title: Vec T-405/13: Žaloba podaná 8. augusta 2013 — Comptoir d'Épicure/ÚHVT — A-Rosa Akademie (da rosa)

text:
               28.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/4

         Žaloba podaná 8. augusta 2013 — Comptoir d'Épicure/ÚHVT — A-Rosa Akademie (da rosa)
   (Vec T-405/13)
   2013/C 284/06
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Le Comptoir d' Épicure (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: S. Arnaud, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: A-Rosa Akademie GmbH (Rostock, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. mája 2013 vo veci R 1195/2012-5,

               —

               zaviazal ÚHVT a A-Rosa Akademie GmbH na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: medzinárodný zápis platný pre Európsku úniu obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovné prvky „da rosa“ pre tovary a služby v triedach 29, 30 a 43 — medzinárodný zápis platný pre Európsku úniu č. 1 047 095.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: A-Rosa Akademie GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovné ochranné známky Spoločenstva a národné a medzinárodné slovné ochranné známky „aROSA“ a národné a medzinárodné obrazové ochranné známky obsahujúce slovné prvky „aROSA Lust auf Schiff“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               prvý žalobný dôvod sa zakladá na rozporoch v odôvodnení, prípadne zneužití právomoci,

               —

               druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 5, článku 34 ods. 1 a článku 35 nariadenia č. 207/2009,

               —

               tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009, pravidla 22 nariadenia č. 2868/95 a článku 78 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení všeobecných právnych zásad, na hierarchii právnych noriem a zjavne nesprávnom posúdení,

               —

               piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               šiesty žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 75 nariadenia č. 207/2009 a pravidla 22 ods. 2 a 3 nariadenia č. 2868/95,

               —

               siedmy žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení relevantnej verejnosti a posúdení označení,

               —

               ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky v triedach 39, 43 a 44.


title: Vec C-272/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. decembra 2011 — KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s medenými priemyselnými rúrami — Pokuty — Veľkosť trhu, dĺžka trvania porušenia a spolupráca, ktoré môžu byť zohľadnené — Účinné súdne preskúmanie)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. decembra 2011 — KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Európska komisia
   (Vec C-272/09 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s medenými priemyselnými rúrami - Pokuty - Veľkosť trhu, dĺžka trvania porušenia a spolupráca, ktoré môžu byť zohľadnené - Účinné súdne preskúmanie)
   2012/C 32/06
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA (v zastúpení: M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, avocat, G. C. Rizza, avvocato, T. Graf, advokat, a M. Piergiovanni, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a J. Bourke, splnomocnení zástupcovia, C. Thomas, solicitor)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) zo 6. mája 2009, KME Germany a i./Komisia (T-127/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu smerujúcu k zníženiu pokuty uloženej odvolateľkám v rozhodnutí Komisie 2004/421/ES zo 16. decembra 2003 týkajúcom sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/E-1/38.240 — Priemyselné rúry) (Ú. v. ES L 125, s. 50) — Určenie cien a rozdelenie trhu — Skutočný vplyv na trh — Usmernenia k metóde stanovovania pokút

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               KME Germany AG, KME France SAS a KME Italy SpA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec T-303/94: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2010 — de Jong/Rada a Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/50

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2010 — de Jong/Rada a Komisia
   (Vec T-303/94)
   2010/C 134/80

      Jazyk konania: holandčina

   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.


title: Výmaz veci C-86/04

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/17

         Výmaz veci C-86/04 (1)

   (2005/C 19/39)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 14. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-86/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85 z 3.4.2004


title: Vec C-453/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov — Slovensko) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič/S.O.S. financ, spol. s r.o. (Ochrana spotrebiteľa — Zmluva o spotrebiteľskom úvere — Uvedenie nesprávnej ročnej percentuálnej miery nákladov — Vplyv nekalých obchodných praktík a nekalých podmienok na platnosť zmluvy ako celku)

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Prešov — Slovensko) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič/S.O.S. financ, spol. s r.o.
   (Vec C-453/10) (1)

   (Ochrana spotrebiteľa - Zmluva o spotrebiteľskom úvere - Uvedenie nesprávnej ročnej percentuálnej miery nákladov - Vplyv nekalých obchodných praktík a nekalých podmienok na platnosť zmluvy ako celku)
   2012/C 133/11
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd Prešov

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Jana Pereničová, Vladislav Perenič

      Žalovaný: S.O.S. financ, spol. s r.o.

      Predmet veci

   Návrh na začatia prejudiciálneho konania — Okresný súd Prešov — Výklad článku 4 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288), ako aj smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. ES L 149, s. 22) — Zmluva o spotrebiteľskom úvere stanovujúca úžernícku úrokovú sadzbu — Vplyv nekalých obchodných praktík a nekalých podmienok na platnosť zmluvy ako celku

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní otázky, či zmluva uzavretá medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom, ktorá obsahuje jednu alebo viacero nekalých podmienok, môže bez uvedených podmienok naďalej existovať, sa súd, ktorý o veci rozhoduje, nemôže opierať len o prípadnú výhodnosť vyhlásenia neplatnosti dotknutej zmluvy ako celku pre jednu zo zmluvných strán, v tomto prípade spotrebiteľa. Uvedená smernica však nebráni tomu, aby členský štát v súlade s právom Únie stanovil, že zmluva uzavretá medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom, ktorá obsahuje jednu alebo viacero nekalých podmienok, je neplatná ako celok, pokiaľ sa ukazuje, že to zaistí lepšiu ochranu spotrebiteľa.

               2.

               Obchodnú praktiku, o akú ide vo veci samej, ktorá spočíva v uvedení nižšej než skutočnej ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o úvere, treba kvalifikovať ako „klamlivú“ v zmysle článku 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), pokiaľ zapríčiňuje alebo je spôsobilá zapríčiniť, že priemerný spotrebiteľ urobí rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neurobil. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby overil, či to tak vo veci samej je. Konštatovanie nekalosti takej obchodnej praktiky predstavuje jeden z prvkov, na ktorých príslušný súd môže podľa článku 4 ods. 1 smernice 93/13 založiť svoje posúdenie nekalosti zmluvných podmienok týkajúcich sa nákladov na úver poskytnutý spotrebiteľovi. Také konštatovanie však nemá priamy vplyv na posúdenie platnosti uzavretej zmluvy o úvere podľa článku 6 ods. 1 smernice 93/13.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec C-345/12: Žaloba podaná 19. júla 2012 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/26

         Žaloba podaná 19. júla 2012 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-345/12)
   2012/C 287/50
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika si tým, že nestanovila povinnosť predložiť osvedčenie o energetickej hospodárnosti pri predaji alebo prenájme budovy v súlade s ustanoveniami a podmienkami stanovenými v článkoch 7 a 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 a 2 a článku 10 tejto smernice v spojení s článkom 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov (2),

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika si tým, že neoznámila všetky opatrenia na vykonanie článku 9, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 15 ods. 1 uvedenej smernice v spojení s článkom 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2002/91/ES uplynula 4. januára 2006. Lehota na vykonanie článkov 7 až 9 tejto smernice uplynula 4. januára 2009 a podľa názoru Komisie nezahŕňa článok 28 smernice 2010/31/EÚ, ktorý umožňuje odložiť uplatňovanie povinnosti predložiť osvedčenia o energetickej hospodárnosti, čo nezahŕňa už vydané osvedčenia alebo tie osvedčenia, ktoré sa majú vydať na základe článku 7 ods. 1 uvedenej smernice.
   Ku dňu podania tejto žaloby žalovaná ešte neprijala všetky opatrenia nevyhnutné pre vykonanie smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 65, s. 1; Mim. vyd. 12/002, s. 168.

      (2)  Ú. v. EÚ L 153, s. 13.


title: Vec F-109/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  22. novembra 2007 – Dittert/Komisia (Zamestnanecká žaloba — Úradníci — Povýšenie — Prioritné body — Neúplný osobný spis — Nezohľadnenie prioritných bodov z elektronického spisu pre povýšenie nazývaného Sysper 2 — Technická závada — Výbor pre povýšenie A* — Pridelenie nižšieho počtu bodov ako navrhol nadriadený)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/31

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 22. novembra 2007 – Dittert/Komisia
   (Vec F-109/06) (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Úradníci - Povýšenie - Prioritné body - Neúplný osobný spis - Nezohľadnenie prioritných bodov z elektronického spisu pre povýšenie nazývaného „Sysper 2“ - Technická závada - Výbor pre povýšenie A* - Pridelenie nižšieho počtu bodov ako navrhol nadriadený)
   (2008/C 8/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Daniel Dittert (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu, ktorým sa žalobcovi, úradníkovi Komisie, ktorý omylom nebol zaradený do zoznamu povyšovaných úradníkov na jeho GR, prideľuje nižší počet prioritných bodov než požadovalo toto GR, čo nepostačuje na jeho povýšenie v rámci povyšovania za rok 2005
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev o pridelení prioritných bodov pánovi Dittertovi, ktorých počet nepostačuje na jeho povýšenie v rámci povyšovania za rok 2005, sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev, ktorým bol prijatý zoznam úradníkov povýšených v rámci povyšovania za rok 2005, uverejnený v administratívnych informáciách č. 85-2005 z 23. novembra 2005, sa zrušuje v rozsahu, v akom neobsahuje meno pána Ditterta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania pána Ditterta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006, s. 47.


title: Vec C-441/09: Žaloba podaná 11. novembra 2009 — Komisia Európskych Spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/27

         Žaloba podaná 11. novembra 2009 — Komisia Európskych Spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-441/09)
   2010/C 24/50
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych Spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že použila zníženú daň z obratu na dodávky, dovozy a nadobudnutie v rámci Spoločenstva určitých živých zvierat, najmä koňov, ktoré neslúžia na prípravu potravín pre ľudí a zvieratá, porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 a 98 v spojení s prílohou III smernice o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1),

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zastáva názor, že rakúske právo upravujúce daň z obratu porušuje články 96 a 98 v spojení s prílohou III smernice o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty tým spôsobom, že uplatňuje na dodávku určitých živých zvierat (najmä koňov) zníženú daň z obratu aj v prípade, keď tieto zvieratá nie sú určené na výrobu potravín.
   Pojem „živé zvieratá“ v bode 1 prílohy III smernice o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty nie je samostatnou kategóriou, ale zahŕňa len zvieratá obvykle určené na ľudskú a zvieraciu spotrebu. Tento výklad sa opiera o španielske, francúzske, anglické, talianske, holandské, portugalské, ako aj švédske znenie uvedeného ustanovenia. Navyše podľa ustálenej judikatúry výnimočná povaha daného ustanovenia vyžaduje reštriktívny výklad.
   Najmä u zvierat patriacich do čeľade koňovitých prevažuje ich použitie ako ťažných a jazdeckých zvierat (a nie ako potravy pre ľudskú a zvieraciu spotrebu).

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. ES L 347, s. 1).


title: Vec C-150/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 29. marca 2010 — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 29. marca 2010 — Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)/Beneo Orafti SA
      (Vec C-150/10)
      (2010/C 161/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de première instance de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

         Žalovaná: Beneo Orafti SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú dočasné kvóty pridelené podniku vyrábajúcemu cukor na základe článku 9 nariadenia Komisie č. 493/2006 (1), vylúčené z dočasného režimu pre reštrukturalizáciu stanoveného nariadením Rady (ES) č. 320/2006 (2) a nariadením Komisie č. 968/2006 (3), ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie, keďže:

                              a)

                              tieto kvóty nepodliehajú platbe dočasnej reštrukturalizačnej sumy;

                              b)

                              nevzťahuje sa na nich reštrukturalizačná pomoc, a

                              c)

                              nie sú kvótami v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 320/2006, ako ich definuje článok 2 bod 6 uvedeného nariadenia?

                  2.

                  Aj v prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, sú dočasné kvóty samostatnými kvótami, ktoré sú nezávislé od riadnych základných kvót, keďže:

                              a)

                              dočasné kvóty sú pridelené na základe článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 493/2006, a nie na základe článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 318/2006 (4);

                              b)

                              kritériá na pridelenie dočasných kvót sú odlišné od kritérií na pridelenie riadnych základných kvót, a

                              c)

                              dočasné kvóty sú prechodnými opatreniami, ktoré sú určené na uľahčenie prechodu od starého režimu trhu s cukrom na nový režim trhu s cukrom v Spoločenstve, a teda sa v zásade uplatňujú len počas hospodárskeho roka 2006/2007?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na jednu z dvoch predchádzajúcich otázok (alebo na obe tieto otázky) má podnik vyrábajúci cukor, ktorý požiadal o reštrukturalizačnú pomoc na hospodársky rok 2006/2007 v súlade s článkom 3 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 právo využiť dočasnú kvótu pridelenú na hospodársky rok 2006/2007 v súlade s článkom 9 nariadenia Komisie (ES) č. 493/2006?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, môže uplatnená sankcia spočívať vo vrátení časti poskytnutej reštrukturalizačnej pomoci a vo vrátení dočasnej kvóty? Ako je potrebné vypočítať výšku vrátenia stanoveného v článku 26 ods. 1 a pokutu stanovenú v článku 27 nariadenia Komisie č. 968/2006 v prípade, ak podnik, ktorý vyrába cukor dostal reštrukturalizačnú pomoc (na hospodársky rok 2006/2007) a využil svoju dočasnú kvótu (na ktorú nedostal žiadnu reštrukturalizačnú pomoc)? Musia sa pri výpočte tejto sumy a tejto pokuty zohľadniť, a to úplne alebo čiastočne, tieto skutočnosti:

                              a)

                              náklady, ktoré znáša predmetný podnik vyrábajúci cukor za demontáž svojich výrobných zariadení?

                              b)

                              straty, ktoré predmetný podnik vyrábajúci cukor utrpel po vzdaní sa riadnej základnej kvóty?

                              c)

                              skutočnosť, že dočasná kvóta je jednorazovým a prechodným opatrením, ktoré umožňuje výrobu len v hospodárskom roku 2006/2007, ktoré sa však neuplatňuje na ďalšie hospodárske roky (okrem prípadu dočasnej kvóty na cukor)?

                              d)

                              je výpočet výšky vrátenia, ktorý neberie do úvahy skutočnosti uvedené vyššie v písm. a) až c) porušením zásady proporcionality?

                  5.

                  Bez ohľadu na predchádzajúce otázky, kedy sa záväzky prijaté na základe reštrukturalizačného plánu stanú účinné, teda záväzné pre žiadateľa:

                              a)

                              na začiatku hospodárskeho roka, na ktorý podal žiadateľ žiadosť o reštrukturalizačnú pomoc?

                              b)

                              pri predložení žiadosti príslušnému vnútroštátnemu orgánu?

                              c)

                              pri oznámení príslušného vnútroštátneho orgánu, že žiadosť sa považuje za úplnú?

                              d)

                              pri oznámení príslušného vnútroštátneho orgánu, že žiadosť sa považuje za prípustnú na účely poskytnutia reštrukturalizačnej pomoci?

                              e)

                              pri oznámení príslušného vnútroštátneho orgánu, že sa rozhodol poskytnúť reštrukturalizačnú pomoc?

                  6.

                  V prípade kladnej odpovede na jednu z otázok [1 a 2] (alebo na obe) je podnik vyrábajúci cukor, ktorému bola pridelená dočasná kvóta na hospodársky rok 2006/2007 oprávnený využívať túto kvótu v priebehu hospodárskeho roka, aj keď sa tomuto podniku poskytla reštrukturalizačná pomoc vo vzťahu k jeho riadnej základnej kvóte, počnúc hospodárskym rokom 2006/2007?

                  7.

                  V prípade zápornej odpovede na otázky [1, 2 a 6] je príslušný vnútroštátny orgán členského štátu oprávnený v prípade nesplnenia záväzkov v rámci reštrukturalizačného plánu kumulovať vrátenie reštrukturalizačnej pomoci a pokuty podľa článkov 26 a 27 nariadenia Komisie (ES) č. 968/2006 s uložením odvodu za nadbytočné množstvo podľa článku 4 nariadenia Komisie (ES) č. 967/2006 (5), alebo táto akumulácia sankcií porušuje zásady „non bis in idem“, proporcionality a zákazu diskriminácie?

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 493/2006 z 27. marca 2006, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v rámci reformy spoločnej organizácie trhu v sektore cukru, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002 (Ú. v. EÚ L 89, s. 11).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 320/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 58, s. 42).

         (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 968/2006 z 27. júna 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 320/2006, ktorým sa stanovuje dočasný režim pre reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu v Spoločenstve (Ú. v. EÚ L 176, s. 32).

         (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 58, s. 1).

         (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 967/2006 z 29. júna 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné podmienky uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 318/2006 v súvislosti s výrobou mimo kvót v sektore cukru (Ú. v. EÚ L 176, s. 22).


title: Vec C-549/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Taliansko) 31. októbra 2016 – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Taliansko) 31. októbra 2016 – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl
   (Vec C-549/16)
   (2017/C 030/23)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

      Odporkyňa: Palais Kaiserkron Srl

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 401 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty a daň za vklad [zo zmlúv o nájme investičného majetku podľa článku 40 a článku 5 ods. 1 písm. aa) sadzobníka, prvej časti, dekrétu prezidenta republiky č. 131 z 26. apríla 1986] možno vyberať kumulatívne, alebo v tom zmysle, že daň za vklad možno označiť za daň z obratu?


title: Vec C-582/13 P: Odvolanie podané 15. novembra 2013 : Intra-Presse proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-437/11, Golden Balls Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/9

         Odvolanie podané 15. novembra 2013: Intra-Presse proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-437/11, Golden Balls Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-582/13 P)
   2014/C 24/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Intra-Presse (v zastúpení: P. Péters, advocaat, T. de Haan, avocat, M. Laborde, avocate)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Golden Balls Ltd

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. septembra 2013 vo veci T-437/11,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol v prospech návrhu Intra-Presse podanému na základe článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (1),

               —

               nariadiť, že o trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok by mal byť zrušený na základe týchto odvolacích dôvodov:
   Po prvé všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 pri definovaní príslušnej skupiny verejnosti a pri posúdení stupňa koncepčnej podobnosti medzi ochrannými známkami pridaním požiadavky „intelektuálneho procesu prekladu“, „začatia prekladu“ alebo „predchádzajúceho prekladu“. Po druhé Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 nevykonaním celkového posúdenia a nepreskúmaním významu dobrého mena skoršej ochrannej známky odvolateľky a existencie prípadného prepojenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-645/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 3. decembra 2015 – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Freistaat Bayern

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 3. decembra 2015 – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Freistaat Bayern
   (Vec C-645/15)
   (2016/C 090/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa bod 7 písm. c) prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ (1) z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (ďalej len „smernica“) vykladať tak, že úprava zahŕňa aj rozšírenie existujúcich štvor- a viacprúdových ciest?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Má sa bod 7 písm. c) prílohy I smernice vo vzťahu k bodu 7 písm. b) prílohy I smernice vykladať ako špeciálne ustanovenie a teda majúce prednosť?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú alebo druhú otázku:
               Vyžaduje pojem „cesta prvej triedy“ v bode 7 písm. b) prílohy I smernice, aby pri relevantnom úseku cesty išlo o hlavný medzinárodný dopravný ťah v zmysle Európskej dohody o hlavných medzinárodných dopravných ťahoch?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na prvú, druhú alebo tretiu otázku:
               Má sa pojem „stavba“ v zmysle bodu 7 písm. b) prílohy I smernice uplatniť aj na rozšírenie cesty, pri ktorom existujúca trasa cesty nebude podstatne zmenená?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku:
               Vyžaduje pojem „stavba“ v bode 7 písm. b) prílohy I smernice, aby mal dotknutý úsek cesty určitú minimálnu dĺžku? Má sa pritom, v prípade kladnej odpovede, vychádzať zo spojitej dĺžky úseku cesty? V prípade kladnej odpovede predstavuje takú minimálnu dĺžku viac ako 2,6 kilometra spojitej dĺžky, resp. – ak sa majú spočítať dĺžky viacerých nespojitých úsekov trasy – viac ako celkovo 4,4 kilometra?

               6.

               V prípade zápornej odpovede na piatu otázku:
               Uplatňuje sa druhá alternatíva bodu 7 písm. b) prílohy I smernice (stavba cesty prvej triedy) na rozšírenie cesty v zastavanom území v zmysle Európskej dohody o hlavných medzinárodných dopravných ťahoch?

      (1)  Ú. v. EÚ L 26, s. 1.


title: Vec T-57/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. októbra 2011 — Alfastar Benelux/Rada ( „Verejné obstarávanie služieb — Postup verejného obstarávania Spoločenstva — Poskytovanie služieb spojených s technickou podporou — helpdesk a servisnými zásahmi na mieste pre osobné počítače, tlačiarne a periférne zariadenia generálneho sekretariátu Rady — Zamietnutie ponuky uchádzača — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2011 — Alfastar Benelux/Rada
   (Vec T-57/09) (1)

   (Verejné obstarávanie služieb - Postup verejného obstarávania Spoločenstva - Poskytovanie služieb spojených s technickou podporou — helpdesk a servisnými zásahmi na mieste pre osobné počítače, tlačiarne a periférne zariadenia generálneho sekretariátu Rady - Zamietnutie ponuky uchádzača - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 355/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alfastar Benelux (Ixelles, Belgicko) (v zastúpení: N. Keramidas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Balta, M. Vitsentzatos a M. Robert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Rady z 1. decembra 2008, ktorým bola zamietnutá ponuka zoskupenia podnikov tvoreného Alfastar-Siemens, Alfastar Benelux a Siemens IT Solutions and Services SA, ktorú predložilo v rámci verejného obstarávania UCA/218/07 zameraného na technickú podporu — helpdesk a servisné zásahy na mieste pre osobné počítače, tlačiarne a periférne zariadenia generálneho sekretariátu Rady (JO 2008/S 91-122796), a ktorým sa zákazka zadala inému uchádzačovi, a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady z 1. decembra 2008, ktorým bola zamietnutá ponuka zoskupenia podnikov tvoreného Alfastar Benelux a Siemens IT Solutions and Services SA, ktorú predložilo v rámci verejného obstarávania UCA/218/07 zameraného na technickú podporu — helpdesk a servisné zásahy na mieste pre osobné počítače, tlačiarne a periférne zariadenia generálneho sekretariátu, a ktorým sa zákazka zadala inému uchádzačovi, sa zrušuje.

               2.

               Návrh na náhradu škody sa zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec T-291/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. marca 2014 – Deutsche Bank/ÚHVT (Passion to Perform) („Ochranná známka Spoločenstva  — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia  — Slovná ochranná známka Passion to Perform  — Ochranná známka tvorená reklamným sloganom  — Absolútne dôvody zamietnutia  — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti  — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009  — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2014 – Deutsche Bank/ÚHVT (Passion to Perform)
   (Vec T-291/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka Passion to Perform - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rovnosť zaobchádzania))
   2014/C 142/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Bank AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: R. Lange, T. Götting a G. Hild, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. Harrington, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. apríla 2012 (vec R 2233/2011-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Passion to Perform ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Deutsche Bank AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 8.9.2012.


title: Vec T-424/05: Žaloba podaná  16. novembra 2005  – Talianska republika/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/23

         Žaloba podaná 16. novembra 2005 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-424/05)
   (2006/C 22/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Talianska republika (v zastúpení: Paolo Gentili, avv. dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazanie žalovanej na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom žaloby podanej Talianskou republikou je rozhodnutie Komisie zo 6. septembra 2005 č. C(2005) 3302.
   Týmto rozhodnutím Komisia rozhodla o tom, že ustanovenia článku 12 zákonného dekrétu č. 269/2003 zmeneného na zákon č. 326/2003 je nezlučiteľné so spoločným trhom.
   Nimi sa v podstate stanovuje, že sadzba dane nahradzujúcej daň z príjmu, ktorej predmetom je čistý výsledok spravovania rôznych druhov investičných fondov a investičných spoločností s variabilným základným imaním (SICAV) je znížená z 12,5 % na 5 % v prípade, že investičné fondy alebo investičné spoločnosti s variabilným základným imaním v priebehu kalendárneho roka investovali aspoň dve tretiny hodnoty aktív počas viac ako šestiny všetkých dní zhodnocovania fondu do kótovanej spoločnosti s malou alebo strednou kapitalizáciou. Takéto investičné fondy alebo spoločnosti s variabilným základným imaním sú označované ako „špecializované“.
   Podľa Komisie ide o selektívne opatrenie, ktoré uprednostňuje na jednej strane podniky s malou alebo strednou kapitalizáciou oproti iným podnikom, tým, že usmerňuje voči nim tok investícií z fondov; na druhej strane špecializované investičné fondy a špecializované investičné spoločnosti oproti všeobecným investičným fondom a všeobecným investičným spoločnostiam, tým, že im umožňuje pridelenie vyššieho výnosu každému podielu na základnom imaní, keďže výnosy sú zdaňované nahradzujúcou daňou s nižšou sadzbou. Okrem toho ide o opatrenie, ktoré nemá súvislosť so všeobecným daňovým systémom a ktoré sa prejavuje ako čistá pomoc fungovaniu. Nakoniec neexistuje žiaden vhodný derogačný dôvod, ktorý by odôvodňoval opatrenie v zmysle článku 87 ods. 3 písm. c) ES.
   Podľa talianskej vlády rozhodnutie je postihnuté predovšetkým procesnou vadou, keďže rozhodnutie o začatí konania podľa pôvodného článku 88 ods. 2 ES bolo prijaté bez predchádzajúcej výmeny stanovísk medzi Komisiou a talianskou administratívou, tak ako to určuje nariadenie č. 659/99 o „konaní o štátnej pomoci“ (prvý dôvod).
   Ďalej existuje nedostatočné odôvodnenie ohľadne základného tvrdenia uvedeného talianskou vládou v priebehu konania: v talianskom právnom poriadku (ktorý preberá smernicu o poriadku finančných trhov) spoločné investičné fondy a investičné spoločnosti s variabilným základným imaním sú uvádzané ako samostatné majetkové subjekty rozdelené na podiely. Nie sú preto podnikmi v zmysle smernice Spoločenstva. Komisia zaznačila túto situáciu, ale poznamenala, že „v takýchto prípadoch“ takéto investičné nástroje tvoria podniky; avšak Komisia neupresnila v akých prípadoch a za akých podmienok fondy a investičné spoločnosti nadobúdajú túto kvalitu (druhý dôvod).
   Tretí dôvod sa týka porušenia článku 87 ES, presnejšie vzhľadom na úvahu, že fondy a investičné spoločnosti nemôžu vo svojej podstate v žiadnom prípade byť považované za podniky v zmysle práva Spoločenstva, keďže ide o jednoduché formy spoluvlastníctva cenných papierov. Aj keď by sme ich za takéto chceli považovať, hypotetická pomoc by nebola selektívna, pretože akýkoľvek dotknutý subjekt (spoločnosti spravovania spoločných „zmluvných“ fondov alebo zakladatelia investičných spoločnosti s variabilným základným imaním) by mohol vytvoriť špecializované štruktúry popri nešpecializovaných a mohol by sa takto domáhať zníženia sadzby dane.
   Štvrtým dôvodom vyčíta rozhodnutiu, že za subjekty, ktorým plynie hypotetická pomoc, považuje spoločnosti s malou alebo strednou kapitalizáciou kótované na verejných trhoch, hoci skutočnými nositeľmi výhod spočívajúcich v znížení daňovej sadzby sú naopak majitelia podielov fondov alebo investičných spoločností, teda potencionálne akýkoľvek dotknutý subjekt: preto zníženie daňovej sadzby nie je zamerané na podnik a nemá selektívny charakter. Komisia nepreukázala, že priame uplatnenie zníženia daňovej sadzby na majiteľov podielov by sa prejavovalo nepriamym znížením v prospech uvedených spoločností.
   Piatym dôvodom talianska vláda uvádza ešte raz porušenie článku 87 ES a nedostatočné odôvodnenie, keďže Komisia zastáva názor, že opatrenie vytvára účinok na hospodársku súťaž v rámci Spoločenstva a to napriek svojmu zanedbateľnému hospodárskemu dopadu (podľa samotnej Komisie suma v roku 2004 bola 1 100 000 eur). Naviac Komisia neupresnila, prečo by malo ísť o pomoc na fungovanie, keďže nahradzujúca daň nepredstavuje výdavok za riadenie, ktorým je peňažné plnenie určené sprostredkovateľom, ktorí spravujú štruktúry kolektívneho investovania. Cieľ posilniť spoločnosti s malou alebo strednou kapitalizáciou ukazuje ďalej, že vzhľadom na posledne uvedené tvrdenia, má štrukturálny dopad.
   Šiestym dôvodom je rozhodnutie napadnuté v časti, v ktorej popiera uplatniteľnosť výnimky uvedenej v článku 87 ods. 3 písm. c) ES. Cieľ rozšíriť majetkovú základňu spoločností s obmedzenou kapitalizáciou, ktoré majú ťažší prístup k trhu s rizikovým kapitálom ako spoločnosti, ktoré majú výhody z širšej účasti, tvorí totižto cieľ hospodárskej politiky patriacej do vecnej pôsobnosti vyššie citovaného ustanovenia o výnimkách.


title: Vec T-654/14: Žaloba podaná 8. septembra 2014 – Revolution/ÚHVT (REVOLUTION)

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/21

         Žaloba podaná 8. septembra 2014 – Revolution/ÚHVT (REVOLUTION)
   (Vec T-654/14)
   2014/C 388/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Revolution LLC (Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Roncaglia, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. júna 2014 vo veci R 2143/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „REVOLUTION“ pre služby v triede 36 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 8 15  297.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-140/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – Netherlands Maritime Technology Association/Komisia ( „Štátna pomoc — Španielsky režim včasnej amortizácie obstarávacích nákladov určitého majetku získaného prostredníctvom finančného leasingu — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Závažné ťažkosti — Okolnosti a trvanie predbežného preskúmania — Nedostatočnosť alebo neúplnosť preskúmania“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – Netherlands Maritime Technology Association/Komisia
   (Vec T-140/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Španielsky režim včasnej amortizácie obstarávacích nákladov určitého majetku získaného prostredníctvom finančného leasingu - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Závažné ťažkosti - Okolnosti a trvanie predbežného preskúmania - Nedostatočnosť alebo neúplnosť preskúmania“))
   (2015/C 034/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Netherlands Maritime Technology Association, predtým Scheepsbouw Nederland (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: K. Struckmann, advokát, a G. Forwood, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso, L. Flynn a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad a A. Sampol Pucurull, abogados del Estado)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 20. novembra 2012 o štátnej pomoci SA 34736 (12/N), týkajúcej sa zavedenia daňového režimu umožňujúceho včasnú amortizáciu určitého majetku získaného prostredníctvom finančného leasingu zo strany Španielskeho kráľovstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako nedôvodná.

               2.

               Netherlands Maritime Technology Association znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-185/05: Žaloba podaná 26. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/23

         Žaloba podaná 26. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-185/05)
   (2005/C 182/43)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a F. Amato, členovia právneho servisu Komisie, podala 26. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               Určil, že:
               Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 ods. 4, článku 17 ods. 1 a článku 18 ods. 1 prvej, druhej a tretej odrážky smernice 96/82 (1) tým, že
               ponechala v účinnosti právnu normu, ako tú, ktorá je obsiahnutá v článku 9 ods. 3 a 4 legislatívneho dekrétu č. 344 z 1999, podľa ktorej prevádzkovateľ podniku v ktorom sa nachádzajú nebezpečné látky môže začať činnosť bez toho, že úrad, ktorý sa má vysloviť o hlásení, výslovne oznámil prevádzkovateľovi vlastné závery, ktoré sa týkajú skúmania hlásenia,
               ponechala v účinnosti právnu normu, ako tú, ktorá je obsiahnutá v článku 21 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 344 z 1999 podľa ktorej príslušný úrad nie je povinný zakázať začiatok činnosti v prípade, že opatrenie, ktoré prevádzkovateľ má v úmysle prijať s cieľom predísť alebo znížiť vyplývajúce závažné nehody, sú zjavne neprimerané,
               neprijala záväznú právnu normu, ktorá by ustanovovala preverovania schvaľujúce systematické a plánované skúmanie technických, organizačných a riadiacich systémov uplatňovaných v predmetnom podniku s cieľom zaručiť, aby prevádzkovateľ mohol preukázať prijatie primeraných opatrení, berúc do úvahy vykonané činnosti v podniku s cieľom predísť akýmkoľvek závažným nehodám a zaručiť to, aby prevádzkovateľ mohol preukázať, že podnik disponuje dostatočnými prostriedkami na obmedzenie závažných nehôd ako na mieste tak aj mimo miesta,
               neprijala právnu normu, ktorá by určovala, že preverovania zaručujúce to, že dátumy a informácie obsiahnuté v hlásení alebo v inom predloženom dokumente popisujú vierohodne situáciu podniku,

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica Rady 96/ 82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok určuje, že prevádzkovateľ podniku, v ktorom sa nachádzajú nebezpečné látky, je povinný zaslať príslušnému úradu hlásenie. Talianska republika prebrala smernicu na základe legislatívneho dekrétu č. 334 zo 17.augusta 1999.
   Predovšetkým Komisia tvrdí, že v zmysle článku 9 ods. 4 smernice prevádzkovateľ nemôže začať činnosť bez výslovného súhlasu príslušného úradu.
   Avšak legislatívny dekrét umožňuje prevádzkovateľovi začať činnosť bez toho, že by príslušný úrad výslovne oznámil vlastné závery týkajúce sa skúmania hlásenia.
   Ako vyplýva z článku 17 ods. 1 smernice príslušný úrad je povinný zakázať činnosť bez ohľadu na opatrenie, ktoré má v úmysle prevádzkovateľ prijať s cieľom predísť alebo znížiť vyplývajúce závažné nehody, a ktoré sú zjavne neprimerané.
   Zdá sa však, že legislatívny dekrét zbavuje príslušný úrad takejto povinnosti.
   Nakoniec v zmysle článku 18 ods. 1 smernice členské štáty majú povinnosť prijať záväznú právnu normu, ktorá stanovuje preverovania schvaľujúce systematické a plánované skúmanie technických, organizačných a riadiacich systémov uplatňovaných v predmetnom podniku, s cieľom zaručiť to, aby prevádzkovateľ mohol preukázať prijatie primeraných opatrení, berúc do úvahy vykonané činnosti v podniku, s cieľom predísť akýmkoľvek závažným nehodám a zaručiť to, aby prevádzkovateľ mohol preukázať, že podnik disponuje dostatočnými prostriedkami na obmedzenie závažných nehôd ako na mieste tak aj mimo miesta. Okrem toho v zmysle článku 18 ods. 1 smernice členské štáty musia prijať právnu normu, ktorá stanovuje, že preverovania zaručujú, že dátumy a informácie obsiahnuté v hlásení alebo v inom predloženom dokumente opisujú vierohodne situáciu podniku.
   Legislatívny dekrét však neobsahuje takéto ustanovenia, ale sa obmedzuje na odkaz na neskorší vykonávací dekrét, ktorý dodnes nebol prijatý.
   Vo svetle predchádzajúcich tvrdení je preto Komisia toho názoru, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 ods. 4, článku 17 ods. 1 a článku 18 ods. 1 prvej, druhej a tretej zarážky smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 10, 14.1.1997, s. 13.


title: Vec C-564/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 9. novembra 2011 — Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia a i./Comune di Pavia

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 9. novembra 2011 — Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia a i./Comune di Pavia
   (Vec C-564/11)
   2012/C 73/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Brescia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Como, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Cremona, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecco, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lodi, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Milano, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pavia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Varese

      Žalovaná: Comune di Pavia

      Prejudiciálna otázka

   Bráni smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby a najmä jej článok 1 ods. 2 písm. a) a d), jej články 2 a 28 a jej príloha II kategórie 8 a 12 takej vnútroštátnej úprave, ktorá umožňuje zadávanie zákaziek v písomnej forme medzi dvoma verejnými obstarávateľmi na účely splnenia úlohy vedecko-technickej štúdie a poradenstva, s cieľom vyhotovenia dokumentov tvoriacich územný plán obce, ako ich definuje sektorová štátna a regionálna právna úprava, pričom sa predpokladá, že finančné protiplnenie sa v skutočnosti nevyplatí, keďže orgán poverený výkonom tejto úlohy môže mať postavenie hospodárskeho subjektu?


title: Vec C-546/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 26. októbra 2011 — Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Dánsky zväz právnikov a ekonómov), ktorý zastupuje Erika Toftgaarda/Indenrigs- og Sundhedsministeriet

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 26. októbra 2011 — Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Dánsky zväz právnikov a ekonómov), ktorý zastupuje Erika Toftgaarda/Indenrigs- og Sundhedsministeriet
   (Vec C-546/11)
   2012/C 13/12
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Dánsky zväz právnikov a ekonómov), ktorý zastupuje Erika Toftgaarda

      Odporca: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 ods. 2 smernice o zamestnaní vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu určiť, že stanovenie vekových hraníc na vstup do zamestnaneckých systémov sociálneho zabezpečenia alebo nárok na dávky z nich nepredstavuje diskrimináciu len v prípade, že sa tieto systémy sociálneho zabezpečenia týkajú dôchodkových dávok alebo dávok v invalidite?

               2.

               Má sa článok 6 ods. 2 vykladať v tom zmysle, že možnosť stanovenia vekových hraníc sa týka iba prístupu k systému, alebo sa má toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že možnosť stanovenia vekových hraníc sa týka taktiež nároku na vyplácanie dávok podľa systému?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Môže výraz „zamestnanecké systémy sociálneho zabezpečenia“ uvedený v článku 6 ods. 2 zahŕňať systém, akým je napríklad „rådighedsløn“ (odmena za dostupnosť) stanovený v § 32 ods. 1 Tjenestemandslov (dánsky zákon o štátnych zamestnancoch), podľa ktorého sa štátnemu zamestnancovi môže, ako osobitná ochrana v prípade nadbytočnosti spôsobenej zrušením jeho pracovného miesta, zachovať vyplácanie jeho súčasnej odmeny po dobu troch rokov, ktoré sa mu započítavajú do počtu odpracovaných rokov, za predpokladu, že bude aj naďalej dostupný v prípade jeho pridelenia na iné vhodné pracovné miesto?

               4.

               Má sa článok 6 ods. 1 smernice o zamestnaní vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je § 32 ods. 4 bod 2 Tjenestemandslov, podľa ktorého sa odmena za dostupnosť nevypláca štátnemu zamestnancovi, ktorý dosiahol vek, v ktorom sa začína vyplácať starobný dôchodok, ak bolo jeho pracovné miesto zrušené?


title: Vec T-138/10: Žaloba podaná 24. marca 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/47

         Žaloba podaná 24. marca 2010 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-138/10)
   2010/C 134/77
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 337 z 28. januára 2010, ktorým bola znížená pomoc z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) operačnému programu „Comunidad Valenciana Objetivo 1“ (1994 – 1999) v Španielsku podľa rozhodnutia K(1994) 3043/6, EFRR č. 94.11.09.011, a

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutím K(1994) 30436 z 25. novembra 1994 Komisia priznala pomoc z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) operačnému programu v regióne Valencia, ktorý bol zahrnutý do konceptu podpory štrukturálnych činností Spoločenstva v španielskych cieľových regiónoch 1 v rokoch 1994 až 1999, v maximálnej výške 1 207 941 000 ECU. Napadnutým rozhodnutím bola pôvodne priznaná suma znížená na 115 612 377,25 EUR z dôvodu, že v 23 z 38 dotknutých projektov sa objavili nezrovnalosti.
   Žalobca uvádza nasledujúce žalobné dôvody:

               —

               porušenie článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 (1) z dôvodu, že v napadnutom rozhodnutí bola použitá metóda extrapolácie, hoci tento článok nepripúšťa možnosť extrapolovať nezrovnalosti zistené v konkrétnych akciách na všetky akcie zahrnuté do operačných programoch financovaných prostriedkami z EFRR. Oprava vykonaná Komisiou v napadnutom rozhodnutí nemá právny základ, keďže usmernenia Komisie z 15. októbra 2007 k čistým finančným opravám v rámci použitia článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 nemôžu podľa rozsudku Súdneho dvora zo 6. apríla 2000, Španielsko/Komisia, C-443/97 (2), vyvolávať právne účinky voči členským štátom a keďže článok 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 umožňuje iba zníženie pomoci, ktorej preskúmaním sa potvrdí existencia nezrovnalosti, pričom táto zásada je porušená vykonaním opráv metódou extrapolácie,

               —

               subsidiárne porušenie článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 v spojení s článkom 4 ods. 3 ZFEÚ (zásada lojálnej spolupráce) z dôvodu vykonania opravy metódou extrapolácie, hoci nebol zistený žiaden nedostatok v systémoch riadenia, kontroly alebo auditu, pokiaľ ide o upravené zmluvy, keďže riadiace orgány uplatnili španielsku právnu úpravu, ktorú Súdny dvor nevyhlásil za odporujúcu právu Európskej únie. Španielske kráľovstvo zastáva názor, že dodržiavanie vnútroštátneho práva riadiacimi orgánmi, ktoré hoci môže viesť Komisiu k tomu, že bude konštatovať nezrovnalosti alebo konkrétne porušenia práva Európskej únie, nemôže byť základom extrapolácie z dôvodu neúčinnosti v oblasti riadenia, ak zákon, ktorý tieto orgány uplatňujú, nebol Súdnym dvorom vyhlásený za odporujúci právu Európskej únie a ani Komisia nepodala proti členskému štátu žalobu o nesplnenie povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ,

               —

               subsidiárne porušenie článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 z dôvodu nereprezentatívnosti vzorky použitej pri vykonaní finančnej opravy metódou extrapolácie. Komisia pri extrapolácii vychádzala z veľmi obmedzeného počtu projektov (38 zo 7 862), ktoré nezohľadňujú všetky podstatné oblasti operačného programu, pričom však zahrnula náklady, ktoré boli predtým odpočítané španielskymi orgánmi, vychádzala z deklarovaných nákladov a nie z účasti na nich a použila softvér, ktorý poskytoval spoľahlivosť nižšiu než 85 %. Španielske kráľovstvo preto zastáva názor, že táto vzorka nespĺňa nevyhnutné podmienky reprezentatívnosti na to, aby mohla slúžiť ako základ extrapolácie,

               —

               postupu Komisie napokon bráni premlčanie podľa článku 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 (3). Španielske kráľovstvo napokon zastáva názor, že oznámenie o existencii nezrovnalostí španielskym orgánom z júla 2004, pričom vo väčšine prípadov išlo o nezrovnalosti z rokov 1997, 1998 a 1999, musí viesť k ich premlčaniu v dôsledku uplynutia štvorročnej premlčacej doby stanovenej v článku 3 nariadenia č. 2988/95.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88 v súvislosti s koordináciou činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a s operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi (Ú. v. ES L 374, s. 1).

      (2)  Zb. s. I-2415.

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-715/15: Žaloba podaná 4. decembra 2015 – BBY Solutions/ÚHVT – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/35

         Žaloba podaná 4. decembra 2015 – BBY Solutions/ÚHVT – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)
   (Vec T-715/15)
   (2016/C 059/40)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Poulter, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „BEST BUY GEEK SQUAD“ – ochranná známka Spoločenstva č. 6 064 001.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. septembra 2015 v spojených veciach R 517/2015-2 a R 437/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom vyhovelo námietke,

               —

               zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia zo dňa 22. decembra 2014 v námietkovom konaní č. B 1354630, v rozsahu, v akom sa v ňom vyhovelo námietke,

               —

               vyhovel prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 6 064 001,

               —

               rozhodol tak, že ÚHVT znášať svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania prihlasovateľa.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-409/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  8. septembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln — Nemecko) — Winner Wetten GmbH/Bürgermeisterin der Stadt Bergheim (Články 43 ES a 49 ES — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Usporadúvanie stávok na športové podujatia podliehajúce verejnému monopolu na úrovni spolkovej krajiny — Rozhodnutie Bundesverfassungsgericht, ktoré konštatuje nezlučiteľnosť právnej úpravy týkajúcej sa tohto monopolu s nemeckou ústavou, ale ponecháva ju v platnosti počas prechodného obdobia určeného na dosiahnutie súladu tejto právnej úpravy s ústavou — Zásada prednosti práva Únie — Prípustnosť a prípadné podmienky prechodného obdobia tohto druhu, pokiaľ dotknutá vnútroštátna právna úprava porušuje aj články 43 ES a 49 ES)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. septembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln — Nemecko) — Winner Wetten GmbH/Bürgermeisterin der Stadt Bergheim
      (Vec C-409/06) (1)

      (Články 43 ES a 49 ES - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Usporadúvanie stávok na športové podujatia podliehajúce verejnému monopolu na úrovni spolkovej krajiny - Rozhodnutie Bundesverfassungsgericht, ktoré konštatuje nezlučiteľnosť právnej úpravy týkajúcej sa tohto monopolu s nemeckou ústavou, ale ponecháva ju v platnosti počas prechodného obdobia určeného na dosiahnutie súladu tejto právnej úpravy s ústavou - Zásada prednosti práva Únie - Prípustnosť a prípadné podmienky prechodného obdobia tohto druhu, pokiaľ dotknutá vnútroštátna právna úprava porušuje aj články 43 ES a 49 ES)
      (2010/C 288/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Winner Wetten GmbH

         Žalovaná: Bürgermeisterin der Stadt Bergheim

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Köln — Výklad článkov 43 a 49 ES — Vnútroštátne predpisy podriaďujúce zber, prijímanie, registráciu a odosielanie stávok získaním koncesie a ktoré Bundesverfassungsgericht vyhlásil za protiústavné — Priamy účinok a prednosť práva Spoločenstva — Obmedzenie časových účinkov rozsudku

         Výrok rozsudku

      Z dôvodu prednosti priamo uplatniteľného práva Únie vnútroštátna právna úprava týkajúca sa verejného monopolu na stávky na športové podujatia, ktorá podľa konštatovaní vnútroštátneho súdu obsahuje neprípustné obmedzenia slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb, ktoré jednotným a systematickým spôsobom neprispievajú k obmedzeniu stávkovej činnosti, sa nemôže ďalej uplatňovať počas prechodného obdobia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  24. novembra 2005  vo veci C-366/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg): Georg Schwarz proti Bürgermeister des Landeshauptstadt Salzburg (Voľný pohyb tovarov — Množstevné obmedzenia — Opatrenia s rovnocenným účinkom — Vnútroštátne ustanovenie zakazujúce predaj cukroviniek bez obalu v predajných automatoch — Hygiena potravín)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/14

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 24. novembra 2005
   vo veci C-366/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg): Georg Schwarz proti Bürgermeister des Landeshauptstadt Salzburg (1)

   (Voľný pohyb tovarov - Množstevné obmedzenia - Opatrenia s rovnocenným účinkom - Vnútroštátne ustanovenie zakazujúce predaj cukroviniek bez obalu v predajných automatoch - Hygiena potravín)
   (2006/C 36/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-366/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Rakúsko) zo 16. augusta 2004 a doručený Súdnemu dvoru 23. augusta 2004, ktorý súvisí s konaním: Georg Schwarz proti Bürgermeister des Landeshauptstadt Salzburg, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (spravodajca), M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 24. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Vnútroštátne ustanovenie prijaté pred nadobudnutím účinnosti smernice Rady 93/43/EHS zo 14. júna 1993 o hygiene výroby potravín [o hygiene potravín – neoficiálny preklad], podľa ktorého je zakázané ponúkať na predaj v predajných automatoch sladkosti vyrobené z prirodzeného cukru alebo zo sladidiel nahradzujúcich cukor bez obalu, nie je v rozpore s článkami 28 až 30 ES v spojení s článkom 7 uvedenej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-365/05 P: Odvolanie podané 28. septembra 2005: Dorte Schmidt-Brown proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-387/02, Dorte Schmidt-Brown proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/15

         Odvolanie podané 28. septembra 2005: Dorte Schmidt-Brown proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-387/02, Dorte Schmidt-Brown proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-365/05 P)
   (2005/C 281/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Dorte Schmidt-Brown podala 28. septembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-387/02, Dorte Schmidt-Brown proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľku zastupujú Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti.
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 5. júla 2005 vo veci T-387/02 (Dorte Schmidt-Brown/Komisia Európskych spoločenstiev) ako celok,

               novými opatreniami

               zrušil rozhodnutie Komisie z 26. apríla 2002, v rozsahu, v ktorom jej zamietlo poskytnutie finančnej pomoci požadovanej za účelom pokrytia celkových nákladov na obranu, ktoré musela vynaložiť na získanie uznania a náhrady morálnej, profesijnej a materiálnej ujmy, ktorú utrpela z dôvodov slovného a písomného ohovárania zo strany Eurogramme Ltd,

               zaviazal odporkyňu v konaní o odvolaní nahradiť trovy tak odvolacieho konania, ako aj konania pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka uvádza, že je protiprávne, že Súd prvého stupňa skúmal, či v rámci okolností predmetného prípadu došlo k porušeniu článku 24 Služobného poriadku v neprospech odvolateľky, bez zohľadnenia rozhodnutia osobitne vyhovieť žiadosti o pomoc podanej 15. januára 2002, ktoré prijal podpredseda Komisie Neil Kinnock po opätovnom preskúmaní tejto žiadosti.
   Toto rozhodnutie jej bolo oznámené listami zo 16. a 22. mája 2003.
   Týmto postupom Súd prvého stupňa nezohľadnil všetky okolnosti predmetného prípadu a najmä rozhodnutia, ktoré prijala Komisia následne po tom, ako sa odvolateľka obrátila na High Court of Justice (England & Wales), opatrenia, ktoré prijal podpredseda Komisie Neil Kinnock v dôsledku opätovného preskúmania opodstatnenosti žiadosti o finančnú pomoc podanej odvolateľkou 15. januára 2002, a opatrenia, ktoré prijal predseda za účelom obnovenia cti a dôstojnosti odvolateľky ako u jej kolegov v GR Eurostat, tak aj vo Výbore pre kontrolu rozpočtu (Cocobu) Európskeho parlamentu.
   Okrem toho sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď obmedzil svoje skúmanie na použiteľnosť článku 24 prvého odseku Služobného poriadku, hoci v predmetnom prípade mal rovnako skúmať zákonnosť napadnutého rozhodnutia v súvislosti s ustanovením článku 24 druhým odsekom Služobného poriadku.


title: Vec C-454/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 17. septembra 2010 — Oliver Jestel/Hauptzollamt Aachen

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 17. septembra 2010 — Oliver Jestel/Hauptzollamt Aachen
   (Vec C-454/10)
   ()
   2010/C 317/40
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Oliver Jestel

      Žalovaný: Hauptzollamt Aachen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Stane sa colným dlžníkom osoba, ktorá sa „zúčastní“ na nezákonnom dovoze tovaru na colné územie Európskej únie podľa článku 202 ods. 3 druhej zarážky nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1), hoci sa na vývoze bezprostredne nepodieľa, sprostredkuje uzavretie kúpnej zmluvy o zmienenom tovare a pritom berie do úvahy, že predávajúci bude dodávať tovar alebo jeho časť vykonávaním podvodu v oblasti dovozného cla?

               2.

               Postačuje v danom prípade, že to považuje za možné alebo sa stane colným dlžníkom len vtedy, keď s určitosťou ráta s tým, že sa podvod uskutoční?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec F-83/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  30. novembra 2009 — Zangerl-Posselt/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Nepripustenie k praktickým a ústnym skúškam — Vyžadované diplomy — Pojem vyššieho vzdelania — Diskriminácia na základe veku)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/71

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 30. novembra 2009 — Zangerl-Posselt/Komisia
   (Vec F-83/07) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Nepripustenie k praktickým a ústnym skúškam - Vyžadované diplomy - Pojem vyššieho vzdelania - Diskriminácia na základe veku)
   2010/C 24/128
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Nemecko) (v zastúpení: S. Paulmann, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie z 18. júna 2007 pre vytvorenie zoznamu úspešných uchádzačov — asistentov s nemeckým jazykom pre činnosti sekretariátu (AST 1) o nepripustení žalobkyne k praktickým a ústnym skúškam

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a okrem toho je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli pani Zangerl-Posselt.

               3.

               Pani Zangerl-Posselt znáša jednu tretinu svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007, s. 32.


title: Vec C-13/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  11. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Madrid – Španielsko) – Sonia Chacón Navas/Eurest Colectividades SA (Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a práci — Pojem zdravotné postihnutie)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Madrid – Španielsko) – Sonia Chacón Navas/Eurest Colectividades SA
   (Vec C-13/05) (1)

   (Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a práci - Pojem zdravotné postihnutie)
   (2006/C 224/15)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social de Madrid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sonia Chacón Navas

      Žalovaný: Eurest Colectividades SA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de lo Social de Madrid – Výklad smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) – Pôsobnosť – Ukončenie pracovného pomeru z dôvodu choroby – Choroba a zdravotné postihnutie
   Výrok rozsudku

               1.

               Na osobu, ktorá bola prepustená zamestnávateľom výlučne iba z dôvodu choroby, sa nevzťahuje všeobecný rámec zriadený smernicou Rady 2000/78/ES, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, s cieľom boja proti diskriminácii založenej na zdravotnom postihnutí.

               2.

               Zákaz diskriminácie založenej na zdravotnom postihnutí v oblasti prepúšťania zo zamestnania uvedený v článku 2 ods. 1 a článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2000/78 bráni prepusteniu zo zamestnania založenému na zdravotnom postihnutí, ktoré vzhľadom na povinnosť vykonať primerané úpravy pre zdravotne postihnuté osoby nie je odôvodnené skutočnosťou, že predmetná osoba nie je kompetentná, schopná, ani nie je k dispozícii, aby vykonávala podstatné funkcie svojho pracovného zaradenia.

               3.

               Chorobu ako takú nemožno považovať za dôvod doplňujúci dôvody, v prípade ktorých smernica 2000/78 zakazuje diskrimináciu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec T-765/14: Žaloba podaná 14. novembra 2014 – Legakis a i./Rada

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/40

         Žaloba podaná 14. novembra 2014 – Legakis a i./Rada
   (Vec T-765/14)
   (2015/C 034/48)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Georgios Legakis, Myrto Panagiota Legaki, Maria Legaki a Melina Legaki (Palaio Faliro, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, avvocato)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcom sumu 1 9 91  194,40 eura ako náhradu škody, ktorú im spôsobila svojimi nezákonnými činnosťami spolu s úrokmi vypočítanými za obdobie od nezákonného odňatia ich vkladov (29. marec 2013) do vyhlásenia rozsudku vo veci, ako aj úroky z omeškania od vyhlásenia rozsudku do úplného zaplatenia,

               —

               subsidiárne uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcom 95 % z vyššie uvedenej sumy, a to sumu 1 8 91  634,68 eura ako náhradu škody, ktorú im spôsobila svojimi nezákonnými činnosťami spolu s úrokmi za obdobie od nezákonného odňatia ich vkladov (29. marec 2013) do vyhlásenia rozsudku vo veci, ako aj úroky z omeškania od vyhlásenia rozsudku do úplného zaplatenia,

               —

               ďalej subsidiárne určil sumu, ktorú žalovaná zaplatí žalobcom ako náhradu škody, ktorú im spôsobila svojimi nezákonnými činnosťami,

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť každému žalobcovi sumu 20  000 eur (spolu 80  000 eur) ako náhradu škody za nemajetkovú ujmu, ktorú im spôsobila z dôvodu porušenia zásady rovnosti zaobchádzania,

               —

               uložil žalovanej povinnosť zaplatiť každému žalobcovi sumu 20  000 eur (spolu 80  000 eur) ako náhradu škody za nemajetkovú ujmu, ktorú im spôsobila z dôvodu porušenia práva na účinnú súdnu ochranu, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania žalobcov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia sa touto žalobou domáhajú, aby im Všeobecný súd, ktorý má právomoc podľa článku 268 ZFEÚ, priznal náhradu škody, ktorá im bola spôsobená z dôvodu nezákonného konania žalovanej.
   Žalobcovia tvrdia, že táto škoda nastala, keď žalovaná konajúca nad rámec hraníc svojich právomocí a v rozpore so sekundárnym právom Únie a všeobecnými zásadami práva Únie nariadila a v dôsledku toho zavinila znehodnotenie bankových vkladov žalobcov v Cyprus Popular Bank Public Co Ltd. (Laïki Trapeza) a v každom prípade k tomu prispela.
   Konkrétnejšie žalobcovia uvádzajú, že žalovaná sa dopustila týchto porušení základných práv a všeobecných zásad práva Únie:

               —

               po prvé porušenie práva vlastniť majetok,

               —

               po druhé porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, a

               —

               po tretie porušenie práva žalobcov na súdnu ochranu a zásady právnej istoty.

         Žalobcovia tvrdia, že podmienky vzniku mimozmluvnej zodpovednosti žalovanej, ako boli definované judikatúrou, sú splnené na účely ich odškodnenia.


title: Vec C-174/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 13 ods. 1 — Nezdaňovanie — Pojem „subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom“ — Akciová spoločnosť, ktorá je poverená poskytovaním služieb v oblasti plánovania a riadenia systému zdravotnej starostlivosti autonómneho regiónu Azory — Určenie podmienok poskytovania týchto služieb, vrátane odmeny za tieto služby, v rámcových zmluvách uzavretých medzi touto spoločnosťou a autonómnym regiónom)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública
   (Vec C-174/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 13 ods. 1 - Nezdaňovanie - Pojem „subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom“ - Akciová spoločnosť, ktorá je poverená poskytovaním služieb v oblasti plánovania a riadenia systému zdravotnej starostlivosti autonómneho regiónu Azory - Určenie podmienok poskytovania týchto služieb, vrátane odmeny za tieto služby, v rámcových zmluvách uzavretých medzi touto spoločnosťou a autonómnym regiónom))
   (2015/C 429/04)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 9 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že taká činnosť, o akú ide v konaní vo veci samej, spočívajúca v tom, že spoločnosť poskytuje regiónu služby v oblasti plánovania a riadenia regionálneho systému zdravotnej starostlivosti v súlade s rámcovými zmluvami, ktoré táto spoločnosť uzavrela s uvedeným regiónom, predstavuje ekonomickú činnosť v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 13 ods. 1 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že na takú činnosť, o akú ide v konaní vo veci samej, spočívajúcu v tom, že spoločnosť poskytuje regiónu služby v oblasti plánovania a riadenia regionálneho systému zdravotnej starostlivosti v súlade s rámcovými zmluvami, ktoré táto spoločnosť uzavrela s uvedeným regiónom, sa uplatní pravidlo o oslobodení od dane z pridanej hodnoty, ktoré stanovuje toto ustanovenie, za predpokladu, že táto činnosť je ekonomickou činnosťou v zmysle článku 9 ods. 1 tejto smernice, pokiaľ možno prijať záver – čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu –, že uvedenú spoločnosť treba považovať za subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom, a že táto spoločnosť vykonáva uvedenú činnosť ako orgán verejnej moci, a to v prípade, že vnútroštátny súd konštatuje, že oslobodenie tej istej činnosti nemôže viesť k závažnému narušeniu hospodárskej súťaže.

         V tomto kontexte sa pojem „iné subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom“, v zmysle článku 13 ods. 1 uvedenej smernice nemá vykladať vzhľadom na definíciu pojmu „inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom“, ktorá je stanovená v článku 1 ods. 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec T-477/13: Žaloba podaná 4. septembra 2013 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Rada

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/25

         Žaloba podaná 4. septembra 2013 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Rada
   (Vec T-477/13)
   2013/C 336/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A.L. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: P. Vanderveeren, L. Defalque a T. Bontinck, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uznal mimozmluvnú zodpovednosť Európskej únie za rozhodnutia o zaradení a o ponechaní názvu žalobkyne v prílohe II nariadenia Rady č. 36/2012/EÚ,

               —

               v dôsledku toho nariadil príslušnú a úplnú náhradu škody spôsobenú žalobkyni protiprávnym konaním Únie vo výške štyridsaťjeden miliónov sedemdesiatštyritisíc deväťstoštyridsať eur (41 074 940 eur), spolu s kompenzačnými úrokmi a úrokmi z omeškania podľa sadzby Európskej centrálnej banky pre hlavné refinančné činnosti, zvýšené o dva percentuálne body, a predbežne priznal náhradu vo výške jeden milión eur, ktorá sa upraví v závislosti od výdavkov a investícií, ktoré bude musieť žalobkyňa vynaložiť na nápravu svojho imidžu a povesti,

               —

               subsidiárne, ak sa zistí, že musí byť výška spôsobenej škody znovu posúdená, nariadil vypracovanie znaleckého posudku v súlade s článkom 65 písm. d), článkom 66 ods. l a článkom 70 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza — pokiaľ ide o protiprávne konanie vytýkané Rade, tak pri prijímaní opatrení, ktorými sa zmrazujú finančné prostriedky, ako aj v súvislosti s tým, že ich ponechala v platnosti od januára 2012 — štyri žalobné dôvody založené na:

               —

               zjavne nesprávnom posúdení v súvislosti so zapojením žalobkyne do financovania sýrskeho režimu,

               —

               neexistencie dostatočného a presného odôvodnenia opatrení prijatých Radou voči žalobkyni,

               —

               porušení práva na obhajobu a práva na spravodlivý proces a na účinnú súdnu ochranu a

               —

               vadách, ktorých sa Rada dopustila pri posudzovaní a v ktorých dôsledku sú obmedzujúce opatrenia prijaté Radou protiprávne.

         Žalobkyňa tvrdí, že Radou prijaté opatrenia, ktorými sa zmrazujú finančné prostriedky, sú nepochybnou príčinou majetkovej aj nemajetkovej ujmy, ktorá jej vznikla.
   Pokiaľ ide o majetkovú ujmu, žalobkyňa uvádza, že utrpela vážne prevádzkové a technologické straty spôsobené najmä stratou obchodných vzťahov s niekoľkými európskymi a arabskými bankami, strmým poklesom svojich prevádzkových výsledkov a stratou mnohých bankových aktív od roku 2012. Navyše s ňou ukončil všetky vzťahy jej bývalý dodávateľ bankového programového vybavenia.
   Pokiaľ ide o nemajetkovú ujmu, žalobkyňa sa domáha náhrady škody, ktorá bola spôsobená narušením jej imidž v dôsledku protiprávnych opatrení Rady, ktorými sa zmrazujú finančné prostriedky.


title: Vec C-191/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 19. apríla 2010 — Spoločnosť Rastelli Davide et C./Jean-Charles Hidoux, súdny likvidátor spoločnosti Médiasucre international

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/36

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 19. apríla 2010 — Spoločnosť Rastelli Davide et C./Jean-Charles Hidoux, súdny likvidátor spoločnosti Médiasucre international
      (Vec C-191/10)
      (2010/C 161/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Spoločnosť Rastelli Davide et C.

         Odporca: Jean-Charles Hidoux, súdny likvidátor spoločnosti Médiasucre international

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  V prípade, ak súd jedného členského štátu začne hlavné konkurzné konanie voči dlžníkovi, pričom jeho centrum hlavných záujmov sa nachádza na území tohto členského štátu, je v rozpore s nariadením ES č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (1), ak tento súd uplatní pravidlo svojho vnútroštátneho práva, ktoré mu dáva právomoc rozšíriť konanie na spoločnosť, ktorej štatutárne sídlo je v inom členskom štáte, a to výhradne na základe zistenia neodlíšiteľnosti imania dlžníka a tejto spoločnosti?

                  2.

                  Ak je nutné návrh na rozšírenie konania považovať za začatie nového konkurzného konania, pričom z hľadiska príslušnosti súdu členského štátu, ktorý konanie pôvodne začal, je nutné, aby bolo dokázané, že spoločnosť, na ktorú sa má konanie rozšíriť, má v tomto členskom štáte centrum hlavných záujmov, je možné k tomuto dôkazu dospieť výhradne na základe zistenia neodlíšiteľnosti imania?

         (1)  Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191.


title: Vec F-31/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  19. septembra 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku — Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby predĺženej o desaťdňovú lehotu z dôvodu vzdialenosti — Žaloba podaná listom v desiatich nasledujúcich dňoch — Absencia zhody medzi nimi — Omeškanie žaloby)

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 19. septembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-31/13)
   (Verejná služba - Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku - Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby predĺženej o desaťdňovú lehotu z dôvodu vzdialenosti - Žaloba podaná listom v desiatich nasledujúcich dňoch - Absencia zhody medzi nimi - Omeškanie žaloby)
   2013/C 313/66
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie zamietnutia návrhu žalobcu, ktorým žiadal o náhradu škody za ujmu, ktorá mu vznikla pri premiestnení zastúpenia Komisie v Luande do sídla Komisie v Bruseli

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Marcuccio znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-24/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. mája 2012 — Španielske kráľovstvo/Európska komisia (Odvolanie — EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom — Podpora na výrobu olivového oleja)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. mája 2012 — Španielske kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-24/11 P) (1)

   (Odvolanie - EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom - Podpora na výrobu olivového oleja)
   2012/C 174/16
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu z 12. novembra 2010, Španielsko/Komisia (T-113/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/68/ES z 20. decembra 2007, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 18, 2008, s. 12), v rozsahu, v akom sa týka niektorých výdavkov vynaložených Španielskym kráľovstvom v odvetví olivového oleja a plodín pestovaných na ornej pôde

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 12. novembra 2010, Španielsko/Komisia (T-113/08), sa zrušuje v rozsahu, v akom kvalifikoval list Komisie AGR 16844 z 11. júla 2002 ako oznámenie v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF, zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 2245/1999 z 22. októbra 1999, a dátum oznámenia uvedeného listu považoval za referenčné kritérium pre vypočítanie 24-mesačnej lehoty stanovenej v článku 5 ods. 2 písm. c) piatom pododseku nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č 1287/95 z 22. mája 1995, a v článku 7 ods. 4 piatom pododseku nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky, na účely finančnej opravy, ktorá bola vykonaná v rozhodnutí Komisie 2008/68/ES z 20. decembra 2007, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) v odvetví olivového oleja na základe skutočnosti, že španielske orgány nedostatočne zohľadnili odporúčania agentúry pre olivový olej vyplývajúce z kontrol vykonaných v mlynoch.

               2.

               Rozhodnutie 2008/68 sa zrušuje v rozsahu, v akom z financovania Spoločenstvom vylučuje výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom v odvetví olivového oleja mimo 24-mesačnej lehoty, ktorá predchádzala dátumu oznámenia listu Komisie z 24. novembra 2004 zvolávajúceho bilaterálne rokovanie 21. decembra 2004, keďže tieto výdavky sú uvedené v oprave uplatnenej na základe skutočnosti, že španielske orgány nedostatočne zohľadnili odporúčania agentúry pre olivový olej vyplývajúce z kontrol vykonaných v mlynoch.

               3.

               Španielske kráľovstvo a Európska komisia znášajú každý svoje vlastné trovy konania, ktoré vznikli v konaní na prvom stupni, ako aj v rámci tohto odvolania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011.


title: Vec T-56/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – Komisia/Economidis ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Zrušenie v prvostupňovom konaní rozhodnutia Komisie o menovaní na pracovné miesto riaditeľa oddelenia — Zamietnutie žalobcovej kandidatúry — Menovanie iného uchádzača — Označenie obsadzovaného pracovného miesta v oznámení o voľnom pracovnom mieste — Zásada oddelenia platovej triedy a úloh — Dôvodné odvolanie — Konanie v stave umožňujúcom vydanie meritórneho rozhodnutia — Zamietnutie žaloby )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/49

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – Komisia/Economidis
   (Vec T-56/07) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Zrušenie v prvostupňovom konaní rozhodnutia Komisie o menovaní na pracovné miesto riaditeľa oddelenia - Zamietnutie žalobcovej kandidatúry - Menovanie iného uchádzača - Označenie obsadzovaného pracovného miesta v oznámení o voľnom pracovnom mieste - Zásada oddelenia platovej triedy a úloh - Dôvodné odvolanie - Konanie v stave umožňujúcom vydanie meritórneho rozhodnutia - Zamietnutie žaloby“)
   (2008/C 209/86)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Ioannis Economidis (Woluwé-Saint-Étienne, Belgicko) (S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Európsky parlament (v zastúpení: C. Burgos a A. Lukošiūtė, splnomocnení zástupcovia) Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a I. Sulce, splnomocnení zástupcovia) a Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Steiner a B. Schäfer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) zo 14. decembra 2006 Economidis/Komisia (F-122/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie zo 14. decembra 2006, Economidis/Komisia (F-122/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba, ktorú Ioannis Economidis podal na Súd pre verejnú službu vo veci F-122/05, sa zamieta.

               3.

               Pán Economidis a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania, tak v konaní pred Súdom pre verejnú službu, ako aj v tomto konaní.

               4.

               Európsky parlament, Rada Európskej únie a Dvor audítorov Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-219/12: Žaloba podaná 28. mája 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/24

         Žaloba podaná 28. mája 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia
   (Vec T-219/12)
   2012/C 227/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belehrad, Srbsko) (v zastúpení: A. Lojpur, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil verejné obstarávanie uverejnené 27. marca 2012 na prípravu technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice „Zdvojnásobenie a modernizácia existujúceho železničného koridoru Xb, časť Novi Sad (okrem križovatky)-Subotica-maďarská hranica“ v súlade s normami Únie v oblasti interoperability, AGC, AGTC a dohodou SEECP (Ú. v. EÚ 2012/S 60-096517), z ktorého bol žalobca vylúčený,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vyplývajúcej zo vzniknutej finančnej straty,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na

                           —

                           neexistencii právneho dôvodu a priori vylúčiť žalobcu z účasti na verejnom obstarávaní, keďže neexistoval konflikt záujmov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           vylúčenie žalobcu z verejného obstarávania je v rozpore s nariadením NPP (1).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           podmienky zadania zákazky sú protiprávne.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1085/2006 zo 17. júla 2006, ktorým sa ustanovuje nástroj predvstupovej pomoci (IPA) (Ú. v. EÚ L 210, s. 82).