title: Vec C-70/08: Žaloba podaná 20. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/9

         Žaloba podaná 20. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-70/08)
   (2008/C 116/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a J. Enegren, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/72/ES z 22. júla 2003, ktorou sa dopĺňajú stanovy Európskeho družstva s ohľadom na účasť zamestnancov na riadení (1), alebo nezabezpečením, aby sociálni partneri zaviedli potrebné ustanovenia dohodou, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 16 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/72/ES uplynula 18. augusta 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 207, s. 25; Mim. vyd. 05/004, s. 338.


title: Vec C-284/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Simone Künnecke a i./TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Simone Künnecke a i./TUIfly GmbH
   (Vec C-284/17)
   (2017/C 283/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Simone Künnecke, Thomas Küther, Antonia Künnecke, Moritz Künnecke

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-485/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Akzo Nobel a Akcros Chemicals/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európske trhy s tepelnými stabilizátormi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Porušenie, ktorého sa dopustila spoločná dcérska spoločnosť — Pokuty — Solidárna zodpovednosť dcérskej spoločnosti a materských spoločností — Desaťročná premlčacia lehota vzťahujúca sa na jednu z materských spoločností — Rozhodnutie o opätovnom prijatí — Zníženie pokuty pre jednu z materských spoločností — Pripísanie povinnosti zaplatiť zníženú pokutu dcérskej spoločnosti a inej materskej spoločnosti — Právo na obhajobu“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Akzo Nobel a Akcros Chemicals/Komisia
   (Vec T-485/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy s tepelnými stabilizátormi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Porušenie, ktorého sa dopustila spoločná dcérska spoločnosť - Pokuty - Solidárna zodpovednosť dcérskej spoločnosti a materských spoločností - Desaťročná premlčacia lehota vzťahujúca sa na jednu z materských spoločností - Rozhodnutie o opätovnom prijatí - Zníženie pokuty pre jednu z materských spoločností - Pripísanie povinnosti zaplatiť zníženú pokutu dcérskej spoločnosti a inej materskej spoločnosti - Právo na obhajobu“))
   (2015/C 302/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Holandsko) a Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Swaak a R. Wesseling, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Ronkes Agerbeek a J. Bourke, neskôr F. Ronkes Agerbeek a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúce sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38589 – Tepelné stabilizátory) v rozsahu, v akom je adresované spoločnostiam Akzo Nobel a Akcros Chemicals, alebo subsidiárne, návrh na zníženie uložených pokút

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie z 30. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúce sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38589 – Tepelné stabilizátory), sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec T-491/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. júla 2011 — SNCF/ÚHVT — Infotrafic (infotrafic)

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/49

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2011 — SNCF/ÚHVT — Infotrafic (infotrafic)
   (Vec T-491/10) (1)

   2011/C 282/91
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Vec T-399/10: Žaloba podaná 14. septembra 2010 — ArcelorMittal España/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/53

         Žaloba podaná 14. septembra 2010 — ArcelorMittal España/Komisia
   (Vec T-399/10)
   ()
   2010/C 301/84
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ArcelorMittal España, SA (Gozón, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras a A. Valiente Martin, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, v rozsahu, v ktorom sa týka ArcelorMittal España, SA,

               —

               subsidiárne, zrušiť pokutu uloženú ArcelorMittal España, SA,

               —

               ďalej subsidiárne, znížiť pokutu uloženú ArcelorMittal España, SA.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ, v ktorom Komisia konštatovala, že žalobkyňa porušila spolu s inými podnikmi článok 101 ZFEÚ, ako aj článok 53 Dohody o EHP tým, že sa zúčastnila na trvalej dohode a/alebo zosúladených postupoch v odvetví predpínacej ocele na celoeurópskom trhu a/alebo na vnútroštátnom/regionálnom trhu. Ďalej žiada zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená.
   Na odôvodnenie svojej žaloby uvádza žalobkyňa šesť žalobných dôvodov.
   Žalobkyňa po prvé uvádza, že Komisia porušila základné právo na spravodlivý proces zakotvené v článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 47 Charty základných práv Európskej únie tým, že pokutu uložil správny orgán, ktorý má súčasne vyšetrovaciu aj sankčnú právomoc.
   Po druhé uvádza, že Komisia nesprávne vypočítala pokutu, čo viedlo k uloženiu vyššej pokuty žalobkyni.
   Po tretie tvrdí, že Komisia neprávom konštatovala, že žalobkyňa do decembra 1997 ovplyvňovala rozhodovania Emesa a Galyca.
   Po štvrté namieta, že Komisia neprávom odmietla čiastočne znížiť pokutu uloženú žalobkyni podľa článku 23 úpravy týkajúcej sa korunného svedka z roku 2002 (1), hoci žalobkyňa predložila rozhodujúce dôkazy týkajúce sa trvania a závažnosti porušovania a tým splnila požiadavky požadované uvedeným ustanovením.
   Žalobkyňa nakoniec namieta, že Komisia nesprávne použila „zvýšenie pokuty na zabezpečenie odstrašujúceho účinku“ uvedené v článku 30 usmernení k stanoveniu pokút z roku 2006 (2), čo viedlo k neprípustnému zvýšeniu pokuty, ktorá jej bola uložená o 20 %.

      (1)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec T-390/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Établissement Amra/ÚHVT (KJ KANGOO JUMPS XR) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva KJ Kangoo Jumps XR — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Établissement Amra/ÚHVT (KJ KANGOO JUMPS XR)
   (Vec T-390/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva KJ Kangoo Jumps XR - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Établissement Amra (Vaduz, Lichtenštajnsko) (v zastúpení: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. marca 2014 (vec R 1511/2013-2) týkajúcemu sa prihlášky „trojrozmerného“ označenia KJ Kangoo Jumps XR ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Établissement Amra je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Vec C-337/04: Žaloba podaná dňa 2. augusta 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/9

         Žaloba podaná dňa 2. augusta 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-337/04)
   (2004/C 239/16)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Gérard Rozet a Christophe Giolito, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 2. augusta 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Francúzska republika si tým, že nevykonala v stanovenej lehote rozhodnutie zo dňa 15. januára 2002 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskou republikou v prospech Crédit Mutuel (Štátna pomoc C 88/1997, predtým NN 183/1995, teraz zverejnené v Ú. v. EÚ L 88 zo dňa 4. apríla 2003, s. 39), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 249 štvrtý odsek ES a z článkov 2 a 3 tohoto rozhodnutia.

               2.

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia prijala dňa 15. januára 2002 rozhodnutie podľa článku 88 odsek 2 prvý pododsek ES, ktorým Francúzsku nariadila požadovať od Crédit Mutuel vrátenie pomoci, ktorá jej bola poskytnutá po 1. januári 1991 a prijať opatrenia, ktoré by do budúcna odstránili pomoc obsiahnutú v Livret bleu a zlepšili kontrolu, pretože usúdila, že právo distribuovať Livret bleu, udelené Crédit Mutuel francúzskymi orgánmi verejnej moci, predstavovalo štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.
   Francúzske orgány zaslali dňa 18. júna 2003 Crédit Mutuel príkaz na úhradu čiastky 117,9 miliónov eúr. Komisia však konštatuje, že až do tohto dňa Crédit Mutuel nevrátila žiadnu čiastku predstavujúcu pomoc a že Francúzsko nevykonalo žiadne ďalšie kroky pre realizáciu tohto vrátenia. Francúzsko sa teda podľa názoru Komisie rozhodnutiu nepodriadilo, a pretože nenamietlo absolútnu nemožnosť výkonu, ktorá je jediným dôvodom obrany, na ktorý je možné sa odvolať, nesplnenie povinností, ktoré preň vyplývajú z práva spoločenstva, musí byť považované za preukázané.
   Komisia navyše nesúhlasí s metódou jednoduchého úrokovania používanou francúzskymi orgánmi pre výpočet úrokov, ktoré má dostať spolu s čiastkou, ktorá má byť vrátená a ani s čiastkou dane odpočítanej od čiastky, ktorá má byť vrátená. Je toho názoru, že iba kapitalizácia úrokov metódou zložitého úrokovania umožňuje dosiahnuť odstránenie hospodárskej výhody, z ktorej mal Crédit Mutuel prospech. Na druhej strane francúzske orgány nepreukázali, že odpočet dane z čiastky, ktorá má byť vrátená, bol uskutočnený na základe vnútroštátnych pravidiel a nediskriminujúcim spôsobom, vo vzťahu k porovnateľným prípadom, na ktoré sa vzťahuje vnútroštátne právo. Z týchto dôvodov čiastka, ktorú navrhli francúzske orgány vrátiť, neumožňuje účinný výkon rozhodnutia Komisie.
   Komisia má nakoniec za to, že Francúzsko sa nepodriadilo článkom 2 ods. 2, 2 ods. 3 a 2 ods. 4 rozhodnutia zo dňa 15. januára 2002, ktorých cieľom je zabezpečiť, aby boli v budúcnosti odstránené určité prvky pomoci obsiahnuté v Livret bleu a zlepšená kontrola, ale že sa obmedzilo na konštatovanie, že potrebné opatrenia sú prijímané. Komisia k danému dňu nemá k dispozícii žiadne podklady, ktoré by jej umožnili dôjsť k záveru, že rozhodnutie bolo v týchto bodoch skutočne vykonané.


title: Vec C-365/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugalsko) 8. júla 2011 — João Nuno Esteves Coelho dos Santos/TAP Portugal

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugalsko) 8. júla 2011 — João Nuno Esteves Coelho dos Santos/TAP Portugal
   (Vec C-365/11)
   2011/C 282/18
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: João Nuno Esteves Coelho dos Santos

      Žalovaná: TAP Portugal

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa na základe rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2009 (spojené veci C-402/07 a C-432/07) (1), v ktorom uvedený súd rozhodol, že články 5, 6 a 7 nariadenia č. 261/2004 (2) sa majú vykladať v tom zmysle, že na účely uplatnenia práva na náhradu sa cestujúci, ktorých let má meškanie, môžu považovať za cestujúcich, ktorých let bol zrušený, ak im bola z dôvodu letu, ktorý má meškanie, spôsobená trojhodinová alebo dlhšia časová strata, uvedené články vykladať rovnako aj v prípade letu, ktorý sa začal v mieste odletu v riadnom čase, a po svojom prerušení na letisku v mieste medzipristátia mal meškanie v trvaní tri hodiny a päťdesiatpäť minút, pretože príslušná letecká spoločnosť z prevádzkových dôvodov rozhodla o výmene lietadiel, pričom lietadlo, ktoré nahradilo pôvodné lietadlo, malo poruchu ešte pred prerušením letu a vyžadovalo si technický zákrok, v dôsledku čoho toto lietadlo dorazilo do cieľového miesta s uvedeným meškaním tri hodiny a päťdesiatpäť minút?

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010, s. 4.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-465/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 9. októbra 2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland a H. Rothwangl

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 9. októbra 2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland a H. Rothwangl
   (Vec C-465/14)
   (2014/C 448/17)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Odporcovia: F. Wieland a H. Rothwangl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 a článok 94 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1) vykladať v tom zmysle, že bývalému námorníkovi, ktorý bol členom posádky námornej lode s domovským prístavom v členskom štáte, nemal bydlisko na pevnine a nebol štátnym príslušníkom členského štátu, nemožno po pristúpení štátu, ktorého bol štátnym príslušníkom, k Únii (resp. k právnemu predchodcovi Únie) alebo po tom, ako nariadenie (EHS) č. 1408/71 nadobudlo účinnosť pre tento štát, (čiastočne) odoprieť nárok na starobný dôchodok iba preto, lebo uvedený bývalý námorník v čase (požadovaného) poistenia nebol štátnym príslušníkom (prvého uvedeného) členského štátu?

               2.

               Má sa článok 18 ZFEÚ a článok 45 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia takej úprave členského štátu, podľa ktorej je námorník, ktorý bol členom posádky námornej lode s domovským prístavom v tomto členskom štáte, nemal bydlisko na pevnine a nebol štátnym príslušníkom členského štátu, vylúčený z účasti na dôchodkovom poistení, hoci podľa tejto úpravy sa za poistenca považuje námorník, ktorý je štátnym príslušníkom členského štátu, kde má námorná loď svoj domovský prístav, a inak sa nachádza v rovnakej situácii, keď štát, ktorého štátnym príslušníkom je prvý uvedený námorník, medzičasom – v čase stanovenia dôchodku – pristúpil k Únii (k jej právnemu predchodcovi) alebo keď nariadenie (EHS) č. 1408/71 medzitým nadobudlo účinnosť pre tento štát?

               3.

               Má sa na prvú a druhú otázku odpovedať rovnako v prípade (bývalého) námorníka, ktorý bol v čase výkonu svojich činností štátny príslušník členského štátu, ktorý neskôr pristúpil k Únii (k jej právnemu predchodcovi), ale v čase pristúpenia alebo nadobudnutia účinnosti nariadenia (EHS) č. 1408/71 pre uvedený štát a v čase uplatnenia svojho nároku na starobný dôchodok nebol štátny príslušník členského štátu, na ktorého sa však posledné uvedené nariadenie podľa článku 1 nariadenia (ES) č. 859/2003 (2) napriek tomu uplatní?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 859/2003 zo 14. mája 2003, ktorým sa rozširujú ustanovenia nariadenia (EHS) č. 1408/71 a nariadenia (EHS) č. 574/72 na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa doteraz tieto ustanovenia nevzťahujú výhradne z dôvodu ich štátnej príslušnosti (Ú. v. EÚ L 124, s. 1; Mim. vyd. 05/004, s. 317).


title: Vec T-3/13: Žaloba podaná 7. januára 2013 — Ronja/Komisia

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/22

         Žaloba podaná 7. januára 2013 — Ronja/Komisia
   (Vec T-3/13)
   2013/C 79/39
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ronja s.r.o. (Znojmo, Česká republika) (v zastúpení: E. Engin-Deniz, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uskutočnil pojednávanie,

               —

               prehlásil rozhodnutie Komisie Gestdem 2012/3329 za neplatné a rozhodol o prístupe k úplným dokumentom,

               —

               konštatoval, že Komisia porušila právne predpisy tým, že nezačala proti Rakúskej republike konanie o nesplnenie povinnosti z dôvodu porušenia článku 13 smernice 2001/37/ES (1) a článku 34 ZFEÚ na základe § 7a rakúskeho tabakového zákona,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania a nákladov zastúpenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 3 druhej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001 (2).
               Žalobkyňa v tejto súvislosti v podstate uvádza, že Komisia odoprela úplný prístup k požadovaným dokumentom (list medzi Rakúskou republikou a Komisiou v súvislosti so sťažnosťou č. 2008/4340 z dôvodu údajného nesúladu rakúskeho tabakového zákona so smernicou 2001/37) z prevažnej časti na základe argumentov rakúskych úradov bez toho, aby tieto argumenty vecne preskúmala. Podľa názoru žalobkyne však nemal prístup k dokumentom, ale odoprenie prístupu negatívne účinky na konanie o zodpovednosti štátu, ktoré viedla pred rakúskym ústavným súdom. Žalobkyňa dodáva, že cieľ úpravy výnimky uvedenej v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001 by naopak vyžadoval, aby bol prístup ku sporným dokumentom umožnený.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nezačatí konania o nesplnenie povinnosti proti Rakúskej republike z dôvodu porušenia článku 13 smernice 2001/37 a článku 34 ZFEÚ na základe § 7a rakúskeho tabakového zákona.
               V tejto súvislosti žalobkyňa okrem iného tvrdí, že ak by sa začalo konanie o nesplnenie povinnosti, rakúsky ústavný súd by vo svojom rozhodnutí o nárokoch žalobkyne vyplývajúcich zo zodpovednosti štátu nemohol dospieť k záveru, že smernica 2001/37 neposkytuje práva podnikom, ale spotrebiteľom.

      (1)  Smernica 2001/37/ES Európskeho Parlamentu a Rady z 5. júna 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkov (Ú. v. ES L 194, s. 26; Mim. vyd. 15/006, s. 147).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-97/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. marca 2014 – SMK Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. marca 2014 – SMK Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal
   (Vec C-97/14)
   2014/C 142/32
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SMK Kft.

      Žalovaní: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 55 smernice o DPH (1) účinný do 1. januára 2010 vykladať v tom zmysle, že tento článok sa týka len tých zdaniteľných osôb, ktoré sú odberateľmi služieb a ktoré nie sú alebo nemusia byť identifikované pre DPH v členskom štáte, na ktorého území sa služby fyzicky poskytujú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, uplatní sa pri určovaní miesta výkonu služieb výlučne článok 52 smernice o DPH?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa článok 55 smernice o DPH účinný do 1. januára 2010 vykladať v tom zmysle, že ak zdaniteľná osoba, ktorá je odberateľom služieb, ktoré sú predmetom zmluvy, má alebo by mala byť identifikovaná pre DPH vo viacerých členských štátoch, závisí výlučne od rozhodnutia uvedeného odberateľa to, pod ktorým daňovým identifikačným číslom prijme poskytnuté služby (vrátane prípadu, ak sa zdaniteľná osoba, ktorá je odberateľom plnenia, považuje za usadenú v členskom štáte, na ktorého území sa služby fyzicky vykonávajú, ale je identifikovaná pre DPH aj v inom členskom štáte)?

               4.

               Pre prípad, že na tretiu otázku sa odpovie tak, že rozhodovacie oprávnenie odberateľa poskytovaných služieb je neobmedzené, má sa článok 55 smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           do 31. decembra 2009 možno vychádzať z toho, že služby boli poskytnuté pod daňovým identifikačným číslom pre DPH uvedeným odberateľom týchto služieb, ak sa tento odberateľ tiež považuje za zdaniteľnú osobu zaregistrovanú (usadenú) v inom členskom štáte a tovar sa odošle alebo prepraví z členského štátu, na území ktorého boli služby fyzicky vykonané,

                           —

                           má na určenie miesta výkonu služieb vplyv skutočnosť, že odberateľ služieb je zdaniteľnou osobou usadenou v inom členskom štáte, ktorá dodá hotové výrobky, pričom ich odošle alebo prepraví z členského štátu, na ktorého území boli služby poskytnuté, sprostredkujúcemu kupujúcemu, ktorý tovar ďalej predá v treťom členskom štáte Spoločenstva bez toho, aby odberateľ služieb, ktoré sú predmetom zmluvy, prepravil tovar späť do svojho zariadenia?

               5.

               Ak rozhodovacie oprávnenie odberateľa poskytovaných služieb nie je neobmedzené, je pre uplatniteľnosť článku 55 smernice o DPH účinného do 1. januára 2010 relevantné to:

                           —

                           za akých okolností odberateľ určitých prác vykonaných na tovare nadobudne príslušné suroviny a poskytne ich tomu, kto tieto práce uskutoční,

                           —

                           z ktorého členského štátu a pod akým daňovým identifikačným číslom uskutoční zdaniteľná osoba, ktorá je odberateľom služieb, dodanie hotových výrobkov, ktoré sú výsledkom uvedených prác,

                           —

                           že – tak ako v spore vo veci samej – hotové výrobky, ktoré sú výsledkom uvedených prác, sa viackrát dodajú v rámci reťazca transakcií ešte v krajine, v ktorej sa uskutočňujú práce, a že sa priamo prepravia z tejto krajiny ku konečnému kupujúcemu?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-175/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Walter Hundhausen/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/52

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Walter Hundhausen/Komisia
   (Vec T-175/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/63)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Walter Hundhausen GmbH (Schwerte, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Renner, avocat)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dozorný úrad EZVO (v zastúpení: pôvodne X. Lewis, M. Schneider a G. Mathisen, neskôr X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhoch, ktoré podali Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ako aj Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG na vstup do konania ako vedľajší účastníci, sa zastavuje

               3.

               Walter Hundhausen GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-95/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2017 – Aydin/EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ROYAL & CAPORAL — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie KAPORAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2017 – Aydin/EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL)
   (Vec T-95/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ROYAL & CAPORAL - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie KAPORAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 249/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Savas Aydin (Pantin, Francúzsko) (v zastúpení: F. Watrin, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf a S. Pétrequin, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kaporal Groupe (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: J. André, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. decembra 2015 (vec R 867/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Kaporal Groupe a Savasom Aydinom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Savas Aydin je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 2.5.2016.


title: Vec C-311/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. októbra 2007 – Naipes Heraclio Fournier, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), France Cartes SAS (Odvolanie — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazové ochranné známky obsahujúce vyobrazenie meča , jazdca s kyjakom a  kráľa s mečom z kartovej hry — Vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. októbra 2007 – Naipes Heraclio Fournier, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), France Cartes SAS
   (Vec C-311/05 P) (1)

   (Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazové ochranné známky obsahujúce vyobrazenie „meča“, „jazdca s kyjakom“ a „kráľa s mečom“ z kartovej hry - Vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva)
   (2007/C 297/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Naipes Heraclio Fournier, SA (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto, I. de Medrano Caballero a O. Mondéjar, splnomocnení zástupcovia), France Cartes SAS (v zastúpení: C. de Haas, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 11. mája 2005, Naipes Heraclio Fournier/ÚHVT (vedľajší účastník konania: France Cartes SAS) (spojené veci T-160/02 až T-162/02), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žaloby proti trom rozhodnutiam druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 28. februára 2002, ktorými sa vyhovelo návrhom na vyhlásenie neplatnosti podanými spoločnosťou France Cartes SAS proti trom obrazovým ochranným známkam, ktorých majiteľom je žalobca
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Naipes Heraclio Fournier SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 1.10.2005.


title: Vec T-521/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2015 – Alpinestars Research/ÚHVT – Tung Cho a Wang Yu (A ASTER) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva A ASTER — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva A-STARS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2015 – Alpinestars Research/ÚHVT – Tung Cho a Wang Yu (A ASTER)
   (Vec T-521/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva A ASTER - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva A-STARS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 279/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Taliansko) (v zastúpení: G. Dragotti, R. Valenti a S. Balice, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Kean Tung Cho (Taichung City, Taiwan), a Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Taiwan)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júla 2013 (vec R 2309/2012-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Alpinestars Research Srl na jednej strane a Kean Tung Cho a Ling-Yuan Wang Yu na strane druhej

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 15. júla 2013 (vec R 2309/2012-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec T-599/14: Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Souruh/Rada

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/19

         Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Souruh/Rada
   (Vec T-599/14)
   2014/C 361/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Souruh SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba žalobkyne je prípustná a dôvodná,

               —

               v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť žalobkyni celú ujmu, ktorá jej bola spôsobená, vo výške 10  000 eur,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uplatnené v rámci veci T-592/14, Makhlouf/Rada.


title: Vec T-172/12: Žaloba podaná 13. apríla 2012 — Brauerei Beck/ÚHVT — Aldi (Be Light)

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/23

         Žaloba podaná 13. apríla 2012 — Brauerei Beck/ÚHVT — Aldi (Be Light)
   (Vec T-172/12)
   2012/C 194/40
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: G. Hasselblatt a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. januára 2012 vo veci R 2258/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania,

               —

               rozhodol, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom znáša svoje vlastné trovy konania, ak vstúpi do konania pred Všeobecným súdom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známky „Be Light“ pre tovary zaradené do tried 29, 30 a 32 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7165351.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „BECK’s“ — ochranná známka Spoločenstva č. 135285, zapísaná pre tovary zaradené do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke pre všetky tovary zaradené do triedy 32 a povolenie zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre zvyšné tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-154/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. decembra 2005  – Bauwens/Komisia ( Úradníci — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie rokov 2001/2002 — Článok 7 všeobecných vykonávacích ustanovení — Lehota na podanie žiadosti o preskúmanie hodnotiacim výborom s paritným zastúpením — Odklad )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/29

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. decembra 2005 – Bauwens/Komisia
   (Vec T-154/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie rokov 2001/2002 - Článok 7 všeobecných vykonávacích ustanovení - Lehota na podanie žiadosti o preskúmanie hodnotiacim výborom s paritným zastúpením - Odklad“)
   (2006/C 48/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Daniel Bauwens (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia overovateľa z 15. júla 2003, že sa nebude žiadať o preskúmanie hodnotiacim výborom s paritným zastúpením v rámci postupu smerujúceho k vyhotoveniu správy o hodnotení služobného postupu žalobcu podľa článku 7 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 43 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie overovateľa z 15. júla 2003, že sa nebude žiadať o preskúmanie hodnotiacim výborom s paritným zastúpením, sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec T-231/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. januára 2006  – Corsica Ferries France/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. januára 2006 – Corsica Ferries France/Komisia
   (Vec T-231/05) (1)

   (2006/C 74/63)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.


title: Vec T-520/15 P: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. apríla 2016 – Mikulik/Rada („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijatie — Prepustenie na konci skúšobnej doby — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 25. apríla 2016 – Mikulik/Rada
   (Vec T-520/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijatie - Prepustenie na konci skúšobnej doby - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“))
   (2016/C 222/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Filip Mikulik (Praha, Česká republika) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudca) z 25. júna 2015, Mikulik/Rada (F-67/14, EU:F:2015:65) namierené na zrušenie tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Filip Mikulik je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Spojené veci C-561/08 P a C-4/09 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  23. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos/Komisia Európskych spoločenstiev (C-4/09 P) (Odvolanie — Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy uzatvorenej na dobu určitú — Akt spôsobujúci ujmu)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/15

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 23. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos/Komisia Európskych spoločenstiev (C-4/09 P)
   (Spojené veci C-561/08 P a C-4/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy uzatvorenej na dobu určitú - Akt spôsobujúci ujmu)
   2010/C 51/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a D. Martin, splnomocnení zástupcovia) (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat) (C-4/09 P)

      Ďalší účastníci konania: Gerasimos Potamianos (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat) (C-4/09 P), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a D. Martin, splnomocnení zástupcovia) (C-561/08 P)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 15. októbra 2008 vo veci T-160/04, Potamianos/Komisia, ktorým Súd prvého stupňa vyhlásil za prípustnú žalobu podanú pánom Potamianosom proti oznámeniu informácie o tom, že jeho zmluva dočasného zamestnanca nebude po uplynutí lehoty jej platnosti obnovená, zaslanému generálnym riaditeľom GR „Výskum“ — Pojem „akt spôsobujúci ujmu“ — Rozdielny výklad Súdneho dvora na jednej strane a Súdu prvého stupňa a Súdu pre verejnú službu na druhej strane

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.

      Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec C-86/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. júla 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie, za účasti: Európsky parlament, Spolková republika Nemecko a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/45

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. júla 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie, za účasti: Európsky parlament, Spolková republika Nemecko a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-86/13) (1)

   2014/C 315/74
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec T-344/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2011 — Grécko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Hovädzie a teľacie mäso — Extenzifikačná prémia — Plodiny pestované na ornej pôde — Ovocie a zelenina — Pomoc na spracovanie niektorých citrusových plodov — Podmienky pre uplatnenie paušálnej finančnej opravy vo výške 100 % — Proporcionalita )

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2011 — Grécko/Komisia
   (Vec T-344/05) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Hovädzie a teľacie mäso - Extenzifikačná prémia - Plodiny pestované na ornej pôde - Ovocie a zelenina - Pomoc na spracovanie niektorých citrusových plodov - Podmienky pre uplatnenie paušálnej finančnej opravy vo výške 100 % - Proporcionalita)
   2011/C 311/52
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a E. Svolopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Korogiannakis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/555/ES z 15. júla 2005, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. ES L 188, s. 36), v rozsahu v akom vylučuje určité výdavky uskutočnené Helénskou republikou v odvetví hovädzieho a teľacieho mäsa, plodín pestovaných na ornej pôde a ovocia a zeleniny

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2005/555/ES z 15. júla 2005, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) sa zrušuje v rozsahu, v akom z financovania Spoločenstvom vylučuje výdavky uskutočnené Helénskou republikou na extenzifikačné prémie uskutočnené v rokoch 2000 a 2001.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Helénska republika znáša dve tretiny vlastných trov konania a dve tretiny trov konania Európskej komisie.

               4.

               Komisia znáša jednu tretinu vlastných trov konania a jednu tretinu trov konania Helénskej republiky

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec C-27/13: Uznesenie Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht – Nemecko) – Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG (Článok 99 rokovacieho poriadku — Štátna pomoc — Články 107 a 108 ZFEÚ — Výhody priznané verejnoprávnym podnikom prevádzkujúcim letisko nízko nákladovej leteckej spoločnosti — Rozhodnutie Komisie vykonať formálne zisťovanie — Povinnosť súdov členských štátov postupovať v súlade s posúdením Komisie vykonaným v tomto rozhodnutí týkajúcim sa existencie pomoci)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/3

         Uznesenie Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht – Nemecko) – Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Vec C-27/13) (1)

   ((Článok 99 rokovacieho poriadku - Štátna pomoc - Články 107 a 108 ZFEÚ - Výhody priznané verejnoprávnym podnikom prevádzkujúcim letisko nízko nákladovej leteckej spoločnosti - Rozhodnutie Komisie vykonať formálne zisťovanie - Povinnosť súdov členských štátov postupovať v súlade s posúdením Komisie vykonaným v tomto rozhodnutí týkajúcim sa existencie pomoci))
   2014/C 261/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Flughafen Lübeck GmbH

      Žalovaná: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

      Výrok

               1.

               Ak Európska komisia začala na základe článku 108 ods. 3 ZFEÚ formálne zisťovanie upravené v druhom odseku uvedeného článku vo veci neohláseného prebiehajúceho opatrenia, vnútroštátny súd, ktorý koná o žiadosti o prerušenie výkonu tohto opatrenia a o vymoženie už vyplatených súm, je povinný prijať všetky potrebné opatrenia na to, aby vyvodil dôsledky z prípadného porušenia povinnosti pozastaviť výkon uvedeného opatrenia.
               Na tento účel môže vnútroštátny súd rozhodnúť buď o pozastavení výkonu dotknutého opatrenia a spojiť s ním vymoženie už vyplatených súm, alebo nariadiť predbežné opatrenie s cieľom zabezpečiť na jednej strane záujmy dotknutých strán a na druhej strane potrebný účinok rozhodnutia Komisie o začatí formálneho zisťovania.

               2.

               V situácii, o akú ide v konaní vo veci samej, nemôže vnútroštátny súd prerušiť konanie až do skončenia formálneho zisťovania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec C-385/15 P: Odvolanie podané 11. júla 2016: Sharif University of Technology proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 28. apríla 2016 vo veci T-52/15, Sharif University of Technology/Rada Európskej únie

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/41

         Odvolanie podané 11. júla 2016: Sharif University of Technology proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 28. apríla 2016 vo veci T-52/15, Sharif University of Technology/Rada Európskej únie
   (Vec C-385/15 P)
   (2016/C 335/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Sharif University of Technology (v zastúpení: M. Happold, barrister)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) z 28. apríla 2016 vo veci T-52/15, Sharif University of Technology/Rada Európskej únie,

               —

               vyhovieť jej žalobným návrhom, ktoré uplatňovala v konaní na Všeobecnom súde, a

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania odvolateľky vzniknutých v oboch konaniach.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozsudok Všeobecného súdu, zrušil predmetné akty [prílohy rozhodnutia Rady 2014/776/SZBP (1) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1202/2014 (2), a prílohu II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP (3) a prílohu IX nariadenia Rady (EU) č. 267/2012 (4) (ktoré boli zmenené a doplnené článkom 1 rozhodnutia 2014/776/SZBP a článkom 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1202/2014)] v rozsahu, v akom ju označujú za subjekt, na ktorý sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia podľa článku 23 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2002, priznal náhradu škody za zásah do jej dobrého mena spôsobený aktmi Rady a zaviazal Radu na náhradu trov konania v konaní na prvom stupni a v odvolacom konaní.
   Odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody na podporu svojho tvrdenia, že v rozsudku Všeobecného súdu došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, a že by ho mal Súdny dvor zrušiť a sám vo veci rozhodnúť.
   Po prvé, Všeobecný súd nesprávne opomenul rozhodnúť, že Rada nedodržala podstatnú formálnu náležitosť alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri prijímaní rozhodnutia zahrnúť SUT na zoznam, pretože nevykonala rozhodovací proces, ktorý bola povinná vykonať.
   Po druhé, Všeobecný súd nesprávne vyložil právny pojem „podporovať“ iránsku vládu, uvedený v článku 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP (v znení zmien a doplnení) a článku 23 ods. 2 písm. d) nariadenia (EU) č. 267/2012 z 23. marca 2012 (v znení zmien a doplnení), na ktoré odkazovala Rada na účely odôvodnenia označenia odvolateľky za subjekt, na ktorý sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, keď nesprávne dospel k záveru, že dôkaz predložený Radou podporuje zapísanie odvolateľky na zoznam.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2014/776/SZBP zo 7. novembra 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 325, s. 19).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1202/2014 zo 7. novembra 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 325, s. 3).

      (3)  Rozhodnutie Rady z 26. júna 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).

      (4)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).


title: Vec C-360/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Bonn (Nemecko) 9. septembra 2009 — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Bonn (Nemecko) 9. septembra 2009 — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt
   (Vec C-360/09)
   2009/C 297/23
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Bonn

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pfleiderer AG

      Žalovaný: Bundeskartellamt

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia práva Spoločenstva týkajúce sa kartelov, najmä články 11 a 12 nariadenia č. 1/2003, ako aj článok 10 druhý odsek ES v spojení s článkom 3 prvým odsekom písm. g) ES (1), vykladať v tom zmysle, že osobám poškodeným kartelom nesmie byť na účely uplatnenia občianskoprávnych nárokov umožnené nahliadnutie do žiadostí o zhovievavosť a do informácií a podkladov, ktoré žiadateľ o zhovievavosť v tejto súvislosti dobrovoľne predložil, ktoré obdržal orgán hospodárskej súťaže členského štátu na základe vnútroštátneho programu zhovievavosti v rámci konania o uložení pokuty zameraného (aj) na uplatnenie článku 81 ES?

      (1)  Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec C-402/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative (Luxembursko) 24. júla 2015 – Adrien Kauffmann/Ministre de l’enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative (Luxembursko) 24. júla 2015 – Adrien Kauffmann/Ministre de l’enseignement supérieur et de la recherche
   (Vec C-402/15)
   (2015/C 302/36)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Adrien Kauffmann

      Žalovaný: Ministre de l’enseignement supérieur et de la recherche

      Prejudiciálne otázky

   S cieľom účelne splniť požiadavky zákazu diskriminácie s ohľadom na ustanovenia článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 (1) o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie spolu s článkom 45 ods. 2 ZFEÚ v rámci zohľadnenia skutočnej úrovne väzby študenta nerezidenta, ktorý je žiadateľom o finančnú podporu na vysokoškolské štúdium, so spoločnosťou a trhom práce Luxemburska ako členského štátu, v ktorom bol cezhraničný pracovník zamestnaný alebo vykonával svoju činnosť za podmienok uvedených v článku 2a zákona z 22. júna 2000 o finančnej podpore štátu na vysokoškolské štúdium, doplnenom zákonom z 19. júla 2013 v priamej nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 20. júna 2013 (vec C-20/12) (2),

               —

               má sa podmienka, aby bol tento študent „dieťaťom“ uvedeného cezhraničného pracovníka, považovať za rovnocennú s podmienkou, aby bol „potomkom v priamom rade a v prvom stupni, ktorého príbuzenstvo je právne preukázané vo vzťahu k jeho predkovi“, pričom sa kladie dôraz na preukázaný príbuzenský vzťah medzi študentom a cezhraničným pracovníkom, o ktorom sa predpokladá, že tvorí základ uvedenej väzby, alebo

               —

               má sa klásť dôraz na skutočnosť, že cezhraničný pracovník „naďalej zabezpečuje výživu študenta“, bez toho, aby musel existovať právny príbuzenský vzťah medzi ním a študentom, pričom sa najmä zistí dostatočný vzťah životného spoločenstva, ktorý môže existovať medzi ním a jedným z rodičov študenta, vo vzťahu ku ktorému je právne preukázaný príbuzenský vzťah?

               —

               z tohto druhého hľadiska, musí úplne dobrovoľný príspevok cezhraničného pracovníka v prípade, ak nie je výlučný, ale súbežný s príspevkom rodiča alebo rodičov, ktorí majú so študentom právny príbuzenský vzťah, a preto majú voči nemu v zásade zákonnú vyživovaciu povinnosť, zodpovedať určitým kritériám trvalosti?

      (1)  Ú. v. EÚ L 141, s. 1.

      (2)  EU:C:2013:411.


title: Vec T-155/07: Žaloba podaná 4. mája 2007 – Euro-Information/ÚHVT (CYBERBOURSE)

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/42

         Žaloba podaná 4. mája 2007 – Euro-Information/ÚHVT (CYBERBOURSE)
   (Vec T-155/07)
   (2007/C 140/68)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: P. Greffe a J. Schouman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. februára 2007 oznámené 8. marca 2007 vo veci R 1046/2006-1, ktorým bola zamietnutá jej prihláška ochrannej známky Spoločenstva CYBERBOURSE č. 4 114 682 pre časť výrobkov a služieb prihlasovaných do tried 9, 36 a 38,

               —

               zapísať ochrannú známku Spoločenstva CYBERBOURSE č. 4 114 682 pre všetky prihlasované výrobky a služby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „CYBERBOURSE“ pre výrobky a služby v triedach 9, 36 a 38 (prihláška č. 4 114 682).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: odmietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa v rozpore s tým, čo uviedol odvolací senát ÚHVT v napadnutom rozhodnutí tvrdí, že jej ochranná známka je rozhodujúca a má vzhľadom na prihlasované výrobky a služby dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť vyžadovanú nariadením Rady č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-44/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 31. januára 2011 — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst/Deutsche Bank AG

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 31. januára 2011 — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst/Deutsche Bank AG
   (Vec C-44/11)
   2011/C 145/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Žalovaná: Deutsche Bank AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je spravovanie aktív s cennými papiermi (spravovanie portfólia), pri ktorom zdaniteľná osoba za úhradu [za protihodnotu — neoficiálny preklad] na základe vlastného uváženia rozhoduje o nákupe a predaji cenných papierov a toto rozhodnutie uskutočňuje formou nákupu a predaja cenných papierov, oslobodené od dane

                           —

                           len ako spravovanie osobitného aktíva pre viacerých investorov spoločne podľa článku 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1), alebo aj ako

                           —

                           individuálna správa portfólia pre jednotlivých investorov podľa článku 135 ods. 1 písm. f) smernice 2006/112/ES (transakcia, ktorá sa vzťahuje na cenné papiere alebo súvisí so sprostredkovaním takej transakcie)?

               2.

               Aký význam má pri určovaní hlavného a vedľajšieho plnenia kritérium, podľa ktorého nemá vedľajšie plnenie pre zákazníkov samostatný účel, ale je iba prostriedkom na využitie hlavného plnenia poskytovateľa služby za optimálnych podmienok, vo vzťahu k oddelenej fakturácii vedľajšieho plnenia a možnosti jeho poskytnutia treťou osobou?

               3.

               Vzťahuje sa článok 56 ods. 1 písm. e) smernice 2006/112/ES len na plnenia uvedené v článku 135 ods. 1 písm. a) až g) smernice 2006/112/ES alebo aj na spravovanie aktív s cennými papiermi (spravovanie portfólia), hoci táto transakcia nespadá pod posledné citované ustanovenie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-671/15: Žaloba podaná 23. novembra 2015 – E-Control/ACER

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/64

         Žaloba podaná 23. novembra 2015 – E-Control/ACER
   (Vec T-671/15)
   (2016/C 038/87)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: F. Schuhmacher, advokát)

      Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil stanovisko Agentúry pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky č. 09/2015 z 23. septembra 2015 o súlade rozhodnutí národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity v strednej a východnej Európe s nariadením (ES) č. 714/2009 a s usmerneniami o riadení a prideľovaní dostupnej prenosovej kapacity spojovacích vedení medzi národnými sústavami uvedenými v prílohe I tohto nariadenia, a

               —

               uložil žalovanej náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení procesných požiadaviek, vrátane konkrétne neexistencii procesných pravidiel, na porušení práva prístupu k spisu, na porušení práva byť vypočutý a na nedostatku náležitého odôvodnenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu pre navrhnuté opatrenia, keďže agentúra ACER sa neriadila postupom upraveným v článku 8 nariadenia (ES) č. 713/2009, ale namiesto toho založila svoje stanovisko na článku 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 713/2009, a tým prekročila právomoc stanovenú v článku 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 713/2009 a konala ultra vires.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia (ES) č. 714/2009, keďže záver ACER, že na nemecko – rakúskej hranici dochádza k štrukturálnemu preťaženiu, nie je skutkovo podložený a je nezlučiteľný s definíciou preťaženia. Ďalej v stanovisku chýba posúdenie vplyvu a dôkladné vyhodnotenie alternatívnych riešení. Napokon postup prideľovania kapacity opísaný v stanovisku nie je vhodnou ani primeranou nápravou problémov konštatovaných v stanovisku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia Komisie (EÚ) č. 1222/2015 (usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia) v rozsahu, v ktorom stanovisko nerešpektuje záväzné vecné a procesné požiadavky usmernenia pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia, ktoré vstúpilo do platnosti pred vydaním stanoviska.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 101 ZFEÚ a článku 102 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ, pretože stanovisko porušuje základné zásady európskeho vnútorného trhu s energiou tým, že národným regulačným orgánom a prevádzkovateľom prenosových sústav nariaďuje, aby umelo rozdelili integrovaný trh s elektrinou medzi Rakúsko a Nemecko.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený porušení článku 34 ZFEÚ a článku 35 ZFEÚ, pretože regulačné opatrenie by vytvorilo umelé prekážky obchodu medzi členskými štátmi a zasahovalo by to základnej zásady voľného pohybu tovaru v zmysle článku 34 ZFEÚ a článku 35 ZEÚ.


title: Vec C-149/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Paris – Francúzsko) – Harold Price/Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques (Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS — Pracovníci — Uznávanie odborného vzdelania a prípravy — Požiadavka vykonania skúšky spôsobilosti bez možnosti zvolenia adaptačného obdobia — Činnosť dobrovoľných predajov hnuteľných vecí na verejných dražbách)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Paris – Francúzsko) – Harold Price/Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   (Vec C-149/05) (1)

   (Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS - Pracovníci - Uznávanie odborného vzdelania a prípravy - Požiadavka vykonania skúšky spôsobilosti bez možnosti zvolenia adaptačného obdobia - Činnosť dobrovoľných predajov hnuteľných vecí na verejných dražbách)
   (2006/C 261/09)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel de Paris
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Harold Price

      Žalovaný: Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour d'appel de Paris – Výklad článku 4 smernice Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS (Ú. v. ES L 209, s. 25; Mim. vyd. 05/002, s. 47) – Činnosť vedenia dobrovoľného predaja hnuteľných vecí na verejných dražbách – Požiadavka vykonania skúšky spôsobilosti bez možnosti zvolenia adaptačného obdobia
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, sa neuplatňuje na uchádzača s kvalifikáciou, akú má žalobca vo veci samej, ktorý zamýšľa vykonávať povolanie riaditeľa dobrovoľných predajov hnuteľných vecí na verejných dražbách vo Francúzsku.
               Naproti tomu smernicu Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov, zmenenú a doplnenú smernicou 2001/19, a osobitne jej článok 3 prvý odsek písm. b) možno uplatniť na takéhoto uchádzača v prípade, ak povolanie riaditeľa dobrovoľných predajov hnuteľných vecí na verejných dražbách nie je v členskom štáte, v ktorom uvedený uchádzač získal uplatňovanú kvalifikáciu, regulovaným povolaním v zmysle článku 1 písm. c) tejto smernice. Je vecou vnútroštátneho súdu prípadne určiť, či tomu tak je.

               2.

               Povolanie, ktorého začatie vykonávania je podmienené vlastnením diplomu v odbore právo vydaného pri ukončení štúdia v dĺžke trvania aspoň dvoch rokov, je povolaním, pri ktorom možno predpokladať, že pre jeho vykonávanie sa vyžaduje presná znalosť vnútroštátneho práva v zmysle článku 4 ods. 1 tretieho pododseku smernice 89/48, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/19.
               Na účely uplatnenia tohto ustanovenia nie je potrebné, aby predmetná činnosť spočívala v poskytovaní rady a/alebo pomoci týkajúcej sa celého systému vnútroštátneho práva. Postačuje, ak sa týka určitej špecializovanej oblasti a predstavuje základnú a stabilnú stránku uvedenej činnosti. V tomto kontexte je nevyhnutné zohľadniť predovšetkým bežný výkon predmetného povolania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec F-105/10: Žaloba podaná 22. októbra 2010 — Bömcke/EIB

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/65

         Žaloba podaná 22. októbra 2010 — Bömcke/EIB
   (Vec F-105/10)
   ()
   2011/C 30/127
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Eberhard Bömcke (Athus, Belgicko) (v zastúpení: D. Lagasse, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia riaditeľa úseku ľudských zdrojov žalovanej, ktorým bolo potvrdené, že mandát žalobcu na zastupovanie zamestnancov sa skončil a návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa úseku ľudských zdrojov Európskej investičnej banky, ktoré bolo žalobcovi oznámené listom z 12. októbra 2010, doručeným 15. októbra 2010,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi vyššie uvedeným rozhodnutím a priznať mu z titulu tejto škody čiastku 25 000 eur,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu trov konania.


title: Vec C-146/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko podporovaná Slovenskou republikou

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/56

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko podporovaná Slovenskou republikou
   (Vec C-146/12) (1)

   2013/C 225/111
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 157, 2.6.2012.


title: Vec T-142/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. februára 2017 – Dröge a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prejav vôle a dve rozhodnutia Komisie týkajúce sa podmienok prístupu k dokumentom súvisiacim s rokovaniami o transatlantickom obchodnom a investičnom partnerstve medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi (TTIP) — Právo prístupu spolupracovníkov poslancov národných parlamentov k určitým dôverným dokumentom o rokovaní TTIP — Akty, ktoré nemožno napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. februára 2017 – Dröge a i./Komisia
   (Vec T-142/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prejav vôle a dve rozhodnutia Komisie týkajúce sa podmienok prístupu k dokumentom súvisiacim s rokovaniami o transatlantickom obchodnom a investičnom partnerstve medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi (TTIP) - Právo prístupu spolupracovníkov poslancov národných parlamentov k určitým dôverným dokumentom o rokovaní TTIP - Akty, ktoré nemožno napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2017/C 112/49)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Katharina Dröge (Berlín, Nemecko), Britta Haßelmann (Berlín), Anton Hofreiter (Berlín) (v zastúpení: W. Cremer, profesor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher, R. Vidal Puig a B. Hartmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie, po prvé prejavu vôle Komisie smerujúceho k uzavretiu dohody záväznej pre zmluvné strany, Európsku úniu a Spojené štáty americké, pokiaľ ide o podmienky prístupu k dokumentom z rokovania týkajúceho sa transatlantického obchodného a investičného partnerstva (TTIP) a subsidiárne vyhlásenie tohto prejavu vôle za prejav v rozpore s právom Únie, po druhé zrušenie predchádzajúceho rozhodnutia Komisie, týkajúceho sa vyššie uvedeného prejavu vôle súvisiaceho so súhlasom s dohodou a po tretie zrušenie ústneho rozhodnutia Komisie súvisiaceho s dojednaním nezáväznej zmluvy alebo politickej dohody so Spojenými štátmi americkými v súvislosti s „režimom prístupu k TTIP“, ktorá definuje tento režim ako záväzný podľa práva Únie v rozsahu, v akom je prísne zakázané, aby poslancov parlamentov členských štátov sprevádzali spolupracovníci, ktorí prešli bezpečnostnou kontrolou, a to vrátane spolupracovníkov ich politickej skupiny, pri štúdiu dokumentov týkajúcich sa TTIP v študovniach, ktoré boli na tento účel zriadené

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Katharina Dröge, Britta Haßelmann a Anton Hofreiter sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 13.6.2016.


               19.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/9

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Héraðsdómur Reykjavíkur 16. apríla 2013 vo veci Creditinfo Lánstraust hf./Registers Island a Islandský štát
   (Vec E-7/13)
   2013/C 270/07
   Listom z 16. apríla 2013, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 29. apríla 2013, požiadal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) Súd EZVO vo veci Creditinfo Lánstraust hf./Registers Island a Islandský štát o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Je vyberanie poplatkov za každé mechanické vyhľadávanie informácií v registri v súlade s právom EHP a najmä s článkom 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES o opakovanom použití informácií verejného sektora [pozri rozhodnutie Spoločného výboru EHP č. 105/2005, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XI (Telekomunikačné služby) k Dohode o EHP], keď v okamžiku stanovenia poplatku nie je žiadny výpočet „celkového príjmu“ a „nákladov“ v zmysle článku 6 uvedenej smernice k dispozícii?

               2.

               Je to s článkom 6 uvedenej smernice zlučiteľné, ak pri stanovení „nákladov“ v zmysle tohto článku neboli zohľadnené tieto príjmy:

                           a)

                           príjem štátu za zhromažďovanie dokumentov, ktorý má formu poplatkov zaplatených fyzickými osobami a podnikmi za zápis zmlúv do registra právnych aktov a

                           b)

                           príjem štátu za zhromažďovanie dokumentov, ktorý má formu daní vyberaných prostredníctvom kolkovného za zapísanie právnych aktov v okamžiku, keď fyzická osoba alebo podnik žiada o ich zápis do registra právnych aktov?

               3.

               Je to s článkom 6 uvedenej smernice zlučiteľné, ak sa pri stanovení „nákladov“ v zmysle tohto článku zohľadňujú náklady, ktoré vzniknú verejnému orgánu v súvislosti so zhromažďovaním dokumentov, ktorý je tento orgán zo zákona povinný zhromažďovať bez ohľadu na to, či budú alebo nebudú fyzické osoby alebo podniky žiadať o ich opakované použitie?

               4.

               Je to s článkom 6 uvedenej smernice zlučiteľné, ak pri stanovení „nákladov“ v zmysle tohto článku zákonodarný orgán stanoví výšku poplatku v právnom predpise bez toho, aby došlo k vecnému preskúmaniu akejkoľvek konkrétnej sumy?

               5.

               Bolo by to s článkom 6 uvedenej smernice zlučiteľné, ak by sa pri stanovení „nákladov“ v zmysle tohto článku vo vnútroštátnych predpisoch náležite zohľadňovala všeobecná požiadavka týkajúca sa financovania verejných orgánov z vlastných zdrojov?

               6.

               Ak je odpoveď na otázku č. 5 kladná, čo to konkrétne znamená a aké prvky nákladov operácií vo verejnom sektore môžu byť v tejto súvislosti zohľadnené?


title: vec F-70/09: Žaloba podaná 30. júla 2009 — Nikolchov/Komisia

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/16

         Žaloba podaná 30. júla 2009 — Nikolchov/Komisia
   (vec F-70/09)
   2009/C 244/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vladimir Nikolchov (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Hammouche, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy, ktorým bolo ako miesto prijatia do zamestnania žalobcu určené mesto Aachen (Nemecko) a doba poskytovania diét za kalendárny deň bola stanovená na 120 dní

      Návrhy žalobcu

               —

               Určiť, že bolo porušené rozhodnutie Komisie z 15. apríla 2004 o všeobecných ustanoveniach na vykonávanie článku 7 ods. 3 prílohy VII Služobného poriadku a článok 10 prílohy VII Služobného poriadku,

               —

               v dôsledku toho nariadiť zrušenie rozhodnutia orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy č. R/9/09 z 21. apríla 2009, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu, v ktorej žiadal, aby bolo miesto prijatia do zamestnania určené v Bulharsku a doba poskytovania diét za kalendárny deň stanovená v súlade s článkom 10 ods. 2 písm. b) druhou zarážkou prílohy VII Služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi vyplatila doposiaľ nevyplatené diéty za kalendárny deň vo výške 6 942,32 eura, alebo akúkoľvek inú sumu, ktorú určí Súd pre verejnú službu, spolu s úrokmi z omeškania odo dňa podania sťažnosti až do zaplatenia,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-164/14: Žaloba podaná 7. marca 2014 – Calberson GE/Komisia

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/32

         Žaloba podaná 7. marca 2014 – Calberson GE/Komisia
   (Vec T-164/14)
   2014/C 184/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Calberson GE (Villeneuve-la-Garenne, Francúzsko) (v zastúpení: T. Gallois a E. Dereviankine, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal Európsku komisiu zaplatiť tieto sumy:

                           —

                           finančné náklady, ktoré vznikli neskorým uvoľnením záruk dodávok: 7 961,60 eur vrátane dane,

                           —

                           úroky z omeškania za obdobie od dátumu splatnosti faktúr za prepravu a okamihom ich skutočnej úhrady: 81 817,25 eur bez dane a 6 344,17 USD,

                           —

                           „úroky z omeškania z úrokov z omeškania“: 2 % mesačne za oneskorenie uhradenie uvedených úrokov z omeškania (zo súm 81 817,25 eur bez dane a 6 344, 17 USD),

                           —

                           zostatok faktúry za prepravu: 17 400 eur vrátane dane,

                           —

                           rozdiel vyplývajúci z výmenného kurzu: 30 580,41 eur vrátane dane,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyni bola na základe nariadenia č. 111/1999 (1) a nariadenia č. 1799/1999 (2) pridelená verejná zákazka na prepravu hovädzieho mäsa do Ruskej federácie v rámci programu dodávania poľnohospodárskych výrobkov do tejto krajiny.
   Na základe rozsudku Súdneho dvora zo 17. januára 2013, Geodis Calberson GE (C-623/11, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým bola súdu Únie priznaná právomoc poznať návrhy na úhradu škody, ktorá vznikla chybným konaním vnútroštátnej intervenčnej agentúry, požiada žalobkyňa o náhradu škody, ktorá jej vznikla v rámci výkonu uvedenej zákazky.
   Žalobkyňa tak tvrdí, že vnútroštátna intervenčná agentúra FranceAgriMer sa dopustila chýb, t. j. i) neskorého uvoľnenia záruk na riadny priebeh zákazky dodanej žalobkyňou, ii) neskorej úhrady nespochybnených faktúr, iii) nezaplatenia niektorých nespochybnených faktúr a iv) uhradenia niektorých faktúr v rozdielnej mene, ako bolo v zákazke dohodnuté, čo viedlo k vzniku škody pre žalobkyňu.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 111/1999 z 18. januára 1999 ustanovujúce všeobecné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2802/98 o programe dodávania poľnohospodárskych výrobkov do Ruskej federácie (Ú. v. ES L 14, s. 3; Mim. vyd. 03/024, s. 296)

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1799/1999 zo 16. augusta 1999 týkajúce sa dodávky hovädzieho mäsa do Ruska [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 217, s. 20)


title: Vec C-447/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck uznesením zo dňa 30. septembra 2004 vo veci Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck uznesením zo dňa 30. septembra 2004 vo veci Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG
   (Vec C-447/04)
   (2004/C 314/10)
   Landesgericht Innsbruck (Rakúsko) podal uznesením z 30. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu medzi Autohaus Ostermann GmbH a VAV Versicherungs AG, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora 27. októbra 2004.
   Landesgericht žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Má sa článok 4 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o zmene a doplnení smerníc Rady č. 73/239/EHS a 88/357/EHS (Štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel) (1) vykladať v tom zmysle, že poisťovňa, ktorá vybavuje nárok, má aj v prípade jednoduchého skutkového a právneho stavu vždy lehotu troch mesiacov na vybavenie alebo v tom zmysle, že pri tom ide len o „právny predpis ohľadne lehoty“, ktorý po stanovení „primeranej“ lehoty na zaplatenie nevylučuje aj počas tejto lehoty troch mesiacov skoršie uplatnenie nároku voči poisťovni prostredníctvom žaloby?

      (1)  Ú. v. ES L 181, s. 65


title: Vec C-189/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bayonne (Francúzsko) 15. apríla 2013 — Raquel Gianni Da Silva/Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bayonne (Francúzsko) 15. apríla 2013 — Raquel Gianni Da Silva/Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Vec C-189/13)
   2013/C 164/22
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Bayonne

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Raquel Gianni Da Silva

      Žalovaný: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Únie vnútroštátnej právnej úprave, ktorá sankcionuje trestom odňatia slobody neoprávnený vstup štátneho príslušníka tretej krajiny, voči ktorému neboli uplatnené donucovacie opatrenia upravené smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 (1)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98).


title: Vec C-327/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles – Belgicko) – Burgo Group SpA/Illochroma SA, v likvidácii, Jérôme Theetten, konajúci ako likvidátor spoločnosti Illochroma SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Konkurzné konania — Pojem „prevádzkareň“ — Skupina spoločností — Prevádzkareň — Právo začať vedľajšie konkurzné konanie — Kritériá — Osoba oprávnená podať návrh na začatie vedľajšieho konkurzného konania)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/17

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles – Belgicko) – Burgo Group SpA/Illochroma SA, v likvidácii, Jérôme Theetten, konajúci ako likvidátor spoločnosti Illochroma SA
      (Vec C-327/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Konkurzné konania - Pojem „prevádzkareň“ - Skupina spoločností - Prevádzkareň - Právo začať vedľajšie konkurzné konanie - Kritériá - Osoba oprávnená podať návrh na začatie vedľajšieho konkurzného konania))
      (2014/C 395/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d'appel de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Burgo Group SpA

         Žalovaní: Illochroma SA, v likvidácii, Jérôme Theetten, konajúci ako likvidátor spoločnosti Illochroma SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci likvidácie spoločnosti v inom členskom štáte, ako je štát, v ktorom má svoje sídlo, možno voči tejto spoločnosti takisto viesť vedľajšie konkurzné konanie v inom členskom štáte, kde má svoje sídlo a kde má právnu subjektivitu.

                  2.

                  Článok 29 písm. b) nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že otázka, ktorá osoba alebo orgán je oprávnená podať návrh na začatie vedľajšieho konkurzného konania, sa musí posúdiť na základe vnútroštátneho práva členského štátu, na území ktorého sa podal návrh na začatie tohto konania. Právo podať návrh na začatie vedľajšieho konkurzného konania však nemôže byť obmedzené iba na veriteľov s bydliskom alebo so sídlom v členskom štáte, na území ktorého sa nachádza dotknutá prevádzkareň, alebo iba na veriteľov, ktorých pohľadávka vznikla na základe činnosti tejto prevádzkarne.

                  3.

                  Nariadenie č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že keď je hlavné konkurzné konanie likvidačným konaním, zohľadnenie kritérií účelnosti súdom, na ktorý bol podaný návrh na začatie vedľajšieho konkurzného konania, podlieha vnútroštátnemu právu členského štátu, na území ktorého bol podaný návrh na začatie tohto konania. Členské štáty pri stanovovaní podmienok začatia tohto konania však musia dodržať právo Únie a najmä jeho všeobecné zásady, ako aj ustanovenia nariadenia č. 1346/2000.

         (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec C-438/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München (Nemecko) 2. októbra 2012 — Irmengard Weber/Mechthilde Weber

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München (Nemecko) 2. októbra 2012 — Irmengard Weber/Mechthilde Weber
   (Vec C-438/12)
   2012/C 379/28
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Irmengard Weber

      Žalovaná: Mechthilde Weber

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa pôsobnosť článku 27 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach aj na také situácie, keď majú obaja účastníci konania v jednom právnom spore postavenie žalovanej strany, pretože voči obom podala žalobu tretia strana, a v inom právnom spore majú účastníci konania postavenie žalobcu a žalovaného? Ide v takom prípade o právny spor „medzi rovnakými účastníkmi“, alebo sa rôzne návrhy podané v jednom konaní žalobcom voči obom žalovaným majú posúdiť samostatne, keďže nemožno vychádzať z predpokladu, že ide o právny spor „medzi rovnakými účastníkmi“?

               2.

               Ide o žalobu „v tej istej veci“ v zmysle článku 27 nariadenia č. 44/2001, ak sú žalobné návrhy a žalobné dôvody v oboch konaniach síce rozdielne, ale

                           a)

                           z hľadiska rozhodnutia v oboch konaniach treba odpovedať na rovnakú prejudiciálnu otázku alebo

                           b)

                           v jednom z týchto konaní sa subsidiárne požaduje určenie právneho vzťahu, ktorý má v druhom konaní význam ako prejudiciálna otázka?

               3.

               Ide o žalobu, ktorej predmetom je v zmysle článku 22 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 vecné právo k nehnuteľnosti, ak sa žiada o určenie, že žalovaný nevykonal účinne vecné predkupné právo k pozemku nachádzajúcemu sa v Nemecku, ktoré mu bezpochyby prináleží podľa nemeckého práva?

               4.

               Je súd, ktorý nezačal konať ako prvý, v rámci svojho rozhodovania podľa článku 27 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001, a teda ešte predtým, než súd, ktorý ako prvý začal konať, rozhodne o otázke právomoci, povinný posúdiť, či súd, ktorý ako prvý začal konať, nemá právomoc na základe článku 22 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001, pretože takýto nedostatok právomoci súdu, ktorý ako prvý začal konať, by podľa článku 35 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 viedol k tomu, že sa neuzná prípadný rozsudok súdu, ktorý začal konať ako prvý? Má sa článok 27 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 neuplatniť na súd, ktorý nezačal konať ako prvý, ak tento súd dospeje k záveru, že súd, ktorý ako prvý začal konať, nemá právomoc na základe článku 22 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001?

               5.

               Je súd, ktorý nezačal konať ako prvý, v rámci svojho rozhodnutia podľa článku 27 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001, a teda ešte predtým, než súd, ktorý ako prvý začal konať, rozhodne o otázke právomoci, povinný preskúmať námietku jedného účastníka konania, že druhý účastník sa podaním návrhu na súd, ktorý začal konať ako prvý, dopustil zneužitia práva? Má sa článok 27 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 neuplatniť na súd, ktorý nezačal konať ako prvý, ak tento súd dospeje k názoru, že k predloženiu návrhu na súd, ktorý ako prvý začal konať, došlo spôsobom, ktorý predstavuje zneužitie práva?

               6.

               Je uplatnenie článku 28 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001 podmienené tým, aby súd, ktorý nezačal konať ako prvý, najprv rozhodol, že sa v konkrétnom prípade neuplatní článok 27 nariadenia (ES) č. 44/2001?

               7.

               Môže sa v rámci uplatnenia voľnej úvahy, ktorá sa poskytuje na základe článku 28 ods. 1 nariadenia (ES) č. 44/2001, zohľadniť,

                           a)

                           že súd, ktorý ako prvý začal konať, sa nachádza v členskom štáte, v ktorom zo štatistického hľadiska trvajú konania oveľa dlhšie než v členskom štáte, kde sa nachádza súd, ktorý nezačal konať ako prvý;

                           b)

                           že podľa názoru súdu, ktorý nezačal konať ako prvý, sa má uplatniť právo členského štátu, kde sa nachádza súd, ktorý nezačal konať ako prvý;

                           c)

                           vek účastníka konania;

                           d)

                           šance žaloby na úspech pred súdom, ktorý začal konať ako prvý?

               8.

               Má sa pri výklade a uplatňovaní článkov 27 a 28 nariadenia (ES) č. 44/2001 okrem cieľa vyhnúť sa riziku nezlučiteľných, resp. protichodných rozsudkov zohľadniť aj nárok žalobcu v druhom rade na prístup k spravodlivosti?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec T-456/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 – Sea Handling/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty súvisiace s konaniami o preskúmaní štátnej pomoci — Odmietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby — Povinnosť vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie — Existencia prevažujúceho verejného záujmu — Čiastočný prístup“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 – Sea Handling/Komisia
   (Vec T-456/13) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty súvisiace s konaniami o preskúmaní štátnej pomoci - Odmietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby - Povinnosť vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie - Existencia prevažujúceho verejného záujmu - Čiastočný prístup“))
   (2015/C 155/27)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Taliansko) (v zastúpení: B. Nascimbene a M. Merola, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne D. Grespan a C. Zadra, neskôr D. Grespan a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 12. júna 2013, ktorým sa zamietol spoločnosti Sea Handling prístup k dokumentom súvisiacim s konaním o preskúmaní štátnej pomoci

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sea Handling SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 12.10.2013.


title: Vec C-49/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad průmyslového vlastnictví (Česká republika) 29. januára 2013 — MF 7 a. s./MAFRA, a. s.

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad průmyslového vlastnictví (Česká republika) 29. januára 2013 — MF 7 a. s./MAFRA, a. s.
   (Vec C-49/13)
   2013/C 141/16
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Úřad průmyslového vlastnictví

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: MF 7 a. s.

      Žalovaná: MAFRA, a. s.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je potrebné ustanovenie článku 3 ods. 2 písm. d) smernice [2008/95/ES] (1) vykladať tak, že pre posúdenie existencie dobrej viery na strane prihlasovateľa ochrannej známky sú relevantné iba okolnosti zjavné pred dňom alebo ku dňu podania prihlášky ochrannej známky, alebo môžu byť ako podporné dôkazy existencie dobrej viery prihlasovateľa použité také okolnosti, ktoré nastali po podaní prihlášky?

               2.

               Je potrebné aplikovať rozhodnutie v spojených prípadoch C-414/99 až C-416/99 (2) všeobecne na všetky prípady, keď sa posudzuje, či vlastník ochrannej známky udelil súhlas ku konaniu, ktorého následkom môže byť oslabenie či obmedzenie jeho výlučných práv?

               3.

               Je možné vyvodzovať existenciu dobrej viery na strane prihlasovateľa neskoršej ochrannej známky zo situácie, keď s ním vlastník skoršej ochrannej známky uzatvoril zmluvy, na základe ktorých súhlasil s vydávaním periodickej tlačoviny, ktorej označenie bolo podobné jeho prihlásenej ochrannej známke, súhlasil s registráciou tejto tlačoviny prihlasovateľom a poskytoval mu podporu pri jej vydávaní, avšak predmetné zmluvy výslovne neupravovali otázku práva k duševnému vlastníctvu?

               4.

               Pokiaľ pre posúdenie existencie dobrej viery na strane prihlasovateľa ochrannej známky môžu byť relevantné aj okolnosti, ktoré nastali po podaní prihlášky, je možné subsidiárne odvodzovať existenciu dobrej viery na strane prihlasovateľa zo situácie, keď vlastník skoršej ochrannej známky vedome strpel existenciu napadnutej ochrannej známky počas najmenej desiatich rokov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).

      (2)  Zbierka s. I-08691.