title: Vec C-917/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 12. decembra 2019 – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze a i.

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 12. decembra 2019 – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze a i.
      (Vec C-917/19)
      (2020/C 95/19)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Novaol Srl

         Žalovaní: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo Economico

         Prejudiciálna otázka

      Vzhľadom na články 107 a 108 ZFEÚ, nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 (1) v znení zmien a doplnení a nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004 (2), ako aj prípadné iné relevantné ustanovenia práva [Európskej únie], predstavuje štátnu pomoc, ktorá ako také podlieha predchádzajúcemu oznámeniu Európskej komisii, sekundárny normatívny akt, ako je opatrenie prijaté vyhláškou ministerstva č. 37/2015, ktoré je napadnuté v tomto konaní, ktoré v rámci priameho uplatňovania rozsudkov Consiglio di Stato obsahujúcich čiastočné zrušenie predchádzajúcich opatrení, ktoré boli oznámené Komisii, sa so spätnou účinnosťou priamo týka spôsobov uplatňovania zvýhodnenej sadzby spotrebnej dane z bionafty tým, že so spätnou účinnosťou mení kritériá priznania výhody podnikom žiadateľov, pričom však nepredlžuje dobu trvania programu daňových úľav?

         (1)  Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.

         (2)  Ú. v. EÚ L 140, 2004, s. 1.


title: Vec C-918/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 16. decembra 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 16. decembra 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG
      (Vec C-918/19)
      (2020/C 95/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa Dohoda medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave z 21. júna 1999 (1) v znení rozhodnutia Spoločného výboru Spoločenstva a Švajčiarska pre leteckú dopravu č. 2/2010 z 26. novembra 2010 (2) vykladať v tom zmysle, že nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (3), sa v súlade s článkom 3 ods. 1 písm. [b]) tohto nariadenia vzťahuje aj na cestujúcich, ktorí pricestujú lietadlom na letisko vo Švajčiarsku z tretej krajiny, aby potom nastúpili na let do členského štátu?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: pokiaľ sa nariadenie 261/2004 uplatní, sú súdy členského štátu viazané aj judikatúrou Súdneho dvora, podľa ktorej sa na účely uplatnenia práva na náhradu cestujúci, ktorých let má meškanie, môžu považovať za cestujúcich, ktorých let bol zrušený (rozsudok Súdneho dvora z 19. novembra 2009 vo veciach C-402/07 a C-432/07 (4))?

                  3.

                  Môže právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia 261/2004 vzniknúť aj vtedy, ak cestujúci pre relatívne nepatrné meškanie letu na prílete nestihne priamy prípojný let, čo má za následok meškanie v konečnom cieľovom mieste v dĺžke troch a viac hodín, avšak oba lety boli prevádzkované rozdielnymi leteckými dopravcami a rezerváciu potvrdila cestovná kancelária, ktorá lety pre svojich zákazníkov skombinovala?

         (1)  Ú. v. ES L 114, 2002, s. 73.

         (2)  Ú. v. EÚ L 347, 2010, s. 54.

         (3)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1.

         (4)  EU:C:2009:716.


title: Vec C-937/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln (Nemecko) 23. decembra 2019 – KA

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln (Nemecko) 23. decembra 2019 – KA
      (Vec C-937/19)
      (2020/C 95/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: KA

         Za účasti: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 8 ods. 2 prvá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 (1) z 21. októbra 2009 vykladať v tom zmysle, že o medzinárodnú prepravu v zmysle uvedeného ustanovenia ide aj vtedy, keď sa táto preprava uskutoční v rámci prepravy podľa článku 1 ods. 5 písm. d) nariadenia (ES) č. 1072/2009?

         (1)  Nariadenie o spoločných pravidlách prístupu nákladnej cestnej dopravy na medzinárodný trh (Ú. v. EÚ L 300, 2009, s. 72).


title: Vec C-20/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 17. januára 2020 – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 17. januára 2020 – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Vec C-20/20)
      (2020/C 95/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: E. M. T.

         Žalovaný: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (1) (prepracované znenie), podľa ktorého musia mať žiadatelia právo na účinný opravný prostriedok proti rozhodnutiam, o ich žiadosti o medzinárodnú ochranu‘, a článok 47 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkami 20 a 26 už citovanej smernice 2013/32/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu procesnému ustanoveniu, akým je článok 39/57 zákona z 15. decembra 1980 o prístupe na územie, pobyte, usadení a odsune cudzincov, ktorý lehotu na podanie žaloby proti rozhodnutiu o zamietnutí následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu stanovuje na desať, kalendárnych‘ dní od oznámenia správneho rozhodnutia, keď ho podáva cudzinec, ktorý sa v čase oznámenia rozhodnutia nachádza na určitom mieste upravenom v článkoch 74/8 a 74/9 [tohto zákona] alebo ktorý je daný k dispozícii vláde‘, najmä vzhľadom na to, že ak chce navrhovateľ podať žalobu, musí po oznámení už citovaného správneho rozhodnutia podniknúť kroky na to, aby si v rámci bezplatnej právnej pomoci našiel nového právneho zástupcu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60.


title: Vec C-21/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad (Bulharsko) 17. januára 2020 – Balgarska nacionalna televizija/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad (Bulharsko) 17. januára 2020 – Balgarska nacionalna televizija/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
      (Vec C-21/20)
      (2020/C 95/23)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Sofija-grad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Balgarska nacionalna televizija

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ – Sofija pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže sa poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb televíznym divákom verejnoprávnou televíziou považovať za poskytovanie služieb za protihodnotu v zmysle článku 2 ods. 1 písm. c) smernice 2006/112, ak ho financuje štát vo forme subvencie, pričom diváci za vysielanie neplatia žiadne poplatky, alebo nepredstavuje poskytovanie služieb za protihodnotu v zmysle tohto ustanovenia a nepatrí do pôsobnosti tejto smernice?

                  2.

                  Ak odpoveď znie, že audiovizuálne mediálne služby poskytované verejnoprávnou televíziou televíznym divákom patria do pôsobnosti článku 2 ods. 1 písm. c) smernice 2006/112, má sa potom vychádzať z toho, že ide o transakcie oslobodené od dane v zmysle článku 132 ods. 1 písm. q) tejto smernice a je prípustná vnútroštátna právna úprava, ktorá oslobodzuje túto činnosť od dane len na základe toho, že verejnoprávnej televízii bola poskytnutá platba zo štátneho rozpočtu, bez ohľadu na to, či má táto činnosť aj komerčný charakter?

                  3.

                  Je podľa článku 168 smernice 2006/112 (1) prípustná prax, podľa ktorej právo na odpočítanie DPH v prípade nákupov závisí nielen od použitia týchto nákupov (na zdaniteľnú alebo nezdaniteľnú činnosť), ale aj od spôsobu financovania týchto nákupov, a to jednak z vlastných príjmov (reklamné služby a i.) a jednak zo štátnych subvencií a ktorá priznáva právo na úplné odpočítanie dane len na nákupy financované z vlastných príjmov a nie na nákupy financované zo štátnych subvencií, pričom sa vyžaduje ich rozlišovanie?

                  4.

                  Za predpokladu, že činnosť verejnoprávnej televízie pozostáva zo zdaniteľných dodaní a dodaní oslobodených od dane a pri zohľadnení ich zmiešaného financovania: Aký je rozsah práva na odpočet dane v prípade týchto nákupov a aké kritériá sa majú uplatniť pri jeho určení?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-23/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Klagenævnet for Udbud (Dánsko) 17. januára 2020 – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland a Region Syddanmark

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Klagenævnet for Udbud (Dánsko) 17. januára 2020 – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland a Region Syddanmark
      (Vec C-23/20)
      (2020/C 95/24)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Klagenævnet for Udbud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Simonsen & Weel A/S

         Žalovaní: Region Nordjylland a Region Syddanmark

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa zásada rovnosti zaobchádzania a transparentnosti stanovená v článku 18 ods. 1 [smernice 2014/24] (1) a článku 49 [smernice 2014/24] v spojení s bodom 7 a bodom 10 písm. a) časti C Prílohy V smernice 2014/24 vykladať v tom zmysle, že také oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania, o aké ide v tejto veci, musí obsahovať informáciu o odhadovanom množstve a/alebo odhadovanej hodnote dodávok podľa rámcovej dohody, ktorej sa týka verejné obstarávanie?
                  Ak je odpoveď na túto otázku kladná, Súdnemu dvoru sa tiež kladie otázka, či sa majú vyššie uvedené ustanovenia vykladať v tom zmysle, že uvedená informácia sa musí uviesť vo vzťahu k rámcovej zmluve a) ako celku a/alebo b) vo vzťahu k pôvodnému obstarávateľovi, ktorý vyjadril svoj úmysel uzavrieť dohodu na základe výzvy na predkladanie ponúk (v tomto prípade: región Severné Jutsko) a/alebo c) vo vzťahu k pôvodnému obstarávateľovi, ktorý len uviedol, že sa zúčastní na jednej z možností (v tomto prípade: región Južné Dánsko).

                  2.

                  Má sa zásada rovnosti zaobchádzania a transparentnosti stanovená v článku 18 ods. 1 [smernice 2014/24] a článkoch 33 a 49 [smernice 2014/24] v spojení s bodom 7 a bodom 10 písm. a) časti C Prílohy V smernice 2014/24 vykladať v tom zmysle, že buď oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania, alebo zadávacie podklady musia stanoviť maximálne množstvo a/alebo maximálnu hodnotu dodávok podľa rámcovej dohody, ktorej sa týka verejné obstarávanie, pričom po dosiahnutí tohto limitu už predmetná rámcová dohoda nebude účinná?
                  Ak je odpoveď na túto otázku kladná, Súdnemu dvoru sa tiež kladie otázka, či sa majú vyššie uvedené ustanovenia vykladať v tom zmysle, že uvedený maximálny limit sa musí uviesť vo vzťahu k rámcovej zmluve a) ako celku a/alebo b) vo vzťahu k pôvodnému obstarávateľovi, ktorý vyjadril svoj úmysel uzavrieť dohodu na základe výzvy na predkladanie ponúk (v tomto prípade: región Severné Jutsko) a/alebo c) vo vzťahu k pôvodnému obstarávateľovi, ktorý len uviedol, že sa zúčastní na jednej z možností (v tomto prípade: región Južné Dánsko).
                  Ak je odpoveď na otázku č. 1 a/alebo otázku č. 2 kladná, Súdnemu dvoru sa ďalej kladie v rozsahu, v akom je to relevantné v kontexte uvedených odpovedí, táto otázka:

                  3.

                  Má sa článok 2d ods. 1 písm. a) [smernice 92/13] v spojení s článkami 33 a 49 [smernice 2014/24] a s bodom 7 a bodom 10 písm. a) časti C Prílohy V smernice 2014/24 vykladať v tom zmysle, že podmienka, aby „verejný obstarávateľ zadal zákazku bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskej únie“ sa vzťahuje na taký prípad, o aký ide v tejto veci, keď obstarávateľ uverejnil oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskej únie na plánovanú rámcovú dohodu, ale

                              a)

                              oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania nespĺňa požiadavku uvedenia odhadovaného množstva a/alebo odhadovanej hodnoty dodávok podľa rámcovej dohody, ktorej sa týka verejné obstarávanie, keďže ich odhad je uvedený v zadávacích podkladoch, a

                              b)

                              obstarávateľ porušil požiadavku stanoviť v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo v zadávacích podkladoch maximálne množstvo a/alebo maximálnu hodnotu dodávok podľa rámcovej dohody, ktorej sa týka verejné obstarávanie?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-27/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Rennes (Francúzsko) 21. januára 2020 – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Rennes (Francúzsko) 21. januára 2020 – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)
      (Vec C-27/20)
      (2020/C 95/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de grande instance de Rennes

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: PF, QG

         Žalovaný: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

         Prejudiciálna otázka

      Má sa právo Únie, najmä články 20 a 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj článok 4 nariadenia č. 883/2004 (1) a článok 7 nariadenia č. 492/2011 (2), vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok R 532-3 code de la sécurité sociale (zákonník sociálneho zabezpečenia), ktorý definuje rozhodný kalendárny rok pre výpočet rodinných prídavkov ako predposledný rok predchádzajúci obdobiu vyplácania dávok a ktorého uplatňovanie vedie, v situácii, v ktorej príjemca dávky zaznamená, po podstatnom zvýšení jeho príjmov v inom členskom štáte, ich pokles [vyplývajúci] z jeho návratu do svojho členského štátu pôvodu, k tomu, že tento príjemca dávok, na rozdiel od štátnym príslušníkov, ktorí nevyužili svoje právo na voľný pohyb, je sčasti ukrátený o nárok na rodinné prídavky?

         (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1).


title: Vec C-28/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Attunda Tingsrätt (Švédsko) 21. januára 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Attunda Tingsrätt (Švédsko) 21. januára 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS
      (Vec C-28/20)
      (2020/C 95/26)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Attunda Tingsrätt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Airhelp Ltd

         Žalovaná: Scandinavian Airlines System SAS

         Prejudiciálne otázky

                  a)

                  Predstavuje štrajk pilotov, ktorých zamestnáva letecký dopravca a ktorí sú nevyhnutní na prevádzku letu, „mimoriadnu okolnosť“ v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1), pokiaľ sa štrajk neuskutočnil v súvislosti s opatrením, o ktorom rozhodol alebo ktoré ohlásil letecký dopravca, ale bol ohlásený a v súlade so zákonom ho vyhlásili zamestnanecké organizácie ako protestnú akciu, ktorou chceli leteckého dopravcu prinútiť zvýšiť im mzdy, poskytnúť výhody alebo zmeniť podmienky zamestnania, a tým splniť ich požiadavky?

                  b)

                  Aký význam, ak vôbec nejaký, má to, či sú požiadavky zamestnaneckých organizácií primerané, a najmä skutočnosť, že požadovaný nárast miezd je výrazne vyšší než zvýšenie miezd, ktoré sa vo všeobecnosti uplatňuje na dotknutom vnútroštátnom trhu práce?

                  c)

                  Aký význam, ak vôbec nejaký, má to, že letecký dopravca s cieľom zabrániť štrajku prijme návrh na urovnanie od vnútroštátneho orgánu zodpovedného za mediáciu v oblasti pracovnoprávnych sporov, zamestnanecké organizácie ho však neprijmú?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91(Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec T-320/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – WD/EFSA („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Zmluva na dobu určitú – Rozhodnutie o nepreradení – Chýbajúce hodnotiace správy – Pridelenie bodov pre preradenie na základe prevodu – Zjavne nesprávne posúdenie – Rozhodnutie o nepredĺžení zmluvy – Povinnosť starostlivosti – Zjavne nesprávne posúdenie – Zneužitie právomoci – Legitímne očakávanie – Povinnosť uviesť odôvodnenie – Právo byť vypočutý – Zodpovednosť“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – WD/EFSA
      (Vec T-320/18) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie o nepreradení - Chýbajúce hodnotiace správy - Pridelenie bodov pre preradenie na základe prevodu - Zjavne nesprávne posúdenie - Rozhodnutie o nepredĺžení zmluvy - Povinnosť starostlivosti - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Legitímne očakávanie - Povinnosť uviesť odôvodnenie - Právo byť vypočutý - Zodpovednosť“)
      (2020/C 95/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: WD (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, avocates)

         Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (v zastúpení: D. Detken a F. Volpi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, A. Duron a C. Dekemexhe, avocats)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia EFSA zo 14. júla 2017 o nepreradení žalobcu do platovej triedy AST 6 v rámci preraďovania za rok 2017, rozhodnutia EFSA z 9. augusta 2017 o nepredĺžení mu zmluvy a rozhodnutí z 9. februára a 12. marca 2018, ktorým boli zamietnuté sťažnosti proti týmto dvom rozhodnutiam, a jednak na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku týchto rozhodnutí

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  WD je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec T-485/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2020 – Compañía de Tranvías de la Coruña/Komisia („Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty Komisie týkajúce sa výkladu ustanovenia práva Únie – Dokumenty pochádzajúce od tretej osoby – Dokumenty pochádzajúce od členského štátu – Nariadenie (ES) č. 1370/2007 – Čiastočné zamietnutie prístupu – Úplné odmietnutie prístupu – Povinnosť odôvodnenia – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní – Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/23

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2020 – Compañía de Tranvías de la Coruña/Komisia
      (Vec T-485/18) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty Komisie týkajúce sa výkladu ustanovenia práva Únie - Dokumenty pochádzajúce od tretej osoby - Dokumenty pochádzajúce od členského štátu - Nariadenie (ES) č. 1370/2007 - Čiastočné zamietnutie prístupu - Úplné odmietnutie prístupu - Povinnosť odôvodnenia - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní - Prevažujúci verejný záujem“)
      (2020/C 95/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Compañía de Tranvías de la Coruña, SA (La Corogne, Španielsko) (v zastúpení: J. Monrabà Bagan, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. júna 2018, ktorým Komisia čiastočne alebo úplne odmietla sprístupniť žalobkyni dokumenty v súvislosti so stanoviskom Komisie, ktoré bolo zaslané Francúzskej republike, pokiaľ ide o platnosť zmluvy o trasách metra do roku 2039

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej komisie zo 7. júna 2018, ktorým sa úplne alebo čiastočne zamietol prístup spoločnosti Compañía de Tranvías de la Coruña, SA, k dokumentom v súvislosti so stanoviskom Komisie, ktoré bolo zaslané Francúzskej republike, pokiaľ ide o platnosť zmluvy o trasách metra do roku 2039, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním čiastočne zamietol prístup k údajom, ktoré boli uvedené v liste Komisie z 25. októbra 2010 zaslanom francúzskym orgánom, a listoch podpredsedu Komisie pána Kallasa z 27. júla 2012 a 5. júna 2013 zaslaných RATP a ktoré nie sú osobnými údajmi.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu pätinu trov konania, ktoré vynaložila Compañía de Tranvías de la Coruña.

                  4.

                  Compañía de Tranvías de la Coruña znáša štyri pätiny svojich vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 381, 22.10.2018.


title: Vec T-487/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. februára 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ViruProtect – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. februára 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)
      (Vec T-487/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ViruProtect - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2020/C 95/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2018 (vec R 1886/2017-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ViruProtect ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Stada Arzneimittel AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec T-505/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Maďarsko/Komisia („EPZF a EPFRV – Výdavky vylúčené z financovania – Podpora rozvoja vidieka – Pomoc poskytovaná skupine výrobcov – Výdavky Maďarska – Článok 35 nariadenia (ES) č. 1698/2005 – Kvalifikované uznanie – Spôsobilosť príjemcu pomoci – Vypočítaná finančná oprava – Článok 52 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 – Lojálna spolupráca – Ochrana legitímnej dôvery – Proporcionalita – Právna istota – Neoprávnené sumy“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Maďarsko/Komisia
      (Vec T-505/18) (1)

      („EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Podpora rozvoja vidieka - Pomoc poskytovaná skupine výrobcov - Výdavky Maďarska - Článok 35 nariadenia (ES) č. 1698/2005 - Kvalifikované uznanie - Spôsobilosť príjemcu pomoci - Vypočítaná finančná oprava - Článok 52 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 - Lojálna spolupráca - Ochrana legitímnej dôvery - Proporcionalita - Právna istota - Neoprávnené sumy“)
      (2020/C 95/30)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér, M. Tátrai, A. Pokoraczki a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a J. Aquilina, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/873 z 13. júna 2018 ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 152, 2018, s. 29)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-573/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Hickies/EUIPO (Tvar šnúrky do topánok) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie – Tvar šnúrky do topánok – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Ochrana práva k staršiemu dizajnu – Dôkazy predložené po prvýkrát Všeobecnému súdu“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Hickies/EUIPO (Tvar šnúrky do topánok)
      (Vec T-573/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar šnúrky do topánok - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Ochrana práva k staršiemu dizajnu - Dôkazy predložené po prvýkrát Všeobecnému súdu“)
      (2020/C 95/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hickies, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: I. Fowler, solicitor, a S. Petivlasova, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. júna 2018 (vec R 2693/2017-5) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia zobrazujúceho tvar šnúrky do topánok ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Hickies, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec T-732/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. februára 2020 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie charantea – Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie CHARITÉ – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. februára 2020 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)
      (Vec T-732/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie charantea - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie CHARITÉ - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 95/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: I. Hödl, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Wulff a K. Schmidt Hern, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. októbra 2018 (vec R 539/2018-4) tykajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Charité a Dalasa.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 15. októbra 2018 (vec R 539/2018-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Dalasa Handelsgesellschaft mbH v konaní pred Všeobecným súdom.

                  3.

                  Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts znáša vlastné trovy konania vynaložené v konaní pred Všeobecným súdom.

                  4.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec T-44/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TC Touring Club – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie TOURING CLUB ITALIANO – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Riadne používanie staršej ochrannej známky – Článok 47 ods. 2 nariadenia 2017/1001 – Dodatočné dôkazy predložené prvýkrát v konaní pred odvolacím senátom – Článok 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001 – Vzájomná žaloba“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)
      (Vec T-44/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TC Touring Club - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie TOURING CLUB ITALIANO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Riadne používanie staršej ochrannej známky - Článok 47 ods. 2 nariadenia 2017/1001 - Dodatočné dôkazy predložené prvýkrát v konaní pred odvolacím senátom - Článok 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001 - Vzájomná žaloba“)
      (2020/C 95/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Španielsko) (v zastúpení: A. Gómez López, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Kusturovic, J.F. Crespo Carrillo a H. O’Neill. splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Touring Club Italiano (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: G. Guiglielmetti, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 9. novembra 2018 (vec R 448/2018-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Touring Club Italiano a Globalia Corporación Empresarial

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Vzájomná žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  3.

                  Na základe hlavnej žaloby Globalia Corporación Empresarial, SA, je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania vynaložených spoločnosťou Touring Club Italiano pred odvolacím senátom.

                  4.

                  Na základe vzájomnej žaloby Touring Club Italiano znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Globalia Corporación Empresarial a EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec T-135/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (LaTV3D) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie LaTV3D – Staršia národná slovná ochranná známka TV3 – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Podobnosť služieb – Podobnosť označení – Rozlišovacia spôsobilosť – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/28

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (LaTV3D)
      (Vec T-135/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie LaTV3D - Staršia národná slovná ochranná známka TV3 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť služieb - Podobnosť označení - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 95/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Erdozaín López, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Stéphane Dalmat (Paríž, Francúzsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2018 (vec R 874/2018-2), týkajúcemu sa námietkového konania, ktorého účastníkmi boli Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals a pán Dalmat.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 13. decembra 2018 (vec R 874/2018-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom vylúčilo existenciu pravdepodobnosti zámeny v súvislosti s inými službami ako „prekladateľskými a tlmočníckymi“ službami, patriacimi do triedy 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 148, 29.4.2019.


title: Vec T-248/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Bilde/Parlament („Výsady a imunity – Poslanec Parlamentu – Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity – Zjavne nesprávne posúdenie – Electa una via – Zásada ne bis in idem – Zneužitie právomoci“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2020 – Bilde/Parlament
      (Vec T-248/19) (1)

      („Výsady a imunity - Poslanec Parlamentu - Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity - Zjavne nesprávne posúdenie - Electa una via - Zásada ne bis in idem - Zneužitie právomoci“)
      (2020/C 95/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dominique Bilde (Lagarde, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz a C. Burgos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu P8_TA (2019)0137 z 12. marca 2019 o zbavení žalobkyne poslaneckej imunity

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pani Dominique Bilde znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskeho parlamentu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-262/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. februára 2020 – Jakober/EUIPO (tvar šálky) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie – Tvar šálky – Neprípustnosť odvolania k odvolaciemu senátu“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. februára 2020 – Jakober/EUIPO (tvar šálky)
      (Vec T-262/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar šálky - Neprípustnosť odvolania k odvolaciemu senátu“)
      (2020/C 95/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Philip Jakober (Štuttgart, Nemecko) (v zastúpení: J. Klink, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. februára 2019 (vec R 1153/2018-4) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia tvoreného tvarom šálky ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 11. februára 2019 (vec R 1153/2018-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec T-331/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Zobrazenie hlavy leva obkolesenej krúžkami tvoriacimi reťaz) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej hlavu leva obkolesenú krúžkami tvoriacimi reťaz – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Zobrazenie hlavy leva obkolesenej krúžkami tvoriacimi reťaz)
      (Vec T-331/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej hlavu leva obkolesenú krúžkami tvoriacimi reťaz - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 95/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pierre Balmain (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. M. Iglesias Monravá a S. Mainar Roger, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2019 (vec R 1223/2018-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho hlavu leva obkoleseného krúžkami tvoriacimi reťaz ako ochrannej známky Únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pierre Balmain je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec T-332/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Zobrazenie hlavy leva obkolesenej krúžkami tvoriacimi reťaz) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej hlavu leva obkolesenú krúžkami tvoriacimi reťaz – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Zobrazenie hlavy leva obkolesenej krúžkami tvoriacimi reťaz)
      (Vec T-332/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej hlavu leva obkolesenú krúžkami tvoriacimi reťaz - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 95/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pierre Balmain (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. M. Iglesias Monravá a S. Mainar Roger, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnení zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2019 (vec R 1224/2018-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho hlavu leva obkoleseného krúžkami tvoriacimi reťaz ako ochrannej známky Únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pierre Balmain je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec T-293/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. januára 2020 – Lotyšsko/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Spoločná politika rybolovu – Parížska zmluva o súostroví Špicbergy (Nórsko) – Možnosti lovu kraba snežného v okolí oblasti Svalbard (Nórsko) – Nariadenie (EÚ) 2017/127 – Plavidlá zaregistrované v Únii, ktorým bolo povolené vykonávať rybolov – Zadržanie lotyšského plavidla – Článok 265 ZFEÚ – Výzva na konanie – Prijatie stanoviska Komisiou – Akt, ktorý nevyvoláva záväzné právne účinky – Neprípustnosť“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. januára 2020 – Lotyšsko/Komisia
      (Vec T-293/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Spoločná politika rybolovu - Parížska zmluva o súostroví Špicbergy (Nórsko) - Možnosti lovu kraba snežného v okolí oblasti Svalbard (Nórsko) - Nariadenie (EÚ) 2017/127 - Plavidlá zaregistrované v Únii, ktorým bolo povolené vykonávať rybolov - Zadržanie lotyšského plavidla - Článok 265 ZFEÚ - Výzva na konanie - Prijatie stanoviska Komisiou - Akt, ktorý nevyvoláva záväzné právne účinky - Neprípustnosť“)
      (2020/C 95/40)
      Jazyk konania: lotyština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lotyšská republika (v zastúpení: V. Soņeca, splnomocnená zástupkyňa)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, E. Paasivirta, I. Naglis a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ, ktorou sa na jednej strane žiada o zrušenie listu Komisie z 12. marca 2018, ktorým táto inštitúcia zaujala stanovisko k výzve na konanie, ktorú jej Lotyšská republika zaslala na základe článku 265 ZFEÚ listom z 22. decembra 2017, a ktorá smerovala v zásade k tomu, aby Komisia prijala opatrenia týkajúce sa ochrany práv na rybolov a záujmov Európskej únie v rybolovnej oblasti Svalbard (Nórsko) a, na druhej strane, sa žiada o to, aby bola Komisii uložená povinnosť prijať v tejto veci stanovisko, ktoré by nebolo zdrojom právnych účinkov v neprospech Lotyšskej republiky

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktorý podalo Španielske kráľovstvo, sa zastavuje.

                  3.

                  Lotyšská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Európskej komisii, s výnimkou trov konania súvisiacich s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

                  4.

                  Španielske kráľovstvo, Lotyšská republika a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-808/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – Silgan International a Silgan Closures/Komisia („Predbežné opatrenie – Hospodárska súťaž – Žiadosť o informácie – Článok 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 – Návrh na odklad vykonateľnosti – Nedostatok naliehavosti“)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/33

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 29. januára 2020 – Silgan International a Silgan Closures/Komisia
      (Vec T-808/19 R)
      („Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Žiadosť o informácie - Článok 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Návrh na odklad vykonateľnosti - Nedostatok naliehavosti“)
      (2020/C 95/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Holandsko), Silgan Closures GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring a E. Venot, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Ernst. L. Wildpanner, A. Keidel a G. Messen, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad vykonateľnosti rozhodnutia Komisie C(2019) 8501 final z 20. novembra 2019 týkajúce sa konania podľa článku 18 ods. 3 a článku 24 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (vec AT.40522 – Kovové obaly)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-13/20: Žaloba podaná 8. januára 2020 – Valiante/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/34

      Žaloba podaná 8. januára 2020 – Valiante/Komisia
      (Vec T-13/20)
      (2020/C 95/44)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Diego Valiante (Antwerpy-Berchem, Belgicko) (v zastúpení: R. Wardyn, advokát)

         Žalovaná: Európska Komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie zo 14. marca 2019, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o pripustenie do vnútorného výberového konania COM/1/AD10/18 (AD10);

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutím o zamietnutí pripustenia žalobcu do vnútorného výberového konania z dôvodu nedosiahnutia minimálnej platovej triedy došlo k porušenou článku 27 služobného poriadku.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že minimálna platová trieda nie je skutočným indikátorom schopností. V dôsledku toho požiadavka minimálnej platovej triedy bráni náboru skúsených a kvalifikovaných kandidátov

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a článku 27 služobného poriadku požiadavkou minimálnej platovej triedy, ktorá nemá rovnaké účinky na dočasných zamestnancov a na úradníkov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, založený na porušení článku 27 služobného poriadku z dôvodu požiadavky prihlásiť sa len v jednej oblasti, čo bráni náboru založenom na najvyšších štandardoch schopnosti, efektívnosti a integrity na najširšom možnom základe.


title: Vec T-14/20: Žaloba podaná 8. januára 2020 – Tratkowski/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/35

      Žaloba podaná 8. januára 2020 – Tratkowski/Komisia
      (Vec T-14/20)
      (2020/C 95/45)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Michal Tratkowski (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Wardyn, advokát)

         Žalovaná: Európska Komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie zo 14. marca 2019, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o pripustenie do vnútorného výberového konania COM/2/AD12/18;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutím o zamietnutí pripustenia žalobcu do vnútorného výberového konania z dôvodu nedosiahnutia minimálnej platovej triedy došlo k porušenou článku 27 služobného poriadku. Žalobca tvrdí, že minimálna platová trieda nie je skutočným indikátorom schopností. V dôsledku toho požiadavka minimálnej platovej triedy bráni náboru skúsených a kvalifikovaných kandidátov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a článku 27 služobného poriadku požiadavkou minimálnej platovej triedy, ktorá nemá rovnaké účinky na dočasných zamestnancov a na úradníkov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, založený na porušení článku 27 služobného poriadku z dôvodu požiadavky prihlásiť sa len v jednej oblasti, čo bráni náboru založenom na najvyšších štandardoch schopnosti, efektívnosti a integrity na najširšom možnom základe.


title: Vec T-20/20: Žaloba podaná 14. januára 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlament

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/35

      Žaloba podaná 14. januára 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlament
      (Vec T-20/20)
      (2020/C 95/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis AE (Kallithea Attikis, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, lawyer)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 5. decembra 2019, ktorým bola umiestnená na druhé miesto vo výzve na predkladanie ponúk TRA/EU19/2019: Prekladateľskej služby, časť 5 (preklad do angličtiny),

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť žalobkyni ujmu, ktorú utrpela v dôsledku straty zmluvy,

                  —

                  podporne, uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť žalobkyni ujmu, ktorú utrpela v dôsledku straty príležitosti,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť žalobkyni právne poplatky a ďalšie náklady a výdavky, ktoré vznikli v súvislosti s touto žalobou, a to aj v prípade, že by bola prejednávaná žaloba zamietnutá.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení – Porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie, porušenie článku 296 ZFEÚ, bodu 31 oddielu 1 všeobecných ustanovení kapitoly 1 prílohy I nariadenia o rozpočtových pravidlách (EÚ) 2018/1046 (1) a článku 89 delegovaného nariadenia (EÚ) 2019/715 (2) – Porušenie podstatných formálnych náležitostí a práva na účinný prostriedok nápravy.

                              —

                              Žalobkyňa tvrdí, že oznámené odôvodnenie nie je dostatočne konkrétne, pretože konkrétne neuvádza, aký nedostatok každého podkritéria zodpovedá bodom, ktoré boli odpočítané za každú údajnú individuálnu chybu v preklade. Žalobkyňa preto nemôže pochopiť, čoho sa chyba presne týka, ani nie je schopná zodpovedajúcim spôsobom analyzovať a argumentovať.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

                              —

                              Hodnotenie obsahuje viacero zjavne nesprávnych posúdení vo vzťahu k podkritériám „Štýl – zrozumiteľnosť“, „plynulosť – interpunkcia“, ako aj „spôsob prezentácie a presnosť“ a „chybný preklad“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nejasných hodnotiacich kritériách – Použitie rovnakého kritéria dvakrát – Pridelenie bodov za tu istú charakteristiku ponúk podľa dvoch rôznych hodnotiacich kritérií.

                              —

                              Jeden typ chyby nie je jasný, pretože v glosári špecifikácii ponuky sa nenachádza žiadna konkrétna analýza a nepredstavuje technický pojem v odbore prekladateľstva. Špecifikácie ponuky tiež upravujú prieskum rovnakých otázok v dvoch rôznych kritériách, čo skresľuje výsledok hodnotenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 21 ods. 2 prílohy I nariadenia o rozpočtových pravidlách (EÚ) 2018/1046 – Nevhodné zváženie kritérií na vyhodnotenie ponúk.

                              —

                              Cena sa počíta iba z 33 %, zatiaľ čo kvalita z 66 %, cene sa prikladá len veľmi malý význam, čo neutralizuje dopad nákladov v postupe zadávania zákazky, podporuje odber neprimerane drahých služieb, a má tak za následok nesprávne finančné riadenie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení špecifikácií ponuky a článku 175 nariadenia o rozpočtových pravidlách (EÚ) 2018/1046, ktorý sa týka odkladnej lehoty.

                              —

                              Napriek oznámeniu Európskeho parlamentu, ktoré sa týka odkladu podpísania dotknutej zmluvy, obsahoval Úradný vestník EÚ oznámenie, že zmluva už bola podpísaná k 4. decembru 2019 a že nebola zverejnená žiadna oprava, čím došlo k porušeniu špecifikácií ponuky a článku 175 nariadenia o rozpočtových pravidlách č. 2018/1046, ktorý sa týka odkladnej lehoty.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2019/715 z 18. decembra 2018 o rámcovom nariadení o rozpočtových pravidlách pre subjekty zriadené podľa ZFEÚ a Zmluvy o Euratome a uvedené v článku 70 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 (Ú. v. EÚ L 122, 2019, s. 1).


title: Vec T-28/20: Žaloba podaná 16. januára 2020 – ID/ESVČ

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/37

      Žaloba podaná 16. januára 2020 – ID/ESVČ
      (Vec T-28/20)
      (2020/C 95/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: ID (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že žaloba je prípustná,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, a pokiaľ je to nevyhnutné, rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť sumu 449 397,05 eura ako náhradu utrpenej majetkovej ujmy, spolu s úrokmi v zákonne stanovenej výške až do úplného splatenia sumy,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť sumu 20 000 eur ako náhradu utrpenej nemajetkovej ujmy, spolu s úrokmi v zákonne stanovenej výške až do úplného splatenia sumy, a

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 84 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (PZOZ):

                              —

                              pokiaľ ide o skutočnosti, vo vzťahu ku ktorým musí byť preukázaná nedostatočnosť, aby odôvodňovala prepustenie pred skončením skúšobnej doby,

                              —

                              pokiaľ ide o úroveň nedostatočnosti, ktorá musí byť dosiahnutá, aby odôvodňovala prepustenie pred skončením skúšobnej doby.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na neuvedení dostatočného odôvodnenia a zjavne nesprávnom posúdení:

                              —

                              pokiaľ ide o neuvedenie dostatočného odôvodnenia a zjavne nesprávne posúdenie,

                              —

                              pokiaľ ide o posúdenie skutočností spôsobilých odôvodniť konštatovanie zjavnej nedostatočnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zneužití právomocí.


title: Vec T-37/20: Žaloba podaná 22. januára 2020 – Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/38

      Žaloba podaná 22. januára 2020 – Spojené kráľovstvo/Komisia
      (Vec T-37/20)
      (2020/C 95/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: Z. Lavery, splnomocnený zástupca a T. Buley, barrister)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1835 (1) v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Európskou úniou niektoré výdavky akreditovaných platobných agentúr Spojeného kráľovstva v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) z dôvodu nedostatkov vo vymedzení podnikov spojených s aktívnymi poľnohospodármi, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania Spojeného kráľovstva.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 9 ods. 2 prvého pododseku nariadenia 1307/2013 (2).
      Spojené kráľovstvo uvádza sedem tvrdení na podporu tohto žalobného dôvodu:

                  1.

                  Po prvé, Komisia pochybila pri výklade článku 9 ods. 2 prvého pododseku. Toto ustanovenie nevylučuje platby žiadateľovi len z dôvodu, že je súčasťou väčšej skupiny spoločností, z ktorých niektorý vykonáva činnosti uvedené na negatívnom zozname.

                  2.

                  Po druhé, žalobca uvádza, že znenie tohto ustanovenia nemôže mať zmysel, ktorý mu pripisuje Komisia. Z hľadiska syntaxe je jasné, že predmetom zákazu, je skutočnosť, že samotná skupina vykonáva dotknutú činnosť. Táto podmienka nie je splnená, pokiaľ je žiadateľ o platbu spoločnosťou, ktorá (sama ako taká) spĺňa definíciu „poľnohospodár“ podľa článku 4 ods. 1 písm. a), ale ktorá nevykonáva (sama ako taká) relevantnú činnosť.

                  3.

                  Po tretie, výklad vykonaný Spojeným kráľovstvom je založený na skutočnosti, že znenie článku 9 ods. 2 prvého pododseku odráža znenie článku 4 ods. 1 písm. a), ktorý definuje pojem „poľnohospodár“. „Poľnohospodár“ je a) fyzická alebo právnická osoba alebo b) skupina fyzických alebo právnických osôb, ktorá vykonáva poľnohospodársku činnosť. V druhom prípade je jednotlivý „poľnohospodár“ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) súčasťou skupiny fyzických alebo právnických osôb. Vetu nemožno chápať tak, že zavádza kritérium „prepojených spoločností“ v článku 4 ods. 1 písm. a), a nemožno tak chápať ani článok 9 ods. 2 prvý pododsek.

                  4.

                  Po štvrté, časť vety „skupina fyzických alebo právnických osôb“ je použitá aj na iných miestach nariadenia. Komisia však tento pojem zjavne nevykladá jednotne v zmysle svojho výkladu článku 9 ods. 2 prvého pododseku. Spojené kráľovstvo tvrdí, že táto relevantná časť vety sa musí v rámci nariadenia 1307/2013 vykladať jednotne.

                  5.

                  Po piate, Spojené kráľovstvo tiež vytýka ďalší jazykový problém týkajúci sa výkladu vykonaného Komisiou. Odkaz na „fyzickú“ osobu v relevantnej časti vety je nadbytočný. Stačí hovoriť len o „skupinách právnických osôb“. Fyzická osoba nemôže byť nikdy vo vlastníctve inej fyzickej alebo právnickej osoby a nemôže byť s takou inou osobou prepojená tak, ako môže spoločnosť prepojená s inými spoločnosťami.

                  6.

                  Po šieste, všeobecnejšie úvahy týkajúce sa stanovenia cieľov a teleologické úvahy podporujú názor Spojeného kráľovstva a spochybňujú názor Komisie. Odôvodnenie 10 stanovuje, že priame platby by sa nemali poskytovať „určitým fyzickým a právnickým osobám, pokiaľ nemôžu tieto osoby preukázať, že ich poľnohospodárska činnosť nie je okrajová“. Tento prístup je v plnom súlade s výkladom článku 9 ods. 2 prvého pododseku vykonaným spojeným kráľovstvom a je v rozpore s výkladom vykonaným Komisiou.

                  7.

                  A napokon, článok 9 ods. 2 tretí pododsek umožňuje výnimky zo zákazu článku 9 ods. 2 prvého pododseku, pokiaľ žiadateľ (buď jednotlivá osoba alebo skupina) patrí pod písm. a) a c). Pokiaľ žiadatelia preukázali, že ich činnosť nie je „nepodstatná“, vzťahuje sa na nich písm. b). Z toho vyplýva, že normotvorca nemal v úmysle per se vylúčiť platby osobám, ktoré vykonávali činnosti uvedené na negatívnom zozname.

         (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1835 z 30. októbra 2019, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 279, 2019, s. 98).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. december 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009.


title: Vec T-52/20: Žaloba podaná 30. januára 2020 – CX/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/39

      Žaloba podaná 30. januára 2020 – CX/Komisia
      (Vec T-52/20)
      (2020/C 95/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: CX (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že jeho žaloba je prípustná a dôvodná

            a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 21. marca 2019 pod číslom Ares(2019)1889562, ktorým bol žalobca vrátený na pracovné miesto v platovej triede AD 8 stupni 5,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 21. októbra 2019 pod číslom Ares(2019)6485832, doručené v ten istý deň, ktorým menovací orgán zamietol sťažnosť žalobcu, ktorú podal 21. júna 2019 pod číslom R/348/19, proti napadnutému rozhodnutiu,

                  —

                  uznal spôsobenú škodu v dôsledku straty príležitosti na povýšenie a pozbavenie práva zostať vo funkcii; v dôsledku toho uložil Komisii povinnosť zaplatiť náhradu škody dočasne vyčíslenú na 300 000 (tristo tisíc) eur, s výhradou, že táto suma môže byť zvýšená alebo znížená počas konania,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nariadiť trovy konania v súlade s Rokovacím poriadkom Všeobecného súdu Európskej únie.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti vykonať rozsudky Všeobecného súdu prijaté na základe článku 266 ZFEÚ, ako aj na porušení zásad legitímnej dôvery, legitímnych očakávaní a dobrej viery. Žalobca zdôrazňuje, že Komisia, podľa vlastného priznania, neobnovila jeho služobný postup, čo bola povinná urobiť v rámci výkonu rozsudku z 13. decembra 2018, CX/Komisia (T-743/16 RENV, neuverejnený, EU:T:2018:937). Dodáva, že Komisia nevykonala žiadne opätovné preskúmanie jeho situácie ani porovnávacie hodnotenie zásluh so zásluhami ostatných úradníkov prichádzajúcich do úvahy na povýšenie. Žalobca sa napokon domnieva, že vyššie uvedený rozsudok Všeobecného súdu, ktorým bolo zrušené rozhodnutie o odvolaní z funkcie, predstavoval ubezpečenie, ktoré mohlo vyvolať jeho dôvodné očakávania v tom zmysle, že jeho služobný postup bude obnovený menovacím orgánom v dobrej viere, lojalite a úprimnosti, ako aj vo viere, že budú dodržiavané platné právne ustanovenia a zásady.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia a nedostatočnom odôvodnení. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté oznámenie neobsahuje žiadne odôvodnenie, pokiaľ ide o jeho zaradenie do platovej triedy AD 8 stupňa 5. Podľa neho ide o „akt spôsobujúci ujmu“ a nie „čisto potvrdzujúci akt“, pretože dané oznámenie vykonáva rozhodnutie Komisie a teda je rozhodnutím Komisie spôsobujúcim ujmu, napriek tomu, že sa ním len oznamuje jej rozhodnutie, keďže jej rozhodnutie bolo konkludentné a nikdy nebolo žalobcovi predtým oznámené.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na vecnej chybe, zjavne nesprávnom posúdení, porušení všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 45 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a procesných vadách. Žalobca tvrdí, že v služobnom poriadku sa nenachádza nič, čo by stanovovalo, že disciplinárne rozhodnutie o preradení do nižšej platovej triedy má automaticky prednosť pred následným povýšením, ak príjemcom oboch rozhodnutí je ten istý úradník, a že povýšenie je zo svojej podstaty právny akt, ktorý nepripúšťa žiadnu odkladaciu či rozväzovaciu podmienku, ani časové ohraničenie. Komisia preto mala pri obnovení služobného postupu žalobcu zohľadniť, že bol zaradený do platovej triedy AD 10 od 1. januára 2010. Okrem toho žalobca tvrdí, že po zrušení Všeobecným súdom rozhodnutia o odvolaní z funkcie a so zreteľom na opätovné obsadenie a obnovenie jeho služobného postupu mala Komisia tiež povinnosť pokračovať v postupe povyšovania v štádiu, v ktorom bol pozastavený, v súlade so služobným poriadkom a v súlade so všeobecnými vykonávacími ustanoveniami k článku 45 služobného poriadku. Napokon podľa žalobcu bola Komisia na základe zásady riadenej správy vecí verejných povinná pristúpiť k lojálnemu a spravodlivému obnoveniu služobného postupu, ako aj k jeho obnoveniu v dobrej viere, a bola pritom povinná podrobne preskúmať všetky dôkazy privádzajúce ju k odôvodnenému rozhodnutie o platovej triede, ktorá mu má byť obnovená. Nielenže tak neurobila, ale ani nevypočula žalobcu pred prijatím svojho rozhodnutia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásad rovnosti príležitostí a rovnosti zaobchádzania s úradníkmi, ako aj zásady práva na služobný postup. Žalobca tvrdí, že zásada práva na služobný postup, ktorá je osobitnou formou zásady rovnosti zaobchádzania uplatniteľnou na úradníkov, bola porušená tým, že administratíva nevzala do úvahy v období od 1. januára 2010 do 1. mája 2019 ani túto zásadu práva na služobný postup, ani článok 5 ods. 5 služobného poriadku v spojení s ustanoveniami prílohy I bodom B služobného poriadku a s ustanoveniami služobného poriadku týkajúcimi sa povyšovania úradníkov, z ktorých vyplýva, že žalobca mal byť povýšený do platovej triedy AD 11 k 1. januáru 2014 a do platovej triedy AD 12 k 1. januáru 2018. Tieto isté úvahy navyše vedú k záveru, že došlo k porušeniu rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania medzi úradníkmi, pretože so žalobcom sa nezaobchádzalo rovnako ako s ostatnými úradníkmi.


title: Vec T-58/20: Žaloba podaná 3. februára 2020 – NetCologne/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/41

      Žaloba podaná 3. februára 2020 – NetCologne/Komisia
      (Vec T-58/20)
      (2020/C 95/50)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: M. Geppert, P. Schmitz a J. Schulze zur Wiesche, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie C(2019) 5187 final z 18. júla 2019, ktorým Komisia vyhlásila zlúčenie vo veci M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets za zlučiteľné so spoločným trhom a Dohodou o EHP,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, porušila povinnosť odôvodnenia a povinnosť riadnej starostlivosti, keď nekonštatovala značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže na „trhu s maloobchodnou ponukou prenosu signálu televízneho vysielania pre zákazníkov z domácností s viacerými bytovými jednotkami“ s ohľadom na:

                              —

                              záver, že zlúčení účastníci nie sú priamymi konkurentmi,

                              —

                              záver, že zlúčení účastníci nie sú potenciálnymi konkurentmi a

                              —

                              negatívne vplyvy, ktoré bude mať toto zlúčenie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, porušila povinnosť odôvodnenia a povinnosť riadnej starostlivosti, keď nekonštatovala značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže na „trhu s maloobchodnou ponukou prenosu signálu televízneho vysielania pre zákazníkov z domácností s jednou bytovou jednotkou“ s ohľadom na záver, že zlúčení účastníci nie sú potenciálnymi ani priamymi konkurentmi.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila články 2 a 8 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (1) pri vymedzení trhu a pri posúdení vplyvov hospodárskej súťaže na ponuku balíkov multi-play a najmä ponúk pevných telekomunikačných služieb v kombinácii s mobilnými telekomunikačnými službami („balíčky FMC“).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, porušila články 2 a 8 nariadenia č. 139/2004, ako aj svoju povinnosť odôvodnenia a riadnej starostlivosti pri posúdení a konštatovaní záväzku veľkoobchodného káblového širokopásmového prístupu.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1)


title: Vec T-64/20: Žaloba podaná 3. februára 2020 – Deutsche Telekom/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/42

      Žaloba podaná 3. februára 2020 – Deutsche Telekom/Komisia
      (Vec T-64/20)
      (2020/C 95/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: C. von Köckritz, U. Soltész a M. Wirtz, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 5187 final z 18. júla 2019 (M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 2 ods. 2 a 3 nariadenia o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (1), keď schválila transakciu, ktorá viedla k dominantnému postaveniu zlúčeného podniku a k zásadnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže na nemeckom trhu ponuky prenosu signálu televízneho vysielania pre zákazníkov z domácností s viacerými bytovými jednotkami (spoloční užívatelia). Záver Komisie, podľa ktorého účastníci si pred transakciou skutočne ani potenciálne nekonkurovali (priamo alebo nepriamo), a že transakcia nevedie k značnému zhoršeniu podmienok hospodárskej súťaže, predstavuje zjavne nesprávne posúdenie. Komisia okrem iného nezohľadnila negatívne účinky významnej trhovej sily zlúčených podnikov na veľkoobchodných trhoch s ponukou a nákupom televíznych kanálov a veľkoobchodných služieb prenosu televízneho signálu („trhy veľkoobchodných služieb televízneho vysielania“) na trhu MDU.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že záver Komisie, že nejde o zásadné narušenie účinnej hospodárskej súťaže na trhu domácností (jednotliví užívatelia), predstavuje zjavne nesprávne posúdenie, najmä z toho dôvodu, že tento záver sa zakladá na údajnom chýbajúcom relevantnom konkurenčnom vzťahu medzi účastníkmi transakcie. Transakcia vedie k dominantnému postaveniu, ktoré spôsobuje zásadné narušenie účinnej hospodárskej súťaže na trhu jednotlivých užívateľov, ktorý zahŕňa len káblovú televíziu a internetovú televíziu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že záver Komisie týkajúci sa schopnosti zlúčeného podniku a jeho motivácie poškodiť Tele Columbus a ďalších dodávateľov televíznych signálov na úrovni koncových zákazníkov, ktorí sú závislí na dodávkach televízneho signálu sprostredkovaného zlúčeným podnikom, takisto predstavuje nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že posúdenie Komisie týkajúce sa negatívnych účinkov transakcie na trhy veľkoobchodných služieb televízneho vysielania je neúplné a zjavne nesprávne. Komisia okrem toho zjavne nesprávne dospela k záveru, že zlúčený podnik nie je motivovaný brániť konkurentom zlúčeného podniku v prístupe k obsahu a že také uzavretie trhu nemá zásadné negatívne účinky na trhy odberateľov týkajúce sa ponuky televíznych signálov spoločným užívateľom a jednotlivým užívateľom. Komisia takisto neposúdila schopnosť zlúčeného podniku a jeho motiváciu poškodiť konkurentov – odberateľov, tým, že sa inak ako úplným uzavretím trhu (čiastočné uzavretie trhu) zhoršia podmienky prístupu k televíznemu vysielaniu vrátane digitálnych funkcií (napr. neustále reštartovanie, prestávky, atď.)

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že transakcia zmenená na základe záväzkov ponúknutých spoločnosťou Vodafone, nevedie k zásadnému narušeniu hospodárskej súťaže na trhoch veľkoobchodných služieb televízneho vysielania. Vzhľadom na to, že záväzky nespĺňajú podmienky oznámenia o nápravných opatreniach a nie sú dostatočné na to, aby viedli k náprave zásadného narušenia účinnej hospodárskej súťaže na týchto alebo iných trhoch, s touto transakciou, rozhodnutie Komisie o schválení týchto nápravných opatrení porušuje článok 2 ods. 3 nariadenia o koncentráciách.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1).


title: Vec T-66/20: Žaloba podaná 4. februára 2020 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/43

      Žaloba podaná 4. februára 2020 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)
      (Vec T-66/20)
      (2020/C 95/52)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hauz 1929 Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lyberis, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa na Všeobecnom súde

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie HAUZ LONDON – prihláška č. 17 593 823

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2019 vo veci R 884/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť žalobkyni trovy tohto konania, vrátane trov, ktoré vznikli pred EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-67/20: Žaloba podaná 3. februára 2020 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/44

      Žaloba podaná 3. februára 2020 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)
      (Vec T-67/20)
      (2020/C 95/53)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hauz 1929 Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lyberis, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa na Všeobecnom súde

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie HAUZ NEW YORK – prihláška č. 17 593 807

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2019 vo veci R 886/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť žalobkyni trovy tohto konania, vrátane trov, ktoré vznikli pred EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-69/20: Žaloba podaná 4. februára 2020 – Tele Columbus/Komisia

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/45

      Žaloba podaná 4. februára 2020 – Tele Columbus/Komisia
      (Vec T-69/20)
      (2020/C 95/55)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tele Columbus AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Wagner a J. Hackl, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil a vyhlásil za neplatné rozhodnutie Komisie C(2019) 5187 final z 18. júla 2019 (M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets)

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a procesných pochybení pri posúdení toho, či horizontálne nekoordinované účinky nemeckého „trhu s ponukou prenosu signálu televízneho vysielania pre zákazníkov z domácností s viacerými bytovými jednotkami“ (ďalej len „trh MDU“) značne narúšajú hospodársku súťaž.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pri posúdení toho, či horizontálne nekoordinované účinky nemeckého „trhu s ponukou prenosu signálu televízneho vysielania pre zákazníkov z domácností s jednou bytovou jednotkou“ značne narúšajú hospodársku súťaž.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri posúdení toho, či horizontálne nekoordinované účinky trhu prenosu signálu televízneho vysielania a súvisiaceho MDU trhu v Nemecku značne narúšajú hospodársku súťaž.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri posúdení toho, či horizontálne nekoordinované účinky na tzv. trh spätného nákupu v Nemecku značne narúšajú hospodársku súťaž.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: zjavne nesprávne posúdenie a procesné pochybenie pri preskúmaní záväzkov, keďže prijala súbor záväzkov, ktoré od začiatku neboli primerané na kompenzáciu značných narušení hospodárskej súťaže vyplývajúcich zo zlúčenia.


title: Vec T-68/20: Žaloba podaná 4. februára 2020 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)

text:
               23.3.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/44

      Žaloba podaná 4. februára 2020 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)
      (Vec T-68/20)
      (2020/C 95/54)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hauz 1929 Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lyberis, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa na Všeobecnom súde

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie HAUZ EST 1929 – prihláška č. 17 636 119

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2019 vo veci R 885/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť žalobkyni trovy tohto konania, vrátane trov, ktoré vznikli pred EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Rozsudok Súdu z 10. marca 2020 vo veci E-3/19 Gable Insurance AG v konkurze (Smernica 2009/138/ES – Platobná neschopnosť – Likvidácia – Poistné plnenie – Súdne vyrovnanie –Rozdielne zaobchádzanie s pohľadávkami z poistenia) 2020/C 204/17

text:
               18.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/23

      ROZSUDOK SÚDU
      z 10. marca 2020
      vo veci E-3/19
      Gable Insurance AG v konkurze

            (Smernica 2009/138/ES – Platobná neschopnosť – Likvidácia – Poistné plnenie – Súdne vyrovnanie –Rozdielne zaobchádzanie s pohľadávkami z poistenia)

      (2020/C 204/17)
      Vo veci E-3/19 Gable Insurance AG v konkurze – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) v znení prispôsobenom na účely Dohody o Európskom hospodárskom priestore na Súd EZVO podaná kniežacím krajinským súdom Lichtenštajnska (Fürstliches Landgericht) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 10. marca 2020 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Aby sa poistné plnenie mohlo považovať za poistné plnenie v zmysle článku 268 ods. 1 písm. g) smernice 2009/138/ES, musí vychádzať z poistnej udalosti, ktorá nastala pred zrušením poistnej zmluvy. Ak však pohľadávku ešte nie je možné úplne určiť, rozsah poistného plnenia nemožno obmedziť na pohľadávky, ktoré vznikli, boli uplatnené alebo uznané pred začatím likvidácie. V súlade s článkom 274 ods. 2 písm. g) smernice 2009/138/ES sa konkrétne pravidlá a podmienky týkajúce sa uplatňovania, overovania platnosti a uznávania pohľadávok stanovujú vo vnútroštátnych právnych predpisoch, a to vrátane lehôt na uplatnenie pohľadávok a konečného určenia sumy poistných plnení v prípadoch, keď zložky dlhu ešte nie sú známe, za predpokladu, že pohľadávky z poistenia majú v súlade s článkom 275 ods. 1 písm. a) smernice 2009/138/ES absolútnu prednosť pred ostatnými pohľadávkami.
                  Pohľadávka na dlžné poistné, ktorá vznikla v dôsledku zrušenia poistnej zmluvy po začatí likvidácie, nepredstavuje poistné plnenie v zmysle článku 268 ods. 1 písm. g) smernice 2009/138/ES.

                  2.

                  Článkom 268 ods. 1 písm. d) a článkom 274 ods. 2 písm. i) smernice 2009/138/ES sa štátom EHP neukladá povinnosť, aby pri ukončení likvidácie zabezpečili vyrovnanie, ani sa im v tom nebráni. Požiadavky na ukončenie likvidácie sa stanovujú vo vnútroštátnych právnych predpisoch, pričom sa musí dodržiavať zásada rovnakého zaobchádzania s poistnými veriteľmi.

                  3.

                  Článok 275 ods. 1 písm. a) smernice 2009/138/ES nevylučuje vnútroštátne pravidlá týkajúce sa uplatňovania, overovania platnosti a uznávania pohľadávok z poistenia, ktoré vedú k rôznej kategorizácii pohľadávok z poistenia a ich rôznemu poradiu, pod podmienkou, že sa týmito pravidlami zaisťuje, že pohľadávky z poistenia majú prednosť pred ostatnými pohľadávkami a že s poistnými veriteľmi sa zaobchádza rovnako, pokiaľ ide o uplatňovanie, overovanie platnosti a uznávanie pohľadávok.


title: Vec C-838/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Bordeaux (Francúzsko) 18. novembra 2019 – Boé Aquitaine SELARL/Mercialys SA

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Bordeaux (Francúzsko) 18. novembra 2019 – Boé Aquitaine SELARL/Mercialys SA
      (Vec C-838/19)
      (2020/C 209/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de commerce de Bordeaux

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Boé Aquitaine SELARL

         Žalovaná: Mercialys SA
      Uznesením z 19. marca 2020 Súdny dvor (deviata komora) vyhlásil návrh na začatie prejudiciálneho konania za zjavne neprípustný.


title: Vec C-860/19 P: Odvolanie podané 24. novembra 2019: Nathaniel Magnan proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 25. septembra 2019 vo veci T-99/19, Magnan/Komisia

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/2

      Odvolanie podané 24. novembra 2019: Nathaniel Magnan proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 25. septembra 2019 vo veci T-99/19, Magnan/Komisia
      (Vec C-860/19 P)
      (2020/C 209/03)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Nathaniel Magnan (v zastúpení: J. Fayolle, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Súdny dvor (šiesta komora) uznesením z 26. marca 2020 zamietol odvolanie.


title: Vec C-939/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 24. decembra 2019 – Flightright GmbH/Eurowings GmbH

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 24. decembra 2019 – Flightright GmbH/Eurowings GmbH
      (Vec C-939/19)
      (2020/C 209/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Flightright GmbH

         Žalovaná: Eurowings GmbH
      O veci sa rozhodlo rozhodnutím Súdneho dvora Európskej únie (ôsma komora) z 30. apríla 2020.


title: Vec C-54/20 P: Odvolanie podané 30. januára 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 20. novembra 2019 vo veci T-502/16, Stefano Missir Mamachi di Lusignano a i./Komisia

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/3

      Odvolanie podané 30. januára 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 20. novembra 2019 vo veci T-502/16, Stefano Missir Mamachi di Lusignano a i./Komisia
      (Vec C-54/20 P)
      (2020/C 209/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Schima, T.S. Bohr, G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Stefano Missir Mamachi di Lusignano, v postavení dediča Livia Missir Mamachi di Lusignano, Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin, v postavení dediča Livia Missir Mamachi di Lusignano, Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano, v postavení dediča Livia Missir Mamachi di Lusignano, Carlo Amedeo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd uložil Komisii povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu spôsobenú Marii Letizii Missir a Stefanovi Missirovi úmrtím Alessandra Missira,

                  —

                  vec sám prejednal a zamietol žalobu v prvom stupni ako neprípustnú,

                  —

                  uložil Stefanovi Missirovi a Marii Letizii Missir povinnosť nahradiť trovy tohto konania a prvostupňového konania,

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza dva dôvody.
      Prvý odvolací dôvod sa delí na dve časti. Prvá časť je založená na nesprávnom právnom posúdení pri výklade pojmu osoby, na ktorú sa „vzťahuje“ služobný poriadok; táto prvá časť smeruje proti bodom 48 až 64 napadnutého rozsudku. V rámci druhej časti odvolateľka subsidiárne uplatňuje nesprávne právne posúdenie v závere, podľa ktorého brat a sestra zosnulého úradníka majú nárok na náhradu nemajetkovej ujmy na základe služobného poriadku; táto časť smeruje proti bodom 134 a 135 napadnutého rozsudku.
      Druhý odvolací dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie v rozsahu, v akom bola Komisii uložená povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu spôsobenú bratovi a sestre zosnulého úradníka úmrtím posledného uvedeného; tento druhý odvolací dôvod smeruje proti bodom 154 až 168 a 171, 172 a 181 napadnutého rozsudku.


title: Vec C-56/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 4. februára 2020 – AR/Stadt Pforzheim

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 4. februára 2020 – AR/Stadt Pforzheim
      (Vec C-56/20)
      (2020/C 209/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: AR

         Žalovaný: Stadt Pforzheim

         Prejudiciálna otázka

      Bráni právo Únie, a najmä smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (1), ustanoveniam vnútroštátneho práva, podľa ktorých zahraničný vodičský preukaz ES osoby, ktorá v tuzemsku nemá obvyklé bydlisko, musí byť počas procesu rozhodovania o odmietnutí uznania platnosti vodičského preukazu v zmysle článku 11 ods. 4 druhého pododseku smernice 2006/126 bezodkladne predložený rozhodujúcemu vnútroštátnemu orgánu, aby tento orgán na vodičskom preukaze vyznačil neexistenciu vodičského oprávnenia na území tohto štátu; záznam (o zákaze viesť motorové vozidlo na určitom území) sa má v prípade vodičského preukazu ES vykonať spravidla umiestnením červeného, šikmo preškrtnutého „D“ v políčku 13 (napríklad vo forme nálepky)?

         (1)  Ú. v. ES L 403, s. 18.


title: Vec C-65/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 7. februára 2020 – VI/KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 7. februára 2020 – VI/KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG
      (Vec C-65/20)
      (2020/C 209/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: VI

         Žalovaná: KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 2 v spojení s článkom 1 a článkom 6 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (1) vykladať v tom zmysle, že za (chybný) výrobok sa považuje aj fyzický výtlačok denníka, ktorý obsahoval odborne nesprávne odporúčanie v oblasti zdravia, ktorého dodržanie spôsobuje poškodenie zdravia?

         (1)  Ú. v. ES L 210, 1985, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257.