title: Vec T-294/16: Žaloba podaná 8. júna 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/38

         Žaloba podaná 8. júna 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Vec T-294/16)
   (2016/C 279/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „GOLD MOUNT“ – ochranná známka Európskej únie č. 7 157 233.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2016 vo veci R 1857/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel podanému odvolaniu,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhlásil zápis (obrazovej) ochrannej známky EÚ č. 7.157.233 „GOLD MOUNT“ za platný vo vzťahu ku všetkému tovaru, na ktorý sa vzťahuje,

               —

               uložil EUIPO (odvolací senát) alebo subsidiárne vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy a poplatky tohto konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-460/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2016 – Virgin Media/Komisia

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2016 – Virgin Media/Komisia
   (Vec T-460/12) (1)

   (2016/C 314/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec T-161/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Hoechst/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s kyselinou monochlóroctovou — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie trhu a určenie cien — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Pokuty — Proporcionalita — Spolupráca — Priťažujúce okolnosti — Opakované porušovanie — Prístup k spisu — Správa úradníka povereného vypočutím — Príkaz na zdržanie sa konania )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Hoechst/Komisia
   (Vec T-161/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s kyselinou monochlóroctovou - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie trhu a určenie cien - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Pokuty - Proporcionalita - Spolupráca - Priťažujúce okolnosti - Opakované porušovanie - Prístup k spisu - Správa úradníka povereného vypočutím - Príkaz na zdržanie sa konania“)
   2009/C 282/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hoechst GmbH, predtým Hoechst AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Klusmann a U. Itzen, neskôr M. Klusmann, U. Itzen a S. Thomas, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet, F. Amato a M. Schneider, neskôr A. Bouquet a M. Kellerbauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článkov 2 a 3 rozhodnutia Komisie K(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/E-1/37.773 — MCAA) a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Výška pokuty uloženej spoločnosti Hoechst AG v článku 2 písm. b) rozhodnutia Komisie K(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/E-1/37.773 — MCAA) sa stanovuje na 66,627 milióna eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-273/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  18. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/81/ES — Látky znečisťujúce ovzdušie — Národné emisné stropy — Neoznámenie programov znižovania emisií, národných emisných inventúr a emisných projekcií na rok 2010)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/22

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 18. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-273/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/81/ES - Látky znečisťujúce ovzdušie - Národné emisné stropy - Neoznámenie programov znižovania emisií, národných emisných inventúr a emisných projekcií na rok 2010)
   (2009/C 44/36)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nepripravenie a neoznámenie dokumentov uvedených v článkoch 6, 7 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (Ú. v. ES L 309, s. 22; Mim. vyd. 15/006, s. 320) v stanovených lehotách
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovenej lehote neoznámilo Európskej komisii programy, inventúry a projekcie na rok 2010 týkajúce sa postupného znižovania jeho emisií oxidu siričitého (SO2), oxidov dusíka (NOx), prchavých organických zlúčenín (POZ) a amoniaku (NH3), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec T-252/14: Žaloba podaná 14. apríla 2014 – Chemo Ibérica/ÚHVT – Novartis (EXELTIS)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/30

         Žaloba podaná 14. apríla 2014 – Chemo Ibérica/ÚHVT – Novartis (EXELTIS)
   (Vec T-252/14)
   2014/C 253/44
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chemo Ibérica, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. I. Escudero Pérez, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. februára 2014 vo veci R 936/2013-4, a v dôsledku toho povolil zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 2 48  367„EXELTIS“ do triedy 5 medzinárodnej nomenklatúry,

               —

               zaviazal žalovaného a/alebo spolužalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EXELTIS“ pre výrobky zaradené do triedy 5 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 2 48  367.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Novartis AG.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „EXELON“ pre výrobky zaradené do triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie návrhu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-95/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  21. októbra 2008 – Aventis Pharma/ÚHVT – Nycomed (Prazol) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PRAZOL — Národná skoršia slovná ochranná známka PREZAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. októbra 2008 – Aventis Pharma/ÚHVT – Nycomed (Prazol)
   (Vec T-95/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PRAZOL - Národná skoršia slovná ochranná známka PREZAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/55)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aventis Pharma SA (Antony, Francúzsko) (v zastúpení: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Laitinen, neskôr Ó. Mondéjar Ortuño, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Nycomed GmbH, predtým Altana Pharma AG (Constance, Nemecko) (v zastúpení: A. Ferchland, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. februára 2007 (vec R 302/2005-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Altana Pharma AG a Aventis Pharma SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 8. februára 2007 (vec R 302/2005-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Aventis Pharma SA.

               3.

               Nycomed GmbH znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec C-660/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. júla 2016 – Rada Európskej únie/Európska komisia (Žaloba o neplatnosť — Vonkajšie vzťahy Európskej únie — Prístup Švajčiarskej konfederácie na vnútorný trh — Finančný príspevok Švajčiarskej konfederácie k hospodárskej a sociálnej súdržnosti rozšírenej únie — Memorandum o porozumení o finančnom príspevku Švajčiarskej konfederácie určenom členským štátom, ktoré pristúpili v rámci rozšírenia z roku 2004 — Rozšírenie Únie o Chorvátsku republiku — Dodatok k memorandu o porozumení týkajúci sa finančného príspevku Švajčiarskej konfederácie určenom Chorvátskej republike — Podpis dodatku Európskou komisiou v mene Únie bez predchádzajúceho poverenia Rady Európskej únie — Právomoc — Článok 13 ods. 2, článok 16 ods. 1 a 6, ako aj článok 17 ods. 1 ZEÚ — Zásady zverenia právomocí, inštitucionálnej rovnováhy a lojálnej spolupráce)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. júla 2016 – Rada Európskej únie/Európska komisia
   (Vec C-660/13) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Vonkajšie vzťahy Európskej únie - Prístup Švajčiarskej konfederácie na vnútorný trh - Finančný príspevok Švajčiarskej konfederácie k hospodárskej a sociálnej súdržnosti rozšírenej únie - Memorandum o porozumení o finančnom príspevku Švajčiarskej konfederácie určenom členským štátom, ktoré pristúpili v rámci rozšírenia z roku 2004 - Rozšírenie Únie o Chorvátsku republiku - Dodatok k memorandu o porozumení týkajúci sa finančného príspevku Švajčiarskej konfederácie určenom Chorvátskej republike - Podpis dodatku Európskou komisiou v mene Únie bez predchádzajúceho poverenia Rady Európskej únie - Právomoc - Článok 13 ods. 2, článok 16 ods. 1 a 6, ako aj článok 17 ods. 1 ZEÚ - Zásady zverenia právomocí, inštitucionálnej rovnováhy a lojálnej spolupráce))
   (2016/C 350/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Elera-San Miguel Hurtado, P. Mahnič a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, E. Ruffer a M. Hedvábná, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a B. Beutler, splnomocnení zástupcovia), Helénska republika (v zastúpení: S. Chala a M. Tassopoulou, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a J. Nasutavičienė, splnomocnení zástupcovia), Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér a G. Szima, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, M. Gijzen a M. Noort, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a H. Leppo, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: J. Kraehling, C. Brodie, S. Behzadi-Spencer a E. Jenkinson, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie C(2013) 6355 final z 3. októbra 2013 o podpísaní dodatku k memorandu o porozumení o finančnom príspevku Švajčiarskej konfederácie sa zrušuje.

               2.

               Účinky rozhodnutia Komisie C(2013) 6355 final zostávajú v platnosti až do nadobudnutia účinnosti nového rozhodnutia, ktoré ho v primeranej lehote nahradí.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Česká republika, Spolková republika Nemecko, Helénska republika, Francúzska republika, Litovská republika, Maďarsko, Holandské kráľovstvo, Poľská republika, Fínska republika, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/1

         2011/C 13/01
   Posledná publikácia Súdny dvora Európskej únie v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010

      Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010

      Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010

      Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010

      Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010

      Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-469/08: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  9. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/36/ES — Uznávanie odborných kvalifikácií — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/11

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 9. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-469/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/36/ES - Uznávanie odborných kvalifikácií - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 205/19
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a V. Peere, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie všetkých právnych predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22), alebo neoznámenie o ich prijatí, v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec C-56/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Düsseldorf z  31. januára 2006 , ktorý súvisí s konaním: Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Düsseldorf z 31. januára 2006, ktorý súvisí s konaním: Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg
   (Vec C-56/06)
   (2006/C 86/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht Düsseldorf podal uznesením z 31. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 2. februára 2006.
   Finanzgericht Düsseldorf žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Prekračujú triediace činnosti popísané bližšie v rozhodnutí tie činnosti, ktoré sú zahrnuté do jednoduchého triedenia podľa článku 7 ods. 1 písm. b) protokolu č. 4 o vymedzení pojmu „tovar s pôvodom v“ alebo „pôvodný tovar“ a o metódach administratívnej spolupráce v znení rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/97 medzi Európskym spoločenstvom na jednej strane a Poľskou republikou na druhej strane z 30. júna 1997 (1) [neoficiálny preklad]?

      (1)  Ú. v. ES L 221, s. 1.


title: Vec C-591/12 P: Odvolanie podané 10. decembra 2012 : Bimbo, SA, proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  10. októbra 2012 vo veci T-569/10, Bimbo, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/6

         Odvolanie podané 10. decembra 2012: Bimbo, SA, proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 10. októbra 2012 vo veci T-569/10, Bimbo, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-591/12 P)
   2013/C 55/09
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Bimbo, SA (v zastúpení: C. Prat, abogado, R. Ciullo, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Panrico SA

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor,

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) z 10. októbra 2012 vo veci T-569/10,

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. októbra 2010 (vec R 838/2009-4) z dôvodu porušenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1),

               —

               zaviazal povinného na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza jeden odvolací dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
   Konkrétne uvádza, že Všeobecný súd:

               a)

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, lebo prvku DOUGHNUTS prisúdil samostatné rozlišovacie postavenie len na základe toho, že údajne mal priemerné rozlišovacie postavenie a bol pre priemerného španielskeho spotrebiteľa úplne bezvýznamný a v dôsledku toho netvoril jednotný celok alebo logickú jednotku s prvkom BIMBO bez toho, aby vysvetlil dôvody prečo rozlišovacia spôsobilosť prvku DOUGHNUTS alebo nedostatok jeho významu automaticky prideľujú uvedenému prvku samostatnú rozlišovaciu spôsobilosť vo vnímaní relevantnou verejnosťou;

               b)

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, lebo založil rozhodnutie, že existuje pravdepodobnosť zámeny v podstate na predpoklade, že prvok DOUGHNUTS má samostatné rozlišovacie postavenie bez toho, aby zohľadnil všetky osobitné faktory prípadu, najmä skutočnosť, že prvý prvok zloženej ochrannej známky bola ochranná známka, ktorá má dobré meno. Inak povedané, Všeobecný súd podal výklad doktríny Medion v tom zmysle, že konštatovanie samostatného rozlišovacieho postavenia jedného z prvkov zloženej ochrannej známky má pri celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny za následok to, že nie je potrebné posúdiť všetky alebo niektoré osobitné faktory prípadu a to v rozpore s doktrínou celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-312/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júna 2012 — Süd-Chemie/ÚHVT — Byk-Cera (CERATIX) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CERATIX — Skoršia národná slovná ochranná známka CERATOFIX — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júna 2012 — Süd-Chemie/ÚHVT — Byk-Cera (CERATIX)
   (Vec T-312/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CERATIX - Skoršia národná slovná ochranná známka CERATOFIX - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 217/46
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Süd-Chemie AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: Baron W. von der Osten-Sacken a A. Wenninger-Lenz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Byk-Cera BV (Deventer, Holandsko) (v zastúpení: J. Kroher a A. Hettenkofer, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. apríla 2011 (vec R 1585/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Süd-Chemie AG a Byk-Cera BV

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Süd-Chemie AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec T-86/11: Žaloba podaná 14. februára 2011 — Bamba/Rada

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/11

         Žaloba podaná 14. februára 2011 — Bamba/Rada
   (Vec T-86/11)
   2011/C 95/18
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nadiany Bamba (Abidjan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: P. Haïk, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu podanú N. BAMBAOVOU za prípustnú,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania podľa článku 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa týka porušenia práv na obranu a práva na spravodlivý proces podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie a článkov 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) v rozsahu, v akom napadnuté akty:

                           —

                           nestanovujú akékoľvek konanie umožňujúce žalobkyni zaručiť účinný výkon jej práv na obranu, najmä práva byť vypočutý a práva zúčastniť sa konania, ktoré jej umožňuje účinne navrhnúť odstránenie zo zoznamu osôb dotknutých obmedzujúcimi opatreniami,

                           —

                           v akomkoľvek štádiu nestanovujú oznámenie podrobného odôvodnenia zapísania do zoznamu osôb dotknutých obmedzujúcimi opatreniami,

                           —

                           v akomkoľvek štádiu nestanovujú poučenie dotknutej osoby o opravných prostriedkoch a lehotách proti rozhodnutiu o zapísaní do zoznamu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa týka porušenia základného práva na ochranu majetku zakotveného v článku 1 Dodatkového protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.


title: Vec T-645/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. júna 2013 — Heath/ECB ( „Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci ECB — Dôchodky — Ročné zvýšenie — Miera zvýšenia za rok 2010 — Retroaktivita — Právo na kolektívne vyjednávanie“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/74

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2013 — Heath/ECB
   (Vec T-645/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci ECB - Dôchodky - Ročné zvýšenie - Miera zvýšenia za rok 2010 - Retroaktivita - Právo na kolektívne vyjednávanie)
   2013/C 225/165
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Michael Heath (Southampton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: pôvodne P. Embley a E. Carlini, neskôr E. Carlini a M. López Torres, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 29. septembra 2011, Heath/ECB (F-121/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Michael Heath znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložila Európska centrálna banka (ECB) v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec C-360/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichshof – Nemecko) – Coty Germany GmbH, predtým Coty Prestige Lancaster Group GmbH/First Note Perfumes NV (Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenia (ES) č. 40/94 a 44/2001 — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 93 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 — Medzinárodná právomoc v oblasti porušenia — Určenie miesta, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody — Cezhraničná účasť viacerých osôb na tom istom protiprávnom konaní)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichshof – Nemecko) – Coty Germany GmbH, predtým Coty Prestige Lancaster Group GmbH/First Note Perfumes NV
   (Vec C-360/12) (1)

   ((Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenia (ES) č. 40/94 a 44/2001 - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 93 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 - Medzinárodná právomoc v oblasti porušenia - Určenie miesta, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody - Cezhraničná účasť viacerých osôb na tom istom protiprávnom konaní))
   2014/C 253/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Coty Germany GmbH, predtým Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Žalovaná: First Note Perfumes NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesgerichtshof – Výklad článku 93 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), ako aj článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) – Ochranná známka Spoločenstva – Medzinárodná právomoc v oblasti porušenia – Akt porušenia spáchaný v jednom členskom štáte, ktorý predstavuje účasť na porušení práva, ku ktorému došlo na území druhého členského štátu – Určenie miesta, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „[územie] členského štátu, v ktorom bol akt porušenia spáchaný“ uvedený v článku 93 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade predaja a dodania sfalšovaného výrobku realizovaných na území členského štátu s následným ďalším predajom nadobúdateľom na území iného členského štátu toto ustanovenie neumožňuje založiť súdnu právomoc na účely rozhodovania o žalobe pre porušenie smerovanej proti prvotnému predajcovi, ktorý sám nekonal v členskom štáte, kde sa nachádza súd rozhodujúci o žalobe.

               2.

               Článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade údajnej protiprávnej porovnávacej reklamy alebo nekalého napodobňovania označenia chráneného ochrannou známkou Spoločenstva zakázaného zákonom proti nekalej hospodárskej súťaži (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) členského štátu, v ktorom má sídlo súd rozhodujúci o žalobe, toto ustanovenie neumožňuje na základe miesta príčinnej udalosti škody vyplývajúcej z porušenia tohto zákona založiť právomoc súdu uvedeného členského štátu, keďže jedna z osôb považovaných za zodpovedné, ktorá je v ňom žalovaná, v ňom nekonala sama. V takom prípade uvedené ustanovenie naopak umožňuje založiť na základe miesta vzniku škody súdnu právomoc rozhodovať o žalobe o zodpovednosť založenej na uvedenom vnútroštátnom zákone, podanej proti osobe s bydliskom v inom členskom štáte, ktorá sa v tomto členskom štáte údajne dopustila konania, ktorým bola alebo mohla byť spôsobená škoda v obvode súdu rozhodujúceho o žalobe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


title: Vec F-22/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  25. mája 2011 — Bombín Bombín/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Pracovné voľno z osobných dôvodov — Riadna dovolenka — Prenesenie dovolenky — Úradník, ktorý ukončil svoju službu — Finančná náhrada)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/39

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. mája 2011 — Bombín Bombín/Komisia
   (Vec F-22/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Pracovné voľno z osobných dôvodov - Riadna dovolenka - Prenesenie dovolenky - Úradník, ktorý ukončil svoju službu - Finančná náhrada)
   2011/C 232/68
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luis María Bombín Bombín (Rím, Taliansko) (v zastúpení: R. Pardo Pedernera, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba smerujúca k zrušeniu rozhodnutia Komisie, ktorým bolo žalobcovi pri jeho odchode do dôchodku zamietnuté poskytnutie finančnej náhrady za viac než dvanásť dní nevyčerpanej dovolenky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba L. M. Bombín Bombína sa zamieta.

               2.

               L. M. Bombín Bombín znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010, s. 54.


title: Vec T-458/17: Žaloba podaná 21. júla 2017 – Shindler a i./Rada

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/30

         Žaloba podaná 21. júla 2017 – Shindler a i./Rada
   (Vec T-458/17)
   (2017/C 347/39)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Taliansko) a 12 ďalších žalobcov (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady Európskej únie (EÚ, Euratom) XT 21016/17, ako aj prílohu ADD 1 REV 2 k tomuto rozhodnutiu XT 21016/17, prijaté 22. mája 2017, ktorým sa povoľuje začatie rokovaní so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na účely uzavretia dohody o stanovení pravidiel vystúpenia Spojeného kráľovstva z Európskej únie,

               —

               z toho dôvodu,

                           —

                           uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť výdavky súvisiace s konaním, vrátane výdavkov na advokáta vo výške 5 000 eur,

                           —

                           s výhradami a najmä pokiaľ ide o SCP CORNILLE-POUYANNE, advokáti zapísaní v advokátskej komore mesta Bordeaux, nariadil predloženie všetkých pripomienok užitočných na pojednávanie stanovené Všeobecným súdom Európskej únie.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na formálnej nezákonnosti rozhodnutia Rady Európskej únie (EÚ, Euratom) XT 21016/17, ako aj prílohy ADD 1 REV 2 k tomuto rozhodnutiu XT 21016/17, prijatých 22. mája 2017, ktorým sa povoľuje začatie rokovaní so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na účely uzavretia dohody o stanovení pravidiel vystúpenia Spojeného kráľovstva z Európskej únie (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Tento žalobný dôvod má dve časti:

                           —

                           prvá časť sa zakladá na porušení Zmluvy o Európskom spoločenstve pre atómovú energiu v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie a jeho príloha stanovujú automatické vystúpenie Spojeného kráľovstva z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu súbežne s vystúpením z Únie bez toho, aby sa uskutočnilo konanie o vystúpení a došlo k samostatnému rokovaniu.

                           —

                           Druhá časť sa týka narušenia rozdelenia právomocí medzi Úniou a členskými štátmi v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie a jeho príloha priznávajú Únii mimoriadnu právomoc na horizontálnej úrovni na začatie rokovaní o dohode o vystúpení Spojeného kráľovstva a vylučujú možnosť, aby bola táto dohoda zmiešanej povahy, takže nie je možná nijaká oprava konečnej dohody členskými štátmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na obsahovej nezákonnosti napadnutého rozhodnutia a má tri časti:

                           —

                           Prvá časť sa zakladá na porušení zásady rovnosti v rozsahu, v akom žalovaná prijatím napadnutého rozhodnutia a jeho prílohy pripustila začatie konania o vystúpení bez toho, aby mali európski občania žijúci v cudzine možnosť vyjadriť sa k prípadnej strate ich európskeho občianstva. Právo byť vypočutý a vyjadriť svoj názor hlasovaním vo voľbách európskeho rozsahu bolo preto tiež porušené. Napadnuté rozhodnutie údajne tak potvrdzuje existenciu kategórie druhoradých občanov, ktorí boli zbavení svojho volebného práva z dôvodu výkonu ich práva na pohyb a preto porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania medzi občanmi. Žalobcovia zastávajú názor, že došlo k diskriminácii medzi európskymi občanmi na základe ich pobytu.

                           —

                           Druhá časť sa zakladá na porušení článku 203 ZFEÚ v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie stanovuje vystúpenie britských zámorských krajín a území (ZKÚ) bez toho, aby obyvatelia ZKÚ mohli hlasovať za vystúpenie z režimu pridruženia stanoveného európskou zmluvou, pričom sa neprihliadalo na osobitné konanie stanovené v článku 203 ZFEÚ, ktoré sa na ne vzťahuje, takže sloboda usadenia sa zakotvená v článku 199 ZFEÚ bola napadnutým rozhodnutím údajne tiež porušená.

                           —

                           Tretia časť sa zakladá na porušení zásady právnej istoty a legitímnej dôvery, lebo žalobcovia zastávajú názor, že začatie rokovaní o dohode o vystúpení s neurčitým koncom by mohlo mať vážny dosah na pravidlá upravujúce práva, ktoré žalobcom vyplývajú z európskeho občianstva preto, lebo si založili rodinný život v inom členskom štáte na základe výkonu ich slobody pohybu. Napadnuté rozhodnutie a jeho príloha sú teda v rozpore s požiadavkami predvídateľnosti právneho pravidla, ktoré ukladajú zásada právnej istoty a legitímnej dôvery, a tiež narušujú rešpektovanie súkromného a rodinného života.


title: Vec T-45/10: Žaloba podaná 28. januára 2010 — GEA Group/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/52

         Žaloba podaná 28. januára 2010 — GEA Group/Komisia
   (Vec T-45/10)
   2010/C 100/78
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GEA Group AG (Bochum, Nemecko) (v zastúpení: A. Kallmayer, I. du Mont a G. Schiffers, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 ods. 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ (predtým článok 81 ods. 1 ES) a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP žalobkyňou,

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom v ňom bola žalobkyni uložená pokuta,

               —

               subsidiárne, znížiť dĺžku trvania udajného protiprávneho konania žalobkyne stanovenú v článku 1 ods. 2 a pokutu uloženú žalobkyni v článku 2,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 vo veci COMP/38589 — Tepelné stabilizátory. V napadnutom rozhodnutí boli žalobkyni a ďalším podnikom uložené pokuty za porušenie článku 81 ES a — od 1. januára 1994 — článku 53 Dohody EHP. Žalobkyňa sa mala podľa názoru Komisie podieľať na rade dohôd a/alebo zosúladených postupov v odvetví ESBO/esterov v EHP, ktoré mali pozostávať z určovania cien, rozdeľovania trhov s prideľovaním kvót dodávok, rozdeľovania a prideľovania zákazníkov, ako aj z výmeny citlivých informácií obchodnej povahy, najmä o zákazníkoch, výrobných množstvách a množstvách dodávok. Žalobkyňa preberá zodpovednosť spoločne a nerozdielne s dvomi ďalšími podnikmi, právnymi nástupcami podniku, ktorý sa mal podieľať na protisúťažných dohodách.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.
   Ako prvý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza, že Komisia nesprávne usúdila, že právny predchodca žalobkyne mal rozhodujúci vplyv na konajúce podniky. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je založené na chybných skutkových zisteniach a nesprávnom uplatnení právnych predpokladov pripísania, najmä predpokladov domnienky o rozhodujúcom vplyve.
   Ako druhý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza, že oprávnenie Komisie na uloženie pokuty je podľa článku 25 ods. 1 a 5 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1) premlčané. V tomto ohľade tvrdí, že Komisia nepreukázala konajúcim podnikom žiadne porušenia v čase po rokoch 1996/97 a v každom prípade za roky 1999 a 2000. Ďalej uvádza, že prerušenie konania Komisiou z dôvodu súdneho sporu v spojených veciach T-125/03 a T-253/03, Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia, nemalo viesť k pozastaveniu plynutia premlčacej lehoty voči žalobkyni.
   Napokon sa žalobkyňa v rámci tretieho žalobného dôvodu dovoláva porušenia svojho práva na obhajobu. V tejto súvislosti tvrdí, že Komisia bezdôvodne prerušila prešetrovanie na viac ako štyri roky s dôsledkom, že od začiatku prešetrovania uplynulo približne päť rokov, kým boli žalobcovia informovaní, a približne šesť rokov, kým im boli oznámené výhrady. Okrem toho Komisia neuskutočnila prešetrenie voči konajúcim osobám a dotknutej obchodnej jednotke, aby plne objasnila skutkový stav. Žalobkyňa zastáva názor, že Komisia jej týmito pochybeniami znemožnila zabezpečiť si dôkazy vo svoj prospech a účinne sa obhajovať.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-678/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Slovensko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Vlastné zdroje Únie — Finančná zodpovednosť členských štátov — Povinnosť zaplatiť Komisii sumu zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov — List Komisie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Slovensko/Komisia
   (Vec T-678/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vlastné zdroje Únie - Finančná zodpovednosť členských štátov - Povinnosť zaplatiť Komisii sumu zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov - List Komisie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/41)
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Grønfeldt, A. Tokár a M. Wasmeier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie údajného rozhodnutia Generálneho riaditeľstva Komisie pre rozpočet obsiahnutého v liste BUDG/B/03MV D (2014) 2351197 z 15. júla 2014, ktorým Komisia požaduje od Slovenskej republiky sprístupnenie finančných prostriedkov v hrubej výške 1 6 02  457,33 eura (mínus náklady na výber vo výške 25 %) zodpovedajúcich strate tradičných vlastných zdrojov, a to najneskôr do prvého pracovného dňa po devätnástom dni druhého mesiaca po odoslaní uvedeného listu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Konanie o návrhoch Spolkovej republiky Nemecko a Rumunska na vstup do konania ako vedľajší účastníci sa zastavuje.

               3.

               Slovenská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               4.

               Slovenská republika, Komisia, Spolková republika Nemecko a Rumunsko znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-356/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 27. júna 2016 – trestné konanie proti Wamo BVBA, Luc Cecile Jozef Van Mol

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 27. júna 2016 – trestné konanie proti Wamo BVBA, Luc Cecile Jozef Van Mol
   (Vec C-356/16)
   (2016/C 335/49)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Wamo BVBA, Luc Cecile Jozef Van Mol

      Prejudiciálna otázka

   Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu zákonu, ktorým sa zakazuje fyzickým alebo právnickým osobám šíriť reklamu v súvislosti so zákrokmi estetickej chirurgie alebo nechirurgickými zákrokmi estetickej medicíny, ako to stanovuje článok 20/1 Wet tot regeling van de vereiste kwalificaties om ingrepen van niet-heelkundige esthetische geneeskunde en esthetische heelkunde uit te voeren en tot regeling van de reclame en informatie betreffende die ingrepen (zákona, ktorým sa upravuje kvalifikácia potrebná na uskutočňovanie nechirurgických zákrokov estetickej medicíny a estetickej chirurgie, ako aj reklama a informácie súvisiace s týmito zákrokmi) z 23. mája 2013 (Moniteur belge z 2. júla 2013), ktorý bol zavedený Wet houdende diverse bepalingen inzake gezondheid (zákonom o rôznych ustanoveniach v oblasti zdravia) z 10. februára 2014 (2) (Moniteur belge z 30. apríla 2014)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).

      (2)  Pozn. prekladateľa: správne by bolo: 10. apríla 2014.


title: Vec F-93/08: Žaloba podaná 12. novembra 2008 – N/Parlament

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/75

         Žaloba podaná 12. novembra 2008 – N/Parlament
   (Vec F-93/08)
   (2009/C 44/134)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: N (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za obdobie od 1. januára 2007 do 30. apríla 2007
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 4. marca 2008 spôsobujúce žalobcovi ujmu v rozsahu, v ktorom požaduje, aby definitívne schválil a potvrdil svoju hodnotiacu správu za obdobie od 1. januára 2007 do 30. apríla 2007,

               —

               zrušiť uvedenú spornú správu,

               —

               zrušiť rozhodnutie predsedu Európskeho parlamentu z 25. septembra 2008, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu s cieľom zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-283/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna (Bulharsko) 6. júna 2012 — Serebriannăj vek EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ — grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prichodite

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna (Bulharsko) 6. júna 2012 — Serebriannăj vek EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ — grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prichodite
   (Vec C-283/12)
   2012/C 243/16
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Serebriannăj vek EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ — grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prichodite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa článok 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že nadobudnutie nehmotného investičného majetku za prevzatie nákladov na zveľadenie majetku, ktorý je prenajatý alebo prenechaný na užívanie, predstavuje platbu za službu v podobe zveľadenia, aj pokiaľ vlastník majetku nie je na základe zmluvy povinný zaplatiť nijakú protihodnotu?

               2.

               Bráni článok 2 ods. 1 písm. c) a článok 26 smernice 2006/112 takému vnútroštátnemu ustanoveniu, podľa ktorého sa bezodplatné poskytnutie služby, ktorá spočíva vo zveľadení prenajatého majetku alebo majetku prenechaného na užívanie, považuje vo všetkých prípadoch za zdaniteľné? Je z hľadiska odpovede na túto otázku za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, relevantné, že:

                           —

                           poskytovateľ bezodplatnej služby uplatnil právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty z tovaru alebo služieb, ktoré boli použité na zveľadenie, čo mu nebolo odoprené ani na základe rozhodnutia o daňovej kontrole, ktoré nadobudlo právoplatnosť,

                           —

                           spoločnosť v čase daňovej kontroly ešte pomocou nehnuteľného majetku nezačala vykonávať zdaniteľné transakcie, pričom platnosť zmlúv ešte neuplynula?

               3.

               Bránia články 62 a 63 smernice 2006/112 takému vnútroštátnemu ustanoveniu, podľa ktorého zdaniteľná udalosť transakcie nevzniká v čase poskytnutia služby (v konkrétnom prípade zveľadenia), ale v čase skutočného vrátenia majetku vo zveľadenom stave v čase ukončenia zmluvy alebo zastavenia používania?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú prejudiciálnu otázku, podľa ktorého ustanovenia hlavy VII smernice 2006/112 sa má stanoviť základ dane z pridanej hodnoty, ak bezodplatná transakcia nespadá do pôsobnosti článku 26 smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-573/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. decembra 2013 — JAS/Komisia [ „Colná únia — Dovoz modrých džínsových nohavíc — Podvod — Dodatočné vyberanie dovozného cla — Článok 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 — Článok 239 Colného kódexu — Žiadosť o odpustenie dovozného cla — Existencia osobitnej situácie — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní — Rozhodnutie Komisie“ ]

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2013 — JAS/Komisia
   (Vec T-573/11) (1)

   (Colná únia - Dovoz modrých džínsových nohavíc - Podvod - Dodatočné vyberanie dovozného cla - Článok 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 - Článok 239 Colného kódexu - Žiadosť o odpustenie dovozného cla - Existencia osobitnej situácie - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní - Rozhodnutie Komisie)
   2014/C 24/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: JAS Jet Air Service France (JAS) (Mesnil-Amelot, Francúzsko) (v zastúpení: T. Gallois a E. Dereviankine, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B.-R. Killmann, L. Keppenne a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 5. augusta 2011, ktoré v osobitnom prípade konštatuje, že nie je dôvodné odpustiť dovozné clo (vec REM 01/2008)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               JAS Jet Air Service France (JAS) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-417/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/35/ES — Environmentálna zodpovednosť pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd — Neprebratie)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/22

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-417/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/35/ES - Environmentálna zodpovednosť pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd - Neprebratie)
   2009/C 180/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A.-A. Gilly a U. Wölker, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Ossowski, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (Ú. v. EÚ L 143, s. 56; Mim. vyd. 15/008, s. 357) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-74/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  3. apríla 2006  – The International Institute for the Urban Environment/Komisia ( Program technologického výskumu a rozvoja s názvom  Podpora inovácií a stimulácia účasti MSP  — Financovanie Spoločenstvom — Články 230 ES a 238 ES — Arbitrážna doložka — Návrh na zrušenie — Prípustnosť )

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 3. apríla 2006 – The International Institute for the Urban Environment/Komisia
   (Vec T-74/05) (1)

   („Program technologického výskumu a rozvoja s názvom ‚Podpora inovácií a stimulácia účasti MSP’ - Financovanie Spoločenstvom - Články 230 ES a 238 ES - Arbitrážna doložka - Návrh na zrušenie - Prípustnosť“)
   (2006/C 143/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: The International Institute for the Urban Environment (Delft, Holandsko) (v zastúpení: P. ter Burg, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Ström van Lier, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná podľa článkov 230 ES a 238 ES týkajúca sa odplaty, ktorú si žalobca nárokuje v rámci vykonania dvoch zmlúv IPS-1999-00016 a IPS-1999-00022 uzavretých v rámci programu technologického výskumu a rozvoja s názvom „Podpora inovácií a stimulácia účasti MSP“
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa pre neprípustnosť zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec C-131/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Philippe Daras/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Philippe Daras/Région wallonne
   (Vec C-131/09)
   2009/C 153/38
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Philippe Daras

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 1 ods. 5 smernice 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) vykladať tak, že zo svojej pôsobnosti vylučuje právnu úpravu — akou je dekrét valónskeho regiónu zo 17. júla 2008 o niektorých povoleniach, na ktoré sa vzťahujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu — ktorá uvádza, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“ na udelenie stavebného povolenia, environmentálneho povolenia a osobitných povolení na činnosti a práce, ktoré táto právna úprava taxatívne vymedzuje, a ktorá „schvaľuje“ povolenia, pre ktoré je uvedené, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“?

               2.

                           a)

                           Bránia články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (2) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3) právnemu systému, kde je povolenie na uskutočnenie projektu, u ktorého sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie, vydané legislatívnym aktom, proti ktorému neexistuje opravný prostriedok pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú stránku rozhodnutia, ktoré povoľuje uskutočniť projekt?

                           b)

                           Má sa článok 9 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (4), vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, na ktoré sa vzťahuje ustanovenie článku 6, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

                           c)

                           So zreteľom na Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, má sa článok 10a smernice 85/337/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec T-89/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júla 2015 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/ÚHVT – Vincci Hoteles (NANU) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NANU — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva NAMMU — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júla 2015 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/ÚHVT – Vincci Hoteles (NANU)
   (Vec T-89/11) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NANU - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva NAMMU - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 279/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: A. Nordemann a T. Boddien, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. novembra 2010 (vec R 641/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Vincci Hoteles, SA a Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011.


title: Vec C-330/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 8. júla 2014 – Szemerey Gergely/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 8. júla 2014 – Szemerey Gergely/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Vec C-330/14)
   2014/C 303/37
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Szemerey Gergely

      Žalovaná: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa zásada flexibility a možnosť zmeny podľa [odôvodnenia] 20 nariadenia (ES) č. 796/2004 (1), [odôvodnenia] 27 toho istého nariadenia a [odôvodnení] 18, 23 a 26 nariadenia (ES) č. 1122/2009 (2) vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej je v prípade pestovania vzácneho druhu rastliny potrebné priložiť k žiadosti o podporu osvedčenie o vzácnej rastline, pokiaľ sa vezme do úvahy správna prax medzi 2. a 15. aprílom 2010, ktorá umožňovala priložiť osvedčenie získané pred podaním žiadosti o podporu iba súčasne s predložením jednotnej žiadosti, a právna úprava neumožňovala nápravu tohto nedostatku žiadosti spočívajúceho v chýbajúcom osvedčení?

               2.

               Je tento režim zlučiteľný s povinnosťou členského štátu neohroziť ciele spoločnej poľnohospodárskej politiky alebo možno povedať, že účinnosť uplatnenia práva na podporu poľnohospodárom pestujúcim vzácne druhy rastlín vyplývajúcu z práva Únie bola v roku 2010 nemožná alebo neprimerane ťažká a nepredvídateľná vo chvíli zmeny právnej úpravy [zmena článku 43 ods. 6 vyhlášky Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka č. 61/2009 (zo 14. mája), zavedená do právneho poriadku vyhláškou Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka č. 31/2010 (z 30. marca)]?

               3.

               Je v rozpore s [odôvodnením] 57 nariadenia (ES) č. 796/2004 alebo [odôvodnením] 75 nariadenia (ES) č. 1122/2009, a najmä so zásadou proporcionality správny postup, podľa ktorého je v prípade chýbajúceho osvedčenia o vzácnej rastline ukladaná sankcia za dodatočné doplnenie žiadosti vzhľadom na požiadavku úplnosti žiadosti, bez zohľadnenia úmyselnosti, nedbanlivosti, alebo určitých okolností, aj keď v ostatnom žiadosť o podporu spĺňa vo vzťahu k celej parcele požiadavky na priznanie podpory a poľnohospodár pestuje deklarované rastliny na deklarovanej rozlohe?

               4.

               Sú uplatniteľné dôvody pre vylúčenie zodpovednosti uvedené v [odôvodneniach] 67 alebo 71 nariadenia (ES) č. 796/2004 alebo [odôvodnení] 75 nariadenia (ES) č. 1122/2009 v prípade, že poľnohospodár namieta, že správny postup odporuje právu alebo je neprimeraný výnimočným okolnostiam a usiluje sa dokázať, že postup správneho orgánu bol úplne alebo čiastočne príčinou jeho omylu?

               5.

               Dá sa vyhlásenie o situácii vyššej moci, ktorému sa vyhovelo a ktoré predkladá poľnohospodár v súvislosti s celkovou stratou plodiny (sejby), považovať za správnu informáciu, na ktorú odkazujú [odôvodnenie] 67 nariadenia (ES) č. 796/2004 a [odôvodnenie] 93 nariadenia (ES) č. 1122/2009, ktoré zbavujú poľnohospodára zodpovednosti za nepredloženie osvedčenia o vzácnej rastline, a ktoré v dôsledku toho predpokladajú oslobodenie od sankcií v súvislosti s úplnosťou žiadosti?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva (Ú. v. EÚ L 316, s. 65).


title: Vec T-30/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. februára 2017 – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended — Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie INSTINCT a NATURE'S VARIETY — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Povaha používania — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 ods. 3 a 4 nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. februára 2017 – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)
   (Vec T-30/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended - Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie INSTINCT a NATURE'S VARIETY - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Povaha používania - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 22 ods. 3 a 4 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2017/C 095/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne T. Elias, barrister, a B. Cookson, solicitor, neskôr M. Montañá Mora, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Zaera Cuadrado, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Natural Instinct Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Spintig, S. Pietzcker, advokáti, a B. Brandreth, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. novembra 2015 (vec R 2944/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami M. I. Industries a Natural Instinct

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 26. novembra 2015 (vec R 2944/2014-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo o neexistencii riadneho používania skoršej slovnej ochrannej známky INSTINCT.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila spoločnosť M. I. Industries Inc.

               4.

               M. I. Industries znáša polovicu vlastných trov konania.

               5.

               Natural Instinct Ltd znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec C-384/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandse Raad van State (Holandsko) 18. septembra 2006 – Gemeente Rotterdam/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandse Raad van State (Holandsko) 18. septembra 2006 – Gemeente Rotterdam/Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Vec C-384/06)
   (2006/C 310/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Nederlandse Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gemeente Rotterdam

      Žalovaný: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Môže členský štát, prípadne orgán tohto členského štátu, vyvodiť právomoc priamo z nariadenia, teda bez právneho základu vo vnútroštátnom práve?

                           b)

                           Ak áno, priznáva článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88 (1) z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88 týkajúce sa koordinácie činností rozličných štrukturálnych fondov na jednej strane a koordinácie týchto činností s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími dostupnými finančnými nástrojmi na strane druhej [neoficiálny preklad] v znení nariadenia Rady (EHS) č. 2082/93 (Ú. v. ES L 193, s. 20, ďalej len „koordinačné nariadenie“), oprávnenie zrušiť rozhodnutie o poskytnutí príspevku a žiadať vrátenie vyplatenej sumy, keďže článok 23 koordinačného nariadenia ukladá členským štátom túto povinnosť, pokiaľ ide o nezrovnalosti alebo nedbanlivosť v zmysle článku 23?

               2.

               Ak nie, má sa ustanovenie vnútroštátneho práva, akým je článok 4:49 ods. 1 Algemene wet bestuursrecht (Všeobecný správny zákon), na základe ktorého môže orgán zrušiť stanovenie príspevku alebo ho zmeniť v neprospech príjemcu, ak a) existujú skutočnosti alebo okolnosti, o ktorých pri stanovení príspevku nemohol rozumne vedieť, a pri existencii ktorých by bol stanovený nižší príspevok ako príspevok stanovený v rozhodnutí o poskytnutí príspevku, b) príspevok bol stanovený neoprávnene a príjemca to vedel alebo mal vedieť alebo c) príjemca po stanovení príspevku nesplnil podmienky s ním spojené, vykladať podľa článku 10 ES v spojení s článkom 249 ES v súlade s nariadením?

               3.

               Ak áno, je tento výklad obmedzený všeobecnými zásadami práva Spoločenstva, najmä zásadami právnej istoty a legitímnej dôvery?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku sa vo vzťahu k tomuto obmedzeniu nastoľuje nasledujúca otázka: Môžu vnútroštátne zásady právnej istoty a legitímnej dôvery, z ktorých vychádza článok 4:49 ods. 1 Algemene wet bestuursrecht (Všeobecný správny zákon), presahovať rámec všeobecných zásad práva Spoločenstva, predovšetkým zásad právnej istoty a legitímnej dôvery, ktoré sa musia zohľadniť pri uplatňovaní koordinačného nariadenia?

               5.

               Má vzhľadom na článok 10 ES pri uplatňovaní zásad právnej istoty a legitímnej dôvery práva Spoločenstva význam skutočnosť, že príjemca je právnickou osobou verejného práva?

      (1)  Ú. v. ES L 374, s. 1.


title: Vec C-414/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 27. júla 2016 – Vera Egenberger/Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 27. júla 2016 – Vera Egenberger/Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.
   (Vec C-414/16)
   (2016/C 419/36)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vera Egenberger

      Žalovaný: Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 2 smernice 2000/78/ES (1) vykladať v tom zmysle, že zamestnávateľ, akým je žalovaný v tejto veci, resp. cirkev v jeho mene, môže sám záväzne rozhodnúť o tom, či určité náboženstvo uchádzača o zamestnanie v závislosti od povahy pracovnej činnosti alebo kontextu, v ktorom sa vykonáva, tvorí základnú oprávnenú a odôvodnenú požiadavku povolania s ohľadom na duch zamestnávateľa/cirkvi?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa upustiť od uplatnenia takého ustanovenia vnútroštátneho práva, akým je v tejto veci § 9 ods. 1 prvá hypotéza AGG, podľa ktorého je rozdielne zaobchádzanie z dôvodu náboženstva v rámci zamestnania náboženskými spoločenstvami a im pridruženými zariadeniami prípustné, ak určité náboženstvo s prihliadnutím na vlastné ponímanie takéhoto náboženského spoločenstva so zreteľom na jeho právo na sebaurčenie predstavuje odôvodnenú požiadavku na povolanie?

               3.

               Ďalej v prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Aké požiadavky sa majú s ohľadom na povahu pracovnej činnosti alebo kontext, v ktorom sa vykonáva, považovať za základnú oprávnenú a odôvodnenú požiadavku povolania s ohľadom na duch organizácie podľa článku 4 ods. 2 smernice 2000/78/ES?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-502/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sad Administracyjny – Poľská republika) – K-1 sp. zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy (DPH — Nezrovnalosti v daňovom priznaní zdaniteľnej osoby — Dodatočná daň)

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sad Administracyjny – Poľská republika) – K-1 sp. zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Vec C-502/07) (1)

   (DPH - Nezrovnalosti v daňovom priznaní zdaniteľnej osoby - Dodatočná daň)
   (2009/C 55/05)
   Jazyk konania: poľština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Naczelny Sad Administracyjny
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: K-1 sp. zoo

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naczelny Sad Administracyjny (Poľsko) – Výklad článku 2 prvého a druhého odseku prvej smernice Rady 67/227/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu (Ú. v. ES L 71, s. 1301; Mim. vyd. 09/001, s. 3), ako aj článku 2, článku 10 ods. 1 písm. a), článku 10 ods. 2, článku 27 ods. 1 a článku 33 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Vnútroštátna právna úprava ukladajúca povinnosť uhradiť dodatočnú daňovú povinnosť v prípade zistenia nezrovnalostí v daňovom priznaní DPH
   Výrok rozsudku

               1.

               Spoločnému systému dane z pridanej hodnoty, tak ako je definovaný v článku 2 prvom a druhom odseku prvej smernice Rady 67/227EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu, ako aj v článku 2, článku 10 ods. 1 písm. a) a článku 10 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/66/ES z 26. apríla 2004, neodporuje, aby členský štát stanovil vo svojej právnej úprave takú správnu sankciu, akou je „dodatočná daňová povinnosť“ stanovená článkom 109 ods. 5 a 6 zákona o dani na tovary a služby, ktorú môže uložiť zdaniteľnej osobe podliehajúcej dani z pridanej hodnoty (ustawa o podatku od towarów i usług) z 11. marca 2004.

               2.

               Také ustanovenia, akými sú tie, ktoré sú uvedené v článku 109 ods. 5 a 6 zákona o dani na tovary a služby z 11. marca 2004, nepredstavujú „osobitné odchyľujúce sa opatrenia“ smerujúce k zamedzeniu určitých daňových únikov alebo vyhýbaniu sa daniam v zmysle článku 27 ods. 1 šiestej smernice 77/388 v znení zmien a doplnení.

               3.

               Článok 33 šiestej smernice 77/388 v znení zmien a doplnení nevytvára prekážku na ponechanie takých ustanovení, akými sú tie, ktoré sú uvedené v článku 109 ods. 5 a 6 zákona o dani na tovary a služby z 11. marca 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-110/12 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  11. marca 2013 — Iranian Offshore Engineering & Construction/Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia voči Iránu — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“ )

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/18

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. marca 2013 — Iranian Offshore Engineering & Construction/Rada
   (Vec T-110/12 R)
   (Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči Iránu - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov)
   2013/C 147/33
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Plaza García a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad vykonateľnosti jednak rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), v rozsahu, v akom bolo meno žalobkyne zaradené do prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), ako aj nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto nariadenia týkajú žalobkyne

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. februára 2005 vo veci T-137/03: Ornella Mancini proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Miesto lekára poradcu — Zmena oznámenia o voľnom pracovnom mieste — Zneužitie právomoci — Zloženie výberovej komisie — Porovnávacie skúmanie zásluh — Zjavná chyba v posúdení — Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami — Žaloba o náhradu škody)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/27

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 3. februára 2005
   vo veci T-137/03: Ornella Mancini proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Miesto lekára poradcu - Zmena oznámenia o voľnom pracovnom mieste - Zneužitie právomoci - Zloženie výberovej komisie - Porovnávacie skúmanie zásluh - Zjavná chyba v posúdení - Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami - Žaloba o náhradu škody)
   (2005/C 93/53)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-137/03, Ornella Mancini, úradníčka Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: É. Boigelot, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je, po prvé, žaloba o zrušenie rozhodnutia Komisie o neprijatí kandidatúry žalobkyne na miesto lekára poradcu v jednotke „Service médical – Bruxelles“ a rozhodnutia o vymenovaní iného uchádzača na uvedené miesto, a, po druhé, žaloba o náhradu škody s úrokmi, Súd prvého stupňa (štvrtá komora) v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia V. Tiili a M. Vadapalas, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 3. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 5.7.2003


title: Vec C-100/11 P: Odvolanie podané 2. marca 2011 : Helena Rubinstein, L’Oréal proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. decembra 2010 vo veci T-345/08, Helena Rubinstein SNC, L’Oréal SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allergan, Inc.

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/12

         Odvolanie podané 2. marca 2011: Helena Rubinstein, L’Oréal proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. decembra 2010 vo veci T-345/08, Helena Rubinstein SNC, L’Oréal SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allergan, Inc.
   (Vec C-100/11 P)
   2011/C 145/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Helena Rubinstein SNC, L’Oréal SA (v zastúpení: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allergan, Inc.

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú Súdnemu dvoru, aby

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2010 v spojených veciach T-345/08 a T-357/08,

               —

               zamietol odvolanie podané spoločnosťou Allergan, Inc. proti rozhodnutiam výmazového oddelenia ÚHVT z 28. marca 2007 vo veci 1118 C (Helena Rubinstein SNC, BOTOLIST) a zo 4. apríla 2007 vo veci 1120 C (L’Oréal SA, BOTOCYL),

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a Všeobecným súdom, ako aj na náhradu trov konania pred odvolacím senátom ÚHVT.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že napadnutý rozsudok treba zrušiť z týchto dôvodov:

               Všeobecný súd porušil článok 52 ods. 1 nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (1) v spojení s článkom 8 ods. 5 tohto nariadenia tým, že rozhodol, že ÚHVT správne konštatoval, že staršie ochranné známky, ktorých sa dovolávala spoločnosť Allergan, Inc., majú dobré meno a že používanie sporných prihlasovaných ochranných známok by neprávom využívalo rozlišovaciu spôsobilosť alebo dobré meno starších ochranných známok alebo by ich poškodzovalo.

               Všeobecný súd porušil článok 115 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva v spojení s článkom 1 pravidlom 38 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 (2) z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, v znení zmien a doplnení (ďalej len „pravidlo 38“ alebo „vykonávacie nariadenie“), tým, že zohľadnil dôkazy, ktoré neboli predložené v jazyku konania.

               Všeobecný súd porušil článok 63 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva tým, že preskúmal a potvrdil sporné rozhodnutie na základe nesprávnych právnych kritérií.

               Všeobecný súd porušil článok 73 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva tým, že rozhodol, že sporné rozhodnutia nie sú nedostatočne odôvodnené.

      (1)  Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

      (2)  Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189.


title: Vec F-39/14: Žaloba podaná 25. apríla 2014 – ZZ/Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/58

         Žaloba podaná 25. apríla 2014 – ZZ/Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA)
   (Vec F-39/14)
   2014/C 421/83
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia nepredĺžiť zmluvu žalobcu a náhrada spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie ESMA/2013/ED/23 z 28. júna 2013 o nepredĺžení zmluvy žalobcu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu škody vo výške 20  000 eur za spôsobenú nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-149/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. októbra 2013 — Španielsko/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Uverejnenie v Úradnom vestníku — Neprípustnosť“ )

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/14

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. októbra 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-149/13) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Uverejnenie v Úradnom vestníku - Neprípustnosť)
   2013/C 359/26
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne S. Centeno Huerta, neskôr M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, J. Baquero Cruz a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia o verejnom výberovom konaní EPSO/AST/126/12 na vytvorenie rezervného zoznamu s cieľom prijať do služobného pomeru asistentov (AST 3), sektor výskumu, v oblastiach „Biológia, vedy o živej prírode a zdravotné vedy“, „Chémia“, „Fyzika a náuka o materiáloch“, „Jadrový výskum“, „Stavebné a strojárske inžinierstvo“ a „Elektrotechnické a elektronické inžinierstvo“ (Ú. v. EÚ C 394 A, s. 11)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-269/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social n°2 de Terrassa – Španielsko) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/13

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social no2 de Terrassa – Španielsko) – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano
   (Vec C-269/16) (1)

   (2017/C 202/20)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec C-557/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 14. decembra 2007 – LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 14. decembra 2007 – LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH
   (Vec C-557/07)
   (2008/C 64/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH

      Žalovaný: Tele2 Telecommunication GmbH
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „sprostredkovateľ“ použitý v článku 5 ods. 1 písm. a) a v článku 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1) vykladať v tom zmysle, že zahŕňa aj poskytovateľa prístupu, ktorý umožňuje užívateľovi prostredníctvom pridelenia dynamickej IP adresy len prístup k sieti, sám mu však neposkytuje žiadne služby („services“) ako e-mail, FTP alebo výmenu súborov po sieti (služba „file sharing“) a ani nevykonáva nijakú právnu alebo faktickú kontrolu služby využívanej užívateľom?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Má sa článok 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (2) vzhľadom na článok 6 a článok 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (zužujúco) vykladať tak, že neumožňuje osobné údaje o prenose dát poskytnúť súkromnej tretej osobe za účelom občiansko-právneho stíhania dokázaných porušení výhradných autorských práv (majetkové právo autora voľne používať svoje dielo a právo na použitie diela tretími subjektami so súhlasom autora)?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.

      (2)  Ú. v. ES L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.


title: Vec T-521/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Diesel/EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (zaoblená a zakrivená čiara) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie predstavujúcej zaoblenú a zakrivenú čiaru — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie predstavujúca veľké písmeno ‚D‘ — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Diesel/EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (zaoblená a zakrivená čiara)
   (Vec T-521/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie predstavujúcej zaoblenú a zakrivenú čiaru - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie predstavujúca veľké písmeno ‚D‘ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 283/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diesel SpA (Breganze, Taliansko) (v zastúpení: A. Gaul, M. Frank, A. Parassina a K. Dani, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Španielsko) (v zastúpení: S. Malynicz, QC)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júna 2015 (vec R 3291/2014-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Diesel a Sprinter megacentros del deporte

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 18. júna 2015 (vec R 3291/2014-2) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Diesel SpA.

               3.

               Sprinter megacentros del deporte, SL znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec C-380/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 8. augusta 2014 – Dorothea Eckert a Karl-Heinz Dallner/Condor Flugdienst GmbH

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 8. augusta 2014 – Dorothea Eckert a Karl-Heinz Dallner/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-380/14)
   2014/C 421/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Dorothea Eckert, Karl-Heinz Dallner

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH
   Uznesením z 9. septembra 2014 nariadil predseda Súdneho dvora výmaz veci z registra Súdneho dvora.


title: Vec T-335/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2013 — Bulharsko/Komisia [ „EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Jednotná platba na plochu —  ‚Znevýhodnené oblasti‘ — Doplnkové vnútroštátne priame platby — Fungovanie geografického informačného systému a systému identifikácie poľnohospodárskych pozemkov — Článok 31 nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Proporcionalita — Právna istota — Povinnosť odôvodnenia“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2013 — Bulharsko/Komisia
   (Vec T-335/11) (1)

   (EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Jednotná platba na plochu - ‚Znevýhodnené oblasti‘ - Doplnkové vnútroštátne priame platby - Fungovanie geografického informačného systému a systému identifikácie poľnohospodárskych pozemkov - Článok 31 nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Proporcionalita - Právna istota - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 189/38
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bulharská republika (v zastúpení: E. Petranova a T. Ivanov, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, D. Dimov, G. Koleva a D. Stefanov, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2011/244/EÚ z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 102, s. 33), v rozsahu, v akom sa týka Bulharskej republiky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bulharská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-440/16 P: Odvolanie podané 4. augusta 2016: Staywell Hospitality Group Pty Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-510/14 a T-536/14, STAYWELL HOSPITALITY GROUP AND SHERATON INTERNATIONAL IP/EUIPO – SHERATON INTERNATIONAL IP AND STAYWELL HOSPITALITY GROUP (PARK REGIS)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/3

         Odvolanie podané 4. augusta 2016: Staywell Hospitality Group Pty Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-510/14 a T-536/14, STAYWELL HOSPITALITY GROUP AND SHERATON INTERNATIONAL IP/EUIPO – SHERATON INTERNATIONAL IP AND STAYWELL HOSPITALITY GROUP (PARK REGIS)
   (Vec C-440/16 P)
   (2017/C 095/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Sheraton International IP LLC
   Uznesením z 12. januára 2017 Súdny dvor (deviata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.