title: Vec C-784/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2020 – Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung/Komisia (Odvolanie – Aarhuský dohovor – Nariadenie (ES) č. 1367/2006 – Článok 2 ods. 1 písm. g) a článok 10 ods. 1 – Interné preskúmanie administratívnych aktov – Obmedzenie na opatrenia s individuálnou pôsobnosťou – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1056 – Predĺženie lehoty na schválenie účinnej látky „glyfozát“ – Žiadosť o interné preskúmanie – Opatrenia so všeobecnou pôsobnosťou – Zamietnutie)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2020 – Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung/Komisia
      (Vec C-784/18 P) (1)

      (Odvolanie - Aarhuský dohovor - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Článok 2 ods. 1 písm. g) a článok 10 ods. 1 - Interné preskúmanie administratívnych aktov - Obmedzenie na opatrenia s individuálnou pôsobnosťou - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1056 - Predĺženie lehoty na schválenie účinnej látky „glyfozát“ - Žiadosť o interné preskúmanie - Opatrenia so všeobecnou pôsobnosťou - Zamietnutie)
      (2020/C 378/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (v zastúpení: A. Willand, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Bayer Agriculture BVBA (v zastúpení: H. Berger, A. Burghardt, J. Wauters, Rechtsanwälte, a G. Forwood, advokát)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vynaložila spoločnosť Bayer Agriculture BVBA a Európska komisia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec C-817/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. septembra 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland a i./Európska komisia a i. (Odvolanie – Štátna pomoc – Schéma pomoci formou grantu na nadobudnutie alebo na bezplatné poskytnutie prírodnej oblasti – Fáza predbežného preskúmania – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom – Žaloba o neplatnosť – Prípustnosť – Nariadenie (ES) č. 659/1999 – Článok 1 písm. h) – Pojem „dotknuté osoby“ – Konkurenčný vzťah – Pojem „závažné ťažkosti“ – Služba všeobecného hospodárskeho záujmu – Vedľajšie činnosti – Súvislosť)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. septembra 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland a i./Európska komisia a i.
      (Vec C-817/18 P) (1)

      (Odvolanie - Štátna pomoc - Schéma pomoci formou grantu na nadobudnutie alebo na bezplatné poskytnutie prírodnej oblasti - Fáza predbežného preskúmania - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Článok 1 písm. h) - Pojem „dotknuté osoby“ - Konkurenčný vzťah - Pojem „závažné ťažkosti“ - Služba všeobecného hospodárskeho záujmu - Vedľajšie činnosti - Súvislosť)
      (2020/C 378/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, Vereniging It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap (v zastúpení: P. H. L. M. Kuypers a M. de Wit, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë a P.–J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia), Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, BV Landgoed Den Alerdinck II, Landgoed Ampsen BV, Pallandt van Keppel Stichting, Landgoed Kasteel Keppel BV, Baron van Lynden, Stichting het Lijndensche Fonds voor Kerk en Zending, Landgoed Welna BV, BV Landgoed „Huis te Maarn“, Vicariestichting De Vijf Capellarijen/Ambachtsheerlijkheid Kloetinge, Maatschappij tot Exploitatie van het Landgoed Tongeren onder Epe BV, Landgoed Anderstein NV, Landgoed Bekspring BV, Landgoed Nijenhuis en Westerflier BV, Landgoed Caprera BV, Landgoed Schapenduinen BV, Stichting Schapenduinen, Landgoed de Noetselenberg BV (v zastúpení: D. Gillet, T. Ruys, P. Wytinck a A. A. Al Khatib, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. K. Bulterman a M. L. Noort, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, Vereniging It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap a Stichting Het Limburgs Landschap sú povinné nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Európska komisia a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.3.2019.


title: Spojené veci C-21/19 až C-23/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. septembra 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – trestné konania proti XN (C-21/19), YO (C-22/19), P. F. Kamstra Recycling BV (C-23/19) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Odpad – Preprava – Nariadenie (ES) č. 1013/2006 – Odpad, ktorý podlieha postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu – Článok 1 ods. 3 – Preprava, ktorá podlieha požiadavkám na schválenie – Smernica 2008/98/ES – Článok 5 ods. 1 – Pojem „vedľajšie produkty“ – Nariadenie (ES) č. 1069/2009 – Článok 3 ods. 1 – Pojem „vedľajšie živočíšne produkty“ – Preprava zmesi vedľajších živočíšnych produktov a iného materiálu)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. septembra 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – trestné konania proti XN (C-21/19), YO (C-22/19), P. F. Kamstra Recycling BV (C-23/19)
      (Spojené veci C-21/19 až C-23/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Odpad - Preprava - Nariadenie (ES) č. 1013/2006 - Odpad, ktorý podlieha postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu - Článok 1 ods. 3 - Preprava, ktorá podlieha požiadavkám na schválenie - Smernica 2008/98/ES - Článok 5 ods. 1 - Pojem „vedľajšie produkty“ - Nariadenie (ES) č. 1069/2009 - Článok 3 ods. 1 - Pojem „vedľajšie živočíšne produkty“ - Preprava zmesi vedľajších živočíšnych produktov a iného materiálu)
      (2020/C 378/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      XN (C-21/19), YO (C-22/19), P. F. Kamstra Recycling BV (C-23/19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc a článok 3 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 (nariadenie o vedľajších živočíšnych produktoch), sa majú vykladať v tom zmysle, že materiál, ktorý nemožno kvalifikovať ako „vedľajší produkt“ v zmysle prvého z týchto ustanovení, možno napriek tomu považovať za „vedľajší živočíšny produkt“ v zmysle druhého z uvedených ustanovení.

                  2.

                  Článok 1 ods. 3 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu, zmeneného nariadením Komisie (EÚ) č. 135/2012 zo 16. februára 2012, sa má vykladať v tom zmysle, že preprava vedľajších živočíšnych produktov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 1069/2009, je vylúčená z pôsobnosti nariadenia č. 1013/2006, zmeneného nariadením č. 135/2012, okrem prípadov, keď nariadenie č. 1069/2009 výslovne stanovuje uplatňovanie nariadenia č. 1013/2006, zmeneného nariadením č. 135/2012.

                  3.

                  Článok 1 ods. 3 písm. d) nariadenia č. 1013/2006, zmeneného nariadením č. 135/2012, sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa uplatňuje na prepravu zmesi vedľajších živočíšnych produktov kategórie 3 v zmysle článku 10 nariadenia č. 1069/2009 a iných materiálov kvalifikovaných ako odpad, ktorý nie je nebezpečný v zmysle nariadenia č. 1013/2006, zmeneného nariadením č. 135/2012. Pomer vedľajších živočíšnych produktov v zmesi nie je v tejto súvislosti relevantný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Spojené veci C-84/19, C-222/19 a C-252/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie a Sąd Rejonowy w Opatowie – Poľsko) – Profi Credit Polska SA/QJ (C-84/19), BW/DR (C-222/19), QL/CG (C-252/19) („Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 93/13/EHS – Článok 1 ods. 2 – Pôsobnosť – Vnútroštátne ustanovenie, ktorým sa stanovuje maximálna výška nákladov na úver bez úrokov – Článok 3 ods. 1 – Zmluvná podmienka, na základe ktorej sa na spotrebiteľa prenesú náklady na ekonomickú činnosť veriteľa – Značná nerovnováha v právach a povinnostiach strán – Článok 4 ods. 2 – Povinnosť jasného a zrozumiteľného formulovania zmluvných podmienok – Zmluvné podmienky, ktoré nespresňujú služby, za ktoré stanovujú odmenu – Smernica 2008/48/ES – Článok 3 písm. g) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje spôsob výpočtu maximálnej výšky nákladov na úver bez úrokov, ktoré možno uložiť spotrebiteľovi“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie a Sąd Rejonowy w Opatowie – Poľsko) – Profi Credit Polska SA/QJ (C-84/19), BW/DR (C-222/19), QL/CG (C-252/19)
      (Spojené veci C-84/19, C-222/19 a C-252/19) (1)

      („Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Článok 1 ods. 2 - Pôsobnosť - Vnútroštátne ustanovenie, ktorým sa stanovuje maximálna výška nákladov na úver bez úrokov - Článok 3 ods. 1 - Zmluvná podmienka, na základe ktorej sa na spotrebiteľa prenesú náklady na ekonomickú činnosť veriteľa - Značná nerovnováha v právach a povinnostiach strán - Článok 4 ods. 2 - Povinnosť jasného a zrozumiteľného formulovania zmluvných podmienok - Zmluvné podmienky, ktoré nespresňujú služby, za ktoré stanovujú odmenu - Smernica 2008/48/ES - Článok 3 písm. g) - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje spôsob výpočtu maximálnej výšky nákladov na úver bez úrokov, ktoré možno uložiť spotrebiteľovi“)
      (2020/C 378/08)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie, Sąd Rejonowy w Opatowie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Profi Credit Polska S.A. (C-84/19), BW (C-222/19), QL (C-252/19)

         Žalovaní: QJ (C-84/19), DR (C-222/19), CG (C-252/19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 písm. g) a článok 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa spotrebiteľského úveru, ktorá stanovuje spôsob výpočtu maximálnej výšky nákladov na úver bez úrokov, ktoré možno účtovať spotrebiteľovi, hoci tento spôsob výpočtu umožňuje predajcovi alebo dodávateľovi zaťažiť tohto spotrebiteľa podielom na všeobecných nákladoch súvisiacich s výkonom jeho ekonomickej činnosti, pokiaľ uvedené právne predpisy prostredníctvom svojich ustanovení týkajúcich sa tejto maximálnej výšky neporušujú pravidlá harmonizované touto smernicou.

                  2.

                  Článok 1 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011, sa má vykladať v tom zmysle, že z pôsobnosti tejto smernice nie je vylúčená zmluvná podmienka, ktorá stanovuje náklady na úver bez úrokov v súlade s maximálnou hranicou stanovenou vnútroštátnou právnou úpravou týkajúcou sa spotrebiteľského úveru, pokiaľ táto právna úprava stanovuje, že náklady na úver bez úrokov nie sú splatné v časti presahujúcej túto hornú hranicu alebo celkovú výšku úveru.

                  3.

                  Článok 4 ods. 2 smernice 93/13, zmenenej smernicou 2011/83, sa má vykladať v tom zmysle, že podmienky zmluvy o spotrebiteľskom úvere, ktoré spotrebiteľovi ukladajú iné poplatky, než je splatenie istiny a úrokov, nespadajú pod výnimku stanovenú v tomto ustanovení, pokiaľ tieto podmienky nešpecifikujú ani povahu týchto poplatkov, ani služby, za ktoré stanovujú odmenu, a sú formulované spôsobom spôsobilým uviesť spotrebiteľa do omylu, pokiaľ ide o jeho povinnosti a ekonomické dôsledky týchto podmienok, čo musí overiť vnútroštátny súd.

                  4.

                  Článok 3 ods. 1 smernice 93/13, zmenenej smernicou 2011/83, sa má vykladať v tom zmysle, že zmluvná podmienka týkajúca sa nákladov na úver bez úrokov, ktorá stanovuje tieto náklady pod zákonnou hranicou a ktorá prenáša náklady na ekonomickú činnosť veriteľa na spotrebiteľa, môže spôsobiť značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach strán vzniknutých na základe zmluvy na úkor spotrebiteľa, ak spotrebiteľovi ukladá povinnosť, aby znášal neprimerané náklady v porovnaní s poskytnutými službami a výškou úveru, čo musí overiť vnútroštátny súd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2019.

         Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019.


title: Spojené veci C-119/19 P a C-126/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2020 – Európska komisia/Francisco Carreras Sequeros a i., Európsky parlament, Rada Európskej únie (Odvolanie – Verejná služba – Služobný poriadok úradníkov Európskej únie – Reforma k 1. januáru 2014 – Článok 6 prílohy X – Úradníci a zmluvní zamestnanci pôsobiaci v tretej krajine – Nové ustanovenia týkajúce sa priznania dní platenej dovolenky za kalendárny rok – Námietka nezákonnosti – Charta základných práv Európskej únie – Článok 31 ods. 2 – Smernica 2003/88/ES – Základné právo na platenú dovolenku za kalendárny rok)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2020 – Európska komisia/Francisco Carreras Sequeros a i., Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Spojené veci C-119/19 P a C-126/19 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Služobný poriadok úradníkov Európskej únie - Reforma k 1. januáru 2014 - Článok 6 prílohy X - Úradníci a zmluvní zamestnanci pôsobiaci v tretej krajine - Nové ustanovenia týkajúce sa priznania dní platenej dovolenky za kalendárny rok - Námietka nezákonnosti - Charta základných práv Európskej únie - Článok 31 ods. 2 - Smernica 2003/88/ES - Základné právo na platenú dovolenku za kalendárny rok)
      (2020/C 378/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         (Vec C-119/19 P)

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr, G. Gattinara a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi, Marc Thieme Groen (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti), Európsky parlament (v zastúpení: O. Caisou-Rousseau, J. Steele a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         (Vec C-126/19 P)

         Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi, Marc Thieme Groen (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti), Európska komisia (v zastúpení: T. S. Bohr, G. Gattinara a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia), Európsky parlament (v zastúpení: O. Caisou-Rousseau, J. Steele a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 4. decembra 2018, Carreras Sequeros a i./Komisia (T-518/16, EU:T:2018:873), sa zrušuje.

                  2.

                  Žaloba, ktorú podali Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi a Marc Thieme Groen vo veci T-518/16, sa zamieta.

                  3.

                  Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi a Marc Thieme Groen znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie v rámci týchto odvolaní a v konaní na Všeobecnom súde Európskej únie, ako aj trovy vzniknuté Európskej komisii v rámci posledného uvedeného konania.

                  4.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené v rámci týchto odvolaní.

                  5.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec C-186/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze/Supreme Headquarters Allied Powers Europe (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 1 ods. 1 – Pôsobnosť – Občianske a obchodné veci – Súdna právomoc – Výlučné právomoci – Článok 24 bod 5 – Spory týkajúce sa výkonu rozsudkov – Návrh medzinárodnej organizácie založený na exekučnej imunite, ktorým sa domáha zrušenia zaistenia pohľadávky u tretej osoby, ako aj uloženia zákazu opätovného zaistenia pohľadávky)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/9

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze/Supreme Headquarters Allied Powers Europe
      (Vec C-186/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 1 ods. 1 - Pôsobnosť - Občianske a obchodné veci - Súdna právomoc - Výlučné právomoci - Článok 24 bod 5 - Spory týkajúce sa výkonu rozsudkov - Návrh medzinárodnej organizácie založený na exekučnej imunite, ktorým sa domáha zrušenia zaistenia pohľadávky u tretej osoby, ako aj uloženia zákazu opätovného zaistenia pohľadávky)
      (2020/C 378/10)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze

         Žalovaná: Supreme Headquarters Allied Powers Europe

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „občianske a obchodné veci“ spadá návrh na nariadenie predbežného opatrenia podaný na súde členského štátu, v rámci ktorého sa medzinárodná organizácia odvoláva na svoju exekučnú imunitu, aby dosiahla tak zrušenie zaistenia pohľadávky u tretej osoby, ktoré bolo vykonané v inom členskom štáte, než je štát sídla súdu, na ktorý bol návrh podaný, ako aj uloženie zákazu opätovného zaistenia pohľadávky na základe tých istých skutkových okolností, a na základe ktorého sa začalo konanie prebiehajúce súčasne s konaním vo veci samej, ktoré sa týka pohľadávky vyplývajúcej z údajného nezaplatenia za pohonné látky, ktoré boli dodané pre mierovú misiu zabezpečovanú touto organizáciou, pokiaľ pri podaní tohto návrhu nejde o výkon právomocí orgánu verejnej moci v zmysle práva Únie, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 24 bod 5 nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že návrh na nariadenie predbežného opatrenia podaný na súd členského štátu, v rámci ktorého sa medzinárodná organizácia odvoláva na svoju exekučnú imunitu s cieľom dosiahnuť tak zrušenie zaistenia pohľadávky u tretej osoby, ktoré sa vykonalo v inom členskom štáte, než je štát sídla súdu, na ktorý bol návrh podaný, ako aj uloženie zákazu takého opätovného zaistenia na základe tých istých skutkových okolností, nepatrí do výlučnej právomoci súdu členského štátu, v ktorom sa zaistenie pohľadávky u tretej osoby vykonalo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: Vec C-214/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 3. septembra 2020 – achtung! GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (Odvolanie – Ochranná známka Európskej únie – Nariadenie (ES) č. 207/2009 – Článok 7 ods. 1 písm. b) – Rozlišovacia spôsobilosť – Neexistencia)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/10

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 3. septembra 2020 – achtung! GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-214/19 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Rozlišovacia spôsobilosť - Neexistencia)
      (2020/C 378/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: achtung! GmbH (v zastúpení: G. J. Seelig a D. Bischof, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  achtung! GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Úradom Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 238, 15.7.2019.


title: Vec C-254/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) – Írsko] – Friends of the Irish Environment Ltd/An Bord Pleanála (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 92/43/EHS – Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín – Článok 6 ods. 3 – Oblasť pôsobnosti – Pojmy „projekt“ a „súhlas“ – Primerané posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu – Rozhodnutie, ktorým sa predlžuje platnosť povolenia na výstavbu terminálu na splyňovanie skvapalneného zemného plynu – Pôvodné rozhodnutie založené na vnútroštátnej právnej úprave, ktorou sa nesprávne prebrala smernica 92/43)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/10

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) – Írsko] – Friends of the Irish Environment Ltd/An Bord Pleanála
      (Vec C-254/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Článok 6 ods. 3 - Oblasť pôsobnosti - Pojmy „projekt“ a „súhlas“ - Primerané posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu - Rozhodnutie, ktorým sa predlžuje platnosť povolenia na výstavbu terminálu na splyňovanie skvapalneného zemného plynu - Pôvodné rozhodnutie založené na vnútroštátnej právnej úprave, ktorou sa nesprávne prebrala smernica 92/43)
      (2020/C 378/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Írsko)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Friends of the Irish Environment Ltd

         Žalovaná: An Bord Pleanála

         za účasti: Shannon Lng Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie, ktorým sa predlžuje lehota desiatich rokov pôvodne stanovená na realizáciu projektu výstavby terminálu na splyňovanie skvapalneného zemného plynu, sa má považovať za súhlas s projektom v zmysle článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, ak pôvodné povolenie, ktoré sa stalo neplatným, prestalo vyvolávať právne účinky po uplynutí lehoty, ktorá ním bola stanovená na tieto práce, a tieto práce sa nezačali.

                  2.

                  Príslušnému orgánu prináleží posúdiť, či rozhodnutie o predĺžení pôvodne stanovenej lehoty na realizáciu projektu výstavby terminálu na splyňovanie skvapalneného zemného plynu, ktorého pôvodné povolenie sa stalo neplatným, podlieha primeranému posúdeniu vplyvov uvedenému v článku 6 ods. 3 prvej vete smernice 92/43 a prípadne, či sa toto posúdenie musí týkať celého projektu alebo jeho časti, s prihliadnutím najmä na predchádzajúce posúdenie, ktoré sa prípadne realizovalo, ako aj vývoj relevantných údajov o životnom prostredí a vedeckých údajov, ale aj prípadnú zmenu projektu alebo existenciu iných plánov či projektov.

            Toto posúdenie vplyvov sa musí vykonať, ak na základe najlepších vedeckých poznatkov v danej oblasti nemožno vylúčiť, že tento projekt má vplyv na ciele ochrany dotknutej lokality. Predchádzajúce posúdenie uvedeného projektu vykonané pred prijatím pôvodného povolenia tohto projektu môže vylúčiť toto riziko len vtedy, ak obsahuje úplné, presné a definitívne závery, ktoré môžu odstrániť akúkoľvek dôvodnú vedeckú pochybnosť, pokiaľ ide o účinky prác, a s výhradou neexistencie vývoja relevantných údajov o životnom prostredí a vedeckých údajov, prípadnej zmeny projektu alebo existencie iných plánov či projektov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-265/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) – Írsko] – Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Duševné vlastníctvo – Práva súvisiace s autorským právom – Smernica 2006/115/ES – Článok 8 ods. 2 – Používanie zvukových záznamov v Únii – Právo výkonných umelcov na primeranú odmenu, ktorá sa rozdelí s výrobcami zvukových záznamov – Uplatniteľnosť na príslušníkov tretích štátov – Zmluva o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch – Články 4 a 15 – Výhrady oznámené tretími štátmi – Obmedzenia práva na primeranú odmenu, ktoré môžu vyplývať pre štátnych príslušníkov tretích štátov v Únii na základe reciprocity – Článok 17 ods. 2 a článok 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie – Základné právo na ochranu duševného vlastníctva – Požiadavka, podľa ktorej akékoľvek obmedzenie musí byť ustanovené zákonom, rešpektovať podstatu základného práva a byť primerané – Rozdelenie právomocí na stanovenie týchto obmedzení medzi Úniu a členské štáty – Rozdelenie právomocí vo vzťahoch s tretími štátmi – Článok 3 ods. 2 ZFEÚ – Výlučná právomoc Únie)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/11

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Irlande) – Írsko] – Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General
      (Vec C-265/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Práva súvisiace s autorským právom - Smernica 2006/115/ES - Článok 8 ods. 2 - Používanie zvukových záznamov v Únii - Právo výkonných umelcov na primeranú odmenu, ktorá sa rozdelí s výrobcami zvukových záznamov - Uplatniteľnosť na príslušníkov tretích štátov - Zmluva o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch - Články 4 a 15 - Výhrady oznámené tretími štátmi - Obmedzenia práva na primeranú odmenu, ktoré môžu vyplývať pre štátnych príslušníkov tretích štátov v Únii na základe reciprocity - Článok 17 ods. 2 a článok 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie - Základné právo na ochranu duševného vlastníctva - Požiadavka, podľa ktorej akékoľvek obmedzenie musí byť ustanovené zákonom, rešpektovať podstatu základného práva a byť primerané - Rozdelenie právomocí na stanovenie týchto obmedzení medzi Úniu a členské štáty - Rozdelenie právomocí vo vzťahoch s tretími štátmi - Článok 3 ods. 2 ZFEÚ - Výlučná právomoc Únie)
      (2020/C 378/13)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Irlande)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Recorded Artists Actors Performers Ltd

         Žalovaní: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 8 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva sa má vzhľadom na článok 4 ods. 1 a článok 15 ods. 1 Zmluvy Svetovej organizácie duševného vlastníctva (WIPO) o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát pri prebratí do svojej právnej úpravy pojmov „príslušní výkonní umelci“ uvedených v tomto článku 8 ods. 2 a označujúcich umelcov majúcich právo na časť jedinej primeranej odmeny, ktorá je v ňom uvedená, vylúčil umelcov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích štátov z pohľadu Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), okrem tých, ktorí majú bydlisko alebo pobyt v EHP, a tých, ktorých prínos k zvukovému záznamu bol uskutočnený v EHP.

                  2.

                  Článok 15 ods. 3 Zmluvy Svetovej organizácie duševného vlastníctva (WIPO) o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch a článok 8 ods. 2 smernice 2006/115 sa za súčasného stavu práva Únie majú vykladať v tom zmysle, že výhrady oznámené tretími štátmi podľa tohto článku 15 ods. 3, ktoré majú za následok obmedzenie práva na jedinú primeranú odmenu stanoveného v článku 15 ods. 1 Zmluvy WIPO o umeleckých výkonoch a zvukových záznamoch na ich územiach, nevedú v Európskej únii k obmedzeniam práva stanoveného v tomto článku 8 ods. 2 vo vzťahu k štátnym príslušníkom týchto tretích štátov, avšak takéto obmedzenia môže zaviesť normotvorca Únie, ak sú v súlade s požiadavkami článku 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie. Uvedený článok 8 ods. 2 teda bráni tomu, aby členský štát obmedzil právo na jedinú primeranú odmenu vo vzťahu k výkonným umelcom a výrobcom zvukových záznamov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi uvedených tretích štátov.

                  3.

                  Článok 8 ods. 2 smernice 2006/115 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby právo na jedinú primeranú odmenu, ktoré je v ňom stanovené, bolo obmedzené tak, že len výrobca dotknutého zvukového záznamu získa odmenu bez toho, aby sa rozdelila aj výkonnému umelcovi, ktorý prispel k tomuto zvukovému záznamu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Spojené veci C-503/19 a C-592/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Juzgado Contencioso-Administrativo n° 17 de Barcelona a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 5 de Barcelona – Španielsko) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom – Smernica 2003/109/ES – Článok 6 ods. 1 – Skutočnosti, ktoré treba zohľadniť – Vnútroštátna právna úprava – Nezohľadnenie týchto skutočností – Odmietnutie priznať postavenie osoby s dlhodobým pobytom z dôvodu záznamu dotknutej osoby v registri trestov)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/13

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona – Španielsko) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19)/Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Spojené veci C-503/19 a C-592/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom - Smernica 2003/109/ES - Článok 6 ods. 1 - Skutočnosti, ktoré treba zohľadniť - Vnútroštátna právna úprava - Nezohľadnenie týchto skutočností - Odmietnutie priznať postavenie osoby s dlhodobým pobytom z dôvodu záznamu dotknutej osoby v registri trestov)
      (2020/C 378/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: UQ (C-503/19), SI (C-592/19)

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ako ju vykladá časť súdov tohto členského štátu, ktorá stanovuje, že štátnemu príslušníkovi tretej krajiny možno odmietnuť priznať postavenie osoby s dlhodobým pobytom v tomto členskom štáte už zo samotného dôvodu, že má záznam v registri trestov, a to bez konkrétneho posúdenia jeho situácie, najmä pokiaľ ide o druh trestného činu spáchaného týmto štátnym príslušníkom, nebezpečenstvo, ktoré tento príslušník prípadne predstavuje pre verejný poriadok alebo bezpečnosť štátu, dĺžku jeho pobytu na území uvedeného členského štátu a existenciu jeho väzieb na tento štát.

         (1)  Ú. v. EÚ C 363, 28.10.2019.


title: Vec C-530/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – NM, likvidátor spoločnosti NIKI Luftfahrt GmbH/ON (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Články 5 a 9 – Povinnosť leteckého dopravcu poskytnúť ubytovanie v hoteli cestujúcim, ktorých let bol zrušený – Škoda spôsobená cestujúcemu počas jeho pobytu v hoteli poskytujúcom ubytovanie – Možnosť dovolávať sa zodpovednosti leteckého dopravcu za nedbanlivé správanie pracovníka hotela)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/13

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – NM, likvidátor spoločnosti NIKI Luftfahrt GmbH/ON
      (Vec C-530/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Články 5 a 9 - Povinnosť leteckého dopravcu poskytnúť ubytovanie v hoteli cestujúcim, ktorých let bol zrušený - Škoda spôsobená cestujúcemu počas jeho pobytu v hoteli poskytujúcom ubytovanie - Možnosť dovolávať sa zodpovednosti leteckého dopravcu za nedbanlivé správanie pracovníka hotela)
      (2020/C 378/16)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NM, likvidátor spoločnosti NIKI Luftfahrt GmbH

         Žalovaný: ON

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 9 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť prináležiaca leteckému dopravcovi podľa tohto ustanovenia bezplatne ponúknuť hotelové ubytovanie cestujúcim, ktorých sa toto ustanovenie týka, nezahŕňa to, že tento dopravca je povinný zabezpečiť podmienky ubytovania samy osebe.

                  2.

                  Nariadenie č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca, ktorý podľa článku 9 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia ponúkol hotelové ubytovanie cestujúcemu, ktorého let bol zrušený, nemôže byť povinný na základe tohto samotného nariadenia nahradiť škodu spôsobenú tomuto cestujúcemu pochybením, ktorého sa dopustili zamestnanci uvedeného hotela.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-539/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I – Nemecko) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Roaming vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Európskej únie – Nariadenie (EÚ) č. 531/2012 – Článok 6a – Článok 6e ods. 3 – Povinnosť poskytovateľa roamingových služieb automaticky uplatňovať regulovanú roamingovú tarifu – Uplatnenie na spotrebiteľov, ktorí si zvolili osobitnú roamingovú tarifu pred nadobudnutím účinnosti nariadenia (EÚ) č. 531/2012)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I – Nemecko) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefónica Germany GmbH & Co. OHG
      (Vec C-539/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Roaming vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Európskej únie - Nariadenie (EÚ) č. 531/2012 - Článok 6a - Článok 6e ods. 3 - Povinnosť poskytovateľa roamingových služieb automaticky uplatňovať regulovanú roamingovú tarifu - Uplatnenie na spotrebiteľov, ktorí si zvolili osobitnú roamingovú tarifu pred nadobudnutím účinnosti nariadenia (EÚ) č. 531/2012)
      (2020/C 378/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht München I

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG

         Výrok rozsudku

      Článok 6a a článok 6e ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 531/2012 z 13. júna 2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2120 z 25. novembra 2015, sa majú vykladať v tom zmysle, že od 15. júna 2017 boli poskytovatelia roamingových služieb povinní automaticky uplatňovať na všetkých svojich zákazníkov regulovanú roamingovú tarifu uvedenú najmä v článku 6a tohto nariadenia bez ohľadu na to, či si títo zákazníci predtým zvolili regulovanú roamingovú tarifu alebo inú tarifu, pokiaľ si pred konečným dátumom 15. júna 2017 výslovne nevybrali takúto inú tarifu v súlade s postupom stanoveným v tejto súvislosti v článku 6e ods. 3 prvom pododseku uvedeného nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-651/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Azylová politika – Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany – Smernica 2013/32/EÚ – Článok 46 – Charta základných práv Európskej únie – Článok 47 – Právo na účinný prostriedok nápravy – Opravný prostriedok proti rozhodnutiu o zamietnutí následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu z dôvodu neprípustnosti – Lehota na podanie opravného prostriedku – Spôsoby oznamovania)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/15

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Vec C-651/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Azylová politika - Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 46 - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Právo na účinný prostriedok nápravy - Opravný prostriedok proti rozhodnutiu o zamietnutí následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu z dôvodu neprípustnosti - Lehota na podanie opravného prostriedku - Spôsoby oznamovania)
      (2020/C 378/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: JP

         Žalovaný: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Výrok rozsudku

      Článok 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej opravný prostriedok proti rozhodnutiu o neprípustnosti následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu podlieha prekluzívnej lehote desiatich dní vrátane sviatkov a dní pracovného pokoja, ktorá sa počíta od oznámenia takéhoto rozhodnutia, a to aj vtedy, ak sa takéto oznámenie – v prípade, že si dotknutý žiadateľ nezvolil adresu na doručovanie v tomto členskom štáte –, uskutoční v sídle vnútroštátneho orgánu, ktorý je príslušný na preskúmanie týchto žiadostí, pokiaľ po prvé títo žiadatelia boli informovaní o tom, že pri absencii voľby adresy na účely oznámenia rozhodnutia týkajúceho sa ich žiadosti sa na nich bude hľadieť tak, že si na tieto účely zvolili adresu na doručovanie v sídle tohto vnútroštátneho orgánu, po druhé podmienky prístupu uvedených žiadateľov do tohto sídla nadmerne nesťažujú to, aby títo žiadatelia prijali rozhodnutia, ktoré sa ich týkajú, po tretie je žiadateľom o medzinárodnú ochranu v rámci takejto lehoty zabezpečený skutočný prístup k procesným zárukám, ktoré im priznáva právo Únie, a po štvrté je dodržaná zásada ekvivalencie. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či vnútroštátna právna úprava, o ktorú ide vo veci samej, spĺňa tieto požiadavky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec C-273/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 22. júna 2020 – Spolková republika Nemecko/SW

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 22. júna 2020 – Spolková republika Nemecko/SW
      (Vec C-273/20)
      (2020/C 378/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Spolková republika Nemecko

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: SW

         Za účasti: Stadt Darmstadt

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Môže v prípade zlúčenia s maloletým utečencom bez sprievodu podľa článku 10 ods. 3 písm. a) a článku 2 písm. f) smernice Rady 2003/86/ES (1) pretrvávanie maloletosti tvoriť „podmienku“ v zmysle článku 16 ods. l písm. a) smernice 2003/86/ES? Je v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami taká právna úprava členského štátu, ktorá zlúčeným rodičom maloletého utečenca bez sprievodu v zmysle článku 2 písm. f) smernice 2003/86/ES priznáva (odvodené) právo na pobyt v členskom štáte len dovtedy, kým je utečenec skutočne maloletý?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede na otázky v bode 1a: má sa článok 16 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 10 ods. 3 písm. a) a článkom 2 písm. f) smernice 2003/86/ES vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorého právne predpisy obmedzujú (odvodené) právo rodičov na pobyt len na obdobie, kým dieťa dovŕši plnoletosť, môže zamietnuť žiadosť rodičov, ktorí majú pobyt stále na území tretej krajiny, na vstup a pobyt za účelom zlúčenia rodiny v prípade, ak utečenec ešte pred konečným rozhodnutím o žiadosti, ktorá bola podaná v rámci trojmesačnej lehoty od priznania postavenia utečenca, v úradnom alebo súdnom konaní dovŕšil plnoletosť?

                  2.

                  V prípade, ak v zmysle odpovede na otázky uvedené v bode 1 nemožno zamietnuť zlúčenie rodiny:
                  Aké požiadavky sa majú klásť na skutočné rodinné vzťahy v zmysle článku 16 ods. l písm. b) smernice 2003/86/ES v prípadoch zlúčenia rodičov s utečencom, ktorý ešte pred rozhodnutím o žiadosti na vstup a pobyt za účelom zlúčenia rodiny dovŕšil plnoletosť? Predovšetkým:

                              a)

                              postačuje v tomto ohľade príbuzenský vzťah v priamej vzostupnej línii [článok 10 ods. 3 písm. a) smernice 2003/86/ES] alebo sa vyžaduje skutočné rodinné spolužitie?

                              b)

                              V prípade, ak sa vyžaduje skutočné rodinné spolužitie:
                              Aká intenzita je v tejto súvislosti potrebná? Postačujú na tento účel napríklad príležitostné alebo pravidelné návštevy, vyžaduje sa spolužitie v spoločnej domácnosti alebo sa nad rámec vyššie uvedeného vyžaduje taký spôsob spolužitia, keď sú členovia na seba navzájom odkázaní?

                              c)

                              Vyžaduje si zlúčenie rodičov, ktorí sa ešte zdržiavajú na území tretej krajiny a ktorí podali žiadosť o zlúčenie rodiny s dieťaťom, ktoré bolo uznané za utečenca a medzičasom dovŕšilo plnoletosť, aby bolo pravdepodobné, že sa v členskom štáte (opätovne) obnoví rodinný život po vstupe na územie spôsobom vyžadovaným v zmysle otázky 2b?

         (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).


title: Vec C-279/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 26. júna 2020 – Spolková republika Nemecko/XC

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 26. júna 2020 – Spolková republika Nemecko/XC
      (Vec C-279/20)
      (2020/C 378/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Spolková republika Nemecko

         Žalovaná v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: XC

         Za účasti: Landkreis Cloppenburg

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 4 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2003/86/ES (1) vykladať v tom zmysle, že dieťa garanta, ktorý bol uznaný za utečenca, sa má považovať za maloleté v zmysle tohto ustanovenia, ak bolo maloleté v čase podania žiadosti garanta o azyl, ale ešte predtým, ako bol tento garant uznaný za utečenca, a pred podaním žiadosti o zlúčenie rodiny dovŕšilo plnoletosť?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Aké požiadavky sa majú v takomto prípade klásť na skutočné rodinné vzťahy v zmysle článku 16 ods. 1 písm. b) smernice 2003/86/ES?

                              a)

                              Stačí v tomto ohľade existencia právneho vzťahu medzi rodičom a dieťaťom alebo sa vyžaduje aj skutočný rodinný život?

                              b)

                              V prípade, ak sa vyžaduje aj skutočný rodinný život: aká intenzita je v tomto ohľade potrebná? Postačujú na tento účel napríklad príležitostné alebo pravidelné návštevy, vyžaduje sa spolužitie v spoločnej domácnosti alebo sa nad rámec vyššie uvedeného vyžaduje taký spôsob spolužitia, keď sú členovia sú na seba navzájom odkázaní?

                              c)

                              Vyžaduje si zlúčenie dieťaťa, ktoré medzičasom dovŕšilo plnoletosť, stále sa nachádza v tretej krajine a podalo žiadosť o zlúčenie rodiny s rodičom uznaným za utečenca, aby bolo pravdepodobné, že sa v členskom štáte (opätovne) obnoví rodinný život po vstupe na územie spôsobom vyžadovaným v zmysle otázky 2b)?

         (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).


title: Vec C-394/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. augusta 2020 – XY/Finanzamt V

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. augusta 2020 – XY/Finanzamt V
      (Vec C-394/20)
      (2020/C 378/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: XY

         Žalovaný: Finanzamt V

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 63 ods. 1 a článok 65 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu týkajúcej sa výberu dane z dedičstva, ktorá v súvislosti s výpočtom dane stanovuje, že ak poručiteľ aj dedič mali v čase smrti poručiteľa bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu v inom členskom štáte, je nezdaniteľná suma uplatniteľná na základ dane v prípade nadobúdania pozemkov ležiacich v tuzemsku nižšia ako nezdaniteľná suma, ktorá by sa uplatnila, keby aspoň jeden z nich bol mal v tomto čase bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu v členskom štáte[, v ktorom sa nachádzajú pozemky]?

                  2.

                  Majú sa článok 63 ods. 1 a článok 65 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu týkajúcej sa výberu dane z dedičstva, ktorá v súvislosti s výpočtom dane stanovuje, že ak poručiteľ aj dedič mali v čase smrti poručiteľa bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu v inom členskom štáte, nie sú v prípade nadobúdania pozemkov ležiacich v tuzemsku odpočítateľné záväzky z povinných podielov, zatiaľ čo tieto záväzky by boli v plnej miere odpočítateľné od hodnoty majetku nadobúdaného pre prípad smrti, keby aspoň poručiteľ alebo dedič bol mal v čase smrti poručiteľa bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu v členskom štáte[, v ktorom sa nachádzajú pozemky]?


title: Vec C-405/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 28. augusta 2020 – EB a i./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 28. augusta 2020 – EB a i./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
      (Vec C-405/20)
      (2020/C 378/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: EB, JS a DP

         Žalovaný orgán: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa obmedzenie časovej pôsobnosti požiadavky rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v zmysle rozsudku vo veci C-262/88, Barber (1), ako aj v zmysle protokolu č. 33 k článku 157 ZFEÚ a článku 12 smernice 2006/54/ES (2) vykladať v tom zmysle, že (rakúsky) poberateľ dôchodku sa vôbec alebo len (pomerne) môže v súvislosti s časťou nároku, ktorá pripadá na obdobie po 1. januári 1994, odvolávať na zásadu rovnakého zaobchádzania na účely námietky, že bol na základe schémy valorizácie dôchodkov úradníkov platnej pre rok 2018, ako aj schémy použitej v konaní vo veci samej diskriminovaný?

                  2.

                  Má sa požiadavka rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami (podľa článku 157 ZFEÚ v spojení s článkom 5 smernice 2006/54/ES) vykladať v tom zmysle, že nepriame nerovnaké zaobchádzanie, ktoré môže vyplývať zo schém valorizácie dôchodkov v roku 2018 uplatniteľných v konaní vo veci samej, aj s ohľadom na už prijaté podobné opatrenia a významnú stratu vyplývajúcu z kumulatívneho účinku týchto opatrení, je vo vzťahu k valorizácii skutočnej hodnoty dôchodkových dávok v závislosti od inflácie (v jednotlivom prípade o 25 %) odôvodnené, najmä

                              —

                              s cieľom zabrániť vzniku „priepasti“ (v prípade pravidelnej valorizácie vo výške jednotnej sadzby) medzi vyššími a nižšími dôchodkovými dávkami, hoci by takáto priepasť mala len formálny charakter a pomer hodnôt by sa nezmenil,

                              —

                              na účely uskutočnenia všeobecných „sociálnych hľadísk“ v zmysle posilnenia kúpnej sily poberateľov nižších dôchodkových dávok, hoci a) by tento cieľ bolo možné dosiahnuť aj bez obmedzenia valorizácie vyšších dávok, a b) zákonodarca takéto opatrenie rovnakým spôsobom nepoužil aj na účely podpory kúpnej sily v prípade valorizácie nižších aktívnych príjmov úradníkov s ohľadom na mieru inflácie (v neprospech valorizácie vyšších aktívnych príjmov) a neprijal ani nijakú schému, ktorá by porovnateľným spôsobom zasahovala do valorizácie hodnoty dôchodkov z iných zamestnaneckých systémov sociálneho zabezpečenia (bez účasti štátu), aby sa (v neprospech vyšších dôchodkov) podporila kúpna sila nižších dôchodkov,

                              —

                              s cieľom zachovania a financovania „systému“, hoci dôchodkové dávky úradníkom nevypláca zo systému, ktorý má podobu poistenia a je financovaný z príspevkov, poistný orgán, ale Spolok ako služobný zamestnávateľ úradníkov na dôchodku v podobe odmeny za vykonanú prácu, a teda určujúcu povahu nemá zachovanie alebo financovanie systému, ale ide výlučne o rozpočtové úvahy,

                              —

                              preto, že ide o samostatné odôvodnenie alebo (v zmysle vyššie uvedeného), že od začiatku vylučuje predpoklad o nepriamej diskriminácii na základe pohlavia v zmysle smernice 2006/54/ES v neprospech mužov, ak sa má štatisticky omnoho vyšší počet dotknutých mužov v skupine poberateľov vyšších dôchodkových dávok pripísať najmä tomu, že v minulosti spravidla neexistovala rovnosť príležitostí žien vo veciach zamestnanosti a povolania alebo

                              —

                              preto, že schéma je ako pozitívne opatrenie v zmysle článku 157 ods. 4 ZFEÚ prípustná?

         (1)  Rozsudok zo 17. mája 1990, C-262/88, EU:C:1990:209.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Vec C-412/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 3. septembra 2020 – Európsky zatykač vydaný proti P; ďalší účastník konania: Openbaar Ministerie

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 3. septembra 2020 – Európsky zatykač vydaný proti P; ďalší účastník konania: Openbaar Ministerie
      (Vec C-412/20)
      (2020/C 378/24)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Európsky zatykač vydaný proti: P

         Ďalší účastník konania: Openbaar Ministerie

         Prejudiciálna otázka

      Bráni rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV (1), článok 19 ods. 1 druhý pododsek Zmluvy o Európskej únii a/alebo článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie tomu, aby vykonávajúci súdny orgán vykonal európsky zatykač vydaný súdom, ak tento súd nespĺňa podmienky účinnej súdnej ochrany a nespĺňal ich už ani v čase vydania európskeho zatykača v tom zmysle, že právna úprava členského štátu, ktorý vydal zatykač, nezaručuje nezávislosť tohto súdu a nezaručovala ju už ani v čase vydania európskeho zatykača?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/06, s. 34.


title: Vec C-413/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko) 2. septembra 2020 – État belge/LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko) 2. septembra 2020 – État belge/LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)
      (Vec C-413/20)
      (2020/C 378/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: État belge

         Žalovaní: LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Umožňuje bod 9 dodatku 3 podčasti A prílohy I nariadenia Komisie (EÚ) č. 1178/2011 z 3. novembra 2011, ktorým sa ustanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa posádky civilného letectva podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (1) (ES) č. 216/2008 zohľadniť pri výpočte 115 hodín prístrojového času uvedených v bode 9 písm. e) hodiny výcviku absolvované v letovom simulátore FNPT II (pozemný prístrojový čas) nad rámec 15 hodín výcviku MCC uvedených v bode 9 písm. e) (2) a nad rámec najviac 40 hodín letového výcviku podľa prístrojov absolvovaných vo FNPT II uvedených v bode 9 písm. e) (3) (ii), teda viac ako 55 hodín pozemného prístrojového času?

                  2.

                  Je odpoveď na prvú otázku odlišná podľa toho, či hodiny absolvované nad vyššie uvedený počet 15 a 40 hodín, tvoria hodiny výcviku MCC alebo iného typu výcviku na simulátore?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na dve vyššie uvedené otázky, povoľuje bod 10 dodatku 3 podčasti A prílohy I tohto istého nariadenia, aby bol preukaz spôsobilosti CPL (A) vydaný po tom, ako žiadatelia doplnili svoj výcvik absolvovaním dostatočného počtu hodín v lietadle bez zopakovania praktickej skúšky („skill test“) týkajúcej sa letu podľa prístrojov?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na tri vyššie uvedené otázky, vyžaduje všeobecná zásada právnej istoty, aby bol výklad dotknutého právneho pravidla poskytnutý Súdnym dvorom časovo obmedzený, napríklad tak, aby sa uplatňoval iba na žiadateľov, ktorí požiadali o vydanie preukazu spôsobilosti CPL (A) alebo dokonca začali výcvik na získanie takéhoto preukazu až po dátume rozsudku Súdneho dvora?

         (1)  Ú. v. EÚ L 311, 2011, s. 1.


title: Vec C-439/20 P: Odvolanie podané 18. septembra 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. júla 2020 vo veci T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/21

      Odvolanie podané 18. septembra 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. júla 2020 vo veci T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisia
      (Vec C-439/20 P)
      (2020/C 378/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, G. Luengo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Jiangsu Seraphim Solar Systems Co. Ltd, Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. júla 2020 vo veci T-110/17 Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd/Komisia,

                  —

                  zamietol žalobu na prvom stupni ako neprípustnú,

                  —

                  alternatívne, zamietol žalobu na prvom stupni ako nedôvodnú; a v každom prípade,

                  —

                  uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy odvolacieho a prvostupňového konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.
      Po prvé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s prípustnosťou a účinnosťou žaloby na prvom stupni.
      Po druhé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávnych právnych posúdení v súvislosti s tým, že kvalifikoval výber ciel ako „retroaktívny“.
      Po tretie, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho výkladu článku 8 ods. 1, 9 a 10, a článku 10 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (1) a článku 13 ods. 1, 9 a 10, a článku 16 ods. 5 nariadenia (ES) č. 597/2009 (2), keď prijal záver, že výber dovozných ciel, ktorým sa porušil záväzok, nie je možný.
      Po štvrté, Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009 a 24 ods. 1 nariadenia (ES) č. 597/2009, keď prijal záver, že Rada nemala právny základ na to, aby stanovila, že zakaždým, keď Komisia zruší platnosť záväzkovej faktúry, clo sa má vybrať.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 188, 2009, s. 93).


title: Vec C-441/20 P: Odvolanie podané 21. septembra 2020: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. júla 2020 vo veci T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/22

      Odvolanie podané 21. septembra 2020: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. júla 2020 vo veci T-110/17, Jiangsu Seraphim Solar System/Komisia
      (Vec C-441/20 P)
      (2020/C 378/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile, splnomocnená zástupkyňa, N. Tuominen, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Jiangsu Seraphim Solar Systems Co. Ltd, Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  zamietol prvostupňovú žalobu o neplatnosť napadnutého nariadenia, a

                  —

                  uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré Rade vznikli v prvostupňovom aj odvolacom konaní.

            Alternatívne:

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné prejednanie,

                  —

                  vyhradil rozhodnutie o trovách prvostupňového a odvolacieho konania na neskôr

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Po prvé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že žaloba je prípustná.
      Žalobkyňa musí preukázať aktívnu legitimáciu podľa článku 263 ZFEÚ, najmä priame dotknutie a právny záujem s ohľadom na článok 2 napadnutého nariadenia (1). Antidampingové clá, ktoré sú právnym dôsledkom neplatnosti faktúr, dlží vnútroštátnym colným orgánom nie žalobkyňa, ale iná spoločnosť, Seraphim Solar System GmbH. Rada preto zastáva názor, že žalobkyňa nepreukázala priame dotknutie a právny záujem na konaní a Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že to preukázala.
      Právo žalobkyne na podanie námietky protiprávnosti podľa článku 277 ZFEÚ je premlčané na základe uplatnenia judikatúry Súdneho dvora Európskej únie (Súdny dvor) vo veci TWD Textilwerke Deggendorf a Nachi Europe.
      A napokon, prípustnosť žalôb proti nariadeniu č. 1238/2013 (2) a nariadeniu č. 1239/2013 (3) sa zjavne jasne opiera o judikatúru SolarWorld, ktorá rozhodla, že článok 3 nariadenia č. 1238/2013 a článok 2 nariadenia č. 1239/2013 nemožno oddeliť od zvyšných dvoch častí týchto nariadení.
      Po druhé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď určil, že články 8 a 13 základných nariadení „vyčerpávajú“ možnosť výberu dovozného cla, ktorým sa porušil záväzok, a akýkoľvek iný prístup sa kvalifikuje ako „retroaktívny“ výber cla.
      Názor Všeobecného súdu sa zakladá na nesprávnom pochopení základných nariadení. Článok 10 ods. 5 a článok 16 ods. 5 základných nariadení sa zaoberajú vo všeobecnosti dôsledkami zistenia, že došlo k porušeniu záväzku. Ide teda o ekvivalent „retroaktivity v zmysle základných nariadení“, t. j. uloženie konečných antidumpingových/vyrovnávacích ciel do 90 dní od uplatnenia dočasných dovozných opatrení podliehajúcich registrácii podľa článku 14 ods. 5 a článku 24 ods. 5 základných nariadení.
      Tento scenár, t. j. porušenie záväzku a jeho dôsledky, má zjavne inú povahu. Jediným obmedzením, ktoré ukladajú články10 ods. 5 a 16 ods. 5 základných nariadení je, že takýto retroaktívny výber sa neuplatní na dovozy, ku ktorým došlo počas 90 dní pred porušením alebo zrušením záväzku.
      Okrem toho nemôže existovať nijaká retroaktivita, pokiaľ sú clá uložené od začiatku a predpokladá sa len výnimka z ich výberu. Vyvážajúci výrobca sa prostredníctvom záväzku skutočne vyhýba uplatňovaniu dotknutého cla, pokiaľ sú stanovené podmienky, podľa ktorých bude ma prospech z takého výsledku. Dlžné clo však vznikne kedykoľvek sa deklarant rozhodne prepustiť tovar do voľného obehu, t. j. bez výberu antidumpingového cla, a dôjde k porušeniu jednej alebo viacerých podmienok a tohto záväzku.
      Po tretie, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že články 14 ods. 1 a 24 ods. 1 základných nariadení neoprávňujú Radu zaviesť kontrolný systém pre podniky, ktorý zahŕňa vyhlásenie faktúr za neplatné.
      Články 14 ods. 1 a 24 ods. 1 základných nariadení dávajú Rade pri prijímaní nariadení ukladajúcich clo veľmi široké právomoci, ako Súdny dvor objasnil vo veci Deichmann. Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že Rada nemala právomoc zaviesť kontrolný systém pre podniky, ktorý by zahŕňal vyhlásenie faktúr za neplatné.
      Názor Všeobecného súdu je v rozpore so zámerom normotvorcu. V práve Únie neexistuje žiadna takáto ďalekosiahla ochrana hospodárskeho subjektu, ktorý porušuje svoje dobrovoľne dohodnuté povinnosti a rovnako ako v prejednávanej veci ani nespochybňuje, že k takým porušeniam došlo. Tento názor je tiež prísnejší, než ako to vyžaduje právo Svetovej obchodnej organizácie (WTO), čo znevýhodňuje EÚ v porovnaní s obchodnými partnermi ostatných členov WTO.
      Napadnutý rozsudok zároveň spôsobuje, že záväzky sú pre Komisiu neprimerane riskantné. Uzavretie záväzkov so sebou nesie riziko pre EÚ a ťažkosti s monitorovaním dohôd. V skutočnosti je hlavnou povinnosťou subjektu prijímajúceho záväzok spolupracovať s Komisiou, a tým zabezpečiť plynulé sledovanie riadneho plnenia záväzku. Bez tejto záruky by Komisia bola vystavená úplnému riziku, ale každý, ktoré poruší záväzok, by si mohol ponechať všetky výhody, ktoré počas porušenia vzniknú. Tento výklad takisto marí účel účinnej ochrany výrobného odvetvia EÚ pred škodlivým dampingom/subvencovaním, ktoré je (alternatívne) napravené prostredníctvom záväzku.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/2146 zo 7. decembra 2016, ktorým sa v prípade dvoch vyvážajúcich výrobcov odvoláva prijatie záväzku podľa vykonávacieho rozhodnutia 2013/707/EÚ, ktorým sa potvrdzuje prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním a antisubvenčným konaním, ktoré sa týkajú dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky na obdobie uplatňovania konečných opatrení (Ú. v. EÚ L 334, 2016, s. 4).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1238/2013 z 2. decembra 2013 ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, 2013, s. 1).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1239/2013 z 2. decembra 2013 ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, 2013, s. 66).


title: Vec T-437/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Taliansko/Komisia („Jazykový režim – Oznámenie o verejnom výberovom konaní na prijímanie administrátorov v oblasti auditu – Jazykové znalosti – Obmedzenie voľby druhého jazyka výberového konania na nemčinu, angličtinu a francúzštinu – Jazyk na účely komunikácie – Nariadenie č. 1 – Článok 1d ods. 1, článok 27 a článok 28 písm. f) služobného poriadku – Diskriminácia na základe jazyka – Odôvodnenie – Služobný záujem – Proporcionalita“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Taliansko/Komisia
      (Vec T-437/16) (1)

      („Jazykový režim - Oznámenie o verejnom výberovom konaní na prijímanie administrátorov v oblasti auditu - Jazykové znalosti - Obmedzenie voľby druhého jazyka výberového konania na nemčinu, angličtinu a francúzštinu - Jazyk na účely komunikácie - Nariadenie č. 1 - Článok 1d ods. 1, článok 27 a článok 28 písm. f) služobného poriadku - Diskriminácia na základe jazyka - Odôvodnenie - Služobný záujem - Proporcionalita“)
      (2020/C 378/28)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a D. Milanowska, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: L. Aguilera Ruiz, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie oznámenia o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/322/16 na vytvorenie rezervných zoznamov administrátorov v oblasti auditu (AD 5/AD 7) (Ú. v. EÚ C 171 A, 2016, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/322/16 na vytvorenie rezervných zoznamov administrátorov v oblasti auditu (AD 5/AD 7) sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Talianska republika.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec T-745/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Kerkosand/Komisia („Štátna pomoc – Pomoc určená pre investičný projekt na západnom Slovensku – Regionálna investičná pomoc – Zamietnutie sťažnosti – Rozhodnutie o nevznesení námietok – Podmienky oslobodenia – Článok 14 nariadenia (EÚ) č. 651/2014 – Rozsah kontrolnej právomoci Komisie – Usmernenia o regionálnej štátnej pomoci na roky 2014 – 2020 – Pojem MSP – Článok 3 ods. 2 a 3 prílohy I nariadenia č. 651/2014 – Údaje používané pri výpočte počtu pracovníkov a finančných súm a referenčné obdobie – Článok 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 – Pochybnosti o zlučiteľnosti pomoci s vnútorným trhom – Článok 4 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2015/1589 – Vážne ťažkosti“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Kerkosand/Komisia
      (Vec T-745/17) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc určená pre investičný projekt na západnom Slovensku - Regionálna investičná pomoc - Zamietnutie sťažnosti - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Podmienky oslobodenia - Článok 14 nariadenia (EÚ) č. 651/2014 - Rozsah kontrolnej právomoci Komisie - Usmernenia o regionálnej štátnej pomoci na roky 2014 – 2020 - Pojem MSP - Článok 3 ods. 2 a 3 prílohy I nariadenia č. 651/2014 - Údaje používané pri výpočte počtu pracovníkov a finančných súm a referenčné obdobie - Článok 4 prílohy I nariadenia č. 651/2014 - Pochybnosti o zlučiteľnosti pomoci s vnútorným trhom - Článok 4 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2015/1589 - Vážne ťažkosti“)
      (2020/C 378/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Kerkosand spol. s r. o. (Šajdíkove Humence, Slovensko) (v zastúpení: A. Rosenfeld a C. Holtmann, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Blanck a A. Bouchagiar, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 5050 final z 20. júla 2017 o investičnej pomoci pre slovenského výrobcu sklárskeho piesku NAJPI a. s. [SA.38121 (2016/FC) – Slovensko] (Ú. v. EÚ C 336, 2017, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie C(2017) 5050 final z 20. júla 2017 o investičnej pomoci pre slovenského výrobcu sklárskeho piesku NAJPI a. s. [SA.38121 (2016/FC) – Slovensko] sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 5.2.2018.


title: Vec T-143/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Société générale/ECB („Hospodárska a menová politika – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami – Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov – Úlohy zverené ECB – Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu – Článok 4 ods. 1 písm. f) a článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 – Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 – Neexistencia individuálneho preskúmania“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Société générale/ECB
      (Vec T-143/18) (1)

      („Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov - Úlohy zverené ECB - Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu - Článok 4 ods. 1 písm. f) a článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 - Neexistencia individuálneho preskúmania“)
      (2020/C 378/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Société générale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: E. Koupepidou, R. Bax a F. Bonnard, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie jednak rozhodnutia ECB ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 z 19. decembra 2017 a jednak rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRSOG-10 zo 14. februára 2019

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 5 jednak rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 z 19. decembra 2017, ako aj článok 3 jeho prílohy A, a bod 5 rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRSOG-10 zo 14. februára 2019, ako aj článok 3 jeho prílohy sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti Société générale.

                  2.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-50/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dayaday – Staršie národné obrazové ochranné známky DAYADAY a dayaday – Relatívne dôvody zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001) – Dobré meno – Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena staršej ochrannej známky“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)
      (Vec T-50/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dayaday - Staršie národné obrazové ochranné známky DAYADAY a dayaday - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001) - Dobré meno - Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena staršej ochrannej známky“)
      (2020/C 378/34)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Casual Dreams, SLU (Manresa, Španielsko) (v zastúpení: A. B. Padial Martínez, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O'Neill, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2018 (vec R 2097/2018-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Casual Dreams a pánom López Fernández

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 16. novembra 2018 (vec R 2097/2018-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka nasledujúcich výrobkov:

                              —

                              „polarizačné okuliare“, „lyžiarske okuliare“, „cyklistické okuliare“, „okuliare na športovanie“ a „plavecké okuliare“ zaradené do triedy 9,

                              —

                              „handry na umývanie“, „textilné výrobky a náhrady textilných výrobkov“, „textílie“ a „textílie nezaradené v iných triedach“ zaradené do triedy 24.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 18.3.2019.


title: Vec T-144/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Kludi/EUIPO – Adlon Brand (ADLON) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ADLON – Skoršia ochranná známka Európskej únie ADLON – Dôkaz používania skoršej ochrannej známky – Pravidlo 19 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] – Uplatniteľnosť zákona z hľadiska času – Oneskorené predloženie dokumentov – Právomoc posúdenia odvolacieho senátu – Článok 95 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Relatívny dôvod zamietnutia – Poškodenie dobrého mena – Článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001 – Prospech získaný neoprávnene z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Kludi/EUIPO – Adlon Brand (ADLON)
      (Vec T-144/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ADLON - Skoršia ochranná známka Európskej únie ADLON - Dôkaz používania skoršej ochrannej známky - Pravidlo 19 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625] - Uplatniteľnosť zákona z hľadiska času - Oneskorené predloženie dokumentov - Právomoc posúdenia odvolacieho senátu - Článok 95 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001 - Prospech získaný neoprávnene z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky“)
      (2020/C 378/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Kludi GmbH & Co. KG (Menden, Nemecko) (v zastúpení: A. Zafar, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Düren, Nemecko) (v zastúpení: P. Baronikians, E. Saarmann a N. Dimmler, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. novembra 2018 (vec R 1500/2018-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Adlon Brand a Kludi

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Kludi GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-187/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Glaxo Group/EUIPO (Odtieň purpurovej farby) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška ochrannej známky Európskej únie pozostávajúca z odtieňov purpurovej farby – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním – Článok 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Glaxo Group/EUIPO (Odtieň purpurovej farby)
      (Vec T-187/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška ochrannej známky Európskej únie pozostávajúca z odtieňov purpurovej farby - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 378/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Glaxo Group Ltd (Brentford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister a R. Jacob, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. januára 2019 (vec R 1870/2017-1), týkajúcemu sa návrhu na zápis označenia pozostávajúceho z odtieňa purpurovej farby ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Glaxo Group Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec T-589/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Gothe a Kunz/EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie FAIR ZONE – Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie FAIR – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Gothe a Kunz/EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE)
      (Vec T-589/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie FAIR ZONE - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie FAIR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 378/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Oliver Gothe (Kolín, Nemecko) a Martin Kunz (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Kruse, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, a M. Minkner, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 3. júla 2019 (vec R 2253/2018-4), týkajúcemu sa námietkového konania, ktorého účastníkmi sú na jednej strane Aldi Einkauf a na strane druhej Oliver Gothe a Martin Kunz

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Oliver Gothe a Martin Kunz sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 7.10.2019.


title: Vec T-625/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOS Innenfarbe – Absolútne dôvody zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (Vec T-625/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOS Innenfarbe - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 378/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemecko) (v zastúpení: A. Haberl, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 (vec R 277/2019-4), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia SOS Innenfarbe ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Daw SE je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec T-669/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Novomatic/EUIPO – Brouwerij Haacht (PRIMUS) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PRIMUS – Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie PRIMUS – Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu PRIMUS – Relatívny dôvod zamietnutia – Poškodenie dobrého mena – Článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Novomatic/EUIPO – Brouwerij Haacht (PRIMUS)
      (Vec T-669/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PRIMUS - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie PRIMUS - Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu PRIMUS - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 378/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakúsko) (v zastúpení: W. Mosing, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Brouwerij Haacht NV (Boortmeerbeek, Belgicko) (v zastúpení: G. Glas a E. Taelman, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. júla 2019 (vec R 2528/2018-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Brouwerij Haacht a Novomatic

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Novomatic AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-879/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dr. Jacob’s essentials – Staršia medzinárodná slovná ochranná známka COMPAL ESSENCIAL – Staršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky FRUTA essencial, COMPAL essencial a Compal FRUTA essencial – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (Vec T-879/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Dr. Jacob’s essentials - Staršia medzinárodná slovná ochranná známka COMPAL ESSENCIAL - Staršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky FRUTA essencial, COMPAL essencial a Compal FRUTA essencial - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 378/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalsko) (v zastúpení: A. de Sampaio, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Nemecko) (v zastúpení: W. Berlit, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 3. októbra 2019 (vec R 1025/2019-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sumol + Compal Marcas a L. M. Jacobom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sumol + Compal Marcas, SA je povinná nahradiť trovy tohto konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 24.2.2020.


title: Vec T-81/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Klose/EUIPO (Vyobrazenie obdĺžnika s troma farebnými segmentami) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie znázorňujúcej obdĺžnik s troma farebnými segmentami – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Klose/EUIPO (Vyobrazenie obdĺžnika s troma farebnými segmentami)
      (Vec T-81/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie znázorňujúcej obdĺžnik s troma farebnými segmentami - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 378/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Anne-Marie Klose (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: I. Seher, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2019 (vec R 1955/2019-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia znázorňujúceho obdĺžnik s troma farebnými segmentami ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Anne-Marie Klose je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 114, 6.4.2020.


title: Vec T-131/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. septembra 2020 – IR/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Práva a povinnosti úradník – Dočasné preloženie v záujme služby – Článok 37 prvý odsek písm. a) prvá zarážka služobného poriadku – Článok 38 služobného poriadku – Odmietnutie predĺžiť dočasné preloženie – Povinnosť starostlivosti – Právo na obranu“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. septembra 2020 – IR/Komisia
      (Vec T-131/20) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Práva a povinnosti úradník - Dočasné preloženie v záujme služby - Článok 37 prvý odsek písm. a) prvá zarážka služobného poriadku - Článok 38 služobného poriadku - Odmietnutie predĺžiť dočasné preloženie - Povinnosť starostlivosti - Právo na obranu“)
      (2020/C 378/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: IR (v zastúpení: S. Pappas a A. Pappas, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr a I. Melo, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie po prvé rozhodnutia Komisie z 2. júla 2019, ktorým sa zamieta žiadosť Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop), aby bolo dočasné preloženie žalobcu v rámci jeho služieb predĺžené o ďalší rok a po druhé rozhodnutia z 23. januára 2020, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu proti rozhodnutiu z 2. júla 2019

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej komisie z 2. júla 2019, ktorým bola zamietnutá žiadosť Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop), aby bolo dočasné preloženie IR v rámci jeho služieb predĺžené o ďalší rok, sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.