title: Vec C-206/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 2. mája 2011 — Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb/Georg Köck

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 2. mája 2011 — Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb/Georg Köck
   (Vec C-206/11)
   2011/C 226/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb

      Žalovaný: Georg Köck

      Prejudiciálna otázka

   Odporuje článku 3 ods. 1 a článku 5 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (1) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), alebo iným ustanoveniam tejto smernice vnútroštátna právna úprava, na základe ktorej je vyhlásenie výpredaja bez povolenia príslušného správneho orgánu neprípustné, a preto sa musí v súdnom konaní zakázať bez toho, aby súd musel v konkrétnom prípade preveriť klamlivú, agresívnu alebo inak neprípustnú povahu tejto obchodnej praktiky?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22).


title: Vec T-237/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. januára 2013 — Lidl Stiftung/ÚHVT — Lactimilk (BELLRAM) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BELLRAM — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky RAM a Ram — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právo byť vypočutý — Článok 63 ods. 2, články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009 — Lehota námietkového konania“ ]

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2013 — Lidl Stiftung/ÚHVT — Lactimilk (BELLRAM)
   (Vec T-237/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BELLRAM - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky RAM a Ram - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právo byť vypočutý - Článok 63 ods. 2, články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009 - Lehota námietkového konania)
   2013/C 55/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: T. Träger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel a D. Walicka, splnomocnené zástupkyne)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lactimilk, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: P. Casamitjana Lleonart, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. marca 2011 (vec R 1154/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Lactimilk, SA, a Lidl Stiftung & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lidl Stiftung & Co. KG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec C-294/08: Žaloba podaná 2. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/5

         Žaloba podaná 2. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-294/08)
   (2008/C 247/07)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima, M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým,

                           —

                           že požaduje pri registrácii dovážaného vozidla, v prípade ktorého bolo preukázané schválenie technickej spôsobilosti typu vozidla iným členským štátom, aby vozidlo spĺňalo v čase schválenia technickej spôsobilosti typu technické požiadavky platné v tom čase v Českej republike, a

                           —

                           že požaduje v prípade nesplnenia tejto podmienky kontrolu vozidla, pri ktorej skúma súlad vozidla s technickými požiadavkami platnými pre danú kategóriu vozidla v Českej republike v čase výroby vozidla,

                     si Česká republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podmienky registrácie ojazdených osobných vozidiel dovezených do Českej republiky z iných členských štátov, kde boli predtým zaregistrované, sú v českom práve upravené zákonom č. 56/2001 Sb. (1) Ustanovenie § 35 ods. 1 a 2 zákona č. 56/2001 Sb. upravuje podmienky, za ktorých môže byť v Českej republike zaregistrované samostatne dovezené ojazdené vozidlo, v prípade ktorého bolo preukázané schválenie technickej spôsobilosti typu vozidla iným členským štátom.
   České orgány schvália technickú spôsobilosť takého vozidla, pokiaľ vozidlo, jeho systémy, konštrukčné časti alebo samostatné technické celky spĺňali v čase schvaľovania technickej spôsobilosti typu vozidla v inom členskom štáte EÚ technické požiadavky platné v tom čase v Českej republike a stanovené vo vykonávacom predpise (§ 35 ods. 1 zákona č. 56/2001 Sb.).
   V prípade, že vozidlo, jeho systémy, konštrukčné časti alebo samostatné technické celky nespĺňali v čase schvaľovania technickej spôsobilosti typu vozidla v inom členskom štáte požiadavky platné v tom čase v Českej republike a stanovené vo vykonávacom predpise, rozhodne o schválení technickej spôsobilosti vozidla príslušný orgán na základe technického protokolu vydaného skúšobnou stanicou. Skúšobná stanica vydá technický protokol, ak vozidlo spĺňa technické požiadavky platné pre danú kategóriu vozidla v Českej republike v čase výroby vozidla (§ 35 ods. 2 zákona č. 56/2001 Sb.).
   Z ustanovenia § 35 ods. 1 a 2 zákona č. 56/2001 Sb. teda vyplýva, že sa technická spôsobilosť všetkých ojazdených vozidiel, pre ktoré iný členský štát vydal osvedčenie o schválení technickej spôsobilosti typu vozidla, vždy znova skúma so zreteľom na české právo. Tento prístup je podľa názoru Komisie v rozpore so zásadou voľného pohybu tovaru, podľa ktorej tovar uvedený na trh v súlade s právnou úpravou jedného členského štátu musí byť pripustený na trh vo všetkých ostatných členských štátoch. Česká právna úprava vôbec nezohľadňuje výsledok technických kontrol uskutočnených na tom istom vozidle v inom členskom štáte, čo je v rozpore s článkom 3 ods. 2 smernice Rady 96/96/ES.
   Vzhľadom na vyššie uvedené sa Komisia domnieva, že česká právna úprava predstavuje opatrenie rovnajúce sa kvantitatívnemu obmedzeniu a je v rozpore s článkom 28 Zmluvy ES. Týmto opatrením nie je možné dosiahnuť ochranu ľudského zdravia a života, životného prostredia či bezpečnosti a nie je preto odôvodnené ani článkom 30 Zmluvy ES, ani judikatúrou Európskeho súdneho dvora.

      (1)  Zákon č. 56/2001 Sb. o podmienkach prevádzky vozidiel na pozemných komunikáciách a o zmene zákona č. 168/1999 Sb. o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou vozidla a o zmene niektorých súvisiacich zákonov (zákon o poistení zodpovednosti z prevádzky vozidla), v znení zákona č. 307/1999 Sb.


title: Vec T-348/05: Žaloba podaná 14. septembra 2005 – JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat/Rada

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/31

         Žaloba podaná 14. septembra 2005 – JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat/Rada
   (Vec T-348/05)
   (2005/C 281/57)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo Cheptesk, Rusko) (v zastúpení: B. Servais, Y. Melin, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 945/2005 (1) z 21. júna 2005, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 658/2002, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, a nariadenie (ES) č. 132/2001, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom, okrem iného, na Ukrajine, na základe čiastočného predbežného preskúmania podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96, v rozsahu, v akom

                           —

                           rozširuje existujúce antidumpingové opatrenia na iné výrobky ako výrobok tvoriaci predmet vyšetrovania pre porušenie článku 1 ods. 1, článku 1 ods. 2, článku 3 ods. 2, článku 4 ods. 1 a článku 5 ods. 4 základného nariadenia a

                           —

                           bolo prijaté v rozpore s právom žalobcu na obhajobu a jeho procesnými právami, tým, že i) žalobca nebol vypočutý ako žiadal podľa článku 6 ods. 5 základného nariadenia a ii) Komisia neuviedla primerane základné skutočnosti a úvahy, na základe ktorých zamýšľala doporučiť zmenu rozsahu opatrení, ako to požaduje článok 20 základného nariadenia a tým, že pokiaľ by nedošlo k týmto porušeniam, výsledok antidumpingového vyšetrovania mohol byť odlišný, a

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je ruskou spoločnosťou špecializujúcou sa na výrobu fluoroplastov, chemikálií, zdravotníckych výrobkov a hnojív, vrátane dusičnanu amónneho. Žalobca vyváža dusičnan amónny do Spoločenstva.
   Žalobca sa domáha zrušenia napadnutého nariadenia na základe toho, že porušuje článok 1 ods. 1, článok 1 ods. 2, článok 3 ods. 2, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (2) tým, že rozširuje existujúce antidumpingové opatrenia na výrobky, ktoré nie sú predmetným výrobkom.
   Tvrdí ďalej, že napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore s jeho právom na obhajobu a procesnými právami, tým, že i) nebol vypočutý ako žiadal podľa článku 6 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 a ii) Komisia neuviedla primerane základné skutočnosti a úvahy, na základe ktorých zamýšľala doporučiť zmenu rozsahu opatrení, ako to požaduje článok 20 nariadenia Rady (ES) č. 384/96.

      (1)  Ú. v. EÚ L 160, 23.6.2005, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva Ú. v. ES L 56, 6.3.1996, s. 1


title: Vec T-381/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. septembra 2008 – Taliansko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Prémie na zvieratá a rozvoj vidieka — Nedostatky v rámci vnútroštátneho systému riadenia a kontroly )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-381/04) (1)

   („EPUZF - ‚Záručná‘ sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Prémie na zvieratá a rozvoj vidieka - Nedostatky v rámci vnútroštátneho systému riadenia a kontroly“)
   (2008/C 272/27)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/561/ES zo 16. júla 2004, ktorým sa z financovania spoločenstva vylúčili niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi z titulu Európskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Sekcie záruk (Ú. v. EÚ L 250, s. 21), pretože vylučuje niektoré výdavky vynaložené Talianskou republikou v rámci sektoru prémií na zvieratá a rozvoja vidieka
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec T-13/11: Žaloba podaná 7. januára 2011 — Post Bank/Rada

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/32

         Žaloba podaná 7. januára 2011 — Post Bank/Rada
   (Vec T-13/11)
   2011/C 63/60
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Post Bank (Teherán, Irán) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť bod 34 časti B prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP (1) z 25. októbra 2010, ako aj bod 40 časti B prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (2),

               —

               vyhlásiť článok 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 (3), ako aj článok 16 ods. 2 Rady (EÚ) č. 961/2010 za neuplatniteľné na žalobkyňu, a

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa v súlade s článkom 263 ZFEÚ svojou žalobou domáha zrušenia bodu 34 časti B prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010 a bodu 40 časti B prílohy VIII nariadenia Rady č. 961/2010 z 25. októbra 2010 v súvislosti s prijatím reštriktívnych opatrení voči Iránu a zrušenie článku 16 ods. 2 a článku 26 nariadenia Rady č. 961/2010 z 25. októbra 2010 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne.
   Žalobkyňa na podporu svojej argumentácie uvádza tieto žalobné dôvody:

               Žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že Všeobecný súd má právomoc preskúmať bod 34 časť B prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP, bod 40 časti B prílohy VIII nariadenia Rady č. 961/2010 a rozhodnutie z 28. októbra 2010, ako aj súlad týchto ustanovení so všeobecnými zásadami práva Únie.

               Navyše osobitné dôvody na zaradenie žalobkyne do zoznamu sú nesprávne a podmienky uvedené v článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a v článku 16 ods. 2 písm. a) a b) a článku 16 ods. 4 nariadenia Rady č. 961/2010 neboli splnené. O uvedených ustanoveniach treba rozhodnúť tak, že sa na žalobkyňu neuplatňujú. Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových a právnych okolností. Bod 34 časti B prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ako aj bod 40 časti B prílohy VIII nariadenia Rady č. 961/2010 z 25. októbra 2010 treba preto zrušiť.

               Žalobkyňa na podporu svojej žaloby takisto uvádza, že nariadenie a rozhodnutie z roku 2010 porušujú jej právo na obhajobu a osobitne jej právo na spravodlivý proces, pretože nezískala žiaden dôkaz alebo dokument preukazujúci tvrdenia Rady a že tvrdenia prevzaté v rozhodnutí a nariadení z roku 2010 sú veľmi nejasné, nejednoznačné a že je viac ako nepravdepodobné, že by mohla Post Bank na ne odpovedať.

               Okrem toho článok 24 ods. 3 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP vyžaduje, že Rada oznámi svoje rozhodnutie danej osobe alebo subjektu, vrátane dôvodov jej zaradenia do zoznamu, a článok 24 ods. 4 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP stanovuje, že Rada v prípade, že sú predložené pripomienky, preskúma svoj rozhodnutie. Rada porušila tieto dve ustanovenia. Vzhľadom na skutočnosť, že článok 24 ods. 3 a 4 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP je prevzatý aj v článku 36 ods. 3 a 4 nariadenia Rady č. 961/2010, ide takisto o porušenie tohto posledného uvedeného ustanovenia.

               Žalobkyňa tiež tvrdí, že Rada pri posúdení situácie žalobkyne porušila zásadu riadnej správy vecí verejných.

               Rada navyše pri posúdení situácie žalobkyne porušila zásadu legitímnej dôvery.

               Žalobkyňa takisto uvádza, že Rada porušila jej vlastnícke právo, ako aj zásadu proporcionality. V prípade článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a článku 16 ods. 2 nariadenia Rady č. 961/2010 sa musí vyhlásiť, že sa neuplatňujú na žalobkyňu.

               Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že nariadenie Rady č. 961/2010 porušuje článok 215 ods. 2 a 3 ZFEÚ, ktorý je základom uvedeného nariadenia, ako aj článok 40 ZEÚ.

               Nakoniec žalobkyňa uvádza, že nariadenie a rozhodnutie z roku 2010 boli prijaté v rozpore so zásadami rovnosti a nediskriminácie.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1).

      (3)  Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).


title: Vec C-60/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bayerisches Landessozialgericht  3. februára 2006  – Grete Schlepps/Deutsche Rentenversicherung Oberbayern

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bayerisches Landessozialgericht 3. februára 2006 – Grete Schlepps/Deutsche Rentenversicherung Oberbayern
   (Vec C-60/06)
   (2006/C 131/49)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bayerisches Landessozialgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Grete Schlepps

      Žalovaný: Deutsche Rentenversicherung Oberbayern
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa príloha III časť A a B, zakaždým bod 35 položky Nemecko-Rakúsko písm. e) bod i) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 (1) o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že táto predpokladá popri oprávnení na poberanie dávok k 1. januáru 1994 aj zriadenie bydliska v Rakúsku?

               2.

               Ak áno, sú tieto ustanovenia, ako aj príloha VI položka C. Nemecko bod 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v súlade s právnymi predpismi ES vyššej právnej sily, najmä so zásadou voľného pohybu pracovníkov podľa článku 39 v spojení s článkom 42 Zmluvy ES?

      (1)  Ú. v. L 149, s. 2.


title: Vec F-77/10: Žaloba podaná 13. septembra 2010 — Arroyo Redondo/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/65

         Žaloba podaná 13. septembra 2010 — Arroyo Redondo/Komisia
   (Vec F-77/10)
   ()
   2010/C 301/105
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Fernando Arroyo Redondo (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: E. Boigelot a S. Woog, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej nezaradiť žalobcu na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy AD10 v rámci povyšovania v roku 2009

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zverejnené 20. novembra 2009 nezaradiť žalobcu na zoznam úradníkov povýšených z platovej triedy AD9 do platovej triedy AD10 v rámci povyšovania v roku 2009,

               —

               v dôsledku tohto zrušenia uskutočniť nové porovnávacie hodnotenie zásluh žalobcu a iných uchádzačov v rámci povyšovania v roku 2009 a nariadiť povýšenie žalobcu do platovej triedy AD10 so spätnou účinnosťou od 1. marca 2009, ako aj zaplatenie úrokov z nedoplatkov odmeny s úrokovou sadzbou stanovenou Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania od 1. marca 2009 navýšenej o dva body, bez toho, aby sa spochybnilo povýšenie ostatných povýšených úradníkov, ktorých mená sú uvedené na zozname zverejnenom 20. novembra 2009,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-138/14: Žaloba podaná 27. februára 2014 – Chart/ESVČ

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/30

         Žaloba podaná 27. februára 2014 – Chart/ESVČ
   (Vec T-138/14)
   2014/C 159/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Randa Chart (Woluwé-Saint-Lambert, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uznal zodpovednosť ESVČ za ujmu, ktorú žalobkyňa utrpela od októbra 2001, z dôvodu protiprávneho konania Delegácie Únie v Káhire a ESVČ,

               —

               a v dôsledku toho:

                           —

                           priznal pani Chartovej sumu 509 283,88 eura ako náhradu tejto ujmy, pričom táto suma môže byť ešte počas konania zvýšená,

                           —

                           subsidiárne priznal pani Chartovej sumu 380 063,81 eura ako náhradu ujmy, ktorú utrpela od 30. októbra 2008, pričom táto suma môže byť ešte počas konania zvýšená,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa, bývalý miestny zamestnanec delegácie Európskej únie v Egypte, sa domáha náhrady ujmy, ktorú utrpela v dôsledku protiprávneho konania administratívy Európskej únie, ktoré spočívalo v tom, že po jej odstúpení táto administratíva nepredložila orgánom sociálneho zabezpečenia egyptskej administratívy potvrdenie o skončení služby žalobkyne. Táto skutočnosť bráni žalobkyni v tom, aby sa vrátila pracovať do Egypta.
   Pokiaľ ide o protiprávne konanie vytýkané žalovanej, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody založené na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, porušení zásady primeranej lehoty, porušení egyptského uplatniteľného práva a porušení práva na súkromie.
   Žalobkyňa tvrdí, že nekonanie žalovanej jej spôsobilo vážnu ujmu a domáha sa náhrady tak majetkovej, ako aj nemajetkovej ujmy.


title: Vec F-20/16: Žaloba podaná 1. augusta 2016 – ZZ/Komisia

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/32

         Žaloba podaná 1. augusta 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-20/16)
   (2016/C 383/42)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Żołyniak, radca prawny)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD177/10-ECO2013 z 27. mája 2014, že meno žalobcu nezapíše do rezervného zoznamu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD177/10-ECO2013 z 27. mája 2014, že meno žalobcu nezapíše do rezervného zoznamu,

               —

               zaviazať menovací orgán, aby vykonal rozsudok, a to tak, že do rezervného zoznamu vypracovaného na základe verejného výberového konania doplní meno žalobcu, pričom platnosť tohto doplnenia bude mať rovnaké trvanie ako platnosť rezervného zoznamu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania v zmysle stanovených pravidiel.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. júla 2005 vo veci C-107/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal Supremo): Comité Andaluz de Agricultura Ecológica proti Administración General del Estado, Comité Aragonés de Agricultura Ecológica (Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa ekologického spôsobu výroby poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín — Vnútroštátna právna úprava povoľujúca používanie pojmu „bio“ pre výrobky, ktoré nepochádzajú z ekologického spôsobu výroby)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/16

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 14. júla 2005
   vo veci C-107/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal Supremo): Comité Andaluz de Agricultura Ecológica proti Administración General del Estado, Comité Aragonés de Agricultura Ecológica (1)

   (Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa ekologického spôsobu výroby poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Vnútroštátna právna úprava povoľujúca používanie pojmu „bio“ pre výrobky, ktoré nepochádzajú z ekologického spôsobu výroby)
   (2005/C 217/31)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-107/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunal Supremo (Španielsko) z 1. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 1. marca 2004, ktorý súvisí s konaním: Comité Andaluz de Agricultura Ecológica proti Administración General del Estado, Comité Aragonés de Agricultura Ecológica, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann (spravodajca), sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič, a E. Levits, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2092/91 z 24. júna 1991 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1804/1999 z 19. júla 1999, ktorým tam bola doplnená živočíšna výroba, sa má vykladať v tom zmysle, že nezakazuje, aby výrobky, ktoré nepochádzajú z ekologického spôsobu výroby mali v Španielsku v nálepke, propagačných materiáloch alebo obchodných dokumentoch označenie „biológico“ alebo jeho odvodeninu „bio“.

               2)

               Ten istý článok 2 v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady č. 392/2004 z 24. februára 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že do budúcnosti zakazuje, aby také výrobky mali v Španielsku v nálepke, propagačných materiáloch alebo obchodných dokumentoch označenie „biológico“ alebo jeho odvodeninu „bio“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004


title: Vec T-406/10: Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Emesa-Trefilería a Industrias Galyca/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/55

         Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Emesa-Trefilería a Industrias Galyca/Komisia
   (Vec T-406/10)
   ()
   2010/C 301/87
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Emesa-Trefilería, SA (Arteixo, Španielsko) a Industrias Galyca, SA (v zastúpení: A. Creus Carreras a A. Valiente Martin, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkýň,

               —

               subsidiárne, zrušiť alebo znížiť pokuty uložené žalobkyniam,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa žalobou domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ, v ktorom Komisia konštatovala, že žalobkyne porušili spolu s inými podnikmi článok 101 ZFEÚ, ako aj článok 53 Dohody o EHP tým, že sa zúčastnili na trvalej dohode a/alebo zosúladených postupoch v odvetví predpínacej ocele na celoeurópskom trhu a/alebo na vnútroštátnom/regionálnom trhu. Ďalej žiadajú zrušenie alebo zníženie pokút, ktoré im boli uložené.
   Na odôvodnenie svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.
   Po prvé uvádzajú, že Komisia porušila ich základné právo na spravodlivý proces zakotvené v článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 47 Charty základných práv Európskej únie tým, že pokutu uložil správny orgán, ktorý má súčasne vyšetrovaciu aj sankčnú právomoc.
   Po druhé uvádzajú, že Komisia neprávom odmietla znížiť pokuty uložené žalobkyniam v rozpore s úpravou týkajúcou sa korunného svedka z roku 2002 (1), keďže rozhodnutie sa vo významnej miere zakladá na dôkazoch pochádzajúcich od Emesa.
   Žalobkyne nakoniec namietajú, že im Komisia neprávom nepriznala zníženie podľa článku 23 úpravy týkajúcej sa korunného svedka z roku 2002, hoci Emesa predložila významné dôkazy týkajúce sa trvania a závažnosti porušovania.

      (1)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Vec T-257/13: Žaloba podaná 8. mája 2013 — Poľská republika/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/41

         Žaloba podaná 8. mája 2013 — Poľská republika/Komisia
   (Vec T-257/13)
   2013/C 207/69
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2013) 981] (Ú. v. EÚ L 67, s. 20) v rozsahu, v akom boli z financovania vylúčené výdavky vo výške 28 763 238,60 eura a 5 688 440,96 eura, zrealizované platobnou agentúrou akreditovanou Poľskou republikou,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 4 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1258/1999 (1) a článku 31 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1290/2005 (2), pretože finančná oprava sa uskutočnila na základe nesprávneho zistenia skutkového stavu a výkladu práva

                           —

                           Komisia uskutočnila finančnú opravu na základe nesprávneho zistenia skutkového stavu a výkladu práva, hoci výdavky boli poľskými orgánmi zrealizované v súlade s predpismi práva Spoločenstva. Poľská republika vyčíta Komisii výklad práva a zistenie skutkového stavu týkajúce sa údajných nezrovnalostí v systéme správy opatrení „predčasný odchod do dôchodku“, ktoré sa za prvé týkali požiadavky, aby bola pred odovzdaním podniku v súvislosti s predčasným odchodom do dôchodku vykonávaná profesijná činnosť, po druhé nesprávnosti preukazovania profesijnej činnosti vo forme vyhlásenia, ktoré poľské orgány akceptovali, a po tretie nestanovenia sankcií pre osoby preberajúce podnik pri nesplnení povinnosti vykonávať poľnohospodársku činnosť počas obdobia najmenej piatich rokov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 4 štvrtého pododseku nariadenia (ES) č. 1258/1999 a článku 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1290/2005, ako aj na porušení zásady proporcionality, pretože paušálna oprava je v pomere k nebezpečenstvu finančných strát pre rozpočet Spoločenstva extrémne nadsadená

                           —

                           Žiadna z namietaných nesprávností neviedla k finančným stratám pre Spoločenstvo alebo k nim nemohla viesť, v každom prípade však bolo nebezpečenstvo takýchto finančných strát celkom marginálne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ, pretože napadnuté rozhodnutie nebolo dostatočne odôvodnené

                           —

                           Komisia nepredložila na podporu svojich záverov z kontroly troch poľnohospodárskych podnikov nijaké dôkazy a neuviedla ani nijaké vecné a právne tvrdenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod vychádza z porušenia zásady subsidiarity

                           —

                           Komisia hrubo porušila zásadu subsidiarity zakotvenú v politike pomoci rozvoju vidieka. Zasiahla do priestoru pre úvahu členských štátov týkajúceho sa prostriedkov uskutočňovania cieľov stanovených v programových dokumentoch tým, že vyložila programové dokumenty o rozvoji vidieka a stanovila požiadavky na spôsob uskutočnenia tohto programu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).


title: Vec C-431/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  11. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Merck Genéricos – Produtos Farmacêuticos L. da /Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme L. da (Dohoda o založení Svetovej obchodnej organizácie — Článok 33 dohody TRIPS — Patenty — Minimálna ochranná doba — Legislatíva členského štátu stanovujúca kratšiu dobu — Článok 234 ES — Právomoc Súdneho dvora — Priamy účinok)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Merck Genéricos – Produtos Farmacêuticos L.da/Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme L.da

   (Vec C-431/05) (1)

   (Dohoda o založení Svetovej obchodnej organizácie - Článok 33 dohody TRIPS - Patenty - Minimálna ochranná doba - Legislatíva členského štátu stanovujúca kratšiu dobu - Článok 234 ES - Právomoc Súdneho dvora - Priamy účinok)
   (2007/C 269/17)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supremo Tribunal de Justiça
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Merck Genéricos – Produtos Farmacêuticos L.da

      Žalované: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme L.da

   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Supremo Tribunal de Justiça – Výklad článku 33 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (Dohoda „TRIPS“), ktorá predstavuje prílohu Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (Ú. v. ES L 336, z 23.12.1994, s. 214) – Právomoc výkladu – Priamy účinok
   Výrok rozsudku
   V súčasnej podobe právnej úpravy Spoločenstva v oblasti patentov nebráni právo Spoločenstva tomu, aby bol článok 33 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá predstavuje prílohu 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994), priamo uplatňovaný vnútroštátnym súdom za podmienok upravených vnútroštátnym právom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Vec C-399/03: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rada Európskej únie (Štátna pomoc — Schéma existujúcej pomoci — Daňový režim koordinačných centier usadených v Belgicku — Právomoc Rady)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rada Európskej únie
   (Vec C-399/03) (1)

   (Štátna pomoc - Schéma existujúcej pomoci - Daňový režim koordinačných centier usadených v Belgicku - Právomoc Rady)
   (2006/C 212/03)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet, V. Di Bucci a R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A.-M. Colaert a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Rady 2003/531/ES zo 16. júla 2003 o poskytnutí pomoci belgickou vládou v prospech určitých koordinačných centier usadených v Belgicku Ú. v. EÚ L 184, s. 17)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2003/531/ES zo 16. júla 2003 o poskytnutí pomoci belgickou vládou v prospech určitých koordinačných centier so sídlom v Belgicku sa ruší.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003.


title: Vec C-389/11 P: Odvolanie podané 22. júla 2011 : Région Nord-Pas-de-Calais proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsmej komory) z  12. mája 2011 v spojených veciach T-267/08 a T-279/08, Région Nord-Pas-de-Calais a Communauté d’Agglomération du Douaisis/Komisia

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/4

         Odvolanie podané 22. júla 2011: Région Nord-Pas-de-Calais proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsmej komory) z 12. mája 2011 v spojených veciach T-267/08 a T-279/08, Région Nord-Pas-de-Calais a Communauté d’Agglomération du Douaisis/Komisia
   (Vec C-389/11 P)
   2011/C 290/06
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Région Nord-Pas-de-Calais (v zastúpení: M. Cliquennois a F. Cavedon, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Communauté d’Agglomération du Douaisis, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2011 v spojených veciach T-267/08 a T-279/08,

               —

               vyhovieť žalobným návrhom, ktoré uplatnila Région Nord-Pas-de-Calais v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka dva odvolacie dôvody.
   V prvom odvolacom dôvode Région Nord-Pas-de-Calais vytýka Všeobecnému súdu, že zamietol preskúmanie výhrad vznesených proti rozhodnutiu Komisie K(2008) 1089 v konečnom znení z 2. apríla 2008, ktoré bolo zrušené a nahradené rozhodnutím Komisie K(2010) 4112 v konečnom znení z 23. júna 2010 — obe rozhodnutia sa týkajú štátnej pomoci K 38/2007 (ex NN 45/2007). Podľa odvolateľky nové rozhodnutie bolo v skutočnosti odpoveďou na jej písomné podania predložené v rámci pôvodnej žaloby pred Všeobecným súdom bez toho, aby mohla byť vypočutá v priebehu nového správneho konania, ktoré predchádzalo prijatiu rozhodnutia.
   V druhom odvolacom dôvode žalobkyňa uvádza porušenie práv na obhajobu a zásady kontradiktórnosti v správnom konaní, pretože Komisia pri prijímaní nového rozhodnutia nedodržala povinnosť rešpektovať podstatné formality nevyhnutné pre prijatie takéhoto rozhodnutia. Komisia totiž zmenila vlastnú analýzu typu sporného štátneho opatrenia a revidovala metódu výpočtu referenčnej sadzby uplatňovanej v čase poskytnutia štátnej pomoci poskytnutej v prospech spoločnosti Arbel Fauvet Rail SA.


title: Vec F-35/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 7. decembra 2011 — Svitana/Parlament

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 7. decembra 2011 — Svitana/Parlament
   (Vec F-35/11) (1)

   2012/C 138/105
   Jazyk konania: slovenčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011, s. 33.


title: Vec T-198/10: Žaloba podaná 30. apríla 2010 — Maximuscle Limited/ÚHVT — Foreign Supplement Trade Mark Ltd (GAKIC)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/47

         Žaloba podaná 30. apríla 2010 — Maximuscle Limited/ÚHVT — Foreign Supplement Trade Mark Ltd (GAKIC)
   (Vec T-198/10)
   2010/C 179/83
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maximuscle Ltd (Hertfordshire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Phillips, solicitor a G. Fernando, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Foreign Supplement Trademark Ltd (Oakville, Kanada)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. januára 2010 vo veci R 1621/2008-1 a prípadne mu vrátiť vec na ďalšie konanie,

               —

               subsidiárne zmeniť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. januára 2010 vo veci R 1621/2008-1, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania v tomto konaní, ako aj v konaní pred ÚHVT.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „GAKIC“ pre tovary zaradené do tried 5, 30 a 32.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania a teda zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti zapísanej ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 207/2009, pretože odvolací senát: i) sa dopustil rovnakého pochybenia ako výmazové oddelenie a nesprávne právne posúdil vec ako spadajúcu pod článok 7 ods. 1 písm. d); ii) nesprávne priznal význam skutočnosti, že kyselina glycin-alfa-ketoisokaproová (glycine-alpha-ketoisocaproic acid), pričom GAKIC predstavuje jej skratku, je zlúčenina patentovaná v Spojených štátoch; iii) nezohľadnil dôkazný materiál po zapísaní ochrannej známky z dôvodu, že nemal nijakú dôkaznú hodnotu; iv) nezohľadnil dôkazy z dôvodu, že sa týkali internetovej stránky spojenej so žalobcom; v) mal nekoherentný prístup s ohľadom na záver, že GAKIC je skratka glycin-alfa-ketoisokaproovej kyseliny; vi) skreslil dôkazy a nedal náležitú váhu dôkazu, z ktorého vyplývalo, že „GAKIC“ je prirodzená skratka kysliny „glycine[G] alpha [A] ketoisocaproic [KIC]“; a vii) nesprávne priznal ochrannej známke význam na základe písania slova „GAKIC“ veľkými písmenami.


title: Vec T-54/14: Žaloba podaná 23. januára 2014 — Goldfish a i./Komisia

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/28

      Žaloba podaná 23. januára 2014 — Goldfish a i./Komisia
      (Vec T-54/14)
      (2014/C 71/51)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Goldfish BV (Zoutkamp, Holandsko), Heiploeg BV (Zoutkamp), Heiploeg Beheer BV (Zoutkamp) a Heiploeg Holding BV (Zoutkamp) (v zastúpení: P. Glazener a B. Winters, advocaten)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne alebo v celom rozsahu zrušil rozhodnutie adresované žalobkyniam,

                  —

                  zrušil alebo znížil pokutu, ktorá im bola uložená,

                  —

                  prijal opatrenia, ktoré považuje za primerané,

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne napádajú rozhodnutie Komisie z 27. novembra 2013 v konaní podľa článku 101 ZFEÚ (AT.39633 — Krevety).
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 101 ZFEÚ a článku 2 nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že Komisia použila tajne nahraté zvukové nahrávky ako dôkaz porušenia článku 101 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 101 ZFEÚ a článku 2 nariadenia č. 1/2003 tým, že Komisia použila poznámky z tajne nahratých zvukových nahrávok ako dôkaz porušenia článku 101 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na protiprávnom odmietnutí Komisie uplatniť bod 35 usmernení (2), pretože Komisia odmietla zohľadniť skutočnosť, že žalobkyne nie sú schopné zaplatiť pokutu.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

         (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003
      (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec T-215/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  28. februára 2008 – American Clothing Associates/ÚHVT (Vyobrazenie javorového listu) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúcej javorový list — Absolútny dôvod zamietnutia — Ochranná známka pre služby — Článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 40/94 — Článok 6 ter Parížskeho dohovoru — Dôvody uvádzané pred inštanciami ÚHVT a pred Súdom prvého stupňa )

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. februára 2008 – American Clothing Associates/ÚHVT (Vyobrazenie javorového listu)
   (Vec T-215/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúcej javorový list - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranná známka pre služby - Článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 40/94 - Článok 6 ter Parížskeho dohovoru - Dôvody uvádzané pred inštanciami ÚHVT a pred Súdom prvého stupňa“)
   (2008/C 92/53)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: American Clothing Associates SA (Evergem, Belgicko) (v zastúpení: P. Maeyaert a N. Clarembeaux, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. mája 2006 (vec R 1463/2005-1) týkajúcemu sa prihlášky označenia vyobrazujúceho javorový list ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 4. mája 2006 (vec R 1463/2005-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka zapísania prihlasovanej ochrannej známky pre služby zaradené do triedy 40 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajúce tomuto opisu: „pánske krajčírstvo, preparovanie živočíchov; knihárstvo; úprava, spracovanie a konečná úprava koží, kože, kožušín a textílií; vyvolávanie fotografických filmov a kopírovanie fotografií; spracovanie dreva; lisovanie ovocia; mlynárstvo; spracovanie, kalenie a zušľachťovanie povrchu kovov“.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006.


title: Vec C-358/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombradia (Taliansko) 19. júla 2010 — Gestione Servizi Pubblici Srl/Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombradia (Taliansko) 19. júla 2010 — Gestione Servizi Pubblici Srl/Comune di Baranzate
   (Vec C-358/10)
   ()
   2010/C 260/10
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombradia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gestione Servizi Pubblici Srl

      Žalovaná: Comune di Baranzate

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia správnemu uplatneniu článkov 15 a 16 smernice 2006/123/ES (1) vnútroštátne ustanovenia článku 32 ods. 7a legislatívneho dekrétu č. 185 z 29. novembra 2008 doplneného zákonom č. 2 z 28. januára 2009, ktorým sa mení legislatívny dekrét, neskôr zmeneným a doplneným zákonom č. 14 z 27. februára 2009, ktoré s výnimkou, len pokiaľ ide o spoločnosti s väčšinovou majetkovou účasťou verejnoprávnych subjektov stanovujú: neplatnosť zadania služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov subjektom, ktoré nespĺňajú finančnú podmienku minimálnej výšky splateného základného imania desiatich miliónov eur, povinnosť upraviť svoje základné imanie na vyššie uvedenú minimálnu výšku pre subjekty zapísané v príslušnom registri súkromných subjektov spôsobilých vykonávať činnosti likvidácie a vyrubovania daní, a vyberania daní a iných príjmov provincií a obcí v zmysle článku 53 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 446 z 15. decembra 1997 v znení neskorších zmien a doplnení, zákaz týkajúci sa získania nových zákaziek alebo účasti na zadávacích konaniach vyhlásených na zadanie služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov, kým nie je splnená vyššie uvedená povinnosť zvýšenia základného imania?

               2.

               Bránia správnemu uplatňovaniu článkov 3, 10, 43, 49 a 81 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vnútroštátne ustanovenia článku 32 ods. 7a legislatívneho dekrétu č. 185 z 29. novembra 2008 doplneného zákonom č. 2 z 28. januára 2009, ktorým sa mení legislatívny dekrét, neskôr zmeneným a doplneným zákonom č. 14 z 27. februára 2009, ktoré s výnimkou len pokiaľ ide o spoločnosti s väčšinovou majetkovou účasťou verejnoprávnych subjektov stanovujú: neplatnosť zadania služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov subjektom, ktoré nespĺňajú finančnú podmienku minimálnej výšky splateného základného imania desiatich miliónov eur, povinnosť upraviť svoje základné imanie na vyššie uvedenú minimálnu výšku pre subjekty zapísané v príslušnom registri súkromných subjektov spôsobilých vykonávať činnosti likvidácie a vyrubovania daní, a vyberania daní a iných príjmov provincií a obcí v zmysle článku 53 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 446 z 15. decembra 1997 v znení neskorších zmien a doplnení, zákaz týkajúci sa získania nových zákaziek alebo účasti na zadávacích konaniach vyhlásených na zadanie služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov, kým nie je splnená vyššie uvedená povinnosť zvýšenia základného imania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 36.


title: Vec C-382/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/40

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-382/07) (1)

   (2008/C 51/73)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec T-99/13: Žaloba podaná 20. februára 2013 — CMT/ÚHVT — Camomilla (Camomilla)

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/20

         Žaloba podaná 20. februára 2013 — CMT/ÚHVT — Camomilla (Camomilla)
   (Vec T-99/13)
   2013/C 141/36
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Neapol, Taliansko) (v zastúpení: G. Floridia a R. Floridia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Camomilla SpA (Buccinasco, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. novembra 2012 vo veci R 1617/2011-1 s tým, že uzná za splnené podmienky týkajúce sa jednak dôvodu absolútnej neplatnosti na základe nedostatku dobrej viery majiteľa ochrannej známky Spoločenstva v okamihu podania jej prihlášky, ako to upravuje článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 a jednak dôvodu relatívnej neplatnosti na základe ustanovení článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) a článkom 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009,

               —

               subsidiárne a výlučne za predpokladu, že by Všeobecný súd musel kvalifikovať ako neprípustné dokumenty predložené v rámci konania o odvolaní pred odvolacím senátom a považoval by ich za zásadné na účely vyhovenia žalobe, zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu porušenia zásady kontradiktórnosti konania a práva na obranu a vrátil vec odvolaciemu senátu, aby opätovne rozhodol vo veci,

               —

               v každom prípade vyzval ÚHVT, aby prijal opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Všeobecného súdu,

               —

               zaviazal ÚHVT znášať trovy konania, ktoré vnikli žalobkyni v rámci tohto konania, a majiteľa ochrannej známky Spoločenstva v súvislosti s trovami, ktoré jej vznikli v rámci konania pred zrušovacím oddelením a odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „CAMOMILLA“ pre výrobky v triedach 3, 9, 14, 16, 21, 24 a 28 — ochranná známka Spoločenstva č. 3185196.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Camomilla SpA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: talianska obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „CAMOMILLA“ pre výrobky v triede 25.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-383/04: Žaloba podaná dňa 22. septembra 2004: Erich Drazdansky proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/21

         Žaloba podaná dňa 22. septembra 2004: Erich Drazdansky proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory)
   (Vec T-383/04)
   (2004/C 314/53)
   Jazyk konania: nemčina
   Erich Drazdansky, bydliskom Wr. Neustadt (Rakúsko), v zastúpení: M. Kadlicz, advokát, podal dňa 22. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zmenil rozhodnutie 2. odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 23. júla 2004 – R1014/2001-2 tak, že sťažnosti vyhovuje a námietku zamietol;

               —

               po prípade zrušil rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu a vrátil mu vec na ďalšie konanie.

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka Vitacan pre tovary tried 29 (mliečne nápoje a. t. ď.), 30 (kakaové alebo čokoládové nápoje) a 32 (ovocné nápoje a. t. ď.), prihláška č. 452284

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie prihlášky ochrannej známky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie sťažnosti

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 8 odsek 1 písmeno b) nariadenia (ES) č. 40/941

      (1)  Nariadenie (ES) Rady č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s.1)


title: Vec T-514/09: Žaloba podaná 31. decembra 2009 — De Post/Komisia

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/38

         Žaloba podaná 31. decembra 2009 — De Post/Komisia
   (Vec T-514/09)
   2010/C 51/73
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: De Post NV van publiek recht (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Martens a B. Schutyser, právnici)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre publikácie Európskej únie prideliť zákazku uvedenú vo výzve na predkladanie ponúk č. 10234 „Každodenná preprava a distribúcia Úradného vestníka, tlačovín, ďalších periodík a publikácií“ (Ú. v. EÚ 2009/S 176-253034) „Enterprises des Postes et Télécommunications Luxembourg“ a nie žalobkyni, ako bolo uvedené v liste zo 17. decembra 2009,

               —

               v prípade, že Úrad pre publikácie v dobe vynesenia rozsudku už uzavrel zmluvu s Enterprises des Postes et Télécommunications Luxembourg podľa výzvy na predkladanie ponúk č. 10234, prehlásiť zmluvu za neplatnú,

               —

               priznať náhradu škody ako kompenzáciu za stratu, ktorá žalobkyni vznikla v dôsledku napadnutého rozhodnutia, predbežne odhadnutú na 2 386 444,94 eura, zvýšenú o úroky z omeškania a úroky z úrokov, odo dňa podania tejto žaloby,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania, vrátane nákladov na právne poradenstvo, ktoré vznikli žalobkyni.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha jednak zrušenia rozhodnutia Úradu pre publikácie Európskej únie (ďalej len „Úrad pre publikácie“) zo 17. decembra 2009 prideliť zákazku uvedenú vo výzve na predkladanie ponúk č. 10234 „Každodenná preprava a distribúcia Úradného vestníka, tlačovín, ďalších periodík a publikácií“ (Ú. v. EÚ 2009/S 176-253034) „Enterprises des Postes et Télécommunications Luxembourg“ (ďalej len „Post Luxembourg“) a v dôsledku toho nepridelenia zákazky žalobkyni, a jednak náhrady škody v odhadovanej výške 2 386 444,94 eura za škody údajne vzniknuté žalobkyni v dôsledku odmietnutia jej ponuky.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uplatňuje jediný žalobný dôvod pozostávajúci zo štyroch častí.
   Prvý a jediný žalobný dôvod uplatnený žalobkyňou sa zameriava na údajné porušenie zásad transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi, uvedených v článku 15 ZFEÚ a v článku 89 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (1) (ďalej len „finančné nariadenie“), porušenie povinnosti prideliť zákazku na základe vyhodnotenia výberových kritérií uvedených v článku 100 ods. 1 finančného nariadenia, nedostatočné odôvodnenie jeho rozhodnutia (porušenie článku 296 ZFEÚ) a rad závažných zjavných porušení, ktorých sa údajne dopustil Úrad pre publikácie, čím spôsobil, že jeho rozhodnutie, že ponuka Post Luxembourg, a nie ponuka žalobkyne, bola ekonomicky najvýhodnejšou ponukou, sa stalo neplatným.
   V prvej časti žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Úrad pre publikácie nezaložil svoje rozhodnutie na vyhodnotení výberových kritérií, čím porušil článok 100 ods. 1 finančného nariadenia.
   V druhej časti žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Úrad pre publikácie použil rad čiastkových kritérií pri svojom vyhodnotení ponúk, ktoré neboli uvedené v podmienkach verejného obstarávania, a porušil tým zásadu transparentnosti stanovenú v článku 15 ZFEÚ a článku 89 finančného nariadenia.
   V tretej časti svojho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Úrad pre publikácie uplatnil otvorené technické kritériá pridelenia zákazky nekonzistentným spôsobom, čím v skutočnosti zmaril akúkoľvek transparentnosť vo výberovom konaní.
   V štvrtej časti svojho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Úrad pre publikácie porušil články 15 a 296 ZFEÚ, článok 89 finančného nariadenia, ako aj všeobecné procesné požiadavky — povinnosť uviesť odôvodnenie a transparentnosti — keďže neuviedol zodpovedajúce jednoznačné odôvodnenie pre svoje vyhodnotenie ponúk a odôvodnenie rozhodnutia bolo údajne rozporuplné a postihnuté zjavne nesprávnymi posúdeniami.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že vzhľadom k tomu, že rozhodnutie je postihnuté porušením európskeho práva, Úrad pre publikácie sa dopustil nesprávnosti, a je teda zodpovedný na základe článku 340 ZFEÚ. Žalobkyňa totiž tvrdí, že vzhľadom na pridelenie zákazky Post Luxembourg namiesto žalobkyni vznikla žalobkyni závažná ujma, pozostávajúca zo straty možnosti uzavrieť zmluvu a zo všetkých nákladov vzniknutých prípravou a vypracovaním ponuky, ako aj obrany jej stanoviska.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec C-191/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/33

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-191/08) (1)

   (2009/C 69/74)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-123/07: Žaloba podaná 17. apríla 2007 – Siemens Transmission & Distribution/Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/31

         Žaloba podaná 17. apríla 2007 – Siemens Transmission & Distribution/Komisia
   (Vec T-123/07)
   (2007/C 140/53)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Siemens Transmission & Distribution Ltd (Manchester, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v ktorom stanoví, že sa žalobkyňa v dobe od 1. apríla 2002 do 9. októbra 2002 a od 21. januára 2004 do 11. mája 2004 dopustila porušenia článku 81 ES a/alebo článku 53 Dohody o EHP,

               —

               zrušiť článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkyne,

               —

               alternatívne znížiť pokutu uloženú žalobkyni v článku 2 písm. l) rozhodnutia na čiastku, ktorá neprevyšuje 1 100 000 eur, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napadá rozhodnutie Komisie K(2006) 6762 konečné znenie z 24. januára 2007 vo veci COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom. V napadnutom rozhodnutí bola žalobkyni a ďalším podnikom uložená pokuta kvôli porušeniu článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyne sa podľa názoru Komisie zúčastnili súboru dohôd a zosúladených postupov v odvetví „rozvádzačov izolovaných plynom“.
   Žalobkyňa uvádza na odôvodnenie svojej žaloby na prvom mieste porušenie článku 81 ods. 1 ES a článku 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1). V tejto súvislosti tvrdí, že jej uložená pokuta je v porovnaní s pokutou uloženou iným podnikom neprimerane vysoká. Navyše bola spôsobom, ktorým sa Komisia pokúsila rozdeliť celkovú čiastku pokuty na všetky spoločnosti, porušená zásada ne bis in idem. Okrem toho žalobkyňa uvádza, že žalovaná nesprávne posúdila dobu trvania protiprávneho konania. Ďalej Komisia určila bez relevantného dôkazu, že účelom a účinkom údajného protiprávneho konania do 13. decembra 2000 bolo obmedzenie hospodárskej súťaže v rámci Spoločenstva. Nakoniec uvádza v rámci prvého žalobného dôvodu, že pri stanovení pokuty neboli neprávom zohľadnené ani poľahčujúce okolnosti ani ustanovenia o korunnom svedkovi.
   Po druhé žalobkyňa uvádza, že žalovaná porušila podstatné formálne náležitosti. V tejto súvislosti namieta porušenie práva na vypočutie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1 – 25; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-321/08: Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Cimino/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/36

         Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Cimino/Komisia
   (Vec T-321/08)
   (2008/C 272/69)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Riccardo Cimino (Castelsardo, Taliansko) (v zastúpení: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008 uverejnené v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisia.


title: Vec C-122/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 10. marca 2015 – C.

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 10. marca 2015 – C.
   (Vec C-122/15)
   (2015/C 171/26)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: C.

      Ďalší účastník konania: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 3 ods. 1 písm. c) smernice 2000/78/ES (1) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, akou sú ustanovenia § 124 ods. 1 a 4 zákona o dani z príjmov (Tuloverolaki) týkajúce sa dodatočnej dane z dôchodkov, spadá do pôsobnosti práva Únie, a tým pádom sa na tento prípad uplatní zákaz diskriminácie na základe veku v zmysle článku 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie?
               Druhá a tretia prejudiciálna otázka sa predkladajú len, ak Súdny dvor odpovie na prvú prejudiciálnu otázku v tom zmysle, že tento prípad spadá do pôsobnosti práva Únie.

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku: Treba článok 2 ods. 1 a článok 2 ods. 2 písm. a) alebo b) smernice 2000/78/ES a článok 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je § 124 ods. 1 a 4 zákona o dani z príjmov týkajúci sa dodatočnej dane z dôchodkov, podľa ktorej sa z dôchodku fyzickej osoby, ktorého výška nepriamo súvisí s vekom osoby, v určitých situáciách vyberie vyššia daň z príjmov, ako by sa vyberala z rovnako vysokých príjmov zo zárobkovej činnosti?

               3.

               V prípade, že uvedené ustanovenia smernice 2000/78/ES a Charty základných práv Európskej únie bránia takej vnútroštátnej právne úprave, akou je dodatočná daň z dôchodkov, zostáva v tomto prípade posúdiť, či článok 6 ods. 1 uvedenej smernice treba vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, akou je dodatočná daň z dôchodkov, môže byť v zmysle tohto predpisu zároveň považovaná za objektívnu a primeranú, ako aj odôvodnenú legitímnym cieľom, predovšetkým zákonným cieľom politiky zamestnanosti, trhu práce a cieľov odbornej prípravy, pretože účelom dodatočnej dane, ako vyplýva z prípravných prác k zákonu o dani z príjmov, je dosiahnuť daňové príjmy od práceschopných poberateľov dôchodkov, znížiť rozdiel medzi daňovým zaťažením dôchodkov a príjmov zo zárobkovej činnosti a zlepšiť motiváciu starších ľudí, aby naďalej ostali aktívni v pracovnom živote?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec T-538/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2017 – Regent University/EUIPO – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie REGENT UNIVERSITY — Skoršia národná obrazová ochranná známka REGENT’S COLLEGE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009)“

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2017 – Regent University/EUIPO – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)
   (Vec T-538/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie REGENT UNIVERSITY - Skoršia národná obrazová ochranná známka REGENT’S COLLEGE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009)“)
   (2017/C 151/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Regent University (Virginia Beach, Virgínia, Spojené štáty) (v zastúpení: E. Himsworth, QC, a D. Wilkinson, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Regent’s College (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, QC)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júla 2015 (vec R 1859/2014-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Regent’s College a Regent University

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Regent University je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec T-330/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. júna 2008 – Novartis/ÚHVT (BLUE SOFT) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BLUE SOFT — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júna 2008 – Novartis/ÚHVT (BLUE SOFT)
   (Vec T-330/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BLUE SOFT - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 183/39)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Novartis AG (Bâle, Švajčiarsko) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. septembra 2006 (vec R 270/2006-1) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky BLUE SOFT ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Novartis AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-397/04: Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: MobilCom Aktiengesellschaft proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/23

         Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: MobilCom Aktiengesellschaft proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-397/04)
   (2004/C 314/55)
   Jazyk konania: nemčina
   MobilCom Aktiengesellschaft, so sídlom v Büdelsdorf (Nemecko), v zastúpení: K. Jacobsen, U. Wellmann a T. Sharpe, advokáti, podal 6. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev zo 14. júla 2004 k spisovej značke C5/03 (ExN 239/03),

               —

               eventuálne zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev zo 14. júla 2004 k spisovej značke C5/03 (ExN 239/03) v rozsahu poslednej časti vety, ktorá znie: „...pokiaľ Nemecko splní podmienku uvedenú v článku 2 tohto rozhodnutia“ ako aj zrušil v celom rozsahu článok 2 a článok 3 vyššie uvedeného rozhodnutia.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí bolo potvrdené, že štátna pomoc, ktorú Nemecko poskytlo žalobkyni, je zlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ Nemecko splní podmienky uvedené v článku 2 rozhodnutia. Táto podmienka požaduje od žalobkyne neprevádzkovať po dobu siedmych mesiacov takzvaný „distribučný kanál cez internet“.
   Žalobkyňa tvrdí po prvé, že Komisia nemá v tejto veci právomoc. Vzhľadom na skutočnosť, že obchodná činnosť žalobkyne spočívajúca v sprostredkovaní zmlúv na mobilné telefóny sa obmedzuje výlučne na Nemecko, nemôže poskytnutie pomoci ovplyvniť medzištátny obchod.
   Ďalej žalobkyňa uvádza, že chýba potrebný právny základ pre uloženie takejto podmienky zo strany Komisie, čím došlo k porušeniu Zmluvy ES alebo jej vykonávacích právnych predpisov.
   Podľa názoru žalobkyne je podmienka uložená žalobkyni svojvoľná, pretože neexistuje žiaden dostatočný dôvod. Preto žalobkyňa namieta chybné posúdenie prípadne neexistenciu právomoci voľnej úvahy. Komisia ďalej dostatočne nepreukázala, že napadnuté rozhodnutie je nevyhnutným, vhodným a súčasne najmiernejším prostriedkom a tým porušila zásadu proporcionality.


title: Vec C-347/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Linz (Rakúsko) 31. augusta 2009 — trestné konanie proti Jochen Dickinger a Franz Ömer

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Linz (Rakúsko) 31. augusta 2009 — trestné konanie proti Jochen Dickinger a Franz Ömer
   (Vec C-347/09)
   2009/C 282/45
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bezirksgericht Linz

      Obžalovaní v konaní pred vnútroštátnym súdom

   Jochen Dickinger a Franz Ömer

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Majú sa články 43 ES a 49 ES vykladať v tom zmysle, že im v zásade odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je ustanovenie § 3 v spojení s § 14 a nasl. a § 21 rakúskeho Glückspielgesetz (zákon o hazardných hrách), podľa ktorého

                                       —

                                       koncesia na prevádzkovanie hazardných hier (napríklad lotérií, elektronických lotérií atď.) môže byť udelená iba jedinému záujemcovi o koncesiu na dobu najviac 15 rokov, ktorý okrem iného musí byť kapitálovou spoločnosťou so sídlom v tuzemsku, nesmie zriaďovať pobočky mimo územia Rakúska, musí vytvoriť a splatiť základné imanie vo výške minimálne 109 000 000 eur a od ktorého môže spolkový štát prípadne očakávať najvyššie príjmy z poplatku,

                                       —

                                       koncesia na prevádzkovanie herní môže byť udelená maximálne dvanástim záujemcom o koncesiu na dobu najviac 15 rokov, ktorí okrem iného musia byť akciovou spoločnosťou so sídlom v tuzemsku, nesmú zriaďovať pobočky mimo územia Rakúska, musia vytvoriť a splatiť základné imanie vo výške minimálne 22 000 000 eur, a od ktorých môžu územné celky prípadne očakávať najvyššie príjmy z poplatku?

                                 Tieto otázky boli nastolené najmä v situácii, keď spoločnosť Casinos Austria AG bola majiteľkou všetkých dvanástich koncesií na prevádzkovanie herní, ktoré boli udelené 18. decembra 1991 na obdobie najviac 15 rokov, a ktorých platnosť bola medzičasom predĺžená bez vyhlásenia alebo oznámenia verejného obstarávania.

                           b)

                           Ak áno, môže byť takáto právna úprava odôvodnená dôvodmi všeobecného záujmu spočívajúcimi v obmedzení činností v oblasti hier a stávok aj v prípade, ak majitelia koncesií v takmer monopolnom postavení presadzujú prostredníctvom intenzívnych výdavkov na reklamu expanzívnu politiku v oblasti hazardných hier?

                           c)

                           Ak áno, musí vnútroštátny súd pri skúmaní primeranosti takejto právnej úpravy, ktorej cieľom je predchádzať páchaniu trestných činov tým, že hospodárske subjekty pôsobiace v tejto oblasti budú podriadené kontrole a činnosti týkajúce sa hazardných hier budú regulované tak, aby podliehali tejto kontrole, zohľadniť aj skutočnosť, že uvedené sa vzťahuje aj na cezhraničných poskytovateľov služieb, ktorí aj tak podliehajú prísnym podmienkam a kontrolám v súvislosti s ich koncesiami v členskom štáte usadenia sa?

               2.

               Majú sa základné slobody zakotvené v Zmluve ES, najmä slobodné poskytovanie služieb v zmysle článku 49 ES, vykladať v tom zmysle, že bez ohľadu na existujúcu výlučnú právomoc členských štátov v oblasti právnej úpravy trestného práva procesného sa aj trestnoprávne ustanovenie členského štátu musí posudzovať s ohľadom na právo Spoločenstva v prípade, ak je spôsobilé zakázať alebo narušiť výkon niektorej zo základných slobôd?

               3.

                           a)

                           Má sa článok 49 ES v spojení s článkom 10 ES vykladať v tom zmysle, že kontroly vykonávané v štáte, v ktorom sa poskytovateľ služieb usadil, a záruky poskytnuté v tomto štáte sa majú v zmysle zásady vzájomnej dôvery zohľadňovať v štáte poskytovateľa služieb?

                           b)

                           Ak áno, má sa článok 49 ES ďalej vykladať v tom zmysle, že v prípade obmedzenia slobodného poskytovania služieb z dôvodov všeobecného záujmu je potrebné prihliadať na to, či tento všeobecný záujem nebol už dostatočne zohľadnený v právnych predpisoch, kontrolách a previerkach, ktorým poskytovateľ služieb podlieha v štáte, v ktorom je usadený?

                           c)

                           Ak áno, je potrebné pri skúmaní primeranosti ustanovenia členského štátu, ktoré sankcionuje cezhraničné prevádzkovanie hazardných hier bez vnútroštátnej koncesie, prihliadať na to, že bezpečnostno-politické záujmy, na ktoré sa odvoláva štát poskytujúci služby s cieľom odôvodniť obmedzenie základnej slobody, boli dostatočne zohľadnené už v štáte usadenia sa, a to prostredníctvom prísneho povoľovacieho konania a dohľadu?

                           d)

                           Ak áno, musí vnútroštátny súd v rámci skúmania primeranosti takéhoto obmedzenia zohľadniť skutočnosť, že dotknuté predpisy sa v štáte, v ktorom je poskytovateľ služieb usadený, vyznačujú dokonca prísnejšou kontrolou ako predpisy štátu, v ktorom sa služby poskytujú?

                           e)

                           Vyžaduje zásada proporcionality v prípade sankcionovateľného zákazu hazardnej hry vydaného z bezpečnostno-politických dôvodov ako ochrana hráčov a boj proti kriminalite ďalej to, aby vnútroštátny súd rozlišoval medzi na jednej strane poskytovateľmi služieb prevádzkujúcimi hazardné hry bez akéhokoľvek povolenia a na druhej strane poskytovateľmi služieb, ktorí sú usadení a získali koncesiu v iných členských štátoch EÚ a ktorí využívajú slobodné poskytovanie služieb?

                           f)

                           Nakoniec je potrebné pri skúmaní primeranosti ustanovenia členského štátu, ktoré zakazuje cezhraničné prevádzkovanie hazardných hier bez vnútroštátnej koncesie alebo povolenia pod hrozbou trestnoprávnych sankcií, zohľadniť skutočnosť, že prevádzkovateľovi hazardných hier, ktorý v inom členskom štáte riadne získal koncesiu, nebolo umožnené získať vnútroštátnu licenciu v dôsledku objektívnych nepriamych diskriminačných obmedzení prístupu a že povoľovacie konanie a dohľad v štáte usadenia sa vykazuje úroveň ochrany prinajmenšom porovnateľnú s tuzemským povoľovacím konaním a dohľadom?

               4.

                           a)

                           Má sa článok 49 ES vykladať v tom zmysle, že prechodná povaha poskytovania služieb znemožňuje poskytovateľovi služieb vybudovať si v hostiteľskom členskom štáte určitú infraštruktúru (napríklad server) bez toho, aby bol v tomto členskom štáte považovaný za usadeného?

                           b)

                           Má sa článok 49 ES ďalej vykladať v tom zmysle, že zákaz uľahčiť poskytovateľovi služieb so sídlom v inom členskom štáte poskytovanie služieb, adresovaný vnútroštátnemu subjektu zabezpečujúcemu podporu a poradenstvo zákazníkom, predstavuje obmedzenie slobodného poskytovania služieb aj vtedy, ak subjekty zabezpečujúce podporu a poradenstvo zákazníkom sú usadené v tom istom členskom štáte ako časť príjemcov služby?


title: Vec C-249/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  29. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Spoločná rybárska politika — Zachovanie zdrojov — Kontrolný systém v odvetví rybolovu — Nariadenie (ES) č. 894/97 — Článok 11 — Nariadenie (EHS) č. 2241/87 — Článok 1 ods. 1 a 2 — Nariadenie (EHS) č. 2847/93 — Článok 2 ods. 1 a článok 31 ods. 1 a 2 — Zákaz vlečných sietí — Neexistencia účinného kontrolného systému na účely dodržiavania tohto zákazu]

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/8

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 29. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-249/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spoločná rybárska politika - Zachovanie zdrojov - Kontrolný systém v odvetví rybolovu - Nariadenie (ES) č. 894/97 - Článok 11 - Nariadenie (EHS) č. 2241/87 - Článok 1 ods. 1 a 2 - Nariadenie (EHS) č. 2847/93 - Článok 2 ods. 1 a článok 31 ods. 1 a 2 - Zákaz vlečných sietí - Neexistencia účinného kontrolného systému na účely dodržiavania tohto zákazu)
   2009/C 312/11
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Banks a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Bruni, splnomocnený zástupca, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 1 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2241/87 z 23. júla 1987, ktorým sa zriaďujú určité kontrolné opatrenia pre rybárske činnosti (Ú. v. ES L 207, s. 1), článku 2 a článku 31 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 70) — Inšpekcia a kontroly rybárskych lodí a ich činností — Opatrenia, ktoré je potrebné prijať v prípade nedodržania platnej právnej úpravy — Ustanovenia týkajúce sa držby na palube alebo použitia vlečných sietí

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že nekontrolovala, nevykonávala inšpekciu a nedohliadala dostatočným spôsobom na svojom území a vo vodách, na ktoré sa vzťahuje jej suverenita alebo právomoc, na výkon rybolovu, najmä vzhľadom na dodržiavanie ustanovení týkajúcich sa držby na palube a použitia vlečných sietí, a nezabezpečila dostatočným spôsobom to, aby boli prijaté primerané opatrenia proti osobám zodpovedným za porušenie právnej úpravy Spoločenstva v oblasti používania vlečných sietí, najmä uložením odstrašujúcich sankcií týmto osobám, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2241/87 z 23. júla 1987, ktorým sa zriaďujú určité kontrolné opatrenia pre rybárske činnosti, ako aj článku 2 ods. 1 a článku 31 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2846/98 zo 17. decembra 1998.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec C-69/06: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 23. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/27

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 23. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika
   (Vec C-69/06) (1)

   (2007/C 96/49)

      Jazyk konania: slovenčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. septembra 2005 vo veci C-288/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien): AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk (Protokol o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev — Služobný poriadok úradníkov — Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov — Miestny zamestnanec na zastúpení Komisie Európskych spoločenstiev v Rakúsku — Daňový systém)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 8. septembra 2005
   vo veci C-288/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien): AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk (1)

   (Protokol o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev - Služobný poriadok úradníkov - Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov - Miestny zamestnanec na zastúpení Komisie Európskych spoločenstiev v Rakúsku - Daňový systém)
   (2005/C 271/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-288/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Rakúsko) z 28. júna 2004 a doručený Súdnemu dvoru 6. júla 2004, ktorý súvisí s konaním: AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts, K. Schiemann, E. Juhász (spravodajca) a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 8. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Na účely použitia článkov 13 a 16 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev rozhodnutie inštitúcie Spoločenstva, ktoré stanovuje postavenie jedného z jeho zamestnancov a určuje jeho podmienky zamestnania, je záväzné pre vnútroštátne správne a súdne orgány, takže tieto orgány nemôžu vykonať nezávislé posúdenie právnej povahy prejednávaného pracovného miesta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec T-49/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. apríla 2012 — Evropaïki Dynamiki/Komisia ( „Verejné zákazky na služby — Postup verejného obstarávania Spoločenstva — Poskytnutie služieb podpory a rozvoja informačných systémov generálneho riaditeľstva ‚Regionálna poli‘ tika — Odmietnutie ponuky uchádzača — Žaloba o neplatnosť — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Zjavne nesprávne posúdenie — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2012 — Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-49/09) (1)

   („Verejné zákazky na služby - Postup verejného obstarávania Spoločenstva - Poskytnutie služieb podpory a rozvoja informačných systémov generálneho riaditeľstva ‚Regionálna poli‘tika - Odmietnutie ponuky uchádzača - Žaloba o neplatnosť - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia - Porušenie podstatných formálnych náležitostí - Zjavne nesprávne posúdenie - Mimozmluvná zodpovednosť“)
   2012/C 165/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a P. Katsimani, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne N. Bambara a E. Manhaeve, neskôr E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. novembra 2008 o zamietnutí ponuky, ktorú žalobkyňa podala v rámci verejného obstarávania REGIO-A4-2008-01, ktorého predmetom bola údržba a rozvoj informačného systému Generálneho riaditeľstva pre regionálnu politiku (Ú. v. EÚ 2008/S 117-155067), ako aj rozhodnutia o pridelení zákazky inému uchádzačovi a po druhé návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec C-512/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prekršajni Sud u Bjelovaru (Chorvátsko) 25. septembra 2015 – Siniša Pušić/Privredne banke Zagreb a Bože Prke

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prekršajni Sud u Bjelovaru (Chorvátsko) 25. septembra 2015 – Siniša Pušić/Privredne banke Zagreb a Bože Prke
   (Vec C-512/15)
   (2016/C 027/07)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Prekršajni Sud u Bjelovaru

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Siniša Pušić

      Odporcovia: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa uplatňovanie zákona o spotrebiteľskom úvere so spätnou účinnosťou vykladať a posudzovať výlučne podľa ustanovení tohto zákona, resp. je takéto uplatňovanie zákona o spotrebiteľskom úvere v súlade s právom Únie, najmä s článkom 30 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 (1), ktorého odsek 1 výslovne ustanovuje, že táto smernica sa nevzťahuje na zmluvy o úvere, ktoré boli uzatvorené pred nadobudnutím účinnosti vnútroštátnej právnej úpravy, ktorou sa táto smernica prevzala do vnútroštátneho práva?

               2.

               Má sa v súvislosti s vyššie uvedenými skutočnosťami ustanovenie stíhajúce delikty, t. j. § 26 ods. 1 bod 28 chorvátskeho zákona o spotrebiteľskom úvere vykladať v súlade s článkom 23 smernice a podľa prechodných ustanovení jej článku 30 v tom zmysle, že ustanovené sankcie za porušenie vnútroštátneho opatrenia prijatého na základe predmetnej smernice sa nevzťahujú na prípadné porušenia týkajúce sa zmlúv o úvere platných v čase vykonania vnútroštátnych vykonávacích opatrení?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66).


title: Vec T-189/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. januára 2017 – Deza/ECHA („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty, ktorými disponuje ECHA a ktoré obsahujú informácie predložené v konaní o žiadosti o autorizáciu používania látky bis(2-ethylhexyl)ftalát (DEHP) — Rozhodnutie zverejniť určité informácie považované žalobcom za dôverné — Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov — Pojem súkromia — Vlastnícke právo — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. januára 2017 – Deza/ECHA
   (Vec T-189/14) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty, ktorými disponuje ECHA a ktoré obsahujú informácie predložené v konaní o žiadosti o autorizáciu používania látky bis(2-ethylhexyl)ftalát (DEHP) - Rozhodnutie zverejniť určité informácie považované žalobcom za dôverné - Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov - Pojem súkromia - Vlastnícke právo - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2017/C 063/31)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika) (v zastúpení: P. Dejl, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre chemické látky (ECHA) (v zastúpení: pôvodne A. Iber, T. Zbihlej a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia, neskôr M. Heikkilä, C. Buchanan a W. Broere, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Mašková, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart, P. Ondrůšek a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia), a ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo), European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko), Vereniging Health Care Without Harm Europe (Rijswijk, Holandsko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia ECHA z 24. januára 2014 o sprístupnení niektorých informácií predložených žalobcom v rámci konania o žiadosti o povolenie používať látku bis(2 ethylhexyl)ftalát (DEHP).

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deza, a.s. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska chemická agentúra (ECHA), vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Organizácie ClientEarth, European Environmental Bureau (EEB) a Vereniging Health Care Without Harm Europe znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.