title: Vec C-595/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 22. septembra 2016 – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) a i./Rada Európskej únie (Odvolanie — Obmedzujúce opatrenia voči Iránskej islamskej republike — Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 945/2012 — Právny základ — Pojem pridružený subjekt)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/24

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 22. septembra 2016 – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) a i./Rada Európskej únie
   (Vec C-595/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Obmedzujúce opatrenia voči Iránskej islamskej republike - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 945/2012 - Právny základ - Pojem pridružený subjekt))
   (2016/C 419/32)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) a Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-403/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 4. októbra 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/60/ES — Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia — Uverejnenie a oznámenie Komisii — Informovanie verejnosti a konzultácie s verejnosťou — Neexistencia)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/15

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 4. októbra 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-403/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/60/ES - Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia - Uverejnenie a oznámenie Komisii - Informovanie verejnosti a konzultácie s verejnosťou - Neexistencia)
   2012/C 366/25
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne I. Hadjiyannis a G. Valero Jordana, neskôr B. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 13 ods. 1, 2, 3 a 6, článku 14 ods. 1 písm. c) a článku 15 ods. 1 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 317, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275) — Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia — Informovanie verejnosti a konzultácie s verejnosťou — Oznámenie týchto vodohospodárskych plánov

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo:

                           —

                           si tým, že k 22. decembru 2009 nevypracovalo plány vodohospodárskeho manažmentu povodia, okrem oblasti povodia Cataluña, a tým, že k 22. marcu 2010 nezaslalo Európskej komisii a ostatným dotknutým členských štátom kópiu týchto plánov v súlade s článkom 13 ods. 1 až 3 a 6, ako aj článkom 15 ods. 1 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/32/ES z 11. marca 2008, a

                           —

                           tým, že s výnimkou oblastí povodí Cataluña, Islas Baleares, Tenerife, Guadiana, Guadalquivir, Mediterránea Andaluza, Tinto-Odiel-Piedras, Guadalete-Barbate, Galicia-Costa, Miño-Sil, Duero, Cantábrico Occidental a povodia Cantábrico Oriental, najneskôr k 22. decembru 2008 nezačalo konanie spočívajúce v informovaní verejnosti a konzultácii s verejnosťou v súvislosti s návrhmi plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia v súlade s článkom 14 ods. 1 písm. c) tejto smernice,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto ustanovení.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec C-530/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Znečisťovanie a poškodzovanie — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Články 3 a 4)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/8

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-530/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Znečisťovanie a poškodzovanie - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Články 3 a 4)
   2009/C 153/16
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a M. J. Lois, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu s článkami 3 a 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že v rozpore s ustanoveniami článku 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd nevybavila zbernými systémami aglomerácie Bacia do Rio Uima (Fiães S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, d’Espinho/Feira, Ponta Delgada, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, ako aj Santa Cita a tým, že v rozpore s ustanoveniami článku 4 tejto smernice nepodrobila sekundárnemu alebo ekvivalentnému čisteniu komunálne odpadové vody z aglomerácií Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães S. Jorge), Carvoeiro, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Lisbonne, Matosinhos, Milfontes, Nazaré/Famalicão, Ponta Delgada, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Franca de Xira a Vila Real de Santo António, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a 4 tejto smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Portugalská republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec F-103/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. decembra 2014 – DE/EMA (Verejná služba — Dočasný zamestnanec EMA — Hodnotiaca správa — Návrh na zrušenie — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Porušenie procesných pravidiel — Neexistencia)

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. decembra 2014 – DE/EMA
   (Vec F-103/13) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec EMA - Hodnotiaca správa - Návrh na zrušenie - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Porušenie procesných pravidiel - Neexistencia))
   (2015/C 034/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: DE (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (v zastúpení: S. Marino, T. Jablonski a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu týkajúcej sa obdobia od 15. septembra 2010 do 15. septembra 2012

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               DE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej agentúry pre lieky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013, s. 41.


title: Vec C-61/08: Žaloba podaná 18. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/20

         Žaloba podaná 18. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-61/08)
   (2008/C 92/38)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a H. Støvlbæk)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 19 ods. 1 notárskeho zákona (zákon č. 2830/2000), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, konkrétne z článkov 43 a 45 Zmluvy o ES, a zo smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (1),

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Grécke orgány sa nazdávajú, že notárska činnosť predstavuje výnimku z uplatňovania článku 43 ES, pretože sa na ňu vzťahuje článok 45 ES. Odvolávajú sa na to, že notár má charakter štátneho úradníka, ktorý použitím štátnej pečiatky dáva notárskej listine väčšiu dôkaznú a vykonávaciu hodnotu, ktorá je podobná s hodnotou súdneho rozhodnutia; charakter notára ako súdneho úradníka; jeho funkciu ako právny poradca a ďalšiu sériu činností. Taktiež sa odvolávajú na územný princíp, ktorý nepovoľuje gréckemu notárovi usadiť sa na inom území.

               2.

               Komisia sa nazdáva, že článok 43 ES predstavuje jedno zo základných ustanovení, na ktorých je založené Spoločenstvo, a uplatňuje sa priamo v členských štátoch po uplynutí lehoty na prebratie. Jeho cieľom je zabezpečiť všetkým občanom členských štátov, ktorí sa usadia v inom členskom štáte, a to dokonca aj ak ide o druhé miesto pobytu, aby s nimi bolo pri výkone slobodného povolania zaobchádzané rovnako ako so štátnymi príslušníkmi tohto členského štátu a zakazuje akúkoľvek diskrimináciu založenú na štátnej príslušnosti, ktorú by mohli stanovovať vnútroštátne právne predpisy.

               3.

               Výnimka zo slobody usadenia sa stanovená v prvom odseku článku 45 ES sa musí obmedziť na činnosti, ktoré obnášajú „priamu a špecifickú účasť na výkone štátnej moci“. Podľa názoru Komisie žiadna z právomocí alebo činností, na ktoré sa odvolávajú grécke orgány, nepredstavuje priamu a špecifickú účasť na výkone štátnej moci v zmysle judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, a v žiadnom prípade nemôže odôvodniť požiadavku štátnej príslušnosti.

               4.

               Súdny dvor sa nazdáva, že kritérium „priamej a špecifickej účasti“ sa neuplatňuje na pomocné a prípravné úlohy pri výkone povinností verejného orgánu, ktorý prijíma konečné rozhodnutie. Taktiež Súdny dvor pri preskúmaní úpravy bezpečnostných firiem stanovil, že na to, aby existovala priama a špecifická účasť na výkone štátnej moci, musia mať dotknuté osoby „právomoci na presadzovanie práva“ (2), čo zjavne nie je tento prípad.

               5.

               Ako vyplýva z analýzy judikatúry Súdneho dvora, výkon štátnej moci sa nesmie zameniť so samotnou činnosťou, ktorá sa vykonáva vo verejnom záujme. Samotná skutočnosť, že jednotlivec alebo podnik musia do určitej miery konať vo verejnom záujme, nepostačuje na to, aby bola jej činnosť považovaná za výkon štátnej moci.

               6.

               Podľa Komisie smernica 89/48 sa vzťahuje na povolanie notára, pokiaľ ide o regulované povolanie, a nie je možné ju neuplatniť na základe tvrdenia, že notárom bol zverený výkon zvrchovanosti z nasledujúcich dôvodov:

                           a)

                           uvedené delegovanie nepredstavuje priamu a špecifickú účasť na výkone štátnej moci, ktorá by odôvodnila stanovenie požiadavky štátnej príslušnosti, a

                           b)

                           aj v prípade, ak by notári boli považovaní za bežných štátnych úradníkov – čo nie sú, pretože neexistuje vzťah závislosti a nie sú odmeňovaní ako títo úradníci, neboli by vyňatí z uplatňovania tejto smernice, pretože v zásade sa táto smernica uplatňuje aj na verejné služby.

      (1)  Ú. v. ES L 19, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s 337.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 29. októbra 1998, C-114/97, Komisia/Španielske kráľovstvo, bod 37.


title: Vec C-508/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 9. novembra 2012 — Walter Vapenik/Josef Thurner

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 9. novembra 2012 — Walter Vapenik/Josef Thurner
   (Vec C-508/12)
   2013/C 46/22
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Walter Vapenik

      Žalovaný: Josef Thurner

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 6 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 805/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje iba na zmluvy medzi podnikateľmi ako veriteľmi a spotrebiteľmi ako dlžníkmi, alebo postačuje, že prinajmenšom dlžník je spotrebiteľom, takže sa uplatní aj na nároky, ktoré má jeden spotrebiteľ voči druhému?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky (Ú. v. EÚ L 143, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 38).


title: Vec T-191/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — JOOP!/ÚHVT (Zobrazenie výkričníka v obdĺžniku) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej výkričník v obdĺžniku — Absolútny dôvod zamietnutia — Absencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 ]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/45

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — JOOP!/ÚHVT (Zobrazenie výkričníka v obdĺžniku)
   (Vec T-191/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej výkričník v obdĺžniku - Absolútny dôvod zamietnutia - Absencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“)
   2009/C 282/85
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: JOOP! GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt-Hollburg, W. Möllering, A. Löhde, H. Leo, A. Witte, T. Frank, A. Theil, H.-P. Rühland, B. Willers a T. Rein, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 6. marca 2008 (vec R 1822/2007-1), týkajúceho sa prihlášky obrazovej ochrannej Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               JOOP! GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec T-206/07: Žaloba podaná 12. júna 2007 – Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Rada

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/41

         Žaloba podaná 12. júna 2007 – Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Rada
   (Vec T-206/07)
   (2007/C 170/79)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Foshan Shunde Yongijian Housewares & Hardware Co., Ltd (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát a G. Vallera, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť antidumpingové clo uložené žalobkyni nariadením Rady (ES) č. 452/2007 z 23. apríla 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberanie dočasného cla uloženého na dovoz žehliacich dosiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Ukrajine,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dňa 23. apríla 2007 Rada prijala na návrh Komisie nariadenie (ES) č. 452/2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberanie dočasného cla uloženého na dovoz žehliacich dosiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Ukrajine (1). Uvedené nariadenie, ktoré je predmetom podanej žaloby, zavádza voči žalobcovi antidumpingové clo.
   Žalobca vo svojej žalobe tvrdí, že konečné clo, ktoré mu bolo uložené, je protiprávne, keďže návrh konečných opatrení podaný Komisiou Rade, na ktorom sa napadnuté nariadenie zakladá, má dva nedostatky.
   Žalobca predovšetkým tvrdí, že návrh predložený Rade Komisiou sa nezakladá na konečných záveroch, ku ktorým komisia dospela, ale na predbežných záveroch. Žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne vykladá článok 2 ods. 7 písm. c) nariadenia (ES) č. 384/96 (2) tak, že jej zakazuje počas šetrenia opraviť určenie štatútu podniku podľa tohto ustanovenia. Žalobca tak uvádza, že návrh Komisie o konečných opatreniach má nedostatok spočívajúci v nesprávnom právnom posúdení.
   Žalobca okrem toho tvrdí, že návrh konečných opatrení nespĺňa podstatné formálne náležitosti, keďže bol prijatý za porušenia práva na obhajobu a článku 20 ods. 5 nariadenia č. 384/96. Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobca tvrdí, že Komisia svoj návrh predložila Rade ešte pred uplynutím lehoty na predkladanie pripomienok v súvislosti so zmenenými konečnými informáciami, na ktorých je návrh založený.

      (1)  Ú. v. EÚ L 109, 2007, s. 12.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi zkrajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45), naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2117/2005 (Ú. v. EÚ L 340, 2005, s. 17).


title: Vec F-23/09: Žaloba podaná 13. marca 2009 — Cerafogli/ECB

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/21

         Žaloba podaná 13. marca 2009 — Cerafogli/ECB
   (vec F-23/09)
   2009/C 129/35
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt, Nemecko) (v zastúpení: L. Lévi, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Direktoriátu banky, týkajúceho sa menovania poradcu ad interim v oddelení OVS a zrušenie výberového konania ECB/074/08, ako aj všetkých rozhodnutí prijatých na jeho základe. Okrem toho návrh zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy s cieľom nahradiť nemajetkovú a majetkovú ujmu, ktorú utrpela žalobkyňa

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Direktoriátu zo 17. júla 2008 o menovaní pána L ad interim na miesto poradcu oddelenia OVS,

               —

               zrušiť výberové konanie ECB/074/08,

               —

               v dôsledku toho i) zrušiť všetky rozhodnutia prijaté na základe výberového konania, vrátane rozhodnutia o vymenovaní pána L na miesto poradcu oddelenia OVS, ktoré bolo prijaté po vykonaní výberového konania a ii) zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 10 000 eur, stanovenej ex aequo et bono s cieľom nahradiť nemajetkovú ujmu, ktorú utrpela žalobkyňa a 2 500 eur s cieľom nahradiť majetkovú ujmu spojenú s intervenciou poradcov žalobkyne v štádiu konania pred podaním žaloby,

               —

               za predpokladu, že by vykonanie rozsudku o zrušení so sebou prinášalo závažné ťažkosti, zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 45 600 eur,

               —

               zaviazať Európsku centrálnu banku na náhradu trov konania.


title: Vec T-241/09: Žaloba podaná 16. júna 2009 — Nikolaou/Dvor audítorov

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/41

         Žaloba podaná 16. júna 2009 — Nikolaou/Dvor audítorov
   (Vec T-241/09)
   2009/C 205/76
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kalliopi Nikolaou (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaný: Dvor audítorov

      Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať Dvor audítorov na náhradu nehmotnej škody, ktorú pani Nikolaou utrpela, takto:

                           —

                           žalovaný zašle oficiálne oznámenie, ktoré vypracuje v spolupráci s pani Nikolaou a aj jej ho oznámi, všetkým orgánom Spoločenstva, okrem iného Európskemu parlamentu, Európskej komisii a ďalším inštitúciám a orgánom Spoločenstva, v ktorom uvedie skutočnosť, že pani Nikolaou bola zbavená všetkým obvinení, ktoré boli voči nej vznesené,

                           —

                           žalovaný zašle oficiálne oznámenie na uverejnenie v luxemburských, nemeckých, gréckych, francúzskych, španielskych a belgických novinách, ktoré uverejnili negatívne komentáre o pani Nikolaou, ktorých zdrojom bol Dvor audítorov, a v novinách European voice, týkajúce sa skutočnosti, že pani Nikolaou bola zbavená všetkých obvinení, ktoré boli voči nej vznesené,

               —

               alternatívne, ak Dvor audítorov nenapraví verejnú povesť pani Nikolaou prostredníctvom uvedených prostriedkov, zaviazať ho na zaplatenie pokuty vo výške 100 000 eur ako náhrady za nehmotnú škodu spolu s úrokom za obdobie od 14. apríla 2009, t. j. odo dňa, keď bola Dvoru audítorov doručená žiadosť „Request for compensation“, do dňa zaplatenia, čo predstavuje sumu, ktorú pani Nikolaou zamýšľa použiť na zabezpečenie spomínaných uverejnení a oznámení,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na zaplatenie sumy 40 000 eur pani Nikolaou ako finančnej náhrady za nehmotnú škodu, ktorú utrpela v dôsledku konania pred luxemburskými súdnymi orgánmi, spolu s úrokom za obdobie odo dňa oznámenia „Request for compensation“ do dňa zaplatenia,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na zaplatenie sumy 57 771,40 eur pani Nikolaou ako finančnej náhrady za hmotnú škodu, ktorú utrpela v dôsledku konaní pred luxemburskými súdnymi orgánmi, najmä pred Juge d’instruction a Tribunal d’arrondissement de Luxembourg, zodpovedajúcej trovám právneho zastúpenia pánom Hossom v oboch konaniach, a sumy 4 000 eur za cestovné náklady, ktoré jej vznikli v súvislosti s jej účasťou na oboch konaniach, konkrétne sumy 1 500 eur za účasť na konaní pred Juge d’instruction a sumy 2 500 za účasť na konaní pred Tribunal d’arrondissement de Luxembourg, spolu s úrokom za obdobie od 14. apríla 2009, teda odo dňa oznámenia jej „Request for compensation“ Dvoru audítorov, do dňa zaplatenia,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na náhradu trov konania, ktoré vzniknú pani Nikolaou.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa tvrdí, že Dvor audítorov zjavne porušil konkrétne ustanovenia, na základe ktorých sa jednotlivcom priznávajú práva a základné práva, ktoré je povinný dodržiavať pri výkone svojich právomocí.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že Dvor audítorov zjavne porušil článok 4 nariadenia č. 45/2001 (1), článok 2 rozhodnutia 99/50 Dvora audítorov a svoju povinnosť poskytnúť súčinnosť, keď umožnil, aby sa tretie osoby dozvedeli o rozličných obvineniach voči pani Nikolaou pred formálnym vyšetrovaním. Podľa žalobkyne Dvor audítorov neprijal žiadne kroky, aby predišiel úniku týchto informácií, a navyše sa ani neskôr nesnažil tieto obvinenia prehodnotiť a stiahnuť, v dôsledku čoho žalobkyňa utrpela značnú nehmotnú škodu.
   Po druhé pri výkone prípravného vyšetrovania Dvor audítorov zjavne porušil články 2 a 4 rozhodnutia 99/50, právo žalobkyne na obhajobu a zásadu nestrannosti vyšetrovania spolu so zásadou riadnej správy vecí verejných. Toto konanie spôsobilo žalobkyni nehmotnú škodu a značnú hmotnú škodu, pretože na základe dôkazov z vyšetrovania bola jej vec postúpená súdnym orgánom v Luxemburgu a bola nútená čeliť značným nákladom.
   Po tretie Dvor audítorov zjavne porušil povinnosť poskytnúť súčinnosť a zásadu riadnej správy vecí verejných, pretože luxemburským orgánom nepredložil dôkazy, ktoré mal k dispozícii a ktoré boli rozhodujúce pre stiahnutie obvinení voči žalobkyni. Žalobkyňa dodáva, že predmetný dôkaz sa týkal otázky dovolenky zamestnancov Dvora audítorov a keby ho bol Dvor audítorov poskytol, zabránilo by to postúpeniu veci vyšetrovacím orgánom a luxemburskému trestnému súdu, a to by viedlo k obnove jej cti a dobrého mena.
   Po štvrté podľa žalobkyne Dvor audítorov zjavne porušil zásadu nestrannosti a riadnej správy vecí verejných, keď rozhodol o postúpení veci žalobkyne súdom. Toto konanie spôsobilo žalobkyni ešte väčšiu nehmotnú škodu.
   Po piate podľa tvrdení žalobkyne Dvor audítorov zjavne porušil svoju povinnosť poskytnúť súčinnosť, keď neprijal oficiálne rozhodnutie o tom, že žalobkyňa je zbavená obvinení a opomenul obnoviť dobré meno pani Nikolaou po jej oslobodení. Toto opomenutie spôsobilo, že naďalej pretrvávajú pochybnosti o nevine pani Nikolaou a aj naďalej sa jej spôsobuje nehmotná škoda.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec C-310/04: Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/30

         Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie
   (Vec C-310/04)
   (2004/C 228/63)
   Španielske kráľovstvo, v zastúpení: Miguel Muñoz Pérez, Abogado del Estado, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal dňa 22. júla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Španielske kráľovstvo navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil kapitolu 10 bis hlavy IV nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003, ktorá bola zavedená článkom 1 bod 20 nariadenia Rady (ES) č. 864/2004, ktorým sa mení a dopĺňa z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska k Európskej únii nariadenie (ES) č. 1782/2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá o priamych platbách v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a zakladajú sa určité pravidlá o pomoci poľnohospodárom (1), a

               —

               zaviazal žalovanú inštitúciu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               —

               Porušenie zmluvy alebo jej vykonávacích predpisov, keďže Rada porušila článok 3 protokolu č. 4 Aktu o pristúpení Helénskej republiky k Európskym spoločenstvám vzhľadom na to, že nový článok 110ter nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, zavedený nariadením č. 864/2004 nepredvídal pomoc výrobe bavlny.

               —

               Podstatné porušenie formálnych náležitostí, keďže Rada neodôvodnila voľbu momentu roztvorenia sa pukov ako rozhodný časový okamih pre poskytnutie pomoci v novom článku 110ter nariadenia č. 1782/2003.

               —

               Prekročenie právomoci, keďže Rada použila právomoc jej danú bodom 4 citovaného protokolu č. 4, t.j. konanie o prispôsobenie systému pomoci výrobe bavlny upravené v tomto protokole, na iný účel, než je pôvodný účel tejto úpravy.

               —

               Porušenie zmluvy alebo jej vykonávacích predpisov, keďže prijatím napadnutých ustanovení Rada porušila všeobecné zásady práva Spoločenstva legitímnej dôvery a proporcionality, keďže predpisy o reforme systému pomoci výrobe bavlny sú zjave v protiklade s cieľmi, ktoré sformulovala Rada samotná, a existujú menej obmedzujúce spôsoby na dosiahnutie týchto cieľov.

      (1)  Ú. v. EÚ 161 z 30.4.2004, s. 48. Oprava chýb v tomto nariadení v Ú. v. EÚ L 206 z 9.6.2004, s. 20.


title: Vec T-100/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  2. apríla 2008 – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Vytvorenie informačného bodu Európa — Vypovedanie zmluvy uzavretej medzi Komisiou a žalobcom — Zjavná neprípustnosť )

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/33

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. apríla 2008 – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée/Komisia
   (Vec T-100/03) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Vytvorenie informačného bodu Európa - Vypovedanie zmluvy uzavretej medzi Komisiou a žalobcom - Zjavná neprípustnosť“)
   (2008/C 128/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Francúzsko) (v zastúpení: F. Martineau, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-F. Pasquier, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 24. januára 2003 vypovedať zmluvu týkajúcu sa vytvorenia informačného bodu Európa v Avignone, medzi Komisiou a žalobcom
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Maison de l'Europe Avignon Méditerranée je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003.


title: Vec C-25/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA/Fazenda Pública (Dane — Šiesta smernica o DPH — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Článok 17 ods. 2 a 5 a článok 19 —  „Dotácie“ použité na nákup tovarov a služieb — Obmedzenie práva na odpočet)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/9

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA/Fazenda Pública
   (Vec C-25/11) (1)

   (Dane - Šiesta smernica o DPH - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Článok 17 ods. 2 a 5 a článok 19 - „Dotácie“ použité na nákup tovarov a služieb - Obmedzenie práva na odpočet)
   2012/C 98/11
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA

      Žalovaný: Fazenda Pública

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supremo Tribunal Administrativo — Výklad článku 17 ods. 2 a 5 a článku 19 šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Obmedzenie práv na odpočet

      Výrok rozsudku

   Článok 17 ods. 2 a 5, ako aj článok 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát, keď oprávňuje zmiešané zdaniteľné osoby vykonať odpočet stanovený v uvedených ustanoveniach podľa určenia všetkých tovarov alebo služieb, alebo ich časti, vypočítal odpočítateľnú sumu v odvetviach, v ktorých takéto zdaniteľné osoby vykonávajú len zdaniteľné plnenia, tak, že do menovateľa zlomku použitého na určenie odpočítateľného podielu zahrnie „dotácie“ nepodliehajúce dani.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. júla 2004 vo veci C-169/03 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Regeringsrätten): Florian W. Wallentin proti Riksskatteverket (Voľný pohyb osôb — Pracovníci — Daň z príjmu — Čiastočné zdanenie daňových poplatníkov poberajúcich malú časť ich príjmov v jednom členskom štáte a majúcich bydlisko v inom členskom štáte)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 1. júla 2004
   vo veci C-169/03 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Regeringsrätten): Florian W. Wallentin proti Riksskatteverket (1)

   (Voľný pohyb osôb - Pracovníci - Daň z príjmu - Čiastočné zdanenie daňových poplatníkov poberajúcich malú časť ich príjmov v jednom členskom štáte a majúcich bydlisko v inom členskom štáte)
   (2004/C 217/12)
   Jazyk konania: švédština
   Vo veci C-169/03, predmetom ktorej je návrh podaný Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES Regeringsrätten (Švédsko) na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorá vyplynula zo sporu prejednávaného pred týmto vnútroštátnym súdom medzi Florian W. Wallentin a Riksskatteverket, týkajúca sa výkladu článku 39 ES, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda A. La Pergola, sudcovia S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, generálny advokát: P. Léger, súdny tajomník: R.Grass, vyhlásil dňa 1. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Právna úprava členského štátu, podľa ktorej fyzické osoby považované za subjekty bez daňového bydliska v tomto členskom štáte, ale ktorým tam plynie príjem z titulu výkonu pracovnej činnosti

               —

               sú zdaňované priamou zrážkou z príjmu bez toho aby im bolo priznané zníženie základu dane alebo iné zníženia alebo úľavy viažuce sa na osobné pomery daňového poplatníka,

               —

               zatiaľ čo daňoví poplatníci s trvalým bydliskom v tomto štáte majú právo si uplatniť toto zníženie alebo úľavy pri všeobecnom zdanení ich príjmov doma i v zahraničí,

               —

               pričom tieto osoby bez bydliska v štáte kde sú zdaňované, majú vo svojom domovskom štáte len príjem, ktorý svojou podstatou nepodlieha dani z príjmu, je v rozpore s článkom 39 ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158 z 5.7.2003.


title: Vec C-280/12 P: Odvolanie podané 6. júna 2012 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  21. marca 2012 v spojených veciach T-439/10 a T-440/10, Fulmen/Rada

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/10

         Odvolanie podané 6. júna 2012: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. marca 2012 v spojených veciach T-439/10 a T-440/10, Fulmen/Rada
   (Vec C-280/12 P)
   2012/C 235/19
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Fulmen, Fereydoun Mahmoudian, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. marca 2012 v spojených veciach T-439/10 a T-440/10,

               —

               s konečnou platnosťou rozhodnúť o spore a zamietnuť žaloby spoločnosti Fulmen a F. Mahmoudian proti predmetným aktom Rady,

               —

               zaviazať spoločnosť Fulmen a F. Mahmoudian na náhradu trov konania vynaložených Radou v konaní na prvom stupni a v rámci tohto odvolania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada sa domnieva, že rozsudok Všeobecného súdu v uvedených veciach vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, a preto by mal Súdny dvor tento rozsudok zrušiť.
   Rada tvrdí, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že odvolateľka mala predložiť dôkazy na podporu odôvodnenia uloženia reštriktívnych opatrení voči spoločnosti Fulmen, a to konkrétne že táto spoločnosť sa podieľala na elektroinštalácii v jadrovom zariadení Qom/Fordow (Irán).
   Po prvé Rada sa v tejto súvislosti domnieva, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že od členského štátu, ktorý navrhol označenie spoločnosti Fulmen, musel požadovať, aby predložil dôkazy a informácie, hoci tieto dôkazy pochádzajú z dôverných zdrojov. Po druhé Rada tvrdí, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že mohol zohľadniť dôverné dôkazy, ktoré neboli oznámené advokátom dotknutých účastníkov konania, hoci článok 67 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu túto možnosť neupravuje.


title: Vec T-76/13: Žaloba podaná 11. februára 2013 — Compagnie des montres Longines, Francillon/ÚHVT — Staccata (QUARTODIMIGLIO)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/30

         Žaloba podaná 11. februára 2013 — Compagnie des montres Longines, Francillon/ÚHVT — Staccata (QUARTODIMIGLIO)
   (Vec T-76/13)
   2013/C 108/77
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Staccata Srl (Como, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie z 26. novembra 2012 (vec R 62/2012-5), pričom článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 5 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 musia byť skutočne dodržané,

               —

               zaviazať ÚHVT a STACCATA S.r.l. na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca kresbu roztiahnutých krídel a slovný prvok „QUARTODIMIGLIO“ pre výrobky patriace do tried 9, 14, 16, 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 260 597.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazové ochranné známky zobrazujúce kresbu roztiahnutých krídel, z ktorých niektoré obsahujú aj slovný prvok „LONGINES“ — zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 225 714, medzinárodné zápisy č. 401 319, 529 334, 610 902 a 298 063 pre výrobky patriace do tried 9 a 14.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 5 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-89/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 17. februára 2010 — Q-Beef NV/Belgické kráľovstvo

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 17. februára 2010 — Q-Beef NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-89/10)
   2010/C 113/39
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Q-Beef NV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Spoločenstva vnútroštátnemu súdu, aby 5-ročnú premlčaciu dobu, ktorú vnútroštátny právny poriadok stanovuje pre pohľadávky voči štátu, uplatňoval na pohľadávky týkajúce sa vrátenia príspevkov zaplatených členskému štátu na základe zmiešaného systému príspevkov a pomoci, ktorý bol nielenže čiastočne nezákonný, ale aj čiastočne nezlučiteľný s právom Spoločenstva, pričom príspevky boli zaplatené pred nadobudnutím účinnosti nového systému pomoci a povinných príspevkov, ktorý nahradil pôvodný systém a ktorý bol v konečnom rozhodnutí Komisie vyhlásený za zlučiteľný s právom Spoločenstva okrem príspevkov, ktoré boli spätne uložené za obdobie pred vydaním príslušného rozhodnutia?

               2.

               Bráni právo Spoločenstva členskému štátu, aby sa odvolával na vnútroštátne premlčacie doby, ktoré sú pre neho v porovnaní so všeobecnou vnútroštátnou úpravou mimoriadne výhodné, v rámci obrany v konaní začatom proti nemu v oblasti ochrany práv jednotlivca vyplývajúcich zo Zmluvy o ES v prípade, aký bol predložený vnútroštátnemu súdu, v ktorom tieto mimoriadne výhodné vnútroštátne premlčacie doby majú za následok, že bude znemožnené vrátenie príspevkov poskytnutých na základe zmiešaného systému príspevkov a pomoci, ktorý bol nielen čiastočne nezákonný, ale aj čiastočne nezlučiteľný s právom Spoločenstva, aj keď vtedajší Súdny dvor Európskych spoločenstiev nezlučiteľnosť s právom Spoločenstva konštatoval až po uplynutí týchto mimoriadne výhodných premlčacích dôb, aj keď protiprávny stav existoval už predtým?


title: Vec C-513/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Konanie začaté na návrh „Agrodetalė“ UAB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútorný trh — ES typové schválenie — Smernica 2003/37/ES — Pôsobnosť — Poľnohospodárske alebo lesné traktory — Uvedenie ojazdených alebo použitých vozidiel dovezených z tretej krajiny na trh a ich registrácia v Európskej únii — Pojmy „nové vozidlo“ a „uvedenie do prevádzky“)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Konanie začaté na návrh „Agrodetalė“ UAB
   (Vec C-513/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútorný trh - ES typové schválenie - Smernica 2003/37/ES - Pôsobnosť - Poľnohospodárske alebo lesné traktory - Uvedenie ojazdených alebo použitých vozidiel dovezených z tretej krajiny na trh a ich registrácia v Európskej únii - Pojmy „nové vozidlo“ a „uvedenie do prevádzky“))
   (2017/C 277/05)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   „Agrodetalė“ UAB

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/37/ES z 26. mája 2003 o typovom schválení poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami, ktorou sa zrušuje smernica 74/150/EHS, zmenená a doplnená smernicou Komisie 2014/44/EÚ z 18. marca 2014, sa má vykladať v tom zmysle, že prvé uvedenie na trh a registrácia ojazdených a používaných traktorov, ktoré sa dovezú z tretieho štátu, sú v členskom štáte podmienené splnením technických požiadaviek stanovených touto smernicou.

               2.

               Článok 23 ods. 1 písm. b) smernice 2003/37, zmenenej a doplnenej smernicou 2014/44, sa má vykladať v tom zmysle, že ustanovenia tejto smernice sa vzťahujú na ojazdené vozidlá patriace do kategórie T1, T2 a T3 dovezené do Európskej únie z tretej krajiny, ak boli prvý krát uvedené do prevádzky v Únii po 1. júli 2009.

      (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


title: Vec C-205/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 30. apríla 2012 — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 30. apríla 2012 — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Vec C-205/12)
   2012/C 227/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Essent Belgium NV

      Žalovaná: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Ďalší účastník konania: Vlaamse Gewest

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je taká vnútroštátna úprava, aká je obsahom flámskeho dekrétu zo 17. júla 2000 o organizácii trhu s elektrickou energiou — ktorý bol prebratý nariadením flámskej vlády z 5. marca 2004 v znení zmenenom nariadením flámskej vlády z 25. februára 2005 na podporu výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nariadením flámskej vlády z 8. júla 2005, ktorým sa mení nariadenie flámskej vlády z 5. marca 2004 na podporu výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nariadenie flámskej vlády z 29. marca 2002 o povinnostiach verejnoprávnej služby na podporu racionálneho využívania energie —, podľa ktorej

                           —

                           sa dodávateľom pre konečných spotrebiteľov, ktorí sú pripojení k distribučnej a prenosovej sústave, ukladá povinnosť ročne predložiť regulačnému úradu určitý počet osvedčení o ekologickej elektrickej energii (článok 23 uvedeného dekrétu),

                           —

                           Flámsky regulačný úrad pre trh s elektrickou energiou a zemným plynom (VREG) uloží dodávateľom pre konečných spotrebiteľov, ktorí sú pripojení k distribučnej a prenosovej sústave, pokutu, ak daní dodávatelia nepredložili dostatočné množstvo osvedčení o ekologickej elektrickej energii, aby v súvislosti s uvedenými certifikátmi splnili povinnú kvótu, ktorá pre nich bola stanovená (článok 37 § 2 uvedeného dekrétu),

                           —

                           je výslovne stanovené, že záruky pôvodu z iných krajín môžu byť na účely naplnenia povinnej kvóty za určitých podmienok uznané (článok 15c § 2 nariadenia flámskej vlády z 5.marca 2004 v znení, ktoré je uplatniteľné na prejednávanú vec),

                           —

                           regulačný úrad nemôže alebo nechce z dôvodu neexistencie vykonávacích opatrení flámskej vlády, ktorá uznala zhodu, resp. rovnocennosť predloženia týchto osvedčení, zohľadniť záruky pôvodu pochádzajúce z Nórska alebo z Dánska (článok 25 uvedeného dekrétu a článok 15c § 2 nariadenia z 5.marca 2004), pričom zhodu, resp. rovnocennosť v konkrétnom prípade neposudzoval,

                           —

                           počas celého obdobia platnosti dekrétu zo 17. júla 2000 sa pri kontrole naplnenia povinných kvót skutočne zohľadňovali iba osvedčenia o ekologickej elektrickej energii, ktorá sa vyrobila vo Flámskom regióne, a na druhej strane nemali dodávatelia pre konečných spotrebiteľov, ktorí sú pripojení k distribučnej a prenosovej sústave, nijakú možnosť predložiť dôkaz o tom, že predložené záruky pôvodu z iných členských štátov Európskej únie spĺňajú podmienku existencie totožných alebo rovnocenných dokladov o vydaní uvedených osvedčení,

                     zlučiteľná s článkom 34 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článkom 11 Dohody o EHP a/alebo článkom 36 tejto zmluvy a článkom 13 Dohody o EHP?

               2.

               Je vnútroštátna právna úprava v zmysle prvej otázky zlučiteľná s článkom 5 vtedajšej smernice č. 2001/77/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou?

               3.

               Je vnútroštátna úprava v zmysle prvej otázky zlučiteľná so zásadou rovnosti zaobchádzania a so zákazom diskriminácie, ktoré sú zakotvené okrem iného v článku 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a v článku 3 vtedajšej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES (2) z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES?

      (1)  Ú. v. EÚ L 283, s. 33; Mim. vyd. 12/002, s. 121.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211.


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. júna 2005 vo veci C-358/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Vicenza): Caseificio Valdagnese Srl proti Regione Veneto (Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke — Neprípustnosť)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   zo 14. júna 2005
   vo veci C-358/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Vicenza): Caseificio Valdagnese Srl proti Regione Veneto (1)

   (Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke - Neprípustnosť)
   (2005/C 217/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-358/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Tribunale di Vicenza (Taliansko) z 2. augusta 2004 a doručený Súdnemu dvoru 17. augusta 2004, ktorý súvisí s konaním: Caseificio Valdagnese Srl proti Regione Veneto, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa) a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vydal 14. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Venezia rozhodnutím z 2. augusta 2004, je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004


title: Vec C-130/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/National Exhibition Centre Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Šiesta smernica 77/388/EHS — Oslobodenie od dane — Článok 13 B písm. d) bod 3 — Plnenia týkajúce sa platieb a prevodov — Pojem — Nákup vstupeniek na predstavenia alebo iné podujatia — Platba debetnou alebo kreditnou kartou — Takzvané služby „spracovania platby kartou“)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/National Exhibition Centre Limited
   (Vec C-130/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Šiesta smernica 77/388/EHS - Oslobodenie od dane - Článok 13 B písm. d) bod 3 - Plnenia týkajúce sa platieb a prevodov - Pojem - Nákup vstupeniek na predstavenia alebo iné podujatia - Platba debetnou alebo kreditnou kartou - Takzvané služby „spracovania platby kartou“))
   (2016/C 260/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Žalovaná: National Exhibition Centre Limited

      Výrok rozsudku

   Článok 13 B písm. d) bod 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty, ktoré stanovuje v súvislosti s transakciami týkajúcimi sa platieb a prevodov, sa neuplatňuje na takzvanú službu „spracovania platby debetnou alebo kreditnou kartou“, o akú ide vo veci samej, poskytovanú zdaniteľnou osobou, poskytovateľom tejto služby, keď si určitá osoba kupuje prostredníctvom tohto poskytovateľa vstupenku na predstavenie alebo iné podujatie, ktorú predáva v mene a na účet iného subjektu, a za ktorú táto osoba platí debetnou alebo kreditnou kartou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015.


title: Vec C-515/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin — Nemecko) — Deutsche Umwelthilfe eV/Spolková republika Nemecko (Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí — Smernica 2003/4/ES — Právomoc členských štátov vylúčiť z pojmu „orgán verejnej moci“ , ako ho upravuje táto smernica, orgány konajúce s právomocou zákonodarcu — Obmedzenia)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin — Nemecko) — Deutsche Umwelthilfe eV/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-515/11) (1)

   (Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí - Smernica 2003/4/ES - Právomoc členských štátov vylúčiť z pojmu „orgán verejnej moci“, ako ho upravuje táto smernica, orgány konajúce s právomocou zákonodarcu - Obmedzenia)
   2013/C 260/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Deutsche Umwelthilfe eV

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Berlin — Výklad článku 2 bodu 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375) — Povinnosť orgánov verejnej moci sprístupniť akémukoľvek žiadateľovi im dostupné informácie o životnom prostredí — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zbavuje najvyššie spolkové orgány informačnej povinnosti, pokiaľ konajú v rámci legislatívneho procesu — Obmedzenie právomoci členských štátov vylúčiť z pojmu „orgán verejnej moci“, ako ho upravuje smernica 2003/4/ES, orgány konajúce s právomocou zákonodarcu

      Výrok rozsudku

   Článok 2 bod 2 druhý odsek prvá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že možnosť, ktorú toto ustanovenie priznáva členským štátom, aby za orgány verejnej moci, ktoré sú povinné sprístupňovať im dostupné informácie o životnom prostredí, nepovažovali „orgány alebo inštitúcie, keď konajú s právomocou… zákonodarcu“, sa nemôže vzťahovať na ministerstvá, pokiaľ pripravujú a prijímajú normatívne predpisy nižšej právnej sily než zákon.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-25/16: Žaloba podaná 25. januára 2016 – Haw Par/ÚHVT – Cosmowell (GelenkGold)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/39

         Žaloba podaná 25. januára 2016 – Haw Par/ÚHVT – Cosmowell (GelenkGold)
   (Vec T-25/16)
   (2016/C 106/45)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur) (v zastúpení: R. Härer, C. Schultze, J. Ossing, C. Weber, H. Ranzinger, C. Gehweiler, C. Brockmann, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Rakúsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „GelenkGold“ – ochranná známka Spoločenstva č. 9 957 978.

      Konanie pred ÚHVT: Námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. novembra 2015 vo veci R 1907/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT, ako aj ďalšej účastníčke konania, povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni pred Všeobecným súdom a pred odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 druhej vety nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-477/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. februára 2007 – Aktieselskabet af 21. november 2001 /ÚHVT – TDK Kabushiki Kaisha (TDK) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TDK — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TDK — Skoršie slovné alebo obrazové národné ochranné známky TDK — Relatívny dôvod zamietnutia — Dobré meno — Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. februára 2007 – Aktieselskabet af 21. november 2001/ÚHVT – TDK Kabushiki Kaisha (TDK)
   (Vec T-477/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TDK - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva TDK - Skoršie slovné alebo obrazové národné ochranné známky TDK - Relatívny dôvod zamietnutia - Dobré meno - Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 82/77)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (v zastúpení: C. Barret Christiansen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Laitinen a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.) (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: A. Norris, barrister)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. októbra 2004 (vec R-364/2003-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.) a Aktieselskabet af 21. november 2001
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca, Aktieselskabet af 21. november 2001, je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec T-128/17: Žaloba podaná 27. februára 2017 – Torné/Komisia

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/27

         Žaloba podaná 27. februára 2017 – Torné/Komisia
   (Vec T-128/17)
   (2017/C 129/41)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isabel Torné (Algés, Portugalsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že rozhodnutie zo 16. apríla 2016 o zamietnutí jej žiadosti o určenie výšky nadobudnutých práv na dôchodok a vekovej hranice pre odchod do dôchodku sa zrušuje,

               —

               nariadil, že Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v prejednávanej veci napáda rozhodnutie o implicitnom zamietnutí jej žiadosti o získanie rozhodnutia v časovom predstihu týkajúceho sa niektorých určených a nemenných skutočností výpočtu jej práv na dôchodok. Žalobkyňa zastáva názor, že implicitné zamietnutie jej žiadosti predstavuje neprijatie opatrenia, ktoré je povinné podľa služobného poriadku, a teda akt spôsobujúci ujmu v zmysle článku 90 služobného poriadku.
   Pokiaľ ide o výpočet jej dôchodku žalobkyňa napáda aj prax Komisie pozostávajúcu z názoru, že preloženie dočasného zamestnanca, na ktorého sa vzťahuje článok 2 písm. f) PZOZ, do inej agentúry Európskej únie vedie k uzatvoreniu novej zmluvy, odlišnej od predchádzajúcej, čo predstavuje prerušenie profesijnej kariéry tohto zamestnanca a vedie k uplatneniu nových ustanovení služobného poriadku týkajúcich sa starobného dôchodku.


title: Vec T-101/14: Žaloba podaná 10. februára 2014 – British Aggregates/Komisia

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/52

         Žaloba podaná 10. februára 2014 – British Aggregates/Komisia
   (Vec T-101/14)
   2014/C 112/67
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: British Aggregates Association (Lanark, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Van Den Hende, advokát a L. Geary, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil zrušenie rozhodnutia Komisie z 31. júla 2013 K(2013) 4901 final uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie 28. novembra 2013 vo veci SA.34775 (ex N863/2001) – daň z kameniva, podľa článku 263 ZFEÚ,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri rozhodnutí, že tri výnimky podľa Finance Act 2001 (zákona o rozpočte na rok 2001) nevytvárajú selektívnosť a preto nepredstavujú štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia neuviedla dôvody pre napadnuté rozhodnutie, ako to požaduje článok 296 ZFEÚ, pretože Komisia nevysvetlila prečo rozdielne zaobchádzanie s podobnými situáciami nepredstavuje štátnu pomoc. Odôvodnenie uvádzané Komisiou je tiež kontradiktórne vzhľadom na napadnuté rozhodnutie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila svoju povinnosť začať formálne zisťovanie podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ, keďže nejde o prípad, v ktorom sa Komisia môže dopracovať k jasnému názoru, že opatrenie nepredstavuje pomoc bez toho, aby bolo potrebné podrobné skúmanie veci.


title: Vec T-61/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. apríla 2013 — ABC-One/ÚHVT [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SLIM BELLY — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2013 — ABC-One/ÚHVT
   (Vec T-61/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SLIM BELLY - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 171/53
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Rakúsko) (v zastúpení: S. Merz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. novembra 2011 (vec R 1077/2011-1) týkajúceho sa prihlášky slovného označenia „SLIM BELLY“ ako ochrannej známky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec F-49/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  18. júna 2009 — Bethuyne a i./Komisia

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/37

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 18. júna 2009 — Bethuyne a i./Komisia
   (Vec F-49/05) (1)

   2009/C 193/65

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005, s. 31.


title: Vec T-406/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Emesa-Trefilería a Industrias Galycas/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s predpínacou oceľou — Stanovenie kvót a cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Spolupráca počas správneho konania — Článok 139 písm. a) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Emesa-Trefilería a Industrias Galycas/Komisia
   (Vec T-406/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Stanovenie kvót a cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Spolupráca počas správneho konania - Článok 139 písm. a) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu“))
   (2015/C 302/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Emesa-Trefilería, SA (Arteixo, Španielsko) a Industrias Galycas, SA (Vitoria, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras a A. Valiente Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Bottka a F. Castilla Contreras, neskôr V. Bottka a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie a zmenu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Emesa-Trefilería, SA, a Industrias Galycas, SA, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie a Rady Európskej únie.

               3.

               Komisia je povinná zaplatiť Všeobecnému súdu sumu 1  500 eur na základe článku 139 písm. a) jeho rokovacieho poriadku na účely náhrady časti výdavkov, ktoré tento súd musel vynaložiť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-503/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 20. októbra 2010 — Evroetil AD/Direktor na Agentsia Mitnitsi

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 20. októbra 2010 — Evroetil AD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi“
   (Vec C-503/10)
   ()
   2010/C 346/62
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Evroetil AD

      Žalovaný: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/30/ES z 8. mája 2003 o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave (1) vykladať tak, že definícia bioetanolu sa vzťahuje na taký výrobok, ako je predmetný výrobok (zahŕňa taký výrobok, ako je predmetný výrobok), ktorý má tieto znaky a objektívne vlastnosti:

                           —

                           vyrába sa z biomasy,

                           —

                           vyrába sa pomocou zvláštnej technológie, ktorú popisuje technická špecifikácia výroby bioetanolu vypracovaná žalobkyňou Evroetil AD a odlišuje sa od technológie výroby etylalkoholu poľnohospodárskeho pôvodu podľa technickej špecifikácie vypracovanej tým istým výrobcom,

                           —

                           obsahuje viac ako 98,5 % alkoholu a tieto látky, ktoré ho robia nevhodným na konzumáciu: vyššie alkoholy — 714,49 až 8 311 mg/dm3; aldehydy — 238,16 až 411 mg/dm3; ester (etylacetát) — 1 014 až 8 929 mg/dm3,

                           —

                           spĺňa požiadavky európskej prednormy Pr EN 15376 pre bioetanol ako motorové palivo,

                           —

                           je určený na používanie ako motorové palivo a aj sa skutočne používa ako prídavok do benzínu A95 ako biopalivo a predáva sa na čerpacích staniciach,

                           —

                           nedenaturuje sa nejakým osobitným postupom denaturácie.

               2.

               Má sa článok 2 ods. 2 písm. a) smernice 2003/30 vykladať tak, že sporný výrobok možno zatriediť ako bioetanol len vtedy, keď sa skutočne používa ako biopalivo, alebo stačí, že je určený na používanie ako biopalivo a/alebo je skutočne vhodný na používanie ako biopalivo?

               3.

               Ak sa má na základe odpovedí na otázky 1 a 2 vychádzať z toho, že pri spornom výrobku alebo pri jeho zodpovedajúcej časti ide o bioetanol, pod ktorú položku kombinovanej nomenklatúry (KN) v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení zmenenom a doplnenom nariadením Komisie (EHS) č. 2587/91 (2) z 26. júla 1991 sa má potom sporný výrobok zatriediť:

                           3.1.

                           Má sa ustanovenie 22. kapitoly KN a konkrétne položka 2207 vykladať tak, že zahŕňajú bioetanol?

                           3.2.

                           Má sa v prípade kladnej odpovede na otázku 3.1 pri zatriedení bioetanolu a konkrétne sporného výrobku zohľadniť, či bol výrobok denaturovaný [podľa postupov uvedených v nariadení Komisie (ES) č. 3199/93 z 22. novembra 1993 o vzájomnom uznávaní postupov úplného denaturovania etanolu na účely výnimky zo spotrebnej dane (3), alebo podľa iných prípustných postupov]?

                           3.3.

                           Majú sa v prípade kladnej odpovede na otázku 3.2 ustanovenia KN týkajúce sa položky 2207 vykladať tak, že pod položku 2207 20 000 sa má zatriediť len denaturovaný bioetanol?

                           3.4.

                           Majú sa v prípade kladnej odpovede na otázku 3.3 ustanovenia KN týkajúce sa položky 2207 vykladať tak, že nedenaturovaný bioetanol sa má zatriediť pod položku 2207 10 000?

                           3.5.

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 3.1 a zápornej odpovede na otázku 3.2, pod ktorú z oboch podpoložiek — 2207 10 000 alebo 2207 20 000 — sa potom má sporný výrobok zatriediť?

                           3.6.

                           Má sa v prípade zápornej odpovede na otázku 3.1 bioetanol zatriediť pod niektorú položku KN uvedenú v definícii, ktorá sa nachádza v článku 2 ods. 1 smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (4), a ak áno, pod ktorú?

               4.

               Ak sa má na základe odpovedí na otázky 1 a 2 vychádzať z toho, že pri spornom výrobku alebo pri jeho zodpovedajúcej časti nejde o bioetanol, má sa potom sporný výrobok, ktorý má znaky a objektívne vlastnosti uvedené v prvej otázke, zatriediť ako etylalkohol v zmysle článku 20 ods. 1 prvej zarážky smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (5)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 123, s. 42; Mim. vyd. 13/031, s. 188.

      (2)  Ú. v. ES L 259, s. 1.

      (3)  Ú. v. ES L 288, s. 12; Mim. vyd. 09/001, s. 249.

      (4)  Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405.

      (5)  Ú. v. ES L 316, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2005 vo veci C-281/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Court of Appeal (England and Wales) Civil Division): Andrew Owusu proti N. B. Jackson, konajúci pod obchodným menom „Villa Holidays Bal-Inn Villas a i.“ (Bruselský dohovor — Územný rozsah pôsobnosti Bruselského dohovoru — Článok 2 — Právomoc — Úraz utrpený v treťom štáte — Telesná ujma — Žaloba podaná v zmluvnom štáte proti osobe s bydliskom v tomto štáte a inými žalovanými s bydliskom v treťom štáte — Výnimka forum non conveniens — Nesúlad s Bruselským dohovorom)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 1. marca 2005
   vo veci C-281/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Court of Appeal (England and Wales) Civil Division): Andrew Owusu proti N. B. Jackson, konajúci pod obchodným menom „Villa Holidays Bal-Inn Villas a i.“ (1)

   (Bruselský dohovor - Územný rozsah pôsobnosti Bruselského dohovoru - Článok 2 - Právomoc - Úraz utrpený v treťom štáte - Telesná ujma - Žaloba podaná v zmluvnom štáte proti osobe s bydliskom v tomto štáte a inými žalovanými s bydliskom v treťom štáte - Výnimka forum non conveniens - Nesúlad s Bruselským dohovorom)
   (2005/C 106/02)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-281/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa protokolu z 3. júna 1971 o výklade Dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskej a obchodnej oblasti Súdnym dvorom, podaný rozhodnutím Court of Appeal (England and Wales) Civil Division (Spojené kráľovstvo) z 5. júla 2002 a doručený Súdnemu dvoru 31. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Andrew Owusu a N. B. Jackson, konajúci pod obchodným menom „Villa Holidays Bal-Inn Villas“, Mammee Bay Resorts Ltd, Mammee Bay Club Ltd, The Enchanted Garden Resorts & Spa Ltd, Consulting Services Ltd, Town & Country Resorts Ltd, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, vykonávajúci funkciu predsedu veľkej komory, predsedovia komôr C. W. A. Timmermans a A. Rosas, sudcovia C. Gulman, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (spravodajca), N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: P. Léger, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil dňa 1. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               Je v rozpore s Dohovorom o súdnej právomoci a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach z 27. septembra 1968 v znení zmien vykonaných dohovorom o pristúpení Dánskeho kráľovstva, Írska a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z 9. októbra 1978, dohovorom o pristúpení Helénskej republiky z 25. októbra 1982 a dohovorom o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky z 26. mája 1989, ak súd zmluvného štátu odmietne vykonať svoju právomoc, ktorá mu vyplýva z článku 2 tohto dohovoru, z dôvodu, že súd nezmluvného štátu je súdom vhodnejším na konanie v predmetnom spore, aj keď sa nekladie otázka súdnej právomoci iného zmluvného štátu, alebo keď tento spor nemá žiadny vzťah s iným zmluvným štátom.

      (1)  Ú. v. ES C 233, 28.9.2002


title: Vec T-187/15: Žaloba podaná 17. apríla 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici a i./Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/29

         Žaloba podaná 17. apríla 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici a i./Komisia
   (Vec T-187/15)
   (2015/C 190/33)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Arzano, Taliansko), Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Taliansko), Actv SpA (Benátky, Taliansko), Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Taliansko), Asstra Associazione Trasporti (Rím, Taliansko) a Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rím) (v zastúpení: M. Malena, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sú jeho body a časti predmetom tejto žaloby.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné tým, na ktoré sa dovoláva vo veciach T-185/15, Buonotourist/Komisia a T-186/15, CSTP Azienda della Mobilità/Komisia.
   Žalobkyňa sa dovoláva najmä porušenia článkov 93, 94, 107 a 108 ZFEÚ, nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 156, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 19) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, s. 1), nedostatku právomoci Komisie, porušenia ustanovení nariadenia (ES) č. 1191/69, ako aj zneužitia právomoci a porušenia oznámenia Komisie o výkladových usmerneniach k nariadeniu č. 1370/2007.


title: Vec C-143/12: Žaloba podaná 23. marca 2012 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/12

         Žaloba podaná 23. marca 2012 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-143/12)
   2012/C 165/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že nevydala povolenia v súlade s článkami 6 a 8, nepreskúmala, prípadne neaktualizovala existujúce povolenia a nezabezpečila, aby sa všetky existujúce zariadenia prevádzkovali v súlade s podmienkami v článkoch 3, 7, 9, 10 a 13, ako aj článkom 14 písm. a) a b), a článkom 15 ods. 2 smernice IPKZ, nesplnila povinnosť, ktorá jej vyplýva z článku 5 ods. 1 smernice Parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (smernica IPKZ) (1).

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 5 ods. 1 smernice IPKZ členské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby príslušné orgány dohliadali prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 alebo, vo vhodnej forme, prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok, aby existujúce prevádzky boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 najneskôr do 30. októbra 2007, tým nie sú dotknuté iné osobitné predpisy Spoločenstva.
   Dňa 3. novembra 2009 Komisia zaslala výzvu, pretože sa domnievala, že žalovaná umožnila prevádzku veľkého počtu existujúcich zariadení (1 647 zariadení) bez povolení, ktoré by spĺňali požiadavky článku 5 ods. 1 smernice IPKZ. V čase odoslania výzvy ešte stále 784 zariadení nemalo povolenie podľa článku 5 ods. 1 smernice.
   Hoci sa situácia odvtedy zlepšila, v čase podania tejto žaloby boli vo Francúzskej republike stále štyri zariadenia, ktoré sa prevádzkovali bez povolenia podľa smernice.
   Z tohto dôvodu sa Komisia domnieva, že Francúzska republika neprestala porušovať článok 5 ods. 1 smernice IPKZ.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, s. 8.


title: Vec T-544/13: Žaloba podaná 18. júla 2014 – Société des Produits Nestlé/ÚHVT – Terapia (ALETE)

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/22

         Žaloba podaná 18. júla 2014 – Société des Produits Nestlé/ÚHVT – Terapia (ALETE)
   (Vec T-544/13)
   2014/C 339/27
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société des Produits Nestlé (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht a S. Cobet-Nüse, Rechsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Terapia SA (Cluj Napoca, Rumunsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. mája 2014 vo veci R 1128/2013-4 tým spôsobom, že sa námietka zamietne,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. Mája 2014 vo veci 1128/2013-4,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ALETE“ pre tovary zaradené do tried 5, 29, 30 a32 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 3 88  379.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „ALETA“ pre tovary a služby zaradené do tried 5 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 63 v spojení s pravidlom 20 ods. 7 písm. c) nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 63 ods. 2 a článkov 75 a 76 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-12/14: Žaloba podaná 7. februára 2014 – ZZ/CDT

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/40

         Žaloba podaná 7. februára 2014 – ZZ/CDT
   (Vec F-12/14)
   2014/C 184/65
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Cambonie, D. Ciolino a E. Macchi, advokáti)

      Žalovaný: Prekladateľské stredisko pre orgány Európskej únie (CDT)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Prekladateľského strediska pre orgány Európskej únie zamietajúceho žiadosť podanú žalobcom na základe článku 90 ods. 1 služobného poriadku o prijatie rozhodnutia, ktorým by mu bolo vyjadrené ospravedlnenie a ktoré by sa týkalo náhrady škôd, ktoré údajne utrpel

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie CDT o zamietnutí, prípadne zrušiť zamietnutie v liste advokáta zastupujúceho CDT, obsahujúcom rozhodnutie z 10. apríla 2013 a v rozsahu, v akom je to potrebné, potvrdzujúce rozhodnutie CDT z 8. novembra 2013 o zamietnutí žiadosti žalobcu o prijatie rozhodnutia,

               —

               vyhlásiť, že CDT je zodpovedné za škody utrpené žalobcom a v dôsledku toho priznať žalobcovi náhradu škody spolu s úrokmi vo výške 306 733,60 eur z dôvodu majetkovej ujmy a 130 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy, alebo akejkoľvek, aj vyššej sumy určenej Všeobecným súdom alebo znaleckými posudkami,

               —

               zaviazať CDT na náhradu trov konania.


title: Vec T-410/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2012 — Almamet/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel v EHP s výnimkou Írska, Španielska, Portugalska a Spojeného kráľovstva — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien a rozdelenie trhu — Právo na obhajobu — Právomoci Komisie pri výkone inšpekcie — Jediné a pokračujúce porušenie — Pokuty — Spolupráca počas správneho konania — Proporcionalita — Usmernenia k metóde stanovovania pokút 2006“ )

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2012 — Almamet/Komisia
   (Vec T-410/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel v EHP s výnimkou Írska, Španielska, Portugalska a Spojeného kráľovstva - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien a rozdelenie trhu - Právo na obhajobu - Právomoci Komisie pri výkone inšpekcie - Jediné a pokračujúce porušenie - Pokuty - Spolupráca počas správneho konania - Proporcionalita - Usmernenia k metóde stanovovania pokút 2006)
   2013/C 32/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Nemecko) (v zastúpení: S. Hautbourg a C. Renner, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan, V. Bottka a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.396 — Činidlá založené na acetylide vápenatom a horčíku pre oceliarsky a plynárenský priemysel) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, ako aj subsidiárne, návrh na zníženie pokuty, ktorá bola uložená uvedeným rozhodnutím žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec C-397/05: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Palermo – Taliansko) – trestné konanie proti Maria Grazia Di Maggio, Salvatore Buccola (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Výklad článkov 43 ES a 49 ES — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Vylúčenie podnikateľov založených ako určité formy kapitálových spoločností — Požiadavka policajného povolenia — Trestné sankcie)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/20

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Palermo – Taliansko) – trestné konanie proti Maria Grazia Di Maggio, Salvatore Buccola
   (Vec C-397/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Výklad článkov 43 ES a 49 ES - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Vylúčenie podnikateľov založených ako určité formy kapitálových spoločností - Požiadavka policajného povolenia - Trestné sankcie)
   (2007/C 96/35)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Palermo
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Maria Grazia Di Maggio, Salvatore Buccola
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Palermo – Výklad článkov 31, 43, 49 a 81 až 86 ES – Vnútroštátny zákon, ktorý podriaďuje výkon činnosti zberu stávok získaniu povolenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje výkon činností zberu, prijímania, zapisovania a prenosu návrhov na stávky, najmä na športové podujatia, bez koncesie alebo policajného povolenia vydaných predmetným členským štátom, predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, ako aj slobodného poskytovania služieb stanovených článkami 43 ES a 49 ES.

               2.

               Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby overil, či v rozsahu, v akom vnútroštátna právna úprava obmedzuje počet podnikateľov pôsobiacich v odvetví hazardných hier, skutočne zodpovedá cieľu predchádzať prevádzkovaniu činností v tomto odvetví na kriminálne alebo podvodné účely.

               3.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá vylučuje a pokračuje vo vylučovaní podnikateľov zriadených vo forme kapitálových spoločností, ktorých akcie sú kótované na regulovaných trhoch, z odvetvia hazardných hier.

               4.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá ukladá trestné sankcie osobám, akými sú obvinení v konaniach vo veci samej, za výkon organizovanej činnosti zberu stávok pri absencii vnútroštátnou legislatívou požadovaných koncesie alebo policajného povolenia, ak tieto osoby nemohli získať predmetné koncesie alebo povolenia z dôvodu odmietnutia tohto členského štátu udeliť im ich, ktoré bolo v rozpore s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Vec F-18/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 7. júla 2011 — Zaffino/Komisia (Verejná služba — Osoby nárokujúce si postavenie úradníka alebo zamestnanca Európskej únie — Žaloba — Zjavná neprípustnosť — Nedodržanie konania pred podaním žaloby)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/31

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 7. júla 2011 — Zaffino/Komisia
   (Vec F-18/11)
   (Verejná služba - Osoby nárokujúce si postavenie úradníka alebo zamestnanca Európskej únie - Žaloba - Zjavná neprípustnosť - Nedodržanie konania pred podaním žaloby)
   2012/C 138/68
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pasqualino Zaffino (Gallarate, Taliansko) (v zastúpení: S. Costantino, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet veci

   Návrh žalobcu, aby mu bolo priznané postavenie zamestnanca Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               P. Zaffino znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-425/05: Žaloba podaná  5. decembra 2005  – Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A./Komisia

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/37

         Žaloba podaná 5. decembra 2005 – Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A./Komisia
   (Vec T-425/05)
   (2006/C 48/73)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: MEDIOCURSO – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: Carlos Botelho Moniz a Eduardo Maia Cadete, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               nariadil pripojiť ku spisu v tejto veci administratívne listiny týkajúce sa spisu FSE 890588/P1, ktorými disponujú služby Komisie Európskych spoločenstiev a služby DAFSE – Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (oddelenia pre záležitosti Európskeho sociálneho fondu) na Ministério para a Qualificação e o Emprego (ministerstve pre odbornú spôsobilosť a zamestnanosť) Portugalskej republiky, ktorého sídlo je na ulici Almirante Reis č. 72-3, P-1100 v Lisabone, Portugalsko,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev pod číslom „K(2005) 3557“ z 13. septembra 2005„týkajúce sa zníženia sumy príspevku poskytnutého z Európskeho sociálneho fondu subjektu ‚Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, Lda.’ v súlade s rozhodnutím Komisie K (89) 0570 z 22. marca 1989 na projekt č. 890588 P1“,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je obchodnou spoločnosťou, ktorej účelom je podľa jej stanov „poskytovanie vzdelávacích a špecializovaných technických kurzov, vypracovanie projektov a štúdii, ako aj poradenská činnosť v ekonomickej, daňovej oblasti, v oblasti účtovníctva, správy a riadenia podnikov“. V roku 1988 predložil žalobca Európskemu sociálnemu fondu (ESF) prostredníctvom DAFSE niekoľko žiadostí o príspevok na vzdelávacie činnosti, ktoré zamýšľal realizovať v roku 1989, najmä žiadosť o príspevok, ktorá je sporná vo veci, v ktorej bol vytvorený spis 890583 P1. Žiadosť o príspevok v tomto spise bola schválená a príslušné činnosti odbornej prípravy boli realizované, na základe čoho žalobca predložil žiadosť o vyplatenie zostávajúcej časti príspevku.
   Aktom, ktorý žalobca v tomto prípade napáda, je rozhodnutie, ktoré Komisia vydala po tejto žiadosti o vyplatenie zostávajúcej časti príspevku a niektoré procesné postupy.
   Žalobca tvrdí, že Komisia porušila podstatné formálne požiadavky tým, že dostatočne neodôvodnila napadnuté rozhodnutie.
   Ďalej uvádza porušenie zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery v rozsahu, v akom je akt spôsobom, ktorý žalobcu znevýhodňuje, v rozpore so skorším aktom, ktorým bola potvrdená faktická a účtovaná správnosť údajov obsiahnutých v žiadosti žalobcu o vyplatenie zostávajúcej časti príspevku. Napokon, tvrdí, že došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu dôkazných prostriedkov, ktoré Mediocurso predložil na preukázanie výdavkov a k porušeniu zásady proporcionality pokiaľ ide o tvrdené skutkové a právne dôvody zníženia príspevku, o ktoré ide v napadnutom akte.