title: Vec T-86/05: Žaloba podaná 22. februára 2005: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/22

         Žaloba podaná 22. februára 2005: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-86/05)
   (2005/C 155/45)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: nemčina
   K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, so sídlom vo Weilheime (Nemecko), v zastúpení: D. Spohn, Rechtsanwältin, podal dňa 22. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalšími účastníkmi konania pred odvolacím senátom boli Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões a Marly Lima Jatobá, bydliskom vo Vila Nova de Gaia (Portugalsko).
   Žaloba navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 7. decembra 2004, R-328/20004-1,

               —

               zaviazal Úrad nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões a Marly Lima Jatobá

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „CORPO livre“ pre tovary a služby v triedach 18 a 25 (kabelky, časti odevu ...) – Prihláška č. 1 811 470

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Žalobca

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Národná a medzinárodná slovná ochranná známka „LIVRE“ pre tovary a služby triedy 25 (časti odevu a topánky)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky z dôvodu, že predložené doklady o užívaní boli považované za podané oneskorene a užívanie ochrannej známky, ktorá je základom námietok, preto nebolo preukázané

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania žalobcu

               Dôvody žaloby:

               Pravidlo 71 v spojení s pravidlom 22 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (1) a článok 74 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 boli nesprávne použité.
               Tieto ustanovenia totiž podľa žalobcu ponechávajú priestor na voľnú úvahu vo vzťahu k zohľadneniu dôkazov aj v konaní inter partes. Úrad však túto voľnú úvahu nepoužil.

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 1.


title: Vec F-24/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. marca 2015 – Rajala/ÚHVT (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Hodnotiaca správa — Celkové posúdenie výkonov — Koherentnosť)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/44

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. marca 2015 – Rajala/ÚHVT
   (Vec F-24/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Hodnotiaca správa - Celkové posúdenie výkonov - Koherentnosť))
   (2015/C 146/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tuula Rajala (El Campello, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Paolacci, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobkyne týkajúcej sa obdobia od 1. októbra 2011 do 31. decembra 2012

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Rajala znáša polovicu vlastných trov konania.

               3.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila pani Rajala.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014, s. 55.


title: Vec T-227/12: Žaloba podaná 30. mája 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/26

         Žaloba podaná 30. mája 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia
   (Vec T-227/12)
   2012/C 227/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belehrad, Srbsko) (v zastúpení: A. Lojpur, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil verejné obstarávanie uverejnené 3. apríla 2012 na prípravu technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice nazvaného „Výstavba novej obchádzkovej železničnej trate okolo mesta Niš od železničnej stanice Robna až po železničnú stanicu Sicevo“ v súlade s normami Únie v oblasti interoperability, AGC, AGTC a dohodou SEECP (Ú. v. EÚ 2012/S 65-104847), z ktorého bol žalobca vylúčený,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vyplývajúcej zo vzniknutej finančnej straty,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na

                           —

                           neexistencii právneho dôvodu a priori vylúčiť žalobcu z účasti na verejnom obstarávaní, keďže neexistoval konflikt záujmov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           vylúčenie žalobcu z verejného obstarávania je v rozpore s nariadením NPP (1).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           podmienky zadania zákazky sú protiprávne.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1085/2006 zo 17. júla 2006, ktorým sa ustanovuje nástroj predvstupovej pomoci (IPA) (Ú. v. EÚ L 210, s. 82).


title: Vec C-305/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  26. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage) (Belgicko) – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles, Ordre des barreaux flamands, Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles/Conseil des ministres, Conseil des ministres (Smernica 91/308/EHS — Predchádzanie zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí — Povinnosť advokátov informovať príslušné orgány o každej skutočnosti, ktorá by mohla nasvedčovať praniu špinavých peňazí — Právo na spravodlivé súdne konanie — Profesijné tajomstvo a nezávislosť advokátov)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage) (Belgicko) – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles, Ordre des barreaux flamands, Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles/Conseil des ministres, Conseil des ministres
   (Vec C-305/05) (1)

   (Smernica 91/308/EHS - Predchádzanie zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí - Povinnosť advokátov informovať príslušné orgány o každej skutočnosti, ktorá by mohla nasvedčovať praniu špinavých peňazí - Právo na spravodlivé súdne konanie - Profesijné tajomstvo a nezávislosť advokátov)
   (2007/C 199/08)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles, Ordre des barreaux flamands, Ordre néerlandais des avocats du barreau de Bruxelles

      Žalované: Conseil des ministres, Conseil des ministres

      Za účasti: Conseil des barreaux de l'Union européenne, Ordre des avocats du barreau de Liège
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour constitutionnelle (predtým Cour d'arbitrage) – Platnosť článku 1 bod 2) smernice 2001/97/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. decembra 2001, ktorou sa mení smernica 91/308/EHS Rady z 10. júna 1991 o predchádzaní zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí (Ú. v. ES L 344, s. 76) – Právo na spravodlivé súdne konanie, tak ako ho zaručuje článok 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článok 6 ods. 2 Zmluvy o EÚ – Zásady profesijného tajomstva a nezávislosti advokáta – Povinnosť uložená advokátom informovať orgány zodpovedné za boj proti praniu špinavých peňazí o každej skutočnosti, ktorá by mohla nasvedčovať praniu špinavých peňazí
   Výrok rozsudku
   Povinnosti informovania a spolupráce s orgánmi zodpovednými za boj proti praniu špinavých peňazí stanovené článkom 6 ods. 1 smernice Rady 91/308/EHS z 10. júna 1991 o predchádzaní zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/97/ES zo 4. decembra 2001, ktoré ukladá advokátom článok 2a bod 5 tejto smernice, neporušujú so zreteľom na jej článok 6 ods. 3 druhý pododsek právo na spravodlivé súdne konanie, ako ho zaručujú článok 6 EDĽP a článok 6 ods. 2 EÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 1.10.2005.


title: Vec C-214/09 P: Odvolanie podané 12. júna 2009 : Anheuser-Busch, Inc. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  25. marca 2009 vo veci T-191/07, Anheuser-Busch, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Budějovický Budvar, národní podnik

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/13

         Odvolanie podané 12. júna 2009: Anheuser-Busch, Inc. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 25. marca 2009 vo veci T-191/07, Anheuser-Busch, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Budějovický Budvar, národní podnik
   (Vec C-214/09 P)
   2009/C 193/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Anheuser-Busch, Inc. (v zastúpení: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, B. Goebel, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Budějovický Budvar, národní podnik

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje Súdnemu dvoru:

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. marca 2009 vo veci T-191/07 a

               —

               zaviazať žalobcu v prvom stupni na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Anheuser-Busch uvádza na podporu svojho odvolania tri odvolacie dôvody, a to po prvé porušenie článku 41 ods. 2 tretej vety nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), v spojení s pravidlom 16 ods. 1 a 3 a pravidlom 20 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 (2) z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 (3) o ochrannej známke spoločenstva, po druhé porušenie článku 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 a po tretie porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009.
   Prvé dva odvolacie dôvody sa týkajú procesných otázok. Anheuser-Busch tvrdí, že v tejto veci sú dôležité. Odvolací senát mohol v súvislosti s pivom rozhodnúť o námietke založenej na článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 len zohľadnením skoršieho medzinárodného zápisu č. 238 203. To tiež znamená, že boli ignorované tvrdenia prednesené v rámci námietkového konania, týkajúce sa otázky či slovo „Budweiser“ dominuje v rámci obrazových ochranných známok Budvaru.
   Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho úsudku, keď dospel k záveru, že Budvar nemal právnu povinnosť predložiť dôkazy o pokračujúcej platnosti (teda o obnovení) jeho medzinárodného zápisu č. 238 203. Táto povinnosť vyplývala z článku 41 ods. 2 tretej vety nariadenia č. 207/2009, v spojení s pravidlom 16 ods. 1 a 3 a pravidlom 20 ods. 2 vykonávacieho nariadenia z roku 1995 a z oznámenia ÚHVT z 18. januára 2002 opakujúceho výzvu adresovanú Budvaru na predloženie „všetkých skutkových okolností, dôkazov alebo akýchkoľvek dodatočných pripomienok na podporu jeho námietky“. Povinnosť spočívala v predložení takéhoto dôkazu v lehote stanovenej v tomto oznámení, teda do 26. februára 2002. Tento dôkaz však bol predložený až 21. januára 2004.
   Z toho vyplýva, že záver Súdu prvého stupňa podľa ktorého sa článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 neuplatňuje pokiaľ ide o predloženie osvedčenia o obnovení vzhľadom na to, že na jeho predloženie neexistovala „lehota“, bol tiež nesprávny a viedol k porušeniu tohto ustanovenia. V skutočnosti „lehota“ existovala a odvolací senát mal aspoň uplatniť voľnú úvahu, ktorú mu priznáva článok 76 ods. 2, pokiaľ ide o otázku či zohľadní alebo nezohľadní dôkaz. Súd prvého stupňa vykladal rozhodnutie odvolacieho senátu tak, že sa v ňom konštatuje, že osvedčenie o obnovení bolo predložené včas. Porušenie článku 76 ods. 2 preto spočíva v tom, že odvolací senát neuplatnil svoju voľnú úvahu a v tom, že to Súd prvého stupňa potvrdil.
   Súd prvého stupňa tiež neuznal, že dôkaz o používaní predložený Budvarom na podporu jeho námietky bol nedostatočný a okrem iného odkazoval na iné ochranné známky ako bola tá, na ktorej sa zakladalo napadnuté rozhodnutie a rozhodnutie odvolacieho senátu, z čoho vyplývalo porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva, (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-98/17 P: Odvolanie podané 24. februára 2017: Koninklijke Philips NV, Philips France proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. decembra 2016 vo veci T-762/14, Koninklijke Philips NV, Philips France/Komisia

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/18

         Odvolanie podané 24. februára 2017: Koninklijke Philips NV, Philips France proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. decembra 2016 vo veci T-762/14, Koninklijke Philips NV, Philips France/Komisia
   (Vec C-98/17 P)
   (2017/C 121/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Koninklijke Philips NV, Philips France (v zastúpení: J. K. de Pree, advocaat, T. M. Snoep, advocaat, A. M. ter Haar, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok napadnutý odvolaním,

               —

               zrušiť rozhodnutie v rozsahu v akom sa týka Koninklijke Philips NV a Philips France a/alebo,

               —

               zrušiť alebo znížiť pokuty uložené Koninklijke Philips NV a Philips France a

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania odvolateľky uvádzajú tieto právne a skutkové tvrdenia:

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uplatňoval nesprávny právny model pri určení obmedzenia hospodárskej súťaže prostredníctvom cieľa,

               —

               pri stanovení obmedzenia hospodárskej súťaže prostredníctvom cieľa sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď prekročil svoju neobmedzenú právomoc,

               —

               pri stanovení obmedzenia hospodárskej súťaže prostredníctvom cieľa sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď porušil povinnosť uviesť odôvodnenie,

               —

               Všeobecný súd uplatnil jasne a zjavne nesprávne posúdenie existujúcich dôkazov vo veci, čo viedlo k skresleniu zmyslu dôkazov pri určení, že údajné spoločné ciele preukazujú iné dôkazy,

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uplatňoval nesprávny právny model a skreslil jasný zmysel dôkazov, keď prijal záver, že Philips sa zúčastňoval jediného a pokračujúceho porušenia ako celku a možno ho, ako takého, považovať za zodpovedného za toto porušenie,

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne uplatnil zásadu proporcionality a nepoužil svoju neobmedzenú právomoc zamietnutím návrhu, ktorý predložil Philips, že uplatnený faktor závažnosti bol neprimeraný porušeniu a roli Philips na tomto porušení.


title: Spojené veci C-587/13 P a C-588/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 15. januára 2015 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA/Európska komisia (Odvolanie — Režim pomoci stanovený španielskou daňovou právnou úpravou — Ustanovenie týkajúce sa dane z príjmu právnických osôb, umožňujúce podnikom so sídlom na španielskom území, odpísať finančný goodwill vyplývajúci z nadobudnutia podielu v podnikoch, ktoré nemajú sídlo na tomto území — Rozhodnutie, ktorým sa režim štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/8

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 15. januára 2015 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA/Európska komisia
   (Spojené veci C-587/13 P a C-588/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Režim pomoci stanovený španielskou daňovou právnou úpravou - Ustanovenie týkajúce sa dane z príjmu právnických osôb, umožňujúce podnikom so sídlom na španielskom území, odpísať finančný goodwill vyplývajúci z nadobudnutia podielu v podnikoch, ktoré nemajú sídlo na tomto území - Rozhodnutie, ktorým sa režim štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom))
   (2015/C 146/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, Telefónica SA (v zastúpení: J. Ruiz Calzado a J. Domínguez Pérez, abogados, M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA, a Telefónica SA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 15, 18.1.2014.

      Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec T-248/07: Žaloba podaná 12. júla 2007 – Česká republika/Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/48

         Žaloba podaná 12. júla 2007 – Česká republika/Komisia
   (Vec T-248/07)
   (2007/C 211/89)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: T. Boček, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Komisie v plnom rozsahu,

               —

               subsidiárne, zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka Českej republiky,

               —

               zaviazať Komisiu na vrátenie už vyplatenej čiastky,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1979, konečné znenie zo 4. mája 2007 o určení nadbytočných zásob poľnohospodárskych produktov iných ako cukor a o finančných dosahoch ich odstránenia v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska (1). Týmto rozhodnutím určila Komisia množstvo mäsa, ovocia a ryže vo voľnom obehu na území Českej republiky ku dňu pristúpenia, ktoré presahovalo množstvo, ktoré je možné považovať za množstvo predstavujúce obvyklý prevod zásob k 1. máju 2004. Zároveň žalobkyni v dôsledku nákladov na odstránenie týchto množstiev vyúčtovala čiastku 12,287 milióna eur.
   Žalobkyňa odôvodňuje svoju žalobu tým, že Komisia prekročila právomoc a porušila tak bod 4 kapitoly 4 prílohy IV Aktu o podmienkach pristúpenia (2) tým, že v napadnutom rozhodnutí, ktoré bolo založené na uvedenom ustanovení, stanovila finančnú čiastku, ktorú majú nové členské štáty uhradiť do rozpočtu Spoločenstva za celkové množstvo zásob poľnohospodárskych produktov.
   Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že aj keby Komisia mala právomoc prijať napadnuté rozhodnutie na základe bodu 4 kapitoly 4 prílohy IV Aktu o podmienkach pristúpenia, porušila jeho prijatím zásadu proporcionality tým, že toto opatrenie nebolo nevyhnutné, resp. vhodné na účel, ktorý povinnosť odstrániť nadbytočné zásoby sleduje.
   Navyše žalobkyňa uvádza, že žalovaná porušila bod 2 kapitoly 4 prílohy IV Aktu o podmienkach pristúpenia v spojení s článkom 10 ES, ako aj zásadu právnej istoty a legitímnej dôvery tým, že nevymedzila pojem obvyklý prevod zásob a prijala napadnuté rozhodnutie netransparentným spôsobom.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia porušila bod 2 kapitoly 4 prílohy IV Aktu o podmienkach pristúpenia tým, že napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje všetky relevantné skutočnosti.
   Napokon žalobkyňa uvádza, že žalovaná porušila bod 4 kapitoly 4 prílohy IV Aktu o podmienkach pristúpenia tým, že svoje rozhodnutie dostatočne neodôvodnila.

      (1)  Ú. v. EÚ L 138, s. 14.

      (2)  Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, s. 33).


title: Vec T-255/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júla 2012 — Caixa Geral de Depósitos/ÚHVT — Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona ( „la Caixa“ ) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva la caixa — Skoršia portugalská slovná ochranná známka CAIXA — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2012 — Caixa Geral de Depósitos/ÚHVT — Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona („la Caixa“)
   (Vec T-255/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva la caixa - Skoršia portugalská slovná ochranná známka CAIXA - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2012/C 258/25
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Caixa Geral de Depósitos, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: F. Porcuna de la Rosa a M. Lobato García-Miján, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2009 (vec R 556/2008-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona a Caixa Geral de Depósitos, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. marca 2009 (vec R 556/2008-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka tovarov, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, patriacich do triedy 16.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Spoločnosť Caixa Geral de Depósitos, SA, znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania a je povinná okrem toho nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli ÚHVT, a dve tretiny trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona.

               4.

               ÚHVT znáša jednu tretinu svojich vlastných trov konania a je povinný okrem toho nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Caixa Geral de Depósitos, SA, ako aj jednu tretinu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec C-301/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgerichts (Nemecko) 24. júna 2014 – Pfotenhilfe-Ungarn e.V./Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgerichts (Nemecko) 24. júna 2014 – Pfotenhilfe-Ungarn e.V./Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Vec C-301/14)
   2014/C 303/32
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgerichts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

      Žalovaný: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      Ďalši účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o prepravu zvierat, ktorá sa neuskutočňuje v súvislosti s hospodárskou činnosťou v zmysle článku 1 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1/2005 (1), ak sa táto preprava uskutočňuje spolkom na ochranu zvierat, ktorý je uznaný ako všeobecne prospešný a slúži na sprostredkovanie opustených psov tretím osobám za odplatu („ochranný poplatok“), ktorá

                           a)

                           nepokrýva výdavky spolku na zviera, prepravu a sprostredkovanie alebo ich akurát pokrýva;

                           b)

                           presahuje tieto výdavky, avšak zisk slúži na financovanie nepokrytých výdavkov za sprostredkovanie iných opustených zvierat, výdavkov na opustené zvieratá alebo iných projektov na ochranu zvierat?

               2.

               Ide o obchodníka, ktorý sa zaoberá obchodom vnútri Spoločenstva v zmysle článku 12 smernice 90/425/EHS (2), ak spolok na ochranu zvierat, ktorý je uznaný ako všeobecne prospešný, priváža do Nemecka opustených psov a sprostredkuje ich tretím osobám za odplatu („ochranný poplatok“), ktorá

                           a)

                           nepokrýva výdavky spolku na zviera, prepravu a sprostredkovanie alebo ich akurát pokrýva;

                           b)

                           presahuje tieto výdavky, avšak zisk slúži na financovanie nepokrytých výdavkov za sprostredkovanie iných opustených zvierat, výdavkov na opustené zvieratá alebo iných projektov na ochranu zvierat?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97; Ú. v. EÚ L 3, s. 1.

      (2)  Smernica Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 o veterinárnych a zootechnických kontrolách pri obchodovaní vo vnútri spoločenstva s určitými živými zvieratami a produktmi s perspektívou uskutočnenia vnútorného trhu; Ú. v. ES L 224, s. 29; Mim. vyd. 03/010, s. 138.


title: Vec F-51/09: Žaloba podaná 19. mája 2009 — Petrilli/Komisia

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/48

         Žaloba podaná 19. mája 2009 — Petrilli/Komisia
   (Vec F-51/09)
   2009/C 205/89
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Petrilli (Grottammare) (v zastúpení: J.-L. Lodomez, J. Lodomez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu, ktoré sa týka stanovenia hlavného bydliska žalobcu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 19. februára 2009, ktorým menovací orgán zamietol stanovenie hlavného bydliska žalobcu v Taliansku;

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie, zo súm dlžných z dôvodu spätného uplatnenia opravného koeficientu Taliansko na jeho dôchodok, príspevku na presídlenie a zdvojnásobenia rodinných prídavkov, od 1. júla 2007, úrokov podľa sadzby stanovenej ECB pre základné refinančné operácie, uplatniteľnej počas dotknutého obdobia, zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-181/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. apríla 2012 — Yvon Welte/Finanzamt Velbert

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. apríla 2012 — Yvon Welte/Finanzamt Velbert
   (Vec C-181/12)
   2012/C 174/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Yvon Welte

      Žalovaný: Finanzamt Velbert

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 56 a 58 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu týkajúcej sa vyrubenia dedičskej dane, ktorá v prípade, keď pozemok nachádzajúci sa v tuzemsku nadobudne osoba, ktorá nemá na území daného štátu bydlisko, z titulu dedenia po osobe, ktorá na území daného štátu nemá bydlisko, stanovuje nezdaniteľnú sumu len vo výške 2 000 eur, zatiaľ čo pri nadobudnutí toho istého pozemku dedením by sa v prípade, ak by poručiteľ alebo nadobúdateľ mal v čase dedenia bydlisko na území dotknutého členského štátu, poskytla nezdaniteľná suma 500 000 eur?


title: Vec C-425/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. apríla 2009 — AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Zamietnutie sťažnosti Komisiou — Závažné narušenia fungovania spoločného trhu — Nedostatok záujmu Spoločenstva)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. apríla 2009 — AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-425/07 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Zamietnutie sťažnosti Komisiou - Závažné narušenia fungovania spoločného trhu - Nedostatok záujmu Spoločenstva)
   2009/C 141/17
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (v zastúpení: T. Asprogerakas Grivas, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a T. Christoforou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 12. júla 2007 vo veci T-229/05, AEPI/Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako nedôvodnú žalobu o zrušenie rozhodnutia Komisie z 18. apríla 2005, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu týkajúca sa údajného porušenia článkov 81 a 82 ES organizáciami kolektívnej správy práv súvisiacich s autorským právom Erato, Apollon a Grammo, ktoré uplatnili neprimerané sadzby odmien vo vzťahu k rozhlasovým a televíznym staniciam za použitie práv súvisiacich s autorskými právami spevákov, hudobníkov a výrobcov hudobných nosičov

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-280/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  28. novembra 2013 — Rada Európskej únie/Fulmen, Fereydoun Mahmoudian, Európska komisia (Odvolanie — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodniť opodstatnenosť opatrenia)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/10

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. novembra 2013 — Rada Európskej únie/Fulmen, Fereydoun Mahmoudian, Európska komisia
   (Vec C-280/12 P) (1)

   (Odvolanie - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodniť opodstatnenosť opatrenia)
   2014/C 45/17
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Fulmen, Fereydoun Mahmoudian (v zastúpení: A. Kronshagen a C. Hirtzberger, avocats), Európska komisia (v zastúpení: M. Konstantinidis, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odvolateľku: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: J. Beeko a A. Robinson, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Lee, barrister), Francúzska republika (v zastúpení: E. Ranaivoson a D. Colas, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. marca 2012, Fulmen a Mahmoudian/Rada (spojené veci T-439/10 a T-440/10), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, s. 25), ako aj rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), a nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1) — Osobitné reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nesprávne právne posúdenie — Nesprávne posúdenie — Dôkazné bremeno

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Európska komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 4.8.2012.


title: Vec C-516/08: Žaloba podaná 25. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/20

         Žaloba podaná 25. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-516/08)
   (2009/C 32/33)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Kaduczak a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/70/ES z 1. augusta 2006, ktorou sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokiaľ ide o vymedzenie pojmu politicky exponovaná osoba a technické kritériá postupov zjednodušenej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi a výnimky na základe finančnej činnosti vykonávanej príležitostne alebo vo veľmi obmedzenom rozsahu (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 15. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 214, 4.8.2006, s. 29.


title: Vec T-410/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. marca 2013 — Bottega Veneta International/ÚHVT (Tvar tašky) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojdimenzionálnej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar tašky — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nezohľadnenie prvku tvoriaceho prihlasovanú ochrannú známku — Pravidlo č. 9 nariadenia (ES) č. 2868/95“ ]

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2013 — Bottega Veneta International/ÚHVT (Tvar tašky)
   (Vec T-410/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojdimenzionálnej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar tašky - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nezohľadnenie prvku tvoriaceho prihlasovanú ochrannú známku - Pravidlo č. 9 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2013/C 129/29
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bottega Veneta International Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto a E. Gavuzzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Mannucci, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. júna 2010 (vec R 1539/2009-1) týkajúcemu sa zápisu trojdimenzionálneho označenia predstavujúceho tvar tašky ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bottega Veneta International Sàrl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-251/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 26. mája 2014 – György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 26. mája 2014 – György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-251/14)
   2014/C 303/14
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: György Balázs

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 a článok 5 smernice 98/70/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 1998 týkajúcej sa kvality benzínu a naftových palív, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/12/ES (1), vykladať v tom zmysle, že iná vnútroštátna právna úprava – okrem kvalitatívnych požiadaviek stanovených vo vnútroštátnej právnej úprave prijatej na základe uvedenej smernice – nemôže ukladať dodávateľovi paliva určité kvalitatívne požiadavky, ktoré sú obsiahnuté vo vnútroštátnej norme a ktoré sú k požiadavkám stanoveným v smernici dodatočné?

               2.

               Má sa článok 1 body 6 a 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov [, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti] (2), vykladať v tom zmysle, že ak platí technický predpis (v prejednávanej veci ministerská vyhláška prijatá na základe zákonného splnomocnenia), uplatňovanie vnútroštátnej normy prijatej v tejto oblasti môže byť len dobrovoľné, teda že zákon nemôže vyžadovať jej kogentné uplatňovanie?

               3.

               Spĺňa norma, ktorá v okamihu, v ktorom sa mala podľa správneho orgánu uplatňovať, nie je dostupná v štátnom jazyku, kritérium sprístupnenia vnútroštátnej normy verejnosti stanovené v [článku 1] bode 6 smernice 98/34/ES?

      (1)  Ú. v. ES L 350, s. 58; Mim. vyd. 13/023, s. 182.

      (2)  Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337.


title: Vec C-522/06: Žaloba podaná 22. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/16

         Žaloba podaná 22. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-522/06)
   (2007/C 42/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že nestanovilo minimálne kvalifikačné požiadavky pre príslušných pracovníkov pracujúcich v oblasti obnovy, recyklovania, rekultivácie a znehodnotenia kontrolovaných látok v súlade s článkom 16 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu (1), a pokiaľ ide o región Valónsko tým, že neprijalo všetky vykonateľné preventívne opatrenia na zabránenie a minimalizáciu úniku kontrolovaných látok a nevykonávalo ročné kontroly na zistenie, či nedochádza k únikom v súlade s článkom 17 ods. 1 toho istého nariadenia, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 16 ods. 5 a článku 17 ods. 1 tohto nariadenia,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza, že Belgické kráľovstvo na jednej strane nestanovilo minimálne kvalifikačné požiadavky pre príslušných pracovníkov pracujúcich v oblasti obnovy, recyklovania, rekultivácie a znehodnotenia kontrolovaných látok uvedených v článku 2 nariadenia, ktoré sa nachádzajú v chladiacich a klimatizačných zariadeniach, v tepelných čerpadlách, v protipožiarnych systémoch a hasiacich prístrojoch – s výnimkou hasiacich prístrojov obsahujúcich halón v regióne Brusel – hlavné mesto – a na druhej strane, pokiaľ ide o región Valónsko, neprijalo všetky vykonateľné preventívne opatrenia na zabránenie a minimalizáciu úniku kontrolovaných látok a nevykonávalo ročné kontroly na zistenie, či nedochádza k únikom.

      (1)  Ú. v. ES L 244, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 190.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. januára 2006  vo veci C-98/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/43/EHS — Zachovanie prirodzených biotopov — Voľne žijúce živočíchy a rastliny — Odhad dosahu určitých projektov na chránenú lokalitu — Ochrana druhov)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 10. januára 2006
   vo veci C-98/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/43/EHS - Zachovanie prirodzených biotopov - Voľne žijúce živočíchy a rastliny - Odhad dosahu určitých projektov na chránenú lokalitu - Ochrana druhov)
   (2006/C 48/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-98/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: U. Wölker) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnení zástupcovia: M. Lumma a C. Schulze-Bahr), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 28. februára 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 10. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Opomenutím zavedenia povinného odhadu dosahov na lokalitu pri určitých projektoch realizovaných mimo osobitných chránených území v zmysle článku 4 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, podľa článku 6 ods. 3 a 4 smernice, bez ohľadu na to, či takéto projekty môžu ovplyvniť osobitné chránené územie významným spôsobom,

                           —

                           povolením emisií v osobitnom chránenom území bez ohľadu na to, či tieto emisie môžu ovplyvniť túto lokalitu významným spôsobom,

                           —

                           vylúčením z rozsahu pôsobnosti ustanovení týkajúcich sa ochrany určitých druhov určité neúmyselné zásahy spôsobené chráneným živočíchom,

                           —

                           nezabezpečením rešpektovania podmienok výnimky uvedených v článku 16 smernice 92/43, čo sa týka určitých činností zlučiteľných s ochranou lokality,

                           —

                           stanovením právnej úpravy týkajúcej sa používania fytosanitárnych výrobkov, ktorá nezohľadňuje dostatočne ochranu druhov, a

                           —

                           zanedbaním toho, aby ustanovenia patriace do legislatívy o rybolove obsahovali dostatočné zákazy rybolovu,

                           —

                           si Spolková republika Nemecko nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 3, ako aj článkov 12, 13 a 16 smernice 92/43.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003.


title: Vec C-108/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság (Maďarská republika) 23. marca 2009 — Ker-Optika Bt./ÁNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság (Maďarská republika) 23. marca 2009 — Ker-Optika Bt./ÁNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
   (Vec C-108/09)
   2009/C 141/43
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Baranya Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ker-Optika Bt.

      Žalovaný: ÁNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je uvádzanie kontaktných šošoviek na trh lekárskym poradenstvom, ktoré si vyžaduje fyzické vyšetrenie pacienta, a nepatrí teda do pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (1)?

               2.

               Ak uvádzanie kontaktných šošoviek na trh nie je lekárskym poradenstvom, ktoré si vyžaduje fyzické vyšetrenie pacienta, má sa potom článok 30 ES vykladať v tom zmysle, že je s ním v rozpore vnútroštátna právna úprava členského štátu, podľa ktorej možno uvádzať kontaktné šošovky na trh výlučne v špecializovanej predajni zdravotníckych pomôcok?

               3.

               Je v rozpore so zásadou voľného pohybu tovaru podľa článku 28 ES taký maďarský právny predpis, ktorý umožňuje uvádzať kontaktné šošovky na trh výlučne v špecializovanej predajni zdravotníckych pomôcok?

      (1)  Smernica 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/028, s. 399).


title: Vec T-250/09: Žaloba podaná 23. júna 2009 — Cesea Group/ÚHVT — Mangini & C. (mangiami)

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/31

         Žaloba podaná 23. júna 2009 — Cesea Group/ÚHVT — Mangini & C. (mangiami)
   (Vec T-250/09)
   2009/C 193/49
   Jazyk žaloby: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Cesea Group Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: D. De Simone, avvocato, D. Demarinis, avvocato, J. Wrede, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mangini & C. Srl (Sestri Levante, Taliansko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť alebo subsidiárne v súlade s uvedenými žalobnými dôvodmi zmeniť a obmedziť rozsah rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. apríla 2009, ktoré bolo doručené 24. apríla 2009 a vydané po podaní odvolania vo veci č. R 982/2008-2 a nasledovalo po konaní o neplatnosť č. 2063 C, ktoré začalo na návrh spoločnosti Mangini & C. Srl.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová známka obsahujúca výraz „mangiami“ (prihláška č. 3 113 933) pre výrobky a služby triedy 29, 30 a 32.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Mangini & C. Srl.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: zápis slovnej ochrannej známky „MANGINI“ v Taliansku pod č. 819 926 pre výrobky a služby triedy 30 a 42; talianska obrazová ochranná známka č. 668 388 obsahujúca výraz „Mangini“ pre výrobky a služby triedy 30 a 42; talianska obrazová ochranná známka č. 648 507 obsahujúca výraz „Mangini“ pre výrobky triedy 30; medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „MANGINI“ č. 738 072, všeobecne známej v Taliansku v zmysle článku 6 bis Parížskeho dohovoru pre „výrobu jemného pečiva, cukríkov, kávy, zmrzliny a cukrárenských výrobkov, barové služby, kaviarenské a reštauračné služby“ a obchodné označenie „MANGINI“ používané v rámci bežného obchodného styku v Taliansku pre „výrobu jemného pečiva, cukríkov, kávy, zmrzliny a cukrárenských výrobkov, barové služby, kaviarenské a reštauračné služby“.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a čiastočné vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.
   Dôvody žaloby:

               —

               Porušenie článku 40 ods. 6 nariadenia Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (1) z dôvodu, že odvolací senát založil svoje rozhodnutie na preskúmaní dokumentov, ktoré neboli predložené výmazovému oddeleniu, hoci konal na základe dokumentov, ktoré neboli dostupné a neboli v stanovenej lehote oznámené výmazovému oddeleniu.

               —

               Protiprávnosť vyhlásenia neplatnosti vzťahujúceho sa na výrobky triedy 29, ktoré nie sú pokryté medzinárodnou ochrannou známkou spoločnosti Mangini & C. Srl a výrobky triedy 30, ktorá sa nevzťahuje na bonbóny.

      (1)  Ú. v. ES L 303, 15.12.1995, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189.


title: Vec T-363/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. marca 2016 – Työhönvalmennus Valma/ÚHVT (Tvar škatule na hračky obsahujúcej drevené kocky) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tvar škatule na hračky obsahujúcej drevené kocky — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/42

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. marca 2016 – Työhönvalmennus Valma/ÚHVT (Tvar škatule na hračky obsahujúcej drevené kocky)
   (Vec T-363/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tvar škatule na hračky obsahujúcej drevené kocky - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 156/55)
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Työhönvalmennus Valma Oy (Lahti, Fínsko) (v zastúpení: S. Salonen a K. Parviainen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. mája 2015 (vec R 1690/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia pozostávajúceho z tvaru škatule na hračky obsahujúcej drevené kocky ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Työhönvalmennus Valma Oy je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-285/04: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  4. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Oristano – Taliansko) – Ignazio Medda/Banco di Napoli SpA, Regione autonoma della Sardegna

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Oristano – Taliansko) – Ignazio Medda/Banco di Napoli SpA, Regione autonoma della Sardegna
   (Vec C-285/04) (1)

   (2006/C 178/49)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec T-464/10: Žaloba podaná 27. septembra 2010 — Fitzpatrick/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/45

         Žaloba podaná 27. septembra 2010 — Fitzpatrick/Komisia
   (Vec T-464/10)
   ()
   2010/C 328/73
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Patrick Fitzpatrick (Kileany, Írsko) (v zastúpení: A. Collins SC, N. Travers, barrister a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie oznámené pod číslom dokumentu K(2010) 4761 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktoré bolo žalobcovi doručené 16. júla 2010 a ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového plavidla s vlečnými sieťami navrhnutého s cieľom nahradiť plavidlo MFV Shauna Ann a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie č. 2003/245 zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699 a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe sa žalobca domáha podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia rozhodnutia Komisie oznámeného pod číslom dokumentu K(2010) 4761 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktoré bolo žalobcovi doručené 16. júla 2010 a ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového plavidla s vlečnými sieťami navrhnutého s cieľom nahradiť plavidlo MFV Shauna Ann a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie č. 2003/245 zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná konala bez právneho základu. Článok 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES z 26. júna 1997 o cieľoch a podrobných pravidlách pre reštrukturalizáciu odvetvia rybolovu Spoločenstva na obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 2001 s cieľom dosiahnuť rovnováhu medzi zdrojmi a ich využívaním na trvalo udržateľnom základe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 175, s. 27) aj naďalej predstavuje vhodný právny základ pre napadnuté rozhodnutie a Komisii tak podľa neho chýbal právny základ pre prijatie rozhodnutia ako ad hoc rozhodnutia.

               Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia porušila podstatné procesné náležitosti. Žalobca tvrdí, že podľa rozhodnutia Rady č. 97/413/ES malo byť napadnuté rozhodnutie prijaté podľa postupu riadiaceho výboru a že prijatím rozhodnutia ad hoc Komisia konala v rozpore s podstatnými procesnými náležitosťami.

               Po tretie žalobca tvrdí, že v dôsledku nesprávneho výkladu článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES Komisia prekročila svoje právomoci, najmä keď sa oprela o irelevantné kritériá a nevzala do úvahy definíciu „rybolovného výkonu“ stanovenú v rozhodnutí Rady č. 97/413/ES a v právnych predpisoch Spoločenstva pre oblasť rybolovu, ktoré platili v čase podania žiadosti žalobcu o bezpečnostnú tonáž v decembri 2001.

               Okrem toho žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie obsahuje niekoľko zjavných nesprávnych posúdení, ktoré sa týkajú jeho žiadosti o bezpečnostnú tonáž. Žalobca konkrétne tvrdí, že rozhodnutie, ktorým Komisia zamietla jeho žiadosť z toho dôvodu, že použitie náhradnej kapacity z niekoľkých menších plavidiel pre plavidlo Shauna Ann znamenalo, že nedošlo k zvýšeniu celkovej kapacity polyvalentného segmentu írskej flotily po registrácii plavidla, je bezdôvodné.

               Žalobca napokon tvrdí, že Komisia porušila právo na riadnu správu. Tvrdí, že odmietnutie Komisie posúdiť podstatu jeho žiadosti predstavuje porušenie jej povinností podľa článku 41 Charty základných slobôd Európskej únie (Ú. v. EÚ C 83, s. 389) a najmä porušenie jeho práva na „náležité posúdenie žiadosti v primeranej lehote“ podľa článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES.


title: Vec C-536/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovinská republika) 21. decembra 2009 — Marija Omejc/Slovinská republika

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovinská republika) 21. decembra 2009 — Marija Omejc/Slovinská republika
   (Vec C-536/09)
   2010/C 63/47
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Marija Omejc

      Žalovaná: Slovinská republika

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa výraz „ak… zabránia, aby sa uskutočnila kontrola na mieste“ vykladať podľa vnútroštátneho práva, ktoré spája pojem zabránenie s úmyselným správaním určitého subjektu alebo jeho nedbanlivosťou?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa výraz „ak… zabránia, aby sa uskutočnila kontrola na mieste“ vykladať v tom zmysle, že zahŕňa okrem úmyselného konania alebo úmyselne spôsobených okolností, ktoré spôsobujú nemožnosť vykonania kontroly na mieste, aj akékoľvek iné konanie alebo akékoľvek iné opomenutie, ktoré môže byť zavinené nedbanlivosťou poľnohospodára alebo jeho zástupcu, pokiaľ na základe toho nebolo možné dokončiť kontrolu na mieste?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, závisí uloženie postihu podľa článku 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004/ES (1) od podmienky, či bol poľnohospodár správne oboznámený o časti kontroly, ktorá si vyžaduje jeho spoluprácu?

               4.

               V prípade, keď majiteľ poľnohospodárskeho podniku nebýva v podniku, má sa problém definície subjektu, ktorý je zástupcom v zmysle článku 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004/ES, posudzovať na základe vnútroštátneho práva alebo práva Spoločenstva/Únie?

               5.

               V prípade, ak sa má problém uvedený v predchádzajúcom bode posudzovať na základe práva Spoločenstva/Únie, má sa článok 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004/ES vykladať v tom zmysle, že za subjekt, ktorý je zástupcom poľnohospodára počas kontrol na mieste, sa má považovať akákoľvek plnoletá osoba so spôsobilosťou na právne úkony, ktorá býva v podniku a ktorej je zverená aspoň časť správy poľnohospodárskeho podniku?

               6.

               V prípade, ak sa má problém uvedený v bode 4 posudzovať na základe práva Spoločenstva/Únie a odpoveď na otázku č. 5 je záporná, je majiteľ poľnohospodárskeho podniku (poľnohospodár v zmysle článku 23 ods. 2 nariadenia č. 796/2004/ES), ktorý nebýva v podniku, povinný splnomocniť na zastupovanie nejaký subjekt, ktorý sa spravidla zdržiava v podniku kedykoľvek?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec T-462/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – EEB/Komisia

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – EEB/Komisia
   (Vec T-462/14) (1)

   (2015/C 228/37)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Vec T-29/16: Žaloba podaná 25. januára 2016 – Caffè Nero Group/ÚHVT (CAFFÈ NERO)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/39

         Žaloba podaná 25. januára 2016 – Caffè Nero Group/ÚHVT (CAFFÈ NERO)
   (Vec T-29/16)
   (2016/C 106/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Caffè Nero Group Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Cassidy, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „CAFFÈ NERO“ – prihláška č. 13 238 019.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. novembra 2015 vo veci R 410/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 13238019 a zapísal prihlasovanú ochrannú známku,

               —

               odmietol námietky voči prihláške ochrannej známky Spoločenstva podľa článku 7 ods. 1 písm. b), c) a g) a článku 7 ods. 2,

               —

               vyhovel prihláške ochrannej známky Spoločenstva na účely akceptácie a reklamy týkajúcej sa všetkých tovarov a služieb, na ktoré sa ochranná známka vzťahuje,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila žalobkyňa v tejto veci.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) c) a g) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-157/16 P: Odvolanie podané 14. apríla 2016: Ingrid Fedtke proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 5. februára 2016 vo veci F-107/15, Fedtke/EHSV

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/43

         Odvolanie podané 14. apríla 2016: Ingrid Fedtke proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 5. februára 2016 vo veci F-107/15, Fedtke/EHSV
   (Vec T-157/16 P)
   (2016/C 191/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgicko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 5. februára 2016 vo veci F-107/15,

               —

               vrátil vec Súdu pre verejnú službu, aby rozhodol o veci samej,

               —

               rozhodol o náhrade trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a/alebo na nedostatočnom odôvodnení napadnutého uznesenia, a to tým, že Súd pre verejnú službu (SVS) dospel v bodoch 19 až 21 a 25 uvedeného uznesenia k záveru, že, tak v prípade žiadosti o preskúmanie rozhodnutia, ktoré nebolo napadnuté v stanovených lehotách, ako aj v prípade žiadosti, ktorá takéto rozhodnutie nepriamo napáda, je potrebné na ich podporu uviesť novú skutočnosť, o ktorej tak odvolateľka, ako ani administratíva, nevedeli, resp. nemohli vedieť v čase prijatia rozhodnutia, ktoré sa stalo konečným, pričom SVS uplatnil túto zásadu v bodoch 27 až 32 uvedeného rozhodnutia, aj keď z judikatúry vyplýva, že v prípade žiadosti o preskúmanie sa nevyžaduje chýbajúca vedomosť o skutočnosti, na ktorú sa takáto žiadosť odvoláva.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a/alebo na skreslení dôkazov v spise a na nedostatočnom odôvodnení napadnutého uznesenia, a to tým, že SVS dospel v bode 32 uvedeného uznesenia k záveru, že keďže žiadna nová a podstatná skutočnosť neodôvodňovala žiadosť o preskúmanie, konanie pred podaním žaloby neprebiehalo riadnym spôsobom, pričom tvrdenia smerujúce proti rozhodnutiu z 30. septembra 2014 a zamietnutiu sťažnosti z 22. apríla 2015 boli neprípustné, aj keď z čisto potvrdzujúcej povahy týchto rozhodnutí vyplýva nielen to, že im nepredchádzalo preskúmanie, ale aj to, že neuvádzali žiadnu novú skutočnosť, pričom ako to odvolateľka sama vo svojej žiadosti o preskúmanie uviedla, rozhodnutie z 30. septembra 2014 predstavovalo novú skutočnosť vo vzťahu k rozhodnutiu zo 7. apríla 2014, rovnako ako rozhodnutie z 22. apríla 2015 ju predstavovalo vo vzťahu k rozhodnutiu z 30. septembra 2014.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a/alebo na skreslení dôkazov v spise a na nevysporiadaní sa s tvrdeniami odvolateľky v napadnutom uznesení, a to tým, že SVS v bode 26 uvedeného uznesenia vychádzal z toho, že nová skutočnosť je taká, o ktorej účastníci konania nevedeli, resp. nemohli vedieť, pričom odvolateľka neuviedla na odôvodnenie svojej žiadosti žiadne nové a podstatné skutočnosti, ale namiesto toho sa odvolávala, odkazujúc na list svojho vedúceho jednotky, na zmenu Služobného poriadku, pričom však chýbajúca vedomosť o tejto skutočnosti nebola v tomto prípade potrebná, čo sama odvolateľka uviedla vo svojej žiadosti o preskúmanie s odkazom na list svojho vedúceho jednotky, potvrdzujúc, že táto zmena rozšírila právny základ, pričom administratíva tejto skutočnosti nového znenia Služobného poriadku predtým nevenovala dostatočnú pozornosť, čo predstavovalo nové a podstatné skutočnosti.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení zásad dokazovania a pravidla nestrannosti, a to tým, že SVS dospel v bode 28 napadnutého uznesenia k záveru, že odvolateľka nepredložila informácie o tom, kedy administratíva mala, resp. mohla mať vedomosť o tom, že jej kolegyňa v budúcnosti nastúpi na materskú a rodičovskú dovolenku a v bode 29 uvedeného uznesenia, že nie je možné vylúčiť, že k tomu mohlo dôjsť už 7. apríla 2014, vzhľadom na zákonnú dĺžku týchto dovoleniek, dlhodobú predvídateľnosť dátumu pôrodu a zaužívanú prax informovať čo najskôr príslušnú službu o dlhodobej absencii, aby z toho v bodoch 30 až 32 uvedeného uznesenia vyvodil, že odvolateľka nepreukázala, že ani ona, ani administratíva nevedeli, resp. nemohli vedieť 7. apríla 2014 o budúcej neprítomnosti jej kolegyne, a že jej žiadosť o preskúmanie nebola odôvodnená žiadnou novou a podstatnou skutočnosťou a jej námietky sú neprípustné, aj keď dôkaz na základe negatívnej skutočnosti, ktorá je v sfére tretej osoby je nemožný, pričom EHSV bol príslušný na to, aby oznámil dátum žiadosti o dovolenky a SVS nemohol založiť svoje úvahy na nadväzujúcich domnienkach, ani na jednoduchom predpoklade, aby obrátil dôkazné bremeno a tým odôvodnil svoje závery.


title: Vec C-103/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Rakúsko) — Arthur Gottwald/Bezirkshauptmannschaft Bregenz (Voľný pohyb osôb — Občianstvo Únie — Článok 12 ES — Udelenie bezplatnej ročnej cestnej nálepky zdravotne postihnutým osobám — Ustanovenia obmedzujúce udelenie takejto nálepky len na zdravotne postihnuté osoby, ktoré majú bydlisko alebo obvyklý pobyt na vnútroštátnom území)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Rakúsko) — Arthur Gottwald/Bezirkshauptmannschaft Bregenz
   (Vec C-103/08) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Občianstvo Únie - Článok 12 ES - Udelenie bezplatnej ročnej cestnej nálepky zdravotne postihnutým osobám - Ustanovenia obmedzujúce udelenie takejto nálepky len na zdravotne postihnuté osoby, ktoré majú bydlisko alebo obvyklý pobyt na vnútroštátnom území)
   2009/C 282/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Arthur Gottwald

      Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Bregenz

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Rakúsko) — Výklad článku 12 Zmluvy ES — Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti — Vnútroštátny právny predpis obmedzujúci bezplatné udelenie nálepky na užívanie spoplatnených komunikácií len na zdravotne postihnuté osoby, ktoré majú bydlisko alebo obvyklý pobyt na vnútroštátnom území

      Výrok rozsudku

   Článok 12 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave ako vo veci samej, ktorá priznáva právo na bezplatné udelenie ročnej cestnej nálepky len zdravotne postihnutým osobám, ktoré majú bydlisko alebo obvyklý pobyt na území dotknutého členského štátu, pričom medzi ne zahŕňa aj zdravotne postihnuté osoby, ktoré do tohto členského štátu pravidelne dochádzajú z profesionálnych alebo súkromných dôvodov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec T-555/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. novembra 2012 — tesa/ÚHVT — Superquímica (tesa TACK) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky tesa TACK — Skoršia národná obrazová ochranná známka TACK Ceys — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. novembra 2012 — tesa/ÚHVT — Superquímica (tesa TACK)
   (Vec T-555/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky tesa TACK - Skoršia národná obrazová ochranná známka TACK Ceys - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 399/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: tesa SE (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: F. Schwab, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a O. Mondéjar Ortuño, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: La Superquímica, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: A. Canela Giménez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. júla 2011 (vec R 866/2010-1), ktoré sa týka námietkového konania medzi La Superquímica, SA a tesa SE.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               tesa SE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012.


title: Vec T-372/10: Žaloba podaná 3. septembra 2010 — Bolloré/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/35

         Žaloba podaná 3. septembra 2010 — Bolloré/Komisia
   (Vec T-372/10)
   ()
   2010/C 301/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bolloré (Ergué-Gabéric, Francúzsko) (v zastúpení: P. Gassenbach, C. Lemaire a O. de Juvigny, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie článkov 1 a 2 rozhodnutia Komisie č. K(2010) 4160 v konečnom znení z 23. júna 2010, ktoré sa týka konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec KOMP/36.212 — Samokopírujúci papier),

               —

               subsidiárne znížiť vo významnom rozsahu výšku pokuty uloženej spoločnosti Bolloré na základe článku 2 uvedeného rozhodnutia,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha hlavne zrušenia rozhodnutia Komisie č. K(2010) 4160 v konečnom znení z 23. júna 2010, ktoré sa týka konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec KOMP/36.212 — Samokopírujúci papier), ktoré prijala Komisia v nadväznosti na rozsudok, ktorým Súdny dvor rozhodol o veci C-327/07 P, Bolloré/Komisia tak, že právo na obhajobu spoločnosti Bolloré nebolo dodržané, keďže spoločnosti Bolloré bola uložená sankcia nielen ako materskej spoločnosti spoločnosti Copigraph, ale tiež ako priamemu a osobne zúčastnenému spolupáchateľovi deliktu, zatiaľ čo oznámenie o výhradách sa týkalo len zodpovednosti ako materskej spoločnosti spoločnosti Copigraph.
   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza šesť dôvodov založených na:

               —

               porušení článkov 6 a 7 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP“) a článkov 41, 47 a 49 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), pretože sankcia bola uložená spoločnosti Bolloré v rozpore so zásadami zákonnosti deliktov a trestov, právnej istoty, individuálnosti trestu a práva na spravodlivé súdne konanie, keďže:

                           —

                           sankcia uložená spoločnosti Bolloré ako materskej spoločnosti je porušením zásad zákonnosti deliktov a trestov a právnej istoty, ktoré zakotvujú články 6 a 7 EDĽP a články 47 a 49 Charty a zásady individuálnosti trestu,

                           —

                           výsluch spoločnosti Bolloré, ktorého sa nezúčastnil žiaden z členov kolégia Komisie, je porušením práva na spravodlivé súdne konanie, ktoré zakotvuje článok 6 EDĽP a články 41 a 47 Charty, keďže spoločnosť Bolloré takto nebola vypočutá „svojimi sudcami“,

                           —

                           podmienky „opätovného prijatia“ pôvodného rozhodnutia porušujú z viacerých dôvodov požiadavku nestrannosti, ktorá sa spája s právom na spravodlivé súdne konanie, ktoré zakotvuje článok 6 EDĽP a články 41 a 47 Charty,

               —

               porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 25 nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že Komisia uložila spoločnosti Bolloré sankciu za delikty, ktoré sú v súčasnosti premlčané,

               —

               porušenie zásady rovnosti zaobchádzania tým, že sa uložila spoločnosti Bolloré sankcia ako materskej spoločnosti Copigraph v čase skutkových okolností,

               —

               porušenie článku 101 ZFEÚ, článku 6 EDĽP a článkov 41 a 47 Charty tým, že sa oznámilo druhé oznámenie výhrad v lehote zjavne neprimeranej, ktorá úplne znemožnila spoločnosti Bolloré brániť sa proti výhradám spočívajúcim na jej zodpovednosti ako materskej spoločnosti spoločnosti Copigraph, na jednej strane a jej osobnej účasti na spáchaní deliktu, na druhej strane.

               —

               subsidiárne porušenie usmernení z roku 1998 pre výpočet pokút (2), zásad individualizácie trestu a primeranosti pri určení výšky sumy pokuty a požiadavky odôvodnenia, ako aj

               —

               subidiárne porušenie oznámenia z roku 1996 o neuložení alebo odpočte pokút (3) a zásad primeranosti a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Usmernenia pre výpočet pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy ESUO [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3).

      (3)  Oznámenie Komisie o neuložení pokút alebo znížení ich výšky vo veciach, ktoré sa týkajú dohôd [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 207, 1996, s. 4).


title: Vec C-370/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 3. augusta 2012 — Thomas Pringle/Írska vláda, Írsko a Attorney General

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 3. augusta 2012 — Thomas Pringle/Írska vláda, Írsko a Attorney General
   (Vec C-370/12)
   2012/C 303/31
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Thomas Pringle

      Žalovaní: Írska vláda, Írsko a Attorney General

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie Európskej rady 2011/199/EÚ z 25. marca 2011 (1) platné:

                           —

                           so zreteľom na použitie zjednodušeného revízneho postupu podľa článku 48 ods. 6 ZEÚ, a najmä viedla navrhovaná zmena článku 136 ZFEÚ k rozšíreniu právomocí prenesených na Úniu Zmluvami,

                           —

                           so zreteľom na obsah navrhovanej zmeny, a najmä vedie táto zmena k porušeniu Zmlúv alebo všeobecných zásad práva Únie?

               2.

               Je členský štát Európskej únie, ktorého menou je euro, so zreteľom na

                           —

                           články 2 ZEÚ a 3 ZEÚ a ustanovenia hlavy VIII tretej časti ZFEÚ a osobitne články 119 ZFEÚ, 120 ZFEÚ, 121 ZFEÚ, 122 ZFEÚ, 123 ZFEÚ, 125 ZFEÚ, 126 ZFEÚ a 127 ZFEÚ,

                           —

                           výlučnú právomoc Únie v oblasti menovej politiky stanovenú v článku 3 ods. 1 písm. c) ZFEÚ a v oblasti uzatvárania medzinárodných dohôd, ktoré patria do pôsobnosti článku 3 ods. 2 ZFEÚ,

                           —

                           právomoc Únie v oblasti koordinácie hospodárskej politiky v súlade s článkom 2 ods. 3 ZFEÚ a hlavou VIII tretej časti ZFEÚ,

                           —

                           právomoci a funkcie inštitúcií Únie podľa zásad stanovených v článku l3 ZEÚ,

                           —

                           zásadu lojálnej spolupráce stanovenú v článku 4 ods. 3 ZEÚ,

                           —

                           všeobecné zásady práva Únie vrátane všeobecnej zásady účinnej súdnej ochrany a práva na účinný prostriedok nápravy upraveného v článku 47 Charty základných práv Európskej únie a všeobecnej zásady právnej istoty,

                     oprávnený uzatvoriť a ratifikovať takú medzinárodnú dohodu, akou je Zmluva EMS?

               3.

               Ak sa konštatuje platnosť rozhodnutia Európskej rady, je oprávnenie členského štátu uzatvoriť a ratifikovať takú medzinárodnú dohodu, akou je Zmluva EMS, podmienené nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia?

      (1)  Rozhodnutie Európskej rady z 25. marca 2011, ktorým sa mení a dopĺňa článok 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s mechanizmom pre stabilitu pre členské štáty, ktorých menou je euro (Ú. v. EÚ L 91, s. 1).


title: Vec T-5/10: Žaloba podaná 8. januára 2010 — Komisia/Earthscan

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/33

         Žaloba podaná 8. januára 2010 — Komisia/Earthscan
   (Vec T-5/10)
   2010/C 80/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët, S. Petrova, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Hermant a G. van de Walle de Ghelcke, advokáti)

      Žalovaná: Earthscan Ltd (Kent, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať žalovanú, aby Komisii zaplatila sumu 44 903,22 eura zodpovedajúcu listine vo výške 45 835,44 eura, z ktorej už bolo zaplatených 6 486,09 eura a úroky do konca 30. septembra 2009 vo výške 5 556,87 eura,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie úrokov vo výške 3,84 eura za každý deň od 1. októbra 2009 až do zaplatenia celého dlhu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania Komisie.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou založenou na arbitrážnej doložke sa žalobkyňa domáha, aby bola žalovaná zaviazaná na vrátenie časti zálohovej platby spolu s úrokom z omeškania v dôsledku nevykonania zmluvy č. 4.1030/Z/01-035/2001, ktorú žalobkyňa uzavrela s deviatimi dodávateľmi vrátane žalovanej, týkajúcej sa vytvorenia, uverejnenia a šírenia príručky o obnoviteľnej energii [projekt „Guide for Renewable Energy installations to promote biomass, photovoltaics and solar thermal in the EU“ (Príručka pre zariadenia na výrobu obnoviteľnej energie na podporu využívania biomasy, fotovoltaiky a solárneho tepla v EÚ)] v rámci programu ALTENER (1).
   Žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod.
   Vzhľadom na to, že žalovaná nevykonala činnosti stanovené v zmluve pre fázy 6 a 7 (návrh, sadzba, tlač a šírenie), žalobkyňa uvádza, že žalovaná porušila svoje zmluvné povinnosti, keď nevrátila časť zálohovej platby, ktorá bola zaplatená navyše pri vykonávaní zmluvy. Tvrdí, že žalovaná preto musí byť zaviazaná na vrátenie preplatku spolu s úrokom z omeškania stanoveným v zmluve.

      (1)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 646/2000/ES z 28. februára 2000, ktorým sa prijíma viacročný program na podporu energie z obnoviteľných zdrojov v Spoločenstve (Altener) (1998 až 2002) Ú. v. ES L 79, s. 1.


title: Vec C-486/06: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – BVBA Van Landeghem/Belgicko (Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Položky 8703 a 8704 — Motorové vozidlo typu pick-up )

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/12

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – BVBA Van Landeghem/Belgicko
   (Vec C-486/06) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Položky 8703 a 8704 - Motorové vozidlo typu „pick-up“)
   (2008/C 22/22)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: BVBA Van Landeghem

      Žalovaný: Belgicko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hof van beroep te Antwerpen – Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) – Podpoložky 8703 a 8704 – Zaradenie motorového vozidla typu „pick-up“ skladajúceho sa z uzatvorenej kabíny, ktorá slúži ako priestor pre pasažierov a z nákladného priestoru, ktorý nepresahuje výšku 50 cm, ktoré má luxusné vnútorné vybavenie, brzdný systém ABS, benzínový motor s obsahom valcov od 4 do 8 litrov, náhon na všetky štyri kolesá a disky ako na luxusných športových automobiloch
   Výrok rozsudku
   Pikapy, také ako sú opísané vo veci samej, ktoré sa skladajú na jednej strane z uzatvorenej kabíny, ktorá slúži ako priestor pre pasažierov, v ktorej sa za sedadlom alebo lavicou pre vodiča nachádzajú sklápacie alebo odnímateľné sedadlá s trojbodovými bezpečnostnými pásmi, a na druhej strane z nákladného priestoru, ktorý nepresahuje výšku 50 cm, otvára sa len vzadu a nemá zariadenia na upevnenie nákladu, a tieto vozidlá majú veľmi luxusné vnútorné vybavenie s množstvom voliteľných možností (najmä elektricky nastaviteľné kožené sedadlá, elektricky nastaviteľné spätné zrkadlá, elektricky ovládané okná, ako aj zabudované stereo s CD-prehrávačom) a sú vybavené antiblokovacím brzdným systémom (ABS), benzínovým motorom s obsahom valcov od 4 do 8 litrov s automatickou prevodovkou a veľmi vysokou spotrebou benzínu, náhonom na všetky štyri kolesá, ako aj luxusnými (športovými) diskami, majú byť zaradené na základe ich všeobecného aspektu a súhrnu ich charakteristických vlastností do položky 8703 kombinovanej nomenklatúry, ktorá tvorí prílohu 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného prílohami nariadení Komisie (ES) č. 3115/94 z 20. decembra 1994, (ES) č. 3009/95 z 22. decembra 1995 a (ES) č. 1734/96 z 9. septembra 1996.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. septembra 2004 vo veci C-456/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Tribunal du travail de Bruxelles): Michel Trojani proti Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (Voľný pohyb osôb — Občianstvo Európskej únie — Právo na pobyt — Smernica č. 90/364/EHS — Obmedzenia a podmienky — Osoba pracujúca v ubytovni za odmenu v naturáliách — Právo na dávky sociálnej pomoci)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 7. septembra 2004
   vo veci C-456/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Tribunal du travail de Bruxelles): Michel Trojani proti Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Občianstvo Európskej únie - Právo na pobyt - Smernica č. 90/364/EHS - Obmedzenia a podmienky - Osoba pracujúca v ubytovni za odmenu v naturáliách - Právo na dávky sociálnej pomoci)
   (2004/C 262/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-456/02, predmetom ktorej je návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke v súlade s článkom 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunal du travail de Bruxelles (Belgicko) z 21. novembra 2002 a doručený Súdu prvého stupňa dňa 18. decembra 2002, ktorý vyplynul zo sporu prejednávaného medzi pánom Michelom Trojanim a Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS), Súdny dvor (Veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komory P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J-P. Puissochet a J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), sudcovia R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr a K. Lenaerts, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavný referent, vyhlásil dňa 7. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Na osobu v rovnakom postavení ako žalobca v konaní vo veci samej sa na jednej strane nevzťahujú čl. 43 a 49 ES a na druhej strane sa táto osoba môže domáhať práva na pobyt ako pracovník v zmysle čl. 39 ES, len ak je platená činnosť, ktorú vykonáva, skutočná a účinná. Je na vnútroštátnom súde, aby náležite posúdil skutkový stav s cieľom rozhodnúť, či je tomu tak v prípade, o ktorom pojednáva.

               2.

               Občan Únie, ktorý nemá právo na pobyt na území hostiteľského členského štátu podľa čl. 39, 43 alebo 49 ES, má čisto z titulu občianstva Únie právo na pobyt na základe priameho uplatnenia čl. 18 ods. 1 ES. Výkon tohto práva podlieha obmedzeniam a podmienkam stanoveným v uvedenom ustanovení, príslušné orgány však musia zabezpečiť, že sa tieto obmedzenia a podmienky uplatňujú v súlade so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva, najmä zásadou proporcionality. Akonáhle sa však potvrdí, že osoba v postavení rovnakom ako žalobca v konaní vo veci samej má povolenie na pobyt, môže sa táto osoba odvolať na čl. 12 ES s cieľom získať dávku sociálnej pomoci, ako je minimex.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44 z 22.2.2003


title: Vec C-279/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Provincial de Madrid (Španielsko) 27. júna 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA/LV Tobar e Hijos SL

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Provincial de Madrid (Španielsko) 27. júna 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA/LV Tobar e Hijos SL
   (Vec C-279/06)
   (2006/C 212/36)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Audiencia Provincial de Madrid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: CEPSA, Estaciones de Servicio SA

      Odporca: LV Tobar e Hijos SL
   Prejudiciálne otázky
   PO PRVÉ –

               A.

               Treba článok 81 ods. 1 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že sa jeho pôsobnosť vzťahuje na zmluvu – „contrato de abanderamiento“ uzavretú v roku 1996 medzi distribútorom ropných výrobkov a spoločnosťou vlastniacou čerpaciu stanicu, v ktorej sa táto spoločnosť zaväzuje počas určeného obdobia predávať výhradne vykurovacie a motorové palivá dodávateľa a nepredávať takéto výrobky dodané inými distribútormi, pokiaľ tento záväzok zahŕňa záväzok nekonkurovania, hoci je takúto zmluvu vzhľadom na jej ekonomický význam možné považovať za zmluvu o obchodnom zastúpení?

               B.

               V prípade, že sa tento článok na zmluvu vzťahuje, môže sa na ňu vzťahovať výnimka zo zákazu, ak spĺňa požiadavky nariadenia 1984/1983 (1), predovšetkým požiadavky na dobu trvania?

               C.

               Ak by to tak bolo, vyžadujú články 10 a 12 citovaného nariadenia, keď umožňujú trvanie záväzku nekonkurovania dlhšie ako 5 rokov ako protiváhu za poskytnutie ekonomických a finančných výhod majiteľovi čerpacej stanice, aby tieto ekonomické a finančné výhody boli zásadné, alebo stačí, ak nie sú bezvýznamné? Možno tieto ustanovenia vykladať tak, že takéto ekonomické a finančné výhody boli poskytnuté v zmluvách „contrato de abanderamiento“, v ktorých dodávateľ ropných výrobkov hradí náklady na inštaláciu a udržiavanie imidžu svojej značky, alebo dá k dispozícii cisterny a palivové čerpadlá, ktoré majiteľ čerpacej stanice nemôže bez písomného povolenia výhradného dodávateľa využívať pre výrobky, ktoré nie sú od tohto dodávateľa a musí ich vrátiť, keď sa skončí ich povolené užívanie, a ktorých hodnota je krytá bankovou zárukou na prvé požiadanie, ktorú majiteľ čerpacej stanice dal vystaviť v prospech dodávateľa?

               D.

               Ak by takáto výnimka neprichádzala do úvahy, vzťahovala by sa absolútna neplatnosť podľa článku 81 ods. 2 Zmluvy ES na zmluvu ako celok?

         PO DRUHÉ –

               A.

               Treba článok 81 ods. 1 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že takáto zmluva – „contrato de abanderamiento“, ak stanovuje, že majiteľ čerpacej stanice musí predávať vykurovacie a motorové palivá výhradného dodávateľa za maloobchodné ceny, ktoré určí tento dodávateľ, porušuje zásadu zákazu obmedzovania hospodárskej súťaže určovaním predajných cien, vzhľadom na jej ekonomický význam a konkrétne vzhľadom na riziká, ktoré preberá majiteľ čerpacej stanice a na jeho prispievanie k nákladom spojeným s dodaním výrobkov, ktoré sú predmetom zmluvy, alebo s propagáciou ich predaja, a to vzhľadom na tieto relevantné skutočnosti:

                           1.

                           Majiteľ čerpacej stanice sa zaviazal predávať výhradne mazivá, potreby pre automobilistov, vykurovacie a motorové palivá dodávateľa v súlade s maloobchodnými cenami, podmienkami a technikami predaja a prevádzky, ktoré určí tento dodávateľ na obdobie desať rokov, ktoré sa môže vždy predĺžiť o päť rokov na základe výslovnej písomnej dohody uzavretej najmenej šesť mesiacov vopred.

                           2.

                           Na majiteľa čerpacej stanice prechádza nebezpečenstvo škody na vykurovacích a motorových palivách od chvíle, keď mu ich dodávateľ odovzdá v cisternách čerpacej stanice, a to vrátane nebezpečenstva úbytku objemu. Od momentu prevzatia výrobkov je povinný uchovávať ich za takých podmienok, aby sa predišlo ich úbytku alebo zhoršeniu a zodpovedá dodávateľovi aj tretím osobám za úbytok, znečistenie alebo zmiešanie uvedených výrobkov a za škodu, ktorá tým môže byť spôsobená.

                           3.

                           Majiteľ čerpacej stanice musí dodávateľovi zaplatiť za vykurovacie a motorové palivá do deviatich dní od ich dodania na čerpacej stanici s tým, že mu k dátumu prvej dodávky musí tiež poskytnúť bankovú záruku na sumu zodpovedajúcu celkovej dodávke za 15 dní. V prípade nezaplatenia môže dodávateľ uplatniť nároky z bankovej záruky poskytnutej majiteľom čerpacej stanice, a okrem toho musí majiteľ čerpacej stanice platiť za dodávky pred ich odovzdaním na čerpacej stanici. Platby majiteľa čerpacej stanice distribútorovi sa vykonávajú tak, že od maloobchodnej ceny určenej distribútorom, vrátane DPH, sa odpočítava „provízia“ majiteľa čerpacej stanice spolu so zodpovedajúcou DPH. Dodané motorové palivá sa v priemere predajú za oveľa kratší čas ako deväť dní od ich odovzdania, ktoré sú stanovené ako lehota pre platbu žalobcu žalovanému. Náklady na prepravu znáša dodávajúci podnik.

                           4.

                           Majiteľ čerpacej stanice ručí a zodpovedá za zákazníkov, ktorých začlenil do používania kreditnej karty vytvorenej a spravovanej zoskupením spoločností, do ktorého patrí dodávateľ; za predaj uskutočnený prostredníctvom tejto karty dostáva zaplatené v mesiaci nasledujúcom po uskutočnení predaja, hradí určitú malú časť nákladov spojených s používaním karty stáleho zákazníka distribútora palív zákazníkmi a znáša nebezpečenstvo nezaplatenia zo strany zákazníkov, ktorým priamo poskytol úver.

                           5.

                           Dodávateľ ropných výrobkov hradí náklady na inštaláciu a udržiavanie imidžu svojej značky a tiež dá k dispozícii cisterny a palivové čerpadlá, ktoré majiteľ čerpacej stanice nemôže bez písomného povolenia výhradného dodávateľa využívať pre výrobky, ktoré nie sú od tohto dodávateľa, pričom hodnota týchto položiek presne zodpovedá výške bankovej záruky, ktorú dal majiteľ čerpacej stanice vystaviť v prospech dodávateľa.

               B.

               Ak by to tak bolo, je potrebné vykladať nariadenie Komisie (EHS) 1984/83, a najmä jeho články 10 a 13 tak, že sa ich pôsobnosť vzťahuje aj na zmluvu takejto povahy, takže zákaz obsiahnutý v článku 81 ods. 1 Zmluvy ES sa neuplatní, ak zmluva spĺňa požiadavky na výnimku obsiahnuté v týchto článkoch nariadenia?

               C.

               Treba v takom prípade vykladať článok 11 nariadenia tak, že ak je v zmluve zakotvené viac než jedno obmedzenie hospodárskej súťaže, teda že okrem zakotvenia záväzku nekonkurovania pri stanovení výhradného dodávateľstva od jedného podniku, určuje dodávateľ predajné ceny, umožňuje súhlas distribučnej spoločnosti s tým, aby čerpacia stanica znížila predajnú cenu pri súčasnom zachovaní príjmov distribučnej spoločnosti, udelený v novembri 2001, považovať zmluvu za platnú?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 1984/83 z 22. júna 1983 o uplatňovaní článku 85 (teraz článok 81) ods. 3 Zmluvy na určité kategórie dohôd o výhradnom nákupe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 173, s. 5).