title: Vec C-579/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného proti Danielovi Adamovi Popławskému (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi — Dôvody na nepovinné nevykonanie — Článok 4 bod 6 — Záväzok vykonávajúceho členského štátu zabezpečiť výkon trestu v súlade so svojím vnútroštátnym právom — Vykonanie — Povinnosť konformného výkladu)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného proti Danielovi Adamovi Popławskému
   (Vec C-579/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Dôvody na nepovinné nevykonanie - Článok 4 bod 6 - Záväzok vykonávajúceho členského štátu zabezpečiť výkon trestu v súlade so svojím vnútroštátnym právom - Vykonanie - Povinnosť konformného výkladu))
   (2017/C 283/04)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Daniel Adam Popławski

      za účasti: Openbaar Ministerie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu vykonávajúcej toto ustanovenie, ktorá v prípade, ak iný členský štát žiada o odovzdanie cudzieho štátneho príslušníka s povolením na pobyt na dobu neurčitú na území tohto prvého členského štátu s cieľom výkonu trestu odňatia slobody uloženého tomuto štátnemu príslušníkovi súdnym rozhodnutím, ktoré nadobudlo právoplatnosť, na jednej strane nepovoľuje toto odovzdanie a na druhej strane sa obmedzuje na stanovenie povinnosti súdnym orgánom prvého členského štátu oznámiť súdnym orgánom druhého členského štátu, že sú pripravené prevziať výkon tohto rozsudku, bez toho, aby bolo v deň odmietnutia odovzdania zaručené skutočné prevzatie výkonu, a navyše bez toho, aby sa v prípade, že sa následne ukáže nemožnosť tohto prevzatia, mohlo spochybniť toto odmietnutie.

               2.

               Ustanovenia rámcového rozhodnutia 2002/584 nemajú priamy účinok. Vnútroštátny súd je však povinný pri zohľadnení vnútroštátneho práva ako celku a uplatnení metód výkladu, ktoré uznáva, vykladať ustanovenia vnútroštátneho práva dotknuté vo veci samej v čo najväčšej možnej miere v súlade s textom a cieľom tohto rámcového rozhodnutia, čo v prejednávanej veci znamená, že v prípade odmietnutia vykonať európsky zatykač vydaný s cieľom odovzdania osoby, ktorej bol vo vydávajúcom členskom štáte právoplatným rozsudkom uložený trest odňatia slobody, súdne orgány vykonávajúceho členského štátu sú povinné samy zaručiť skutočný výkon trestu uloženého tejto osobe.

               3.

               Článok 4 ods. 6 rámcového rozhodnutia 2002/584 sa má vykladať v tom zmysle, že neoprávňuje členský štát odmietnuť vykonať európsky zatykač vydaný s cieľom odovzdania osoby, ktorej bol právoplatným rozsudkom uložený trest odňatia slobody, len z dôvodu, že tento členský štát zamýšľa začať voči tejto osobe stíhanie za ten istý skutok, za ktorý bol vyhlásený tento rozsudok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec T-366/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — Procter & Gamble/ÚHVT — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PG PRESTIGE BEAUTE — Skoršie obrazové národné ochranné známky Prestige — Čiastočné zamietnutie zápisu — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenie (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — Procter & Gamble/ÚHVT — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)
   (Vec T-366/07) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PG PRESTIGE BEAUTE - Skoršie obrazové národné ochranné známky Prestige - Čiastočné zamietnutie zápisu - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenie (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 301/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Procter Gamble Company (Cincinnati, Ohio, Spojené štáty) (v zastúpení: K. Sandberg a B. Klingberg, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Prestige Cosmetics SpA (Anzola Emilia, Taliansko) (v zastúpení: A. Mugnoz, M. Andreolini a A. Parini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. júla 2007 (vec R 681/2006-2) o námietkovom konaní medzi Prestige Cosmetics SpA a The Procter Gamble Company

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 19. júla 2007 (vec R 681/2006-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša okrem svojich vlastných trov konania, aj trovy prvostupňového konania, ktoré vznikli The Procter Gamble Company.

               3.

               Prestige Cosmetics SpA. znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli The Procter Gamble Company v konaní pred odvolacím senátom.

               4.

               Žaloba sa vo zvyšku zamieta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec T-132/11: Žaloba podaná 7. marca 2011 — Kessé/Rada

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/21

         Žaloba podaná 7. marca 2011 — Kessé/Rada
   (Vec T-132/11)
   2011/C 130/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Feh Lambert Kessé (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nariadenie Rady č. 25/2001 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, uverejnené 15. januára 2011 v Úradnom vestníku Európskej únie, nie sú vo vzťahu k žalobcovi Fehovi Lambertovi Kesséovi skutkovo podložené,

               —

               a preto

                           —

                           zrušil nariadenie Rady č. 25/2011 zo 14. januára 2011 a rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011,

                           —

                           subsidiárne nariadil stiahnutie mena Feh Lambert Kessé zo zoznamov priložených k uvedenému nariadeniu a rozhodnutiu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-130/11, Gossio/Rada.


title: Vec T-73/09: Žaloba podaná 18. februára 2009 – Compagnie de Saint-Gobain/Komisia

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/25

         Žaloba podaná 18. februára 2009 – Compagnie de Saint-Gobain/Komisia
   (Vec T-73/09)
   2009/C 102/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Compagnie de Saint-Gobain (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: P. Hubert a E. Durand, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2008) 6815 v konečnom znení o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 dohody o EHP (vec COMP/39.125 – autosklo), ako aj dôvody, na ktorých je založený výrok, keďže toto rozhodnutie bolo určené spoločnosti Compagnie de Saint-Gobain, a vyvodiť z toho všetky potrebné dôsledky, pokiaľ ide o výšku pokuty,

               —

               subsidiárne, bez ohľadu na to, či Compagnie de Saint-Gobain mohla alebo nemohla byť adresátom tohto rozhodnutia, znížiť pokutu uloženú spoločnostiam patriacim do skupiny Saint-Gobain,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobkyňa navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 6815 v konečnom znení z 12. novembra 2008 vo veci COMP/39.125 – autosklo, ktorým Komisia konštatovala, že určité podniky porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 ods. 1 Dohody o európskom hospodárskom priestore tým, že si rozdelili zmluvy o dodávke autoskiel a zosúladili svoje cenové politiky a stratégie zásobovania na európskom trhu autoskiel.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody založené na:

               —

               porušení článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1) a zásady osobnosti trestov, keďže Compagnie de Saint-Gobain bola adresátom napadnutého rozhodnutia ako materská spoločnosť spoločnosti Saint-Gobain Glass France SA bez toho, aby sa osobne a priamo zúčastnila na porušení,

               —

               nedostatku odôvodnenia, porušení článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 a zásady osobnosti trestov, keďže Komisia nepreukázala, že celkový konsolidovaný obrat skupiny Saint-Gobain mohol byť základom výpočtu sankcie,

               —

               porušení zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady zákazu retroaktivity, keďže Komisia retroaktívne uplatnila nové usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 (2) na skutočnosti, ktoré predchádzali ich vstupu do platnosti a boli aj úplne ukončené pred týmto dátumom,

               —

               porušení článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 a zásady proporcionality, keďže žiadny prvok recidívy nemožno oprávnene zohľadniť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec C-228/15: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 7. septembra 2016 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Catania – Taliansko) – trestné konanie proti Snežane Velikovej (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právo občanov pohybovať sa a zdržiavať sa v rámci územia Európskej únie — Chýbajúca relevantnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania pre rozhodnutie sporu vo veci samej — Zjavná neprípustnosť)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/8

      Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 7. septembra 2016 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Catania – Taliansko) – trestné konanie proti Snežane Velikovej
      (Vec C-228/15) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo občanov pohybovať sa a zdržiavať sa v rámci územia Európskej únie - Chýbajúca relevantnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania pre rozhodnutie sporu vo veci samej - Zjavná neprípustnosť))
      (2016/C 454/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Catania

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Snežana Velikova

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Tribunale di Catania (Súd v Catanii) zo 7. januára 2015 je zjavne neprístupný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec C-458/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 5. septembra 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Canon Deutschland GmbH

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 5. septembra 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Canon Deutschland GmbH
   (Vec C-458/11)
   2011/C 362/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Žalovaná: Canon Deutschland GmbH

      Prejudiciálne otázky

   Súdnemu dvoru Európskej únie sa podáva návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa výkladu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti o týchto otázkach:

               1.

               Má sa pri výklade vnútroštátneho práva smernica rešpektovať aj v prípadoch, ktoré nastali po tom, ako smernica 22. júna 2001 nadobudla účinnosť, avšak pred jej uplatniteľnosťou 22. decembra 2002?

               2.

               Ide v prípade rozmnožovania pomocou tlačiarní o rozmnožovanie použitím akéhokoľvek fotografického postupu alebo nejakým iným procesom, ktorý má podobné účinky v zmysle článku 5 ods. 2 písm. a) smernice?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Môžu byť požiadavky, ktoré sú upravené v smernici, na primeranú kompenzáciu za výnimky alebo obmedzenia práva rozmnožovania stanoveného v článku 5 ods. 2 a 3 smernice pri zohľadnení základného práva na rovnosť pred zákonom zakotveného v článku 20 Charty základných práv Európskej únie splnené aj v prípade, ak subjektmi, ktoré sú povinné zaplatiť primeranú kompenzáciu, nie sú výrobcovia, dovozcovia a predajcovia tlačiarní, ale výrobcovia, dovozcovia a predajcovia iného prístroja alebo viacerých iných prístrojov súboru zariadení, ktorý je vhodný na vyhotovovanie príslušných rozmnoženín?

               4.

               Vedie už možnosť použitia technologických opatrení podľa článku 6 smernice k zániku podmienky poskytnutia primeranej kompenzácie v zmysle článku 5 ods. 2 písm. b) smernice?

               5.

               Zaniká podmienka [článok 5 ods. 2 písm. a) a článok 5 ods. 2 písm. b) smernice] a možnosť (pozri odôvodnenie smernice č. 36) primeranej kompenzácie, ak nositelia práv výslovne alebo konkludentne súhlasili s vyhotovením rozmnoženín ich diel?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-157/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 21. marca 2007 – Finanzamt für Körperschaften III in Berlin/Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 21. marca 2007 – Finanzamt für Körperschaften III in Berlin/Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH
   (Vec C-157/07)
   (2007/C 129/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

      Žalovaný: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článku 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (1) taká právna úprava členského štátu, podľa ktorej daňovník usadený v jednom členskom štáte a v ňom podliehajúci neobmedzenej daňovej povinnosti síce podľa dohody o zamedzení dvojitého zdanenia môže za určitých podmienok pri stanovení celkovej sumy príjmov odpočítať oslobodené straty zo stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa v inom členskom štáte,

                           —

                           podľa ktorej však odpočítaná čiastka v prípade, že v niektorom z nasledujúcich zdaňovacích období pri príjmoch zo živnostenskej činnosti zo stálych prevádzkarní nachádzajúcich sa v inom členskom štáte, ktoré majú byť podľa dohody o zamedzení dvojitého zdanenia oslobodené, celkove vyplynie kladná čiastka, musí byť v príslušnom zdaňovacom období pri stanovení celkovej sumy príjmov znovu pripočítaná,

                           —

                           naposledy uvedené však nie vtedy, keď daňovník preukáže, že podľa platných predpisov tohto iného členského štátu, ktoré sa na neho vzťahujú, nemôže byť odpočet strát „vo všeobecnosti “uplatnený v iných rokoch, ako v roku, v ktorom strata vznikla, čo nie je možné, keď mu odpočet strát v tomto inom štáte podľa jeho práva síce je vo všeobecnosti umožnený, avšak v konkrétnej situácii, v ktorej sa daňovník nachádza, sa neuskutočnil?

               2.

               V prípade kladnej odpovede: Bude to mať vplyv na štát, v ktorom je daňovník usadený, že obmedzenie odpočtu strát v inom členskom štáte (ako v štáte z ktorého pochádza zdroj) porušuje článok 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, pretože toto obmedzenie znevýhodňuje daňovníka, ktorý tam so svojimi príjmami zo stálej prevádzkarne podlieha daňovej povinnosti len čiastočne oproti daňovníkovi, ktorý tam plne podlieha daňovej povinnosti?

               3.

               Ďalej v prípade kladnej odpovede: Musí sa štát, v ktorom je daňovník usadený, vzdať dodatočného zdanenia zahraničných strát zo stálych prevádzkarní, ak by sa tieto straty inak nemohli odpočítať v žiadnom členskom štáte, pretože stála prevádzkareň v inom členskom štáte bola zrušená?

      (1)  Ú. v. ES, L 1, s. 1; Mim. vyd. 11/052, s. 3.


title: Vec T-669/13 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. novembra 2014 – Komisia/Thomé ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijímanie — Oznámenie o výberovom konaní — Odmietnutie prijatia — Existencia diplomu, ktorý je v súlade s oznámením o výberovom konaní z dôvodu uznania — Majetková a nemajetková ujma“ )

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. novembra 2014 – Komisia/Thomé
   (Vec T-669/13 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijímanie - Oznámenie o výberovom konaní - Odmietnutie prijatia - Existencia diplomu, ktorý je v súlade s oznámením o výberovom konaní z dôvodu uznania - Majetková a nemajetková ujma“))
   (2014/C 448/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Florence Thomé (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 7. októbra 2013, Thomé/Komisia (F-97/12, Zb. VS, EU:F:2013:142) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Spojené veci C-231/06 až C-233/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles – Belgicko) – Office national des pensions (ONP)/Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06) a Noëlle Permesaen (C-233/06)/Office national des pensions (Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami — Zákonné dôchodkové systémy — Smernica 79/7/EHS — Letušky — Priznanie dôchodku zodpovedajúceho dôchodku stevardov — Jednorazová úhrada vyrovnávacích príspevkov — Platenie úrokov — Zásada efektivity — Povinnosti členského štátu vyplývajúce z prejudiciálneho rozsudku)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/13

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles – Belgicko) – Office national des pensions (ONP)/Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06) a Noëlle Permesaen (C-233/06)/Office national des pensions
   (Spojené veci C-231/06 až C-233/06) (1)

   (Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami - Zákonné dôchodkové systémy - Smernica 79/7/EHS - Letušky - Priznanie dôchodku zodpovedajúceho dôchodku stevardov - Jednorazová úhrada vyrovnávacích príspevkov - Platenie úrokov - Zásada efektivity - Povinnosti členského štátu vyplývajúce z prejudiciálneho rozsudku)
   (2007/C 183/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour du travail de Bruxelles – Belgicko
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Office national des pensions (ONP), Noëlle Permesaen (C-233/06)

      Žalovaný: Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06), Office national des pensions
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour du travail de Bruxelles – Výklad smernice Rady č. 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. ES L 6, 1979, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215) – Možnosť ženy vylúčenej z výhodnejšieho dôchodkového systému, vstúpiť do tohto systému so spätným účinkom, s podmienkou zaplatenia príspevkov pre predmetné obdobie členstva vo forme jednorazovej platby istiny a úrokov z omeškania
   Výrok rozsudku

               1.

               V prípade, ak členský štát prijíma právnu úpravu smerujúcu k tomu, aby pôvodne diskriminovaným osobám určitého pohlavia bolo umožnené mať po celé trvanie ich dôchodku prospech z dôchodkového systému, ktorý je uplatniteľný na osoby druhého pohlavia, smernici Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením,

                           —

                           neodporuje, ak uvedený členský štát podmieňuje toto ich pristúpenie do dôchodkového systému splatením vyrovnávacích príspevkov, ktoré predstavujú rozdiel medzi príspevkami zaplatenými pôvodne diskriminovanými osobami počas obdobia, v ktorom dochádzalo k diskriminácii, a vyššími príspevkami zaplatenými inou kategóriou osôb počas rovnakého obdobia, zvýšených o úroky kompenzujúce menové znehodnotenie,

                           —

                           naopak odporuje, ak uvedený členský štát vyžaduje, aby predmetná úhrada vyrovnávacích príspevkov bola zvýšená o iné úroky než úroky smerujúce ku kompenzácii menového znehodnotenia,

                           —

                           rovnako jej odporuje, ak sa vyžaduje, aby sa uvedená úhrada vykonala jednorazovo, pokiaľ táto podmienka robí predmetné vyrovnanie prakticky nemožným alebo nadmerne ťažkým. Takým je najmä prípad, ak suma, ktorá má byť zaplatená, prevyšuje ročný dôchodok zainteresovanej osoby.

               2.

               V nadväznosti na rozsudok vyhlásený v konaní o návrhu na začatie prejudiciálneho konania, z ktorého vyplýva nezlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy s právom Spoločenstva, prislúcha orgánom predmetného členského štátu prijať všetky všeobecné alebo individuálne opatrenia vhodné na zabezpečenie rešpektovania práva Spoločenstva, dbajúc najmä o to, aby sa vnútroštátne právo v čo najkratšej lehote zosúladilo s právom Spoločenstva a aby práva, ktoré odvodzujú osoby podliehajúce súdnej právomoci z právneho poriadku Spoločenstva, boli plne účinné.

               3.

               V prípadoch zistenia diskriminácie odporujúcej právu Spoločenstva, pokiaľ nie sú prijaté žiadne opatrenia na obnovu rovnosti v zaobchádzaní, je vnútroštátny súd po túto dobu povinný neuplatňovať diskriminujúce vnútroštátne ustanovenie bez toho, aby predtým žiadal jeho zrušenie zákonodarcom alebo naň musel čakať, a na členov znevýhodnenej skupiny uplatniť rovnaký režim, aký požívajú osoby inej kategórie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-550/17: Žaloba podaná 12. augusta 2017 – Troszczynski/Parlament

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/23

         Žaloba podaná 12. augusta 2017 – Troszczynski/Parlament
   (Vec T-550/17)
   (2017/C 357/31)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mylène Troszczynski (Noyon, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 14. júna 2017 o žiadosti o zbavenie imunity Mylène Troszczynski 2017/2019(IMM),

               —

               uložil Európskemu parlamentu zaplatiť Mylène Troszczynski sumu 35 000 eur ako náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy,

               —

               uložil Európskemu parlamentu zaplatiť Mylène Troszczynski sumu 5 000 eur ako náhradu oprávnených výdavkov,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý dôvod je založený na porušení článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie (Ú. v. EÚ C 83, 2010, s. 266, ďalej len „Protokol“).

               2.

               Druhý dôvod je založený na porušení článku 9 Protokolu.

               3.

               Tretí dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zásady riadnej správy vecí verejných.

               4.

               Štvrtý dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a na nezákonnosti napadnutého rozhodnutia.


title: Vec T-339/17: Žaloba podaná 31. mája 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (sevenoak)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/60

         Žaloba podaná 31. mája 2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO – Seven (sevenoak)
   (Vec T-339/17)
   (2017/C 239/72)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Čína) (v zastúpení: M. de Arpe Tejero, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Seven SpA (Leinì, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka EÚ obsahujúca slovný prvok „SEVENOAK“ – prihláška č. 13 521 125.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 23. marca 2017 veci R 1326/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel prihláške ochrannej známky EÚ č. 13 521 125 „SEVENOAK“ pre všetky tovary uvedené v prihláške,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Spojené veci C-204/12 až C-208/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. septembra 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgicko) – Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits – en Gasmarkt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútroštátny systém podpory stanovujúci udeľovanie obchodovateľných zelených osvedčení prevádzkam nachádzajúcim sa v danom regióne a vyrábajúcim elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov energie — Povinnosť dodávateľa elektrickej energie ročne odovzdať príslušnému orgánu určitú kvótu osvedčení — Nezohľadnenie záruk pôvodu pochádzajúcich z iných členských štátov Európskej únie a zo štátov, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody o EHP — Administratívna pokuta v prípade neodovzdania osvedčení — Smernica 2001/77/ES — Článok 5 — Voľný pohyb tovaru — Článok 28 ES — Články 11 a 13 Dohody o EHP — Smernica 2003/54/ES — Článok 3)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. septembra 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgicko) – Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits – en Gasmarkt
   (Spojené veci C-204/12 až C-208/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútroštátny systém podpory stanovujúci udeľovanie obchodovateľných zelených osvedčení prevádzkam nachádzajúcim sa v danom regióne a vyrábajúcim elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov energie - Povinnosť dodávateľa elektrickej energie ročne odovzdať príslušnému orgánu určitú kvótu osvedčení - Nezohľadnenie záruk pôvodu pochádzajúcich z iných členských štátov Európskej únie a zo štátov, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody o EHP - Administratívna pokuta v prípade neodovzdania osvedčení - Smernica 2001/77/ES - Článok 5 - Voľný pohyb tovaru - Článok 28 ES - Články 11 a 13 Dohody o EHP - Smernica 2003/54/ES - Článok 3))
   2014/C 409/03
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Essent Belgium NV

      Žalovaný: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt

      za účasti: Vlaams Gewest, Vlaamse Gemeenschap (C-204/12, C-206/12 a C-208/12)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/77/ES z 27. septembra 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému národnému systému podpory, o aký ide vo veciach samých, ktorý stanovuje, že príslušný regionálny regulačný orgán prideľuje obchodovateľné osvedčenia o ekologickej elektrickej energii vyrobenej na území dotknutého regiónu, a ktorý ukladá dodávateľom elektrickej energie povinnosť uvedenému orgánu každoročne odovzdať určitý počet takýchto osvedčení, ktorý zodpovedá podielu ich celkovej dodávky elektrickej energie v tomto regióne, inak im je uložená administratívna pokuta, pričom títo dodávatelia si uvedenú povinnosť nemôžu splniť použitím záruk pôvodu pochádzajúcich z iných členských štátov Európskej únie alebo tretích krajín, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore.

               2.

               Články 28 ES a 30 ES, ako aj články 11 a 13 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takému národnému systému podpory, o aký ide v bode 1 tohto výroku, ak:

                           —

                           existujú mechanizmy zabezpečujúce vytvorenie skutočného trhu s osvedčeniami, na ktorom sa môže stretnúť ponuka s dopytom a dosiahnuť rovnováha tak, aby si dotknutí dodávatelia mohli takéto osvedčenia zaobstarať za spravodlivých podmienok,

                           —

                           spôsob stanovenia a výška tejto administratívnej pokuty, ktorú majú zaplatiť dodávatelia v prípade, že si nesplnili povinnosť uvedenú v bode 1 tohto výroku, nejdú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na podnecovanie výrobcov, aby účinne zvýšili svoju výrobu ekologickej elektrickej energie, a dodávateľov podliehajúcich uvedenej povinnosti, aby skutočne kupovali požadované osvedčenia, pričom sa treba vyhnúť najmä tomu, aby boli dotknutí dodávatelia neprimerane sankcionovaní.

               3.

               Pravidlá zákazu diskriminácie, ktoré zakotvujú článok 18 ZFEÚ, článok 4 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 a článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takému národnému systému podpory, o aký ide v bode 1 tohto výroku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec C-463/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 20. novembra 2006 – FBTO Schadeverzekeringen N.V./Jack Odenbreit

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/46

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 20. novembra 2006 – FBTO Schadeverzekeringen N.V./Jack Odenbreit
   (Vec C-463/06)
   (2006/C 326/93)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaná a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku: FBTO Schadeverzekeringen N.V.

      Žalobca a odporca v konaní o opravnom prostriedku: Jack Odenbreit
   Prejudiciálna otázka
   Má sa odkaz v článku 11 ods. 2 nariadenia Rady č. 44/2001 (1)22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach na článok 9 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že poškodený môže podať žalobu priamo proti poistiteľovi na súde podľa miesta v členskom štáte, v ktorom má svoje bydlisko, pokiaľ je taká priama žaloba prípustná a poistiteľ má bydlisko na území niektorého členského štátu?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/37

         Žaloba podaná 26. februára 2009 – Kadi/Komisia
   (Vec T-85/09)
   2009/C 90/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Yassin Abdullah Kadi (v zastúpení: D. Anderson, QC, M. Lester, barrister, G. Martin, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie č. 1190/2008 v rozsahu, v ktorom sa týka žalobcu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov, ktoré žalobcovi v tomto konaní vzniknú.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V prejednávanej veci žalobca žiada čiastočné zrušenie nariadenia Komisie č. 1190/2008 z 28. novembra 2008, ktorým sa stoprvýkrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou al Káida a Talibanom (1), v rozsahu, v ktorom je žalobca zaradený do zoznamu fyzických a právnických osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov podľa tohto predpisu. Nariadenie č. 881/2002 bolo zrušené rozsudkom Súdneho dvora v spojených veciach C-402/05 a C-415/05, Kadi a al Barakaat/Rada a Komisia (2).
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobca tvrdí, že napadnuté nariadenie nemá dostatočný právny základ, pretože sa zdá, že mení a dopĺňa nariadenie 881/2002 bez relevantného rozhodnutia Organizácie Spojených národov, ktoré je podľa žalobcu predpokladom pre zmenu a doplnenie tohto nariadenia.
   Po druhé žalobca tvrdí, že napadnuté nariadenie porušuje jeho práva na obranu, právo na účinné vypočutie a právo na účinnú súdnu ochranu a nestanovuje nápravu porušení týchto práv, ako o tom Súdny dvor rozhodol v rozsudkoch C-402/05 a C-415/05. Ďalej tvrdí, že napadnuté nariadenie nestanovuje spôsob, ktorým sa žalobcovi oznamuje dôkaz, z ktorého vychádza rozhodnutie o zmrazení majetku alebo ktorý by mu umožňoval sa k tomuto dôkazu účinne vyjadriť.
   Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia neposkytla presvedčivé dôkazy nato, aby majetok žalobcu zostal aj naďalej zmrazený, a tým porušila svoju povinnosť podľa článku 253 ES.
   Po štvrté tvrdí, že Komisia neposúdila všetky relevantné skutočnosti a okolnosti pri svojom rozhodovaní o prijatí napadnutého nariadenia, a preto sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.
   Po piate žalobca tvrdí, že napadnuté nariadenie predstavuje bezdôvodné a neprimerané obmedzenie jeho vlastníckeho práva, ktoré nie je odôvodnené presvedčivými dôkazmi.

      (1)  Ú. v. EÚ L 322, s. 25.

      (2)  Zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec C-235/05 P: Odvolanie podané 28. mája 2005: L'Oréal SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 16. marca 2005 vo veci T-112/03, L'Oréal SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory (ÚHVT), ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) bol Revlon Suisse SA

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/7

         Odvolanie podané 28. mája 2005: L'Oréal SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 16. marca 2005 vo veci T-112/03, L'Oréal SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory (ÚHVT), ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) bol Revlon Suisse SA
   (Vec C-235/05 P)
   (2005/C 205/13)
   Jazyk konania: angličtina
   L'Oréal SA, so sídlom v Paríži (Francúzsko) podal 28. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 16. marca 2005 vo veci T-112/03 (1) L'Oréal SA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).
   Odvolateľa zastupuje Xavier Buffet Delmas d'Autane.
   Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) bol Revlon Suisse SA.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               a)

               zrušil v celom rozsahu rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. marca 2005 vo veci T-112/03 a zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. januára 2003 o odvolaní č. R 0396/2001-4, ktoré sa týkalo námietkového konania č. B 215048 (prihláška č. 1011576),

               b)

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (2) a nevyvodil správne závery zo svojich vlastných zistení, keď odmietol zohľadniť nevýraznú povahu skoršej ochrannej známky (ako FLEX) pri posudzovaní stupňa podobnosti medzi touto ochrannou známkou a zloženou ochrannou známkou (ako FLEXI AIR), v ktorej bola táto ochranná známka reprodukovaná.
   Tvrdí, že označenia nie sú podobné alebo rôzne in abstracto, ale in concreto (to znamená s prihliadnutím na ich vnímanie príslušnou skupinou verejnosti). Ak by došlo k správnemu porovnaniu označení in concreto, bolo by logické prikladať menšiu dôležitosť nerozlišujúcim označeniam alebo skorším ochranným známkam s nevýraznou rozlišovacou spôsobilosťou.
   Odvolateľ ďalej tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil články 36 a 53 Štatútu Súdneho dvora, v dôsledku čoho je napadnutý rozsudok postihnutý nesprávnym odôvodnením. Tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil svoju povinnosť odôvodnenia tým, že v bode 82 rozhodol, že „nevýrazná rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky nie je sporná“ bez toho, aby vyvodil akýkoľvek záver v súvislosti s nebezpečenstvom zámeny.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005, s. 25.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 11, 14.1.1994, s. 1.


title: Vec T-400/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — Enercon/ÚHVT — BP (ENERCON) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENERCON — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ENERGOL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Čiastočné zamietnutie zápisu“ ]

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — Enercon/ÚHVT — BP (ENERCON)
   (Vec T-400/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENERCON - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ENERGOL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Čiastočné zamietnutie zápisu“)
   2010/C 301/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: BP plc (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. júla 2008 (vec R 957/2006-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami BP plc a Enercon GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enercon GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-480/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 – Coca-Cola/ÚHVT – Mitico (Master) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Master — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva Coca-Cola a skoršia národná ochranná známka C — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Podobnosť označení — Dôkazy o obchodnom používaní prihlasovanej ochrannej známky“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/45

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 – Coca-Cola/ÚHVT – Mitico (Master)
   (Vec T-480/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Master - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva Coca-Cola a skoršia národná ochranná známka C - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Podobnosť označení - Dôkazy o obchodnom používaní prihlasovanej ochrannej známky“))
   (2015/C 046/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, D. Stone, L. Ritchie, solicitors, a S. Baran, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damask, Sýria) (v zastúpení: A.-I. Malami, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. augusta 2012 (vec R 2156/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi The Coca-Cola Company a Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 29. augusta 2012 (vec R 2156/2011-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila The Coca-Cola Company.

               3.

               Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-466/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 22. októbra 2014 – Repsol YPF SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie – Ochranná známka Spoločenstva – Nariadenie (ES) č. 207/2009 – Článok 8 ods. 1 písm. b) – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Obrazové označenie zobrazujúce písmeno R)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/11

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 22. októbra 2014 – Repsol YPF SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
      (Vec C-466/13 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Obrazové označenie zobrazujúce písmeno R)
      (2015/C 016/15)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Repsol YPF SA (v zastúpení: J.-B. Devauriex a L. Montoya Terán, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Repsol YPF SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec T-218/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2013 — Taliansko/Komisia ( „Jazykový režim — Oznámenie o verejnom výberovom konaní na obsadenie miest asistentov — Jazyk skúšok — Výber druhého jazyka z troch úradných jazykov“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-218/09) (1)

   (Jazykový režim - Oznámenie o verejnom výberovom konaní na obsadenie miest asistentov - Jazyk skúšok - Výber druhého jazyka z troch úradných jazykov)
   2013/C 313/35
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a J. Baquero Cruz, neskôr J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Lotyšská republika (v zastúpení: K. Drēviņa, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámení o verejných výberových konaniach EPSO/AST/91/09 — Asistenti (AST 3) v oblasti Offsetu a EPSO/AST/92/09 — Asistenti (AST 3) v oblasti prípravných tlačiarenských prác uverejnených v Úradnom vestníku Európskej únie18. marca 2009 (Ú. v. EÚ C 63 A, 2009, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Oznámenia o verejných výberových konaniach EPSO/AST/91/09 — Asistenti (AST 3) v oblasti Offsetu a EPSO/AST/92/09 — Asistenti (AST 3) v oblasti prípravných tlačiarenských prác uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie 18. marca 2009 sa zrušujú.

               2.

               Talianska republika, Lotyšská republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec T-725/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2017 – Aalberts Industries/Európska únia („Mimozmluvná zodpovednosť — Článok 47 Charty základných práv — Primeraná lehota na rozhodnutie — Osobitné okolnosti veci — Význam sporu — Zložitosť sporu — Správanie účastníkov konania a výskyt prekážok v konaní — Absencia neodôvodneného obdobia nečinnosti“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2017 – Aalberts Industries/Európska únia
   (Vec T-725/14) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Článok 47 Charty základných práv - Primeraná lehota na rozhodnutie - Osobitné okolnosti veci - Význam sporu - Zložitosť sporu - Správanie účastníkov konania a výskyt prekážok v konaní - Absencia neodôvodneného obdobia nečinnosti“))
   (2017/C 078/27)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aalberts Industries NV (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: R. Wesseling a M. Tuurenhout, advokáti)

      Žalovaná: Európska únia, v zastúpení: Súdny dvor Európskej únie, (v zastúpení: pôvodne A. Placco, neskôr J. Inghelram a E. Beysen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë, P. van Nuffel a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 268 ZFEÚ na dosiahnutie náhrady škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela z dôvodu dĺžky konania pred Všeobecným súdom vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 24. marca 2011, Aalberts Industries a i./Komisia (T-385/06, EU:T:2011:114)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Aalberts Industries NV, pokiaľ ide o námietku neprípustnosti, ktorá bola predložená Súdnym dvorom Európskej únie a viedla k vydaniu uznesenia z 13. februára 2015, Aalberts Industries/Európska únia (T-725/14, neuverejnené, EU:T:2015:107).

               3.

               Aalberts Industries znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Úniou zastúpenou Súdnym dvorom Európskej únie súvisiace so žalobou, ktorá viedla k tomuto rozsudku.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. decembra 2004 vo veci T-55/02, Peter Finch proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Sťažnosť — Implicitné zamietnutie — Explicitné zamietnutie v lehote na podanie žaloby — Oneskorené oznámenie zamietnutia — Prípustnosť — Dôchodky — Prevod práv na dôchodok z vnútroštátneho práva — Výpočet rokov zamestnania zohľadnených v režime Spoločenstva — Príjem posúdený ako referenčný — Žaloba bez zjavného právneho základu)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/33

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 6. decembra 2004
   vo veci T-55/02, Peter Finch proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Sťažnosť - Implicitné zamietnutie - Explicitné zamietnutie v lehote na podanie žaloby - Oneskorené oznámenie zamietnutia - Prípustnosť - Dôchodky - Prevod práv na dôchodok z vnútroštátneho práva - Výpočet rokov zamestnania zohľadnených v režime Spoločenstva - Príjem posúdený ako referenčný - Žaloba bez zjavného právneho základu)
   (2005/C 143/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-55/02, Peter Finch, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Luxemburgu (Luxembursko), v zastúpení: J.-N. Louis, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev, (splnomocnené zástupkyne: F. Clotuche-Duvieusart a H. Tserepa-Lacombe, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie týkajúca sa zohľadnenia bonifikácie rokov zamestnania pre výpočet dôchodku podľa režimu Spoločenstva po prevedení všetkých práv na dôchodok nadobudnutých sťažovateľom pred jeho nástupom do služby Komisie, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudkyne M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimäe, tajomník: H. Jung, vydal 6. decembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa ako zjavne bez právneho základu zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 97, 20.4.2002


title: Vec T-228/11 P: Odvolanie podané 26. apríla 2011 : Florence Barbin proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  15. februára 2011 vo veci F-68/09, Barbin/Parlament

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/26

         Odvolanie podané 26. apríla 2011: Florence Barbin proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 15. februára 2011 vo veci F-68/09, Barbin/Parlament
   (Vec T-228/11 P)
   2011/C 211/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Florence Barbin (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu vydaný 15. februára 2011 (vec F-68/09, Barbin/Parlament), ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľky,

               —

               formou nového rozhodnutia zrušil rozhodnutie z 10. novembra 2008 o nepovýšení odvolateľky do platovej triedy AD12 v rámci povyšovania za rok 2006,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka sa týmto odvolaním domáha zrušenia rozsudku Súdu pre verejnú službu z 15. februára 2011, vydaného vo veci F-68/09, Barbin/Parlament, ktorým Súd pre verejnú službu zamietol jej žalobu, ktorej predmetom bolo zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu z 10. novembra 2008 o nepovýšení odvolateľky do platovej triedy AD12 v rámci povyšovania za rok 2006.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva dôvody, založené na:

               —

               nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu sa nesprávne domnieval, že Európsky parlament sa nedopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodol na jednej strane, že Európsky parlament nie je povinný dodržiavať vnútorné pravidlá týkajúce sa hodnotenia a povyšovania, a na druhej strane, že mohol oprávnene povýšiť úradníkov, ktorí mali menej bodov za zásluhy ako odvolateľka na základe dôvodov, ktoré porušujú systém porovnania zásluh úradníkov, ktorí môžu byť povýšení, tak ako bol zavedený rozhodnutiami kancelárie a generálneho tajomníka Európskeho parlamentu,

               —

               porušení zásady rovnosti zaobchádzania, ako aj povinnosti Európskeho parlamentu predložiť dôkaz o neexistencii akejkoľvek diskriminácie voči odvolateľke z dôvodu výkonu jej práva na rodičovskú dovolenku.


title: Vec C-510/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 25. septembra 2013 — E.ON Földgáz Trade/Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 25. septembra 2013 — E.ON Földgáz Trade/Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
   (Vec C-510/13)
   2014/C 15/02
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: E.ON Földgáz Trade Zrt.

      Žalovaný: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú ustanovenia, ktoré určujú, kto je oprávnený podať opravný prostriedok, uvedené v článku 25 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (ďalej len „smernica z roku 2003“) (1), uplatniteľné v prípade správneho rozhodnutia vydaného počas účinnosti tejto smernice, alebo sa v prebiehajúcom súdnom konaní majú vziať do úvahy ustanovenia obsiahnuté v článku 41 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (ďalej len „smernica z roku 2009“) (2), ktorá nadobudla účinnosť počas konania, s prihliadnutím na jej článok 54 ods. 1 druhý pododsek, podľa ktorého sa uvedené ustanovenia majú uplatňovať od 3. marca 2011?

               2.

               V prípade, ak sa má uplatniť smernica z roku 2009, možno za „dotknutú stranu“ v zmysle článku 41 ods. 17 uvedenej smernice považovať oprávneného predajcu, ktorý má hospodársky záujem, o aký ide v prejednávanej veci, v súvislosti so žalobou podanou proti rozhodnutiu, ktorým sa schvaľuje sieťový predpis alebo ktorým sa určuje jeho obsah, alebo je dotknutou stranou len prevádzkovateľ siete, ktorý je oprávnený požiadať o schválenie predpisu?

               3.

               V prípade, ak je uplatniteľná smernica z roku 2003, patrí schválenie alebo zmena sieťového predpisu, k akej došlo v prejednávanej veci, medzi prípady uvedené v článku 25 ods. 5 alebo 6, pokiaľ sa týka posudzovania žiadostí o rezerváciu kapacity?

               4.

               Ak ide o prípad upravený v článku 25 ods. 6 smernice z roku 2003, možno za „dotknutú stranu“ považovať oprávneného predajcu, ktorý má hospodársky záujem, o aký ide v prejednávanej veci, v súvislosti so žalobou podanou proti rozhodnutiu, ktorým sa schvaľuje sieťový predpis alebo ktorým sa určuje jeho obsah, alebo je dotknutou stranou len prevádzkovateľ siete, ktorý je oprávnený požiadať o schválenie predpisu?

               5.

               Ako sa má vykladať článok 25 ods. 11 smernice z roku 2003, podľa ktorého sťažnosťami uvedenými v odsekoch 5 a 6 nie je dotknuté právo podať opravný prostriedok podľa práva Spoločenstva a vnútroštátneho práva, v prípade, ak z odpovedí na predchádzajúce otázky vyplynie, že vnútroštátne právo podmieňuje podanie opravného prostriedku prísnejšími požiadavkami, než aké vyplývajú z ustanovení smernice alebo práva Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230.

      (2)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.


title: Vec F-60/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 2. marca 2016 – Ruiz Molina/ÚHVT (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Zamestnanci ÚHVT — Zmluva na dobu určitú s výpovednou klauzulou — Klauzula o ukončení zmluvy v prípade, že dočasný zamestnanec nebude zaradený na rezervný zoznam úspešných uchádzačov výberového konania — Vypovedanie zmluvy na základe výpovednej klauzuly — Dátum a účinok výpovednej klauzuly — Všeobecné výberové konania OHIM/AD/01/13 a OHIM/AST/02/13)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 2. marca 2016 – Ruiz Molina/ÚHVT
   (Vec F-60/15) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Zamestnanci ÚHVT - Zmluva na dobu určitú s výpovednou klauzulou - Klauzula o ukončení zmluvy v prípade, že dočasný zamestnanec nebude zaradený na rezervný zoznam úspešných uchádzačov výberového konania - Vypovedanie zmluvy na základe výpovednej klauzuly - Dátum a účinok výpovednej klauzuly - Všeobecné výberové konania OHIM/AD/01/13 a OHIM/AST/02/13))
   (2016/C 136/67)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne N. Lhoëst, advokát, neskôr N. Lhoëst a S. Michiels, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne B. Wägenbaur, advokát, neskôr A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca a B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia predsedu ÚHVT zo 4. júna 2014, ktorým bola ukončená zmluva žalobcu ako dočasného zamestnanca, ako aj žiadosť o opätovné zamestnanie v ÚHVT, v rámci možností, a v prípade zamietnutia, žiadosť o zaplatenie spravodlivej peňažnej náhrady za údajné protiprávne vypovedanie zmluvy tohto zamestnanca a nakoniec žiadosť o náhradu škody za údajne spôsobenú nemajetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               José Luis Ruiz Molina znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) znáša polovicu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 29.6.2015, s. 48.


title: Vec T-386/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Dornbracht/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Námietka nezákonnosti — Závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita — Zákaz retroaktivity“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/28

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Dornbracht/Komisia
   (Vec T-386/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Námietka nezákonnosti - Závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita - Zákaz retroaktivity)
   2013/C 325/46
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne H. Janssen, T. Kapp a M. Franz, neskôr H. Janssen a T. Kapp, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Predovšetkým návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni v tomto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-654/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 9 ods. 1 písm. b) — Článok 15 ods. 1 — Článok 51 ods. 1 písm. a) — Rozsah výlučného práva priznaného majiteľovi — Päťročné obdobie po zápise)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/18

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S
   (Vec C-654/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 9 ods. 1 písm. b) - Článok 15 ods. 1 - Článok 51 ods. 1 písm. a) - Rozsah výlučného práva priznaného majiteľovi - Päťročné obdobie po zápise))
   (2017/C 053/22)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Länsförsäkringar AB

      Žalovaná: Matek A/S

      Výrok rozsudku

   Článok 9 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke [Európskej únie] v spojení s článkom 15 ods. 1 a článkom 51 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že počas obdobia piatich rokov od zápisu ochrannej známky Európskej únie je jej majiteľ v prípade pravdepodobnosti zámeny oprávnený zakázať tretím osobám používať v obchodnom styku označenie totožné s jeho ochrannou známkou alebo jej podobné, pre všetky tovary a služby, ktoré sú totožné s tovarmi alebo službami, pre ktoré bola táto ochranná známka zapísaná, alebo im podobné bez toho, aby musel preukazovať riadne používanie tejto ochrannej známky pre tieto tovary alebo služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec C-62/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad — Varna (Bulharsko) 7. februára 2012 — Galin Kostov/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencia za prihodite

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad — Varna (Bulharsko) 7. februára 2012 — Galin Kostov/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencia za prihodite
   (Vec C-62/12)
   2012/C 118/21
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Galin Kostov

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — grad Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencia za prihodite

      Prejudiciálna otázka

   Má sa fyzická osoba, ktorá je z dôvodu vykonávania činnosti súkromného súdneho exekútora zaregistrovaná na účely dane z pridanej hodnoty, v súvislosti so službou, ktorú poskytuje príležitostne a nie v súvislosti s vykonávaním činnosti súkromného súdneho exekútora, považovať v zmysle článku 9 ods. 1 smernice 2006/112 (1) za zdaniteľnú osobu, ktorá je v zmysle článku 193 smernice 2006/112 povinná zaplatiť daň z pridanej hodnoty?

      (1)  Ú. v. EÚ L 374, s. 1.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2005 vo veci T-336/02: Susan Christensen proti Komisii Európskych spoločenstiev (Verejná služba — Výberové konanie na dočasných zamestnancov — Zloženie výberového výboru a priebeh konania)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/32

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 5. apríla 2005
   vo veci T-336/02: Susan Christensen proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Verejná služba - Výberové konanie na dočasných zamestnancov - Zloženie výberového výboru a priebeh konania)
   (2005/C 143/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-336/02, Susan Christensen, bydliskom v Ispre (Taliansko), v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnené zástupkyne: E. Tserepa-Lacombe a F. Clotuche-Duvieusart, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia výberového výboru COM/R/A/01/2000 pre zostavenie zoznamu úspešných uchádzačov na miesta dočasných zamestnancov kategórie A, nezapísať žalobkyňu na zoznam úspešných uchádzačov, ako aj návrh na náhradu škody, Súd prvého stupňa v zložení: samosudca A. W. Meij, tajomník: D. Christensen, referentka, vyhlásil 5. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 7, 11.1.2003


title: Vec C-441/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 5. augusta 2013 — Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 5. augusta 2013 — Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH
   (Vec C-441/13)
   2013/C 313/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pez Hejduk

      Žalovaná: EnergieAgentur.NRW GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že v právnom spore vo veci porušenia chránených práv príbuzných s autorskými právami, ku ktorému malo dôjsť sprístupnením fotografií na internetovej stránke, pričom táto internetová stránka sa prevádzkuje na doméne najvyššej úrovne iného členského štátu než toho, v ktorom má držiteľ práva bydlisko, je právomoc založená iba

               —

               v tom členskom štáte, kde má subjekt, ktorý sa porušenia údajne dopustil, sídlo, ako aj

               —

               v tom členskom štáte (v tých členských štátoch), na ktorý (ktoré) sa internetová stránka zameriava svojím obsahom?

      (1)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec C-565/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Eirinodikeio Lerou (Grécko) 9. novembra 2016 – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Eirinodikeio Lerou (Grécko) 9. novembra 2016 – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina
   (Vec C-565/16)
   (2017/C 022/19)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Eirinodikeio Lerou

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

      Prejudiciálna otázka

   Má sa na účel platnosti dohody o právomoci podľa článku 12 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 2201/2003 (1) vychádzať z predpokladu, že v prípade návrhu na schválenie odmietnutia dedičstva, ktorý na grécky súd podali rodičia dieťaťa s obvyklým pobytom v Taliansku: a) rodičia jednoznačným spôsobom prijali dohodu o právomoci iba tým, že podali návrh na schválenie právneho úkonu na daný súd, b) príslušný prokurátor je jedným z účastníkov konania, ktorí musia v čase začatia konania súhlasiť s dohodou o právomoci, a to vzhľadom na skutočnosť, že podľa gréckej právnej úpravy je zo zákona účastníkom predmetného konania, c) dohoda o právomoci je v záujme dieťaťa, vzhľadom na to, že maloletá má spolu s rodičmi, ktorí sú navrhovateľmi, obvyklý pobyt v Taliansku, kým posledný pobyt poručiteľa a dedičstvo sú na území Grécka?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec F-131/14: Žaloba podaná 16. novembra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/61

         Žaloba podaná 16. novembra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-131/14)
   (2015/C 007/80)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o nezvýšení platu žalobcu, ktorý je zmluvným zamestnancom, po náraste pracovného času na 40 hodín týždenne ako dôsledku nadobudnutia účinnosti nového služobného poriadku k 1. januáru 2014

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť výplatnú listinu za január 2014, keďže predstavuje platovú diskrimináciu medzi žalobcom a jeho kolegyňou pracujúcou v rovnakej oblasti ako žalobca a nesúcou nižšiu mieru zodpovednosti než on, pričom táto kolegyňa je na úrovni hrubej mzdy lepšie odmeňovaná než žalobca,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec C-430/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 — Zložka týkajúca sa „starostlivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby (disability living allowance) — Osoba poistená pre prípad staroby, ktorá definitívne ukončila akúkoľvek pracovnú činnosť — Pojmy „nemocenská dávka“ a „dávka v invalidite“ — Exportovateľnosť)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/17

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley
   (Vec C-430/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 - Zložka týkajúca sa „starostlivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby (disability living allowance) - Osoba poistená pre prípad staroby, ktorá definitívne ukončila akúkoľvek pracovnú činnosť - Pojmy „nemocenská dávka“ a „dávka v invalidite“ - Exportovateľnosť))
   (2017/C 104/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Secretary of State for Work and Pensions

      Žalovaná: Tolley

      Výrok rozsudku

               1.

               Dávka, akou je zložka týkajúca sa „starostlivosti“ príspevku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby (disability living allowance), predstavuje nemocenskú dávku v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 307/1999 z 8. februára 1999.

               2.

               Článok 13 ods. 2 písm. f) nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 a zmenenom a doplnenom nariadením č. 307/1999, sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že určitej osobe vznikol nárok na starobný dôchodok, lebo v určenom období prispievala do systému sociálneho zabezpečenia členského štátu, nebráni tomu, aby sa právna úprava tohto členského štátu neskôr prestala uplatňovať na túto osobu. Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby vzhľadom na okolnosti sporu, o ktorom rozhoduje, a uplatniteľné ustanovenia vnútroštátneho práva určil, kedy sa táto právna úprava prestala uplatňovať na uvedenú osobu.

               3.

               Článok 22 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 a zmenenom a doplnenom nariadením č. 307/1999, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby právna úprava príslušného štátu podmieňovala poberanie dávky, o akú ide vo veci samej, splnením podmienky bydliska a pobytu na území tohto členského štátu.
               Článok 22 ods. 1 písm. b) a článok 22 ods. 2 nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 a zmenenom a doplnenom nariadením č. 307/1999, sa majú vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá sa nachádza v situácií, o akú ide vo veci samej, si zachováva nárok na poberanie dávok uvedených v tomto ustanovení po preložení svojho bydliska do iného členského štátu, než je príslušný štát pod podmienkou, že na tieto účely získala povolenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec C-574/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 11. decembra 2014 – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 11. decembra 2014 – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Vec C-574/14)
   (2015/C 089/03)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A.

      Žalovaný: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 107 [ZFEÚ] v spojení s článkom 4 ods. 3 [ZEÚ] a s článkom 4 ods. 2 rozhodnutia Komisie z 25. septembra 2007 (1) vykladať v tom zmysle, že keď Európska komisia klasifikuje štátnu pomoc ako zlučiteľnú so spoločným trhom, vnútroštátny súd nie je oprávnený overovať, či sú vnútroštátne predpisy, ktoré sa považovali za povolenú štátnu pomoc, v súlade s úvahami oznámenia Komisie o metodike pre analýzu štátnej pomoci v súvislosti s uviaznutými nákladmi (ďalej len „metodika“)?

               2.

               Treba článok 107 [ZFEÚ] v spojení s článkom 4 ods. 3 [ZEÚ] a s článkom 4 ods. 1 a 2 rozhodnutia Komisie z 25. septembra 2007 v kontexte bodov 3.3 a 4.2 metodiky vykladať v tom zmysle, že pri realizácii programu štátnej pomoci, ktorého zlučiteľnosť so spoločným trhom konštatovala Európska komisia, sa každoročná korekcia uviaznutých nákladov vo vzťahu k výrobcom, ktorí sú súčasťou skupiny, uskutoční za predpokladu, že rozhodujúce je len členstvo výrobcu v skupine podľa stavu v zmysle príloh právneho aktu, ktorý preskúmala Európska komisia alebo treba každý rok, keď sa uskutočňuje korekcia uviaznutých nákladov, preskúmať, či je subjekt, ktorý je príjemcom programu štátnej pomoci spojeného s uviaznutými nákladmi, počas tohto obdobia naozaj členom skupiny, do ktorej patria aj iní výrobcovia zaradení do programu pomoci?

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 25. septembra 2007 vo veci štátnej pomoci poskytnutej Poľskom v rámci dlhodobých zmlúv o predaji kapacít a elektrickej energie a štátnej pomoci, ktorú Poľsko plánuje poskytnúť v rámci kompenzácie za dobrovoľné vypovedanie dlhodobých zmlúv o predaji kapacít a elektrickej energie (Ú. v. EÚ L 83, 2009, s. 1).


title: Vec T-545/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2016 – Pi-Design/EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis — Návrh na územné rozšírenie ochrany — Slovná ochranná známka PRESSO — Skoršia slovná národná ochranná známka PRESSO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2016 – Pi-Design/EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO)
   (Vec T-545/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis - Návrh na územné rozšírenie ochrany - Slovná ochranná známka PRESSO - Skoršia slovná národná ochranná známka PRESSO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 022/34)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pi-Design AG (Triengen, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Apelt, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. júla 2015 (vec R 428/2014-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Société des produits Nestlé a Pi-Design

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pi-Design AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/28

         Určenie sudcu zastupujúceho predsedu Súdu pre verejnú službu na účely nariadenia predbežných opatrení
   (2007/C 235/50)
   Dňa 19. septembra 2007 v súlade s článkom 3 ods. 4 rozhodnutia 2004/752 a článkom 106 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa Súd pre verejnú službu rozhodol, že v období od 1. októbra 2007 až do 30. septembra 2008 sudca Van Raepenbusch, predseda druhej komory, nahradí predsedu Súdu pre verejnú službu na účely nariadenia predbežných opatrení v prípade neprítomnosti alebo prekážky vo výkone funkcie.


title: Vec F-13/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  20. apríla 2007 – L/Európska agentúra pre lieky (EMEA) (Úradníci — Invalidita — Posudková komisia — Odmietnutie predvolania — Zjavná neprípustnosť)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/42

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 20. apríla 2007 – L/Európska agentúra pre lieky (EMEA)
   (Vec F-13/07) (1)

   (Úradníci - Invalidita - Posudková komisia - Odmietnutie predvolania - Zjavná neprípustnosť)
   (2007/C 96/89)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: L (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMEA)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia EMEA z 31. marca 2006, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o vytvorenie posudkovej komisie
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprístupná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007, s. 56.


title: Rozsudok Súdu z  22. júla 2013 vo veci E-9/12 – Island/Dozorný úrad EZVO (Žaloba na vyhlásenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO za neplatné – Štátna pomoc – Predaj pozemku orgánmi verejnej moci – Zásada trhového investora – Usmernenia o štátnej pomoci – Riadne uverejnené ponukové konanie porovnateľné s aukciou – Zjavne nesprávne posúdenie – Zásada riadnej správy vecí verejných – Povinnosť odôvodnenia)

text:
               24.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/5

         ROZSUDOK SÚDU
   z 22. júla 2013
   vo veci E-9/12
   Island/Dozorný úrad EZVO
   (Žaloba na vyhlásenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO za neplatné – Štátna pomoc – Predaj pozemku orgánmi verejnej moci – Zásada trhového investora – Usmernenia o štátnej pomoci – Riadne uverejnené ponukové konanie porovnateľné s aukciou – Zjavne nesprávne posúdenie – Zásada riadnej správy vecí verejných – Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 309/05
   Vo veci E-9/12 Island/Dozorný úrad EZVO – ŽIADOSŤ o čiastočné vyhlásenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 261/12/COL zo 4. júla 2012 o obecných daňových opatreniach, predaji nehnuteľností a predaji elektriny Verne Holdings ehf. za neplatné, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 22. júla 2013 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto vyhlasuje:

               1.

               Žiadosť sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný zaplatiť trovy konania.


title: Vec C-176/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège – Belgicko) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans/Belgické kráľovstvo (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb kapitálu — Články 63 a 65 ZFEÚ — Článok 4 ZEÚ — Priame dane — Zdanenie dividend — Daňová zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia — Tretie štáty — Pôsobnosť)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège – Belgicko) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-176/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb kapitálu - Články 63 a 65 ZFEÚ - Článok 4 ZEÚ - Priame dane - Zdanenie dividend - Daňová zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia - Tretie štáty - Pôsobnosť))
   (2016/C 335/21)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Guy Riskin, Geneviève Timmermans

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Výrok rozsudku

   Články 63 a 65 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ZEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát v situácii, akou je situácia vo veci samej, neposkytol výhodu výhodnejšieho zaobchádzania priznanú akcionárovi, ktorý je rezidentom, – vyplývajúcu z dvojstrannej daňovej zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej medzi týmto členským štátom a tretím štátom, a v zmysle ktorej sa zrážková daň z príjmu zaplatená v tomto treťom štáte nepodmienene započíta na daň splatnú v uvedenom členskom štáte bydliska akcionára, – akcionárovi, ktorý je rezidentom poberajúcim dividendy pochádzajúce z členského štátu, s ktorým tento členský štát bydliska uzatvoril dvojstrannú daňovú zmluvu o zamedzení dvojitého zdanenia, ktorá podmieňuje priznanie takéhoto započítania dodržaním dodatočných podmienok stanovených vnútroštátnym právom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 6.7.2015.


title: Vec T-483/08: Žaloba podaná 11. novembra 2008 – Giordano Enterprises/ÚHVT – José Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/30

         Žaloba podaná 11. novembra 2008 – Giordano Enterprises/ÚHVT – José Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)
   (Vec T-483/08)
   (2009/C 19/58)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Giordano Enterprises Ltd (Jalan Merdeka, Malajzia) (v zastúpení: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: José Dias Magalhães & Filhos Lda (Arrifana, Portugalsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. júla 2008 vo veci R 1864/2007-2 v rozsahu, v akom ním bolo zamietnuté odvolanie žalobcu, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „GIORDANO“ pre výrobky zaradené do tried 18 a 25.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: portugalská slovná ochranná známka „GIORDANO“ zapísaná pod číslom 322 534 pre výrobky zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia v rozsahu, v akom ním bolo vyhovené námietke pre určité výrobky zaradené do triedy 18, a zamietnutie odvolania vo zvyšnej časti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že medzi dotknutými ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny; porušenie článku 42 nariadenia Rady č. 40/94, ako aj pravidla 15 nariadenia Komisie č. 2868/95 (1), keďže odvolací senát nesprávne rozhodol na základe článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 40/94, kým ďalší účastník konania pred odvolacím senátom založil svoju námietku len na článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-494/11: Žaloba podaná 16. septembra 2011 — Missir Mamachi di Lusingano a i./Komisia

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/27

         Žaloba podaná 16. septembra 2011 — Missir Mamachi di Lusingano a i./Komisia
   (Vec T-494/11)
   2011/C 331/53
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgicko), Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin (Brusel, Belgicko), Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Šanghaj, Čína), Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano (Brusel, Belgicko), Alessandro Missir Mamachi di Lusignano (Eredi di) (Rabat, Maroko) (v zastúpení: F. Di Gianni, R. Antonimi a G. Coppo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpeli potom, ako bol Alessandro Missir Mamachi di Lusignano a jeho manželka, pani Ariane Lagasse de Locht, zavraždení,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu kompenzačných úrokov a úrokov z omeškania, ktoré medzičasom vznikli,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Prvý žalobný dôvod smeruje k odsúdeniu Komisie na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú neoprávnene utrpeli žalobcovia po zavraždení Alessandra Missir Mamachi di Lusignana, bývalého úradníka Komisie, a jeho manželky, pani Ariane Lagasse de Locht. Na tento účel žalobcovia uvádzajú mimozmluvnú zodpovednosť Únie, keď sa Komisia z nedbanlivosti neubezpečila, že byt, ktorý mal k dispozícii zavraždený úradník a jeho rodina, je vhodne a účinne zabezpečený na ich ochranu. Na podporu svojho tvrdenia žalobcovia uvádzajú návrhy v rozsudku Súdu pre verejnú službu vyhlásenom 12. mája 2011 vo veci F-50/2009.
   Subsidiárne žalobcovia uvádzajú, z dôvodu absolútne výnimočných okolností, zodpovednosť Komisie za ujmu spôsobenú jej protiprávnym konaním.


title: Vec C-577/14 P: Odvolanie podané 11. decembra 2014 : Brandconcern BV proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  30. septembra 2014 vo veci T-51/12, Scooters India Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/3

         Odvolanie podané 11. decembra 2014: Brandconcern BV proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 30. septembra 2014 vo veci T-51/12, Scooters India Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-577/14 P)
   (2015/C 089/04)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Brandconcern BV (v zastúpení: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte; G. Casucci, N. Ferretti, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Scooters India Ltd

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2014 a zamietol žalobu podanú Scooters India Limited voči napadnutému rozhodnutiu odvolacieho senátu z 1. decembra 2011 vo veci R 2312/2010-1,

               —

               v druhom rade, zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu zamietnutia odvolania podaného Scooters India Limited pokiaľ ide o „vozidlá; pozemné, vzdušné alebo vodné dopravné prostriedky“,

               —

               zaviazal žalovanú a Scooters India Limited na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka zakladá svoje odvolanie na dvoch odvolacích dôvodoch, ktoré sú založené na porušení článku 50 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 (1) z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva, a v druhom rade, na porušení procesných ustanovení Všeobecným súdom tým, že nezamietol žalobu o vyhlásenie neplatnosti podanú Scooters India Limited v rozsahu, v akom ju vyhlásil za nedôvodnú.
   Scooters India Limited je majiteľom ochrannej známky Spoločenstva LAMBRETTA zapísanej, okrem iného, pre „vozidlá; pozemné, vzdušné alebo vodné dopravné prostriedky“ v triede 12 medzinárodného triedenia. Odvolateľka podala návrh na zrušenie ochrannej známky, okrem iného, pre výrobky v triede 12, na základe článku 50 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 z dôvodu, že sa riadne nepoužívala. Zrušovacie oddelenie ÚHVT tomuto návrhu vyhovelo. Odvolanie podané Scooters India Limited zamietol prvý odvolací senát ÚHVT ako nedôvodné. V napadnutom rozsudku Všeobecný súd zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT ako nedôvodné. Všeobecný súd rozhodol, že z dôvodu právnej istoty mal ÚHVT povinnosť vziať do úvahy výrobky v triede 12, o ktorých sa tvrdilo, že sa riadne používajú, hoci tieto výrobky nespadali pod definíciu výrobkov, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná.
   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že od ÚHVT požadoval, aby vzal do úvahy údajné používanie ochrannej známky LAMBRETTA pre niektoré výrobky, ako sú náhradné diely, hoci tieto výrobky nespadajú pod definíciu výrobkov, pre ktoré je ochranná známka LAMBRETTA v triede 12 zapísaná. Odvolateľka tvrdí, že pri správnom výklade článku 50 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 možno vziať do úvahy iba riadne používanie výrobkov, ktoré spadajú pod definíciu označení pri zápise. Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd mal povinnosť uplatniť rozsudok Súdneho dvora vo veci C-307/10, Chartered Institute of Patent Attorneys (IP TRANSLATOR).
   Odvolateľka preto tvrdí, že napadnutý rozsudok treba zrušiť a žalobu o zrušenie napadnutého rozhodnutia odvolacieho senátu treba zamietnuť.
   Odvolateľka ďalej, ako druhý odvolací dôvod, uvádza, že aj keď by sa pripustilo, že ÚHVT mal povinnosť vziať do úvahy výrobky v triede 12, o ktorých sa tvrdilo, že sa riadne používajú, dopustil sa Všeobecný súd procesného pochybenia tým, že zrušil napadnuté rozhodnutie bez akéhokoľvek obmedzenia. Všeobecný súd mal po tom, ako v napadnutom rozsudku rozhodol, že majiteľ ochrannej známky LAMBRETTA nepreukázal riadne používanie ochrannej známky pre výrobky, pre ktoré bola zapísaná (avšak zaviazal ÚHVT, aby napriek tomu vzal do úvahy používanie iných výrobkov v tej istej triede), povinnosť potvrdiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom odvolací senát rozhodol, že nie je dané riadne používanie výrobkov, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná.

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. januára 2005 vo veci C-188/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Arbeitsgericht Berlin): Irmtraud Junk proti Wolfgang Kühnel (Smernica 98/59/ES — Hromadné prepúšťanie — Porady so zástupcami zamestnancov — Oznámenie príslušnému verejnému orgánu — Pojem „prepustenie“ — Okamih prepustenia)

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 27. januára 2005
   vo veci C-188/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Arbeitsgericht Berlin): Irmtraud Junk proti Wolfgang Kühnel (1)

   (Smernica 98/59/ES - Hromadné prepúšťanie - Porady so zástupcami zamestnancov - Oznámenie príslušnému verejnému orgánu - Pojem „prepustenie“ - Okamih prepustenia)
   (2005/C 82/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-188/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Arbeitsgericht Berlin (Nemecko) z 30. apríla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 7. mája 2003, ktorý súvisí s konaním: Irmtraud Junk proti Wolfgang Kühnel, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (spravodajca), P. Kūris a G. Arestis, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 27. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Články 2 až 4 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa majú vykladať v tom zmysle, že skutočnosťou, ktorá je považovaná za prepustenie, je prejav vôle zamestnávateľa vypovedať pracovnú zmluvu.

               2)

               Zamestnávateľ môže hromadné prepúšťanie uskutočniť po ukončení postupu porád v zmysle článku 2 smernice 98/59 a po oznámení plánovaného hromadného prepúšťania v zmysle článku 3 a 4 smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 6.9.2003