201808030282049792018/C 294/433862018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180611313221Vec C-386/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 11. júna 2018 – Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 ---documentbreak--- C2942018SK3110120180611SK0043311322Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 11. júna 2018 – Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-386/18)2018/C 294/43Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Prejudiciálne otázky

            1a.

            Bráni článok 66 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 508/2014 (
                  1
               ) z 15. mája 2014 o Európskom námornom a rybárskom fonde, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1255/2011 (ďalej len „nariadenie č. 508/2014“), v rozsahu, v akom stanovuje, že z Európskeho námorného a rybárskeho fondu „sa podporuje“ príprava a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh podľa článku 28 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1379/2013 (
                  2
               ) z 11. decembra 2013 o spoločnej organizácii trhov s produktmi rybolovu a akvakultúry, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 104/2000 (ďalej len „nariadenie č. 1379/2013), členskému štátu v tom, aby voči organizácii výrobcov, ktorá podala žiadosť o poskytnutie takej podpory, argumentoval tým, že tento členský štát neumožnil podanie takej žiadosti pre určitú kategóriu výdavkov (v tomto prípade: náklady na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh) alebo pre určité obdobie (v tomto prípade: rok 2014) v čase podania žiadosti ani vo svojom operačnom programe schválenom Európskou komisiou, ani vo vnútroštátnych predpisoch upravujúcich oprávnenosť výdavkov?

            1b.

            Má pre zodpovedanie otázky 1a význam, že organizácia výrobcov je podľa článku 28 nariadenia č. 1379/2013 povinná vypracovať plán produkcie a uvádzania na trh a po schválení tohto plánu produkcie a uvádzania na trh členským štátom vykonávať tento plán produkcie a uvádzania na trh?

            2.

            Pre prípad, že otázka 1a bude zodpovedaná v tom zmysle, že článok 66 ods. 1 nariadenia č. 508/2014 bráni členskému štátu v tom, aby voči organizácii výrobcov, ktorá podala žiadosť o poskytnutie podpory na prípravu a vykonávanie plánov produkcie a uvádzania na trh, argumentoval tým, že tento členský štát neumožnil podanie takej žiadosti v čase podania žiadosti, je potom článok 66 ods. 1 nariadenia č. 508/2014 priamym právnym základom pre nárok dotknutého žiadateľa voči jeho členskému štátu na poskytnutie predmetnej podpory?

            3.

            Pre prípad, že otázka 2 bude zodpovedaná v tom zmysle, že článok 66 ods. 1 nariadenia č. 508/2014 v prípade uvedenom v otázke 2 je priamym právnym základom pre nárok dotknutého žiadateľa voči jeho členskému štátu na poskytnutie predmetnej podpory, bráni potom článok 65 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (ďalej len „nariadenie č. 1303/2013“), poskytnutiu podpory na prípravu a vykonávanie plánu produkcie a uvádzania na trh, ak bola žiadosť o podporu podaná po tom, ako bol plán produkcie a uvádzania na trh vypracovaný a vykonávaný?

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 149, 2014, s. 1.
   (
         2
      )	Ú. v. EÚ L 354, 2013, s. 1.


title: Vec T-430/18: Žaloba podaná 10. júla 2018 – American Airlines/Komisia

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/21

      Žaloba podaná 10. júla 2018 – American Airlines/Komisia
      (Vec T-430/18)
      (2018/C 319/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: American Airlines, Inc. (Fort Worth, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Poitras, Solicitor, J. Ruiz Calzado a J. Wileur, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie o schválení výnimky na základe predchádzajúcej úpravy [rozhodnutie K(2018) 2788 z 30. apríla 2018],

                  —

                  uložil Komisii a všetkým vedľajším účastníkom, ktorý v konaní podporujú Komisie, povinnosť nahradiť trovy konania, a

                  —

                  vydal akýkoľvek iný príkaz, ktorý považuje za vhodný vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia pri prijatí rozhodnutia C (2018) 2788 z 30. apríla 2018 vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keď určila, že spoločnosť Delta bola oprávnená nadobudnúť práva na výnimky na základe predchádzajúcej úpravy v súvislosti s prevádzkovými intervalmi, ktoré poskytla spoločnosť American Airlines v rámci záväzkov predložených vo veci M.6607 (ďalej len „Záväzky“).
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, keď uplatnila nesprávnu právnu normu na nadobudnutie práv na výnimky na základe predchádzajúcej úpravy v rámci Záväzkov.
                  Žalobkyňa tvrdí, že pri posúdení, či spoločnosť Delta „riadne využila“ prevádzkové intervaly v súlade so Záväzkami, sa Komisia rozhodla, že jedinou analýzou, ktorá sa má vykonať, je overenie, či spoločnosť Delta nebola v situácii „zneužitia“. Žalobkyňa ďalej uvádza, že na rozdiel od stanoviska Komisie preskúmanie znenia, kontextu a cieľa Záväzkov vedie k záveru, že „neexistencia zneužitia“ nie je relevantná a že správny výklad pojmu „riadne využitie“ v Záväzkoch by si vyžadoval, aby Komisia overila, či využívanie týchto prevádzkových intervalov bolo „v súlade s ponukou“, ktorú spoločnosť Delta formálne predložila na získanie týchto prevádzkových intervalov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je poznačené zjavne nesprávnym posúdením, keďže bolo rozhodnuté, že spoločnosť Delta spĺňa požiadavku „riadneho využitia“.
                  Žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na to, že spoločnosť Delta sa rozhodla odchýliť od svojej ponuky, Komisia bola povinná určiť, či toto odchýlenie sa a konečná úroveň využitia prevádzkových intervalov mohli byť odsúhlasené s prihliadnutím na relevantné hospodárske dôkazy a analýzy, aby sa zabezpečila hospodárska súťaž a aby sa tak maximalizovali výhody pre spotrebiteľa.


title: Vec T-376/18: Žaloba podaná 14. júna 2018 – Front Polisario/Rada

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/16

      Žaloba podaná 14. júna 2018 – Front Polisario/Rada
      (Vec T-376/18)
      (2018/C 319/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et Rio de oro (Front Polisario) (v zastúpení: G. Devers, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby proti rozhodnutiu Rady zo 16. apríla 2018, ktorým sa Komisia poveruje začatím rokovaní s Marockým kráľovstvom v mene Európskej únie s cieľom zmeniť dohodu o partnerstve v sektore rybolovu a uzatvoriť protokol (neuverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie) žalobca uvádza desať žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci Rady prijať napadnuté rozhodnutie, keďže Európska únia a Marocké kráľovstvo nemajú právomoc rokovať o medzinárodných dohodách dotýkajúcich sa Západnej Sahary, lebo táto právomoc prislúcha ľudu tohto územia, ktorého zástupcom je Front Polisario.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti skúmať všetky relevantné skutočnosti prejednávanej veci, keďže Rada pri prijímaní napadnutého rozhodnutia nezohľadnila judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa otázky Západnej Sahary.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti skúmať otázku dodržania základných práv a medzinárodného humanitárneho práva, keďže z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že si Rada nepoložila otázku dodržania ľudských práv a medzinárodného humanitárneho práva.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu, keďže Rada pred prijatím napadnutého rozhodnutia nezačala žiadne rokovania s Front Polisario, ktorý je jediným zástupcom ľudu Západnej Sahary.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Rada porušila svoju povinnosť vyhovieť rozsudkom Súdneho dvora, keďže napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje odôvodnenie rozsudkov Súdneho dvora vo veciach C-104/16 P a C-266/16.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení základných zásad a hodnôt, ktorými sa riadi činnosť Únie na medzinárodnej scéne, keďže po prvé rozhodnutie popiera existenciu ľudu Západnej Sahary tým, že namiesto neho hovorí o „dotknutých populáciách“ a po druhé poveruje začatím rokovaní s Marockým kráľovstvom v rámci jeho anekčnej politiky voči Západnej Sahare a systematického porušovania základných práv nevyhnutého k udržovaniu tejto politiky.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na sebaurčenie, keďže po prvé rozhodnutie popiera existenciu ľudu Západnej Sahary, pokiaľ ide o právo na sebaurčenie, a narušuje národnú jednotu tohto ľudu, a po druhé poveruje začatím rokovaní s Marockým kráľovstvom v rozpore s oddeleným a odlišným statusom Západnej Sahary a s trvalou zvrchovanosťou ľudu tohto územia nad jeho prírodnými zdrojmi.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady relatívneho účinku zmlúv, keďže napadnuté rozhodnutie popiera postavenie ľudu Západnej Sahary, ktorého zástupcom je Front Polisario, ako tretieho subjektu vo vzťahoch EU-Maroko.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení medzinárodného humanitárneho práva a medzinárodného trestného práva, keďže po prvé rokovania, ku ktorým poveruje napadnuté rozhodnutie, sú vedené v rámci anekčnej politiky Marockého kráľovstva voči Západnej Sahare, a po druhé uvedené rozhodnutie použitím slov „dotknuté populácie“ schvaľuje protiprávny presun marockých kolonistov na okupované západosaharské územie.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti Únie odmietnuť uznanie, keďže rozhodnutie tým, že poveruje začatím rokovaní s Marockým kráľovstvom vo vzťahu k Západnej Sahare, schvaľuje závažné porušovanie medzinárodného práva, ktorého sa dopúšťa marocká okupačná moc voči ľudu Západnej Sahary.


title: Vec C-192/17: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – COBRA SpA/Ministero dello Sviluppo Economico (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 1999/5/ES — Vzájomné uznávanie zhody rádiových zariadení a koncových telekomunikačných zariadení — Existencia harmonizovaných noriem — Nevyhnutnosť výrobcu obrátiť sa na notifikovaný orgán — Pripevnenie identifikačného čísla notifikovaného orgánu)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/11

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – COBRA SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
      (Vec C-192/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 1999/5/ES - Vzájomné uznávanie zhody rádiových zariadení a koncových telekomunikačných zariadení - Existencia harmonizovaných noriem - Nevyhnutnosť výrobcu obrátiť sa na notifikovaný orgán - Pripevnenie identifikačného čísla notifikovaného orgánu))
      (2018/C 319/12)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: COBRA SpA

         Žalovaná: Ministero dello Sviluppo Economico

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 12 ods. 1 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/5/ES z 9. marca 1999 o rádiovom zariadení a koncových telekomunikačných zariadeniach a o vzájomnom uznávaní ich zhody, zmenenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že výrobca rádiového zariadenia, ktorý použije postup podľa prílohy III druhého odseku uvedenej smernice a uplatní harmonizované normy na definovanie sady testov uvedenej v tomto odseku, nie je povinný obrátiť sa na notifikovaný orgán, ako je uvedený v článku 11 ods. 1 tej istej smernice, a teda nie je povinný doplniť označenie „CE“ o identifikačné číslo tohto orgánu.

                  2.

                  Článok 12 ods. 1 druhý pododsek smernice 1999/5, zmenenej nariadením č. 596/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že výrobca rádiového zariadenia, ktorý uplatnil postup stanovený v prílohe III uvedenej smernice, pričom použil harmonizované normy, ktoré definujú základné sady testov, ktoré sa majú vykonať, nie je povinný doplniť označenie „CE“ o identifikačné číslo notifikovaného orgánu, ak tento výrobca z vlastnej vôle, čiže bez akejkoľvek povinnosti, požiadal notifikovaný orgán o potvrdenie súpisu základných sád testov obsiahnutých v uvedených harmonizovaných normách.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-449/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Nexans France a Nexans/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh elektrických káblov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jednotné a pokračujúce porušenie — Protiprávnosť rozhodnutia o inšpekcii — Primeraná lehota — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zásada osobnej zodpovednosti — Solidárna zodpovednosť za zaplatenie pokuty — Dostatočný dôkaz o porušení — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Neobmedzená právomoc“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Nexans France a Nexans/Komisia
      (Vec T-449/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jednotné a pokračujúce porušenie - Protiprávnosť rozhodnutia o inšpekcii - Primeraná lehota - Zásada riadnej správy vecí verejných - Zásada osobnej zodpovednosti - Solidárna zodpovednosť za zaplatenie pokuty - Dostatočný dôkaz o porušení - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Neobmedzená právomoc“))
      (2018/C 328/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Nexans France SAS (Courbevoie, Francúzsko) a Nexans SA (Courbevoie) (v zastúpení: G. Forwood, avocat, M. Powell, A. Rogers a A. Oh, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Giolito, H. van Vliet a A. Biolan, neskôr C. Giolito a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Doherty, barrister)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014, týkajúceho sa konania podľa článku 101[ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň a jednak na zníženie sumy pokút, ktoré im boli uložené

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Nexans France SAS a Nexans SA sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-268/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Županijski Sud u Zagrebu – Chorvátsko) –Vydanie európskeho zatykača na AY (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 1 ods. 2, článok 3 bod 2 a článok 4 bod 3 — Dôvody odmietnutia vykonania — Zastavenie trestného stíhania — Zásada ne bis in idem — Vyžiadaná osoba, ktorá bola svedkom v predchádzajúcom konaní týkajúcom sa tých istých činov — Vydanie viacerých európskych zatykačov na tú istú osobu)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/18

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Županijski Sud u Zagrebu – Chorvátsko) –Vydanie európskeho zatykača na AY
      (Vec C-268/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 1 ods. 2, článok 3 bod 2 a článok 4 bod 3 - Dôvody odmietnutia vykonania - Zastavenie trestného stíhania - Zásada ne bis in idem - Vyžiadaná osoba, ktorá bola svedkom v predchádzajúcom konaní týkajúcom sa tých istých činov - Vydanie viacerých európskych zatykačov na tú istú osobu))
      (2018/C 328/22)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Županijski Sud u Zagrebu

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      AY

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 2 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že súdny orgán vykonávajúceho členského štátu je povinný prijať rozhodnutie v súvislosti s akýmkoľvek európskym zatykačom, ktorý mu je postúpený, a to aj v prípade, že v tomto členskom štáte sa už rozhodovalo o skoršom európskom zatykači týkajúcom sa tej istej osoby a tých istých činov, ale druhý európsky zatykač bol vydaný len z dôvodu obžaloby vyžiadanej osoby vo vydávajúcom členskom štáte.

                  2.

                  Článok 3 bod 2 a článok 4 bod 3 rámcového rozhodnutia 2002/584 zmeneného rámcovým rozhodnutím 2009/299 sa majú vykladať v tom zmysle, že na účely odmietnutia vykonania európskeho zatykača na základe prvého alebo druhého z týchto ustanovení sa nemožno odvolávať na také rozhodnutie prokuratúry, akým je rozhodnutie maďarského ústredného vyšetrovacieho orgánu dotknuté vo veci samej, ktorým sa zastavuje trestné stíhanie začaté voči neznámemu páchateľovi, v rámci ktorého osoba, na ktorú bol vydaný tento európsky zatykač, bola vypočutá len ako svedok, a to bez toho, aby sa trestné stíhanie viedlo proti tejto osobe a toto rozhodnutie bolo prijaté vo vzťahu k nej.

         (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


title: Vec T-392/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – TE/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Začatie externého vyšetrovania OLAF — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/49

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – TE/Komisia
      (Vec T-392/17) (1)

      ((„Žaloba o neplatnosť - Začatie externého vyšetrovania OLAF - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
      (2018/C 328/66)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobca: TE (v zastúpení: J. Bartončík, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a Z. Malůšková, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia o začatí externého vyšetrovania vedeného Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), [dôverné] (2), so žalobcom ako dotknutou osobou a týkajúceho sa [dôverné]

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  TE znáša svoje vlastné trovy konania, a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.

         (2)  Skryté dôverné údaje.


title: Vec C-481/18: Žaloba podaná 23. júla 2018 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/29

      Žaloba podaná 23. júla 2018 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-481/18)
      (2018/C 328/38)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Szmytkowska, C. Sjödinm splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2012/39/EÚ z 26. novembra 2012, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/17/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na testovanie ľudských tkanív a buniek (1), alebo v každom prípade tým, že ich Komisii neoznámila, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1 smernice 2012/39/EÚ,

                  —

                  uložil Talianskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na základe článku 2 ods. 1 smernice 2012/39/EÚ mali členské štáty povinnosť prijať do 17. júna 2014 vnútroštátne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu ich vnútroštátneho právneho systému s povinnosťami vyplývajúcimi z tejto smernice. Keďže Talianska republika neprijala alebo Komisii neoznámila zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie vyššie uvedenej smernice, Komisia sa rozhodla predložiť vec Súdnemu dvoru.

         (1)  Ú. v. EÚ, L 327, 2012, s. 24.


title: Vec T-769/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júla 2018 – roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Zrušenie namietanej ochrannej známky — Zastavenie konania“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/49

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júla 2018 – roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH)
      (Vec T-769/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Zrušenie namietanej ochrannej známky - Zastavenie konania“))
      (2018/C 328/67)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: roelliroelli confectionery schweiz GmbH (St. Gall, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Overhage a R. Böhm, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: André Tanner (Schindellegi, Švajčiarsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. augusta 2017 (vec R 1596/2016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi André Tannerom a spoločnosťou roelliroelli confectionery schweiz GmbH

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  roelliroelli confectionery schweiz GmbH a Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) znášajú svoje vlastné trovy konaia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec T-485/18: Žaloba podaná 9. augusta 2018 – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisia

text:
               22.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/27

      Žaloba podaná 9. augusta 2018 – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisia
      (Vec T-485/18)
      (2018/C 381/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Compañia de Tranvías de la Coruña, SA (A Coruña, Španielsko) (v zastúpení: J. Monrabà Bagan, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2018) 3780 final zo 7. júna 2018 o prístupe k dokumentom,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              Rozhodnutie neobsahuje dostatočné odôvodnenie zamietnutia prístupu alebo poskytnutia len obmedzeného prístupu k dokumentom vzhľadom na neexistenciu súvislosti medzi uvádzanými konaniami pred Všeobecným súdom (spojené veci C-350/17 Mobit (1) a C-351/17 Autolinee Toscane (2)) a žiadosťou o prístup k dokumentom.

                              —

                              Dostatočné odôvodnenie je súčasťou podstatných formálnych náležitostí a Európska komisia je povinná ho vždy rešpektovať.

                              —

                              Nedostatočné odôvodnenie spôsobuje, že napadnuté rozhodnutie nespĺňa podmienky stanovené v článku 296 druhého odseku ZFEÚ a preto môže byť vyhlásené za neplatné podľa článku 264 prvého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený subsidiárne na existencii prevažujúceho verejného záujmu na zverejnení dokumentov, ku ktorým bol napadnutým rozhodnutím zamietnutý prístup.

                              —

                              Dokumenty, ku ktorým sa požadoval prístup, sú dokumenty vo verejnom záujme, keďže by umožňovali výklad základných ustanovení nariadení Európskej únie o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktoré Komisia predtým uplatňovala.

                              —

                              Preto aj v prípade, že by Všeobecný súd zistil súvislosť medzi vyššie citovanými spojenými vecami C-350/17 Mobit a C-351/17 Autolinee Toscane, v ktorých prebieha konanie, a žiadosťou o prístup k dokumentom, stále platí, že článok 4 ods. 2 in fine nariadenia (ES) č. 1049/2001 (3) umožňuje takýto prístup k dokumentom, pokiaľ existuje prevažujúci verejný záujem.

                        Relevantnosť týchto dokumentov nielen pre žalobcu, ale aj akýkoľvek iný orgán alebo dotknutú osobu, ktorí by chceli uplatňovať nariadenia Európskej únie o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, predstavuje prevažujúci verejný záujem, takže prístup k týmto dokumentom by sa mal poskytnúť.

         (1)  Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) 12. júna 2017 – Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana (Ú. v. EÚ C 330, 2017, s. 4).

         (2)  Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) 12. júna 2017 – Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl (Ú. v. EÚ C 330, 2017, s. 5).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43).


title: Vec T-288/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Sky/EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)

text:
               22.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Sky/EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)
      (Vec T-288/17) (1)

      (2018/C 381/39)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec C-150/18 P: Odvolanie podané 21. februára 2018: El Corte Inglés SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 5. decembra 2018 vo veci T-212/16, El Corte Inglés/EUIPO

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/2

      Odvolanie podané 21. februára 2018: El Corte Inglés SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 5. decembra 2018 vo veci T-212/16, El Corte Inglés/EUIPO
      (Vec C-150/18 P)
      (2018/C 392/02)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: El Corte Inglés SA (v zastúpení: J.L. Rivas Zurdo, abogado)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Elho Business & Sport Vertriebs GmbH
      Uznesením zo 6. septembra 2018 vyhlásil Súdny dvor (deviata komora) odvolanie za neprípustné.


title: Vec C-524/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 10. augusta 2018 – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 10. augusta 2018 – Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG/Queisser Pharma GmbH & Co. KG
      (Vec C-524/18)
      (2018/C 392/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co.KG

         Žalovaná: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa predpokladať, že osobitné zdravotné tvrdenia nachádzajúce sa v niektorom zo zoznamov podľa článkov 13 alebo 14 nariadenia (ES) č. 1924/2006 (1) sú „uvedené spolu“ s odkazom na všeobecný a nešpecifický zdravotný prínos v zmysle článku 10 ods. 3 tohto nariadenia už vtedy, ak tento odkaz je umiestnený na prednej strane a povolené tvrdenia sú umiestnené na zadnej strane balenia, pričom hoci sa z pohľadu verejnosti tieto tvrdenia po obsahovej stránke na tento odkaz jednoznačne vzťahujú, súčasťou odkazu nie je nijaké jednoznačné upozornenie – napríklad prostredníctvom poznámky s hviezdičkou – na tvrdenia umiestnené na zadnej strane?

                  2.

                  Vyžaduje sa aj v prípade odkazu na všeobecný a nešpecifický prínos v zmysle článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1924/2006 predloženie dôkazov podľa článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 6 ods. 1 tohto nariadenia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, 2006, s. 9).


title: Vec T-702/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2018 – Barroso Truta a i./Súdny dvor Európskej únie („Odvolanie — Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Dôchodky — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých skôr podľa vnútroštátnych systémov do systému dôchodkového zabezpečenia Únie — Škoda vyplývajúca z údajného nedostatku informácií, ktoré odvolateľom poskytol OOUPZ pri predkladaní návrhov na započítanie ich odpracovaných rokov — Zamietnutie žaloby o náhradu škody v konaní na prvom stupni — Článok 77 štvrtý odsek služobného poriadku — Majetková ujma“)

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2018 – Barroso Truta a i./Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-702/16) (1)

      ((„Odvolanie - Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Dôchodky - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých skôr podľa vnútroštátnych systémov do systému dôchodkového zabezpečenia Únie - Škoda vyplývajúca z údajného nedostatku informácií, ktoré odvolateľom poskytol OOUPZ pri predkladaní návrhov na započítanie ich odpracovaných rokov - Zamietnutie žaloby o náhradu škody v konaní na prvom stupni - Článok 77 štvrtý odsek služobného poriadku - Majetková ujma“))
      (2018/C 392/26)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolatelia: José Barroso Truta (Bofferdange, Luxembursko), Marc Forli (Lexy, France), Calogero Galante (Aix-sur-Cloie, Belgicko), Bernard Gradel (Konacker, Francúzsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocat)

         Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a Á. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 20. júla 2016, Barroso Truta a i./Súdny dvor Európskej únie (F-126/15, EU:F:2016:159), ktorého predmetom je zrušenie tohto rozsudku.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Odvolatelia znášajú štvrtinu svojich trov konania.

                  3.

                  Súdny dvor Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli odvolateľom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 441, 28.11.2016.


title: Vec T-534/18: Žaloba podaná 7. septembra 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek)

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/38

      Žaloba podaná 7. septembra 2018 – Peek & Cloppenburg/EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek)
      (Vec T-534/18)
      (2018/C 392/46)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: P. Lange, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Peek – prihláška č. 1 915 438

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. mája 2018 vo veci R 115/2005-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s § 15 ods. 2 MarkenG,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s § 15 ods. 2 MarkenG z dôvodu pravdepodobnosti zámeny,

                  —

                  porušenie článku 63 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v spojení s pravidlom č. 20 ods. 7 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95.


title: Vec C-244/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. septembra 2018 – Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie (EÚ) 2017/477 — Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Rade pre spoluprácu zriadenej na základe Dohody o posilnenom partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kazašskou republikou na strane druhej v súvislosti s organizáciou práce Rady pre spoluprácu, Výboru pre spoluprácu, špecializovaných podvýborov alebo akýchkoľvek iných orgánov — Článok 218 ods. 9 ZFEÚ — Rozhodnutie určujúce pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v orgáne zriadenom medzinárodnou dohodou — Dohoda, ktorej určité ustanovenia možno priradiť k spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike (SZBP) — Pravidlo hlasovania)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/9

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. septembra 2018 – Európska komisia/Rada Európskej únie
      (Vec C-244/17) (1)

      ((Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie (EÚ) 2017/477 - Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Rade pre spoluprácu zriadenej na základe Dohody o posilnenom partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kazašskou republikou na strane druhej v súvislosti s organizáciou práce Rady pre spoluprácu, Výboru pre spoluprácu, špecializovaných podvýborov alebo akýchkoľvek iných orgánov - Článok 218 ods. 9 ZFEÚ - Rozhodnutie určujúce pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v orgáne zriadenom medzinárodnou dohodou - Dohoda, ktorej určité ustanovenia možno priradiť k spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike (SZBP) - Pravidlo hlasovania))
      (2018/C 399/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Havas, L. Gussetti a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia, neskôr L. Havas a L. Gussetti, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a P. Mahnič Bruni, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/477 z 3. marca 2017 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Rade pre spoluprácu zriadenej na základe Dohody o posilnenom partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kazašskou republikou na strane druhej v súvislosti s organizáciou práce Rady pre spoluprácu, Výboru pre spoluprácu, špecializovaných podvýborov alebo akýchkoľvek iných orgánov, sa zrušuje.

                  2.

                  Účinky rozhodnutia 2017/477 zostávajú zachované.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec C-35/18 P: Odvolanie podané 18. januára 2018: Carrera Brands Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. novembra 2017 vo veci T-419/16, Carrera Brands Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/2

      Odvolanie podané 18. januára 2018: Carrera Brands Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. novembra 2017 vo veci T-419/16, Carrera Brands Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-35/18 P)
      (2018/C 427/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Carrera Brands Ltd (v zastúpení: C. Markowsky, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Autec AG
      Súdny dvor Európskej únie (šiesta komora) uznesením zo 14. júna 2018 zamietol odvolanie ako zjavne bezdôvodné a uložil odvolateľke povinnosť znášať vlastné trovy konania.


title: Vec C-604/18 P: Odvolanie podané 24. septembra 2018: Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 13. júla 2018 vo veci T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní/Rada Európskej únie a iní

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/28

      Odvolanie podané 24. septembra 2018: Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 13. júla 2018 vo veci T-786/14, Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní/Rada Európskej únie a iní
      (Vec C-604/18 P)
      (2018/C 427/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Eleni Pavlikka Bourdouvali a iní (v zastúpení: P P. Tridimas, barrister, K. Chrysostomides, Δικηγόρος)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Euroskupina zastúpená Radou Európskej únie, Európska únia zastúpená Európskou komisiou

         Návrhy odvolateľov

      Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Všeobecného súdu;

                  —

                  vyhovel návrhom, ktorých sa domáhajú navrhovatelia v konaní pred Všeobecným súdom;

                  —

                  uložil ďalším účastníkom konania povinnosť nahradiť trovy tohto odvolacieho konania a trovy konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že:

                  (a)

                  rozhodol, že Euroskupina nevyžadovala od Cypru, aby prijal opatrenia spôsobujúce škodu (škodlivé opatrenia), resp. že tieto opatrenia nevyžadovalo konanie, ktoré by bolo možné pripísať EÚ.

                  (b)

                  rozhodol, že tlačová správa ECB z 21. marca 2013 nespôsobila odvolateľom škodu;

                  (c)

                  rozhodol, že určitými ďalšími aktmi ďalší účastníci konania nevyžadovali od Cypru, aby pokračoval v implementovaní škodlivých opatrení a/alebo nevyžadovali prijatie škodlivých opatrení zavedenými zmenami a doplneniami vykonanými škodlivými výnosmi z 30. júla 2013;

                  (d)

                  rozhodol, že nie všetky škodlivé opatrenia sa vyžadovali rozhodnutím Rady 2013/236 (1);

                  (e)

                  rozhodol, že nedošlo k vážnemu porušeniu práva na vlastníctvo, ktoré je chránené článkom 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 protokolu 1 Európskeho dohovoru o ochrane základných práv a slobôd; zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady zákazu diskriminácie.

            Odvolatelia uvádzajú, že škodlivé opatrenia nevyhoveli požiadavke, že obmedzenia práva na vlastníctvo musia by stanovené zákonom, a takisto požiadavke proporcionality. Domnievajú sa, že správanie ďalších účastníkov konania vzbudilo legitímnu dôveru, že budú prijaté neškodlivé opatrenia, ukladajúce „odpis“ ich majetku. Domnievajú sa, že ako vkladatelia a akcionári Bank of Cyprus a Laiki boli vystavení diskriminácii, okrem iného v porovnaní s vkladateľmi a akcionármi bánk ostatných členských štátov Eurozóny, ktorí mali prospech z obdobnej finančnej pomoci, než bola poskytnutá Cypru.

         (1)  Rozhodnutie Rady z 25. apríla 2013 o osobitných opatreniach na obnovenie finančnej stability a udržateľného rastu určené Cypru (Ú. v. EÚ L 141, 2013, s. 32).


title: Vec T-506/18: Žaloba podaná 24. augusta 2018 – Poľsko/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/78

      Žaloba podaná 24. augusta 2018 – Poľsko/Komisia
      (Vec T-506/18)
      (2018/C 427/105)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie č. K(2018) 3826 final z 13. júna 2018, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1), a to v časti vylučujúcej z financovania Európskou úniou súm 1 421 755,79 eura a 1 436 426,73 eura zaplatených platobnou agentúrou akreditovanou Poľskou republikou,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 52 ods. 1 nariadenia č. 1306/2013 (2) z dôvodu uplatnenia finančnej korekcie na základe chybných skutkových zistení a chybného výkladu práva.

                              —

                              Poľská republika uvádza, že sumy vylúčené z financovania Úniou na základe napadnutého rozhodnutia boli vynaložené v súlade s právnymi predpismi upravujúcimi zásady uplatňovania osobitnej podpory pre sektor tabaku, to jest nariadenia č. 73/2009 (3), nariadenia č. 1120/2009 (4) a nariadenia č. 1122/2009 (5). Spôsob uplatňovania podpory zo strany poľskej vlády zodpovedal vnútroštátnym právnym aktom, ako aj Programu činností realizovaných v Poľsku v rámci osobitnej podpory upravenej v článku 68 nariadenia č. 73/2009.

                              —

                              V súvislosti s tou časťou žalobného dôvodu, ktorá sa týka kontroly na mieste u výrobcu, Poľská republika uvádza, že ani z práva Únie, ani z vnútroštátneho práva nevyplývala povinnosť dodávky zo strany výrobcu celého množstva vyrobeného tabaku prvému spracovateľovi. Poľský systém kontroly na mieste v plnej miere umožňoval overenie splnenia všetkých podmienok oprávnenosti podpory.

                              —

                              V súvislosti s tou časťou žalobného dôvodu, ktorá sa týka kontroly na mieste dodávky, Poľská republika uvádza, že tieto kontroly v plnej miere zaručujú overenie všetkých kvalitatívnych požiadaviek, ktoré má surový tabak vybraný na podporu spĺňať, vrátane predovšetkým požiadaviek týkajúcich sa vlhkosti a obsahu piesku a nečistôt.

                              —

                              V súvislosti s výhradou Komisie týkajúcej sa chýbajúceho osobitného systému znížení a vylúčení Poľská republika uvádza, že poľský systém sankcií v oblasti osobitnej podpory sektora tabaku je v úplnom súlade s článkom 21 ods. 1 nariadenia č. 73/2009. Najmä tento systém bol veľmi reštriktívny a eliminoval vznik akéhokoľvek rizika strát pre fond.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 52 ods. 2 nariadenia č. 1306/2013 z dôvodu uplatnenia paušálnej korekcie v neprimeranej výške vo vzťahu k riziku eventuálnej straty pre rozpočet Únie.

                              —

                              Poľská republika zastáva názor, že paušálna korekcia uplatnená Komisiou vo výške 5 % je veľmi vysoká a prekračuje eventuálnu maximálnu stratu, ktorú by mohol utrpieť fond.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                              —

                              V tejto súvislosti Poľská republika poukazuje na rozdielnosti vyplývajúce z listov zaslaných Komisiou v priebehu vyšetrovania a taktiež na chýbajúce odôvodnenie výhrady vznesenej Komisiou ohľadom porušenia časti ňou uvádzaných ustanovení Únie.

         (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/873 (Ú. v. EÚ L 152, 2018, s. 29).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).

         (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16).

         (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1120/2009 z 29. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie režimu jednotnej platby ustanoveného v hlave III nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 1).

         (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva (Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 65).


title: Vec T-128/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Daimler/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty súvisiace s konaním začatým na základe článku 29 smernice 2007/46/ES umožňujúcim členskému štátu odmietnuť evidenciu vozidiel predstavujúcich vážne nebezpečenstvo pre bezpečnosť cestnej premávky alebo vážne poškodzujúcich životné prostredie alebo verejné zdravie — Zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu vyšetrovania a kontroly — Všeobecná domnienka — Aarhuský dohovor — Odmietnutie prístupu k spisu — Článok 41 Charty základných práv“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/36

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Daimler/Komisia
      (Vec T-128/14) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty súvisiace s konaním začatým na základe článku 29 smernice 2007/46/ES umožňujúcim členskému štátu odmietnuť evidenciu vozidiel predstavujúcich vážne nebezpečenstvo pre bezpečnosť cestnej premávky alebo vážne poškodzujúcich životné prostredie alebo verejné zdravie - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu vyšetrovania a kontroly - Všeobecná domnienka - Aarhuský dohovor - Odmietnutie prístupu k spisu - Článok 41 Charty základných práv“)
      (2018/C 427/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daimler AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: C. Arhold, B. Schirmer a N. Wimmer, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Clotuche-Duvieusart, neskôr G. Wilms a F. Clotuche-Duvieusart napokon H. Krämer a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne R. Van der Hout, neskôr R. Van der Hout a C. Wagner, avocats)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a A. Jensen, splnomocnení zástupcovia), Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares(2013) 3715941 z 13. decembra 2013, ktorým bol žalobkyni odmietnutý prístup k dokumentom týkajúcim sa konania, ktoré začala Francúzska republika podľa článku 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, 2007, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej komisie Ares(2013) 3715941 z 13. decembra 2013, ktorým bol Daimler AG odmietnutý prístup k dokumentom týkajúcim sa konania, ktoré začala Francúzska republika podľa článku 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (rámcová smernica) sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Daimler AG.

                  3.

                  Rada Európskej únie a Európsky parlament znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec C-595/18 P: Odvolanie podané 21. septembra 2018: The Goldman Sachs Group Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-419/14, The Goldman Sachs Group/Európska komisia

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/6

      Odvolanie podané 21. septembra 2018: The Goldman Sachs Group Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-419/14, The Goldman Sachs Group/Európska komisia
      (Vec C-595/18 P)
      (2018/C 445/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: The Goldman Sachs Group Inc. (v zastúpení: A. Mangiaracina, avvocatessa, J. Koponen, advokat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne (napríklad od mája 2007 alebo novembra 2007, keď GS Group a jej pridružené spoločnosti vlastnili iba približne 45 %, reps. 26 % podielov v spoločnosti Prysmian) články 1, 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 (1) z 2. apríla 2014 v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky, a/alebo

                  —

                  znížil pokutu uloženú odvolateľke v článku 2 rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 z 2. apríla 2014 a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania na prvom stupni, ako aj v odvolacom konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

         Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne uplatnil článok 101 ZFEÚ a článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (2) tým, že považoval odvolateľku za zodpovednú za porušenie, ktorého sa dopustila spoločnosť Prysmian od 29. júla 2005 do 3. mája 2007 (ďalej len „obdobie pred IPO“).

         Druhý odvolací dôvod: Odvolateľka nevykonávala rozhodujúci vplyv, ako sa vyžaduje podľa judikatúry, v období 3. mája 2007 až 28. januára 2009 (ďalej len „obdobie po IPO“).

         Tretí odvolací dôvod: Návrh v tom zmysle, aby Súdny dvor poskytol odvolateľke prospech z akéhokoľvek zníženia pokuty, ktoré bude udelené spoločnosti Prysmian.

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 2. apríla 2014 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-604/18: Žaloba podaná 9. októbra 2018 – Google and Alphabet/Komisia

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/21

      Žaloba podaná 9. októbra 2018 – Google and Alphabet/Komisia
      (Vec T-604/18)
      (2018/C 445/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Google LLC (Mountain View, Kalifornia, Spojené štáty), Alphabet, Inc. (Mountain View) (v zastúpení: N. Levy, solicitor, P. Stuart, barrister, J. Schindler a A. Lamadrid de Pablo, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 18. júla 2018 vo veci COMP/AT.40099 – Google Andrоid,

                  —

                  subsidiárne v rámci výkonu neobmedzenej právomoci Všeobecného súdu zrušil alebo znížil pokutu uloženú žalobkyniam, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň spojené s týmito konaniami.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba sa týka zrušenia rozhodnutia Komisie C(2018) 4761 final z 18. júla 2018 v konaní podľa článku 102 ZFEÚ a článku 54 Dohody o EHP (vec AT.40099 – Google Android).
      Na podporu žaloby uvádzajú žalobkyne šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie obsahuje nesprávne posúdenie pri definícii trhu a dominantného postavenia.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje dominantné postavenie Androidu.

                              —

                              Žalobkyne ďalej tvrdia, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje dominantné postavenie Play.

                              —

                              Žalobkyne tiež zdôrazňujú, že tvrdenie napadnutého rozhodnutia o dominantnom postavení Google v rámci služieb všeobecného vyhľadávania poskytovaných užívateľom nezapadá do jeho teórie o zneužití dominantného postavenia, ktorá sa spája s vyhľadávacími aplikáciami, ktoré sú na základe licencie poskytované pôvodným výrobcom zariadení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje, že predinštalačné podmienky zmluvy Google o distribúcii mobilných aplikácií sú nekalej povahy.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté rozhodnutie nepreukázalo, že napadnuté predinštalačné podmienky mohli viesť k vylúčeniu hospodárskej súťaže.

                              —

                              Žalobkyne ďalej tvrdia, že napadnuté rozhodnutie nesprávne ignoruje skutočnosť, že predinštalačné podmienky sú objektívne ospravedlniteľné, keďže umožňujú Google poskytnúť platformu Android bezplatne.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje, že samotná predinštalačná podmienka v zmluvách Google o rozdelení príjmov na základe portfólia bola nekalá.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje, že Google konal nekalo, keď licencie aplikácií Play a Google Search podmienil antifragmentačnými záväzkami z antifragmentačnej zmluvy.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje, že antifragmentačné záväzky môžu obmedziť hospodársku súťaž.

                              —

                              Žalobkyne ďalej tvrdia, že napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje, že antifragmentačné záväzky sú objektívne ospravedlniteľné, keďže zabezpečujú kompatibilitu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušilo právo žalobkýň na obranu.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že im Komisia nesprávne oznámila svoju analýzu „rovnako výkonného konkurenta“ v liste popisujúcom skutkový stav a odmietla ich ústne vypočuť.

                              —

                              Žalobkyne ďalej tvrdia, že Komisia porušila ich právo na prístup k spisu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne ukladá pokutu a nesprávne určuje jej výšku.

                              —

                              Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že táto pokuta je protiprávna, pretože nezohľadňuje chýbajúci úmysel alebo nedbanlivosť Google.

                              —

                              Žalobkyne ďalej tvrdia, že táto pokuta je protiprávna, keďže nerešpektuje zásadu proporcionality.

                              —

                              Žalobkyne tiež subsidiárne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie nesprávne určuje výšku pokuty.


title: Vec C-605/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 25. septembra 2018 – Adler Real Estate AG a i.

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 25. septembra 2018 – Adler Real Estate AG a i.
      (Vec C-605/18)
      (2018/C 445/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, TZ

         Žalovaný orgán: Finanzmarktaufsichtsbehörde

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 1a štvrtý pododsek bod iii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES (1), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/50/EÚ, vykladať v tom zmysle, že je predpokladom prípustnosti „prísnejších požiadaviek“ pre „držiteľa akcií alebo fyzickú osobu či právnickú osobu“, aby „zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia“, ktoré stanovujú prísnejšie požiadavky pre zverejnenie podielov, boli „kontrolované“ orgánom, ktorý určil členský štát podľa článku 4 smernice 2004/25/ES (2)… o ponukách na prevzatie, a že táto kontrola zahŕňa dodržanie prísnejších požiadaviek pre zverejnenie podielov v zmysle smernice 2004/109/ES?

                  2.

                  Bráni článok 47 Charty základných práv Európskej únie vnútroštátnej praxi, podľa ktorej právoplatné rozhodnutie orgánu dohľadu podľa článku 4 smernice 2004/25/ES, ktorým bolo určené, že osoba porušila vnútroštátne predpisy prijaté na prebratie smernice 2004/25/ES, má záväzný účinok aj v rámci sankčného konania vedeného proti tej istej osobe z dôvodu porušenia nadväzujúcich vnútroštátnych noriem na prebratie smernice 2004/109/ES (smernica o požiadavkách na transparentnosť), takže to tejto osobe bráni v tom, aby z právneho a faktického hľadiska napadla už právoplatne určené porušenie práva?

         (1)  Ú. v. EÚ L 390, 2004, s. 38.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie (Ú. v. EÚ L 142, 2004, s. 12; Mim. vyd. 17/002, s. 20).


title: Vec T-609/18: Žaloba podaná 5. októbra 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity)

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/22

      Žaloba podaná 5. októbra 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity)
      (Vec T-609/18)
      (2018/C 445/27)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Nemecko) (v zastúpení: R. Härer, C. Schulze, C. Weber, H. Ranzinger a C. Gehweiler, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: iTernity GmbH (Freiburg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „d:ternity“ – Ochranná známka Európskej únie č. 11 152 154

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. júla 2018 vo veci R 2324/2018-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  podporne, aby rozhodol, že konanie sa zastavuje,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred Všeobecným súdom a pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článkov 18 a 64 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-624/18: Žaloba podaná 18. októbra 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/23

      Žaloba podaná 18. októbra 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)
      (Vec T-624/18)
      (2018/C 445/28)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gres de Aragón, SA (Alcalñiz, Španielsko) (v zastúpení: J. Learte Álvarez, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie GRES ARAGÓN – prihláška č. 16 311 938

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. augusta 2018 vo veci R 2269/2017-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým sa zamieta prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie č. 16 311 938 GRES ARAGÓN pre výrobky/služby uvedené v prihláške,

                  —

                  nariadil pokračovať v konaní o predmetnej prihláške vo vzťahu ku všetkým výrobkom a službám uvedeným v pôvodnej prihláške,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c), ods. 2 a ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-629/18: Žaloba podaná 18. októbra 2018 – mobile.de/EUIPO (vyobrazenie auta v guli)

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/23

      Žaloba podaná 18. októbra 2018 – mobile.de/EUIPO (vyobrazenie auta v guli)
      (Vec T-629/18)
      (2018/C 445/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: mobile.de GmbH (Dreilinden, Nemecko) (v zastúpení: T. Lührig, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (vyobrazenie auta v guli) – prihláška č. 15 598 931

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. augusta 2018 vo veci R 2653/2017-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 49 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 71 ods. 1 druhej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 68 ods. 1 štvrtej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 23 ods. 1 písm. d) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 68 ods. 1 štvrtej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 23 ods. 1 písm. e) a článkom 22 ods. 1 písm. b) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.


title: Vec C-638/18: Žaloba podaná 12. októbra 2018 – Európska komisia/Rumunsko

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/11

      Žaloba podaná 12. októbra 2018 – Európska komisia/Rumunsko
      (Vec C-638/18)
      (2018/C 445/14)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Nicolae a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Rumunsko

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  konštatovať, že Rumunsko tým, že od roku 2007 systematicky a nepretržite nedodržiava denné limitné hodnoty koncentrácií PM10, ako aj tým, že od roku 2007 do roku 2014, s výnimkou roku 2013, systematicky a nepretržite nedodržiavalo ročné limity hodnoty koncentrácií PM10 v zóne RO32101 Bukurešť, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice 2008/50/ES (1),

                  —

                  konštatovať, že pokiaľ ide o zónu RO32101 Bukurešť, Rumunsko si od 11. júna 2010 neplní povinnosti stanovené v článku 23 ods. 1 v spojení s časťou A prílohy XV smernice 2008/50/ES, najmä povinnosť stanovenú v druhom pododseku, aby sa obdobie, keď sú prekročené hodnoty PM10, čo najviac skrátilo.

                  —

                  uložiť Rumunsku povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Od roku 2007 sa v zóne Bukurešť RO32101 systematicky a nepretržite prekračovali denné limitné hodnoty koncentrácií PM10. Okrem toho sa v uvedenej zóne od roku 2007 do roku 2014, s výnimkou roku 2013, systematicky a nepretržite nedodržiavajú ročné limity hodnoty koncentrácií PM10. Tieto prekročenia sú dostatočne závažné na to, aby sa konštatovalo porušenie ustanovení článku 13 ods. 1 smernice 2008/50/ES v spojení s ustanoveniami uvedenými v prílohe XI tej istej smernice.
      Napriek týmto prekročeniam Rumunsko nevypracovalo plány kvality ovzdušia, ktoré by boli v súlade s ustanoveniami článku 23 ods. 1 smernice, najmä pokiaľ ide o povinnosť prijať vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa obdobie, keď sú prekročené hodnoty PM10, čo najviac skrátilo. Toto porušenie vyplýva z dlhého trvania obdobia, počas ktorého boli zaznamenané prekročenia, z dlhej povahy termínov predpokladaných na zastavenie prekročenia, z absencie určitých prvkov uvedených v časti A prílohy XV smernice, ako aj zo skutočnosti, že plány sa nezaoberajú všetkými hlavnými príčinami prekročenia limitných hodnôt, ani neobsahujú dostatočné záväzné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania limitných hodnôt.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1).


title: Vec C-614/18: Žaloba podaná dňa 28. septembra 2018 – Európska komisia v. Slovenská republika

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/8

      Žaloba podaná dňa 28. septembra 2018 – Európska komisia v. Slovenská republika
      (Vec C-614/18)
      (2018/C 445/10)
      Jazyk konania: slovenčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Tokár, C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovenská republika

         Návrhy žalobkyne

      Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Slovenská republika tým, že štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí nie sú rodinnými príslušníkmi občanov Únie a ktorých žiadosť o udelenie víza bolo zamietnutá, resp. ktorých vízum bolo zrušené alebo odvolané, neposkytuje právo odvolať sa na súdnom orgáne v zmysle jeho vymedzenia obsiahnutého v práve Únie, si neplní svoje povinnosti podľa článku 19 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii a článku 47 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 32 ods. 3, článkom 34 ods. 7 a článkom 35 ods. 7 nariadenia (ES) č. 810/2009 (1) (vízový kódex);

                  —

                  zaviazal Slovenskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Európska komisia svoju žalobu zakladá na tom, že sporné právne otázky v prejednávanej veci sú jednoznačne zodpovedané rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-403/16, El Hassani, kde Súdny dvor rozhodol, že článok 32 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 (2) z 26. júna 2013, sa vzhľadom na článok 47 Charty základných práv Európskej únie má vykladať v tom zmysle, že ukladá členským štátom povinnosť upraviť konanie o opravnom prostriedku proti rozhodnutiam o zamietnutí udelenia víza, ktorého podrobnosti sa riadia právnym poriadkom každého členského štátu, pri dodržaní zásad ekvivalencie a efektivity. Toto konanie musí zaručiť v určitom štádiu konania súdne preskúmanie.
      Komisia preto usudzuje, že argumenty Slovenskej republiky uvedené počas konania pred podaním žaloby v prejednávanej veci nemôžu uspieť a zotrváva na svojom stanovisku, že Slovenská republika si neplní svoje povinnosti uvedené v žalobe.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), Ú. v. EÚ 2009, L 243, s. 1

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013 ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, nariadenia Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009, Ú. v. EÚ 2013, L 182, s. 1


title: Vec C-442/18 P: Odvolanie podané 5. júla 2018: Európska centrálna banka proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. apríla 2018 vo veci T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugalsko)/Európska centrálna banka

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/2

      Odvolanie podané 5. júla 2018: Európska centrálna banka proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. apríla 2018 vo veci T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugalsko)/Európska centrálna banka
      (Vec C-442/18 P)
      (2018/C 445/02)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Malfrère, M. Ioannidis, splnomocnení zástupcovia, H.-G. Kamman, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Espírito Santo Financial (Portugalsko), SGPS, SA

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušil bod 1 výroku rozsudku Všeobecného súdu z 26. apríla 2018, Espírito Santo Financial (Portugalsko), SGPS, SA/ECB, T-251/15, EU:T:2018:234,

                  —

                  zamietol žalobu, aj pokiaľ ide o odmietnutie ECB sprístupniť výšku úveru uvedenej vo výňatkoch zo zápisnice, v ktorej je zaznamenané rozhodnutie Rady guvernérov ECB z 28. júla 2014,

                  —

                  subsidiárne k predchádzajúcemu bodu vrátil vec na rozhodnutie Všeobecnému súdu Európskej únie,

                  —

                  zaviazal žalobkyňu v prvostupňovom konaní a odporkyňu v odvolacom konaní na náhradu dvoch tretín (2/3) a ECB na náhradu jednej tretiny (1/3) trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý a jediný odvolací dôvod: porušenie článku 10.4 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len „štatút“) a článku 4 ods. 1 písm. a) prvej zarážky rozhodnutia 2004/258 (1).
      ECB tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 10.4 štatútu a článok 4 ods. 1 písm. a) prvú zarážku rozhodnutia 2004/258 tým, že v napadnutom rozsudku, a predovšetkým v bodoch 55, 75 až 81, ako aj v bodoch 124 a 161, rozhodol, že miera voľnej úvahy Rady guvernérov ECB v súvislosti so sprístupnením jej zápisníc z rokovaní „sa musí vykonávať v súlade s podmienkami a obmedzeniami stanovenými v rozhodnutí 2004/258“ (bod 80), čo v prejednávanej veci znamená, že ECB je povinná uviesť odôvodnenie, v ktorom vysvetlí, akým spôsobom sprístupnenie informácií obsiahnutých v zápisniciach z rokovaní Rady guvernérov, v ktorých sú zaznamenané rozhodnutia Rady guvernérov, konkrétne a skutočne poškodzuje verejný záujem, pokiaľ ide o dôvernosť rokovaní rozhodovacích orgánov ECB.
      Článok 10.4 štatútu zakladá domnienku, že informácie, ktoré sú súčasťou rokovaní Rady guvernérov, sa musia zachovať ako dôverné, aby sa tak chránila nezávislosť a efektivita ECB. Toto pravidlo primárneho práva, od ktorého sa sekundárne právo nemôže odchýliť, sa uplatňuje aj na časti zápisníc zaznamenávajúcich rozhodnutia Rady guvernérov. Znovu je pripomenuté v článku 4 ods. 1 písm. a) prvej zarážke. Zo všeobecnej zásady dôvernosti rokovaní Rady guvernérov, vrátane jej rozhodnutí, vyplýva, ako je uvedené v článku 10.4 štatútu, že ECB nemusí svoje rozhodnutie zverejniť výsledok svojich rokovaní podrobiť hmotnoprávnym a procesnoprávnym pravidlám stanoveným v rozhodnutí 2004/258. Predovšetkým nemusí vysvetliť, prečo by sprístupnenie týchto zápisníc z rokovaní Rady guvernérov konkrétne a skutočne poškodilo verejný záujem, pokiaľ ide o dôvernosť rokovaní Rady guvernérov.

         (1)  Rozhodnutie európskej centrálnej banky 2004/258/ES zo 4. marca 2004 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskej centrálnej banky (Ú. v. EÚ L 80, 2004, s. 42; Mim. vyd. 01/005, s. 51).


title: Vec T-631/18: Žaloba podaná 17. októbra 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#)

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/24

      Žaloba podaná 17. októbra 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#)
      (Vec T-631/18)
      (2018/C 445/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Nemecko) (v zastúpení: D. Sprenger, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie # – prihláška č. 16 967 267

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. augusta 2018 vo veci R 445/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že sa do registra zapíše prihláška ochrannej známky Európskej únie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-642/18: Žaloba podaná 12. októbra 2018 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/12

      Žaloba podaná 12. októbra 2018 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-642/18)
      (2018/C 445/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano a F. Thiran, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd v súlade s článkom 258 prvým odsekom Zmluvy o fungovaní Európskej únie určil, že

                              —

                              Španielske kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo vypracovanie programov odpadového hospodárstva v súlade s požiadavkami smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (1), alebo tým, že nerevidovalo uvedené programy v súlade s ustanoveniami smernice 2008/98/ES, pokiaľ ide o autonómne spoločenstvá Aragónsko, Baleáry, Kanárske ostrovy a Madrid a autonómne mesto Cueta, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 ods. 1 a z článku 30 ods. 1 smernice 2008/98/ES, a že

                              —

                              Španielske kráľovstvo si tým, že oficiálne neoznámilo Komisii prijatie alebo revíziu programov odpadového hospodárstva, pokiaľ ide o autonómne spoločenstvá Aragónsko, Baleáry, Kanárske ostrovy a Madrid a autonómne mesto Cueta, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 ods. 1 smernice 2008/98/ES,

                  —

                  zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia sa domnieva, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených článkov a odsekov smernice 2008/98/ES, keďže neprijalo požadované opatrenia v lehote do 14. septembra 2017, stanovenej v odôvodnenom stanovisku Komisie zo 14. júla 2017.

         (1)  Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3.


title: Vec C-506/18 P: Odvolanie podané 1. augusta 2018: Európsky Parlament proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 17. mája 2018 vo veci T-566/16, Josefsson/Európsky parlament

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/3

      Odvolanie podané 1. augusta 2018: Európsky Parlament proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 17. mája 2018 vo veci T-566/16, Josefsson/Európsky parlament
      (Vec C-506/18 P)
      (2018/C 445/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Európsky Parlament (v zastúpení: Í. Ní Riagáin Düro, V. Montebello-Demogeot, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Erik Josefsson

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  v dôsledku toho zamietol prvostupňovú žalobu,

                  —

                  uložil účastníkom konania povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania v tomto konaní,

                  —

                  uložil pánovi Josefssonovi povinnosť nahradiť trovy konania na prvom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Parlament vo svojom odvolaní vychádza z nasledujúcich odvolacích dôvodov:

                  i)

                  nesprávne právne posúdenie, skreslenie skutkového stavu a nedostatok odôvodnenia pri konštatovaní, že príčinou prepustenia žalobcu bola požiadavka kvalifikácie v oblasti práva,

                  ii)

                  nesprávne právne posúdenie pri konštatovaní, že prijatie organizačnej schémy a rozhodnutí súvisiacich s touto organizačnou schémou a s opismi pracovných pozícií uvedenými v tejto schéme, musí podliehať právu žalobcu na vypočutie,

                  iii)

                  skreslenie skutkových okolností, zjavné nesprávne posúdenie a nedostatok odôvodnenia pri závere o tom, že ak by bol žalobca vypočutý aj v otázke jeho kvalifikácie v oblasti práva, toto vypočutie mohlo skutočne zmeniť výsledok daného rozhodovacieho procesu.


title: Vec T-477/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2018 – Epsilon International/Komisia („Rozhodcovská doložka — Zmluvy uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technologický rozvoj a demonštračných činností (2007 – 2013) — Záujem na konaní — Oprávnené výdavky — Pozastavenie platby — Návrh na zrušenie — Rozhodnutie zapísať žalobkyňu do centrálnej databázy systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia (EDES) — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2018 – Epsilon International/Komisia
      (Vec T-477/16) (1)

      ((„Rozhodcovská doložka - Zmluvy uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technologický rozvoj a demonštračných činností (2007 – 2013) - Záujem na konaní - Oprávnené výdavky - Pozastavenie platby - Návrh na zrušenie - Rozhodnutie zapísať žalobkyňu do centrálnej databázy systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia (EDES) - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
      (2018/C 445/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Epsilon International SA (Marousi, Grécko) (v zastúpení: D. Bogaert a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà, A Katsimerou a A. Kyratsou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh založený na článku 272 ZFEÚ na určenie, po prvé, že sumy vyplatené Komisiou v rámci subvenčných dohôd Briseide, i-SCOPE a Smart-Islands predstavujú oprávnené výdavky, po druhé, že rozhodnutia Komisie pozastaviť platby pre projekty i-Locate, eENV-Plus, GeoSmartCity a c-Space sú nedôvodné, a po tretie, že v dôsledku protiprávneho konania Komisie žalobkyňa utrpela škodu, a na druhej strane návrh vychádzajúci po prvé z článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares(2016) 2835215 zo 17. júna 2016, ktorým bola spoločnosť Epsilon zapísaná do databázy systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia (EDES), a po druhé z článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá žalobkyni údajne vznikla v dôsledku tohto aktu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Epsilon International SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec C-527/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 13. augusta 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 13. augusta 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation
      (Vec C-527/18)
      (2018/C 445/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Žalovaná: KIA Motors Corporation

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má výrobca poskytnúť informácie, ktoré má zabezpečiť nezávislým prevádzkovateľom podľa článku 6 ods. 1 prvej vety nariadenia (ES) č. 715/2007 (1), v elektronicky ďalej spracovateľnej podobe?

                  2.

                  Dochádza k diskriminácii nezávislých prevádzkovateľov zakázanej článkom 6 ods. 1 prvou vetou nariadenia (ES) č. 715/2007, ak výrobca zapojením poskytovateľa informačných služieb vytvorí nový informačný kanál pre predaj originálnych náhradných dielov autorizovanými predajcami a opravovňami?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1).


title: Vec T-63/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Bingo VIVA! Slots — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie vive bingo — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Predmet sporu“)

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. októbra 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)
      (Vec T-63/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Bingo VIVA! Slots - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie vive bingo - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Predmet sporu“))
      (2018/C 445/20)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grupo Orenes, SL (Murcie, Španielsko) (v zastúpení: J. Sanmartín Sanmartín, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Akamon Entertainment Millenium, SL (Barcelona, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. novembra 2016 (vec R 453/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Grupo Orenes a Akamon Entertainment Millenium

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Grupo Orenes, SL je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 27.3.2017.


title: Vec C-528/18 P: Odvolanie podané 13. augusta 2018: Outsource Professional Services Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 31. mája 2018 vo veci T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/4

      Odvolanie podané 13. augusta 2018: Outsource Professional Services Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 31. mája 2018 vo veci T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-528/18 P)
      (2018/C 445/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Outsource Professional Services Ltd (v zastúpení: A. Kempter, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Flatworld Solutions Pvt. Ltd

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) z 31. mája 2018 vo veci T-340/16,

                  —

                  potvrdil rozhodnutie štvrtej odvolacej komisie EUIPO z 15. apríla 2016 vo veci prípade R 611/2015-4,

                  —

                  uložil spoločnosti Flatworld Solutions Pvt. Ltd povinnosť nahradiť trovy konania vrátane nevyhnutne vynaložených trov majiteľa ochrannej známky EÚ, jeho právneho nástupcu a odvolateľa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie je založené na tom, že Všeobecný súd porušil právo Únie, konkrétne článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 207/2009 (1) o ochrannej známke Spoločenstva, naposledy zmenené nariadením Rady 2015/2424 (2).
      Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že majiteľ ochrannej známky EÚ alebo jeho právny predchodca konal v dobrej viere pri podaní prihlášky na zápis ochrannej známky č. 006035547. Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem nekonať v dobrej viere. Použitie popisného textu na opis podnikania nie je vôbec nečestné alebo neetické. Preto nie je pravda, že zápis ochrannej známky sa neuskutočnil v dobrej viere.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2424 zo 16. decembra 2015, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva a nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva, a zrušuje nariadenie Komisie (ES) č. 2869/95 o poplatkoch splatných Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Ú. v. EÚ L 341, 2015, s. 21).


title: Vec C-664/18: Žaloba podaná 23. októbra 2018 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               10.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 445/12

      Žaloba podaná 23. októbra 2018 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-664/18)
      (2018/C 445/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Norris-Usher, K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že pokračovalo v prekračovaní ročných limitných hodnôt NO2 v zónach UK0001 (mestská oblasť Greater London), UK0002 (mestská oblasť West Midlands), UK0003 (mestská oblasť Greater Manchester), UK 0004 (mestská oblasť West Yorkshire), UK 0013 (mestská oblasť Teesside), UK0014 (The Potteries), UK0018 (Kingston upon Hull), UK0019 (mestská oblasť Southampton), UK0024 (mestská oblasť Glasgow), UK0029 (Eastern), UK0031 (South East), UK0032 (East Midlands), UK0033 (North West & Merseyside), UK0034 (Yorkshire & Humberside), UK0035 (West Midlands) a UK0036 (North East) ako aj hodinových limitných hodnôt NO2 v zóne UK0001 (mestská oblasť Greater London) od nadobudnutia účinnosti týchto limitných hodnôt k 1. januáru 2010, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1 smernice 2008/50/ES (1) v spojení s Prílohou XI tejto smernice,

                  —

                  určil, že od 11. júna 2010 Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska vo vyššie uvedených zónach neplní povinnosti vyplývajúce z článku 23 ods. 1 smernice 2008/50/ES v spojení s Prílohou XV tejto smernice, a to konkrétne povinnosť skrátiť čo najviac obdobie prekračovanie hodnôt vyplývajúcu z druhého odseku článku 23 ods. 1,

                  —

                  uložil Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Od roku 2010 boli ročné limity pre NO2 prekračované v 16 zónach a aglomeráciách a hodinové limity boli prekračované v jednej zóne. Tieto prekročenia samy osebe predstavujú porušenie článku 13 ods. 1 smernice 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe v spojení s prílohou XI tej istej smernice.
      Napriek tomuto pretrvávajúcemu porušeniu článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI tejto smernice Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska neprijalo plány kvality ovzdušia, ktoré stanovujú vhodné opatrenia na to, aby sa obdobie, keď sú hodnoty prekročené, čo najviac skrátilo. Nedostatočnosť opatrení navrhovaných Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska preukazuje dĺžka obdobia, v ktorom dochádzalo k prekračovaniu limitných hodnôt, rozsah prekročenia a trend dosahovania súladu, ako aj podrobná analýza každého z príslušných plánov kvality ovzdušia týkajúceho sa 16 zón a aglomerácií, ktoré sú predmetom tejto žaloby.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1).