title: Vec T-145/08: Žaloba podaná 17. apríla 2008 – Atlas Transport/ÚHVT – Atlas Air (ATLAS)

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/19

         Žaloba podaná 17. apríla 2008 – Atlas Transport/ÚHVT – Atlas Air (ATLAS)
   (Vec T-145/08)
   (2008/C 158/31)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Atlas Air, Inc. (New York, Spojené štáty americké)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. januára 2008 (odvolanie R 1023/2007-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „ATLAS“ pre výrobky a služby tried 9, 36 a 39 (ochranná známka Spoločenstva č. 2 970 788).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Atlas Air, Inc.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: najmä obrazová ochranná známka „ATLASAiR“ zapísaná v štátoch Beneluxu pre výrobky triedy 39 (č. 555 184).

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva pre služby triedy 39.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania žalobkyne ako neprípustné.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 59 tretej vety nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže dôvody odvolania boli viazané na konkrétne podmienky a implicitné dôvody neboli považované za dostatočné. Ďalej analogicky porušenie článku 61 nariadenia č. 40/94 v spojení s pravidlom 20 ods. 7 nariadenia (ES) č. 2868/95 (2), keďže konanie pred ÚHVT malo byť obligatórne prerušené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-9/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 7. januára 2011 — Waypoint Aviation SA/Belgické kráľovstvo — SPF Finances

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 7. januára 2011 — Waypoint Aviation SA/Belgické kráľovstvo — SPF Finances
   (Vec C-9/11)
   2011/C 95/06
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Waypoint Aviation SA

      Odporca: Belgické kráľovstvo — SPF Finances

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 49 Zmluvy ES uplatňovaniu takého ustanovenia vnútroštátneho práva, akým je článok 29 bod 2 písm. d) zákona z 11. apríla 1983, pokiaľ:
               toto ustanovenie na jednej strane umožňuje priznanie úľavy na dani — fiktívnej zrážkovej dane z hnuteľného majetku — príjemcom výnosov z pohľadávok alebo pôžičiek poskytnutých koordinačnému centru v zmysle kráľovského nariadenia č. 187 z 30. decembra 1982 týkajúceho sa vytvorenia koordinačných centier, ak spoločnosť, ktorá použije prostriedky vypožičané koordinačným centrom alebo prostredníctvom neho na nadobudnutie hmotného majetku, ktorý táto spoločnosť používa v Belgicku na výkon svojej podnikateľskej činnosti, prevedie právo užívať tento majetok na spoločnosť, ktorá je súčasťou tej istej skupiny spoločností a ktorá je belgickým rezidentom, zatiaľ čo toto ustanovenie na druhej strane neumožňuje priznanie úľavy na dani, ak tá istá spoločnosť prevedie právo užívať ten istý hmotný majetok na spoločnosť, ktorá je tiež súčasťou tejto skupiny spoločností, ale je rezidentom iného členského štátu, ako je Belgicko?

               2.

               Má sa článok 10 Zmluvy ES v spojení s článkom 49 Zmluvy ES vykladať tak, že bráni výkladu takého ustanovenia, akým je článok 29 bod 2 písm. d) zákona z 11. apríla 1983, podľa ktorého by priznanie úľavy na dani — fiktívnej zrážkovej dane z hnuteľného majetku — príjemcom výnosov z pohľadávok alebo pôžičiek poskytnutých koordinačnému centru v zmysle kráľovského nariadenia č. 187 z 30. decembra 1982 týkajúceho sa vytvorenia koordinačných centier bolo podmienené tým, že akékoľvek právo užívať hmotný majetok financovaný prostredníctvom týchto pohľadávok alebo pôžičiek nemôže na člena skupiny so sídlom v inom členskom štáte previesť žiadna spoločnosť zo skupiny a nielen spoločnosť, ktorá prostredníctvom tohoto financovania nadobudne hmotný majetok a ktorá ho používa v Belgicku na výkon svojej podnikateľskej činnosti?


title: Vec C-531/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. októbra 2016 – Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras/„Specializuotas transportas“ UAB

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. októbra 2016 – Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras/„Specializuotas transportas“ UAB
   (Vec C-531/16)
   (2017/C 006/34)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras, „Specializuotas transportas“ UAB

      Odporcovia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku:„VSA Vilnius“ UAB, „Švarinta“ UAB, „Specialus autotransportas“ UAB, „Ecoservice“ UAB,

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba voľný pohyb osôb a služieb zakotvený jednotlivo v článkoch 45 a 56 ZFEÚ, zásady rovnosti uchádzačov a transparentnosti zakotvené v článku 2 smernice 2004/18 (1) a zásadu slobodnej a spravodlivej hospodárskej súťaže medzi hospodárskymi subjektmi, ktorá vyplýva z vyššie uvedených zásad (či už spoločne alebo samostatne, ale bez obmedzenia na uvedené ustanovenia) chápať a vykladať v tom zmysle, že:
               Ak sa prepojení uchádzači, ktorých hospodárske, organizačné, finančné alebo iné väzby môžu viesť k pochybnostiam o ich nezávislosti a o ochrane dôverných informácií a/alebo môžu poskytovať (potenciálne) predpoklady pre ich výhodu oproti ostatným uchádzačom, rozhodli predložiť v rámci toho istého postupu verejného obstarávania samostatné (nezávislé) ponuky, sú v každom prípade povinní oznámiť verejnému obstarávateľovi tieto väzby medzi nimi aj v prípade, keď sa na to osobitne verejný obstarávateľ nepýta, a bez ohľadu na to, či vnútroštátne právne predpisy upravujúce verejné obstarávanie uvádzajú, že takáto povinnosť skutočne existuje?

               2.

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku:

                           a)

                           je kladná (to znamená, že uchádzači sú v každom prípade povinní oznámiť svoje väzby verejnému obstarávateľovi), postačuje skutočnosť, že táto povinnosť nebola v takomto prípade splnená alebo že nebola splnená riadne na to, aby verejný obstarávateľ zaujal názor alebo aby kontrolný orgán (súd) rozhodol, že prepojení uchádzači, ktorí v rámci toho istého postupu verejného obstarávania predložili samostatné ponuky, sa tohto verejného obstarávania zúčastňujú bez toho, aby si navzájom skutočne konkurovali (a podieľajú sa na predstieraní hospodárskej súťaže)?

                           b)

                           je záporná (to znamená, že uchádzači nemajú žiadnu ďalšiu povinnosť oznamovať svoje väzby, ktorá nie je stanovená v právnych predpisoch ani v súťažných podmienkach), musí v takom prípade riziko, ktoré predstavuje účasť prepojených hospodárskych subjektov, a riziko dôsledkov z nej plynúcich znášať verejný obstarávateľ, ak verejný obstarávateľ v súťažných podkladoch neuviedol, že uchádzači podliehajú takejto oznamovacej povinnosti?

               3.

               Bez ohľadu na odpoveď na prvú otázku a vzhľadom na rozsudok Súdneho dvora vo veci C-538/13, eVigilo, treba ustanovenia právnych predpisov uvedené v prvej otázke, článok 1 ods. 1 tretí pododsek smernice 89/665 (2) a článok 2 ods. 1 písm. b) tejto smernice (či už spoločne alebo samostatne, ale bez obmedzenia na uvedené ustanovenia) chápať a vykladať v tom zmysle, že:

                           a)

                           ak verejný obstarávateľ v priebehu postupu verejného obstarávania akýmkoľvek spôsobom zistí, že medzi niektorými uchádzačmi existujú významné väzby (prepojenia), príslušný verejný obstarávateľ je povinný bez ohľadu na svoje vlastné posúdenie tejto skutočnosti a (alebo) iných okolností (napríklad formálna a obsahová odlišnosť ponúk predložených uchádzačmi, verejný záväzok uchádzača podieľať sa na spravodlivej hospodárskej súťaži s ostatnými uchádzačmi, a tak ďalej), prepojených uchádzačov osobitne osloviť a požiadať ich, aby objasnili, či a ako je ich osobná spôsobilosť zlučiteľná so slobodnou a spravodlivou hospodárskou súťažou medzi uchádzačmi?

                           b)

                           ak verejný obstarávateľ má takúto povinnosť, ale nesplní si ju, existuje dostatočný základ na to, aby súd vyhlásil konanie verejného obstarávateľa za nezákonné z dôvodu, že nezabezpečil procedurálnu transparentnosť a objektívnosť a nevyžadoval od záujemcu dôkaz alebo že z úradnej moci neprijal žiadne rozhodnutie, pokiaľ ide o možný vplyv, ktorý môže mať osobná spôsobilosť prepojených osôb na výsledok zadávacieho konania?

               4.

               Treba ustanovenia právnych predpisov uvedené v tretej otázke a článok 101 ods. 1 ZFEÚ (či už spoločne alebo samostatne, ale bez obmedzenia na uvedené ustanovenia) vzhľadom na rozsudky Súdneho dvora vo veci C-538/13, eVigilo, vo veci C-74/14, Eturas a i., a vo veci C-542/14, VM Remonts, chápať a vykladať v tom zmysle, že:

                           a)

                           ak sa uchádzač (žalobca) dozvie o odmietnutí cenovo najvýhodnejšej ponuky, ktorú v rámci postupu verejného obstarávania predložil jeden z dvoch prepojených uchádzačov (uchádzač A), a o skutočnosti, že druhý uchádzač (uchádzač B) sa stal úspešným uchádzačom, a zároveň zohľadní aj ďalšie okolnosti spojené s týmito uchádzačmi a ich účasťou v zadávacom konaní [skutočnosť, že uchádzači A a B majú rovnaké predstavenstvo; skutočnosť, že majú rovnakú materskú spoločnosť, ktorá sa zadávacieho konania nezúčastnila; skutočnosť, že uchádzači A a B neoznámili svoje väzby verejnému obstarávateľovi a vo vzťahu k týmto väzbám neposkytli žiadne ďalšie osobitné vysvetlenie, okrem iného aj preto, že sa to od nich nevyžadovalo; skutočnosť, že uchádzač uviedol vo svojej ponuke rozporuplné informácie o súlade navrhovaných dopravných prostriedkov (vozidlá na zber odpadu) s podmienkou verejného obstarávania týkajúcou sa normy EURO V; skutočnosť, že uchádzač, ktorý predložil cenovo najvýhodnejšiu ponuku, ktorá bola odmietnutá z dôvodu nedostatkov v nej zistených, po prvé, nenapadol rozhodnutie verejného obstarávateľa, a po druhé, podal odvolanie proti rozsudku prvostupňového súdu, v ktorom okrem iného (napádal) zákonnosť odmietnutia svojej ponuky, atď.], a ak vzhľadom na všetky tieto okolnosti verejný obstarávateľ nijako nekonal, postačuje táto samotná informácia na úspech žaloby adresovanej kontrolnému orgánu, na základe ktorej by mal považovať konanie verejného obstarávateľa za nezákonné z dôvodu, že nezabezpečil procedurálnu transparentnosť a objektívnosť, a navyše z dôvodu, že od žalobcu nevyžadoval poskytnutie konkrétneho dôkazu preukazujúceho, že uchádzači A a B konali nekalo?

                           b)

                           uchádzači A a B verejnému obstarávateľovi nepreukázali, že postupu zadávacieho konania sa skutočne a spravodlivo zúčastnili, len na základe toho, že uchádzač B dobrovoľne predložil vyhlásenie o skutočnej účasti, normy riadenia kvality pre účasť vo verejnom obstarávaní uplatnil uchádzač B a okrem toho, ponuky predložené týmito uchádzači neboli formálne a obsahovo totožné?

               5.

               Možno konanie vzájomne prepojených hospodárskych subjektov (z ktorých sú oba dcérskymi spoločnosťami tej istej spoločnosti), ktoré sa samostatne zúčastňujú toho istého zadávacieho konania, ktorého hodnota dosahuje hodnotu medzinárodnej verejnej súťaže, a v prípade, že sídlo verejného obstarávateľa, ktorý oznámil zadávacie konanie, a miesto, kde sa príslušné služby majú poskytovať, nie sú príliš vzdialené od iného členského štátu (Lotyšská republika), v zásade posudzovať – okrem iného vzhľadom na dobrovoľné vyhlásenie jedného z týchto hospodárskych subjektov, že sa bude podieľať na spravodlivej hospodárskej súťaži – podľa ustanovení článku 101 ZFEÚ a judikatúry Súdneho dvora, ktorá tieto ustanovenia vykladá?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).

      (2)  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).


title: Vec C-466/13 P: Odvolanie podané 27. augusta 2013 : Repsol, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  27. júna 2013 vo veci T-89/12, Respol YPF/ÚHVT — Ajuntament de Roses (R)

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/13

         Odvolanie podané 27. augusta 2013: Repsol, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 27. júna 2013 vo veci T-89/12, Respol YPF/ÚHVT — Ajuntament de Roses (R)
   (Vec C-466/13 P)
   2013/C 313/23
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Repsol, SA (v zastúpení: L. Montoya Terán a J. Devaureix, advokáti)

      Ďalší účastník odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-89/12 z 27. júna 2013, oznámený 28. júna 2013,

               —

               vyhovel v celom rozsahu jej návrhom predloženým v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka odvolacieho konania na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Je potrebné vykonať nápravu určitej registračnej praxe ÚHVT a judikatúry Všeobecného súdu, ktorý účinne uplatňuje recipročný vzťah medzi rozlišovacou spôsobilosťou skoršej ochrannej známky a jej rozsahom ochrany.

               2.

               Napadnutý rozsudok Všeobecného súdu obsahuje viacero protirečení medzi odôvodnením a závermi prijatými v súvislosti s nedostatočnou podobnosťou medzi označeniami (Všeobecný súd sa síce domnieva, že existuje viac rozdielov ako podobností, avšak napriek tomu tvrdí, že ochranné známky sú podobné) a nevýraznou alebo malou rozlišovacou spôsobilosťou skoršej ochrannej známky (hoci sa Všeobecný súd domnieva, že ide o nevýraznú ochrannú známku, túto nevýraznosť nezohľadnil pri posúdení existencie pravdepodobnosti zámeny).

               3.

               Všeobecný súd ignoroval skutočnosť, že základné a rozlišovacie znaky namietanej ochrannej známky (veľké písmeno „R“ v kruhu) si nemôže tretia osoba privlastniť, čím sa nerešpektovala požiadavka disponibility bežných označení na trhu.

               4.

               Všeobecný súd nezohľadnil rozsudky španielskeho súdu Tribunal Supremo vydané v podobných veciach, hoci tieto rozsudky mali byť zohľadnené, keďže reprezentujú pohľad dotknutého spotrebiteľa, a to španielskeho spotrebiteľa.

               5.

               Z vyššie uvedených dôvodov vyplýva, že rozsudok Všeobecného súdu má právne vady. Preto treba zrušiť tento rozsudok v súlade s návrhom odvolateľky.


title: Vec F-117/06: Žaloba podaná 2. októbra 2006 – Loy/Európsky parlament

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/66

         Žaloba podaná 2. októbra 2006 – Loy/Európsky parlament
   (Vec F-117/06)
   (2006/C 294/132)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maddalena Loy (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Fratini, avvocato)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu z 30. júna 2006, v ktorom informoval žalobkyňu o rozhodnutí zmeniť jej miesto pôsobenia z Informačnej kancelárie Európskeho parlamentu v Taliansku, so sídlom v Ríme, na Generálne riaditeľstvo informácií, so sídlom v Bruseli a predĺženie jej pracovnej zmluvy dočasného zamestnanca do 16. júla 2006, namiesto do 31. decembra 2009, ako predtým rozhodol Európsky parlament,

               —

               nariadiť žalovanému zaplatiť všetky jednotlivé mesačné platy spojené s pracovným miestom tlačového atašé v Ríme, od dátumu, keď mala byť predĺžená jej pracovná zmluva dočasného zamestnanca, teda od 1. januára 2006 do 31. decembra 2009,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie náhrady za majetkovú ujmu ohodnotenú na 240 414,42 eur a 500 000 eur za nemajetkovú ujmu alebo takú vyššiu alebo nižšiu sumu, akú určí Súd pre verejnú službu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov na podporu svojej žaloby:

               —

               prvý žalobný dôvod sa týka porušenia zásady legitímnej dôvery, keďže správny orgán umožnil žalobkyni domnievať sa, bez toho, že by o tom mohla primerane pochybovať, že jej pracovné miesto ako tlačový atašé v Informačnej kancelárii Európskeho parlamentu v Ríme bude potvrdené a jej zmluva predĺžená do 31. decembra 2009,

               —

               druhý žalobný dôvod sa týka porušenia podstatných procesných požiadaviek z dôvodu nedostatočného a protirečiaceho si uvedenia dôvodov. Najmä tvrdenia uvádzajúce nedostatočnosť odbornej spôsobilosti sú v rozpore so správami týkajúcimi sa jej povýšenia podľa článku 43 Služobného poriadku,

               —

               tretí žalobný dôvod sa týka zneužitia právomoci z dôvodu zjavne nesprávneho posúdenia podstatných okolností a nekonzistentnosti. Rozhodnutie o zmene pracovného miesta sa nezakladalo na odbornej nespôsobilosti alebo záujme služby, ale na túžbe za odplatou zo strany služobne nadriadeného žalobkyne,

               —

               štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti starostlivosti, keďže podľa žalobkyne bolo napadnuté rozhodnutie prijaté bez potrebnej starostlivosti a bez zohľadnenia záujmov zamestnanca,

               —

               piaty žalobný dôvod sa týka porušenia zásady proporcionality a správneho úradného postupu. Po prvé žalobkyňa nebola upozornená na možnosť zmeny pracovného miesta v tak krátkom čase. Po druhé skutočnosti odôvodňujúce túto zmenu neboli riadne zistené a neboli dodržané ustanovenia upravujúce správanie, ktoré je žalobkyni vytýkané,

               —

               šiesty žalobný dôvod sa týka porušenia práva na obhajobu, najmä skutočnosti, že žalovaný, hoci mal možnosť vypočuť žalobkyňu, nereagoval na jej vyhlásenia žiadnym spôsobom a neumožnil účastníkom vyjadriť svoje stanovisko vo veci,

               —

               siedmy žalobný dôvod sa týka porušenia povinnosti poskytnúť pomoc uvedenú v článku 24 Služobného poriadku, ktorý vyžaduje, aby správny orgán chránil úradníkov, aj keď osoba zodpovedná za záležitosti upravené predmetným ustanovením, je iný úradník. Hoci žalobkyňa predložila prima facie dôkazy schopné potvrdiť jej tvrdenia, správny orgán neprijal žiadne opatrenia.


title: Vec F-80/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  30. novembra 2009 — Wenig/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Disciplinárne konanie — Postavenie úradníka mimo výkonu funkcie — Zrážka z odmeny — Tvrdenie o hrubej nedbanlivosti — Práva na obranu — Právomoc — Neuverejnenie delegovania právomoci — Nedostatok právomoci orgánu, ktorý prijal napadnutý akt)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/75

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 30. novembra 2009 — Wenig/Komisia
   (Vec F-80/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne konanie - Postavenie úradníka mimo výkonu funkcie - Zrážka z odmeny - Tvrdenie o hrubej nedbanlivosti - Práva na obranu - Právomoc - Neuverejnenie delegovania právomoci - Nedostatok právomoci orgánu, ktorý prijal napadnutý akt)
   2010/C 24/138
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Fritz Harald Wenig (Woluwé-Saint-Pierre, Belgicko) (v zastúpení: G.-A. Dal, D. Voillemot, D. Bosquet a S. Woog, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o postavení žalobcu mimo výkonu funkcie a o nariadení zrážky vo výške 1 000 eur mesačne z jeho odmeny

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 18. septembra 2009, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev v súlade s článkami 23 a 24 prílohy IX Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev postavila pána Wenig-a mimo výkonu funkcie na neurčité obdobie a ktorým sa rozhodlo o zrážke 1 000 eur mesačne z jeho odmeny počas obdobia najviac šiestich mesiacov sa zrušuje.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania vo veci samej.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008, s. 59.


title: Vec T-338/07 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. marca 2010 — Bianchi/ETF ( „Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmluva na dobu určitú — Rozhodnutie zamietajúce predĺženie zmluvy — Článok 47 písm. b) PZOZ“ )

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2010 — Bianchi/ETF
   (Vec T-338/07 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie zamietajúce predĺženie zmluvy - Článok 47 písm. b) PZOZ“)
   2010/C 134/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Irène Bianchi (Turín, Taliansko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) (Turín, Taliansko) (v zastúpení: M. Dunbar, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Vandersanden, neskôr L. Levi, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 28. júna 2007, Bianchi/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (F-38/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pani Irène Bianchi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie (ETF) v rámci konania na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-516/09 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. októbra 2010 — Marcuccio/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Zamietnutie žiadosti o vyšetrenie — Odmietnutie inštitúcie preložiť rozhodnutie — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné )

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. októbra 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-516/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Zamietnutie žiadosti o vyšetrenie - Odmietnutie inštitúcie preložiť rozhodnutie - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2010/C 346/84
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 7. októbra 2009, Marcuccio/Komisia (F-122/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Spojené veci T-54/08, T-87/08 R, T-88/08 R a T-91/08 R až T-93/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  8. apríla 2008 – Cyprus/Komisia (Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania s cieľom posilniť hospodársky rozvoj v severnej časti Cypru — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 8. apríla 2008 – Cyprus/Komisia
   (Spojené veci T-54/08, T-87/08 R, T-88/08 R a T-91/08 R až T-93/08 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania s cieľom posilniť hospodársky rozvoj v severnej časti Cypru - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   (2008/C 171/71)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika (P. Kliridis, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. van Nuffel a I. Zervas, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrhy na odklad výkonu viacerých oznámení o vyhlásení zadávacieho konania prijatých Komisiou s cieľom posilniť hospodársky rozvoj v severnej časti Cypru v odvetviach energie, životného prostredia, poľnohospodárstva, telekomunikácií, vzdelávania ako aj správy zberu a zavlažovania
   Výrok uznesenia

               1.

               Veci T-54/08, T-87/08 R, T-88/08 R, T-91/08 R až T-93/08 R sú spojené na účely tohto uznesenia.

               2.

               Návrhy na nariadenie predbežného opatrenia sa zamietajú.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-245/15: Žaloba podaná 15. mája 2015 – Klymenko/Rada

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/54

         Žaloba podaná 15. mája 2015 – Klymenko/Rada
   (Vec T-245/15)
   (2015/C 302/70)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: B. Kennelly a J. Pobjoy, barristers, a R. Gherson, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, s. 25) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia týkajú žalobcu,

               —

               subsidiárne vyhlásil, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) a článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) sú neuplatniteľné v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobcu, a to z dôvodu protiprávnosti,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Rada neurčila primeraný právny základ rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/364 (ďalej len „rozhodnutie“) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 2015/357 (ďalej len „nariadenie“) (ďalej spoločne len „napadnuté opatrenia“). Článok 29 Zmluvy o Európskej únii nie je primeraným právnym základom rozhodnutia, pretože výhrada voči žalobcovi ho neoznačila za osobu, ktorá mala negatívny vplyv na demokraciu na Ukrajine alebo zbavila ukrajinský ľud výhod trvalo udržateľného rozvoja ich krajiny (v zmysle článku 23 ZEÚ a všeobecných ustanovení článku 21 ods. 2 ZEÚ). Keďže rozhodnutie bolo neplatné, Rada pri prijímaní nariadenia nemohla vychádzať z článku 215 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavného nesprávneho posúdenia, keď usúdila, že je splnené kritérium na zaradenie žalobcu do zoznamu podľa článku 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) a článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení). Voči žalobcovi nie sú vedené trestné konania z dôvodu „sprenevery finančných prostriedkov alebo hospodárskych zdrojov“, ani z dôvodu „zneužívania právomoci verejného činiteľa s cieľom poskytnúť neoprávnenú výhodu pre seba alebo pre tretiu stranu“.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila jeho právo na obhajobu, právo na riadnu správu vecí verejných a právo na účinnú súdnu ochranu. Rada predovšetkým starostlivo a nestranne neskúmala, či údajné dôvody, ktoré mali odôvodniť nové označenie, boli dôvodné z hľadiska pripomienok predložených žalobcom pred novým označením.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada si nesplnila svoju povinnosť poskytnúť primerané odôvodnenie opätovného označenia žalobcu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada bez odôvodnenia alebo neprimeraným spôsobom porušila jeho základné práva vrátane jeho práva na ochranu jeho majetku a dobrej povesti. Dosah napadnutých opatrení na žalobcu je ďalekosiahly tak z hľadiska jeho vlastníctva, ako aj z hľadiska jeho dobrej povesti na celosvetovej úrovni. Rada nepreukázala, že zmrazenie žalobcových finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov je spojené s akýmkoľvek legitímnym cieľom alebo je ním odôvodnené, a o to menej, že je takémuto cieľu primerané.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod, ktorý je predložený na podporu vyhlásenia o protiprávnosti, je založený na tvrdení, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) a článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) sa na rozdiel od tvrdení spomenutých v druhom žalobnom dôvode majú vykladať tak, že sa majú vzťahovať (a) na akékoľvek vyšetrovanie ukrajinskými orgánmi bez ohľadu na to, či existuje akékoľvek súdne rozhodnutie alebo súdne konanie, ktoré ho podporuje, kontroluje alebo monitoruje; a/alebo b) na akékoľvek „zneužívanie právomoci verejného činiteľa s cieľom poskytnúť neoprávnenú výhodu“ bez ohľadu na existenciu tvrdenia sprenevery štátnych finančných prostriedkov, pričom kritérium označenia nemá vzhľadom na svojvoľnú mieru voľnej úvahy a svojvoľný rozsah, ktoré z takéhoto širokého výkladu vyplývajú, primeraný právny základ; a/alebo je neprimerané cieľom rozhodnutia a nariadenia. Uvedené ustanovenie je preto protiprávne.


title: Vec C-257/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București — Rumunsko) — SC Gran Via Moinești Srl/Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București (Smernica 2006/112/ES — Daň z pridanej hodnoty — Články 167, 168 a 185 — Právo na odpočítanie dane — Úprava odpočítanej dane — Nadobudnutie pozemku a na ňom postavených budov s cieľom demolácie týchto budov a realizácie stavebného projektu na tomto pozemku)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București — Rumunsko) — SC Gran Via Moinești Srl/Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București
   (Vec C-257/11) (1)

   (Smernica 2006/112/ES - Daň z pridanej hodnoty - Články 167, 168 a 185 - Právo na odpočítanie dane - Úprava odpočítanej dane - Nadobudnutie pozemku a na ňom postavených budov s cieľom demolácie týchto budov a realizácie stavebného projektu na tomto pozemku)
   2013/C 26/14
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel București

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC Gran Via Moinești Srl

      Žalované: Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Administrația Finanțelor Publice București

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel București — Výklad článkov 167, 168 a článku 185 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Právo na odpočítanie DPH v súvislosti s nadobudnutím budov určených na demoláciu s cieľom realizácie stavebného projektu — Hospodárska činnosť, ktorá predchádza realizácii stavebného projektu a spočíva v prvotných investičných nákladoch na realizáciu tohto projektu — Úprava odpočítania DPH

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 167 a 168 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorá nadobudla pozemok a na ňom postavené budovy s cieľom ich demolácie a výstavby bytového komplexu na tomto pozemku, má za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty týkajúcej sa nadobudnutia uvedených budov.

               2.

               Článok 185 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že demolácia budov, ktoré boli nadobudnuté spolu s pozemkom, na ktorom boli tieto budovy postavené, s cieľom výstavby bytového komplexu na mieste týchto budov, nezakladá za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, povinnosť vykonať úpravu pôvodného odpočítania dane z pridanej hodnoty týkajúcej sa nadobudnutia uvedených budov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-248/14 P: Odvolanie podané 23. mája 2014 : Schwenk Zement KG proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-306/11, Schwenk Zement KG/Európska komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/11

         Odvolanie podané 23. mája 2014: Schwenk Zement KG proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-306/11, Schwenk Zement KG/Európska komisia
   (Vec C-248/14 P)
   2014/C 223/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Schwenk Zement KG (v zastúpení: M. Raible a S. Merz, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje:

               1.

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. marca 2014 vo veci T-306/11 v rozsahu, v akom zamietol žalobu odvolateľky;

               2.

               zrušiť v súlade s článkom 263 ods. 4 ZFEÚ rozhodnutie Európskej komisie K(2011) 2367 final z 30. marca 2011 vo veci COMP/39520 – cement a súvisiace výrobky, , v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky;

               3.

               subsidiárne k návrhu v bode 2 vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby opätovne o nej rozhodol v súlade s právnym názorom Súdneho dvora vyjadreným v rozsudku;

               4.

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľke v konaní pred Všeobecným súdom a v konaní pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie (ďalej len „Všeobecný súd“) zo 14. marca 2014 vo veci T-306/11, v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky. Tento rozsudok bol spoločnosti Schwenk Zement KG doručený 14. marca 2014. V tomto rozsudku Všeobecný čiastočne vyhovel a čiastočne zamietol žalobu podanú odvolateľkou proti rozhodnutiu Komisie K(2011) 2361 final z 30. marca 2011 vo veci COMP/39520 – cement a súvisiace výrobky, v konaní podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1).
   Odvolateľka uvádza tri dôvody odvolania:
   Po prvé, odvolateľka vytýka, že Všeobecný súd pri posudzovaní postupu Komisie nerešpektoval zásadu proporcionality. Všeobecný súd porušil právo Únie, keďže nezohľadnil zásadu, podľa ktorej je v prípade pochybností potrebné pri voľbe medzi dvoma opatreniami zvoliť opatrenie menej obmedzujúce. Všeobecný súd rozhodol, že priami postup voči odvolateľke prostredníctvom rozhodnutia o žiadosti o informácie podľa článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, iba s odkazom na väčšiu istotu získaných informácií, bol prípustný. To odporuje zásade proporcionality.
   Po druhé, odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nedostatočne preskúmal konkrétny prípad a navyše nezohľadnil dôležité skutočnosti uvedené odvolateľkou. Všeobecný súd nepreskúmal konkrétny prípad a nezohľadnil osobitné okolnosti v prípade odvolateľky. Skôr sa opieral o existenciu veľkého množstva výrobcov cementu.
   Po tretie, odvolateľka vytýka to, že Všeobecný súd považoval formálne tvrdenia Komisie za dostatočné, čím porušil povinnosť odôvodnenia. Všeobecný súd porušil povinnosť odôvodnenia v dvojakom zmysle. Jednak nerešpektoval požiadavky povinnosti odôvodnenia právnych aktov Komisie vyplývajúce z článku 296 ods. 2 ZFEÚ a z článku 18 nariadenia 1/2003. Okrem toho Všeobecný súd nerešpektoval požiadavky na povinnosť odôvodnenia, ktoré sám stanovil. Napokon toto posúdenie Všeobecným súdom viedlo k chýbajúcej možnosti kontroly dodržiavania zásady proporcionality. Ak by rozsudok Všeobecného súdu naďalej platil, zásada proporcionality by v rámci vyšetrovacích opatrení podľa článku 18 nariadenia 1/2003 bola úplne obídená.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-199/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  27. marca 2014 – Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL/Európska komisia, Holandské kráľovstvo (Odvolanie — Článok 181 rokovacieho poriadku — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) — Obmedzenia uplatniteľné na uvádzanie akrylamidu na trh a na jeho používanie — Nariadenie (EÚ) č. 366/201, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XVII nariadenia (ES) č. 1907/2006)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/6

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. marca 2014 – Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS, Travetanche Injection SPRL/Európska komisia, Holandské kráľovstvo
   (Vec C-199/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 rokovacieho poriadku - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Obmedzenia uplatniteľné na uvádzanie akrylamidu na trh a na jeho používanie - Nariadenie (EÚ) č. 366/201, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XVII nariadenia (ES) č. 1907/2006))
   2014/C 184/08
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS a Travetanche Injection SPRL (v zastúpení: K. Van Maldegem a R. Cana, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a P. Oliver, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck a A.-M. Vandromme, advokáti), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a B. Koopman, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 1. februára 2013, Polyelectrolyte Producers Group a i./Komisia (T-368/11), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu nariadenia Komisie (EÚ) č. 366/2011 zo 14. apríla 2011 , ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), pokiaľ ide o prílohu XVII (akrylamid) (Ú. v. EÚ L 101, s. 12) v rozsahu, v akom stanovuje obmedzenia uvádzania akrylamidu na trh pri aplikáciách injektovania

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS a Travetanche Injection SPRL sú povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Rozsudok súdu z  12. septembra 2011 vo veci E-16/10 – Philip Morris Norway AS proti Nórsky štát zastúpený Ministerstvom zdravotníctva a opatrovateľských služieb (Voľný pohyb tovaru – zákaz viditeľného vystavovania tabakových výrobkov – články 11 a 13 Dohody o EHP – opatrenia s rovnakým účinkom ako množstvové obmedzenia – spôsoby predaja – ochrana verejného zdravia – proporcionalita)

text:
               27.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 291/14

         ROZSUDOK SÚDU
   z 12. septembra 2011
   vo veci E-16/10
   Philip Morris Norway AS proti Nórsky štát zastúpený Ministerstvom zdravotníctva a opatrovateľských služieb
   (Voľný pohyb tovaru – zákaz viditeľného vystavovania tabakových výrobkov – články 11 a 13 Dohody o EHP – opatrenia s rovnakým účinkom ako množstvové obmedzenia – spôsoby predaja – ochrana verejného zdravia – proporcionalita)
   2012/C 291/05
   Vo veci E-16/10 Philip Morris Norway AS proti Nórsky štát zastúpený Ministerstvom zdravotníctva a opatrovateľských služieb – ŽIADOSŤ adresovaná Súdu EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, predložená okresným súdom v Osle (Oslo tingrett), o výklad článkov 11 a 13 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP), predovšetkým, či pravidlo zakazujúce viditeľné vystavovanie tabakových výrobkov v maloobchodných predajniach tak, ako ho stanovuje nórske právo, predstavuje nezákonné obmedzenie podľa článku 11 Dohody o EHP, a v prípade, že by takéto obmedzenie existovalo, objasnenie kritérií, ktoré majú rozhodujúci význam pri stanovení, či spomenutý zákaz vystavovania je primeraný na účely článku 13 Dohody o EHP, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson (sudca-spravodajca) a Per Christiansen, sudcovia, vyniesol 12. septembra 2011 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Zákaz viditeľného vystavovania tabakových výrobkov zavedený právnymi predpismi štátu EHP, ako v tomto danom prípade, predstavuje opatrenie, ktoré má na dovoz rovnaký účinok ako množstvové obmedzenia v zmysle článku 11 Dohody o EHP v prípade, že zákaz v skutočnosti ovplyvňuje uvádzanie výrobkov dovezených z iného štátu EHP na trh vo väčšej miere ako v prípade dovezených výrobkov, ktoré boli až donedávna vyrábané v Nórsku.

               2.

               Je na vnútroštátnom súde, aby určil ciele, ktoré majú dané právne predpisy sledovať a rozhodol, či sa cieľ verejného zdravia v podobe zníženia spotreby tabaku širokou verejnosťou môže dosiahnuť prostredníctvom menej obmedzujúcich opatrení, ako je zákaz viditeľného vystavovania tabakových výrobkov.


title: Vec T-393/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  3. mája 2006  – Klaas/Parlament ( Úradníci — Povýšenie — Článok 45 služobného poriadku — Prenos bodov pre povýšenie do novej platovej triedy následne po povýšení — Prechodné opatrenia — Zásada rovnosti zaobchádzania )

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. mája 2006 – Klaas/Parlament
   (Vec T-393/04) (1)

   („Úradníci - Povýšenie - Článok 45 služobného poriadku - Prenos bodov pre povýšenie do novej platovej triedy následne po povýšení - Prechodné opatrenia - Zásada rovnosti zaobchádzania“)
   (2006/C 154/41)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dirk Klaas (Heidelberg, Nemecko) (v zastúpení: R. Moos, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Knudsen a U. Rösslein, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na jednej strane na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 12. septembra 2004 zrušiť dva body pre povýšenie udelené žalobcovi za obdobie predchádzajúce roku 1999, ako aj zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 30. júna 2004 o zamietnutí sťažnosti žalobcu v tejto veci, a na druhej strane návrh, aby Súd prvého stupňa rozhodol o prenose dvoch sporných bodov pre povýšenie do nasledujúcich rokov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec T-57/15: Žaloba podaná 4. februára 2015 – Trajektna luka Split/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/35

         Žaloba podaná 4. februára 2015 – Trajektna luka Split/Komisia
   (Vec T-57/15)
   (2015/C 118/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trajektna luka Split d.d. (Split, Chorvátsko) (v zastúpení: M. Bauer, H.-J. Freund a S. Hankiewicz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2013) 7285 final z 15. októbra 2014 – Chorvátsko – Údajná štátna pomoc poskytnutá v prospech Jadrolinija,

               —

               uložil Komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni,

               —

               vrátil vec Európskej komisii na ďalšie vyšetrovanie a nové rozhodnutie a

               —

               prijal všetky ďalšie nevyhnutné opatrenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a zjavne nesprávnom právnom posúdení vyplývajúcich z porušenia článku 107 ZFEÚ tým, že určil, že napadnuté opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc, pretože bolo uplatnené nesprávne kritérium na určenie toho, či boli použité štátne zdroje.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a zjavne nesprávnom právnom posúdení vyplývajúcich z porušenia článku 107 ZFEÚ tým, že určil, že napadnuté opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc, keďže nezahŕňalo štátne zdroje.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení vyplývajúcom z porušenia ustanovenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ spolu s článkom 106 ods. 1 ZFEÚ tým, že nezohľadnil článok 106 ods. 1 ZFEÚ.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení na podstatnej procesnej náležitosti porušením článku 10 ods. 2 nariadenia č. 659/1999 (1) tým, že dostatočne nevyužila vyšetrovacie právomoci v ňom stanovené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení tým, že nezačal konanie vo veci formálneho vyšetrovania stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení podstatnej procesnej náležitosti tým, že neuviedla dostatočné odôvodnenie podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti s nezahrnutím štátnych zdrojov a poňatia článku 106 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/2009 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 83, s. 1).


title: Vec T-94/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Ntouvas/ECDC („Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Hodnotenie — Správa o služobnom postupe — Hodnotenie za rok 2010 — Zamietnutie žaloby v prvom stupni — Lehota na predloženie vyjadrenia k žalobe — Predĺženie — Výnimočné okolnosti — Článok 39 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu — Zákonnosť postupu hodnotenia“)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Ntouvas/ECDC
   (Vec T-94/13) (1)

   ((„Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Hodnotenie - Správa o služobnom postupe - Hodnotenie za rok 2010 - Zamietnutie žaloby v prvom stupni - Lehota na predloženie vyjadrenia k žalobe - Predĺženie - Výnimočné okolnosti - Článok 39 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu - Zákonnosť postupu hodnotenia“))
   (2016/C 078/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grécko) (v zastúpení: V. Kolias, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) (v zastúpení: pôvodne R. Trott, neskôr J. Mannheim a A. Daume, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 11. decembra 2012 vo veci Ntouvas/ECDC (F-107/11, Zb.VS, EU:F:2012:182), ktorým odvolateľ domáha zrušenia tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ioannis Ntouvas je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013.


title: Vec T-41/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  25. novembra 2005  – Pérez-Díaz/Komisia ( Úradníci — Žaloba o neplatnosť — Prekážka začatého konania — Oneskorenosť predchádzajúcej správnej sťažnosti — Žiadosť o náhradu škody úzko viazaná na návrhy na zrušenie — Zjavná neprípustnosť )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/31

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 25. novembra 2005 – Pérez-Díaz/Komisia
   (Vec T-41/04) (1)

   („Úradníci - Žaloba o neplatnosť - Prekážka začatého konania - Oneskorenosť predchádzajúcej správnej sťažnosti - Žiadosť o náhradu škody úzko viazaná na návrhy na zrušenie - Zjavná neprípustnosť“)
   (2006/C 48/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Orlando Pérez-Díaz (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. januára 2003 o nezapísaní navrhovateľa na rezervnú listinu dočasných zamestnancov na základe výberového konania COM/R/A/01/1999 a na druhej strane žiadosť o odškodnenie za škody vyplývajúcu z toho rozhodnutia
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec T-604/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júna 2015 – Levi Strauss/ÚHVT – L&O Hunting Group (101) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva 101 — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva 501 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (CE) č. 207/2009“)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júna 2015 – Levi Strauss/ÚHVT – L&O Hunting Group (101)
   (Vec T-604/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva 101 - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva 501 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (CE) č. 207/2009“))
   (2015/C 236/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Levi Strauss & Co. (New Castle, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne V. von Bomhard a J. Schmitt, neskôr V. von Bomhard, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: L&O Hunting Group GmbH (Isny im Allgäu, Nemecko) (v zastúpení: K. Kuck, K. Landes a G. Müllejans, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. septembra 2013 (vec R 1538/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Levi Strauss & Co. a L&O Hunting Group GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. septembra 2013 (vec R 1538/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Levi Strauss & Co. a L&O Hunting Group GmbH sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT a L&O Hunting Group GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Levi Straus & Co.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec T-555/14: Žaloba podaná 25. júla 2014 – Estónsko/Komisia

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/17

         Žaloba podaná 25. júla 2014 – Estónsko/Komisia
   (Vec T-555/14)
   2014/C 372/22
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2014) 3271 final zo 14. mája 2014, ktoré sa týka pozastavenia priebežných platieb Estónsku z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo (EFRH) v rámci operačného podporného programu za obdobie 2007 až 2013,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: Komisia nesprávne uplatnila článok 25 ods. 2 a článok 89 nariadenia č. 1198/2006 (1).
               Výklad článku 25 Komisiou, podľa ktorého je podpora investícií oprávnená len vtedy, ak sa pomocou zodpovedajúcich investícií zásadne zlepšia dotknuté technické parametre rybárskeho plavidla než by sa zlepšili pri uvedení plavidla do pôvodného stavu, nezodpovedá zneniu, účelu a cieľom tohto ustanovenia. Znenie článku 25 ods. 2 poskytuje širokú voľnú úvahu, pokiaľ ide o rozhodnutie, ktoré investície sa môžu v rámci EFRH podporiť. Keďže žalobkyňa dodržala ustanovenia článku 25 ods. 2, nie je uplatnenie článku 89 a pozastavenie priebežných platieb na podporu prvej prioritnej osi operačného programu primerané.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: Komisia porušila článok 88 nariadenia č. 1198/2006.
               Žalobkyňa vytýka Komisii, že v priebehu šiestich mesiacov od oznámenia prerušenia lehoty na priebežnú platbu neprijala rozhodnutie o pozastavení platieb. Porušila tým článok 88 nariadenia č. 1198/2006 a nerešpektovala tak svoje vlastné pokyny týkajúce sa prerušenia lehoty na platbu, pozastavenia platieb a finančných opráv.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných.
               Komisia vydaním napadnutého rozhodnutia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných, pretože po prvé riadne neposúdila a nezohľadnila všetky údaje predložené žalobkyňou, po druhé neskontrolovala, či boli splnené všetky podmienky pre vydanie jej rozhodnutia, po tretie automaticky považovala všetky investície, ktoré boli uskutočnené na účely zlepšenia stavu amortizovaných rybárskych plavidiel, za bežné náklady na údržbu a po štvrté sa nesprávne domnievala, že tieto investície neprispeli k dosiahnutiu cieľov stanovených v článku 25 ods. 2.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: Komisia porušila zásadu legitímnej dôvery.
               Bez ohľadu na jasné a presné stanovisko vyjadrené v liste Komisie a teda vzbudzujúce oprávnené očakávania, podľa ktorého by mohli výdavky za obnovu/opravu motora spadať pod článok 25 ods. 2 nariadenia č. 1198/2006, ak sa nimi nezvýši schopnosť rybárskeho plavidla loviť ryby, Komisia neskôr rozhodla, že také výdavky neprispievajú k zlepšeniu technických parametrov plavidla, ale naopak k uvedeniu do pôvodného stavu alebo k zachovaniu pôvodného stavu a preto na ne nemožno prispievať z fondu. Žalobkyňa o tomto názore nevedela; nemožno ho vyvodiť ani z článku 25 nariadenia č. 1198/2006 a ani z odpovede v liste Komisie na príslušnú otázku žalobkyne.

               5.

               Piaty žalobný dôvod: Komisia porušila zásadu právnej istoty.
               Skutočnosť, že Komisia prijme konečné rozhodnutie o pozastavení požadovanej priebežnej platby viac ako tri roky po prerušení lehoty pre prvú žiadosť o priebežnú platbu a nedodrží tak šesťmesačnú lehotu stanovenú v článku 88 ods. 1 nariadenia č. 1198/2006, jasne porušuje zásadu právnej istoty. Toto správanie Komisie nebolo pre príjemcov pomoci z EFRH predvídateľné.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1198/2006 z 27. júla 2006 o Európskom fonde pre rybné hospodárstvo (Ú. v. EÚ L 223, s. 1).


title: Vec T-340/10: Žaloba podaná 20. augusta 2010 — CTG Luxembourg PSF/Súdny dvor

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/48

      Žaloba podaná 20. augusta 2010 — CTG Luxembourg PSF/Súdny dvor
      (Vec T-340/10)
      ()
      (2010/C 288/91)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (CTG Luxembourg PSF) (Bertrange, Luxembursko) (v zastúpení: M. Thewes, advokát)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  nariadiť spojenie tejto právnej veci s právnou vecou, ktorú prejednáva ôsma komora Všeobecného súdu pod číslom veci T-170/10,

                  —

                  zrušiť rozhodnutie Súdneho dvora z 29. júna 2010 o uzavretí zmluvy „AO 008/2009: Podpora používateľom IT systémov a telefonických systémov 1. a 2. úrovne, call center, správa hardware end user“ s iným uchádzačom,

                  —

                  určiť mimozmluvnú zodpovednosť Európskej únie a zaviazať Súdny dvor na náhradu celej škody, ktorá vznikla žalobkyni z dôvodu napadnutého rozhodnutia, a ustanoviť znalca s cieľom vyčísliť výšku škody,

                  —

                  zaviazať Súdny dvor na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, ktoré uvádza žalobkyňa, sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené v rámci veci T-170/10, CTG Luxembourg PSF/Súdny dvor (1), týkajúcej sa rovnakého verejného obstarávania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 2010, s. 48.


title: Vec C-419/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 23. augusta 2010 — Wolfgang Hofmann/Spolková krajina Bavorsko

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 23. augusta 2010 — Wolfgang Hofmann/Spolková krajina Bavorsko
   (Vec C-419/10)
   ()
   2010/C 301/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wolfgang Hofmann

      Žalovaná: Spolková krajina Bavorsko

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 2 ods. 1 a článok 11 ods. 4 druhá veta smernice 2006/126/ES (1) vykladať v tom zmysle, že členský štát musí odmietnuť uznanie platnosti vodičského preukazu, ktorý vydal iný členský štát osobe v čase, keď pre ňu neplatil nijaký zákaz vydania nového vodičského preukazu, pokiaľ sa jej vodičský preukaz odobral na území prvého uvedeného členského štátu a táto osoba mala v čase vydania vodičského preukazu zvyčajné bydlisko na území členského štátu, ktorý vodičský preukaz vydal?

      (1)  Ú. v. EÚ L 403, s. 18.


title: Vec T-121/11: Žaloba podaná 2. marca 2011 — Versus Bank/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/18

         Žaloba podaná 2. marca 2011 — Versus Bank/Rada
   (Vec T-121/11)
   2011/C 130/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Versus Bank (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny, a nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobkyňou sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-118/11, Attey/Rada.


title: Vec T-706/15: Žaloba podaná 2. decembra 2015 – Makhlouf/Rada

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/73

         Žaloba podaná 2. decembra 2015 – Makhlouf/Rada
   (Vec T-706/15)
   (2016/C 038/98)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ehab Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil návrh žalobcu za prípustný a dôvodný,

               —

               následne zaviazal Európsku úniu na náhradu škody spôsobenej žalobcovi v celom rozsahu vo výške, ktorú spravodlivo stanoví Všeobecný súd,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na ujme, ktorá bola spôsobená žalobcovi a za ktorú zodpovedá Rada Európskej únie. Uvedený žalobný dôvod pozostáva z troch častí.

               —

               Prvá časť žalobného dôvodu je založená na protiprávnosti aktov prijatých Radou, tým, že obmedzujúce opatrenia majú na jednej strane neodôvodnenú a neprijateľnú povahu a na druhej strane porušujú práva na dobrú správu vecí verejných a na dobrú povesť žalobcu, ako aj jeho vlastnícke právo;

               —

               Druhá časť žalobného dôvodu je založená na nemajetkovej ujme, ktorú žalobca utrpel z dôvodu jeho zaradenia na zoznam osôb a subjektov, ktorých sa týkajú sankcie voči Sýrii;

               —

               Tretia časť žalobného dôvodu je založená bez zavinenia Európskej únie tým, že opatrenia prijaté voči žalobcovi neobvykle obmedzujú jeho základné práva.


title: Vec T-244/12: Žaloba podaná 30. mája 2012 — Unister/ÚHVT (fluege.de)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/28

         Žaloba podaná 30. mája 2012 — Unister/ÚHVT (fluege.de)
   (Vec T-244/12)
   2012/C 217/59
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unister GmbH (Leipzig, Nemecko) (v zastúpení: H. Hug a A. Kessler-Jensch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. marca 2012 vo veci R 2149/2011-1,

               —

               uložil žalovanému nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „fluege.de“ pre tovary zaradené do tried 25, 28, 35, 39, 41 a 43.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-520/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Korkein hallinto-oikeus z 20. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Pirkko Marjatta Turpeinen

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Korkein hallinto-oikeus z 20. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Pirkko Marjatta Turpeinen
   (Vec C-520/04)
   (2005/C 57/32)
   Jazyk konania: fínčina
   Korkein hallinto-oikeus podal uznesením z 20. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Pirkko Marjatta Turpeinen a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 22. decembra 2004.
   Korkein hallinto-oikeus žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je potrebné vykladať článok 18 ES o práve občana Únie voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov alebo článok 39 ES zabezpečujúci voľný pohyb pracovníkov v rámci Spoločenstva tak, že jeden z týchto článkov, alebo aj oba bránia vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých v určitých prípadoch daň poplatníka, na ktorého sa čiastočne vzťahuje daňová povinnosť v členskom štáte a ktorý zdržiava sa v zahraničí, zrazená pri zdroji vo vzťahu k starobnému dôchodku, vyplácanému na základe verejnoprávneho pracovného vzťahu členským štátom, v ktorom je tento dôchodok zdaniteľný, presahuje v niektorých prípadoch daň, ktorú by tento poplatník musel platiť v tomto členskom štáte ako rezident, na ktorého sa daňová povinnosť vzťahuje v plnom rozsahu?

               2.

               Je vhodné vykladať smernicu Rady 90/365/EHS (1) z 28. júna 1990 o práve pobytu pre zamestnané osoby a samostatne zárobkovo činné osoby po skončení ich pracovnej činnosti tak, že bráni takým vnútroštátnym právnym predpisom ako sú tie, ktoré sú opísané vyššie?

      (1)  Ú. v. ES L 180, s. 28


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júna 2004 vo veci T-307/01, Jean-Paul François proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Disciplinárny režim — Zaradenie na nižší platový stupeň — Zmluva o strážení budov Komisie — Primeraná lehota — Trestné konanie — Žaloba o náhradu škody)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/37

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. júna 2004
   vo veci T-307/01, Jean-Paul François proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Disciplinárny režim - Zaradenie na nižší platový stupeň - Zmluva o strážení budov Komisie - Primeraná lehota - Trestné konanie - Žaloba o náhradu škody)
   (2004/C 228/82)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-307/01, Jean-Paul Francois, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bytom vo Wavre (Belgicko), v zastúpení: A. Colson, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J Currall, právna pomoc: B. Wägenbaur, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je, po prvé, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 5. apríla 2001, ktorým bola žalobcovi uložená disciplinárna sankcia spočívajúca v zaradení na nižší platobný stupeň a po druhé, žiadosť o náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, o ktorej sa žalobca domnieva, že ju utrpel, Súd prvého stupňa (piata komora) v zložení: predseda P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, tajomník: I. Natsinas, radca, vyhlásil dňa 10. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie zo dňa 5. apríla 2001 ukladajúce žalobcovi disciplinárnu sankciu spočívajúcu v zaradení na nižší platový stupeň sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná zaplatiť žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel, vo výške 8 000 Eur.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť všetky trovy.

      (1)  Ú. v. ES C 56 z 2.3.2002


title: Vec C-130/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-130/08) (1)

   (2009/C 69/68)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-278/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky — Dodávky tovaru — Technické špecifikácie — Zásady rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie — Povinnosť transparentnosti — Odkaz na výrobok určitej obchodnej značky — Posúdenie rovnocennosti výrobku ponúknutého uchádzačom — Ukončenie výroby referenčného výrobku)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
   (Vec C-278/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Dodávky tovaru - Technické špecifikácie - Zásady rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie - Povinnosť transparentnosti - Odkaz na výrobok určitej obchodnej značky - Posúdenie rovnocennosti výrobku ponúknutého uchádzačom - Ukončenie výroby referenčného výrobku))
   (2015/C 198/19)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC Enterprise Focused Solutions SRL

      Žalovaná: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia

      Výrok rozsudku

   Článok 23 ods. 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (EÚ) č. 1251/2011 z 30. novembra 2011, nie je uplatniteľný na verejnú zákazku, ktorej hodnota nedosahuje prahovú hodnotu pre uplatnenie, ktorú stanovuje táto smernica. V rámci verejnej zákazky, ktorá nepodlieha uvedenej smernici, no predstavuje nepochybný cezhraničný záujem, čo musí overiť vnútroštátny súd, sa základné pravidlá a všeobecné zásady vyplývajúce zo Zmluvy o FEÚ, a to najmä zásady rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie, ako aj povinnosť transparentnosti, ktorá z toho vyplýva, majú vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ nemôže odmietnuť ponuku, ktorá spĺňa požiadavky oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania, na základe dôvodov neuvedených v tomto oznámení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-236/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  3. apríla 2008 – Landtag Schleswig-Holstein/Komisia (Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Regionálny parlament — Nedostatok procesnej spôsobilosti — Neprípustnosť)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 3. apríla 2008 – Landtag Schleswig-Holstein/Komisia
   (Vec T-236/06) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Regionálny parlament - Nedostatok procesnej spôsobilosti - Neprípustnosť)
   (2008/C 142/45)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Landtag Schleswig-Holstein (Nemecko) (v zastúpení: S. Laskowski a J. Caspar)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a C. Ladenburger, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie z 10. marca a 23. júna 2006, ktorými bol odmietnutý žalobcovi prístup k dokumentu SEC(2005)420 z 22. marca 2005, obsahujúcemu právnu analýzu návrhu rámcového rozhodnutia, prejednávaného Radou, týkajúceho sa uchovávania údajov spracovávaných a ukladaných v súvislosti s poskytovaním verejných služieb elektronických komunikácií alebo údajov vo verejných komunikačných sieťach za účelom predchádzania, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov, vrátane terorizmu
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

               3.

               Landtag Schleswig-Holstein znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie, s výnimkou tých, ktoré sa týkajú návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

               4.

               Landtag Schleswig-Holstein, Komisia, Fínska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec T-303/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Polyblend/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/39

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Polyblend/Komisia
   (Vec T-303/14) (1)

   (2015/C 155/52)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-115/12: Žaloba podaná 7. marca 2012 — Buzil-Werk Wagner/ÚHVT — Roca Sanitario (Roca)

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/7

         Žaloba podaná 7. marca 2012 — Buzil-Werk Wagner/ÚHVT — Roca Sanitario (Roca)
   (Vec T-115/12)
   2012/C 157/12
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG (Memmingen, Nemecko) (v zastúpení: D. Waldhauser, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 9. januára 2012 (číslo odvolania R 1907/2010-4) a zamietol námietku, ktorú podala Roca Sanitario, SA, Av. Diagonal, 513, E-08029 Barcelona (Španielsko).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Roca“ pre tovary zaradené do triedy 3 (prihláška č. 6 800 726).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Roca Sanitario, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielske ochranné známky „Roca“ (ochranné známky č. 1 020 043, č. 2 543 451, č. 424 875 a č. 915 635) pre určité tovary zaradené do tried 19 a 21, ako aj medzinárodná ochranná známka „Roca“ (ochranná známka č. 905 212) pre určité tovary zaradené do tried 11, 19, 20 a 21.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre všetky požadované tovary.

      Dôvody žaloby: medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec F-53/06: Žaloba podaná  12. mája 2006  – Gualtieri/Komisia

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/27

         Žaloba podaná 12. mája 2006 – Gualtieri/Komisia
   (Vec F-53/06)
   (2006/C 154/63)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claudia Gualtieri (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Gualtieri a M. Gualtieri, avvocati)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľa pre personál a administratívu z 30. januára 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť R/783/05 zaregistrovaná 17. októbra 2005 a smerujúca ku zrušeniu rozhodnutia oznámeného 5. septembra 2005, ktorým DG ADMIN zamieta žiadosť žalobkyne o priznanie jej nároku na diéty v plnej výške,

               —

               zrušiť rozhodnutie oznámené 5. septembra 2005,

               —

               zrušiť všetky oznámenia žalovanej doručované mesačne a týkajúce sa predmetného príspevku,

               —

               zaviazať žalovanú na uhradenie žalobkyni, za obdobie od 1. januára 2004 do 31. decembra 2005, diét a mesačného príspevku stanovených v rozhodnutí Komisie o vyslaných národných expertoch (VNE),

               —

               subsidiárne, zaviazať žalovanú na uhradenie žalobkyni uvedených príspevkov od 2. februára 2005, t. j. dňa odlúčenia žalobkyne od jej manžela a ukončenia ich spoločného života, alebo ďalej subsidiárne, od 4. júla 2005, t. j. dňa podania dohody o rozvode na súd v Bruseli, až do 31. decembra 2005,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, ktorá je národnou expertkou vyslanou do Komisie, napáda platnosť zníženia diét na 25 % ich plnej výšky podľa ustanovení o VNE, ako aj neuhradenie mesačného príspevku upraveného tými istými ustanoveniami.
   Predovšetkým tvrdí, že prípravné akty, ktoré viedli k jej nástupu do funkcie, výslovne uvádzali plnú výšku predmetných príspevkov, ktoré majú povahu príjmu, hoci jasne uviedla, že je manželkou úradníka Európskej únie s bydliskom v Bruseli. Dodáva, že pracovný pomer bol na týchto základoch uzavretý 7. januára 2004 a že finančné podmienky nemohli byť jednostranne zmenené.
   Platnosť článku 20 ods. 3 rozhodnutia o VNE napáda tiež odvolaním sa na článok 241 ES. Uvedené ustanovenie totiž spôsobuje diskrimináciu členov zákonnej rodiny vo vzťahu k osobám, ktoré sa rozhodnú pre spolužitie bez manželstva. Na druhej strane vyvoláva rozdielne zaobchádzanie, pretože žalobkyni neumožňuje poberať doplňujúci príjem v rovnakej výške ako ostatní VNE, nezávisle od toho, či žijú v manželstve alebo nie. Uvedené ustanovenie porušuje článok 14 Európskeho dohovoru o ľudských právach, články 2, 3, 13 a 141 ES, ako aj smernicu Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (1).

      (1)  Ú. v. ES L 180, 19.7.2000, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23.


title: Vec T-300/11: Žaloba podaná 10. júna 2011 — Otto/ÚHVT — Nalsani (TOTTO)

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/27

         Žaloba podaná 10. júna 2011 — Otto/ÚHVT — Nalsani (TOTTO)
   (Vec T-300/11)
   2011/C 238/48
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Otto GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: P. Schäuble a S. Müller, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nalsani, SA (Bogota, Kolumbia)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. marca 2011 vydané v odvolacom konaní R 1291/2010-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Nalsani, SA.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „TOTTO“ pre tovary zaradené do tried 3, 9, 14, 18 a 25 — prihláška č. 6 212 451.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná obrazová ochranná známka „OTTO“ pre tovary zaradené do tried 3, 9, 14, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č.207/2009, keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny. Odvolací senát vychádzal pri posúdení vizuálnej podobnosti označení z nesprávnych priorít.


title: Vec T-381/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2016 – Pšonka/Rada („Žaloba o neplatnosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Zahrnutie mena žalobcu — Dôkaz o odôvodnenosti zápisu na zoznam — Zjavne dôvodná žaloba“)

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2016 – Pšonka/Rada
   (Vec T-381/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zahrnutie mena žalobcu - Dôkaz o odôvodnenosti zápisu na zoznam - Zjavne dôvodná žaloba“))
   (2016/C 279/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Viktor Pavlovyč Pšonka (Moskva, Rusko) (v zastúpení: C. Constantina a J.-M. Reymond, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Bartelt a D. Gauci, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, 2014, s. 26) a nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, 2014, s. 1), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú pána Viktora Pavlovyča Pšonku.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán Pšonka.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec F-43/16: Žaloba podaná 18. augusta 2016 – ZZ/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/31

         Žaloba podaná 18. augusta 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-43/16)
   (2016/C 371/34)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Cornacchia, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o vylúčení žalobcu z výberového konania EPSO/AST-SC/03/15 z dôvodu, že neinformoval EPSO o svojom rodinnom pomere s členom tohto výberového konania

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 19. mája 2016, ktorým predseda výberovej komisie vo výberovom konaní EPSO/AST-SC/03/15 rozhodol o žiadosti žalobcu o preskúmanie rozhodnutia, podanej 5. novembra 2015 a ktorým potvrdil rozhodnutie o jeho vylúčení z uvedeného výberového konania, a zároveň prípadne zrušiť rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti a pôvodné rozhodnutie,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Spojené veci T-130/05, T-160/05 a T-183/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  16. novembra 2005  – Albert-Bousquet a i./Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2005 – Albert-Bousquet a i./Komisia
   (Spojené veci T-130/05, T-160/05 a T-183/05) (1)

   (2006/C 22/52)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Spojené veci C-338/08 a C-339/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  24. júna 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Commissione Tributaria Regionale di Torino — Taliansko) — P. Ferrero e C. SpA/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Alba (C-338/08), General Beverage Europe BV/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Torino 1 (C-339/08) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 90/435/EHS — Pojem „zrážková daň“ — Uplatnenie 5 %-nej zrážky na vyplácanie dividend a  „vrátenie zvýšenia dane na základe konečného vyúčtovania“ talianskou dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti so sídlom v Holandsku v zmysle dvojstrannej zmluvy)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. júna 2010 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Commissione Tributaria Regionale di Torino — Taliansko) — P. Ferrero e C. SpA/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Alba (C-338/08), General Beverage Europe BV/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Torino 1 (C-339/08)
   (Spojené veci C-338/08 a C-339/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 90/435/EHS - Pojem „zrážková daň“ - Uplatnenie 5 %-nej zrážky na vyplácanie dividend a „vrátenie zvýšenia dane na základe konečného vyúčtovania“ talianskou dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti so sídlom v Holandsku v zmysle dvojstrannej zmluvy)
   2010/C 221/05
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Regionale di Torino

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: P. Ferrero e C. SpA (C-338/08), General Beverage Europe BV (C-339/08)

      Žalovaní: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Alba (C-338/08), Agenzia delle Entrate — Ufficio di Torino 1 (C-339/08)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione Tributaria Regionale di Torino — Výklad článku 5 ods. 1 a článku 7 ods. 2 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147) — Pojem zrážková daň — Materská spoločnosť v Holandsku, ktorá prijme dividendy od svojej dcérskej spoločnosti v Taliansku po odpočítaní zrážky vo výške 5 % podľa článku 10 ods. 2 zmluvy medzi Talianskom a Holandským kráľovstvom, ktorej cieľom je zamedziť dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend — Zrážková daň, ktorá sa uplatní na čiastky zaplatené ako „maggiorazione di conguaglio“, stanovená v článku 10 ods. 3 zmluvy

      Výrok rozsudku

               1.

               S výhradou, že vnútroštátny súd v zmysle bodu 38 tohto rozsudku predovšetkým preskúma povahu „vrátenia“„zvýšenia dane na základe konečného vyúčtovania“ uskutočneného talianskou spoločnosťou holandskej spoločnosti podľa článku 10 ods. 3 Zmluvy medzi Talianskou republikou a Holandským kráľovstvom o zamedzení dvojitého zdanenia a zabránení daňovému úniku v odbore daní z príjmov s dodatkovým protokolom uzavretej v Haagu 8. mája 1990, je potrebné konštatovať, že vzhľadom na to, že sa zmluva sama osebe vzťahuje na uvedené vrátenie, zrazenie dane, o aké ide vo veciach samých, nie je zrážkovou daňou z rozdelených ziskov, ktorú článok 5 ods. 1 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch v znení platnom na okolnosti vo veciach samých v zásade zakazuje. V prípade, že vnútroštátny súd zistí, že uvedené „vrátenie“ tohto „zvýšenia dane na základe konečného vyúčtovania“ nie je daňovým plnením, však zrazenie dane, o aké ide vo veciach samých, predstavuje zrážkovú daň z rozdelených ziskov, ktorú článok 5 ods. 1 smernice 90/435 v zásade zakazuje.

               2.

               Ak bude vnútroštátny súd na dotknuté zrazenie dane vo veciach samých prihliadať ako na zrážkovú daň z rozdelených ziskov v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 90/435 v znení platnom na okolnosti vo veciach samých, toto zrazenie dane možno považovať za daň spadajúcu do rozsahu pôsobnosti článku 7 ods. 2 tejto smernice 90/435 len v tom prípade, že na jednej strane dvojstranná zmluva obsahuje ustanovenia smerujúce k odstráneniu alebo zmierneniu dvojitého hospodárskeho zdanenia dividend a že na druhej strane uplatnenie uvedenej zrážky nenaruší účinky tohto cieľa, pričom toto posúdenie prináleží vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec C-441/07 P: Odvolanie podané 26. septembra 2007 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z  11. júla 2007 vo veci T-170/06, Alrosa Company Ltd/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/22

         Odvolanie podané 26. septembra 2007: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 11. júla 2007 vo veci T-170/06, Alrosa Company Ltd/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-441/07 P)
   (2007/C 283/39)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Alrosa Company Ltd
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007 vo veci T-170/06,

               —

               rozhodnúť vo veci s konečnou platnosťou, zamietnutím žaloby o zrušenie vo veci T-170/06 ako nedôvodnej,

               —

               zaviazať žalobcu vo veci T-170/06 nahradiť trovy konania vzniknuté Komisii v uvedenom konaní a v tomto odvolacom konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Meritórne dôvody

               Komisia zastáva názor, že napadnutý rozsudok nesprávne vykladá článok 9 nariadenia 1/2003 (1) a spôsob uplatnenia zásady primeranosti v kontexte tohto ustanovenia. Po druhé Komisia uvádza, že pri skúmaní primeranosti záväzku sa v napadnutom rozsudku nesprávne uplatnil článok 9, došlo k právnemu pochybeniu pri výklade článku 82 ES, ignoroval sa správny rozsah súdneho preskúmania, bol skreslený obsah napadnutého rozhodnutia a skutkový stav a v niektorých častiach absentuje odôvodnenie.

         Procesné dôvody

               Komisia uvádza, že rozhodnutie Súdu prvého stupňa, pokiaľ ide o uvádzané porušenie práva žalobcu na vypočutie, nemá dostatočné odôvodnenie a zostáva nejasným vzhľadom na to, že Súd prvého stupňa neuviedol žiadne jednoznačné vysvetlenie týkajúce sa toho, prečo by si žalobca nemohol pripraviť „účinnú“ odpoveď, alebo „v celom rozsahu“ uplatniť svoje práva. Navyše uvádza, že Súd prvého stupňa použil nesprávny právny základ, keď žalobcu označil ako „dotknutý podnik“. Súd prvého stupňa tiež podal nesprávny právny výklad, keď prijal záver, že žalobcovi mala byť daná možnosť pripraviť nové spoločné záväzky, spolu s De Beers, alebo vyjadriť sa k výsledku prieskumu trhu pred tým, ako De Beers podal individuálne vyjadrenie. Navyše Súd prvého stupňa opomenul skúmať, či žalobca skutočne mal túto možnosť, keď mu bolo doručené zhrnutie pripomienok k prieskumu trhu. Na záver Komisia uvádza, že Súd prvého stupňa sa dopustil právnej chyby, keď prijal záver, že prvý žalobný dôvod žalobcu je dôvodný, ponechávajúc v tomto rozsahu nezodpovedané, v akom rozsahu namietané porušenie jeho práva byť vypočutý skutočne ovplyvnilo rozhodnutie Komisie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-340/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. marca 2007 – France Télécom/Komisia ( Hospodárska súťaž — Rozhodnutie nariaďujúce inšpekciu — Lojálna spolupráca s vnútroštátnymi súdmi — Lojálna spolupráca s vnútroštátnymi orgánmi pre hospodársku súťaž — Článok 20 odsek 4 nariadenia Rady č. 1/2003 — Odôvodnenie — Proporcionalita — Nové dôvody — Neprípustnosť )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. marca 2007 – France Télécom/Komisia
   (Vec T-340/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Rozhodnutie nariaďujúce inšpekciu - Lojálna spolupráca s vnútroštátnymi súdmi - Lojálna spolupráca s vnútroštátnymi orgánmi pre hospodársku súťaž - Článok 20 odsek 4 nariadenia Rady č. 1/2003 - Odôvodnenie - Proporcionalita - Nové dôvody - Neprípustnosť“)
   (2007/C 95/77)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: France Télécom SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Clarenc a J. Ruiz Calzado, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: É. Gippini Fournier a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 1929 z 18. mája 2004 nariaďujúce žalobcovi, ako aj všetkým ním priamo či nepriamo ovládaným podnikom vrátane Wanadoo SA, ako aj na všetkým podnikom priamo či nepriamo ovládaným spoločnosťou Wanadoo SA, aby sa vo veci COMP/C-1/38.916 podriadili inšpekcii na základe článku 20 odsek 4 nariadenia Rady č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-542/07 P: Odvolanie podané 30. novembra 2007 : Imagination Technologies Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  20. septembra 2007 vo veci T-461/04, Imagination Technologies Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/18

         Odvolanie podané 30. novembra 2007: Imagination Technologies Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 20. septembra 2007 vo veci T-461/04, Imagination Technologies Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-542/07 P)
   (2008/C 37/25)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Imagination Technologies Ltd (v zastúpení: M. Edenborough, Barrister)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa,

               —

               rozhodnúť o náhrade trov konania súvisiacich s týmto odvolaním podaným na Súdny dvor a jeho odvolaním podaným na Súd prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2396075 pre slovnú ochrannú známku PURE DIGITAL („prihláška“) nie je v rozpore ani s článkom 7 ods. 1 písm. b), ani s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, pretože po podaní prihlášky získala ochranná známka rozlišovaciu spôsobilosť. Tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne analyzoval príslušnú právnu úpravu, a pochybil najmä tým, že pri posudzovaní otázky získania rozlišovacej spôsobilosti neuznal za relevantné používanie po dni podania prihlášky.
   Súd prvého stupňa taktiež pochybil, keď zamietol odvolanie, o ktorom rozhodoval. Navrhuje sa teda, aby bolo tomuto odvolaniu proti rozsudku Súdu prvého stupňa vyhovené a rozsudok zrušený. Odvolateľ takisto požaduje náhradu trov tohto odvolacieho konania a konania pred Súdom prvého stupňa.