúť účinnú právnu ochranu pred rozhodnutím Komisie o schválení pomoci. Znamenalo by to, že normotvorca Únie mienil prostredníctvom povinnosti členských štátov ustanoviť potrebné prostriedky nápravy (článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ) prenechať súdom členských štátov preskúmanie individuálnych aktov inštitúcií Únie, ako napr. Európskej komisie. S týmto názorom však nemožno súhlasiť už dôvodu judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa aktov Únie a existujúcich možností podania žaloby, ako aj najmä z dôvodu rozdelenia právomocí medzi vnútroštátnymi súdmi a Európskou komisiou v oblasti práva štátnej pomoci, a teba ho teda považovať za právne nesprávny.


title: Vec T-177/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. januára 2006  – Fínsko/Komisia ( Prekážky konania — Námietka neprípustnosti — Akt bez záväzných právnych účinkov — Vlastné zdroje Európskych spoločenstiev — Konanie o nesplnenie povinnosti — Úroky z omeškania upravené v článku 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 — Rokovania smerujúce k dohode o podmienenej platbe )

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/19

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. januára 2006 – Fínsko/Komisia
   (Vec T-177/05) (1)

   („Prekážky konania - Námietka neprípustnosti - Akt bez záväzných právnych účinkov - Vlastné zdroje Európskych spoločenstiev - Konanie o nesplnenie povinnosti - Úroky z omeškania upravené v článku 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 - Rokovania smerujúce k dohode o podmienenej platbe“)
   (2006/C 74/39)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fínska republika (v zastúpení: T. Pynnä a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie (generálneho riaditeľstva pre rozpočet), údajne obsiahnutého v liste z 28. februára 2005 a v potvrdzujúcom liste z 25. apríla 2005, ktorým Komisia odmietla začať s Fínskou republikou rokovania o podmienenej platbe retroaktívne vymáhaného cla, spolu s úrokmi z omeškania narastajúcimi až do zaplatenia uvedeného cla, ktoré Komisia od Fínskej republiky žiada v konaní o nesplnenie povinnosti č. 2003/2180 podľa článku 226 ES
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 25.6.2005.


title: Vec T-341/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava a i./ÚHVT (TXAKOLI) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška kolektívnej slovnej ochrannej známky Spoločenstva TXAKOLI — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 66 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Absencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava a i./ÚHVT (TXAKOLI)
   (Vec T-341/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška kolektívnej slovnej ochrannej známky Spoločenstva TXAKOLI - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 66 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Absencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009)
   2011/C 186/39
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava (Amurrio, Španielsko), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia (Leioa, Španielsko), a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria (Getaria, Španielsko) (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. júna 2009 (vec R 197/2009-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia TXAKOLI ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava, Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-5/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Düsseldorf z  2. januára 2006 , ktorý súvisí s konaním: Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Düsseldorf z 2. januára 2006, ktorý súvisí s konaním: Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen
   (Vec C-5/06)
   (2006/C 74/10)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht Düsseldorf podal uznesením z 2. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Jülich AG proti Hauptzollamt Aachen a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 9. januára 2006.
   Finanzgericht Düsseldorf žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Treba článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 (1) z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru vykladať v tom zmysle, že pri stanovení exportovateľného zostatku môžu byť započítané len objemy vývozu cukru, izoglukózy a inulínového sirupu, na ktoré boli skutočne poskytnuté vývozné náhrady?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je článok 6 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 314/2002 (2) z 20. februára 2002 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1140/2003 (3) z 27. júna 2003 neplatný?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Treba článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru vykladať v tom zmysle, že nielen pri stanovení exportovateľného zostatku, ale aj pri stanovení priemernej straty z každej tony cukru treba započítať všetky vývozy, aj keď u časti týchto vývozov neboli v príslušnom hospodárskom roku poskytnuté žiadne vývozné náhrady?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú, druhú alebo tretiu otázku: Je nariadenie Komisie (ES) č. 1775/2004 (4) zo 14. októbra 2004, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2003-2004, neplatné?

      (1)  Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17.

      (2)  Ú. v. ES L 50, s. 40; Mim. vyd. 03/035, s. 190.

      (3)  Ú. v. ES L 160, s. 33; Mim. vyd. 03/039, s. 172.

      (4)  Ú. v. EÚ L 316, s. 64.


title: Vec F-49/06: Žaloba podaná  9. mája 2006  – Nijs/Dvor audítorov

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/26

         Žaloba podaná 9. mája 2006 – Nijs/Dvor audítorov
   (Vec F-49/06)
   (2006/C 154/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Európsky dvor audítorov
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu nepovýšiť žalobcu v roku 2005, ako aj všetky súvisiace a/alebo nasledujúce rozhodnutia,

               —

               uložiť povinnosť nahradiť majetkovú a nemajetkovú ujmu vzniknutú žalobcovi,

               —

               zaviazať Európsky dvor audítorov na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza:

               1.

               dôsledky falšovania jeho správy o hodnotení za rok 2003 pre hodnotenie v roku 2004;

               2.

               porušenie zásady právnej istoty zamestnancov, zásady rovnosti zaobchádzania s úradníkmi a zásady riadnej správy v rámci použitia nového hodnotiaceho systému na žalobcu vypracovaného žalovaným;

               3.

               skutočnosť, že jedna z jeho kolegýň bola protiprávne poverená dočasným výkonom riadiacej funkcie;

               4.

               skutočnosť, že jeden z jeho nadriadených vykonával svoju funkciu protiprávne;

               5.

               nedostatočná bezúhonnosť tohto nadriadeného;

               6.

               niekoľko prekročení právomoci a porušenie Zmluvy.


title: Vec T-413/07: Žaloba podaná 14. novembra 2007 – Bayern Innovativ/ÚHVT – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/24

         Žaloba podaná 14. novembra 2007 – Bayern Innovativ/ÚHVT – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)
   (Vec T-413/07)
   (2008/C 8/44)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bayern Innovativ – Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Life Sciences Partners Perstock N.V. (Amsterdam, Holandsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu č. R 1545/2006-1 z 2. augusta 2007 týkajúce sa ochrannej známky Spoločenstva č. 3 585 957 „LifeScience“,

               —

               zamietnuť v celom rozsahu námietku vedľajšieho účastníka konania č. B 795 270,

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť zapísať ochrannú známku Spoločenstva č. 3 585 957 „LifeScience“ tak, ako bola zverejnená,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a vedľajšieho účastníka na náhradu trov správneho konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva zložená z farebného vyobrazenia špirálovej molekuly DNA, oválu a mriežky a obsahujúca slovný prvok „LifeScience“ napísaný nižšie, pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 35, 36, 41, 42 – prihláška č. 3 585 957.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Life Sciences Partners Perstock N.V.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva zložená z vyobrazenia nahej ženy ovinutej molekulou DNA a obsahujúca slovný prvok „Life Sciences Partners“ pre služby zaradené do tried 35 a 36 – prihláška č. 2 136 026.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-697/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Taliansko) 28. decembra 2015 – MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Taliansko) 28. decembra 2015 – MB Srl/Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)
   (Vec C-697/15)
   (2016/C 106/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: MB Srl

      Žalovaná: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

      Prejudiciálna otázka

   Bránia zásady Spoločenstva, akými sú zásada legitímnych očakávaní a právnej istoty, spolu so zásadami voľného pohybu tovaru, slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb, uvedenými v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a tiež so zásadami z nich vyplývajúcich, ako sú rovnosť zaobchádzania, nediskriminácia, vzájomné uznávanie, proporcionalita a transparentnosť, uvedenými v smernici 2014/24/EÚ, takej vnútroštátnej právnej úprave, ako je talianska legislatíva vyplývajúca zo spojených ustanovení článku 87 ods. 4, článku 86 ods. 3a legislatívneho dekrétu č. 163/2006 a článku 26 ods. 6 legislatívneho dekrétu č. 81/2008, v súlade s výkladom, ktorý v rámci svojej funkcie zabezpečiť dodržiavanie a jednotný výklad zákona podľa článku 99 cod. proc. amm. poskytlo plenárne zasadnutie Consiglio di Stato v rozsudkoch č. 3 a 9 z roku 2015, podľa ktorej skutočnosť, že v cenových ponukách predložených v rámci postupu na zadanie verejnej zákazky na stavebné práce sa opomenuli osobitne uviesť náklady na bezpečnosť pri práci, vedie v každom prípade k vylúčeniu dotknutého uchádzača, a to aj v prípade, ak sa povinnosť osobitne uviesť predmetné údaje nešpecifikovala ani v pravidlách súťaže, ani vo formulári priloženom na účel predkladania ponúk, a tiež bez ohľadu na skutočnosť, či daná ponuka z vecného hľadiska zahŕňa minimálne náklady na bezpečnosť pri práci?


title: Vec C-13/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 12. januára 2017 – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l'éducation nationale, de l'enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l'économie et des finances

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 12. januára 2017 – Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l'éducation nationale, de l'enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l'économie et des finances
   (Vec C-13/17)
   (2017/C 095/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fédération des entreprises de la beauté

      Žalovaní: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l'éducation nationale, de l'enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l'économie et des finances

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Týka sa uznanie ekvivalentnosti štúdia, ku ktorému môžu pristúpiť členské štáty na základe článku 10 ods. 2 nariadenia nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch (1), len štúdií ukončených v tretích štátoch, mimo Európskej únie?

               2.

               Oprávňujú ustanovenia článku 10 ods. 2 nariadenia členský štát, aby stanovil odbory, na ktoré možno hľadieť ako na „podobné“ medicíne, farmácii alebo toxikológii a stupne kvalifikácie spĺňajúce požiadavky nariadenia?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, podľa akých kritérií možno na odbory hľadieť ako na „podobné“ medicíne, farmácii alebo toxikológii?

      (1)  Ú. v. EÚ L 342, 2009, s. 59.


title: Vec T-406/12 P: Odvolanie podané 21. marca 2013 : BG proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 17. júla 2012 vo veci F-54/11, BG/Ombudsman

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/44

         Odvolanie podané 21. marca 2013: BG proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 17. júla 2012 vo veci F-54/11, BG/Ombudsman
   (Vec T-406/12 P)
   2013/C 156/82
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: BG (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európsky ombudsman

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie zo 17. júla 2012 vo veci F-54/11,

               —

               následne vyhovel návrhom odvolateľky na prvom stupni, a teda:

                           —

                           rozhodol, že odvolateľka bude opätovne dosadená na svoje pracovné miesto v triede A5 stupeň 2 s retroaktívnym účinkom odo dňa nadobudnutia platnosti rozhodnutia o odvolaní z funkcie, a nariadil zaplatenie dlžnej sumy za celé obdobie spolu s úrokom z omeškania vo výške úrokovej sadzby ECB zvýšenej o dva percentuálne body,

                           —

                           alternatívne, rozhodol o zaplatení čiastky zodpovedajúcej odmene, ktorá by bola odvolateľke vyplatená odo dňa nadobudnutia platnosti jej odvolania z funkcie v auguste 2010 do mesiaca, v ktorom dosiahne dôchodkový vek, teda do júla 2040, a následne usporiadal dôchodkové práva odvolateľky,

                           —

                           v každom prípade rozhodol o zaplatení čiastky 65 000 eur z dôvodu spôsobenej nemajetkovej ujmy,

                           —

                           zaviazal žalovaného na náhradu trov konania,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov oboch konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod sa zakladá na skreslení obsahu spisu v rámci preskúmania, ktoré vykonal Súd pre verejnú službu v súvislosti s disciplinárnym konaním, najmä na porušení článku 25 prílohy IX Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, pretože Súd pre verejnú službu podal nesprávny výklad slovného spojenia „trestné konanie“ (bod 68 a nasl. napadnutého rozsudku).

               2.

               Druhý odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Súd pre verejnú službu nepreskúmal, či bola splnená povinnosť odôvodnenia a či došlo k skresleniu obsahu spisu, keď prijal záver, že ombudsman neporušil povinnosť odôvodnenia, keď sa odchýlil od názoru disciplinárnej rady (body 102 a 103 napadnutého rozsudku).

               3.

               Tretí odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Súd pre verejnú službu nepreskúmal, či došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, porušeniu zásady proporcionality a k skresleniu obsahu spisu, keď prijal záver, že ombudsman neporušil zásadu proporcionality, keď odvolateľke uložil najprísnejšiu sankciu, akú služobný poriadok umožňuje uložiť (body 115 až 130 napadnutého rozsudku).

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Súd pre verejnú službu nepreskúmal, či bola dodržaná zásada rovnakého zaobchádzania s mužmi a so ženami, a na tom, že Súd pre verejnú službu nesplnil povinnosť odôvodnenia, keď nepreskúmal, či tehotenstvo odvolateľky — čo bola skutočnosť, s ktorou súviselo jej správanie — zahŕňalo alebo predstavovalo nepriamu diskrimináciu odvolateľky (bod 139 a nasl. napadnutého rozsudku).


title: Vec C-225/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  26. apríla 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené kráľovstvo] — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Able UK Ltd (DPH — Smernica 2006/112/ES — Oslobodenia od dane — Článok 151 ods. 1 písm. c) — Plnenie spočívajúce v demontáži vyradených lodí amerického námorníctva vykonávanej na území členského štátu)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/13

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. apríla 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené kráľovstvo] — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Able UK Ltd
   (Vec C-225/11) (1)

   (DPH - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenia od dane - Článok 151 ods. 1 písm. c) - Plnenie spočívajúce v demontáži vyradených lodí amerického námorníctva vykonávanej na území členského štátu)
   2012/C 174/17
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Odporca: Able UK Ltd

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) — Výklad článku 151 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Oslobodenia týkajúce sa niektorých plnení považovaných za vývoz — Činnosť demontáže vyradených lodí amerického námorníctva vykonávaná na území členského štátu

      Výrok rozsudku

   Článok 151 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že poskytovanie služieb, o aké ide vo veci samej, vykonávané v členskom štáte, ktorý je stranou Severoatlantickej zmluvy, a spočívajúce v demontáži vyradených lodí námorníctva iného štátu, ktorý je stranou tejto zmluvy, je oslobodené od dane z pridanej hodnoty podľa tohto ustanovenia, len ak sa:

               —

               toto plnenie poskytne v prospech zložky ozbrojených síl tohto iného štátu, ktoré sa podieľajú na spoločnom obrannom úsilí, alebo na použitie civilnými zamestnancami, ktorí ich sprevádzajú, a

               —

               toto isté plnenie sa poskytne v prospech zložky uvedených ozbrojených síl, ktoré sú umiestnené alebo sa zdržiavajú na území dotknutého členského štátu, alebo na použitie civilnými zamestnancami, ktorí ich sprevádzajú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.