title: Spojené veci C-197/11 a C-203/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. mája 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Vlaamse Regering (C-197/11), All Projects & Developments NV a i./Vlaamse Regering (C-203/11) (Základné slobody — Obmedzenie — Odôvodnenie — Štátna pomoc — Pojem „verejná zákazka na práce“ — Pozemky a stavby nachádzajúce sa v určitých obciach — Regionálna právna úprava podmieňujúca prevod týchto pozemkov a stavieb existenciou „dostatočnej väzby“ kupujúceho alebo potenciálneho nájomcu s cieľovou obcou — Sociálna povinnosť uložená stavebníkom a developerom — Daňové stimuly a dotačné mechanizmy)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Vlaamse Regering (C-197/11), All Projects & Developments NV a i./Vlaamse Regering (C-203/11)
   (Spojené veci C-197/11 a C-203/11) (1)

   (Základné slobody - Obmedzenie - Odôvodnenie - Štátna pomoc - Pojem „verejná zákazka na práce“ - Pozemky a stavby nachádzajúce sa v určitých obciach - Regionálna právna úprava podmieňujúca prevod týchto pozemkov a stavieb existenciou „dostatočnej väzby“ kupujúceho alebo potenciálneho nájomcu s cieľovou obcou - Sociálna povinnosť uložená stavebníkom a developerom - Daňové stimuly a dotačné mechanizmy)
   2013/C 225/06
   Jazyky konania: francúzština a holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   (vec C-197/11)

      Žalobcovia: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

      Žalovaný: Vlaamse Regering

      Za účasti: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres
   (vec C-203/11)

      Žalobcovia: All Projects & Developments NV a i.

      Žalovaný: Vlaamse Regering

      Za účasti: College van de Franse Gemeenschapscommissie, Franse Gemeenschapsregering, Ministerraad, Immo Vilvo NV, PSR Brownfield Developers NV

      Predmet veci

   (vec C-197/11)
   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Cour constitutionnelle — Výklad článkov 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ, 49 ZFEÚ, 56 ZFEÚ a 63 ZFEÚ, ako aj článkov 22 a 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46) — Zlučiteľnosť ustanovení regionálnej právnej úpravy podmieňujúcich prevod pozemkov a stavieb v niektorých obciach existenciou dostatočnej väzby kupujúceho alebo nájomcu na cieľovú obec — Porušenie práva na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov — Cieľ všeobecného záujmu — Zásada proporcionality
   (vec C-203/11)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Grondwettelijk Hof — Výklad článkov 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ, 49 ZFEÚ, 56 ZFEÚ, 63 ZFEÚ, 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ, ako aj článku 86 ods. 2 ES — Výklad článku 1 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007 s. 132), článkov 22 a 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005 s. 46) a článku 2 ods. 2 písm. a) a j), článku 4 bodu 6 a článkov 9, 14 a 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36) — Pomoc poskytovaná štátmi — Regionálna právna úprava v oblasti pozemkov a nehnuteľností — Sociálne byty — Verejné zákazky na práce — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Obmedzenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Vnútroštátna právna úprava, akú stanovuje kniha 5 dekrétu Flámskeho regiónu z 27. marca 2009 o politike v oblasti pôdy a nehnuteľností, ktorá podriaďuje prevod nehnuteľností nachádzajúcich sa v určitých obciach určených Vlaamse Regering podmienke, aby provinčná hodnotiaca komisia preverila existenciu „dostatočnej väzby“ medzi nadobúdateľom alebo prípadným nájomcom a týmito obcami, je v rozpore s článkami 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ, 49 ZFEÚ, 56 ZFEÚ a 63 ZFEÚ, ako aj s článkami 22 a 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS.

               2.

               Článok 63 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že s ním nie je v rozpore taká právna úprava, akú stanovuje kniha 4 uvedeného dekrétu Flámskeho regiónu, podľa ktorej sa určitým hospodárskym subjektom pri vydávaní stavebného povolenia alebo povolenia na parceláciu ukladá „sociálna povinnosť“, ak vnútroštátny súd konštatuje, že táto právna úprava je nevyhnutná a vhodná na dosiahnutie cieľa, ktorým je zabezpečiť dostatočnú ponuku bývania pre osoby s nízkym príjmom alebo iné znevýhodnené kategórie miestneho obyvateľstva.

               3.

               Daňové stimuly a dotačné mechanizmy stanovené v tom istom dekréte Flámskeho regiónu možno považovať za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Prináleží vnútroštátnemu súdu posúdiť, či sú podmienky spojené s existenciou štátnej pomoci splnené, a ak áno, pokiaľ ide o opatrenia uvedené v knihe 4 tohto dekrétu, ktorých cieľom je kompenzovať sociálnu povinnosť prislúchajúcu stavebníkom a developerom, overiť, či sa má na takéto opatrenia uplatniť rozhodnutie Komisie 2005/842/ES z 28. novembra 2005 o uplatňovaní článku 86 ods. 2 [ES] na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu.

               4.

               Na výstavbu sociálnych bytov, ktoré sa potom predajú za stanovené maximálne ceny verejnoprávnej inštitúcii sociálneho bývania alebo ich predaj pre poskytovateľa služieb, ktorý tieto byty postavil, sprostredkuje táto inštitúcia, sa vzťahuje pojem „verejné zákazky na práce“ definovaný v článku 1 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby v znení vyplývajúcom z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009, ak sú splnené kritériá stanovené v tomto ustanovení, čo prináleží preskúmať vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.

      Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec C-218/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Campobasso (Taliansko) 11. mája 2015 – trestné konanie proti Gianpaolovi Paolettimu a i.

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Campobasso (Taliansko) 11. mája 2015 – trestné konanie proti Gianpaolovi Paolettimu a i.
   (Vec C-218/15)
   (2015/C 262/06)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Campobasso

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Gianpaolo Paoletti, Umberto Castaldi, Domenico Faricelli, Antonio Angelucci, Mauro Angelucci, Antonio D’Ovidio, Camillo Volpe, Alfredo Viali, Giampaolo Canzano, Raffaele Di Giovanni, Antonio Della Valle

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 7 EDĽP, článok 49 Charty základných práv Európskej únie, vyhlásenej v Nice 7. decembra 2000 a článok 6 Zmluvy o EÚ vykladať v tom zmysle, že pristúpenie Rumunska k Európskej únii 1. januára 2007 viedlo k zániku trestnosti trestného činu, ktorý sa vymedzuje a trestá podľa článku 12 legislatívneho dekrétu č. 286/1998 (kodifikované znenie právnych predpisov v oblasti prisťahovalectva) vo veci napomáhania nelegálnej imigrácie a nelegálneho pobytu občanov Rumunska na území Talianskej republiky?

               2.

               Majú sa uvedené články vykladať v tom zmysle, že členský štát nemôže voči osobám, ktoré pred 1. januárom 2007 (alebo iným neskorším dňom, označujúcim plnohodnotné uplatňovanie zmluvy), t. j. dňom platnosti pristúpenia Rumunska k Európskej únii, porušili článok 12 legislatívneho dekrétu č. 286/1998 (kodifikované znenie právnych predpisov v oblasti prisťahovalectva) v dôsledku napomáhania nelegálnej imigrácie rumunských občanov, v prípade ktorých nejde od 1. januára 2007 o trestný čin, uplatniť zásadu spätnej účinnosti priaznivejšieho zákona (retroaktivita in mitius)?


title: Vec F-70/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  12. decembra 2012 — Lebedef/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie za rok 2008 — Oslobodenie na účely odborového zastupovania v rozsahu polovičného pracovného úväzku — Hodnotiaca správa zahrňujúca vykonávané úlohy v útvare pridelenia — Konzultácia s ad hoc skupinou — Vymenovanie podľa služobného poriadku — Vymenovanie v rámci odborov — Žaloba zjavne bez právneho základu)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/32

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. decembra 2012 — Lebedef/Komisia
   (Vec F-70/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie za rok 2008 - Oslobodenie na účely odborového zastupovania v rozsahu polovičného pracovného úväzku - Hodnotiaca správa zahrňujúca vykonávané úlohy v útvare pridelenia - Konzultácia s ad hoc skupinou - Vymenovanie podľa služobného poriadku - Vymenovanie v rámci odborov - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2013/C 38/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. januára 2008 do 31. decembra 2008

      Výrok

               1.

               Žaloba za zamieta ako zjavne nedôvodná.

               2.

               Pán Lebedef znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011, s. 52.


title: Vec F-66/11: Žaloba podaná 12. júla 2011 — ZZ/Komisia

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/51

         Žaloba podaná 12. júla 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-66/11)
   2011/C 282/97
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia prijatého predsedom výberovej komisie výberového konania „EPSO/AST/111/10 (AST 1)“ nepripustiť žalobkyňu na skúšky

      Návrhy žalobkyne

               —

               V prvom rade:

                           —

                           zrušiť rozhodnutie prijaté 7. apríla 2011, ktorým bolo žalobkyni zamietnuté právo zúčastniť sa skúšok v rámci výberového konania EPSO/AST/111/10 — sekretárky v platovej triede AST 1,

                           —

                           v dôsledku toho rozhodnúť, že je potrebné opätovne zaradiť žalobkyňu do postupu prijímania do zamestnania v rámci uvedeného výberového konania a prípadne zorganizovať nové skúšky,

               —

               subsidiárne v prípade, že sa nevyhovie návrhu uvedenému v prvom rade, quod non, zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy predbežne a ex aequo et bono stanovenej na 20 000 eur ako náhradu za majetkovú ujmu zvýšenej o úroky z omeškania v zákonom stanovenej sadzbe odo dňa vydania rozsudku,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy predbežne a ex aequo et bono stanovenej na 20 000 euros ako náhradu nemajetkovej ujmy zvýšenej o úroky z omeškania v zákonom stanovenej sadzbe odo dňa vydania rozsudku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-405/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 25. augusta 2014 – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 25. augusta 2014 – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
   (Vec C-405/14)
   (2014/C 431/17)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: PST CLC a.s.

      Žalovaný: Generální ředitelství cel

      Prejudiciálne otázky

   Bolo nariadenie Komisie (ES) č. 384/2004 (1) z 1. marca 2004 týkajúce sa zatriedenia určitých tovarov v kombinovanej nomenklatúre, platné v dobe jeho účinnosti od 22.3.2004 do 22.12.2009 v rozsahu bodu 2 jeho prílohy, v ktorom sa stanovilo, že výrobky pozostávajúce z chladiaceho telesa „heat sink“ a z ventilátora patria do podpoložky 8414 59 30 KN, a bolo teda uplatniteľné na teraz prejednávanú vec?

      (1)  Ú. v. EÚ L 64, s. 21; Mim. vyd. 02/016, s. 60.


title: Vec T-511/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. mája 2017 – Bermejo Garde/EHSV

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. mája 2017 – Bermejo Garde/EHSV
   (Vec T-511/16) (1)

   (2017/C 202/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014 (vec bola pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-23/14 a 1.9.2016 bola postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie).


title: Vec T-306/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júna 2006 – Volkswagen/ÚHVT (CLIMATIC) ( Ochranná známka Spoločenstva — Čiastočné zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky na zápis — Zastavenie konania )

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júna 2006 – Volkswagen/ÚHVT (CLIMATIC)
   (Vec T-306/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Čiastočné zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky na zápis - Zastavenie konania“)
   (2006/C 212/52)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Risthaus, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Müller a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. júla 2003 (vec R 1012/2001-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovné označenie CLIMATIC ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003.


title: Vec C-387/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  3. apríla 2009 — VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Žaloba na nečinnosť — Smernica 89/665/EHS — Nevykonanie mechanizmu nápravy stanoveného v článku 3 ods. 2 Komisiou — Fyzické a právnické osoby — Priama dotknutosť — Neprípustnosť)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/17

         Uznesenie Súdneho dvora z 3. apríla 2009 — VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-387/08 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba na nečinnosť - Smernica 89/665/EHS - Nevykonanie mechanizmu nápravy stanoveného v článku 3 ods. 2 Komisiou - Fyzické a právnické osoby - Priama dotknutosť - Neprípustnosť)
   2009/C 205/30
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (v zastúpení: C. Antweiler, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhej komory) z 25. júna 2008, VDH Projektentwicklung GmbH a Edeka Rhein-Ruhr/Komisia (T-185/08), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako zjavne neprípustnú žalobu, ktorej predmetom bola žaloba na nečinnosť smerujúca k určeniu nečinnosti Komisie z dôvodu, že bezodkladne nevykonala mechanizmus nápravy stanovený v článku 3 smernice 89/665/EHS, pokiaľ ide o uzavretie koncesnej zmluvy na verejné práce, ako aj o uzavretie všeobecnej zmluvy a nezaslala oznámenie Spolkovej republike Nemecko podľa článku 3 ods. 2 uvedenej smernice — Žaloba na nečinnosť fyzických a právnických osôb — Nevyhnutnosť, aby bol žalobca priamo dotknutý aktom, v súvislosti s ktorým je proti dotknutej inštitúcii uplatňovaná nečinnosť

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               VDH Projektentwicklung GmbH a Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec T-159/17: Žaloba podaná 10. marca 2017 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/30

         Žaloba podaná 10. marca 2017 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Vec T-159/17)
   (2017/C 195/43)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Solemo Oy (Helsinki, Fínsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „Claro Sol Facility Services desde 1972“ – prihláška č. 13 318 993.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 9. januára 2017 vo veci R 478/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo z 9. januára 2017, vo veci R 478/2016-1, ktorým sa čiastočne vyhovelo odvolaniu podanému spoločnosťou Solemo Oy a čiastočne zrušilo rozhodnutie vydané v námietkovom konaní č. B 2472267 týkajúcom sa prihlášky ochrannej známky Európskej únie č. 13 318 993„Claro Sol Facility Services desde 1972“, ktorú vlastní odvolateľka, prostredníctvom ktorého bol zápis uvedenej ochrannej známky úplne zamietnutý pre triedy 37 a 39, ako aj čiastočne zamietnutý pre triedu 35,

               —

               nariadil zápis ochrannej známky Európskej únie č. 13 318 993„Claro Sol Facility Services desde 1972“ pre všetky služby zaradené do tried 35, 37 a 39 z dôvodov neexistencie pravdepodobnosti zámeny na strane verejnosti na území, na ktorom bola skoršia národná ochranná známka, „SOL“ č. 250356 zapísaná vo Fínsku, ktorú vlastní ďalší účastník konania,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-26/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  8. júla 2014 – Morgan/ÚHVT (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Hodnotiaca správa — Návrh na zrušenie hodnotiacej správy)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/73

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 8. júla 2014 – Morgan/ÚHVT
   (Vec F-26/13) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Hodnotiaca správa - Návrh na zrušenie hodnotiacej správy))
   2014/C 315/123
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rhys Morgan (Alikante, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne G. Faedo, splnomocnený zástupca, neskôr M. Paolacci, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za obdobie od 1. októbra 2010 do 30. septembra 2010 a návrh na náhradu ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               R. Morgan znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013, s. 56.


title: Vec T-238/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. apríla 2016 – EGBA a RGA/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Hazardné hry — Pomoc, ktorú Francúzsko zamýšľa poskytnúť dostihovým spoločnostiam — Parafiškálna daň z internetových dostihových stávok — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Združenie — Neexistencia osobnej dotknutosti — Regulačný akt, ktorý vyžaduje vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. apríla 2016 – EGBA a RGA/Komisia
   (Vec T-238/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Hazardné hry - Pomoc, ktorú Francúzsko zamýšľa poskytnúť dostihovým spoločnostiam - Parafiškálna daň z internetových dostihových stávok - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Združenie - Neexistencia osobnej dotknutosti - Regulačný akt, ktorý vyžaduje vykonávacie opatrenia - Neprípustnosť“))
   (2016/C 222/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Brusel, Belgicko) a The Remote Gambling Association (RGA) (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S.-P. Brankin, solicitor, T. De Meese a E. Wijckmans, avocats, a M. Mudrony, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/19/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci č. SA.30753 (C 34/10) (ex N 140/10), ktorú Francúzsko zamýšľa poskytnúť dostihovým spoločnostiam (Ú. v. EÚ L 14, 2014, s. 17)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Gaming and Betting Association (EGBA) a The Remote Gambling Association (RGA) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec T-373/09: Žaloba podaná 25. septembra 2009 — El Corte Inglés/ÚHVT — Pucci International (Emidio Tucci)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/56

         Žaloba podaná 25. septembra 2009 — El Corte Inglés/ÚHVT — Pucci International (Emidio Tucci)
   (Vec T-373/09)
   2009/C 282/105
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Rivas Zurdo, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Emilio Pucci International BV (Amsterdam, Holandsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júna 2009 vydané v spojených veciach 770/2008-2 a 826/2008-2, pretože vzhľadom na to, že v ňom bolo čiastočne vyhovené odvolaniam tak prihlasovateľa, ako aj namietateľa, zamieta ochrannú známku Spoločenstva 3 679 591 pre triedy 3, 18, 24, 25 a pre „výrobky na čistenie; oceľová vlna“ zaradené do triedy 21,

               —

               povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 3 679 591„EMIDIO TUCCI“ v celom jej rozsahu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „EMIDIO TUCCI“ (prihláška č. 3 679 591) s ručne písanými písmenami pre výrobky a služby zaradené do tried 1 až 45.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: EMILIO PUCCI INTERNATIONAL B.V.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „EMILIO PUCCI“ č. 203570 (triedy 18 a 24), talianske slovné ochranné známky č. 769250 (triedy 3, 14, 18, 21, 24, 25 a 33) a č. 274991 (triedy 9, 12, 18, 20, 26, 27 a 34) a talianska ochranná známka č. 275894 (triedy 14, 18, 24 a 25).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné vyhovenie odvolaniam podaným prihlasovateľom a namietateľom.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-194/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. septembra 2011 — Bro Grébé/Rada ( Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny — Žaloba o neplatnosť — Nečinnosť žalobcov — Zastavenie konania )

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. septembra 2011 — Bro Grébé/Rada
   (Vec T-194/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny - Žaloba o neplatnosť - Nečinnosť žalobcov - Zastavenie konania)
   2011/C 340/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Geneviève Bro Grébé (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a M. Chavrier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36), ako aj na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Geneviève Bro Grébé je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Konanie o návrhoch Európskej komisie a Republiky Pobrežia Slonoviny na vstup do konania ako vedľajší účastník konania sa zastavuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec C-71/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Qorti Kostituzzjonali — Malta) — Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorita’ ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni (Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/20/ES — Články 12 a 13 — Správne dane a poplatky za práva na používanie — Poplatok uplatňujúci sa na mobilných telekomunikačných operátorov — Vnútroštátna právna úprava — Metóda výpočtu poplatku — Percento z nákladov zaplatených užívateľmi)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/27

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Qorti Kostituzzjonali — Malta) — Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorita’ ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
   (Vec C-71/12) (1)

   (Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/20/ES - Články 12 a 13 - Správne dane a poplatky za práva na používanie - Poplatok uplatňujúci sa na mobilných telekomunikačných operátorov - Vnútroštátna právna úprava - Metóda výpočtu poplatku - Percento z nákladov zaplatených užívateľmi)
   2013/C 225/43
   Jazyk konania: maltčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Qorti Kostituzzjonali

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky: Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited

      Odporcovia: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorita’ ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Qorti Kostituzzjonali — Výklad článkov 12 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pre mobilných telekomunikačných operátorov povinnosť úhrady — Úhrada, ktorú majú platiť výlučne mobilní telekomunikační operátori, no nie ostatné podniky ponúkajúce elektronické komunikačné služby

      Výrok rozsudku

   Článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ako je tá, o ktorú ide v konaní vo veci samej, podľa ktorej operátori poskytujúci mobilné telekomunikačné služby sú zdaniteľnými osobami pri tzv. „spotrebnej“ dani zodpovedajúcej určitému percentu z platieb, ktoré dostávajú od užívateľov týchto služieb, pod podmienkou, že skutočnosť, na základe ktorej vzniká daňová povinnosť pri tejto dani, nie je spojená s konaním o vydanie všeobecného povolenia umožňujúceho vstup na trh so službami elektronickej komunikácie, ale súvisí s používaním mobilných telekomunikačných služieb poskytovaných operátormi a v konečnom dôsledku ju znáša užívateľ týchto služieb, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec C-427/17: Žaloba podaná 14. júla 2017 – Európska komisia/Írsko

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/24

         Žaloba podaná 14. júla 2017 – Európska komisia/Írsko
   (Vec C-427/17)
   (2017/C 293/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici, E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 ods. 1 a 2, oddielu A prílohy I a z poznámky pod čiarou 1 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1), keď nezabezpečilo, aby boli vody zachytené v systéme pre zmes odpadových vôd z domácností a dažďovú vodu v 14 aglomeráciách zadržiavané a odvádzané na čistenie v súlade s požiadavkami smernice Rady 91/271/EHS,

               —

               určil, že Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 3 v spojení s článkom 10 a oddielom B prílohy I smernice Rady 91/271/EHS, keď nezabezpečilo, aby bolo v 25 aglomeráciách zavedené sekundárne čistenie alebo neposkytlo v tejto súvislosti dostatočné dôkazy na preukázanie súladu so smernicou Rady 91/271/EHS,

               —

               určil, že Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 2 a 3 v spojení s článkom 10 a oddielom B prílohy I smernice Rady 91/271/EHS, keď v 21 aglomeráciách nezabezpečilo, aby komunálna odpadová voda vstupujúca do zberných systémov prešla pred vypustením v citlivých oblastiach náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4, a ktoré je v súlade s oddielom B prílohy I smernice Rady 91/271/EHS,

               —

               určil, že Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 smernice Rady 91/271/EHS, keď v aglomeráciách Arklow (IEAG_547) a Castlebridge (IEAG_515) nezabezpečilo, aby likvidácia odpadovej vody z čističiek komunálnych odpadových vôd podliehala predchádzajúcim nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam,

               —

               uložil Írsku povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Článok 3 ods. 1 smernice Rady 91/271/ES členským štátom ukladá zabezpečiť, aby boli všetky aglomerácie presahujúce istú veľkosť vybavené zbernými systémami pre komunálnu odpadovú vodu. Ak sa členský štát rozhodne prevádzkovať kombinovaný systém pre zber a čistenie súčasne odpadových vôd z domácností a splaškovej dažďovej vody, tento systém musí byť navrhnutý tak, aby zabezpečil zadržiavanie zberaných vôd a ich odvádzanie na čistenie, berúc pritom do úvahy klimatické podmienky a sezónne výkyvy. Na základe údajov prijatých v rámci 7. a 8. hodnotiaceho obdobia podľa článku 15 smernice, ako aj na základe komunikácie s Írskom v rámci predsúdnej fázy konania sa Komisia domnieva, že Írsko si túto povinnosť nesplnilo vo vzťahu k 14 aglomeráciám, a to buď z dôvodu chýbajúceho vybudovania zberného systému, alebo z dôvodu nadmerných priesakov.
   Článok 4 ods. 1 smernice Rady 91/271/ES členským štátom ukladá povinnosť zabezpečiť, že komunálne odpadové vody v aglomeráciách presahujúcich istú veľkosť prejdú pred vypustením sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením. Článok 4 ods. 3 smernice členským štátom ďalej ukladá povinnosť zabezpečiť, že vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd bude spĺňať príslušné požiadavky v oddiele B prílohy I smernice. Na základe posúdenia údajov prijatých od Írska sa Komisia domnieva, že Írsko požiadavky podľa článku 4 nesplnilo vo vzťahu k 25 aglomeráciám, a to z dôvodu chýbajúcej čističky, neschopnosti čističky zvládnuť celú záťaž vyprodukovanú ňou pokrytou aglomeráciou, nesplnenie štandardov podľa oddielu B prílohy I alebo v dôsledku nesplnenia požiadaviek podľa článku 3 smernice.
   Článok 5 smernice Rady 91/271/ES ďalej ukladá členským štátom, aby identifikovali citlivé oblasti a aby zabezpečili, že komunálne odpadové vody v aglomeráciách presahujúcich istú veľkosť, prejdú pred vypustením v citlivých oblastiach náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4, a ktoré je v súlade s požiadavkami podľa oddielu B prílohy I. Na základe posúdenia údajov prijatých od Írska sa Komisia domnieva, že Írsko správne neuplatnilo článok 5 smernice vo vzťahu k 21 aglomeráciám.
   Článok 12 smernice Rady 91/271/ES vyžaduje, aby príslušné orgány zabezpečili, že likvidácia odpadovej vody z čističiek komunálnych odpadových vôd bude podliehať predchádzajúcim nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam. Na základe informácií poskytnutých Írskom sa Komisia domnieva, že Írsko nesplnilo požiadavky podľa článku 12 vo vzťahu k dvom aglomeráciám, v ktorých sú čističky prevádzkované bez platného povolenia.

      (1)  Ú. v. ES L 135, 1991, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec T-226/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. mája 2011 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Zastúpenie advokátmi, ktorí nemajú postavenie tretích osôb — Neprípustnosť“ )

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. mája 2011 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Komisia
   (Vec T-226/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Zastúpenie advokátmi, ktorí nemajú postavenie tretích osôb - Neprípustnosť)
   2011/C 204/43
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: H. Gruszecka a D. Pawłowska, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 1234 z 3. marca 2010 prijatého podľa článku 7 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349), ktorým sa nariaďuje poľskému regulačnému orgánu pre oblasť elektronickej komunikácie a poštových služieb, aby vzal späť dva návrhy oznámených opatrení týkajúcich sa vnútroštátneho veľkoobchodného trhu pre výmenu IP dát (IP-Transit) (vec PL/2009/1019) a veľkoobchodného trhu IP-Peering so sieťou Telekomunikacja Polska S.A. (TP) (vec PL/2009/1020)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-106/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 – Universal Utility International/ÚHVT (Greenworld) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Greenworld — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 – Universal Utility International/ÚHVT (Greenworld)
   (Vec T-106/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Greenworld - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 127/35)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Kaarst, Nemecko) (v zastúpení: J. Mietzel, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. decembra 2013 (vec R 1658/2013-4) týkajúca sa zápisu slovnej ochrannej známky „Greenworld“ ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Universal Utility International GmbH & Co.KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-104/12: Žaloba podaná 1. marca 2012 — Verus/ÚHVT — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)

text:
               2.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 157/7

         Žaloba podaná 1. marca 2012 — Verus/ÚHVT — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
   (Vec T-104/12)
   2012/C 157/11
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Verus Eood (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: S. Vykydal, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Odessa, Florida, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 21. decembra 2011 v konaní R 512/2011-4, VORTEX/VORTEX, a vrátil vec na konanie pred odvolacím senátom,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom, ako aj na náhradu trov pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: Performance Industries Manufacturing Inc.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „VORTEX“ pre tovary zaradené do tried 7 a 12 (prihláška č. 5 375 324).

      Majiteľka ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „VORTEX“ zapísaná pre služby zaradené do tried 35 a 39 (ochranná známka č. 5 514 104).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie sťažnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia č. 207/2009, keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-462/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Stichting de Thuiskopie/Opus Supplies Deutschland GmbH, Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee (Aproximácia právnych predpisov — Autorské právo a súvisiace práva — Smernica 2001/29/ES — Právo rozmnožovania — Výnimky a obmedzenia — Výnimka pre rozmnoženinu na súkromné použitie — Článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 5 ods. 5 — Primeraná kompenzácia — Subjekt povinný zaplatiť poplatok určený na financovanie tejto kompenzácie — Predaj na diaľku medzi dvoma osobami usadenými v rôznych členských štátoch)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Stichting de Thuiskopie/Opus Supplies Deutschland GmbH, Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee
   (Vec C-462/09) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Autorské právo a súvisiace práva - Smernica 2001/29/ES - Právo rozmnožovania - Výnimky a obmedzenia - Výnimka pre rozmnoženinu na súkromné použitie - Článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 5 ods. 5 - Primeraná kompenzácia - Subjekt povinný zaplatiť poplatok určený na financovanie tejto kompenzácie - Predaj na diaľku medzi dvoma osobami usadenými v rôznych členských štátoch)
   2011/C 232/10
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stichting de Thuiskopie

      Žalovaní: Opus Supplies Deutschland GmbH, Mijndert van der Lee, Hananja van der Lee

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 5 ods. 2 písm. b) a článku 5 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Právo rozmnožovania — Primeraná kompenzácia — Predaj na diaľku medzi dvoma osobami usadenými v dvoch rôznych členských štátoch — Právna úprava, ktorá neumožňuje výber kompenzácie

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, najmä jej článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 5 ods. 5, sa má vykladať v tom zmysle, že konečný používateľ, ktorý vyhotoví rozmnoženinu chráneného diela na súkromné účely, sa v zásade musí považovať za osobu povinnú zaplatiť primeranú kompenzáciu stanovenú v uvedenom odseku 2 písm. b). Členské štáty však môžu zaviesť poplatok za rozmnoženinu na súkromné použitie, ktorý majú povinnosť zaplatiť osoby, ktoré tomuto konečnému používateľovi sprístupňujú zariadenia, prístroje alebo nosiče určené na vyhotovovanie rozmnoženín, pretože tieto osoby môžu výšku daného poplatku preniesť do ceny za uvedené sprístupnenie, ktorú zaplatí konečný používateľ.

               2.

               Smernica 2001/29, najmä jej článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 5 ods. 5, sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý zaviedol systém poplatku za rozmnoženinu na súkromné použitie vyberaného od výrobcov alebo dovozcov nosičov určených na vyhotovovanie rozmnoženín chránených diel a na ktorého území bola autorom spôsobená ujma tým, že kupujúci usadení v tomto členskom štáte používajú ich diela na súkromné účely, má povinnosť zabezpečiť, aby týmto autorom bola skutočne poskytnutá primeraná kompenzácia určená na náhradu tejto ujmy. Samotná okolnosť, že podnikateľ predávajúci zariadenia, prístroje a nosiče určené na vyhotovovanie rozmnoženín má sídlo v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom sú usadení kupujúci, nemá v tejto súvislosti na túto povinnosť dosiahnuť výsledok vplyv. Vnútroštátny súd musí v prípade, že nie je možné zabezpečiť vyberanie primeranej kompenzácie od kupujúcich, poskytnúť taký výklad vnútroštátneho práva, aby sa táto kompenzácia mohla vyberať od dlžníka vykonávajúceho podnikateľskú činnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-588/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2015 – Mechadyne International/ÚHVT (FlexValve) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FlexValve — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Porušenie práva na obranu — Povinnosť odôvodnenia — článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/52

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2015 – Mechadyne International/ÚHVT (FlexValve)
   (Vec T-588/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva FlexValve - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Porušenie práva na obranu - Povinnosť odôvodnenia - článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 389/58)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mechadyne International Ltd (Kirtlington, Spojené štáty) (v zastúpení: S. von Petersdorff-Campen a E. Schaper, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júna 2014 (vec R 2435/2013-4), ktoré sa týkalo návrhu na zápis obrazového označenia FlexValve ako ochrannej známky Spoločenstva.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mechadyne International Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec C-11/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 4. januára 2012 — Maatschap L.A., D.A.B. Langestraat a P. Langestraat-Troost/Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 4. januára 2012 — Maatschap L.A., D.A.B. Langestraat a P. Langestraat-Troost/Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
   (Vec C-11/12)
   2012/C 98/17
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Maatschap L.A., D.A.B. Langestraat a P. Langestraat-Troost

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 23 ods. 1 nariadenia (ES) č. 73/2009 (1) vykladať v tom zmysle, že voči poľnohospodárovi, ktorý požiadal o poskytnutie pomoci, sa stanoví zníženie alebo vylúčenie platieb, aké by sa v súvislosti so zisteným porušením stanovilo voči subjektu, ktorý skutočne porušil zákon a na ktorého alebo od ktorého sa pozemky previedli, ak by sám podal žiadosť? Alebo toto ustanovenie znamená iba to, že za zodpovedného za zistené porušenie sa má považovať ten, kto podal žiadosť o poskytnutie pomoci, ale pri rozhodovaní o výške zníženia alebo o vylúčení je nutné stanoviť aj to, do akej miery bolo konanie zavinené nedbanlivosťou alebo úmyslom samotného poľnohospodára?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, s. 16).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. septembra 2005  vo veci C-464/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb pracovníkov — Motorové vozidlá — Poskytnutie pracovníkovi zamestnávateľom — Motorové vozidlo registrované v členskom štáte zamestnávateľa — Pracovník s bydliskom v inom členskom štáte — Zdanenie motorového vozidla)

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 15. septembra 2005
   vo veci C-464/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb pracovníkov - Motorové vozidlá - Poskytnutie pracovníkovi zamestnávateľom - Motorové vozidlo registrované v členskom štáte zamestnávateľa - Pracovník s bydliskom v inom členskom štáte - Zdanenie motorového vozidla)
   (2005/C 315/01)
   Jazyk konania: dánčina
   Vo veci C-464/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: N. B. Rasmussen a D. Martin) proti Dánskemu kráľovstvu (splnomocnený zástupca: J. Molde), ktorého v konaní podporuje Fínska republika (splnomocnená zástupkyňa T. Pynnä), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 23. decembra 2002, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa), K. Schiemann, E. Juhász a E. Levits, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 15. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Dánske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti vyplývajúce z článku 39 ES

                           —

                           tým, že jeho právny poriadok a jeho správna prax nedovoľujú pracovníkom s bydliskom v Dánsku, ktorí v inom členskom štáte vykonávajú zamestnanie, ktoré nie je ich hlavnou činnosťou, používať na služobné a súkromné účely služobné vozidlo registrované v tomto inom členskom štáte, v ktorom sídli podnik ich zamestnávateľa, a

                           —

                           tým, že jeho právny poriadok a jeho správna prax dovoľuje pracovníkom s bydliskom v Dánsku, ktorí vykonávajú zamestnanie v inom členskom štáte, používať na služobné alebo služobné a súkromné účely služobné vozidlo registrované v tomto inom členskom štáte, v ktorom sídli podnik alebo pobočka ich zamestnávateľa, ktoré nie je určené prevažne na trvalé používanie v Dánsku, ako ani nie je skutočne používané týmto spôsobom, iba vtedy, ak zamestnanie vykonávané u tohto zamestnávateľa je ich hlavnou činnosťou a za jeho používanie sa platí daň.

               2)

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

               4)

               Fínska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 22.2.2003.


title: Vec C-428/04: Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/4

         Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-428/04)
   (2004/C 314/07)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Nicola Yerell a Horstpeter Kreppel, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 6. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               I.

               určil, že Rakúska republika tým, že

                           1.

                           neprijala doteraz nasledovné právne akty, potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (Ú. v. ES L 183, s.1), a to:

                                       a)

                                       Landeslehrer-Dienstrechtsgesetz (LDG) (zákon o služobnom pomere krajinských učiteľov),

                                       b)

                                       Beamten-, Kranken- und Unfallversicherungsgesetz (zákon o poistení štátnych zamestnancov, o zdravotnom poistení a o úrazovom poistení),

                                       c)

                                       Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (ASVG) (všeobecný zákon o sociálnom poistení),

                                 napriek tomu, že lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula alebo v každom prípade tým, že ak boli tieto akty medzičasom prijaté, neinformovala o nich Komisiu;

                           2.

                           neprebrala, alebo nedostatočne prebrala nasledovné články smernice do rakúskeho práva, a to:

                                       a)

                                       článok 2 ods. 1 pre učiteľov na štátnych základných školách v Tirolsku

                                       b)

                                       článok 7 ods. 3

                                       c)

                                       článok 8 ods. 2

                                       d)

                                       článok 11 ods. 2

                                       e)

                                       článok 12 ods. 4

                                       f)

                                       článok 13 ods. 2 písmená a) a b), si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 7, 11, 12, 13 a 18 tejto smernice;

               II.

               zaviazal Rakúsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice Rady 89/391/EHS (ďalej len „smernica“) do rakúskeho právneho poriadku uplynula 31.12.1993.
   Podľa názoru Komisie je prebratie smernice doteraz neúplné, resp. nedostatočné.
   Po prvé, neboli prijaté oznámené legislatívne zámery (totiž Landeslehrer-Dienstrechtsgesetz (LDG) (zákon o služobnom pomere krajinských učiteľov), Beamten-, Kranken- und Unfallversicherungsgesetz (zákon o poistení štátnych zamestnancov, o zdravotnom poistení a o úrazovom poistení), Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (ASVG) (všeobecný zákon o sociálnom poistení), ktoré boli zo strany rakúskej vlády oznámené ako opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou, resp. v prípade, že tieto opatrenia medzičasom nadobudli účinnosť, Komisia nebola o tom informovaná.
   Po druhé, Komisia konštatuje v súvislosti s jednotlivými ustanoveniami tejto smernice (celkovo šiestimi), že právne akty, ktoré rakúske orgány oznámili, neprebrali smernicu úplne alebo ju prebrali nesprávne.
   Komisia kritizuje, že učitelia na štátnych základných školách v Tirolsku napriek rozsiahlej pôsobnosti článku 2 ods. 1 smernice 89/391/EHS ešte stále nie sú podchytení žiadnym vnútroštátnym opatrením na dosiahnutie súladu so smernicou.
   Podľa článku 7 smernice je zamestnávateľ povinný určiť jedného alebo viacerých pracovníkov, aby vykonávali činnosti súvisiace s ochranou a prevenciou pred ohrozením za predpokladu, že má dostatok kvalifikovaného personálu. Podľa názoru Komisie dáva článok 7 smernice prednosť internej ochrane pred nebezpečím, lebo externé služby alebo osoby podľa článku 7 ods. 3 sú najímané až vtedy, keď možnosti v podniku a/alebo prevádzke sú nedostatočné (pozri rozsudok Súdneho dvora z 22. mája 2003, Komisia/Holandsko, C-441/01). Rakúske opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou umožňujú zamestnávateľovi právo voľby, či poverí vlastný alebo externý kvalifikovaný personál činnosťami súvisiace s ochranou pred nebezpečím.
   Článok 8 ods. 2 (povinnosť vykonávať potrebné opatrenia na zabezpečenie prvej pomoci, hasenia požiaru a evakuácie) podľa názoru Komisie nestanovuje žiadnu výnimku pre malé podniky. Napriek tomu sú malé podniky podľa rakúskych opatrení na dosiahnutie súladu so smernicou zbavené tejto povinnosti.
   Podľa názoru Komisie opatrenia na dosiahnutie súladu s článkom 11 ods.2 smernice neobsahujú určené povinnosti zamestnávateľa poskytovať informácie ako sú stanovené v tomto článku.
   Článok 12 ods. 4 smernice stanovuje, že školenia pracovníkov uvedené v tomto článku sa nemôžu uskutočniť na náklady týchto pracovníkov. Rakúske opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou síce upravujú, že tieto školenia sa konajú počas plateného pracovného času. Neupravujú však, kto znáša vecné náklady na takéto školenia.
   Na záver Komisia kritizuje, že článok 13 ods. 2 písm. a) a b) smernice nebol úplne prebratý do rakúskeho práva. V rozpore s písmenom a) nebezpečné látky nie sú zaradené pod pojem „pracovné prostriedky“ v zmysle § 15 ASchG, resp. § 15 B-BSG. Okrem toho povinnosť stanovená v písmene b) osobné ochranné prostriedky vrátiť po použití späť na určené miesto, nebola do rakúskeho práva prebratá.


title: Vec F-24/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  27. novembra 2008 – Wilms/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/78

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 27. novembra 2008 – Wilms/Komisia
   (Vec F-24/08) (1)

   (2009/C 44/144)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008, s. 34.


title: Vec T-193/08 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Skareby/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Správa o služobnom postupe — Hodnotené obdobie2004 — Stanovenie cieľov a oznámenie hodnotiacich kritérií )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/45

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Skareby/Komisia
   (Vec T-193/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Správa o služobnom postupe - Hodnotené obdobie2004 - Stanovenie cieľov a oznámenie hodnotiacich kritérií“)
   2009/C 282/86
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Carina Skareby (Louvain, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glaz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) zo 6. marca 2008, Skareby/Komisia (F-46/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), v ktorom sa navrhlo zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) zo 6. marca 2008, Skareby/Komisia (F-46/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje v rozsahu, v ktorom Súd pre verejnú službu zamietol žalobný dôvod založený na tom, že neboli vopred stanovené ciele, neboli vopred oznámené hodnotiace kritériá a opis pracovného miesta Cariny Skareby.

               2.

               Rozhodnutie z 31. augusta 2005 o hodnotiacej správe Cariny Skareby za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2004 za zrušuje v rozsahu, v ktorom sa týka bodu 6.1 s názvom „Výkonnosť“.

               3.

               Žaloba podaná na Súd pre verejnú službu pod číslom F-46/06 sa v zostávajúcej časti zamieta.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy tohto konania, ako aj konania pred Súdom pre verejnú službu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-218/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  26. júna 2009 — Lemans/ÚHVT — Turner (ICON)

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/33

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 26. júna 2009 — Lemans/ÚHVT — Turner (ICON)
   (Vec T-218/08) (1)

   2009/C 193/52

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec C-455/04: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  23. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/55/ES — Azylová politika — Hromadný prílev vysídlených osôb — Dočasná ochrana — Minimálne štandardy — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/19

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 23. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-455/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/55/ES - Azylová politika - Hromadný prílev vysídlených osôb - Dočasná ochrana - Minimálne štandardy - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 131/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. O'Reilly, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. White)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprevzatie smernice Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov (Ú. v. ES L 212, s. 12; Mim. vyd. 19/004, s. 162) do vnútroštátneho práva v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že v stanovenej lehote neprijalo zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec C-438/06: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 23. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Würzburg – Nemecko) – Greser, Otmar/Bundesagentur für Arbeit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zjavná neprípustnosť)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/14

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 23. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Würzburg – Nemecko) – Greser, Otmar/Bundesagentur für Arbeit
   (Vec C-438/06) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zjavná neprípustnosť)
   (2007/C 199/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sozialgericht Würzburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Greser, Otmar

      Žalovaný: Bundesagentur für Arbeit
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sozialgericht Würzburg – Výklad článku 71 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) – Výpočet dávok v nezamestnanosti lodníka na Rýne („Rheinschiffer“), ktorý počas svojho posledného zamestnania býval na území iného členského štátu než štátu zamestnania a v súlade so svojou pracovnou zmluvou sa vracal do miesta svojho bydliska len raz za dva týždne – Posudzovanie tohto pracovníka ako „cezhraničný pracovník“ alebo „pracovník iný ako cezhraničný pracovník“
   Výrok uznesenia
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Würzburg rozhodnutím z 28. septembra 2006, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-448/07: Žaloba podaná 7. decembra 2007 – YKK a iní/Komisia

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/44

         Žaloba podaná 7. decembra 2007 – YKK a iní/Komisia
   (Vec T-448/07)
   (2008/C 51/83)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: YKK Corp. (Tokio, Japonsko), YKK Holding Europe BV (Sneek, Holandsko), YKK Stocko Fasteners GmbH (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: H. Kaneko a C. Vennemann, lawyers)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka každého žalobcu,

               —

               v dôsledku toho zrušiť pokuty uložené každému žalobcovi,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka každého žalobcu alebo aspoň zrušiť alebo znížiť pokuty uložené každému žalobcovi,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia požadujú zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4257 v konečnom znení z 19. septembra 2007 vo veci COMP/E 1/39.168 – PO/tvrdý galantérny tovar: uzávery, ktorým Komisia rozhodla, že žalobcovia spolu s inými podnikmi porušili článok 81 ES tým, že:

               —

               sa dohodli na koordinovanom zvyšovaní cien a vymieňali si dôverné informácie o cenách a zvyšovaní cien v rámci „Bazilejskej, Wuppertálskej a Amsterdamskej spolupráce“,

               —

               stanovovali ceny, sledovali zvyšovania cien a prideľovali si zákazníkov v rámci bilaterálnej spolupráce s Prym Fashion, a

               —

               vymieňali si informácie o cenách, rokovali o cenách a dohadovali sa o spôsobe stanovenia minimálnych cien v rámci trojstrannej spolupráce s Coats a Prym.

         Na podporu svojej žaloby žalobcovia tvrdia, že násobiteľ vo výške 1.25, ktorý im bol uložený na účely dosiahnutia odstrašujúceho účinku, je v rozpore so zásadou proporcionality.
   Pokiaľ ide o „Bazilejskú, Wuppertálsku a Amsterdamskú spoluprácu“, žalobcovia tvrdia, že Komisia vo vzťahu k YKK Stocko Fasteners nesprávne uplatnila článok 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 (1), podľa ktorého pokuta uložená podniku nesmie nepresiahnuť 10 % jeho celkového obratu v predchádzajúcom obchodnom roku. Okrem toho je zvýšenie o 1.25 na účely dosiahnutia odstrašujúceho účinku podľa žalobcov neodôvodnené vo vzťahu k obdobiu pred tým, ako YKK Holding Europe nadobudla celý obchodný podiel v YKK Stocko Fasteners.
   Pokiaľ ide o bilaterálnu spoluprácu medzi Prym Fashion a žalobcami YKK Stocko Fasteners a YKK Corp., žalobcovia tvrdia, že Komisia sa nesprávne domnievala, že spolupráca mala svetový rozmer.
   Pokiaľ ide o trojstrannú spoluprácu medzi Coats, Prym a žalobcom YKK Holding Europe, žalobcovia sa domnievajú, že:

               —

               Komisia dostatočným spôsobom nepreukázala, že rokovania o harmonizácii cien na piatich stretnutiach týkajúcich sa zipsov v rokoch 1998 a 1999 predstavujú dohodu alebo zosúladený postup v rozpore s článkom 81 ES,

               —

               ak by rokovania na piatich stretnutiach týkajúcich sa zipsov v rokoch 1998 a 1999 predstavovali porušenie článku 81 ES, žalobcom by mali byť znížené pokuty z dôvodu ich spolupráce s Komisiou v rámci programu zhovievavosti Komisie,

               —

               tieto rokovania nie je možné posudzovať ako „veľmi závažné porušenie“,

               —

               pokuta uložená Komisii je neprimeraná povahe akéhokoľvek možného porušenia, a

               —

               Komisia neposúdila vplyv takéhoto porušenia na trh v ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-410/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 14. novembra 2008 – GEMA/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Rozhodnutie Komisie nariaďujúce ukončenie konania zosúladeného postupu v oblasti kolektívnej správy autorských práv — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/36

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 14. novembra 2008 – GEMA/Komisia
   (Vec T-410/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodnutie Komisie nariaďujúce ukončenie konania zosúladeného postupu v oblasti kolektívnej správy autorských práv - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
   (2009/C 32/69)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Bechtold a I. Brinker, advokáti, za právnej pomoci J. Schwarze, profesor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, O. Weber a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu článku 3 v spojení s článkom 4 ods. 2 a 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 – CISAC) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec C-416/06: Žaloba podaná 11. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/27

         Žaloba podaná 11. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-416/06)
   (2006/C 326/54)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Schotter a K. Mojzesowicz)

      Žalovaná: Poľská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že nezabezpečením dostupnosti aspoň jedného úplného telefónneho zoznamu a jednej telefónnej informačnej služby podľa požiadaviek stanovených v článku 5 ods. 1 a 2, ako aj článku 25 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (Smernica univerzálnej služby) (1), si Poľská republika nesplnila svoje povinnosti podľa predmetnej smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/22/ES uplynula 30. apríla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


title: Vec T-509/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. apríla 2012 — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Právomoc Rady — Zneužitie právomoci — Nadobudnutie účinnosti — Zákaz retroaktivity — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Nesprávne právne posúdenie — Pojem podpora šírenia jadrových zbraní — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2012 — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Rada
   (Vec T-509/10) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Právomoc Rady - Zneužitie právomoci - Nadobudnutie účinnosti - Zákaz retroaktivity - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Nesprávne právne posúdenie - Pojem podpora šírenia jadrových zbraní - Nesprávne posúdenie)
   2012/C 165/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft (Teherán, Irán) (v zastúpení: F. Escalatine a S. Perrotet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. Konstantinidis a É. Cujo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, s. 25), ako aj rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), a nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Všeobecný súd nemá právomoc rozhodnúť o druhej časti prvého žalobného dôvodu.

               2.

               V rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, sa zrušujú:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 423/2007.

               3.

               Účinky rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2010/644, pokiaľ ide o spoločnosť Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, zostávajú zachované od jeho nadobudnutia účinnosti v dvadsiaty deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie až do účinnosti zrušenia nariadenia č. 961/2010.

               4.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran.

               5.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-174/13 P: Odvolanie podané 9. apríla 2013 : Axitea SpA, pôvodne La Vigile San Marco SpA proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  22. januára 2013 vo veci T-262/00, La Vigile San Marco SpA/Európska komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/4

         Odvolanie podané 9. apríla 2013: Axitea SpA, pôvodne La Vigile San Marco SpA proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. januára 2013 vo veci T-262/00, La Vigile San Marco SpA/Európska komisia
   (Vec C-174/13 P)
   2013/C 207/05
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Axitea SpA, pôvodne La Vigile San Marco SpA (v zastúpení: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veronese, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Talianska republika, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť alebo zmeniť uznesenie Všeobecného súdu (štvrtá komora) vydané vo veci T-262/00 a uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľky poukazujú na nesprávne právne posúdenie pri uplatnení zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato di Venezia vuole vivere“, pokiaľ ide o povinnosť uviesť odôvodnenie rozhodnutia Komisie v oblasti štátnej pomoci a rozloženia dôkazného bremena v prípade podmienok stanovených v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
   Všeobecný súd v napadnutom uznesení nerozhodol v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora, ku ktorému dospel v rozsudku z 9. júna 2011, „Comitato di Venezia vuole vivere“, teda že rozhodnutie Komisie „musí obsahovať všetky základné prvky na jeho vykonanie vnútroštátnymi orgánmi“. Hoci napadnuté rozhodnutie neobsahuje všetky základné prvky na jeho vykonanie vnútroštátnymi orgánmi, Všeobecný súd nekonštatoval nijaké nedostatky v metóde použitej Komisiou v spornom rozhodnutí, a preto sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
   Na základe zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“ je úlohou v rámci vymáhania pomoci členského štátu — a teda nie jednotlivého príjemcu — v každom jednotlivom prípade preukázať, že sú splnené podmienky stanovené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V prejednávanej veci však Komisia v napadnutom rozhodnutí nespresnila „spôsoby“ takéhoto overenia. Vzhľadom na to, že Talianska republika nemala v rámci vymáhania pomoci k dispozícii základné prvky na účely preukázania, či poskytnuté výhody predstavujú štátnu pomoc v prospech príjemcov, rozhodla preto zákonom č. 228 z 24. decembra 2012 (článok 1 ods. 351 a nasl.) o prenesení dôkazného bremena v rozpore s judikatúrou Spoločenstva. Podľa talianskej právnej úpravy nie je úlohou štátu, ale jednotlivých podnikov, ktoré sú príjemcami pomoci poskytnutej vo forme zľavy, aby preukázali, že dané výhody nenarušujú hospodársku súťaž alebo neovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Pri neexistencii takéhoto dôkazu platí domnienka, že poskytnutá výhoda mohla narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. To je zjavne v rozpore so zásadami stanovenými Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“.


title: Vec C-588/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  27. februára 2014 (nﾡvrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen – Belgicko) – Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers (Sociálna politika — Smernica 96/34/ES — Rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke — Doložka 1 a doložka 2 bod 4 — Čiastočná rodičovská dovolenka — Prepustenie pracovníka bez závažného alebo dostatočného dôvodu — Paušálna ochranná náhrada z dôvodu čerpania rodičovskej dovolenky — Základ pre výpočet výšky náhrady)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen – Belgicko) – Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers
   (Vec C-588/12) (1)

   ((Sociálna politika - Smernica 96/34/ES - Rámcová dohoda o rodičovskej dovolenke - Doložka 1 a doložka 2 bod 4 - Čiastočná rodičovská dovolenka - Prepustenie pracovníka bez závažného alebo dostatočného dôvodu - Paušálna ochranná náhrada z dôvodu čerpania rodičovskej dovolenky - Základ pre výpočet výšky náhrady))
   2014/C 112/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sophie Rogiers

      Žalovaná: Lyreco Belgium NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Arbeidshof te Antwerpen – Belgicko – Výklad doložky 1 a doložky 2 bodu 4 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 (Ú. v. ES L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285) – Čiastočná rodičovská dovolenka – Zníženie náhrady – Prepustenie pracovníka pred skončením rodičovskej dovolenky bez závažného dôvodu – Spôsob výpočtu výšky náhrady v prípade prepustenia

      Výrok rozsudku

   Bod 4 doložky 2 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke uzavretej 14. decembra 1995, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/75/ES z 15. decembra 1997, sa so zreteľom na ciele sledované touto rámcovou dohodou a so zreteľom na bod 6 tejto doložky má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby paušálna ochranná náhrada, ktorá má byť vyplatená pracovníkovi čerpajúcemu čiastočnú rodičovskú dovolenku v prípade jednostrannej výpovede pracovnej zmluvy tohto pracovníka zamestnaného na dobu neurčitú a na plný pracovný úväzok, ktorú mu dá zamestnávateľ bez závažného alebo dostatočného dôvodu, bola určená na základe zníženej mzdy, ktorú tento pracovník poberal v čase výpovede.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec T-131/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 21. júla 2017 – Argus Security Projects/ESVČ („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — ESVČ — Vymáhanie formou započítania — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Finančná ujma — Povinnosť náležitej starostlivosti — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/35

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 21. júla 2017 – Argus Security Projects/ESVČ
   (Vec T-131/17 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - ESVČ - Vymáhanie formou započítania - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Finančná ujma - Povinnosť náležitej starostlivosti - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 293/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Argus Security Projects Ltd (Limassol, Cyprus) (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Allemeersch, W. De Meester a G. Scraeyen, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na nariadenie predbežných opatrení jednak na odklad výkonu rozhodnutí Komisie konajúcej v postavení účtovníka ESVČ o započítaní súm vo výške 100 600 eur, 41 522 eur a 52 600 eur, pokiaľ ide o rozhodnutia oznámené 15. marca 2017, sumy vo výške 58 924 eur, pokiaľ ide o rozhodnutie oznámené 7. apríla 2017 a sumy vo výške 41 422 eur, pokiaľ ide o rozhodnutie oznámené 19. apríla 2017, a jednak na uloženie povinnosti ESVČ neprijímať voči žalobkyni rozhodnutia o započítaní až do vyhlásenia právoplatného rozsudku v spore súvisiacom s vykonaním rámcovej dohody 2008/14/SEC/RELEX/K8, o ktorom rozhoduje Tribunal de première instance de Bruxelle (Prvostupňový súd Brusel, Belgicko)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-207/05: Žaloba podaná 11. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/30

         Žaloba podaná 11. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-207/05)
   (2005/C 182/53)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: V. Di Bucci a L. Pignataro splnomocnení zástupcovia, podala 11. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia nevyhnutné pre vymáhanie pomoci, o ktorých sa rozhodlo na základe rozhodnutia Komisie č. 2003/193/ES (1) z 5. júna 2002 o štátnej pomoci týkajúcej sa oslobodení od dane a pôžičiek s výhodnými podmienkami poskytovanými Talianskom podnikom poskytujúcim služby vo verejnom záujme, ktorých väčšinu základného imania tvoria vklady verejného sektoru C 27/99 (ex NN69/98), že sú nezákonné a nezlučiteľné so spoločným trhom, od ich príjemcov a tým, že v každom prípade neoboznámilo Komisiu o takýchto opatreniach, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a 4 tohto rozhodnutia a zo Zmluvy ES;

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie zaväzuje Taliansko prijať všetky opatrenia nevyhnutné pre vymáhanie poskytnutých pomocí, a to v rozpore s ich ustanoveniami na základe režimov skúmaných v tom istom rozhodnutí, a tiež neoznámila Komisii v lehote dvoch mesiacov od doručenia rozhodnutia opatrenia prijaté s cieľom dobrovoľne splniť toto rozhodnutie.
   Taliansko neprijalo nevyhnutné opatrenie a v každom prípade ho neoznámilo Komisii a ani neuviedlo, že výkon rozhodnutia je úplne nemožný. Nedávne legislatívne iniciatívy viedli k následnému predĺženiu lehôt pre vymáhanie a nie sú v každom prípade schopné zabezpečiť okamžitý výkon rozhodnutia. Okrem toho Komisia vždy loajálne spolupracovala s Talianskom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 77, 24.03.2003, s. 21.


title: Vec T-247/06 P: Odvolanie podané 7. septembra 2006 : Carlos Sanchez Ferriz proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  28. júna 2006 vo veci F-19/05, Sanchez Ferriz/Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/27

         Odvolanie podané 7. septembra 2006: Carlos Sanchez Ferriz proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 28. júna 2006 vo veci F-19/05, Sanchez Ferriz/Komisia
   (Vec T-247/06 P)
   (2006/C 261/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 28. júna 2006 vo veci F-19/05,

               —

               rozhodnúť o výdavkoch, trovách a odmenách a zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ vo svojom odvolaní tvrdí, že Súd prvého stupňa sa pri skúmaní žalobného dôvodu založeného na porušení zásady zákazu diskriminácie dopustil procesnej vady tým, že vo veci samej nepreskúmal prípad údajnej diskriminácie v súvislosti s uplatnením pravidla udeľovania bodov v hodnotení služobného postupu, na ktorý odvolateľ poukazoval vo svojej žalobe.


title: Vec T-394/05: Žaloba podaná  17. októbra 2005  – Valero Jordana/Komisia

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/27

         Žaloba podaná 17. októbra 2005 – Valero Jordana/Komisia
   (Vec T-394/05)
   (2006/C 10/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Gregorio Valero Jordana (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Merola, I. van Schendel, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť:

                           a)

                           rozhodnutie generálneho riaditeľa právneho servisu, ktorým sa mu pri povyšovaní za rok 2004 nepridelili prednostné body podľa článku 5 ods. 2 písm. a) všeobecných ustanovení na vykonanie článku 45 služobného poriadku, ako vyplýva z informačného systému Sysper 2, potvrdené rozhodnutím Menovacieho orgánu (MO) zo 16. novembra 2004 týkajúcim sa zamietnutia sťažnosti, ktorú žalobca podal 4. októbra 2004;

                           b)

                           pridelenie odvolacích bodov pridelených z iných dôvodov, ako je hodnotenie zásluh za časové obdobie, prednostných bodov za prácu v záujme inštitúcie a prechodných prednostných bodov pri povyšovaní za rok 2004;

                           c)

                           pokiaľ ide o body uvedené v písm. b), zoznam zásluh úradníkov triedy A5 pri povyšovaní za rok 2004, uverejnený v Administratívnych informáciách č. 114-2004 z 20. septembra 2004 a č. 119-2004 z 27. septembra 2004, a zoznam úradníkov povýšených do triedy A4 pri povyšovaní za rok 2004, uverejnený v Administratívnych informáciách č. 130-2004 z 30. novembra 2004, ako aj rozhodnutie o nezapísaní žalobcu do uvedených zoznamov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza obdobné žalobné dôvody, ako sú žalobné dôvody v rámci veci T-385/04 (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 284 z 20.11.2004, s. 27.


title: Vec C-31/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Zakopanem (Poľsko) 23. januára 2012 — trestné konanie proti Wojciechovi Ziemskiemu a Andrzejovi Kozakovi

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Zakopanem (Poľsko) 23. januára 2012 — trestné konanie proti Wojciechovi Ziemskiemu a Andrzejovi Kozakovi
   (Vec C-31/12)
   2012/C 165/12
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sad Rejonovy w Zakopanem

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Wojciech Ziemski i Andrzej Kozak

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 bod 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (1) vykladať v tom zmysle, že k technickým predpisom, ktorých návrhy sa podľa článku 8 ods. 1 uvedenej smernice musia oznámiť Komisii, patrí aj zákonné ustanovenie, ktoré definuje zákonné pojmy a zákazy, ktoré sú opísané v článku 29 Ustawa z dnia 19 listopada 2009 roku o grach hazardowych (zákon z 19. novembra 2009 o hazardných hrách) (Dz. U. č. 201, položka 1540 v znení zmien a doplnení)?

      (1)  Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337.


title: Vec F-26/06: Žaloba podaná  10. marca 2006  – Bertolete a i./Komisia

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/34

         Žaloba podaná 10. marca 2006 – Bertolete a i./Komisia
   (Vec F-26/06)
   (2006/C 108/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Marli Bertolete a iní (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy (OOUPZ) z 21. novembra 2005, ktorým boli zamietnuté sťažnosti podané žalobcami 26. júla 2005, kritizujúce administratívne rozhodnutia, ktoré určili zaradenie a odmenu každého zo žalobcov, a tiež článok 7 rozhodnutia prijatého Kolégiom komisárov 27. apríla 2005, obsahujúci „Všeobecné vykonávacie ustanovenia týkajúce sa prechodných opatrení uplatniteľných na zamestnancov zamestnaných Úradom pre infraštruktúru v Bruseli v jasliach a materských školách v Bruseli“ (VVU), ako aj prílohy I a II tohto rozhodnutia,

               —

               v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť aj rozhodnutia, proti ktorým boli namierené uvedené sťažnosti,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, ktorí sú v súčasnosti zmluvnými zamestnancami pracujúcimi v jasliach a materských školách v Bruseli, vykonávali rovnaké úlohy už pred svojím menovaním na základe pracovných zmlúv podľa belgického práva. Žalobcovia napádajú svoje zaradenie a svoju odmenu, ktoré im boli žalovanou stanovené pri ich menovaní na zmluvných zamestnancov.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobcovia tvrdia, že podľa VVU a iných ustanovení týkajúcich sa zmluvných zamestnancov Komisie mali byť zaradení do funkčnej skupiny III miesto do funkčnej skupiny II, berúc do úvahy ich odbornú kvalifikáciu a ich dĺžku praxe.
   V druhom žalobnom dôvode sa žalobcovia sťažujú najmä na to, že im nebol priznaný nárok na minimálnu odmenu uvedenú v článku 6 VVU.
   V treťom žalobnom dôvode žalobcovia poukazujú na porušenie článku 2 ods. 2 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (POZ), Protokolu o spolupráci uzavretého 22. januára 2002 medzi Komisiou a delegáciou zamestnancov jaslí a materských škôl so zmluvami podľa belgického práva, zásady zákazu diskriminácie, ako aj všeobecných zásad v oblasti sociálneho zabezpečenia. Pri výpočte odmeny, ktorá sa mala zaručiť žalobcom, predovšetkým nemali byť zohľadnené rodinné prídavky.


title: Vec C-305/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cours de cassation – Francúzsko) – Haeger & Schmidt GmbH/Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, en qualité de liquidateur de Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky — Článok 4 ods. 1, 2, 4 a 5 — Rozhodné právo pri neexistencii voľby práva zmluvných strán — Zasielateľská zmluva — Zmluva o preprave tovaru)

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cours de cassation – Francúzsko) – Haeger & Schmidt GmbH/Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, en qualité de liquidateur de Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA
   (Vec C-305/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky - Článok 4 ods. 1, 2, 4 a 5 - Rozhodné právo pri neexistencii voľby práva zmluvných strán - Zasielateľská zmluva - Zmluva o preprave tovaru))
   (2014/C 439/10)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cours de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Haeger & Schmidt GmbH

      Žalovaní: Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, likvidátor spoločnosti Safram intercontinental SARL, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 4 posledná veta Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980, sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa uplatňuje na zasielateľskú zmluvu len vtedy, keď hlavným predmetom zmluvy je samotná preprava dotknutého tovaru, čo prislúcha preskúmať vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Článok 4 ods. 4 uvedeného dohovoru sa má vykladať v tom zmysle, že právo, ktoré sa uplatňuje na zmluvu o preprave tovaru, ak ho nemožno určiť podľa druhej vety tohto ustanovenia, sa má určiť podľa všeobecného pravidla stanoveného v odseku 1 tohto článku, to znamená, že právom upravujúcim túto zmluvu je právo štátu, s ktorým má zmluva najužšiu väzbu.

               3.

               Článok 4 ods. 2 tohto istého dohovoru sa má vykladať v tom zmysle, že za predpokladu, že platí, že zmluva má užšiu väzbu s iným štátom, ako je štát, ktorého právo je určené na základe domnienky stanovenej v uvedenom odseku, vnútroštátny súd musí porovnať väzby existujúce medzi touto zmluvou a na jednej strane štátom, ktorého právo bolo určené na základe domnienky, a na druhej strane iným dotknutým štátom. Vnútroštátny súd musí v tejto súvislosti zohľadniť všetky okolnosti, vrátane existencie iných zmlúv súvisiacich s dotknutou zmluvou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.