title: Vec C-399/13 P: Odvolanie podané 11. júla 2013 : Stichting Corporate Europe Observatory proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 7. júna 2013 vo veci T-93/11, Stichting Corporate Europe Observatory/Európska komisia

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/13

         Odvolanie podané 11. júla 2013: Stichting Corporate Europe Observatory proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 7. júna 2013 vo veci T-93/11, Stichting Corporate Europe Observatory/Európska komisia
   (Vec C-399/13 P)
   2013/C 274/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Stichting Corporate Europe Observatory (v zastúpení: S. Crosby, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhovel odvolaniu, zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2013 a zrušil rozhodnutie Komisie zo 6. decembra 2010,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila odvolateľka v konaní o odvolaní a v konaní o žalobe o neplatnosť podanej na Všeobecný súd.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa trikrát dopustil nesprávneho právneho posúdenia.

               1.

               Po prvé, keď rozhodol, že Vademecum o prístupe k dokumentom GR Obchod nemalo mať externé účinky.

               2.

               Po druhé, keď nezohľadnil domnienku, že uvedené dokumenty mali byť dostupné veľkému počtu osôb.

               3.

               Po tretie, keď za daných okolností rozhodol, že neexistovalo implicitné zrieknutie sa dôvernosti.


title: Vec T-684/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2015 – Copernicus-Trademarks/ÚHVT – Bolloré (BLUECO) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BLUECO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva BLUECAR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Návrh vedľajšieho účastníka konania na zmenu rozhodnutia — Článok 65 ods. 4 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2015 – Copernicus-Trademarks/ÚHVT – Bolloré (BLUECO)
   (Vec T-684/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BLUECO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva BLUECAR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Návrh vedľajšieho účastníka konania na zmenu rozhodnutia - Článok 65 ods. 4 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 389/44)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Pechan a S. Körber, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bolloré SA (Érgue-Gaberic, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne B. Fontaine, neskôr O. Legrand, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2013 (vec R 2029/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bolloré SA a Copernicus-Trademarks Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Návrhy na zmenu predložené spoločnosťou Bolloré SA sa zamietajú.

               3.

               Copernicus-Trademarks Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec T-20/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2008 – Grammatikopoulos/ÚHVT – National Academy of Recording Arts and Sciences (GRAMMY)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/66

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2008 – Grammatikopoulos/ÚHVT – National Academy of Recording Arts and Sciences (GRAMMY)
   (Vec T-20/06) (1)

   (2008/C 209/117)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-248/08 P: Odvolanie podané 23. júna 2008 : František Doktor proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 16. apríla 2008 vo veci F-73/07, Doktor/Rada

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/52

         Odvolanie podané 23. júna 2008: František Doktor proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 16. apríla 2008 vo veci F-73/07, Doktor/Rada
   (Vec T-248/08 P)
   (2008/C 223/91)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: František Doktor (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok vydaný Súdom pre verejnú službu Európskej únie zo 16. apríla 2008 vo veci F-73/07,

               —

               vyhovieť návrhom na zrušenie a náhradu škody, ktoré odvolateľ predložil v konaní na prvom stupni,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na prvom stupni na náhradu všetkých trov konania týkajúcich sa žaloby o neplatnosť a odvolania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ v tomto odvolaní navrhuje zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu (SVS) zo 16. apríla 2008, vydaného vo veci Doktor/Rada, F-73/07 zamietajúceho žalobu, v ktorej odvolateľ navrhoval na jednej strane zrušenie rozhodnutia Rady o prepustení odvolateľa na konci skúšobnej lehoty a na druhej strane sa domáhal náhrady škody za údajne vzniknutú profesionálnu, finančnú a morálnu ujmu.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza, že SVS i) skreslil určité dôkazy, keďže založil viaceré konštatovania na nepresnom vecnom posúdení dokumentov v spise, ktoré mu boli odovzdané; ii) porušil práva na obranu odvolateľa tým, že nezohľadnil alebo neodpovedal na viaceré uvádzané okolnosti alebo tvrdenia, a iii) dopustil sa dvakrát nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o výklad práva Spoločenstva, vo vzťahu k právu odvolateľa dokončiť skúšobnú lehotu za normálnych podmienok a možnosť správneho orgánu doplniť odôvodnenie aktu spôsobujúceho ujmu v štádiu písomnej časti konania pred súdmi Spoločenstva.


title: Vec C-195/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. novembra 2010 — Európska komisia/Estónska republika

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. novembra 2010 — Európska komisia/Estónska republika
   (Vec C-195/10) (1)

   ()
   2011/C 30/55
   Jazyk konania: estónčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. decembra 2004 vo veci C-56/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/29/ES — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 9. decembra 2004
   vo veci C-56/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/29/ES - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2005/C 31/08)
   Jazyk konania: fínčina
   Vo veci C-56/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: K. Banks a M. Huttunen) proti Fínskej republike (splnomocnená zástupkyňa: A. Guimaraes-Purokoski), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 10. februára 2004, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda komory A. Borg Barthet, sudcovia J.-P. Puisssochet a J. Malenovský (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 9. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Fínska republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, nesplnila povinnosti, ktoré jej z tejto smernice vyplývajú.

               2.

               Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85 zo dňa 3.4.2004


title: Vec C-104/14: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali/Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi, v reštrukturalizácii, Liquidazione giudiziale dei beni ceduti ai creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 288 tretí odsek ZFEÚ — Boj proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách — Smernica 2000/35/ES — Články 2, 3 a 6 — Smernica 2011/7/EÚ — Články 2, 7 a 12 — Právna úprava členského štátu, ktorá môže zmeniť v neprospech veriteľa štátu úroky z pohľadávky, ktorá predchádza týmto smerniciam)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/20

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali/Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi, v reštrukturalizácii, Liquidazione giudiziale dei beni ceduti ai creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi
   (Vec C-104/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 288 tretí odsek ZFEÚ - Boj proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách - Smernica 2000/35/ES - Články 2, 3 a 6 - Smernica 2011/7/EÚ - Články 2, 7 a 12 - Právna úprava členského štátu, ktorá môže zmeniť v neprospech veriteľa štátu úroky z pohľadávky, ktorá predchádza týmto smerniciam))
   (2015/C 138/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali

      Žalované: Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi, v reštrukturalizácii, Liquidazione giudiziale dei beni ceduti ai creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi

      Výrok rozsudku

   Článok 288 tretí odsek ZFEÚ a článok 3 ods. 3 a článok 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách, ako aj články 7 a 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ zo 16. februára 2011 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát, ktorý využil možnosť stanovenú v článku 6 ods. 3 písm. b) smernice 2000/35/ES, mohol počas lehoty na prebratie smernice 2011/7/EÚ prijať právne predpisy, o aké ide v konaní vo veci samej, ktoré môžu zmeniť v neprospech veriteľa štátu úroky z pohľadávky vyplývajúcej z plnenia zmluvy uzatvorenej pred 8. augustom 2002.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec T-80/05: Žaloba podaná 17. februára 2005: Hinrich Bavendam a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/36

         Žaloba podaná 17. februára 2005: Hinrich Bavendam a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-80/05)
   (2005/C 143/69)
   Jazyk konania: nemčina
   Hinrich Bavendam, bydliskom v Brémach (Nemecko), Günther Früchtnicht, bydliskom v Brémach (Nemecko), Hinrich Geerken, bydliskom v Brémach (Nemecko), Hans-Jürgen Weyhausen-Brinkmann, bydliskom v Brémach (Nemecko), Curt-Hildebrand v. Einsiedel, bydliskom v Lipsku (Nemecko), Christina Gräfin von Schall-Riaucour, bydliskom v Ahlen-Vorhelm (Nemecko), Franz-Albrecht Metternich-Sandor, Prinz von Ratibor und Corvey, bydliskom v Höxter (Nemecko), Christoph Prinz zu Schleswig-Holstein, bydliskom v Thumby (Nemecko) a mesto Schloß Holte-Stukenbrock (Nemecko), v zastúpení: T. Giesen, Rechtsanwalt, podali 17. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 7. decembra 2004, ktorým sa na základe smernice Rady 92/43/EHS (1) ustanovuje zoznam lokalít európskeho významu

                           1.

                           pre kontinentálny biogeografický región

                           2.

                           pre atlantický biogeografický región

                     oznámené pod číslami C(2004) 4031 a C(2004) 4032 v rozsahu, v akom sú dotknuté ich vlastnícke práva alebo práva na územné úpravy;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sú buď v celom rozsahu alebo z veľkej časti vlastníkmi lokalít, ktoré boli na základe napadnutého rozhodnutia zaradené medzi lokality európskeho významu, čo obmedzuje vlastnícke práva žalobcov.
   Žalobcovia tvrdia, že kritériá výberu pre zaradenie do zoznamu lokalít európskeho významu nie sú naplnené, pretože typy biotopov a druhov, ktoré sú rozhodujúce pre takéto zaradenie, buď vôbec neexistujú alebo majú len veľmi nízky stupeň zastúpenia.
   Žalobcovia ďalej tvrdia, že

               —

               boli porušené základné formálne náležitosti článku 6 ods. 2, 3, a 4, alebo článku 4 smernice 92/43/EHS,

               —

               boli porušené povinnosti zo strany štátu, pretože rozhodnutie o výbere, z ktorého vychádza zaradenie do komunitárneho zoznamu bolo chybné už na národnej úrovni,

               —

               že došlo k zneužitiu práva konať podľa uváženia, pretože Komisia zaradila na komunitárny zoznam bez akejkoľvek výnimky všetky lokality, ktoré jej navrhla Nemecká spolková republika.

      (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7).


               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/1

         2010/C 274/01
   Posledná publikácia Súdny dvora Európskej únie v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010

      Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010

      Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010

      Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010

      Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010

      Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec F-66/10: Žaloba podaná 17. augusta 2010 — De Britto Patricio-Dias/Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/74

      Žaloba podaná 17. augusta 2010 — De Britto Patricio-Dias/Komisia
      (Vec F-66/10)
      ()
      (2010/C 288/139)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jorge De Britto Patricio-Dias (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Massaux, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie správy o služobnom postupe žalobcu za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2008 v rozsahu, v akom bol zaradený do výkonnostnej triedy III a boli mu pridelené 2 body potrebné na povýšenie

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu č. R/98/10 z 12. mája 2010 a v potrebnom rozsahu aj správu o služobnom postupe za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2008,

                  —

                  zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 25 000 eur stanovenej ex aequo et bono,

                  —

                  zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-219/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo  7. novembra 2014 – Autogrill España/Komisia ( „Štátna pomoc — Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb, umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí — Rozhodnutie, ktorým sa táto schéma kvalifikuje ako štátna pomoc, táto pomoc sa vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Pojem štátna pomoc — Selektívna povaha — Identifikácia kategórie podnikov zvýhodnených opatrením — Neexistencia — Porušenie článku 87 ods. 1 ES“ )

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2014 – Autogrill España/Komisia
   (Vec T-219/10) (1)

   ((„Štátna pomoc - Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb, umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí - Rozhodnutie, ktorým sa táto schéma kvalifikuje ako štátna pomoc, táto pomoc sa vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Pojem štátna pomoc - Selektívna povaha - Identifikácia kategórie podnikov zvýhodnených opatrením - Neexistencia - Porušenie článku 87 ods. 1 ES“))
   (2014/C 462/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Autogrill España, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, neskôr J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro a R. Calvo Salinero, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 1 ods. 1 a článku 4 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 a článok 4 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-338/14: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. januára 2015 – UNIC/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Spoločné akcie určené na uľahčenie trvalo udržateľného rozvoja v ekonomickej, sociálnej a environmentálnej oblasti v rozvojových krajinách — Všeobecné colné preferencie priznané v súvislosti so spracovanou a polospracovanou kožou pôvodom z Indie, Pakistanu a Etiópie — Zamietnutie žiadosti o dočasné odňatie všeobecných preferencií — Akt, proti ktorému nie je možné podať opravný prostriedok — Neprípustnosť“ )

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. januára 2015 – UNIC/Komisia
   (Vec T-338/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločné akcie určené na uľahčenie trvalo udržateľného rozvoja v ekonomickej, sociálnej a environmentálnej oblasti v rozvojových krajinách - Všeobecné colné preferencie priznané v súvislosti so spracovanou a polospracovanou kožou pôvodom z Indie, Pakistanu a Etiópie - Zamietnutie žiadosti o dočasné odňatie všeobecných preferencií - Akt, proti ktorému nie je možné podať opravný prostriedok - Neprípustnosť“))
   (2015/C 096/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unione nazionale industria conciaria (UNIC) (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: A. Fratini a M. Bottino, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. De Meester a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie listu Komisie z 19. marca 2014 adresovaného žalobkyni, ktorým sa zamieta jej žiadosť o začatie postupu dočasného odňatia všeobecných preferenčných systémov poskytnutých Indickej republike, Pakistanskej islamskej republike a Etiópskej federatívnej demokratickej republike v súvislosti s nespracovanou a polospracovanou kožou

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Talianskej republiky na vstup do konania ako vedľajší účastník konania sa zastavuje.

               3.

               Unione nazionale industria conciaria (UNIC) znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec T-246/17: Žaloba podaná 24. apríla 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Национальный Продукт)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/42

         Žaloba podaná 24. apríla 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Национальный Продукт)
   (Vec T-246/17)
   (2017/C 195/56)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Nemecko) (v zastúpení: A. Lingenfelser, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Национальный Продукт“ – prihláška č. 14 747 513.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. februára 2017 vo veci R 1017/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-392/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. decembra 2006 – MMT/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Námietka neprípustnosti )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. decembra 2006 – MMT/Komisia
   (Vec T-392/05) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Námietka neprípustnosti“)
   (2006/C 331/95)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: MMT Mecklenburg-Strelitzer Montage- und Tiefbau GmbH (Neustrelitz, Nemecko) (v zastúpení: R.-J. Kurschus, M. Zimmermann, M. Grehsin a C. Kupke, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Gross a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/595/ES z 5. marca 2003, ktoré sa týka režimu pomoci v Nemecku – Priznanie pomoci určenej na podporu predaja a vývozu výrobkov do spolkovej krajiny Mecklenbursko-Predpomoransko (Ú. v. EÚ L 202, s. 15), v rozsahu, v akom toto rozhodnutie kvalifikuje ako nezákonnú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES finančnú pomoc upravenú v usmerneniach spolkovej krajiny Mecklenbursko-Predpomoransko pre úrady nachádzajúce sa na území oficiálnych kandidátov na vstup do EÚ
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a nahradí trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006.


title: Vec T-94/15: Žaloba podaná 19. februára 2015 – Binca Seafoods/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/30

         Žaloba podaná 19. februára 2015 – Binca Seafoods/Komisia
   (Vec T-94/15)
   (2015/C 155/35)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Binca Seafoods GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1358/2014 z 18. decembra 2014, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 889/2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007, pokiaľ ide o pôvod živočíchov z ekologickej akvakultúry, chovné postupy v akvakultúre, krmivo pre živočíchy z ekologickej akvakultúry a produkty a látky povolené na používanie v ekologickej akvakultúre (Ú. v. EÚ L 365, s. 97).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 16 Charty základných práv Európskej únie (sloboda podnikania), ako aj článku 20 (rovnosť pred zákonom) a článku 21 (nediskriminácia) svojvoľným nerovným zaobchádzaním
               Žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia vo vykonávacom nariadení upravila prechodné opatrenia a osobitné pravidlá pre iné ekologické akvakultúry, pričom však svojvoľne nepredĺžila prechodné obdobie uvedené v článku 95 ods. 11 nariadenia (ES) č. 889/2008 (1), ktoré uplynulo 1. januára 2015.
               Európskej komisii je známe, že Pangasius je od okamihu vytrenia chovaný celkom ekologicky, ale že kladenie vajíčok samíc chovaných v ekologických akvakultúrach sa musí vyvolať podaním hormónov. Keďže tento postup nespĺňa všeobecné pravidlá akvakultúry, ktoré právo Únie stanovuje do budúcnosti, ale iné metódy vyvolania trenia sa nachádzajú ešte v štádiu vývoja, je nutné predĺžiť prechodné obdobie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: porušenie vykonávacieho splnomocnenia Rady
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila splnomocnenie Rady na obozretné stanovenie regulačného rámca práva Únie pre ekologické akvakultúry tak, aby boli pokroky dosiahnuté v ekologickej produkčnej technike nasledované ukončením prechodných opatrení bez toho, aby ukončením takýchto pravidiel boli z trhu s bioproduktmi vytlačené akvakultúry, ktoré existujú od roku 2009 a ktoré získali podľa uznaných pravidiel ekologické usvedčenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie práva slobodného svetového obchodu
               Európska komisia sa vedome rozhodla nedodržiavať spoločne vytvorené pravidlá uvedené v Codex Alimentarius, hoci v systéme tohto kódexu nebránila použitiu obecného pravidla, že mláďatá pochádzajúce z neekologického rozmnožovania môžu byť zaradené do ekologickej akvakultúry, ak už nemôžu byť v ekologickej akvakultúre rozmnožované, pričom na formulácii uvedeného pravidla sa podieľala spoločne s ostatnými členmi Codex Alimentarius. Európska únia nemôže odstúpiť od tohto konsenzu bez toho, aby porušila svoje povinnosti vyplývajúce z dohody WTO o technických prekážkach obchodu.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 889/2008 z 5. septembra 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov so zreteľom na ekologickú výrobu, označovanie a kontrolu (Ú. v. EÚ L 250, s. 1).


title: Vec C-172/05 P: Uznesenie Súdneho dvora z  13. júna 2006 – Ornella Mancini/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Úradníci — Miesto lekára poradcu — Oznámenie o výberovom konaní na voľné pracovné miesto — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Zloženie výberovej komisie — Čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/15

         Uznesenie Súdneho dvora z 13. júna 2006 – Ornella Mancini/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-172/05 P) (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Miesto lekára poradcu - Oznámenie o výberovom konaní na voľné pracovné miesto - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Zloženie výberovej komisie - Čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné odvolanie)
   (2006/C 224/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Ornella Mancini (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 3. februára 2005, Mancini/Komisia (T-137/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu, ktorej predmetom bol na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o neprijatí žalobkyne na miesto lekára poradcu v oddelení „Service médical – Bruxelles“ a rozhodnutia menovať na uvedené miesto iného uchádzača a na druhej strane návrh na náhradu škody s úrokmi
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Odvolateľka je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec F-15/16: Žaloba podaná 15. marca 2016 – ZZ/ESVČ

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/52

         Žaloba podaná 15. marca 2016 – ZZ/ESVČ
   (Vec F-15/16)
   (2016/C 191/75)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa žalobcovi odmietlo udeliť povolenie na uverejnenie článku, pri neexistencii zmeny navrhnutého textu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie a v prípade potreby zrušiť rozhodnutie, ktorým sa zamieta sťažnosť,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-282/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Liège (Belgicko) 13. júna 2007 – Belgické kráľovstvo/Truck Center SA

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Liège (Belgicko) 13. júna 2007 – Belgické kráľovstvo/Truck Center SA
   (Vec C-282/07)
   (2007/C 199/33)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel Liège (Belgicko)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo

      Odporca: Truck Center SA
   Prejudiciálna otázka
   Neporušujú články 105 ods. 3 písm. b) a 107 ods. 2 bod 9 AR prijaté na základe článku 266 CIR 1992, v spojení s článkom 23 belgicko-luxemburskej dohody o zamedzení dvojitého zdanenia článok 73 ES (po zmene článok 56 ES) stanovujúci voľný pohyb kapitálu, tým, že vyhradzujú výlučne oslobodenie od zrážkovej dane z hnuteľného majetku, stanovené v článku 107 ods. 2 bod 9, úrokov pripísaných spoločnostiam rezidentom, na jednej strane hlavne odrádzajú spoločnosti rezidentov požičiavať si od spoločností usadených v inom členskom Štáte a na druhej strane vytvárajú spoločnostiam usadeným v inom členskom Štáte prekážku investovania, formou pôžičky, kapitálu do spoločností so sídlom v Belgicku?


title: Vec T-222/16: Žaloba podaná 11. mája 2016 – Hansen Medical/EUIPO – Covidien (MAGELLAN)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/47

         Žaloba podaná 11. mája 2016 – Hansen Medical/EUIPO – Covidien (MAGELLAN)
   (Vec T-222/16)
   (2016/C 270/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hansen Medical, Inc. (Mountain View, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Kunze, solicitor, G. Würtenberger, T. Wittmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Covidien AG (Neuhausen am Rheinfall, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MAGELLAN“ – ochranná známka Európskej únie č. 5 437 711.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 3. februára 2016 v spojených veciach R 3092/2014-2 a R 3118/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 15, článku 51 ods. 1 písm. a), článku 57 ods. 1, článku 63 ods. 2, článku 64, článku 75, článku 76 ods. 2 a článku 77 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-569/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2017 – OU/Komisia („Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Disciplinárne konanie — Pozastavenie výkonu funkcie — Zrážka z odmeny — Pokarhanie — Vrátenie — Článok 24 ods. 4 prílohy IX služobného poriadku“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. apríla 2017 – OU/Komisia
   (Vec T-569/16) (1)

   ((„Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Disciplinárne konanie - Pozastavenie výkonu funkcie - Zrážka z odmeny - Pokarhanie - Vrátenie - Článok 24 ods. 4 prílohy IX služobného poriadku“))
   (2017/C 195/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: OU (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Ehrbar a F. Simonetti, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Komisie z 13. marca 2015, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o vrátenie súm zrazených z jeho odmeny počas obdobia šiestich mesiacov od 15. januára 2007, a jednak žiadosť o vrátenie uvedených súm spolu s úrokmi

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 13. marca 2015, ktorým Európska komisia zamietla žiadosť pána OU o vrátenie súm zrazených z jeho odmeny v nadväznosti na rozhodnutie Komisie zo 14. decembra 2006, sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná vrátiť pánovi OU sumy zrazené z jeho odmeny v nadväznosti na rozhodnutie zo 14. decembra 2006.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016 (vec pôvodne zaregistrovaná pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-141/15 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-813/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2015 – Liu/ÚHVT – DSN Marketing (Puzdro na prenosný počítač) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci puzdro na prenosný počítač — Zhodné skoršie dizajny — Dôvod výmazu — Neexistencia novosti v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 — Sprístupnenie skorších dizajnov pred dňom vzniku práva prednosti — Článok 7 ods. 1 a 2 nariadenia č. 6/2002“)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2015 – Liu/ÚHVT – DSN Marketing (Puzdro na prenosný počítač)
   (Vec T-813/14) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci puzdro na prenosný počítač - Zhodné skoršie dizajny - Dôvod výmazu - Neexistencia novosti v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 - Sprístupnenie skorších dizajnov pred dňom vzniku práva prednosti - Článok 7 ods. 1 a 2 nariadenia č. 6/2002“))
   (2016/C 007/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Min Liu (Guangzhou, Čína) (v zastúpení: pôvodne R. Bailly, S. Zhang a Y. Zhang, neskôr Y. Zhang, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: DSN Marketing Ltd (Crawley, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. októbra 2014 (vec R 1864/2013-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťou DSN Marketing Ltd a Minom Liu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Min Liu je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec T-228/17: Žaloba podaná 19. apríla 2017 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry/Komisia

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/35

         Žaloba podaná 19. apríla 2017 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry/Komisia
   (Vec T-228/17)
   (2017/C 195/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd (Wenzhou, Čína) (v zastúpení: S. Hirsbrunner, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/141 z 26. januára 2017, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitého príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používaného na zváranie na tupo, tiež dokončeného, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane (Ú. v. EÚ L 22, 2017, s. 14) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zaviazal Komisiu a ktorúkoľvek tretiu osobu, ktorej bude povolený vstup do konania ako vedľajšiemu účastníkovi konania na podporu návrhov Komisie, na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila rôznych pochybení v posúdení, keď rozhodla, že príslušenstvá na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používané na zváranie na tupo zodpovedajúce technickým normám US a EÚ sú vzájomne zameniteľné.

                           —

                           Komisia si nesplnila svoju povinnosť posúdiť relevantné dôkazy nestranne, keďže viaceré skutkové vyhlásenia týkajúce sa zameniteľnosti obsiahnuté v napadnutom nariadení sú nepresné, protichodné alebo zavádzajúce. Konkrétne tvrdenie, podľa ktorého jediný spolupracujúci dovozca údajne nedodal relevantné dôkazy, je nepresné.

                           —

                           Komisia sa nesprávne domnievala, že príslušenstvo na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používané na zváranie na tupo malo dvojité osvedčenie podľa európskej a US normy. Vychádzala výlučne z tvrdení uvedených na poslednú chvíľu sťažovateľmi, ktoré sa objavili prvýkrát až v napadnutom nariadení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a neposkytla primerané odôvodnenie, pokiaľ ide o úpravu normálnej hodnoty a uviedla protichodné tvrdenia.

                           —

                           Komisia pre stanovenie príslušnej miery úpravy nesprávne vychádzala z nákladov a údajov výrobného odvetvia EÚ. Zamietla návrh na úpravu, ktorý bol založený na údajoch o čínskom trhu z dôvodov, ktoré neboli odôvodnené.

                           —

                           V tejto súvislosti porušilo napadnuté nariadenie článok 20 základného nariadenia a článok 296 ZFEÚ a navyše mu chýba náležité odôvodnenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že určenie obdobia, ktoré treba vziať do úvahy, je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením.

                           —

                           Komisia postupovala svojvoľne tým, že nezohľadnila alternatívne obdobie, hoci mala k dispozícii relevantné údaje vďaka predchádzajúcemu vyšetrovaniu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že konanie, ktoré viedlo až k prijatiu napadnutého nariadenia, nebolo v súlade so všeobecnými zásadami práva EÚ, akými sú zásada riadnej správy vecí verejných, transparentnosti a právo na obranu žalobkyne.

                           —

                           Komisia neposkytla žalobkyni „dostupné informácie“ včas po predbežnom poskytnutí. Keď napokon Komisia tieto informácie sprístupnila spolu s inými údajmi a informáciami prvýkrát pri konečnom poskytnutí informácií, neposkytla žalobkyni dostatočný čas na vykonanie zmysluplného posúdenia.

                           —

                           Porušila právo na obranu žalobkyne tým, že jej nedala možnosť predložiť pripomienky ku kľúčovým zisteniam, ktoré boli založené na tvrdeniach podaných sťažovateľom na poslednú chvíľu, ktoré neboli overené, a ktoré sa prvýkrát objavili v napadnutom nariadení.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie, prijaté 26. januára 2017, nesprávne ukladá antidumpingové clo žalobkyni v súlade s ustanoveniami základného nariadenia, ktoré stanovuje výnimočnú metodiku analogickej krajiny na výpočet normálnej hodnoty dovozov z Čínskej ľudovej republiky, hoci právo umožňujúce EÚ uplatniť také výnimočné zaobchádzanie uplynulo 11. decembra 2016.

                           —

                           Európska únie sa zaviazala dodržiavať osobitné ustanovenia prístupového protokolu Číny k WTO prostredníctvom rozhodnutia Rady, ktorým sa toto pristúpenie schválilo. Komisia, ako inštitúcia EÚ, musí dodržiavať medzinárodné záväzky uzavreté Úniou pri výkone svojich právomocí.

                           —

                           Napadnuté nariadenia je ďalej nezlučiteľné s povinnosťou EÚ vykladať jej antidumpingové pravidlá v súlade s medzinárodným právom, osobitne v prípade, keď jej ustanovenia majú za cieľ realizovať medzinárodnú dohodu uzavretú Úniou.


title: Vec C-93/15 P: Uznesenie Súdneho dvora z 15. októbra 2015 – Banco Privado Português, SA – v likvidáci, Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA – v likvidácii/Komisia (Odvolanie — Pomoc poskytnutá Portugalskou republikou v prospech finančnej inštitúcie vo forme štátnej záruky spojenej s pôžičkou — Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ — Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/7

         Uznesenie Súdneho dvora z 15. októbra 2015 – Banco Privado Português, SA – v likvidáci, Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA – v likvidácii/Komisia
   (Vec C-93/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Pomoc poskytnutá Portugalskou republikou v prospech finančnej inštitúcie vo forme štátnej záruky spojenej s pôžičkou - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ - Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie))
   (2015/C 429/09)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Banco Privado Português, SA – v likvidáci, Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA – v likvidácii (v zastúpení: M. Ferreira Santos a R Leandro Vasconcelos, advogadas)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: M. França a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Banco Privado Português SA a Massa Insolvente do Banco Privado Português SA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.


title: Vec C-396/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Bari (Taliansko) 12. októbra 2009 — Interedil Srl v likvidácii/Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Bari (Taliansko) 12. októbra 2009 — Interedil Srl v likvidácii/Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa
   (Vec C-396/09)
   2009/C 312/35
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Bari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Interedil Srl v likvidácii

      Žalovaní: Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pojem „centrum hlavných záujmov dlžníka“ podľa článku 3 ods. 1 nariadenia ES č. 1346/2000 (1) z 29. mája 2000 vykladať podľa práva Spoločenstva alebo podľa vnútroštátneho práva, a v prípade kladnej odpovede v prospech prvej možnosti, v čom spočíva uvedený pojem a na základe akých určujúcich faktorov a skutočností možno identifikovať „centrum hlavných záujmov“?

               2.

               Možno domnienku uvedenú v článku 3 ods. 1 nariadenia ES č. 1346/2000, podľa ktorej sa „pri obchodných spoločnostiach… v prípade neprítomnosti dôkazu o opaku za centrum hlavných záujmov považuje miesto, kde majú svoje registrované sídlo“ vyvrátiť preukázaním toho, že spoločnosť skutočne vykonáva podnikateľskú činnosť v členskom štáte, ktorý nie je štátom, kde sa nachádza jej štatutárne sídlo alebo je na to, aby sa uvedená domnienka mohla považovať za vyvrátenú potrebné preukázať, že v štáte, kde sa nachádza štatutárne sídlo spoločnosti nevykonávala táto žiadnu podnikateľskú činnosť?

               3.

               Sú okolnosti, že na území členského štátu, ktorý nie je členským štátom sídla obchodnej spoločnosti, existujú nehnuteľnosti patriace spoločnosti, zmluva o prenájme týkajúca sa dvoch hotelových zariadení uzavretá medzi dlžníkom a inou spoločnosťou a zmluva, ktorú spoločnosť uzavrela s bankovou inštitúciou, skutočnosťami alebo faktormi dostačujúcimi na vyvrátenie domnienky stanovenej v článku 3 nariadenia ES č. 1346/2000 v prospech „registrovaného sídla“ spoločnosti a sú tieto okolnosti dostačujúce na to, aby sa dalo domnievať, že spoločnosť má v zmysle článku 3 ods. 2 nariadenia ES č. 1346/2000 na území tohto štátu „podnik“?

               4.

               Je v prípade, že sa rozhodnutie o právomoci vyhlásené Corte di Cassazione v uvedenom uznesení č. 10606/2005 zakladá na výklade článku 3 nariadenia ES č. 1346/2000, ktorý nie je v súlade s výkladom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, článok 382 (talianskeho) občianskeho súdneho poriadku, na základe ktorého Corte di Cassazione rozhodol o právomoci s konečnou platnosťou a záväzne, v rozpore s uplatnením uvedeného ustanovenia Spoločenstva, ako je vyložené Súdnym dvorom?

      (1)  Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191.


title: Vec C-446/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division zo dňa 13. októbra 2004 vo veci Test Claimants in the FII Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/26

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division zo dňa 13. októbra 2004 vo veci Test Claimants in the FII Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue
   (Vec C-446/04)
   (2005/C 6/51)
   Jazyk konania: angličtina
   High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division podal uznesením z 13. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Test Claimants in the FII Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 22. októbra 2004.
   High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je v rozpore s článkom 43 alebo 56 ES, aby členský štát ponechal účinnými a uplatňoval opatrenia, ktoré oslobodzujú od dane z príjmov právnických osôb dividendy nadobudnuté spoločnosťou usadenou na území tohto členského štátu („usadená spoločnosť“) od iných usadených spoločností a podľa ktorých dividendy nadobudnuté usadenou spoločnosťou od spoločností, ktoré sú usadené na území iných členských štátov („spoločnosti usadené na území iných členských štátov“) sú predmetom dane z príjmov právnických osôb (po poskytnutí oslobodenia z dvojitého zdanenia na akúkoľvek zrážkovú daň z dividendy a za určitých podmienok na základnú daň („underlying tax“) platenú spoločnosťami usadenými na území iných členských štátov zo ziskov dosiahnutých v štáte, v ktorom sú usadené)?

               2.

               Pokiaľ má členský štát systém, ktorý za určitých okolností ukladá povinnosť uhradiť vopred zaplatenú daň (VZD) (advance corporation tax „ACT“) z dividend vyplácaných právnickou osobou - rezidentom svojim akcionárom a poskytuje nárok na daňový odpočet príslušným akcionárom usadeným na území tohto členského štátu, je v rozpore s článkom 43 alebo 56 ES, alebo článkom 4 ods. 1, alebo 6 smernice Rady 90/435/EHS (1), ak členský štát ponechá účinnými a uplatňuje opatrenia, ktoré stanovujú, že usadená spoločnosť vypláca dividendy svojim akcionárom bez toho, aby bola povinná platiť VZD v rozsahu, v akom nadobudla dividendy od spoločností usadených na území tohto členského štátu (či už priamo alebo nepriamo prostredníctvom iných spoločností usadených na území tohto členského štátu) a nestanovuje, že usadená spoločnosť vypláca dividendy svojim akcionárom bez toho, aby bola povinná platiť VZD v rozsahu, v akom nadobudla dividendy od spoločností usadených na území iných členských štátov?

               3.

               Je v rozpore s ustanoveniami práva ES, na ktoré odkazuje otázka 2 vyššie, aby členský štát ponechal účinnými a uplatňoval opatrenia, ktoré stanovujú, že povinnosť platiť VZD bude započítaná voči povinnosti spoločnosti vyplácajúcej dividendy a iných spoločností v skupine usadených na území tohto členského štátu platiť daň z príjmov právnických osôb v členskom štáte z ich ziskov:

                           a.

                           ale ktorá nestanovuje akýkoľvek spôsob zápočtu povinnosti platiť VZD alebo nejakú rovnocennú úľavu (ako napríklad vrátenie VZD) ohľadom dosiahnutých ziskov, či už v tom štáte alebo v iných členských štátoch, spoločnosťami v skupine, ktoré nie sú usadené na území tohto členského štátu; a/alebo

                           b.

                           ktoré stanovujú, že akákoľvek daňová úľava na zamedzenie dvojitého zdanenia, ktorá sa vzťahuje na usadenú spoločnosť znižuje povinnosť platiť daň z príjmov právnických osôb voči ktorej môže byť započítaná povinnosť platiť VZD?

               4.

               Pokiaľ má členský štát opatrenia, ktoré za určitých okolností stanovujú, že usadeným spoločnostiam, ak si tak zvolia, bude vrátená VZD zaplatená zo ziskov rozdelených ich akcionárom v rozsahu, v akom sú tieto rozdelené zisky obdržané usadenými spoločnosťami od spoločností usadených na území iných členských štátov (vrátane, k tomuto účelu, spoločnosťami usadenými na území tretích krajín), je v rozpore v článkom 43 alebo 56, alebo článkom 4 ods. 1, alebo 6 smernice Rady 90/435/EHS, aby tieto opatrenia:

                           a.

                           zaväzovali usadené spoločnosti zaplatiť VZD a následne si uplatniť jej vrátenie; a

                           b.

                           nestanovili, aby akcionári usadených spoločností získali nárok na daňový odpočet, ktorý by boli získali voči dividendám vyplácaných od usadenej spoločnosti, ktorá sama o sebe nenadobudla dividendy od spoločností usadených na území iných členských štátov?

               5.

               Pokiaľ členský štát prijal pred 31. decembrom 1993 opatrenia opísané v otázkach 1 a 2 a po tomto dátume prijal ďalšie opatrenia opísané v otázke 4 a ak tieto neskôr uvedené opatrenia stanovujú obmedzenie zakázané článkom 56 zmluvy ES, má byť toto obmedzenie pokladané za nové obmedzenie, ktoré neexistovalo pred 31. decembrom 1993?

               6.

               V prípade, že ktorékoľvek opatrenia uvedené v otázkach 1 až 5 sú v rozpore s akýmkoľvek ustanovením Spoločenstva, na ktoré sa tu odkazovalo, potom za okolností, keď usadená spoločnosť alebo iné spoločnosti v rovnakej skupine spoločností, uplatní nasledujúce nároky ohľadom príslušných porušení:

                           (i)

                           nárok na vrátenie dane z príjmov právnických osôb neoprávnene vybranej za okolností, na ktoré sa vzťahuje otázka 1;

                           (ii)

                           nárok na znovuzavedenie (alebo náhradu za stratu) úľav uplatnených voči dani z príjmov právnických osôb neoprávnene vybraných za okolností, na ktoré sa vzťahuje otázka 1;

                           (iii)

                           nárok na vrátenie (alebo na náhradu za) VZD, ktorá nemohla byť započítaná voči povinnosti spoločnosti platiť daň z príjmov právnických osôb alebo voči ktorej nemohla byť poskytnutá iná úľava, a ktorá by nebyť uvedeného porušenia nebola zaplatená (alebo by pre ňu bola poskytnutá úľava);

                           (iv)

                           v prípade započítania VZD voči dani z príjmov právnických osôb, nárok na náhradu škody, ktorá vznikla stratou možnosti použiť peňažné prostriedky v čase medzi dňom platby VZD a takýmto zápočtom;

                           (v)

                           nárok na vrátenie dane z príjmov právnických osôb zaplatenej spoločnosťou alebo inou spoločnosťou v skupine, pokiaľ ktorejkoľvek z týchto spoločností vznikla povinnosť platiť dane z príjmov právnických osôb tým, že sa vzdala iných úľav, aby umožnila započítanie svojej povinnosti platiť VZD voči jej povinnosti platiť daň z príjmov právnických osôb (obmedzenia, ktoré sa vzťahujú na započítanie VZD a ktoré majú za následok povinnosť platiť nedoplatok dane z príjmov právnických osôb);

                           (vi)

                           nárok na náhradu škody, ktorá vznikla stratou možnosti použiť peňažné prostriedky z dôvodu, že daň z príjmov právnických osôb bola zaplatená skôr ako by tomu bolo inak alebo z dôvodu úľav následne stratených za okolností uvedených v bode (v) vyššie;

                           (vii)

                           nárok usadenej spoločnosti na vrátenie (alebo náhradu) preplatku VZD, ktorý táto spoločnosť postúpila inej spoločnosti v skupine a ktorý ostal bez úľavy, keď bola táto druhá spoločnosť predaná, rozdelená alebo vstúpila do likvidácie;

                           (viii)

                           v prípade, keď VZD bola zaplatená, ale následne bolo požiadané o jej vrátenie podľa ustanovení opísaných v otázke 4, nárok na náhradu škody, ktorá vznikla stratou možnosti použiť peňažné prostriedky v čase medzi dňom zaplatenia VZD a dňom, kedy bolo požiadané o jej vrátenie;

                           (ix)

                           nárok na náhradu škody v prípade, kedy sa usadená spoločnosť rozhodla požiadať o vrátenie VZD na základe opatrení opísaných v otázke 4 a odškodnila svojich akcionárov za nemožnosť získania nároku na daňový odpočet zvýšením čiastky dividend,

                     je treba posudzovať každý z týchto nárokov uvedených vyššie ako:

                           nárok na vrátenie čiastok neoprávnene vybraných, ktoré vznikli ako následok a doplnenie porušenia vyššie uvedených ustanovení Spoločenstva; alebo

                           nárok na odškodnenie alebo náhradu škody, takže musia byť splnené podmienky uvedené v spoločných veciach C-46/93 a C-48/93 Brasserie du Pecheur a Factortame; alebo

                           nárok na zaplatenie čiastky predstavujúcej neoprávnene odoprený prospech?

               7.

               V prípade, že odpoveď na ktorúkoľvek časť otázky 6 je, že nárok je nárokom na zaplatenie čiastky predstavujúcej neoprávnene odoprený prospech:

                           (a)

                           je takýto nárok následkom a doplnením práva udeleného vyššie uvedenými ustanoveniami Spoločenstva; alebo

                           (b)

                           musia byť splnené podmienky na náhradu ustanovené v spoločných veciach C-46/93 a C-48/93 Brasserie du Pecheur a Factortame; alebo

                           (c)

                           musia byť splnené nejaké iné podmienky?

               8.

               Ovplyvňuje nejako odpovede na otázky 6 alebo 7, či sú podľa vnútroštátneho práva nároky, na ktoré sa odkazuje v otázke 6 uplatňované ako nároky na uvedenie do pôvodného stavu alebo sú uplatňované, alebo musia byť uplatňované ako nároky na náhradu škody?

               9.

               Aké rady, ak nejaké, je podľa Súdneho dvora vhodné poskytnúť v danom prípade, za akých okolností by vnútroštátny súd mal zohľadniť pri určovaní či existuje dostatočne vážne porušenie v zmysle rozsudku v spoločných veciach C-46/93 a C-48/93 Brasserie du Pecheur a Factortame, najmä pokiaľ ide o to, či s ohľadom na judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa výkladu príslušných ustanovení práva Spoločenstva, bolo porušenie ospravedlniteľné alebo či v nejakom určitom prípade existuje dostatočná príčinná súvislosť na založenie „priamej príčinnej súvislosti“ v zmysle tohto rozsudku?

      (1)  Smernica Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, 20.08.1990, s. 6).


title: Vec C-361/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 – Európska komisia/Slovenská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 7 — Dávka v starobe — Vianočný príspevok — Pravidlo bydliska)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. septembra 2015 – Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-361/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 7 - Dávka v starobe - Vianočný príspevok - Pravidlo bydliska))
   (2015/C 371/02)
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Tokár, D. Martin a F. Schatz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec C-295/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 4. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Darmstadt – Nemecko) – H, konajúci ako správca konkurznej podstaty spoločnosti G.T. GmbH/H. K. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Právomoc súdov členského štátu, v ktorom bolo začaté konkurzné konanie, na rozhodovanie o žalobe z dôvodu platobnej neschopnosti proti žalovanému s bydliskom v treťom štáte — Žaloba proti konateľovi spoločnosti o vrátenie platieb uskutočnených po vzniku platobnej neschopnosti tejto spoločnosti alebo po zistení jej predlženia)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 4. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Darmstadt – Nemecko) – H, konajúci ako správca konkurznej podstaty spoločnosti G.T. GmbH/H. K.
   (Vec C-295/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc súdov členského štátu, v ktorom bolo začaté konkurzné konanie, na rozhodovanie o žalobe z dôvodu platobnej neschopnosti proti žalovanému s bydliskom v treťom štáte - Žaloba proti konateľovi spoločnosti o vrátenie platieb uskutočnených po vzniku platobnej neschopnosti tejto spoločnosti alebo po zistení jej predlženia))
   (2015/C 046/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Darmstadt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: H, konajúci ako správca konkurznej podstaty spoločnosti G.T. GmbH

      Žalovaný: H. K.

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že súdy členského štátu, na ktorého území sa začalo konkurzné konanie týkajúce sa majetku spoločnosti, majú na základe tohto ustanovenia právomoc rozhodovať o žalobe správcu konkurznej podstaty tejto spoločnosti proti konateľovi uvedenej spoločnosti o vrátenie platieb uskutočnených po vzniku platobnej neschopnosti tejto spoločnosti alebo po zistení jej predlženia, o akú ide vo veci samej.

               2.

               Článok 3 ods. 1 nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že súdy členského štátu, na ktorého území sa začalo konkurzné konanie týkajúce sa majetku spoločnosti, majú právomoc rozhodovať o žalobe správcu konkurznej podstaty tejto spoločnosti proti konateľovi uvedenej spoločnosti o vrátenie platieb uskutočnených po vzniku platobnej neschopnosti tejto spoločnosti alebo po zistení jej predĺženia, o akú ide vo veci samej, ak tento konateľ nemá svoje bydlisko v inom členskom štáte, ale v zmluvnom štáte Dohovoru o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, podpísaného 30. októbra 2007, ktorého uzavretie bolo schválené v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 2009/430/ES z 27. novembra 2008, ako je to vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec C-484/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Prvá a šiesta smernica o DPH — Zásady daňovej neutrality a proporcionality — Pravidlá týkajúce sa zaokrúhľovania súm DPH — Zaokrúhľovanie každej položky nadol)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-484/06) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prvá a šiesta smernica o DPH - Zásady daňovej neutrality a proporcionality - Pravidlá týkajúce sa zaokrúhľovania súm DPH - Zaokrúhľovanie každej položky nadol)
   (2008/C 223/12)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 11 A ods. 1 písm. a), článku 22 ods. 3 písm. b) prvej vety a článku 22 ods. 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a článku 2 prvého a druhého odseku prvej smernice Rady 67/227/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu (Ú. v. ES 1967, 71, s. 1301, Mim. vyd. 09/001, s. 3) – Pravidlá týkajúce sa zaokrúhľovania súm dane z pridanej hodnoty
   Výrok rozsudku

               1.

               V prípade neexistencie konkrétnej právnej úpravy Spoločenstva prináleží členským štátom, aby stanovili pravidlá a metódy zaokrúhľovania súm dane z pridanej hodnoty, pričom tieto členské štáty sú povinné pri takomto stanovení dodržiavať zásady, na ktorých je založený spoločný systém tejto dane, najmä zásady daňovej neutrality a proporcionality.

               2.

               Právo Spoločenstva vo svojom súčasnom stave neobsahuje žiadnu konkrétnu povinnosť, v zmysle ktorej by členské štáty boli povinné povoliť zdaniteľným osobám zaokrúhľovať pri každej položke sumu dane z pridanej hodnoty nadol.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-100/06: Žaloba podaná 26. júla 2007 – Rajani (Dear!Net Online)/ÚHVT – Artoz-Papier (ATOZ)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/12

         Žaloba podaná 26. júla 2007 – Rajani (Dear!Net Online)/ÚHVT – Artoz-Papier (ATOZ)
   (Vec T-100/06)
   (2007/C 235/21)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Deepak Rajani (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Dustmann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Artoz-Papier AG (Lenzburg, Švajčiarsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. januára 2006 (vec R 1126/2004-2),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Deepak Rajani.

      Prihlasovaná ochranná známka: ochranná známka Spoločenstva „ATOZ“ pre služby zaradené do triedy 35 a 41 – prihláška č. 1 319 961.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Artoz-Papier AG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: medzinárodná a národná slovná ochranná známka „ARTOZ“ pre služby zaradené do tried 35 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca uvádza, že vydaním sporného rozhodnutia došlo k porušeniu článku 43 ods. 2 a ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva v rozsahu, v akom bol prijatý nesprávny výklad prihláseného názvu ochrannej známky. Takýto výklad ultra vires práva Spoločenstva, vnútroštátneho práva a medzinárodného práva predstavuje podľa žalobcu zneužitie právomoci. Ďalej žalobca uplatňuje, že rozhodnutie odvolacieho senátu je v rozpore s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva. Napokon žalobca tvrdí, že v dôsledku údajného nedostatku odôvodnenia a porušenia práva byť vypočutý námietkové oddelenie, ako aj odvolací senát podstatným spôsobom porušili procesné garancie stanovené v článkoch 73 a 79 nariadenia Rady č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.


title: Vec C-83/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  24. mája 2011 — Európska komisia/Kronoply GmbH & Co. KG, Kronotex GmbH & Co. KG, Zellstoff Stendal GmbH, Spolková republika Nemecko, spolková krajina Sasko-Anhaltsko [Odvolanie — Štátna pomoc — Článok 88 ods. 2 a 3 ES — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Rozhodnutie o nevznesení námietok — Žaloba o neplatnosť — Podmienky prípustnosti — Uplatniteľné dôvody zrušenia — Pojem „dotknutá osoba“ — Konkurenčný vzťah — Dotknutosť — Trh so surovinami]

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. mája 2011 — Európska komisia/Kronoply GmbH & Co. KG, Kronotex GmbH & Co. KG, Zellstoff Stendal GmbH, Spolková republika Nemecko, spolková krajina Sasko-Anhaltsko
   (Vec C-83/09 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Článok 88 ods. 2 a 3 ES - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Žaloba o neplatnosť - Podmienky prípustnosti - Uplatniteľné dôvody zrušenia - Pojem „dotknutá osoba“ - Konkurenčný vzťah - Dotknutosť - Trh so surovinami)
   2011/C 204/09
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: K. Gross a V. Kreuschitz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Kronoply GmbH & Co. KG, Kronotex GmbH & Co. KG (v zastúpení: R. Nierer a L. Gordalla, Rechtsanwälte), Zellstoff Stendal GmbH (v zastúpení: T. Müller-Ibold a K. Karl, Rechtsanwälte), Spolková republika Nemecko, spolková krajina Sasko-Anhaltsko

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 10. decembra 2008, Kronoply a Kronotex/Komisia (T-388/02) v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa rozhodol o prípustnosti žaloby o neplatnosť (hoci nakoniec zamietnutej ako nedôvodnej) podanej proti rozhodnutiu Komisie z 19. júna 2002 nevzniesť námietky proti pomoci poskytnutej nemeckými orgánmi v prospech spoločnosti Zellstoff Stendal určenej na výstavbu továrne na výrobu celulózy — Nesprávne posúdenie podmienok prípustnosti žaloby o neplatnosť rozhodnutia Komisie založené na článku 88 ods. 3 ES podanej dotknutou osobou v zmysle odseku 2 toho istého článku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskej únie a Zellstoff Stendal GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec T-279/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  2. júla 2009 — Evropaïki Dynamiki/ECB ( Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie Spoločenstvom — Poskytovanie služieb poradenstva a rozvoja v oblasti informatiky v prospech BCE — Zamietnutie ponuky a rozhodnutie o uzavretí verejnej zmluvy s inými uchádzačmi — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní — Dôvod vylúčenia — Povolenie, ktoré musí udeliť vnútroštátny orgán — Žaloba čiastočne zjavne nedôvodná po právnej stránke a čiastočne zjavne neprípustná )

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/15

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júla 2009 — Evropaïki Dynamiki/ECB
   (Vec T-279/06) (1)

   („Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie Spoločenstvom - Poskytovanie služieb poradenstva a rozvoja v oblasti informatiky v prospech BCE - Zamietnutie ponuky a rozhodnutie o uzavretí verejnej zmluvy s inými uchádzačmi - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Dôvod vylúčenia - Povolenie, ktoré musí udeliť vnútroštátny orgán - Žaloba čiastočne zjavne nedôvodná po právnej stránke a čiastočne zjavne neprípustná“)
   2009/C 233/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. von Lindeiner a G. Gruber, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) z 31. júla 2006, ktorým sa zamieta ponuka predložená žalobcom v rámci rokovacieho konania na poskytovanie služieb poradenstva a rozvoja v oblasti informatiky v prospech ECB a rozhodnutia o uzavretí verejnej zmluvy s inými uchádzačmi

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec F-77/12: Žaloba podaná 23. júla 2012 — ZZ/Komisia

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/18

         Žaloba podaná 23. júla 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-77/12)
   2012/C 319/32
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: R. Nedin, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nepripustení žalobcu ku skúškam v rámci výberového konania EPSO/AD/208/11

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 18. januára 2012 a rozhodnutie výberovej komisie z 10. mája 2012, pretože sú v rozpore so zásadami rovnosti zaobchádzania a rovnosti príležitostí, ako aj odstrániť právne dôsledky, ktoré napadnuté rozhodnutia vyvolali.


title: Vec F-117/07: Žaloba podaná 25. októbra 2007 – Kolountzios/Komisia

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/48

         Žaloba podaná 25. októbra 2007 – Kolountzios/Komisia
   (Vec F-117/07)
   (2007/C 315/93)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Kolountzios (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 11. mája 2007, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o vykonanie výpočtu zvýšenia nárokov na dôchodok získaných pred jeho nástupom do služby v drachmách u gréckych orgánov dôchodkového zabezpečenia TMSEDE a ELPP s uplatnením aktualizovaného priemerného výmenného kurzu stanoveného Komisiou na zohľadnenie kurzového pohybu drachmy po dobu platenia príspevku,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca, ktorý je úradníkom zaradeným do platovej triedy AD 12, platového stupňa 4, uvádza tri žalobné dôvody, z ktorých prvým je nezákonnosť všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku (konkrétnejšie článku 7 ods. 3) a v prípade potreby nezákonnosť týchto ustanovení služobného poriadku.
   Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 1103/97 zo 17. júna 1997 o určitých ustanoveniach týkajúcich sa zavedenia eura (Ú. v. EÚ L 162, s. 1; Mim. vyd. 10/001, s. 81).
   Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty, rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie.


title: Vec T-122/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. októbra 2008 – Helkon Media/Komisia ( Arbitrážna doložka — Program podpory rozvoja, distribúcie a skvalitnenia európskych audiovizuálnych diel (MEDIA Plus) — Žiadosť o úhradu peňažnej podpory — Existencia arbitrážnej doložky — Započítanie — Neprípustnosť )

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. októbra 2008 – Helkon Media/Komisia
   (Vec T-122/06) (1)

   („Arbitrážna doložka - Program podpory rozvoja, distribúcie a skvalitnenia európskych audiovizuálnych diel (MEDIA Plus) - Žiadosť o úhradu peňažnej podpory - Existencia arbitrážnej doložky - Započítanie - Neprípustnosť“)
   (2008/C 301/49)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Helkon Media AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: U. Karpenstein, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a I. Kaufmann-Bühler, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba podľa článku 238 ES s cieľom dosiahnuť uloženie povinnosti Komisii zaplatiť žalobcovi údajne dlžnú sumu podľa zmluvy o peňažnej podpore Spoločenstva priznanej projektu „Dark Blue World“ (projekt 2002-4212-0103DI010006DE)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helkon Media AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006.


title: Vec C-50/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. marca 2011 — Európska komisia/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Povinnosť príslušného orgánu životného prostredia vykonať posúdenie vplyvov projektov na životné prostredie — Viacero príslušných orgánov — Potreba zabezpečiť posúdenie vzťahu medzi faktormi, ktoré môžu byť priamo alebo nepriamo dotknuté — Uplatnenie smernice na asanačné práce)

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. marca 2011 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-50/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Povinnosť príslušného orgánu životného prostredia vykonať posúdenie vplyvov projektov na životné prostredie - Viacero príslušných orgánov - Potreba zabezpečiť posúdenie vzťahu medzi faktormi, ktoré môžu byť priamo alebo nepriamo dotknuté - Uplatnenie smernice na asanačné práce)
   2011/C 130/04
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver, C. Clyne a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, G. Simons SC, D. McGrath, BL)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 2, 3 a 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) — Povinnosť opísať a posúdiť priame a nepriame vplyvy projektu na faktory vymenované v článku 3 smernice

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že:

                           —

                           neprebralo článok 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003,

                           —

                           nedbalo na to, aby v prípade, keď aj orgány územného plánovania a aj Agentúra na ochranu životného prostredia majú rozhodovaciu právomoc týkajúcu sa projektu, boli v plnom rozsahu splnené podmienky stanovené v článkoch 2 až 4 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, a

                           —

                           vylúčilo asanačné práce z pôsobnosti svojej právnej úpravy preberajúcej smernicu 85/337, zmenenú a doplnenú smernicou 2003/35,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec C-390/05: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 2037/2000 — Látky, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/16

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-390/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 2037/2000 - Látky, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu)
   (2006/C 331/27)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 16 ods. 5 a 6 a článku 17 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu (Ú. v. ES L 244, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 190) – Obnova, recyklácia, rekultivácia a znehodnotenie kontrolovaných látok – Nestanovenie minimálnych kvalifikačných požiadaviek pre zodpovedných pracovníkov – Nepodanie správy o programoch týkajúcich sa požadovanej kvalifikačnej úrovne Komisii
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na stanovenie minimálnych kvalifikačných požiadaviek pre pracovníkov zodpovedných za obnovu, recykláciu, rekultiváciu a znehodnotenie látok, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu, tým, že nepodala Komisii najneskôr do 31. decembra 2001 správu obsahujúcu informácie o dostupných zariadeniach a množstve použitých kontrolovaných látok, ktoré boli obnovené, recyklované, rekultivované alebo znehodnotené, a tým, že neprijala všetky preventívne opatrenia potrebné na zabezpečenie každoročnej kontroly zabudovaných zariadení so zásobou chladiacej tekutiny väčšou ako 3 kg na účely stanovenia existencie únikov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 ods. 5 a 6, a z článku 17 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 330, 24.12.2005.


title: Vec C-624/13 P: Odvolanie podané 2. decembra 2013 : Iliad SA, Free infrastructure, Free SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-325/10, Illiad a i./Komisia

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/9

         Odvolanie podané 2. decembra 2013: Iliad SA, Free infrastructure, Free SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-325/10, Illiad a i./Komisia
   (Vec C-624/13 P)
   2014/C 39/16
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Iliad, Free infrastructure, Free SAS (v zastúpení: T. Cabot, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Francúzska republika, Poľská republika, Département des Hauts-de-Seine

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 vo veci T-325/10, Iliad, Free infrastructure a Free/Európska komisia,

               —

               vyhovieť návrhom, ktoré spoločnosti Iliad, Free infrastructure a Free uviedli na prvom stupni a zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2009) 7426 v konečnom znení z 30. septembra 2009 týkajúce sa náhrady nákladov za výkon služieb vo verejnom záujme (SVZ) na vybudovanie a prevádzkovanie vysokorýchlostnej elektronickej komunikačnej siete v departemente Hauts de Seine (štátna pomoc N 331/2008 — Francúzsko), ak sa Všeobecný súd domnieva, že stav konania mu umožňuje rozhodnúť,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu, ak sa Súdny dvor domnieva, že stav konania mu nedovoľuje rozhodnúť,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trova konania v prípade, ak Všeobecný súd v prejednávanej veci rozhodne,

               —

               rozhodnúť o trovách konania neskôr, v prípade ak sa vec vráti Všeobecnému súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú šesť odvolacích dôvodov.
   Po prvé sa odvolateľky domnievajú, že Všeobecný súd porušil svoju povinnosť odôvodnenia, keďže sa nezaoberal časťou žalobného dôvodu, ktorá je založená na porušení povinnosti Komisie začať konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti s indíciou založenou na záväzku francúzskych úradov, čo poukazuje na vážne ťažkosti, s ktorými sa Komisia stretla, na základe čoho bola Komisia povinná začať takéto konanie vo veci formálneho zisťovania.
   Po druhé odvolateľky vytýkajú Všeobecnému súdu nesprávne právne posúdenie pri výpočte dĺžky predbežného preskúmania uskutočneného Komisiou. Na jednej strane sa domnievajú, že oznámenie vykonané Francúzskom nemožno považovať za úplné a v požadovanej lehote a preto ho nemožno zohľadniť. Na druhej strane sa domnievajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď označil žiadosť o predloženie „prípadných“ pripomienok formulovaných Komisiou francúzskym úradom za žiadosť o doplňujúce informácie v zmysle nariadenia (ES) č. 659/1999 (1).
   Po tretie odvolateľky uvádzajú dôvod týkajúci sa verejného poriadku založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, keďže tento súd ex offo neuviedol, že Komisia nemohla vyhlásiť, že sporná pomoc je v súlade so Zmluvou, keďže oznámenie tejto pomoci malo byť považované za stiahnuté podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 659/1999. Keďže francúzske úrady neodpovedali na žiadosť o doplňujúce informácie v lehote, sporné oznámenie malo byť stiahnuté podľa článku 5 ods. 3 uvedeného nariadenia. Z toho dôvodu nemala Komisia právomoc vyjadriť sa k oznámeným opatreniam, čo mal Všeobecný súd ex offo uviesť v napadnutom rozhodnutí.
   Po štvrté sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri zlyhaní trhu. Toto nesprávne právne posúdenie vyplývalo zo skutočnosti, že Všeobecný súd uplatnil univerzálny test namiesto testu zlyhania trhu, ktorý vyplýva z judikatúry Olsen a pozostáva z preskúmania, či konkurenti vykonávali analogické služby a nie univerzálne služby.
   Po piate sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o časové uplatnenie pravidiel práva Európskej únie pri posúdení zlyhania trhu. Nesprávne právne posúdenie vyplýva na jednej strane z preskúmania zlyhania trhu obmedzeného na údaje z rokov 2004 a 2005, a na druhej strane z neexistencie prognostickej analýzy trhu pri preskúmaní, či je zlyhanie trhu preukázané počas celého obdobia trvania inštitútu služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme.
   Nakoniec odvolateľky vytýkajú Všeobecnému súdu celok protirečivých dôvodov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Rozsudok súdu z 10. mája 2016 vo veci E-19/15 – Dozorný úrad EZVO/Lichtenštajnské kniežatstvo (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO, ktorý je členom EHP – Systémy predchádzajúceho povolenia pre usadenie sa a cezhraničné služby – Smernica 2006/123/ES – článok 31 Dohody o EHP – článok 36 Dohody o EHP – Odôvodnenie – Proporcionalita)

text:
               2.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 66/30

         ROZSUDOK SÚDU
   z 10. mája 2016
   vo veci E-19/15
   Dozorný úrad EZVO/Lichtenštajnské kniežatstvo
   (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO, ktorý je členom EHP – Systémy predchádzajúceho povolenia pre usadenie sa a cezhraničné služby – Smernica 2006/123/ES – článok 31 Dohody o EHP – článok 36 Dohody o EHP – Odôvodnenie – Proporcionalita)
   (2017/C 66/09)
   Vo veci E-19/15 Dozorný úrad EZVO/Lichtenštajnské kniežatstvo – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Lichtenštajnské kniežatstvo tým, že ponechalo v platnosti vnútroštátne pravidlá týkajúce sa systémov predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré sa chcú usadiť alebo poskytovať cezhraničné služby v Lichtenštajnsku, porušilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 9, 10, 13 a 16 aktu uvedeného v bode 1 prílohy X k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu), v znení prispôsobenom Dohode o EHP jej protokolom 1, a svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 31 a 36 Dohody o EHP v miere, v ktorej usadenie sa a poskytovanie cezhraničných služieb nepatria do pôsobnosti uvedeného aktu, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 10. mája 2016 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Lichtenštajnské kniežatstvo porušilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 9, 10, 13 a 16 aktu uvedeného v bode 1 prílohy X k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu), v znení prispôsobenom Dohode o EHP jej protokolom 1:

                           a)

                           tým, že ponechalo v platnosti článok 7 lichtenštajnského obchodného zákona, ktorým sa zavádza systém predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku,

                           b)

                           tým že ponechalo v platnosti článok 8 ods. 1 lichtenštajnského obchodného zákona, nakoľko sa ním stanovujú nejasné a nejednoznačné podmienky udeľovania predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku, najmä povinnosti mať potrebný personál a mať primeranú znalosť nemeckého jazyka),

                           c)

                           tým, že nezabezpečilo, aby podmienky predchádzajúceho povolenia stanovené v lichtenštajnskom obchodnom zákone neduplikovali požiadavky a kontroly, ktoré sú rovnocenné alebo v zásade porovnateľné, pokiaľ ide o ich účel, s požiadavkami a kontrolami ktorým poskytovateľ už podlieha v inom štáte EHP,

                           d)

                           tým, že nezabezpečilo, aby konanie a formality týkajúce sa predchádzajúceho povolenia podľa lichtenštajnského obchodného zákona boli stanovené jasne, ako aj

                           e)

                           tým, že ponechalo v platnosti článok 21 lichtenštajnského obchodného zákona, ktorým sa zavádza povinnosť pre podniky vopred oznámiť ich úmysel poskytovať cezhraničné služby v Lichtenštajnsku;

               2.

               vyhlasuje, že pokiaľ služby podľa lichtenštajnského obchodného zákona nepatria do rámca pôsobnosti aktu uvedeného v bode 1 prílohy X k Dohode o EHP (smernica 2006/123/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu), v znení prispôsobenom Dohode o EHP jej protokolom 1, Lichtenštajnské kniežatstvo porušilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 31 a 36 Dohody o EHP:

                           a)

                           tým, že ponechalo v platnosti článok 7 lichtenštajnského obchodného zákona, ako aj

                           b)

                           tým, že ponechalo v platnosti článok 21 lichtenštajnského obchodného zákona;

               3.

               nariaďuje Lichtenštajnskému kniežatstvu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-358/06: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z  11. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/29

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 11. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-358/06) (1)

   (2007/C 183/53)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 14.10.2006.


title: Vec C-54/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — JPMorgan Chase Bank, NA, J.P. Morgan Securities Limited/Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — JPMorgan Chase Bank, NA, J.P. Morgan Securities Limited/Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Vec C-54/11) (1)

   2011/C 311/49
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 120, 16.4.2011.


title: Vec C-307/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 3. augusta 2009 — Vicoplus SC PUH, ďalší účastník konania: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 3. augusta 2009 — Vicoplus SC PUH, ďalší účastník konania: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Vec C-307/09)
   2009/C 267/62
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Vicoplus SC PUH

      Ďalší účastník konania: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a 50 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, aká je obsiahnutá v článku 2 Wet arbeid vreemdelingen v spojení s článkom 1e ods. 1 písm. c) nariadenia na vykonanie Wet arbeid vreemdelingen, podľa ktorej je na vysielanie pracovníkov v zmysle článku 1 ods. 3 písm. c) smernice 96/71/ES (1) potrebné pracovné povolenie?

               2.

               Na základe akých kritérií treba určiť, či ide o vysielanie pracovníkov v zmysle článku 1 ods. 3 písm. c) smernice 96/71/ES?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (Ú. v. ES L 18, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431).


title: Vec C-283/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 75/442/EHS — Článok 1 — Pojem odpad — Šrot určený na použitie v oblasti oceliarstva — Palivá z odpadov vyššej kvality — Nesprávne prebratie)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/12

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-283/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 75/442/EHS - Článok 1 - Pojem „odpad“ - Šrot určený na použitie v oblasti oceliarstva - Palivá z odpadov vyššej kvality - Nesprávne prebratie)
   (2009/C 44/20)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca, a G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 47; Mim. vyd. 15/001, s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3) – Palivá z odpadov (RDF) a kovový šrot určený na použitie v oblasti oceliarstva a metalurgie – Vylúčenie z pôsobnosti vnútroštátneho zákona, ktorým sa preberá smernica
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti také ustanovenia ako:

                           —

                           článok 1 ods. 25 až 27 a ods. 29 písm. a) zákona č. 308 z 15. decembra 2004 o poverení vlády reformovať, koordinovať a doplniť právne predpisy v oblasti životného prostredia a priame vykonávacie opatrenia a

                           —

                           článok 1 ods. 29 písm. b) zákona č. 308 z 15. decembra 2004, ako aj článok 183 ods. 1 písm. s) a článok 229 ods. 2 legislatívneho dekrétu č. 152 z 3. apríla 2006, ktorým sa zavádzajú pravidlá v oblasti životného prostredia,

                     ktorými sa určitý šrot určený na použitie v oblasti oceliarstva a metalurgie a palivá z odpadov vyššej kvality (CDR-Q) vyňali a priori z pôsobnosti talianskych právnych predpisov o odpadoch, ktorými sa preberá smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenená a doplnená smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 písm. a) tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.