title: Vec T-272/21 R: Uznesenie podpredsedu Všeobecného súdu z 30. júla 2021 – Puigdemont i Casamajó a i./Parlament („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Inštitucionálne právo – Člen Parlamentu – Výsady a imunity – Zbavenie člena Parlamentu poslaneckej imunity – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/13

      Uznesenie podpredsedu Všeobecného súdu z 30. júla 2021 – Puigdemont i Casamajó a i./Parlament
      (Vec T-272/21 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Inštitucionálne právo - Člen Parlamentu - Výsady a imunity - Zbavenie člena Parlamentu poslaneckej imunity - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 412/13)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgicko), Antoni Comín i Oliveres (Louvain, Belgicko), Clara Ponsatí i Obiols (Louvain) (v zastúpení: P. Bekaert, G. Boye, J. Costa i Rosselló a S. Bekaert, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz, N. Görlitz a T. Lukácsi, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutí Parlamentu P9_TA(2021)0059, P9_TA(2021)0060 a P9_TA(2021)0061 z 9. marca 2021 týkajúcich sa žiadosti o zbavenie žalobcov imunity

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  Uznesenie z 2. júna 2021, Puigdemont i Casamajó a i./Parlament (T-272/21 R), sa zrušuje.

                  3.

                  O trovách konania hlavných účastníkov konania sa rozhodne neskôr.

                  4.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-441/21: Žaloba podaná 23. júla 2021 – UBS Group a UBS/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/13

      Žaloba podaná 23. júla 2021 – UBS Group a UBS/Komisia
      (Vec T-441/21)
      (2021/C 412/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: UBS Group AG (Zürich, Švajčiarsko), UBS AG (Zürich) (v zastúpení: D. Wood a I. Ioannidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú a zrušil rozhodnutie Komisie z 20. mája 2021 C(2021) 3489 final týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (AT.40324 – Európske vládne dlhopisy); alebo subsidiárne znížil pokutu na 51,3 milióna eur v súlade s metodikou UBS týkajúcou sa čistej hodnoty obchodovania; alebo ju znížil na 60,6 milióna eur v súlade s upravenou metodikou UBS týkajúcou sa čistej hodnoty obchodovania; alebo znížil pokutu aspoň o 65 % v dôsledku chýb a nepresností zistených v metodike Komisie, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania UBS.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia neuplatnila všeobecne záväzné normy EÚ pre výpočet obratu finančných inštitúcií, čím porušila všeobecné zásady rovnosti zaobchádzania a legitímnej dôvery.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa neoprávnene odklonila od usmernení o pokutách (1) spôsobom, ktorý je svojvoľný a nedostatočne odôvodnený, čím porušila relevantnú judikatúru a právo UBS na obhajobu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia neposkytla dostatočné odôvodnenie svojej voľby metodiky.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia nepoužila najvhodnejšie dostupné údaje pri výpočte obratu UBS.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia použila svoju vlastnú metodiku spôsobom, ktorý je vecne nesprávny a je poznačený viacerými podstatnými nepresnosťami a chybami, ktoré viedli k uloženiu neprimerane vysokej pokuty UBS.

         (1)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec T-442/21: Žaloba podaná 23. júla 2021 – Thomas a Julien/Rada

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/14

      Žaloba podaná 23. júla 2021 – Thomas a Julien/Rada
      (Vec T-442/21)
      (2021/C 412/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Rhiannon Thomas (Londýn, Spojené kráľovstvo), Michaël Julien (Weybridge, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil dohodu o obchode, ktorú 30. decembra 2020 podpísali Rada Európskej únie a vláda Spojeného kráľovstva, a rozhodnutie 2021/689 o jej podpísaní, ktoré prijala Rada Európskej únie 29. apríla 2021, a to v rozsahu, v akom sa týmito aktmi schvaľuje článok COMPROV.16 a neponecháva britským občanom s úzkymi rodinnými a majetkovými väzbami na územie Európskej únie sloboda pohybu na základe článku VSTV.1,

                  —

                  uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetky trovy konania vrátane nákladov na advokáta vo výške 5 000 eur.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení právneho štátu uzatvorením Dohody o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu na jednej strane a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na strane druhej (ďalej len „dohoda“). Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že článok COMPROV.16 tejto dohody vylučuje takmer všetky ustanovenia z možnosti napadnúť ich na súdoch a najmä na súde Únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení základných práv osôb, ktoré si zachovali v Európskej únii úzke rodinné a majetkové väzby. Tento žalobný dôvod sa delí na tri časti.

                              —

                              Prvá časť je založená na porušení práva žalobcov na právnu istotu, keďže stav stability, v ktorom žili v pokoji a bez nátlaku počas desaťročí, bol nahradený stavom nestability.

                              —

                              Druhá časť je založená na porušení zásady rovnosti z dôvodu, že dohoda posudzuje veľmi odlišné situácie rovnako, čo vedie k diskriminácii na základe štátnej príslušnosti.

                              —

                              Tretia časť je založená na porušení zásady proporcionality, keďže dohoda ignoruje dôsledky vyplývajúce z povinnosti mať dlhodobé víza na situáciu žalobcov, a to najmä vzhľadom na ich súkromný a rodinný život.


title: Vec T-448/21: Žaloba podaná 30. júla 2021 – Saure/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/15

      Žaloba podaná 30. júla 2021 – Saure/Komisia
      (Vec T-448/21)
      (2021/C 412/16)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Hans-Wilhelm Saure (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Partsch, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 2. júna 2021, ktorým mu odopretý prístup k dokumentom Komisie poskytnutím kópií od 1. apríla 2020 všetkej korešpondencie Komisie uskutočnenej:

                              a)

                              so spoločnosťou BioNTech SE,

                              b)

                              s nemeckou spolkovou kancelárkou v súvislosti so spoločnosťou BioNTech a jej výrobkami,

                              c)

                              s nemeckým spolkovým ministrom zdravotníctva v súvislosti s nákupom vakcín na boj proti pandémie koronavírusu,

                        zvlášť pokiaľ išlo o množstvo a dodacie lehoty ponúkané uvedenou spoločnosťou, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že žalobca má podľa článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) právo na prístup k sporným dokumentom Komisie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1049/2001 nebráni právu na prístup k sporným dokumentom. Požadované informácie sú údajne dôležité tak pre národnú bezpečnosť, verejnú bezpečnosť a verejný poriadok, hospodárske blaho krajiny, obranu poriadku, ako aj na ochranu zdravia. Z toho dôvodu sú prípadné zásahy do súkromného života a integrity jedinca prípustné. Napokon zverejnenie požadovaných informácií je prevažujúcim verejným záujmom.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že ani článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia (ES) č. 1049/2021 nebráni právu na prístup s sporným informáciám. Podľa uvedeného ustanovenia neexistuje nijaká výnimka, keďže stanovuje časovo obmedzenú výnimku vťahujúcu sa len na prebiehajúce konanie. Žiadosť žalobcu o prístup k informáciám sa ale týka výhradne úkonov, ktoré už boli uskutočnené.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že ani článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001 nebráni jeho právu na prístup k sporným informáciám. Dané ustanovenie chráni len prebiehajúce rozhodovacie konanie. Predmet žiadosti o prístup žalobcu sa však vzťahuje len na dokumenty týkajúce sa vyjednávaní žalovanej v súvislosti s dodávkami vakcín. Tieto vyjednávania boli ukončené. Existuje navyše vyšší verejný záujem na zverejnení sporných informácií, keďže už niekoľko týždňov sa v celej Európe diskutuje o probléme nadobudnutia vakcín Úniou.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že článok 2 ods. 2 druhá zarážka nariadenia (ES) č. 1049/2001 nebráni prístupu k sporným informáciám. Sprístupnenie informácií údajne nemá vplyv na obchodné záujmy fyzickej alebo právnickej osoby. Požadované informácie údajne neobsahujú obchodné tajomstvo v zmysle smernice (EÚ) 2016/943 (2).

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/943 z 8. júna 2016 o ochrane nesprístupneného know-how a obchodných informácií (obchodného tajomstva) (Ú. v. EÚ L 157, 2016, s. 1).


title: Vec T-455/21: Žaloba podaná 2. augusta 2021 – Nomura International a Nomura Holdings/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/16

      Žaloba podaná 2. augusta 2021 – Nomura International a Nomura Holdings/Komisia
      (Vec T-455/21)
      (2021/C 412/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Nomura International plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Nomura Holdings Inc. (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: W. Howard, advokát, M. Demetriou a C. Thomas, Barristers-at-law, a N. Seay a S. Whitfield, Solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne článok 1 štvrtú zarážku rozhodnutia Komisie z 20. mája 2021 vo veci AT.40324 (Európske vládne dlhopisy) týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (ďalej len „rozhodnutie“), a tým zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne záver Komisie o zodpovednosti žalobcov,

                  —

                  subsidiárne, v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil článok 2 druhú zarážku rozhodnutia, a tým v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil pokutu uloženú žalobkyniam,

                  —

                  ďalej subsidiárne, podstatne znížil pokutu uloženú žalobcom podľa článku 2 druhej zarážky rozhodnutia na sumu, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobcov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú desať žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení pri konštatovaní, že žalobcovia sa dopustili porušenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP „podľa cieľa“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu a/alebo nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa mala Komisia dopustiť pri kvalifikácii predmetných kontaktov a následne pri svojom závere o ich protisúťažnom charaktere.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu a/alebo nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o dĺžku trvania údajného porušenia zo strany žalobcov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu a/alebo nesprávnom právnom posúdení, keď sa dospelo k záveru, že išlo o jediné a pokračujúce porušenie v období od 18. januára 2011 do 28. novembra 2011.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí a Zmlúv v súvislosti so zodpovednosťou, a to aj pokiaľ ide o spôsob, akým Komisia prezentovala svoje zistenia, spôsob, akým kvalifikovala príslušné kontakty, a porušenie rovnosti zaobchádzania v súvislosti s určením dĺžky účasti žalobcov.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu prijatím náhradnej hodnoty obratu, ktorá vychádza z predpokladov, ktoré sú vecne nesprávne a ktorých použitie Komisia neodôvodnila; okrem toho je navrhovaná metodika aj sama osebe chybná.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných zásad proporcionality, rovnosti zaobchádzania a zásady, že pokuta by mala byť prispôsobená vo vzťahu k porušovateľovi v súvislosti s výpočtom pokuty žalobcov na základe náhradnej hodnoty obratu použitej Komisiou.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a povinnosti odôvodnenia v súvislosti s uvedením náhradnej hodnoty obratu použitej Komisiou.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení skutkového stavu a porušení zásady rovnosti zaobchádzania pri kvalifikácii závažnosti účasti žalobcov na údajnom porušení.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na neuznaní obmedzenej úlohy žalobcov ako poľahčujúcej okolnosti pri výpočte pokuty žalobcov.


title: Vec T-460/21: Žaloba podaná 3. augusta 2021 – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/17

      Žaloba podaná 3. augusta 2021 – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2 CYPRUS CASINOS)
      (Vec T-460/21)
      (2021/C 412/18)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: MCO (IP) Holdings Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: A. Roughton, Barrister-at-law)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: C8 (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie C2 CYPRUS CASINOS – prihláška č. 17 867 693

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. mája 2021 vo veci R 908/2020-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a povolil zápis ochrannej známky (prihláška EUIPO č. 017867689),

                  —

                  rozhodol, že EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania,

                  —

                  uložil C8 povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila MCO (IP) Holdings Limited.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávne uplatnenie zásady vzájomnej závislosti vedúce k nesprávnemu zamietnutiu zápisu označenia,

                  —

                  nesprávne uplatnenie zásady vzájomnej závislosti vedúce k nesprávnemu zamietnutiu odvolania odvolacím senátom,

                  —

                  nesprávne uplatnenie zásady vzájomnej závislosti pri vyhovení námietke a v dôsledku toho nesprávne zamietnutie zápisu označenia.


title: Vec T-461/21: Žaloba podaná 3. augusta 2021 – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/18

      Žaloba podaná 3. augusta 2021 – MCO (IP)/EUIPO – C8 (C2)
      (Vec T-461/21)
      (2021/C 412/19)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: MCO (IP) Holdings Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: A. Roughton, barrister-at-law)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: C8 (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie C2 – prihláška č. 17 867 689

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. mája 2021 vo veci R 909/2020-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a povolil zápis ochrannej známky (prihláška EUIPO č. 017867689),

                  —

                  rozhodol, že EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania,

                  —

                  uložil C8 povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila MCO (IP) Holdings Limited.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávne uplatnenie zásady vzájomnej závislosti vedúce k nesprávnemu zamietnutiu zápisu označenia,

                  —

                  nesprávne uplatnenie zásady vzájomnej závislosti vedúce k nesprávnemu zamietnutiu odvolania odvolacím senátom,

                  —

                  nesprávne uplatnenie zásady vzájomnej závislosti pri vyhovení námietke a v dôsledku toho nesprávne zamietnutie zápisu označenia.


title: Vec T-470/21: Žaloba podaná 30. júla 2021 – Klymenko/Rada

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/19

      Žaloba podaná 30. júla 2021 – Klymenko/Rada
      (Vec T-470/21)
      (2021/C 412/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksand Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Cessieux, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že žaloba pána Oleksandra Viktorovytcha Klymenka je prípustná,

                  —

                  vyhlásil, že Rada Európskej únie tým, že prijala voči pánovi Klymenkovi reštriktívne opatrenia, či už sú vyhlásené za neplatné alebo nie sú, pokiaľ ide o

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/394 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/391 zo 4. marca 2021,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/373 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/370 z 5. marca 2020,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/33 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/374 z 3. marca 2017,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/318 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015,

                  —

                  založila mimozmluvnú zodpovednosť Európskej únie,

                  —

                  v dôsledku toho vyhlásil, že Európska únia je povinná nahradiť ujmu, ktorá z toho vyplýva pre žalobcu,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť ujmu vyplývajúcu z poškodenia česti a dobrého mena, a to vo výške 50 000 eur, ku ktorým sa majú prirátať zákonné úroky a každá iná odôvodnená suma,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť vyplatiť žalobcovi sumu vo výške 500 eur za každý mesiac, počas ktorého zostane jeho meno zapísané na sporných zoznamoch, ako náhradu jeho nemajetkovej ujmy vyplývajúcej z ťažkostí, ktoré poznačili jeho každodenný život, z poškodenia jeho zdravia, ku ktorým sa majú pripočítať zákonné úroky a každá iná odôvodnená suma,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatku odôvodnenia predstavujúceho porušenie zásady ochrany práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nesprávnom posúdení, pretože Rada si nesplnila svoju povinnosť preukázať dôvodnosť prijatých reštriktívnych opatrení.


title: Vec T-479/21: Žaloba podaná 7. augusta 2021 – Haswani/Rada

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/20

      Žaloba podaná 7. augusta 2021 – Haswani/Rada
      (Vec T-479/21)
      (2021/C 412/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: George Haswani (Yabroud, Sýria) (v zastúpení: G. Karouni, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu:

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/855 z 27. mája 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP,

                              —

                              vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/848 z 27. mája 2021, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

                        a v dôsledku toho

                  —

                  nariadil výmaz mena pána Georgea Haswaniho z príloh pripojených k vyššie uvedeným aktom,

                  —

                  uložil Rade povinnosť zaplatiť sumu 100 000 eur ako náhradu za nemajetkovú ujmu,

                  —

                  keďže podľa článku 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu je účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, povinný nahradiť trovy konania, pán Haswani navrhuje, aby bola Rade uložená povinnosť znášať vlastné trovy konania, ako aj povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil žalobca a v prípade ktorých si žalobca vyhradzuje právo na ich odôvodnenie počas konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a práva na spravodlivý proces. Žalobca Rade vytýka, že porušila jeho právo na obhajobu a najmä právo byť vypočutý predtým, než je prijaté rozhodnutie o ponechaní jeho mena na sankčných zoznamoch.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia. Žalobca vytýka Rade, že sa uspokojila s nepresnými a všeobecnými úvahami bez toho, aby osobitne a konkrétne spresnila dôvody, pre ktoré v rámci svojej diskrečnej právomoci usúdila, že na žalobcu sa musia vzťahovať dotknuté reštriktívne opatrenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality pri zásahu do základných práv. Žalobca sa v tejto súvislosti domnieva, že opatrenie, ktoré bolo voči nemu prijaté, je neprimerané z hľadiska stanoveného cieľa a predstavuje neprimeraný zásah do slobody podnikania a vlastníckeho práva z dôvodu, že uvedené opatrenie sa týka celej zásadnej hospodárskej činnosti bez ďalšieho kritéria.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a neexistencii dôkazu. Žalobca tvrdí, že podľa ustálenej judikatúry si účinnosť súdneho preskúmania najmä vyžaduje, aby sa z dôvodu preskúmania zákonnosti dôvodov, na ktorých sa zakladá rozhodnutie zapísať meno určitej osoby na zoznamy osôb, ktorých sa týkajú sankcie, alebo ho tam ponechať, súd Únie uistil, že toto rozhodnutie sa opiera o dostatočne stabilný skutkový základ. Tvrdenia Rady týkajúce sa „úzkych väzieb s režimom“ a údajnej úlohy sprostredkovateľa pri transakciách s ropou medzi režimom a Islamským štátom sú však neopodstatnené a treba ich teda s konečnou platnosťou zamietnuť.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa týka návrhu na náhradu spôsobenej ujmy.


title: Vec T-481/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Foz/Rada

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/21

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Foz/Rada
      (Vec T-481/21)
      (2021/C 412/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Samer Foz (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: L. Cloquet, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/855 z 27. mája 2021, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (1), a to v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/848 z 27. mája 2021, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (2), a to v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vynaložil žalobca.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod. Žalobca tvrdí, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností tým, že usúdila, jednak že žalobca podporuje sýrsky režim a má z neho prospech a jednak že žalobca je popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/855 z 27. mája 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 188, 2021, s. 90).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/848 z 27. mája 2021, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 188, 2021, s. 18).


title: Vec T-483/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/22

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER
      (Vec T-483/21)
      (2021/C 412/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Polskie sieci elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Poľsko) (v zastúpení: S. Goldberg, A. Galos a E. White, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky [ACER]

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacej rady ACER vo veci A-007-2021 (konsolidované znenie) z 28. mája 2021 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie odvolacej rady“), ktorým boli zamietnuté žiadosti o zrušenie a vrátenie rozhodnutia č. 33/2020 zo 4. decembra 2020 (ďalej len „rozhodnutie agentúry“), ktorým sa stanovuje metodika regionálnej koordinácie prevádzkovej bezpečnosti pre región výpočtu základnej kapacity (ďalej len „metodika ROSC“),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, z ktorého vychádzala odvolacia rada, keď usúdila, že ACER je oprávnená prekročiť svoj prísny mandát na schvaľovanie metodiky vypracovanej prevádzkovateľmi prenosových sústav, ako je stanovené v článku 6 ods. 3 a 8 nariadenia 2017/1485 (1), a že je oprávnená vypracovať opatrenia svojej politiky, ktoré významne rozširujú rozsah a pôsobnosť regionálnej koordinácie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že odvolacia rada nedostatočne odôvodnila svoje rozhodnutie, čím porušila článok 296 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, z ktorého vychádzala odvolacia rada, keď uviedla, že metodika ROSC stanovená v rozhodnutí agentúry je v súlade s článkom 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 (2) a článkom 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944 (3).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, z ktorého odvolacia rada vychádzala tým, že predpokladala, že metodika ROSC nemá vplyv na možnosť prevádzkovateľov prenosových sústav používať model centrálneho dispečingu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, z ktorého odvolacia rada vychádzala pri uvedení, že metodika ROSC prijatá rozhodnutím agentúry nebráni stanoveniu spravodlivých pravidiel cezhraničnej výmeny elektrickej energie a nebráni zabezpečeniu zlučiteľnosti stimulov týkajúcich sa riadenia preťaženia a investícií do nápravných opatrení súvisiacich s hardvérom, ako sú transformátory s fázovým posunom (PST).

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, z ktorého vychádzala odvolacia rada, keď uviedla, že metodika ROSC prijatá rozhodnutím agentúry nebráni dodržiavaniu limitov prevádzkovej bezpečnosti, najmä limitov napätia, a teda keď vychádzala z toho, že metodika ROSC je v súlade s príslušnými právnymi normami.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1485 z 2. augusta 2017, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prevádzkovanie elektrizačnej prenosovej sústavy (Ú. v. EÚ L 220, 2017, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 125).


title: Vec T-484/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/23

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Polskie sieci elektroenergetyczne/ACER
      (Vec T-484/21)
      (2021/C 412/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Polskie sieci elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Poľsko) (v zastúpení: S. Goldberg, A. Galos a E. White, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky [ACER]

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacej rady ACER vo veci A-001-2021 (konsolidované znenie) z 28. mája 2021 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie odvolacej rady“), ktorým boli zamietnuté žiadosti o zrušenie a vrátenie rozhodnutia č. 30/2020 z 30. novembra 2020 (ďalej len „rozhodnutie agentúry“) o návrhu prevádzkovateľov prenosových sústav Core CCR na metodiku rozdelenia nákladov na redispečing a vzájomný obchod (ďalej len „metodika RDCTCS“),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na týchto nesprávnych právnych posúdeniach: nesprávne právne posúdenie odvolacej rady, ktorá uviedla, že právomoc ACER nie je obmedzená článkom 16 ods. 13 nariadenia o elektrine a že ACER má skutočne právomoc prijať opatrenia [energetickej] politiky, ktorými sa sankcionujú cezhraničné transakcie v rozpore s článkom 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 (1), nesprávne právne posúdenie odvolacej rady, ktorá nezohľadnila obmedzenia právomoci ACER vyplývajúce z článku 9 ods. 11 nariadenia Komisie 2015/1222 (2), a nesprávne právne posúdenie, keď konštatoval, že právomoc ACER je „priznaná“ článkom 6 ods. 10 nariadenia 2019/942 (3).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnosti odôvodnenia rozhodnutia odvolacej rady a teda na porušení článku 296 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keď odvolací senát uviedol, že rozloženie tokov nie je v rozpore s definíciami podľa článku 2 metodiky RDCTCS, ktorú vydala ACER.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keď odvolacia rada uviedla, že rozloženie tokov v metodike RDCTCS vydanej ACER [nadhodnotenie toku v slučke (TS) dovozných ponukových oblastí] nie je v rozpore s článkom 74 ods. 6 písm. c) a i) nariadenia Komisie 2015/1222.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keď odvolacia rada uviedla, že 10 % prahová hodnota hranica toku v slučke (TS) stanovená zo strany ACER nie je príliš vysoká, čo je v rozpore so zásadou „znečisťovateľ platí“, zakotvenou v článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54).

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/942 z 5. júna 2019, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 22).


title: Vec T-489/21: Žaloba podaná 10. augusta 2021 – Španielsko/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/24

      Žaloba podaná 10. augusta 2021 – Španielsko/Komisia
      (Vec T-489/21)
      (2021/C 412/25)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnený zástupca)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 10. júna 2021 o štátnej pomoci SA.28599 (C 23/2010) (Ex NN 36/2010, Ex CP 163/2009), ktorú poskytlo Španielske kráľovstvo na zavedenie digitálnej terestriálnej televízie v odľahlých a menej urbanizovaných oblastiach (s výnimkou Kastílie La Mancha), a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva Španielska na vypočutie podľa článku 41 ods. 2 Charty (1) a na porušení článku 4 ods. 4 v spojení s článkom 6 nariadenia 2015/1589 (2), keďže dôkazné bremeno týkajúce sa selektivity bolo prenesené na Španielske kráľovstvo.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ v rozsahu, v akom Európska komisia prekročila svoje právomoci pri vykonávaní rozsudku z 20. decembra 2017 vo veci C-70/16 P, a na porušení zásad právnej istoty a legitímnej dôvery, najmä zásady zákazu reformatio in peius, a článku 47 Charty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných podľa článku 41 Charty z dôvodu neodôvodneného oneskorenia o 3 roky a 6 mesiacov pri splnení povinnosti odôvodniť selektivitu stanovenej v uvedenom rozsudku.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že bola nesprávne posúdená selektivita, keďže bolo prenesené dôkazné bremeno.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 písm. d) nariadenia 2015/1589 tým, že opatrenie bolo kvalifikované ako „schéma pomoci“.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že v tom istom rozhodnutí boli zavedené zmätočné a protichodné kvantifikačné kritériá, pokiaľ ide o definíciu výhody.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ z dôvodu neexistencie výhody vo vzťahu k určeným príjemcom a nesprávneho posúdenia pri určení príjemcu.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ z dôvodu nesprávneho posúdenia pri posudzovaní zlučiteľnosti.

         (1)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 202, 2016, s. 389).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-497/21: Žaloba podaná 14. augusta 2021 – Girardi/EUIPO

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/25

      Žaloba podaná 14. augusta 2021 – Girardi/EUIPO
      (Vec T-497/21)
      (2021/C 412/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Giovanna Paola Girardi (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie, ktoré 14. júla vydalo oddelenie EUIPO s názvom „Operácie“ v rámci konania č. 50057C a vo všetkých ostatných veciach, v ktorých má žiadateľ alebo majiteľ práv sídlo mimo Európskej únie, a podľa ktorého žalobkyňa nemôže zastupovať klientov, ktorí majú sídlo mimo Európskej únie,

                  —

                  rozhodol, že zmeny v praxi zavedené usmerneniami EUIPO týkajúcimi sa profesionálneho zastupovania španielskymi právnikmi pred EUIPO (Oddiel 5, časť A prílohy 1) sú protiprávne,

                  —

                  uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv tým, že EUIPO porušil zásady právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, proporcionality a zákazu diskriminácie, keď žalobkyni oznámil nedostatok týkajúci sa právomoci zastupovať klientov pred EUIPO založenú na tom, že v Španielsku môžu „abogados“ zastupovať len klientov, ktorí majú trvalé sídlo v Európskej únii, zatiaľ čo klientov, ktorých trvalé sídlo sa nachádza mimo Európskej únie, musia zastupovať profesionálni zástupcovia s titulom „Agente Oficial de la Propiedad Industrial“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 120 nariadenia (EÚ) 2017/1001 (1).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci EUIPO zbaviť španielskych právnikov práva plne a bezpodmienečne konať pred EUIPO, ktoré im prináleží od roku 1966.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ, L 154, 2017, s. 1).


title: Vec T-506/21: Žaloba podaná 16. augusta 2021 – Saure/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/25

      Žaloba podaná 16. augusta 2021 – Saure/Komisia
      (Vec T-506/21)
      (2021/C 412/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Hans-Wilhelm Saure (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Partsch, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 9. júna 2021, ktorým zamieta jeho žiadosť o prístup k dokumentom Komisie poskytnutím kópií všetkých zápisníc, zhrnutí, poznámok, pripomienok a spisov „správnej rady“, ako aj „spoločného rokovacieho tímu“ týkajúcich sa schôdzí, vyjednávaní, rozhodnutí, návrhov, zhrnutí, emailov, listovej pošty, výpisov telefonických hovorov – najmä, pokiaľ ide o zmluvy o predbežnom nákupe – a osobitných zmlúv uzavretých s farmaceutickými firmami týkajúcich sa dodávky vakcín proti COVID 19 na boj proti pandémii koronavírusu. Za „zmluvy o predbežnom nákupe“ sa považujú zmluvy týkajúce sa predaja, dodávky, zabezpečenia, rezervácie a vývoja vakcín proti COVID 19 pre členské štátny Európskej únie,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že žalobca má podľa článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) právo na prístup k sporným dokumentom Komisie. Odopretie Komisiou je v rozpore s týmto ustanovením.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že nijaká výnimka nebráni žiadosti žalobcu o prístup. Žiadosti nebráni najmä výnimka uvedená v článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1049/2001.
                  Poskytnutie požadovaných informácií je údajne pre mnoho osôb potrebné vo verejnom záujme. Z toho dôvodu sú prípadné zásahy do súkromného života a integrity jedinca prípustné. Okrem toho je potrebné konkrétne a účinne preukázať nebezpečenstvo narušenia. Žalovaná si však nesplnila dôkaznú povinnosť, ktorá jej v prípade tohto preukázania prislúcha.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43).


title: Vec T-512/21: Žaloba podaná 20. augusta 2021 – Epsilon Data Management/EUIPO – Epsilon Technologies (EPSILON TECHNOLOGIES)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/26

      Žaloba podaná 20. augusta 2021 – Epsilon Data Management/EUIPO – Epsilon Technologies (EPSILON TECHNOLOGIES)
      (Vec T-512/21)
      (2021/C 412/28)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Epsilon Data Management LLC (Plano, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Lindemans a J. Bussé, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Epsilon Technologies, SL (Sant Cugat del Valles, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie EPSILON TECHNOLOGIES – ochranná známka č. 8 914 855

         Konanie pred EUIPO: konanie vo veci zrušenia

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. júna 2021 v spojených veciach R 1611/2020-5 a R 1839/2020-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú spolu so všetkými súvisiacimi dokumentmi a príslušnými kópiami,

                  —

                  vyhovieť žalobe, zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadiť zrušenie spornej ochrannej známky EÚ č. 8 914 855 z dôvodu jej nepoužívania,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  nebolo preukázané riadne používanie ochrannej známky EÚ podľa článku 18 ods. 1 písm. a) a článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-516/21: Žaloba podaná 21. augusta 2021 – Taliansko/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/27

      Žaloba podaná 21. augusta 2021 – Taliansko/Komisia
      (Vec T-516/21)
      (2021/C 412/29)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  z dôvodov uvedených nižšie zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/988 zo 16. júna 2021, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1),

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade nariadenia (EÚ) č. 1383/2015 (2) (odôvodnenie 5) a článku 53 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 639/2014 (3) , zmeneného nariadením (EÚ) č. 1383/2015, ako aj na porušení článku 1 nariadenia (EÚ) č. 1383/2015 a zásad primeranosti, zákazu diskriminácie a proporcionality, pokiaľ ide o vybavenie oneskorených oznámení do počítačovej databázy, týkajúcich sa opatrení, ktoré neobsahujú lehotu na zadržanie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade nariadenia (EÚ) č. 1383/2015 (odôvodnenie 5) a článku 53 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 639/2014, zmeneného nariadením (EÚ) č. 1383/2015, ako aj na porušení zásad primeranosti, zákazu diskriminácie a proporcionality, pokiaľ ide o vybavenie oneskorených oznámení do počítačovej databázy, týkajúcich sa opatrení, ktoré obsahujú lehotu na zadržanie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade nariadenia (ES) č. 1760/2000 (4) (článok 7), pokiaľ ide o lehotu na oznámenie do počítačovej databázy.

         (1)  Ú. v. EÚ L 218, 2021, s. 9.

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1383 z 28. mája 2015, ktorým sa mení delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 639/2014, pokiaľ ide o podmienky oprávnenosti v súvislosti s požiadavkami na identifikáciu a registráciu zvierat na účely viazanej podpory podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 (Ú. v. EÚ L 214, 2015, s. 1).

         (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 639/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky, a ktorým sa mení príloha X k uvedenému nariadeniu (Ú. v. EÚ L 181, 2014, s. 1).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 zo 17. júla 2000, ktorým sa zriaďuje systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka, o označovaní hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 820/97 (Ú. v. ES L 204, 2000, s. 1; Mim. vyd. 03/030, s. 248).


title: Vec T-523/21: Žaloba podaná 27. augusta 2021 – Shatrov/Rada

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/28

      Žaloba podaná 27. augusta 2021 – Shatrov/Rada
      (Vec T-523/21)
      (2021/C 412/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alexander Evgenevich Shatrov (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/1002 z 21. júna 2021, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu v Bielorusku (Ú. v. EÚ L 219I, 2021, s. 70), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/997 z 21. júna 2021, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 219I, 2021, s. 3), v rozsahu, v akom týkajú žalobcu,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s článkom 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza zjavne nesprávne posúdenie. Rada si konkrétne nesplnila svoje overovacie povinnosti, keďže nepredložila konkrétne dôkazy na odôvodnenie platnosti zápisu žalobcu na zozname v napadnutých aktoch.


title: Vec T-524/21: Žaloba podaná 27. augusta 2021 – Saure/Komisia

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/28

      Žaloba podaná 27. augusta 2021 – Saure/Komisia
      (Vec T-524/21)
      (2021/C 412/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Hans-Wilhelm Saure (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Partsch advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 2. júna 2021, ktorým mu odopretý prístup k dokumentom Komisie, keď mu odmietla poskytnúť kópie celej korešpondencie, ktorú si od 1. apríla 2020 vymenila so spoločnosťou AstraZeneca plc alebo s jej dcérskymi spoločnosťami, s nemeckou spolkovou kancelárkou alebo nemeckým spolkovým ministrom zdravotníctva so spoločnosťou AstraZeneca plc alebo jej dcérskymi spoločnosťami, ktorá sa okrem iného týka množstva a dodacích lehôt vakcín proti COVID 19 navrhovaných spoločnosťou AstraZeneca,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: žalobca tvrdí, že má podľa článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) právo na prístup k sporným dokumentom Komisie. Odopretie Komisiou je v rozpore s týmto ustanovením

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: žalobca tvrdí, že dôvod odmietnutia stanovený v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001 nebráni jeho právu prístupu. Uvádza, že tento dôvod odmietnutia je časovo obmedzený a vzťahuje sa len na prebiehajúce konania a rozhodovací proces. Zastáva názor, že prebiehajúce konanie v Belgicku proti spoločnosti AstraZeneca (č. 2021/48/C) sa týka úplne odlišného skutkového stavu a už bolo ukončené rozsudkom z 18. júna 2021. Žalobca sa okrem iného domnieva, že podmienky porušenia zásad rovnosti zbraní a riadneho výkonu spravodlivosti už nie sú splnené, keďže všetky konania, ktoré by mohli byť tým údajne dotknuté, boli ukončené.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43).


title: Rozsudok Súdu z 18. júna 2021 vo veci E-10/20 ADCADA Immobilien AG PCC v konkurze/Orgán dohľadu nad finančným trhom (Finanzmarktaufsicht) (Nariadenie (EÚ) 2017/1129 – ochrana investorov – pojem „verejná ponuka cenných papierov“ – zverejnenie informácií – povinnosť uverejniť prospekt – výnimky) 2021/C 417/04

text:
               14.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 417/23

      ROZSUDOK SÚDU
      z 18. júna 2021
      vo veci E-10/20
      ADCADA Immobilien AG PCC v konkurze/Orgán dohľadu nad finančným trhom (Finanzmarktaufsicht)

            (Nariadenie (EÚ) 2017/1129 – ochrana investorov – pojem „verejná ponuka cenných papierov“ – zverejnenie informácií – povinnosť uverejniť prospekt – výnimky)

      (2021/C 417/04)
      Vo veci E-10/20, ADCADA Immobilien AG PCC v konkurze/orgán dohľadu nad finančným trhom (Finanzmarktaufsicht) – ŽIADOSŤ o výklad nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1129 zo 14. júna 2017 o prospekte, ktorý sa má uverejniť pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie na regulovanom trhu, a o zrušení smernice 2003/71/ES, najmä jeho článku 1 ods. 4 písm. b) a článku 2 písm. d) na Súd EZVO podaná odvolacou komisiou orgánu dohľadu nad finančným trhom (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca-spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 18. júna 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  To, či boli predložené dostatočné informácie o podmienkach ponuky a ponúkaných cenných papieroch, aby sa investor mohol rozhodnúť kúpiť a upísať tieto cenné papiere v súlade s článkom 2 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1129 zo 14. júna 2017 o prospekte, ktorý sa má uverejniť pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie na regulovanom trhu, sa musí posudzovať v každom prípade individuálne.
                  Za okolností, o aké ide vo veci samej, s výhradou overenia zo strany orgánu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, existuje „verejná ponuka cenných papierov“ v zmysle článku 2 písm. d) nariadenia (EÚ) 2017/1129.

                  2.

                  Na posúdenie toho, či existuje „verejná ponuka cenných papierov“ v zmysle článku 2 písm. d) nariadenia (EÚ) 2017/1129, môže byť relevantné, aby oznámenie obsahovalo jasne viditeľné informácie naznačujúce, že ďalšie informácie možno získať inde a že úplné podmienky dlhopisu nie sú dostupné online ani inak všeobecne dostupné. Ak však oznámenie už obsahuje dostatočné informácie na účely článku 2 písm. d), zahrnutie takýchto vyhlásení alebo skutočnosť, že úplné podmienky dlhopisu nie sú dostupné online alebo inak všeobecne dostupné, nebudú môcť zmeniť jeho klasifikáciu ako „verejná ponuka cenných papierov“.

                  3.

                  Na účely článku 1 ods. 4 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1129 je v zásade dôležité, aby sa ponuka cenných papierov oznámila potenciálnym kupujúcim iba na požiadanie, pričom sa zároveň zaistí, aby sa informácie oznámili najviac 149 fyzickým alebo právnickým osobám z každého štátu EHP, ktoré nie sú kvalifikovanými investormi. S cieľom využiť výnimku uvedenú v článku 1 ods. 4 písm. b) sa však ponuka cenných papierov musí v skutočnosti adresovať menej ako 150 fyzickým alebo právnickým osobám z každého štátu EHP, ktoré nie sú kvalifikovanými investormi. Obmedzenie stanovené v tomto ustanovení nemožno obísť tým, že ponuka sa v štáte EHP šíri prostredníctvom rôznych médií.


title: Rozsudok Súdu z 30. júna 2021 vo veci E-13/20 O/nórska vláda zastúpená Riaditeľstvom práce a sociálnej starostlivosti (Arbeids- og velferdsdirektoratet) (Sociálne zabezpečenie – nariadenie (ES) č. 883/2004 – články 7, 63 a 64 – dávky v nezamestnanosti – požiadavka na pobyt v príslušnom štáte EHP – nezamestnaná osoba odchádzajúca do iného štátu EHP) 2021/C 417/05

text:
               14.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 417/25

      ROZSUDOK SÚDU
      z 30. júna 2021
      vo veci E-13/20
      O/nórska vláda zastúpená Riaditeľstvom práce a sociálnej starostlivosti (Arbeids- og velferdsdirektoratet)

            (Sociálne zabezpečenie – nariadenie (ES) č. 883/2004 – články 7, 63 a 64 – dávky v nezamestnanosti – požiadavka na pobyt v príslušnom štáte EHP – nezamestnaná osoba odchádzajúca do iného štátu EHP)

      (2021/C 417/05)
      Vo veci E-13/20, O/nórska vláda zastúpená Riaditeľstvom práce a sociálnej starostlivosti (Arbeids—og velferdsdirektoratet)— ŽIADOSŤ o výklad článkov 28, 31 a 36 Dohody o európskom hospodárskom priestore, nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov na Súd EZVO podaná nórskym Národným súdom pre záležitosti sociálneho poistenia (Trygderetten) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 30. júna 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Požiadavka, že nezamestnaná osoba musí mať pobyt v príslušnom štáte, aby mala v prípade nezamestnanosti nárok na peňažnú dávku v prípadoch, keď nie sú splnené podmienky článkov 64, 65 alebo 65a, je zlučiteľná s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia vrátane jeho článku 5 písm. b).

                  2.

                  Okrem situácií výslovne uvedených v článkoch 64, 65 a 65a nariadenia (ES) č. 883/2004 sa podmienka pobytu v príslušnom štáte EHP na účely nároku na dávky v nezamestnanosti nemá posudzovať podľa článkov 31 a 36 Dohody o EHP a nie je nezlučiteľná so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov.

                  3.

                  Štáty EHP si ponechávajú právomoc určiť, či by sa neoprávnene získané príspevky a dávky mali vrátiť alebo nie. Štáty EHP však musia túto právomoc vykonávať v súlade s právom EHP a jeho všeobecnými zásadami vrátane zásad rovnosti a účinnosti.


title: Rozsudok Súdu z 30. júna 2021 vo veci E-15/20 trestné konanie proti subjektu P (Sociálne zabezpečenie – nariadenie (ES) č. 883/2004 – články 7, 63 a 64 – dávky v nezamestnanosti – požiadavka na pobyt v príslušnom štáte EHP – nezamestnaná osoba odchádzajúca do iného štátu EHP) 2021/C 417/06

text:
               14.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 417/26

      ROZSUDOK SÚDU
      z 30. júna 2021
      vo veci E-15/20
      trestné konanie proti subjektu P

            (Sociálne zabezpečenie – nariadenie (ES) č. 883/2004 – články 7, 63 a 64 – dávky v nezamestnanosti – požiadavka na pobyt v príslušnom štáte EHP – nezamestnaná osoba odchádzajúca do iného štátu EHP)

      (2021/C 417/06)
      Vo veci E-15/20, trestné konanie proti subjektu P – ŽIADOSŤ o výklad Dohody o Európskom hospodárskom priestore, najmä jej článkov 3, 7, 28, 29 a 36, nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov na Súd EZVO podaná odvolacím súdom Borgarting (Borgarting lagmannsrett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 30. júna 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Požiadavka, že nezamestnaná osoba musí mať pobyt v príslušnom štáte, aby mala v prípade nezamestnanosti nárok na peňažnú dávku v prípadoch, keď nie sú splnené podmienky článkov 64, 65 alebo 65a, je zlučiteľná s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia.

                  2.

                  Okrem situácií výslovne uvedených v článkoch 64, 65 a 65a nariadenia (ES) č. 883/2004 sa podmienka pobytu v príslušnom štáte EHP na účely nároku na dávky v nezamestnanosti nemá posudzovať podľa článkov 28 a 29 a 36 Dohody o EHP a nie je nezlučiteľná so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov.

                  3.

                  Štáty EHP si ponechávajú právomoc určiť, či možno uložiť trestné sankcie, ak sa dávky v nezamestnanosti získali na základe vedomého poskytnutia nesprávnych informácií. Štáty EHP však musia túto právomoc vykonávať v súlade s právom EHP a jeho všeobecnými zásadami vrátane zásady proporcionality.


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 26. mája 2021 predložil Norges Høyesterett vo veci Norep AS/Haugen Gruppen AS (Vec E-2/21) 2021/C 417/07

text:
               14.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 417/27

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 26. mája 2021 predložil Norges Høyesterett vo veci Norep AS/Haugen Gruppen AS
      (Vec E-2/21)
      (2021/C 417/07)
      Žiadosťou z 26. mája 2021, ktorá bola doručená na podateľňu Súdu EZVO 11. júna 2021, Norges Høyesterett (Najvyšší súd Nórska) požiadal Súd EZVO vo veci Norep AS/Haugen Gruppen AS o poradné stanovisko k týmto otázkam:

                  1.

                  Má sa pojem „dojednávať“ uvedený v článku 1 ods. 2 smernice 86/653 vykladať v tom zmysle, že predpokladá účasť na objednávkach zákazníkov u zastúpeného, takže objednávky nemôžu smerovať priamo od zákazníkov k zastúpenému, ako je to opísané v kapitole 3[ (1)]?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, aké faktory sú relevantné pre posúdenie, či sa má činnosť súvisiaca s predajom považovať za „dojednanie“ v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 86/653?

         (1)  Úplné znenie žiadosti o poradné stanovisko sa nachádza na adrese: https://eftacourt.int/download/2-21-request-ao/?wpdmdl=7454


title: Vec C-94/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 16. februára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/FT

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 16. februára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/FT
      (Vec C-94/21)
      (2021/C 422/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaný: FT
      Predseda Súdneho dvora uznesením zo 17. júna 2021 nariadil výmaz veci z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-141/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 5. marca 2021 – Deutsche Lufthansa AG/VR

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/2

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 5. marca 2021 – Deutsche Lufthansa AG/VR
      (Vec C-141/21)
      (2021/C 422/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaný: VR
      Predseda Súdneho dvora uznesením z 18. júna 2021 nariadil výmaz tejto veci z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-423/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 12. júla 2021 – Grand Production d.o.o./GO4YU GmbH a i.

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 12. júla 2021 – Grand Production d.o.o./GO4YU GmbH a i.
      (Vec C-423/21)
      (2021/C 422/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revisionsrekurs“: Grand Production d.o.o.

         Odporkyne v konaní o opravnom prostriedku „Revisionsrekurs“: GO4YU GmbH, DH, GO4YU d.o.o., MTEL Austria GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem „verejný prenos“ uvedený v článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES (1) vykladať v tom zmysle, že ho uskutočňuje priamy prevádzkovateľ streamovacej platformy (ktorý v tomto prípade nemá sídlo na území Únie), ktorý

                              —

                              sám rozhoduje o obsahu a zatemnení ním šíreného televízneho vysielania a technicky ho realizuje,

                              —

                              má výlučné administrátorské práva pre streamovaciu platformu,

                              —

                              môže mať vplyv na to, ktoré programy bude môcť koncový užívateľ prostredníctvom služby prijímať, avšak bez toho, aby mohol mať vplyv na obsah programov,

                              —

                              a je jediným subjektom, ktorý kontroluje, ktoré programy a obsahy bude možné vidieť na jednotlivých územiach,

                        keď pritom súčasne

                              —

                              používateľovi je sprostredkovaný prístup nielen k vysielaciemu obsahu, ktorého využívanie online dovolili príslušní vlastníci práv, ale aj k takému chránenému obsahu, v prípade ktorého nedošlo k príslušnému vysporiadaniu práv, a

                              —

                              priamy prevádzkovateľ streamovacej platformy vie, že jeho služba umožňuje aj príjem chráneného vysielaného obsahu bez súhlasu vlastníkov práv tým, že koncoví zákazníci používajú VPN služby, ktoré predstierajú, že IP adresa a zariadenie koncového zákazníka sa nachádza na území, pre ktoré existuje súhlas vlastníkov práv, avšak

                              —

                              príjem chráneného vysielaného obsahu bez súhlasu vlastníkov práv bol prostredníctvom streamovacej platformy niekoľko týždňov fakticky možný aj bez tunelovania VPN?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na otázku I.:
                  Má sa pojem „verejný prenos“ uvedený v článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES vykladať v tom zmysle, že ho vykonávajú aj tretie osoby (v tomto prípade so sídlom v Únii), ktoré sú zmluvne a/alebo majetkovou účasťou prepojené s prevádzkovateľom platformy opísaným v otázke I. a ktoré bez toho, aby samy mali vplyv na zatemnenie a na programy a obsah vysielania prinášaného na platforme,

                              —

                              propagujú streamovaciu platformu prevádzkovateľa a jej služby, a/alebo

                              —

                              uzatvárajú so zákazníkmi skúšobné pripojenie automaticky končiace po 15 dňoch, a/alebo

                              —

                              pre zákazníkov streamovacej platformy vykonávajú zákaznícky servis, a/alebo

                              —

                              na svojej internetovej stránke ponúkajú platené pripojenie na streamovaciu platformu priameho prevádzkovateľa a potom vystupujú ako zmluvní partneri zákazníkov a príjemcovia platieb, pričom platené pripojenie sa vytvára tak, že zákazník je výslovne upozornený na to, že niektoré programy nie sú k dispozícii, iba v prípade, že konkrétne uvedie, že chce mať možnosť sledovať tieto programy, avšak ak to zákazník neuvedie, resp. sa na to konkrétne nespýta, nie je na to vopred upozornený?

                  3.

                  Majú sa článok 2 písm. a) a písm. e), ako aj článok 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES v spojení s článkom 7 bodom 2 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (2) vykladať v tom zmysle, že v prípade uplatňovania porušenia autorských práv a s nimi súvisiacich práv, ktoré zaručuje členský štát súdu konajúceho vo veci, je tento súd – pretože zásada teritoriality bráni výkonu súdnej právomoci vnútroštátnym súdom, pokiaľ ide o protiprávne konania, ku ktorým došlo v zahraničí –, príslušný iba na rozhodnutie o škode, ktorá bola spôsobená na území toho členského štátu, ku ktorému patrí, alebo môže alebo musí tento súd rozhodnúť aj o protiprávnych konaniach podľa tvrdení poškodeného autora spáchaných mimo tohto územia (po celom svete)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230)

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1)


title: Vec C-433/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 16. júla 2021 – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 16. júla 2021 – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA
      (Vec C-433/21)
      (2021/C 422/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Agenzia delle Entrate

         Odporkyňa a navrhovateľka v rámci vzájomného návrhu: Contship Italia SpA

         Prejudiciálne otázky

      Bránia články 18 (bývalý článok 12 ZES) a 49 (bývalý článok 43 ZES) ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá, ako článok 30 ods. 1 bod 5 zákona č. 724 z 23. decembra 1994 v znení uplatniteľnom ratione temporis pred prijatím zmien zavedených zákonom č. 296 z 27. decembra 2006, z daňového režimu neaktívnych spoločností zameraného proti obchádzaniu daňových povinností – založeného na stanovení minimálnych štandardov výnosov a príjmov súvisiacich s hodnotou určitého podnikového majetku, ktorého nedosiahnutie je charakteristickým znakom toho, že spoločnosť je neaktívna a vedie k určeniu zdaniteľného príjmu na základe domnienky, – vylučuje iba spoločnosti a subjekty, s ktorých cennými papiermi sa obchoduje na talianskych regulovaných trhoch, a nie taktiež spoločnosti a subjekty, s ktorých cennými papiermi sa obchoduje na zahraničných regulovaných trhoch, ako aj spoločnosti, ktoré ovládajú alebo sú ovládané, a to aj nepriamo, týmito kótovanými spoločnosťami a subjektmi?


title: Vec C-434/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 16. júla 2021 – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 16. júla 2021 – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA
      (Vec C-434/21)
      (2021/C 422/06)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Agenzia delle Entrate

         Odporkyňa a navrhovateľka v rámci vzájomného návrhu: Contship Italia SpA

         Prejudiciálna otázka

      Bránia články 18 (bývalý článok 12 ZES) a 49 (bývalý článok 43 ZES) ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá, ako článok 30 ods. 1 bod 5 zákona č. 724 z 23. decembra 1994 v znení uplatniteľnom ratione temporis pred prijatím zmien zavedených zákonom č. 296 z 27. decembra 2006, z daňového režimu neaktívnych spoločností zameraného proti obchádzaniu daňových povinností – založeného na stanovení minimálnych štandardov výnosov a príjmov súvisiacich s hodnotou určitého podnikového majetku, ktorého nedosiahnutie je charakteristickým znakom toho, že spoločnosť je neaktívna a vedie k určeniu zdaniteľného príjmu na základe domnienky, – vylučuje iba spoločnosti a subjekty, s ktorých cennými papiermi sa obchoduje na talianskych regulovaných trhoch, a nie taktiež spoločnosti a subjekty, s ktorých cennými papiermi sa obchoduje na zahraničných regulovaných trhoch, ako aj spoločnosti, ktoré ovládajú alebo sú ovládané, a to aj nepriamo, týmito kótovanými spoločnosťami a subjektmi?


title: Vec C-435/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 15. júla 2021 – easyJet Airline Company Ltd/HG

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 15. júla 2021 – easyJet Airline Company Ltd/HG
      (Vec C-435/21)
      (2021/C 422/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revison“: easyJet Airline Company Ltd.

         Žalovaný v konaní o opravnom prostriedku „Revison“: HG
      Predseda Súdneho dvora uznesením z 10. augusta 2021 nariadil výmaz veci z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-446/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 20. júla 2021 – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Ltd

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 20. júla 2021 – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Ltd
      (Vec C-446/21)
      (2021/C 422/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Maximilian Schrems

         Žalovaná: Facebook Ireland Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 6 ods. 1 písm. a) a b) GDPR (1) vykladať v tom zmysle, že zákonnosť zmluvných ustanovení vo všeobecných podmienkach služby týkajúcich sa platformových zmlúv, o aké ide v konaní vo veci samej (najmä zmluvné ustanovenia ako „Za používanie Facebooku a ďalších produktov a služieb, ktoré ponúkame, neplatíte, no používaním produktov Facebooku, na ktoré sa vzťahujú tieto Podmienky, súhlasíte s tým, že vám môžeme zobrazovať reklamy… . Vaše osobné údaje… používame na zobrazovanie reklám, ktoré sú pre vás relevantnejšie.“), ktoré zahŕňajú spracúvanie osobných údajov pre potreby agregácie a analýzy údajov na účely personalizovanej reklamy, sa má posudzovať podľa požiadaviek článku 6 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 GDPR, ktoré nemožno nahradiť odvolaním sa na článok 6 ods. 1 písm. b) GDPR?

                  2.

                  Má sa článok 5 ods. 1 písm. c) GDPR (minimalizácia údajov) vykladať v tom zmysle, že všetky osobné údaje, ktoré získala platforma, o akú ide v konaní vo veci samej (najmä prostredníctvom dotknutej osoby alebo tretích osôb v rámci platformy alebo mimo nej), sa môžu bez obmedzenia týkajúceho sa času alebo druhu údajov agregovať, analyzovať a spracúvať na účely cielenej reklamy?

                  3.

                  Má sa článok 9 ods. 1 GDPR vykladať v tom zmysle, že sa má uplatniť na spracúvanie údajov, ktoré dovoľuje cielené filtrovanie osobitných kategórií osobných údajov, ako sú politické názory alebo sexuálna orientácia (napríklad na účely reklamy), aj keď prevádzkovateľ nerozlišuje medzi týmito údajmi?

                  4.

                  Má sa článok 5 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 9 ods. 2 písm. e) GDPR vykladať v tom zmysle, že vyjadrenie o vlastnej sexuálnej orientácii na účely pódiovej diskusie dovoľuje spracúvanie iných údajov o sexuálnej orientácii pre potreby agregácie a analýzy údajov na účely personalizovanej reklamy?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-450/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Vercelli (Taliansko) 20. júla 2021 – UC/Ministero dell’istruzione

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Vercelli (Taliansko) 20. júla 2021 – UC/Ministero dell’istruzione
      (Vec C-450/21)
      (2021/C 422/09)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale ordinario di Vercelli

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UC

         Žalovaný: Ministero dell’istruzione

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (1), vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 1 ods. 121 zákona č. 107/2015, ktorá výslovne vylučuje priznanie a poskytnutie určitého príplatku k platu vo výške 500 eur pedagogickým pracovníkom na dobu určitú, keďže uvedený príplatok k platu predstavuje odmenu za vzdelávanie a ďalšie vzdelávanie iba pracovníkom so zmluvou na dobu neurčitú?

                  2.

                  Má sa vychádzať z toho, že pracovnoprávne podmienky uvedené v doložke 4 bode 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999 zahŕňajú príplatok k platu vo výške 500 eur ročne, ako je príplatok podľa článku 1 ods. 121 zákona č. 107/2015 [a článku] 2 zákonného dekrétu č. 22/2020 (tzv. „elektronická učiteľská karta“) určený na nákup vzdelávacieho materiálu a služieb na rozvoj odborných schopností a nákup služieb pripojenia?

                  3.

                  Ak sa dospeje k záveru, že tento príspevok nespadá pod pracovnoprávne podmienky, má sa doložka 6 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999 v spojení s článkom 150 [ZES], článkom 14 Charty základných práv Európskej únie a článkom 10 Európskej sociálnej charty vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 1 ods. 121 zákona č. 107/2015, ktorá umožňuje iba pracovníkom so zmluvou alebo pracovným pomerom na dobu neurčitú získať financovanie vzdelávania, napriek tomu, že sú v porovnateľnej situácii ako pedagogickí pracovníci na dobu určitú?

                  4.

                  Majú sa v rozsahu uplatňovania smernice 99/70 všeobecné zásady práva [Európskej únie] rovnosti, rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie v zamestnaní zakotvené v článkoch 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie, smerniciach 2000/43 (2) a 2000/78 (3) a doložke 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, uvedenej v smernici [1]999/70/ES vykladať v zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 1 ods. 121 zákona č. 107/2015, ktorá umožňuje zaobchádzať menej priaznivo s pedagogickými pracovníkmi a diskriminovať ich, pokiaľ ide o pracovnoprávne podmienky a prístup ku vzdelávaniu, len z dôvodu existencie pracovného pomeru na dobu určitú, pričom títo pracovníci sa nachádzajú v porovnateľnej situácii ako pedagogickí pracovníci na dobu neurčitú, pokiaľ ide druh práce a pracovnoprávne podmienky, plnia tie isté úlohy a majú rovnaké disciplinárne, pedagogické, metodologické – vzdelávacie, organizačné-medziľudské schopnosti a výskumné schopnosti získané na základe pedagogických skúseností, ktoré vnútroštátna právna úprava uznáva za rovnocenné?

                  5.

                  Má sa článok 6 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999 v súlade a pri rešpektovaní všeobecných zásad platného práva [Európskej únie] rovnosti, rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie v zamestnaní a základných práv zakotvených v článkoch 14, 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 1 ods. 121 zákona č. 107/2015, ktorá umožňuje iba pracovníkom s pracovným pomerom na dobu neurčitú prístup ku vzdelávaniu?

         (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003).

         (2)  Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, 2000, s. 22; Mim. vyd. 20/001).

         (3)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004).


title: Vec C-467/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 30. júla 2021 – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 30. júla 2021 – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA
      (Vec C-467/21)
      (2021/C 422/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: Comune di Venezia

         Odporkyne: Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

         Prejudiciálna otázka

      Bráni právo Európskej únie vnútroštátnej právnej úprave (akú predstavuje článok 8 ods. 6 zákona č. 36 z 22. februára 2001), ktorá sa vykladá a uplatňuje v tom zmysle, že jednotlivé orgány miestnej samosprávy môžu rozhodovať o kritériách umiestňovania vysielačov mobilných operátorov, vrátane kritérií vyjadrených vo forme zákazov, ako je zákaz inštalovania antén v určitých oblastiach alebo v konkrétnej vzdialenosti od budov patriacich do určitej kategórie?


title: Vec C-481/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 4. augusta 2021 – TX/Bundesrepublik Deutschland

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 4. augusta 2021 – TX/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-481/21)
      (2021/C 422/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TX

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 15 ods. 3 a článok 15 ods. 1 v spojení s článkom 14 smernice (EÚ) 2016/680 (1) so zreteľom na článok 54 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že tento článok pripúšťa vnútroštátnu právnu úpravu,

                              a)

                              podľa ktorej v prípade, ak prevádzkovatelia spoločne zodpovedajú za spracúvanie údajov, nie je potrebné označiť orgán, ktorý v skutočnosti zodpovedá za uchovávané údaje, a

                              b)

                              ktorá navyše pripúšťa, aby sa súdu neposkytlo nijaké obsahové odôvodnenie zamietnutia prístupu?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 písm. a) a 1 písm. b) kladná, je článok 15 ods. 3 a článok 15 ods. 1 smernice 2016/680 zlučiteľný s právom na účinný prostriedok nápravy pred súdom podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie (2), hoci sa tým znemožňuje, aby súd

                              a)

                              v súlade s vnútroštátnymi procesnými predpismi pribral do konania vo viacstupňovom správnom konaní ďalší zúčastnený a skutočne zodpovedný orgán, ktorý musí udeliť súhlas s poskytnutím prístupu, a

                              b)

                              z obsahového hľadiska preskúmal, či sú podmienky na zamietnutie prístupu splnené a či ich orgán, ktorý zamietol prístup, správne uplatnil?

                  3.

                  Predstavuje zamietnutie prístupu, a teda odopretie účinného prostriedku nápravy podľa článku 47 Charty protiprávne obmedzenie slobodnej voľby povolania podľa článku 15 Charty, ak sa uchovávané informácie použijú na zabránenie tomu, aby dotknutá osoba vykonávala činnosť, ktorú chce vykonávať, z dôvodu údajného bezpečnostného rizika?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/680 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 89).

         (2)  Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 391.


title: Vec C-488/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 10. augusta 2021 – GV/Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Ireland, Attorney General

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 10. augusta 2021 – GV/Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Ireland, Attorney General
      (Vec C-488/21)
      (2021/C 422/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: GV

         Žalovaní: Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Ireland, Attorney General

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je odvodené právo na pobyt priameho príbuzného po vzostupnej línii pracovníka občana Únie podľa článku 7 ods. 2 smernice 2004/38/ES (1) podmienené trvalou závislosťou tohto príbuzného od pracovníka?

                  2.

                  Vylučuje smernica 2004/38/ES, aby hostiteľský členský štát obmedzil prístup k dávke sociálnej pomoci rodinnému príslušníkovi pracovníka, ktorý je občanom Únie, ktorý má odvodené právo na pobyt na základe svojej závislosti na tomto pracovníkovi, ak by priznanie takejto dávky znamenalo, že už nebude od pracovníka závislý?

                  3.

                  Vylučuje smernica 2004/38/ES, aby hostiteľský členský štát obmedzil prístup k dávke sociálnej pomoci rodinnému príslušníkovi pracovníka, ktorý je občanom Únie, ktorý má odvodené právo na pobyt na základe svojej závislosti na tomto pracovníkovi, ak by priznanie takejto dávky znamenalo, že daný rodinný príslušník by sa stal neprimeranou záťažou pre systém sociálnej pomoci štátu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-328/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2021 – Naturgy Energy Group/Komisia („Štátna pomoc – Environmentálne stimuly, ktoré poskytlo Španielske kráľovstvo uhoľným elektrárňam – Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Selektívna povaha“)

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/10

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2021 – Naturgy Energy Group/Komisia
      (Vec T-328/18) (1)

      („Štátna pomoc - Environmentálne stimuly, ktoré poskytlo Španielske kráľovstvo uhoľným elektrárňam - Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Selektívna povaha“)
      (2021/C 422/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Naturgy Energy Group, SA, pôvodne Gas Natural SDG, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: F. González Díaz a J. Blanco Carol, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: EDP España, SA (Oviedo, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra a A. Lamadrid de Pablo, advokáti), Viesgo Producción, SL, právny nástupca Viesgo Generación, SL (Santander, Španielsko) (v zastúpení: F. Plasencia Sánchez, L. Ques Mena a L. de Pedro Martín, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ požadujúca zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 7733 final z 27. novembra 2017 vo veci SA.47912 (2017/NN), ktorým bolo začaté konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ, pokiaľ ide o environmentálne stimuly, ktoré poskytlo Španielske kráľovstvo uhoľným elektrárňam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Naturgy Energy Group, SA znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Viesgo Producción, SL a EDP España, SA znášajú vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec T-152/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2021 – Brunswick Bowling Products/Komisia („Ochrana zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov a pracovníkov – Smernica 2006/42/ES – Ochranná doložka – Vnútroštátne opatrenie spočívajúce v stiahnutí stroja na stavanie kolkov a doplnkovej súpravy z trhu a zákaze ich uvádzania na trh – Základné požiadavky na zdravie a bezpečnosť – Rozhodnutie Komisie vyhlasujúce opatrenie za opodstatnené – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/10

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2021 – Brunswick Bowling Products/Komisia
      (Vec T-152/19) (1)

      („Ochrana zdravia a bezpečnosti spotrebiteľov a pracovníkov - Smernica 2006/42/ES - Ochranná doložka - Vnútroštátne opatrenie spočívajúce v stiahnutí stroja na stavanie kolkov a doplnkovej súpravy z trhu a zákaze ich uvádzania na trh - Základné požiadavky na zdravie a bezpečnosť - Rozhodnutie Komisie vyhlasujúce opatrenie za opodstatnené - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2021/C 422/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brunswick Bowling Products LLC, pôvodne Brunswick Bowling & Billiards Corporation (Muskegon, Michigan, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Martens a V. Ostrovskis, advokáti)

         Žalovaná: Komisia (v zastúpení: M. Huttunen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žqlovanú: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: H. Eklinder, R. Eriksson, C. Meyer Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, J. Lundberg a O. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/1960 z 10. decembra 2018 o ochrannom opatrení, ktoré prijalo Švédsko v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES s cieľom zakázať uvádzanie na trh typu stroja na stavanie kolkov a doplnkovej súpravy určenej na použitie spoločne s týmto typom stroja na stavanie kolkov, ktoré vyrobila spoločnosť Brunswick Bowling & Billiards, ako aj s cieľom stiahnuť z trhu tie stroje, ktoré už boli uvedené na trh (Ú. v. EÚ L 315, 2018, s. 29)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Brunswick Bowling Products LLC je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Švédske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: Vec T-517/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. septembra 2021 – Homoki/Komisia („Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Záverečná správa z vyšetrovania OLAF-u týkajúceho sa realizácie investičného projektu pouličného osvetlenia v Maďarsku – Zamietnutie prístupu – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a integrity jednotlivca – Ochrana osobných údajov“)

text:
               18.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/11

      Rozsudok Všeobecného súdu z 1. septembra 2021 – Homoki/Komisia
      (Vec T-517/19) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Záverečná správa z vyšetrovania OLAF-u týkajúceho sa realizácie investičného projektu pouličného osvetlenia v Maďarsku - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a integrity jednotlivca - Ochrana osobných údajov“)
      (2021/C 422/15)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Andrea Homoki (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: T. Hüttl, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Béres a A. Spina, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) z 22. mája 2019, ktorým bola zamietnutá opakovaná žiadosť o prístup k dokumentom na základe nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) OCM(2019)11506 z 22. mája 2019 sa zrušuje v rozsahu, v akom sa zamieta prístup k záverečnej správe z vyšetrovania OLAF-u vo veci OF/2015/0034/B4, s vypustením prípadných osobných údajov svedkov, interných poznámok a odkazov na metódy OLAF-u.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.