title: Vec T-347/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Falqui/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/54

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Falqui/Parlament
      (Vec T-347/19)
      (2019/C 263/61)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Enrico Falqui (Firenze, Taliansko) (v zastúpení: F. Sorrentino a A. Sandulli, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté oznámenie a nariadil Európskemu parlamentu, aby mu zaplatil sumy, ktoré boli neoprávnene vybraté počas konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti oznámeniu č. D(2019) 14406 z 11. apríla 2019 generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa nanovo určuje dôchodok, ktorý poberá žalobca ako bývalý poslanec Európskeho parlamentu.
      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu z 19. mája a 9. júla 2008, ktorým sa uplatňujú vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (Ú. v. EÚ C 159, 2009, s. 1).

                              —

                              V tejto súvislosti sa domnievame, že vzhľadom na to, že podľa článku 75 ods. 2 rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu z 19. mája a 9. júla 2008, ktorým sa uplatňujú vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu, nároky na dôchodok nadobudnuté do dátumu nadobudnutia účinnosti štatútu „zostávajú nadobudnuté“, predtým účinný odkaz na vnútroštátne pravidlá stanovené v takzvanej právnej úprave FID [Pravidlá o výplate príspevkov a úhrade nákladov pre európskych poslancov] je potrebné považovať za krížový referenčný systém (s právnou úpravou účinnou v danom čase), keďže práva na dôchodok nadobudnuté bývalými poslancami Európskeho parlamentu pred nadobudnutím účinnosti štatútu nemôžu byť zmenené následnými predpismi.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Európsky parlament nevylúčil uplatnenie neplatnej vnútroštátnej právnej úpravy.

                              —

                              V tejto súvislosti tvrdíme, že právna úprava zavedená rozhodnutím predsedníctva Poslaneckej snemovne (Taliansko) č. 14/2018 je vo vzťahu k samotnému talianskemu právnemu poriadku neplatná.

                              —

                              Snemovňa sa totiž rozhodla prepočítať doživotné dávky, ktoré bývalí poslanci poberali, a to tak, že uplatnila príspevkovú schému aj na časť príspevku získaného v obdobiach pred rokom 2012, ktorá je pre všetkých verejných a súkromných zamestnancov vyplácaná v rámci pro rata systému alebo dokonca pre obdobia pred rokom 1996 a pre všetkých verejných a súkromných zamestnancov v rámci režimu s definovanými dávkami. S cieľom spätne uplatňovať príspevkovú schému aj na obdobia, počas ktorých schéma v Taliansku neexistovala, prijala zaujatý a neprimeraný systém výpočtu bez aktuárneho základu.

                              —

                              Predmetná reforma je tiež nezákonná, keďže otázka doživotných príspevkov poslancov musí byť upravená, aspoň pokiaľ ide o jej základné aspekty, zákonom a nie vnútorným predpisom (článok 69 ústavy).

                              —

                              Okrem toho narúša legitímnu dôveru bývalých poslancov v stabilitu ich dôchodku, čo je v rozpore so zásadou ochrany legitímnej dôvery, ktorá je všeobecnou zásadou aj v talianskom právnom poriadku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na protiprávnom uplatnení vnútroštátnej právnej úpravy zo strany Európskeho parlamentu, ktorá je v rozpore so základnými zásadami právneho poriadku Únie a predovšetkým so zásadou ochrany legitímnej dôvery. Porušenie zásady prednosti práva Únie.

                              —

                              V tejto súvislosti tvrdíme, že reforma doživotných príspevkov bývalých talianskych poslancov nanovo určila výšku týchto príspevkov ex post úplne nepredvídateľným spôsobom, náhle a bez ochranných doložiek, takže závažne porušuje zásadu legitímnej dôvery, ktorá je jednou zo základných zásad európskeho právneho poriadku.

                              —

                              Z tohto dôvodu táto reforma nemohla byť prebratá Európskym parlamentom: na základe všeobecných zásad, ktorými sa riadia vzťahy medzi právnymi poriadkami, totiž prebratie noriem z jedného právneho systému do druhého, v nadväznosti na odkaz (či už ide o dynamický odkaz alebo prípadne ide o systém krížových odkazov), podlieha špecifickému protiobmedzeniu: odkaz sa nemôže vykonať, ak je norma právneho poriadku pôvodu v rozpore so základnými zásadami právneho poriadku určenia. Okrem toho, vzhľadom na prednosť európskeho práva, ktorá je základnou zásadou Únie, ak je vnútroštátna právna úprava v rozpore s európskym ustanovením, nesmie sa uplatňovať, aby sa zabezpečila jednotná ochrana občanov európskym právom v celej Európskej únii.


title: Vec T-348/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Poggiolini/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/56

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Poggiolini/Parlament
      (Vec T-348/19)
      (2019/C 263/62)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Danilo Poggiolini (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Sorrentino a A. Sandulli, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté oznámenie a uložil Európskemu parlamentu povinnosť zaplatiť mu neoprávnene zrazené sumy v priebehu konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti oznámeniu generálneho riaditeľstva financií Európskeho parlamentu D (2019) 14435 z 11. apríla 2019 týkajúcemu sa nového vymerania dôchodku, ktorý poberá žalobca ako bývalý poslanec Európskeho parlamentu.
      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné ako dôvody a tvrdenia uvedené vo veci T-347/19, Falqui/Európsky parlament.


title: Vec T-360/19: Žaloba podaná 14. júna 2019 — Jalkh/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/60

      Žaloba podaná 14. júna 2019 — Jalkh/Parlament
      (Vec T-360/19)
      (2019/C 263/66)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil legislatívne uznesenie Európskeho parlamentu zo 16. apríla 2019 o návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, EURATOM) č. 883/2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), pokiaľ ide o spoluprácu s Európskym prokurátorom a účinnosť vyšetrovania OLAF (COM(2018)0338 — C8-0214/2018 — 2018J0170(COD),

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie, pretože napadnuté uznesenie umožňuje Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF) prístup k osobným informáciám, čo je v rozpore s právom na rešpektovanie súkromného života a právom na ochranu osobných údajov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 8 a 9 protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Európskej únie, pretože napadnuté uznesenie umožňuje úradu OLAF obchádzať parlamentnú imunitu poslancov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 5 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu a článku 4 Štatútu poslancov Európskeho parlamentu. Žalobca tvrdí, že napadnuté uznesenie jednak umožňuje úradu OLAF obchádzať parlamentnú imunitu poslancov a jednak mu umožňuje prístup k dokumentom, ktoré nie sú dokumentmi Európskeho parlamentu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 6 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, pretože napadnuté uznesenie nerešpektuje právo poslancov na obhajobu.


title: Vec T-361/19: Žaloba podaná 16. júna 2019 — CF/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/61

      Žaloba podaná 16. júna 2019 — CF/Parlament
      (Vec T-361/19)
      (2019/C 263/67)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: CF (v zastúpení: A. Daoût, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutia,

                  —

                  nariadil náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej napadnutými rozhodnutiami, a to priznal žalobcovi predbežnú sumu 50 000 eur,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby o neplatnosť dvoch rozhodnutí predsedu Európskeho parlamentu zo 16. apríla 2019, v ktorých bol žalobca uznaný vinným z psychického obťažovania jeho bývalej akreditovanej parlamentnej asistentky a bola mu udelené napomenutie, predkladá žalobca štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zákonnej definície obťažovania, ktorá je obsiahnutá v článku 12a Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, keďže predseda Parlamentu nezohľadnil základné prvky pojmu „psychické obťažovanie“, ktoré sú stanovené v zákone a v judikatúre.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého aktu. Žalobca tvrdí, že predseda Parlamentu pri odôvodnení svojho prvého rozhodnutia vychádzal z neúplnej správy poradného výboru a že jeho druhé rozhodnutie nespĺňa kritériá stanovené v článku 166 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných a práva na obhajobu. Žalobca zastáva názor, že administratíva nesplnila svoju povinnosť náležitej starostlivosti a porušila zásadu primeranej lehoty, pravidla dôvernosti vyšetrovania, právo na obhajobu, prezumpciu neviny a právo na prístup k disciplinárnemu spisu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a zákazu retroaktivity donucovacích pravidiel v rozsahu, v akom predseda Parlamentu a poradný výbor uplatnili donucujúcu právnu úpravu na skutočnosti predchádzajúce jej prijatiu.
                  Žalobca sa okrem toho domáha náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy. Tvrdí, že spôsob, akým bolo vedené vyšetrovanie, poškodil jeho dobrú povesť a pripravil ho o možnosť kandidovať v európskych voľbách.


title: Vec T-363/19: Žaloba podaná 12. júna 2019 — Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/62

      Žaloba podaná 12. júna 2019 — Spojené kráľovstvo/Komisia
      (Vec T-363/19)
      (2019/C 263/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Brandon, splnomocnený zástupca, P. Baker QC a T. Johnston, Barrister)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2019) 2526 z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896 poskytnutej Spojeným kráľovstvom v podobe oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení: určenie nesprávneho referenčného systému.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď rozhodla, že primeraný rámec na posúdenie porovnateľnosti predstavujú pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti (ďalej len „CFC“ — Controlled Foreign Company) (bod 107 napadnutého rozhodnutia).

                              —

                              Spojené kráľovstvo spravuje systém dane z príjmov právnických osôb do značnej miery teritoriálne: všeobecne je zdaniteľný len zisk plynúci zo Spojeného kráľovstva. Relevantným východiskom teda je, že sa neodvádza žiadna daň zo ziskov zámorských dcérskych spoločností. Právna úprava CFC sa od tohto princípu odchyľuje a stanovuje niekoľko výnimočných okolností, keď môže byť vybraná daň od CFC. Príslušným referenčným systémom je teda rámec dane z príjmov právnických osôb ako celok. Žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď zvolila umelo úzky referenčný rámec.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že oslobodenie od dane podľa kapitoly 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] nepredstavujú odchylnú úpravu.

                              —

                              Účelom pravidiel pre CFC je zdaniť príslušné CFC iba v prípade dojednaní vykazujúcich vysoké riziko zneužitia/umelého vyvádzania ziskov. Spojené kráľovstvo si zvolilo legislatívnu techniku, pri ktorej i) najprv podalo širokú a globálnu definíciu CFC a potom ii) vylúčilo prevažnú väčšinu ziskov pochádzajúcich od CFC, aby sa tak vymedzila len úzka kategória ziskov vykazujúcich riziko zneužitia/umelého vyvádzania ziskov. Kapitoly 5 a 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 vo vzájomnom spojení definujú tie dojednania, ktoré vykazujú vysoké riziko zneužitia/umelého vyvádzania ziskov.

                              —

                              Žalobca ďalej tvrdí, že keď Komisia rozhodla, že oslobodenie podľa uvedenej kapitoly 9 predstavuje odchylnú úpravu, dopustila sa tým zjavného pochybenia, pretože sa zamerala na použitú legislatívnu techniku, a nie na ciele, na základe ktorých bolo opatrenie prijaté.

                              —

                              Podľa názoru žalobcu tiež Komisia nesprávne rozhodla, že neexistuje žiadny relevantný rozdiel medzi tzv. Qualifying Loan Relationships (prípustnými úverovými vzťahmi, QLR) a ostatnými vzťahmi. Vláda Spojeného kráľovstva je v najlepšom postavení, aby mohla určiť, aké druhy dohôd predstavujú vysoké riziko zneužitia/umelého vyvádzania ziskov. Žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila:

                                          a.

                                          nesprávneho právneho posúdenia, keď vláde Spojeného kráľovstva neposkytla náležitý priestor na voľnú úvahu pre posúdenie tejto otázky, a

                                          b.

                                          zjavne nesprávneho posúdenia predmetných dojednaní.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení v prípade selektivity.

                              —

                              Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že Spojené kráľovstvo malo vychádzať iba z kritéria „významných personálnych funkcií“ v protiklade k uvedeným kapitolám 5 a 9 v ich vzájomnom spojení. Tiež nesprávne odmietla tvrdenie, že metódu založenú iba na významných personálnych funkciách je rovnako tak zložité spravovať ako metódu založenú na investičnom kapitáli zo Spojeného kráľovstva.

                              —

                              Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia sa tiež dopustila pochybenia, keď odmietla názor Spojeného kráľovstva, že oslobodenie podľa uvedenej kapitoly 9 je vhodnou, primeranou a z administratívneho hľadiska uskutočniteľnou reakciou na rozsudok Veľkej komory vo veci Cadbury Schweppes plc a Cadbury Schweppes Overseas Ltd. v. Commissioners of Inland Revenue (vec C-196/04, EÚ:C:2006:544).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že nie je daný žiadny vplyv na obchod v rámci Únie.

                              —

                              Žalobca napokon tvrdí, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď rozhodla, že oslobodenie podľa uvedenej kapitoly 9 poskytuje akejkoľvek spoločnosti „výhodu“, v dôsledku čoho má vplyv na obchod v rámci Únie. Toto oslobodenie podľa žalobcu naopak predstavuje mechanizmus, kedy sa zdaňovania CFC týka spoločností usadených v Spojenom kráľovstve, pričom ide o malý počet prípadov. V relevantnom čase (2013) neexistovala celoeurópska povinnosť vyberať daň zo ziskov CFC a Komisia nepreukázala, že by oslobodenia podľa uvedenej kapitoly 9 poskytovali v porovnaní s povinnosťami uloženými v iných členských štátoch zvýhodnenie s vplyvom na obchod v rámci Únie.


title: Vec T-364/19: Žaloba podaná 17. júna 2019 — Moretti/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/64

      Žaloba podaná 17. júna 2019 — Moretti/Parlament
      (Vec T-364/19)
      (2019/C 263/69)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Luigi Moretti (Nembro, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec T-365/19: Žaloba podaná 17. júna 2019 — Capraro/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/65

      Žaloba podaná 17. júna 2019 — Capraro/Parlament
      (Vec T-365/19)
      (2019/C 263/70)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Patrizia Capraro (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobkyňa má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobkyni všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobkyni,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec T-366/19: Žaloba podaná 18. júna 2019 — Sboarina/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/66

      Žaloba podaná 18. júna 2019 — Sboarina/Parlament
      (Vec T-366/19)
      (2019/C 263/71)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Gabriele Sboarina (Verona, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec T-370/19: Žaloba podaná 19. júna 2019 — Španielsko/Komisia

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/67

      Žaloba podaná 19. júna 2019 — Španielsko/Komisia
      (Vec T-370/19)
      (2019/C 263/72)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnená zástupkyňa)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. marca 2019,

                  —

                  zaviazal žalovanú inštitúciu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetnou žalobou bolo napadnuté rozhodnutie Komisie z 18. marca 2019 o účasti národného regulačného orgánu Kosova (*) v Orgáne európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (1).
      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 35 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1971 z 11. decembra 2018, ktorým sa zriaďuje Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) a Agentúra na podporu orgánu BEREC (Úrad BEREC), ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2015/2120 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1211/2009 (2), v rozsahu, v akom tento článok stanovuje, že iba Rada regulačných orgánov, pracovné skupiny a riadiaca rada sú otvorené účasti regulačných orgánov tretích krajín.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 35 nariadenia (EÚ) 2018/1971 v rozsahu, v akom neexistuje dohoda o dopadoch účasti regulačného orgánu Kosova v BEREC.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 35 nariadenia (EÚ) 2018/1971 v rozsahu, v akom sa Európska komisia odchýlila od postupu stanoveného pre účasť regulačných orgánov tretích krajín v BEREC. To navyše videlo k prijatiu právneho aktu bez akéhokoľvek právneho základu a k vytvoreniu právnych záväzkov voči tretím osobám bez toho, aby boli k tomu zverené osobitné právomoci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 115, 2019, s. 26.

         (2)  Ú. v. EÚ L 321, 2018, s. 1.


title: Vec T-371/19: Žaloba podaná 18. júna 2019 — Itinerant Show Room/EUIPO — Forest (FAKE DUCK)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/68

      Žaloba podaná 18. júna 2019 — Itinerant Show Room/EUIPO — Forest (FAKE DUCK)
      (Vec T-371/19)
      (2019/C 263/73)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Taliansko) (v zastúpení: A. Visentin, M. Cartella a B. Cartella, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Forest Srl (Miláno, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa v konaní na Všeobecnom súde

         Dotknutá sporná ochranná známka: zápis obrazovej ochrannej známky Európskej únie FAKE DUCK — prihláška č. 15 912 496

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 5. apríla 2019 vo veci R 1117/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel žalobe z dôvodov, ktoré sú v nej uvedené,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  nariadil EUIPO, aby zapísal ochrannú známku Európskej únie č. 015912496 aj v triedach 18 a 25,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  neposúdenie konkrétneho spôsobu nadobudnutia tovaru.


title: Vec T-372/19: Žaloba podaná 20. júna 2019 — Cellai/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/69

      Žaloba podaná 20. júna 2019 — Cellai/Parlament
      (Vec T-372/19)
      (2019/C 263/74)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Marco Cellai (Firenze, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec T-385/19: Žaloba podaná 25. júna 2019 — Mazzone/Parlament

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/46

      Žaloba podaná 25. júna 2019 — Mazzone/Parlament
      (Vec T-385/19)
      (2019/C 270/48)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Antonio Mazzone (Neapol, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec T-388/19: Žaloba podaná 28. júna 2019 — Puigdemont i Casamajó a Comín i Oliveres/Parlament

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/47

      Žaloba podaná 28. júna 2019 — Puigdemont i Casamajó a Comín i Oliveres/Parlament
      (Vec T-388/19)
      (2019/C 270/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgicko) a Antoni Comín i Oliveres (Waterloo) (v zastúpení: P. Bekaert, lawyer, B. Emmerson QC, G. Boye a S. Bekaert, lawyers)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Parlamentu, ktorým bol žalobcom odmietnutý vstup na osobitnú recepciu usporiadanú pre vybraných členov Parlamentu a pokyn predsedu Parlamentu z 29. mája 2019, ktorým im bolo zabránené v podaní písomného vyhlásenia, ako vyžaduje článok 3 ods. 2 rokovacieho poriadku;

                  —

                  zrušil rozhodnutie Parlamentu potvrdené listom predsedu Parlamentu bez právneho základu z 27. júna 2019 nezohľadniť výsledky volieb do Európskeho parlamentu z 26. mája 2019, ktoré Španielsko oficiálne vyhlásilo a následné rozhodnutie o zohľadnení iného a nekompletného zoznamu zvolených členov, na ktorom však žalobcovia neboli uvedení, ktorý španielske orgány oznámili 17. júna 2019;

                  —

                  zrušil rozhodnutie Parlamentu považovať oznámenie španielskej volebnej komisie z 20. júna 2019 ako zbavujúce účinku vyhlásenie žalobcov ako zvolených členov Parlamentu, čo predstavuje nezákonné vyhlásenie o uvoľnenom mandáte, čím Parlament porušil článok 13 volebného aktu z roku 1976;

                  —

                  zrušil rozhodnutie Parlamentu potvrdené listom predsedu Parlamentu bez právneho základu z 27. júna 2019, ktorým sa podľa článku 3 ods. 2 rokovacieho poriadku odmieta zabezpečiť právo žalobcov zasadnúť v Parlamente a jeho orgánoch a plného užívania práv, ktoré sú s tým spojené od dátumu jeho prvého zasadnutia až do vydania rozhodnutia v sporoch predložených Parlamentu a španielskym súdnym orgánom;

                  —

                  zrušil rozhodnutie predsedu Parlamentu potvrdené listom bez právneho základu z 27. júna 2019, ktorým bolo žalobcom na základe článku 8 rokovacieho poriadku odmietnuté potvrdenie výsad a imunít podľa článku 9 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Európskej únie;

                  —

                  uložil žalovanému jednak náhradu trov konania a v súlade s článkom 340 druhým odsekom ZFEÚ náhradu spôsobenej škody: ušlú mesačnú odmenu priznanú členom Európskeho parlamentu a jedno symbolické euro ako nemajetkovú ujmu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že rozhodnutie Parlamentu, ktorým bol žalobcom odmietnutý vstup na osobitnú recepciu usporiadanú pre zvolených členov Parlamentu a pokyn predsedu Parlamentu z 29. mája 2019 porušujú články 20 a 21 a článok 39 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že rozhodnutie Parlamentu nezohľadniť výsledky volieb do Európskeho parlamentu z 26. mája 2019, ktoré Španielsko oficiálne vyhlásilo a následné rozhodnutie o zohľadnení iného a nekompletného zoznamu zvolených členov, na ktorom však žalobcovia neboli uvedení, ktorý španielske orgány oznámili 20. júna 2019, porušuje článok 12 volebného aktu z roku 1976 a článok 3 ods. 2 rozhodnutia Európskej rady (EÚ) 2018/937 (1) v spojení s článkom 39 ods. 2 Charty, článkom 10 ods. 1 a 2 ZEÚ, článkom 14 ods. 2 a 3 ZEÚ a článkom 1 ods. 3 volebného aktu z roku 1976.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený skutočnosti, že rozhodnutie Parlamentu považovať oznámenie španielskej volebnej komisie z 20. júna 2019 ako zbavujúce účinku vyhlásenie žalobcov ako zvolených členov Parlamentu, predstavuje nezákonné vyhlásenie o uvoľnenom mandáte, čím Parlament porušil článok 13 volebného aktu z roku 1976, ktoré poručuje článok 6 ods. 2 a články 8 a 13 volebného aktu z roku 1976 v spojení s článkom 39 ods. 2 Charty, článkom 10 ods. 1 a 2 ZEÚ, článkom 14 ods. 2 a 3 ZEÚ a článkom 1 ods. 3 volebného aktu z roku 1976.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že rozhodnutie predsedu Parlamentu, ktorým sa podľa článku 3 ods. 2 rokovacieho poriadku odmieta zabezpečiť právo žalobcov zasadnúť v Parlamente a jeho orgánoch a plného užívania práv, ktoré sú s tým spojené od dátumu jeho prvého zasadnutia až do vydania rozhodnutia v sporoch predložených Parlamentu a španielskym súdnym orgánom porušuje článok 3 ods. 2 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu, článok 5 ods. 1 a článok 12 volebného aktu z roku 1976 v spojení s článkom 39 ods. 2 Charty, článkom 10 ods. 1 a 2 ZEÚ, článkom 14 ods. 2 a 3 ZEÚ a článkom 1 ods. 3 volebného aktu z roku 1976.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že rozhodnutie predsedu Parlamentu, ktorým bolo žalobcom odmietnuté potvrdenie výsad a imunít podľa článku 9 Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Európskej únie, porušuje článok 5 ods. 2 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu, článok 6 ods. 2 volebného aktu z roku 1976 a článok 9 uvedeného protokolu v spojení s článkom 39 ods. 2 Charty, článkom 10 ods. 1 a 2 ZEÚ, článkom 14 ods. 2 a 3 ZEÚ a článkom 1 ods. 3 volebného aktu z roku 1976.

         (1)  Rozhodnutie Európskej rady (EÚ) 2018/937 z 28. júna 2018, ktorým sa stanovuje zloženie Európskeho parlamentu (Ú. v. EÚ L 165I, 2018, s. 1).


title: Vec T-389/19: Žaloba podaná 27. júna 2019 — Coppo Gavazzi/Parlament

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/48

      Žaloba podaná 27. júna 2019 — Coppo Gavazzi/Parlament
      (Vec T-389/19)
      (2019/C 270/50)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil za neplatný alebo v celom rozsahu zrušil akt, o ktorom bola žalobkyňa informovaná prostredníctvom napadnutého oznámenia, v ktorom Európsky parlament znovu určil nárok na dôchodok v súvislosti s ukončením činnosti a nariadil vrátenie sumy vyplatenej na základe predchádzajúceho výpočtu penzie,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vrátiť všetky neoprávnene zrazené sumy, spolu so zákonnými úrokmi od dátumu zrazenia súm a uložil Európskemu parlamentu povinnosť vykonať rozsudok, ktorý bude vydaný, a podniknúť všetky kroky a prijať všetky akty alebo opatrenia potrebné na zabezpečenie okamžitej a celkovej obnovy pôvodnej výšky dôchodku,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti aktu, ktorým Európsky parlament znovu určil nárok na dôchodok v súvislosti s ukončením činnosti žalobkyne po nadobudnutí účinnosti rozhodnutia Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Predsedníctvo Poslaneckej snemovne, Taliansko) č. 14/2018 dňa 1. januára 2019 a nariadil vrátenie sumy zaplatenej na základe predchádzajúceho výpočtu.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci autora aktu, na porušení procesných požiadaviek a následného porušenia článku 41 Charty základných práv.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že oznámenie Európskeho parlamentu je protiprávne, keďže má vážne vady a zjavné nedostatky, najmä procesného charakteru, konkrétne, že rozhodnutie bolo prijaté Generálnym riaditeľstvom pre financie a nie Predsedníctvom Európskeho parlamentu, ako stanovuje článok 11a ods. 6 a článok 25 ods. 3 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu. Oznámenie neobsahuje žiadne odôvodnenie, pokiaľ ide o dôvody, pre ktoré bolo prijaté a pre ktoré sa malo talianske rozhodnutie automaticky uplatňovať.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na neexistencii právneho základu napadnutého aktu a na nesprávnom právnom posúdení pri výklade článku 75 vykonávacích opatrení k štatútu poslancov

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnutý akt nesprávne uvádza ako právny základ prílohu III Pravidiel týkajúcich sa výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu (pravidlá VPP) a článku 75 vykonávacích opatrení k Štatútu poslancov Európskeho parlamentu (VOŠ). Platnosť dôchodkového systému stanoveného v pravidlách VPP uplynula 14. júla 2009 nadobudnutím účinnosti Štatútu poslancov Európskeho parlamentu. Pokiaľ ide o článok 75 VOŠ, ktorý odkazuje na prílohu III pravidiel VOŠ, tento článok neoprávňuje Európsky parlament na prijatie opatrení, ako je napadnutý akt.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že oznámenie zjavne porušuje právnu výhradu stanovenú v článku 75 druhom odseku VOŠ, ktorý výslovne odkazuje na podmienky stanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch, čo vylučuje relevantnosť interných rozhodnutí poslaneckej snemovne členského štátu.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že zmeny stanovené v rozhodnutí Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Predsedníctvo Poslaneckej snemovne, Taliansko) č. 14/2018 neboli prijaté na základe štátneho zákona, ale prostredníctvom jednoduchého rozhodnutia Predsedníctva Poslaneckej snemovne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavnom porušení všeobecných zásad práva Únie, ako je zásada právnej istoty, zásada legitímnej dôvery, zásada ochrany nadobudnutých nárokov a zásada rovnosti.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie vážne narušuje dôveru bývalých poslancov v nedotknuteľnosť práv, ktoré už nadobudli, ako aj očakávania, ktoré vznikli na základe právneho rámca platného počas ich mandátu. Navyše sa zdá, že podstatné zníženie finančných súm, na ktoré mali bývalí poslanci nárok na základe predtým platnej právnej úpravy, neobsahovalo žiadne primerané zákonné odôvodnenie, ani žiadny naliehavý dôvod, ako vyžaduje judikatúra Súdneho dvora a Európskeho súdu pre ľudské práva.


title: Vec C-573/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného voči Danielovi Adamovi Popławskému (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutia — Neexistencia priameho účinku — Prednosť práva Únie — Dôsledky — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 4 bod 6 — Rámcové rozhodnutie 2008/909/SVV — Článok 28 ods. 2 — Vyhlásenie členského štátu, na základe ktorého môže naďalej uplatňovať existujúce právne nástroje o odovzdávaní odsúdených osôb uplatniteľné pred 5. decembrom 2011 — Oneskorené vyhlásenie — Dôsledky)

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného voči Danielovi Adamovi Popławskému
      (Vec C-573/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutia - Neexistencia priameho účinku - Prednosť práva Únie - Dôsledky - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 4 bod 6 - Rámcové rozhodnutie 2008/909/SVV - Článok 28 ods. 2 - Vyhlásenie členského štátu, na základe ktorého môže naďalej uplatňovať existujúce právne nástroje o odovzdávaní odsúdených osôb uplatniteľné pred 5. decembrom 2011 - Oneskorené vyhlásenie - Dôsledky)
      (2019/C 280/02)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Daniel Adam Popławski

         za účasti: Openbaar Ministerie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 28 ods. 2 rámcového rozhodnutia Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii sa má vykladať v tom zmysle, že vyhlásenie členského štátu podľa tohto ustanovenia, ku ktorému došlo po dátume prijatia uvedeného rámcového rozhodnutia, nemôže vyvolávať právne účinky.

                  2.

                  Zásada prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že súdu členského štátu neukladá povinnosť neuplatniť ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré je nezlučiteľné s ustanoveniami rámcového rozhodnutia, ako sú rámcové rozhodnutia, o ktoré ide vo veci samej, ktorých právne účinky sú zachované v súlade s článkom 9 protokolu (č. 36) o prechodných ustanoveniach pripojeného k Zmluvám, keďže tieto ustanovenia nemajú priamy účinok. Orgány členských štátov vrátane súdov sú však povinné v čo najväčšej možnej miere vykonať konformný výklad svojho vnútroštátneho práva, ktorý im umožní dosiahnuť výsledok zlučiteľný s účelom predmetného rámcového rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec C-597/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof — Belgicko) — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries a i./Ministerraad (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 132 ods. 1 písm. c) — Oslobodenia od dane — Lekárske a zdravotnícke povolania — Chiropraxia a osteopatia — Článok 98 — Príloha III body 3 a 4 — Lieky a zdravotnícke pomôcky — Znížená sadzba — Dodanie v rámci zákrokov alebo ošetrení terapeutickej povahy — Bežná sadzba — Dodanie v rámci zákrokov alebo zásahov estetickej povahy — Zásada daňovej neutrality — Zachovanie účinkov vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je nezlučiteľná s právom Únie)

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/3

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof — Belgicko) — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries a i./Ministerraad
      (Vec C-597/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 132 ods. 1 písm. c) - Oslobodenia od dane - Lekárske a zdravotnícke povolania - Chiropraxia a osteopatia - Článok 98 - Príloha III body 3 a 4 - Lieky a zdravotnícke pomôcky - Znížená sadzba - Dodanie v rámci zákrokov alebo ošetrení terapeutickej povahy - Bežná sadzba - Dodanie v rámci zákrokov alebo zásahov estetickej povahy - Zásada daňovej neutrality - Zachovanie účinkov vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je nezlučiteľná s právom Únie)
      (2019/C 280/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Grondwettelijk Hof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten a i., Plast.Surg. a i., Belgian Society for Private Clinics a i.

         Žalovaný: Ministerraad

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 132 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že uplatnenie oslobodenia od dane, ktoré stanovuje, sa nevyhradzuje len pre služby poskytované osobami vykonávajúcimi lekárske alebo zdravotnícke povolanie regulované právnou úpravou dotknutého členského štátu.

                  2.

                  Článok 98 smernice 2006/112 v spojení s bodmi 3 a 4 prílohy III k tejto smernici sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje rozdielne zaobchádzanie s liekmi a zdravotníckymi pomôckami dodávanými v rámci zákrokov alebo ošetrení terapeutickej povahy na jednej strane a liekmi a zdravotníckymi pomôckami dodávanými v rámci zákrokov alebo zásahov výlučne estetickej povahy na druhej strane, pričom tieto posledné uvedené lieky a pomôcky sú vylúčené z uplatňovania zníženej sadzby dane z pridanej hodnoty, ktorá sa vzťahuje na tieto prvé uvedené lieky a pomôcky.

                  3.

                  Za okolností, ako sú okolnosti vo veci samej, nemôže vnútroštátny súd použiť vnútroštátne ustanovenie, ktoré ho oprávňuje zachovať niektoré účinky zrušeného aktu, aby bol prechodne zachovaný účinok vnútroštátnych ustanovení, o ktorých sa rozhodlo, že sú nezlučiteľné so smernicou 2006/112, až kým sa neuvedú do súladu s touto smernicou, s cieľom na jednej strane obmedziť riziká právnej neistoty vyplývajúce z retroaktívneho účinku tohto zrušenia a na druhej strane zabrániť uplatňovaniu vnútroštátneho systému, ktorý sa uplatňoval pred účinnosťou týchto ustanovení a nebol v súlade s uvedenou smernicou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-723/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Belgicko) — Lies Craeynest a i./Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2008/50/ES — Články 6, 7, 13 a 23 — Príloha III — Posudzovanie kvality ovzdušia — Kritériá umožňujúce konštatovať prekročenie limitných hodnôt oxidu dusičitého — Merania vykonané pomocou stálych vzorkovacích miest — Výber vhodných miest — Interpretácia hodnôt nameraných na vzorkovacích miestach — Povinnosti členských štátov — Súdne preskúmanie — Intenzita preskúmania — Právomoc uložiť príkaz)

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel — Belgicko) — Lies Craeynest a i./Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer
      (Vec C-723/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2008/50/ES - Články 6, 7, 13 a 23 - Príloha III - Posudzovanie kvality ovzdušia - Kritériá umožňujúce konštatovať prekročenie limitných hodnôt oxidu dusičitého - Merania vykonané pomocou stálych vzorkovacích miest - Výber vhodných miest - Interpretácia hodnôt nameraných na vzorkovacích miestach - Povinnosti členských štátov - Súdne preskúmanie - Intenzita preskúmania - Právomoc uložiť príkaz)
      (2019/C 280/04)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper, Clientearth VZW

         Žalovaní: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer

         za účasti: Belgische Staat

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 3 a článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 288 tretím odsekom ZFEÚ a článkami 6 a 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu, ktorý rozhoduje o návrhu podanom jednotlivcami, ktorých sa priamo týka prekročenie limitných hodnôt stanovených v článku 13 ods. 1 tejto smernice, prináleží, aby overil, či vzorkovacie miesta v danej oblasti boli zriadené v súlade s kritériami stanovenými v oddiele B bode 1 písm. a) prílohy III uvedenej smernice, a ak neboli, prijal voči príslušnému vnútroštátnemu orgánu všetky potrebné opatrenia, ako napríklad súdny príkaz, ak je upravený vnútroštátnym právom, na to, aby boli tieto vzorkovacie miesta zriadené v súlade s týmito kritériami.

                  2.

                  Článok 13 ods. 1 a článok 23 ods. 1 smernice 2008/50 sa majú vykladať v tom zmysle, že na konštatovanie prekročenia limitnej hodnoty stanovenej v prílohe XI tejto smernice v priemere vypočítanom za jeden kalendárny rok stačí, ak úroveň znečistenia presahujúca túto hodnotu bola nameraná na jednom vzorkovacom mieste.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec C-454/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Heilbronn (Nemecko) 14. júna 2019 — trestné konanie proti ZW

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Heilbronn (Nemecko) 14. júna 2019 — trestné konanie proti ZW
      (Vec C-454/19)
      (2019/C 280/36)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Heilbronn

         Obžalovaná v konaní pred vnútroštátnym súdom

      ZW

         Ďalší účastník: Staatsanwaltschaft Heilbronn

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa európske primárne a/alebo sekundárne právo, v tomto konaní najmä smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (1), v zmysle rozsiahleho práva občana Únie voľne sa pohybovať a zdržiavať v rámci územia členských štátov, vykladať tak, že sa vzťahuje aj na vnútroštátne trestnoprávne ustanovenia?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku: Bráni výklad európskeho primárneho a/alebo sekundárneho práva uplatneniu vnútroštátneho trestnoprávneho ustanovenia, na základe ktorého sa má potrestať odňatie dieťaťa jeho opatrovníkovi a jeho zadržiavanie v zahraničí, ak toto ustanovenie nerozlišuje, či ide o štáty Európskej únie alebo tretie krajiny?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-456/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt (Švédsko) 14. júna 2019 — Östgötatrafiken AB/Patent- och registreringsverket

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt (Švédsko) 14. júna 2019 — Östgötatrafiken AB/Patent- och registreringsverket
      (Vec C-456/19)
      (2019/C 280/37)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Svea Hovrätt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Östgötatrafiken AB

         Odporca v odvolacom konaní: Patent- och registreringsverket

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 4 ods. 1 písm. b) smernice o ochranných známkach (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade prihlášky ochrannej známky, ktorá označuje služby, pokiaľ sa táto prihláška týka označenia umiestneného na konkrétnom mieste, ktoré pokrýva veľké časti hmotných predmetov používaných na poskytovanie služieb, treba posúdiť, či táto ochranná známka nie je nezávislá od vzhľadu dotknutých predmetov?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na otázku I, je na to, aby išlo o ochrannú známku, ktorá má rozlišovaciu spôsobilosť, potrebné, aby sa podstatným spôsobom odlišovala od normy alebo zvyklostí predmetného hospodárskeho odvetvia?

         (1)  Ú. v. EÚ L 336, 2015, s. 1.


title: Vec C-459/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 17. júna 2019 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 17. júna 2019 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd
      (Vec C-459/19)
      (2019/C 280/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Druhostupňový súd (oddelenie pre daňové a majetkové spory)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

         Odporca: Wellcome Trust Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 44 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že ak zdaniteľnej osobe, ktorá vykonáva neekonomickú činnosť spočívajúcu v nákupe a predaji akcií a iných cenných papierov v rámci správy majetku charitatívneho trustu, poskytuje služby správy investícií osoba mimo Spoločenstva výlučne na účely takejto činnosti, má sa táto osoba považovať za „zdaniteľnú osobu, ktorá koná ako taká“?

                  2.

                  Ak bude odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku záporná a články 46 až 49 smernice sa nebudú uplatňovať, uplatňuje sa na poskytovanie článok 45 smernice alebo sa na poskytovanie neuplatňuje článok 44 ani článok 45?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-463/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil de prud’hommes de Metz (Francúzsko) 18. júna 2019 — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil de prud’hommes de Metz (Francúzsko) 18. júna 2019 — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle/Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (Vec C-463/19)
      (2019/C 280/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil de prud’hommes de Metz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Žalovaná: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         Vedľajší účastník: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Prejudiciálna otázka

      Má sa smernica 2006/54/ES (1) so zreteľom na články 8 a 157 ZFEÚ, všeobecné zásady práva Únie týkajúce sa rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie, a články 20, 21 ods. 1 a 23 Charty základných práv Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že zo svojej vecnej pôsobnosti vylučuje ustanovenia článku 46 francúzskej celoštátnej kolektívnej zmluvy zamestnancov orgánov sociálneho zabezpečenia, ktorý vyhradzuje zamestnankyniam uvedených orgánov, ktoré sa samy starajú o svoje deti, nárok po materskej dovolenke čerpať trojmesačnú dovolenku s platom v polovičnej výške, dovolenku v trvaní jeden a pol mesiaca s platom v plnej výške alebo dovolenku bez nároku na plat v trvaní jeden rok?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Vec C-467/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 19. júna 2019 — trestné konanie proti QR

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 19. júna 2019 — trestné konanie proti QR
      (Vec C-467/19)
      (2019/C 280/40)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      QR.

         Prejudiciálna otázka

      Je judikatúra, o akú ide v prejednávanej veci, vzťahujúca sa na vnútroštátny zákon o rozhodovaní súdu o schválení dohody o vine a treste, ktorú uzatvorili prokurátor a obhajca, stanovujúca, že podmienkou schválenia takejto dohody je súhlas ostatných obvinených a že uvedený súhlas je potrebný len vo fáze hlavného pojednávania, v súlade s článkom 7 ods. 4 smernice 2016/343 (1), článkom 47 a 52 Charty, a so zásadami efektivity a rovnosti?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 65, 2016, s. 1).


title: Vec C-470/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 17. júna 2019 — Friends of the Irish Environment Limited/Commissioner for Environmental Information

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 17. júna 2019 — Friends of the Irish Environment Limited/Commissioner for Environmental Information
      (Vec C-470/19)
      (2019/C 280/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Friends of the Irish Environment Limited

         Odporca: Commissioner for Environmental Information

         Prvý vedľajší účastník konania: The Courts Service of Ireland

         Prejudiciálna otázka

      Predstavuje kontrola prístupu k súdnym záznamom týkajúcim sa konaní, v ktorých bol vydaný právoplatný rozsudok, uplynula lehota na podanie odvolania a neprejednáva sa odvolanie ani ďalšia žaloba, avšak ďalšie žaloby sú za osobitných okolností možné, výkon „právomoci súdu“ v zmysle článku 2 bodu 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS?


title: Vec C-472/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 20. júna 2019 — Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 20. júna 2019 — Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Vec C-472/19)
      (2019/C 280/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vert Marine SAS

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Économie et des Finances

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií (1) vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby právna úprava členského štátu s cieľom zvýšiť morálnu úroveň verejného obstarávania neumožňovala hospodárskemu subjektu, ktorý bol právoplatným rozsudkom odsúdený za osobitne závažný trestný čin a na ktorého sa z tohto dôvodu vzťahuje opatrenie o zákaze účasti na postupe obstarávania formou koncesie na obdobie piatich rokov, poskytnúť verejnému obstarávateľovi dôkazy v tom zmysle, že opatrenia, ktoré tento hospodársky subjekt prijal, sú dostatočné na to, aby sa preukázala jeho spoľahlivosť, napriek existencii tohto dôvodu na vylúčenie?

                  2.

                  Ak smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 umožňuje členským štátom prenechať posúdenie opatrení na dosiahnutie súladu aj iným orgánom ako dotknutému verejnému obstarávateľovi, zahŕňa táto možnosť zverenie takejto úlohy súdnym orgánom? V prípade kladnej odpovede, možno nástroje francúzskeho práva, ako napríklad zrušenie, súdna rehabilitácia a zahladenie údajov o odsúdení v registri trestov, prirovnať k opatreniam na dosiahnutie súladu v zmysle smernice?

         (1)  Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1.


title: Vec T-182/16 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júna 2019 — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER DUO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MASTER DUO — Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. júna 2019 — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER DUO)
      (Vec T-182/16 RENV) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MASTER DUO - Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/46)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: L’Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Guinot (Paríž) (v zastúpení: A. Sion, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 (vec R 2916/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Guinot a L’Oréal

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  L’Oréal je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Rozsudok Súdu zo 14. mája 2019 vo veci E-2/18 C / Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein [Nariadenie (ES) č. 883/2004 – článok 24 – Dôchodca s pobytom mimo príslušného členského štátu – Vecné dávky v mieste bydliska – Postup náhrady]

text:
               19.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/3

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. mája 2019
      vo veci E-2/18
      C
      /
      Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein

         [Nariadenie (ES) č. 883/2004 – článok 24 – Dôchodca s pobytom mimo príslušného členského štátu – Vecné dávky v mieste bydliska – Postup náhrady]

      (2019/C 315/04)
      Vo veci E-2/18 C/Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein – ŽIADOSŤ o výklad nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia na Súd EZVO podaná kniežacím krajinským súdom Lichtenštajnska (Fürstliches Landgericht) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 14. mája 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Ak dôchodca nemá nárok na vecné dávky v krajine pobytu, ktorá je členom EHP, vzhľadom na skutočnosť, že dávky nepatria do rozsahu pôsobnosti systému sociálneho zabezpečenia tejto krajiny, dôchodca má podľa článku 24 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia nárok na vecné dávky na náklady príslušnej inštitúcie v krajine EHP, podľa právnych predpisov ktorej sa dôchodok vypláca.

                  2.

                  Dôchodca má právo predložiť žiadosti o úhradu náhrad príspevkov priamo príslušnej inštitúcii v krajine EHP, podľa právnych predpisov ktorej sa dôchodok vypláca, a to najmä (nie však výlučne) v takom prípade, ak mu krajina pobytu odmietla uhrádzať dávky. V súlade s článkom 22 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, a článkom 76 ods. 4 nariadenia (ES) č. 883/2004, ak príslušná inštitúcia neposkytne dôchodcovi informácie o postupe, ktorý sa má dodržať, táto skutočnosť nesmie nepriaznivo ovplyvniť práva dôchodcu voči inštitúcii.


title: Rozsudok Súdu zo 14. mája 2019 vo veci E-3/18 – Dozorný úrad EZVO/Island [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie implementácie – nariadenie (EÚ) 2015/1051]

text:
               19.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/4

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. mája 2019
      vo veci E-3/18
      Dozorný úrad EZVO/Island

         [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie implementácie – nariadenie (EÚ) 2015/1051]

      (2019/C 315/05)
      Vo veci E-3/18 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island neprijal opatrenia potrebné na to, aby akt uvedený v bode 7ja prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1051 z 1. júla 2015 o spôsoboch vykonávania funkcií platformy na riešenie sporov online, spôsoboch elektronického formulára sťažnosti a spôsoboch spolupráce medzi kontaktnými miestami, ktoré sú stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 524/2013 o riešení spotrebiteľských sporov online] v znení po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody, do svojho právneho poriadku, súd v zložení Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 14. mája 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  vyhlasuje, že Island nesplnil svoje povinnosti podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že v stanovenej lehote do svojho vnútroštátneho právneho poriadku nezačlenil akt uvedený v bode 7ja prílohy XIX k dohode [vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1051 z 1. júla 2015 o spôsoboch vykonávania funkcií platformy na riešenie sporov online, spôsoboch elektronického formulára sťažnosti a spôsoboch spolupráce medzi kontaktnými miestami, ktoré sú stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 524/2013 o riešení spotrebiteľských sporov online], v znení po úprave protokolom 1 k dohode;

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Rozsudok Súdu zo 14. mája 2019 vo veci E-4/18 – Dozorný úrad EZVO/Island [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie implementácie– nariadenie (EÚ) č. 524/2013)

text:
               19.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/5

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. mája 2019
      vo veci E-4/18
      Dozorný úrad EZVO/Island

         [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie implementácie– nariadenie (EÚ) č. 524/2013)

      (2019/C 315/06)
      Vo veci E-4/18 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island neprijal opatrenia potrebné na to, aby začlenil akty uvedené v bodoch 7d, 7f a 7j prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 524/2013 z 21. mája 2013 o riešení spotrebiteľských sporov online, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES (nariadenie o riešení spotrebiteľských sporov online)] v znení po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody, do svojho právneho poriadku, súd v zložení: Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 14. mája 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  vyhlasuje, že Island nesplnil svoje povinnosti podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že v stanovenej lehote do svojho vnútroštátneho právneho poriadku nezačlenil akt uvedený v bodoch 7d, 7f a 7j prílohy XIX k dohode [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 524/2013 z 21. mája 2013 o riešení spotrebiteľských sporov online, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES (nariadenie o riešení spotrebiteľských sporov online)], v znení po úprave protokolom 1 k dohode;

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Rozsudok Súdu zo 14. mája 2019 vo veci E-5/18 – Dozorný úrad EZVO/Island [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie transpozície – smernica 2013/11/EÚ)

text:
               19.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/6

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. mája 2019
      vo veci E-5/18
      Dozorný úrad EZVO/Island

         [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie transpozície – smernica 2013/11/EÚ)

      (2019/C 315/07)
      Vo veci E-5/18 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island neprijal opatrenia potrebné na to, aby začlenil akty uvedené v bodoch 7d, 7f a 7k prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/11/EÚ z 21. mája 2013 o alternatívnom riešení spotrebiteľských sporov, ktorou sa mení nariadenie (ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES] v znení po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody, tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote a/alebo v každom prípade tým, že o tom neinformoval Dozorný úrad EZVO, súd v zložení: Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 14. mája 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  vyhlasuje, že Island nesplnil svoje povinnosti podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bodoch 7d, 7f a 7k prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/11/EÚ z 21. mája 2013 o alternatívnom riešení spotrebiteľských sporov, ktorou sa mení nariadenie (ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES) po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody;

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec T-289/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Pšonka/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť Rady overiť, či orgán tretieho štátu pri prijatí rozhodnutia dodržal právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Pšonka/Rada
      (Vec T-289/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, či orgán tretieho štátu pri prijatí rozhodnutia dodržal právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu“)
      (2019/C 328/54)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobca: Artem Viktorovyč Pšonka (Kramatorsk, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a R. Pekař, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 48) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 5), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine sa zrušujú, v rozsahu, v akom bolo meno Artema Viktorovyča Pšonku ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec T-480/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2019 — Lidl Stiftung/EUIPO — Amedei (For you) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie For you — Rozhodnutie o zamietnutí prihlášky z absolútnych dôvodov zamietnutia — Zánik záujmu na konaní — Zastavenie konania“)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/52

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2019 — Lidl Stiftung/EUIPO — Amedei (For you)
      (Vec T-480/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie For you - Rozhodnutie o zamietnutí prihlášky z absolútnych dôvodov zamietnutia - Zánik záujmu na konaní - Zastavenie konania“)
      (2019/C 328/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: A. Berger a M. Wolter, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Amedei Srl (Pontedera, Taliansko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. apríla 2016 (vec R 851/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Amedei a Lidl Stiftung

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec C-292/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh A Oy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Priame dane — Daň z príjmov právnických osôb — Smernica 90/434/EHS — Článok 10 ods. 2 — Prevod aktív — Stála prevádzkareň nerezident, ktorá sa v rámci operácie prevodu aktív prevádza na prijímajúcu spoločnosť, ktorá je tiež nerezidentom — Právo členského štátu prevádzajúcej spoločnosti zdaniť zisky alebo kapitálové zisky tejto prevádzkarne, ktoré vznikli pri prevode aktív — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca okamžité zdanenie ziskov alebo kapitálových ziskov už v roku prevodu — Výber splatnej dane ako príjem za daňový rok, v ktorom sa uskutočnila operácia prevodu aktív)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh A Oy
   (Vec C-292/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda usadiť sa - Priame dane - Daň z príjmov právnických osôb - Smernica 90/434/EHS - Článok 10 ods. 2 - Prevod aktív - Stála prevádzkareň nerezident, ktorá sa v rámci operácie prevodu aktív prevádza na prijímajúcu spoločnosť, ktorá je tiež nerezidentom - Právo členského štátu prevádzajúcej spoločnosti zdaniť zisky alebo kapitálové zisky tejto prevádzkarne, ktoré vznikli pri prevode aktív - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca okamžité zdanenie ziskov alebo kapitálových ziskov už v roku prevodu - Výber splatnej dane ako príjem za daňový rok, v ktorom sa uskutočnila operácia prevodu aktív))
   (2018/C 022/13)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Helsingin hallinto-oikeus

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   A Oy

      Výrok rozsudku

   Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá v prípade, že spoločnosť rezident v rámci operácie prevodu aktív uskutoční prevod stálej prevádzkarne nerezidenta na spoločnosť, ktorá je tiež nerezidentom, jednak stanovuje okamžité zdanenie kapitálového zisku vzniknutého pri tejto operácii, a jednak nepovoľuje odklad výberu splatnej dane, zatiaľ čo v porovnateľnej vnútroštátnej situácii sa taký zisk zdaní až pri prevode prevedených aktív, pokiaľ táto právna úprava neumožňuje odklad výberu takej dane.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec C-31/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad (Bulharsko) 17. januára 2018 – „Elektrorazpredelenie Jug“ EAD/Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad (Bulharsko) 17. januára 2018 – „Elektrorazpredelenie Jug“ EAD/Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)
   (Vec C-31/18)
   (2018/C 123/18)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofija-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„Elektrorazpredelenie Jug“ EAD

      Žalovaná: Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia článku 2 bodov 3 a 5 smernice 2009/72/ES (1) vykladať v tom zmysle, že jediné kritérium pre odlíšenie distribučnej siete od prenosovej siete a, tomu zodpovedajúc, činností „distribúcie“ a „prenosu“ elektrickej energie je úroveň napätia, a členským štátom nie je, napriek ich voľnosti priradiť užívateľov siete k jednému alebo druhému druhu siete (prenosová alebo distribučná sieť), dovolené zaviesť dodatočné kritérium na odlíšenie činností prenosu a distribúcie v podobe vlastníctva majetku, ktorý sa používa na výkon tejto činnosti?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Má sa s odberateľmi elektriny, ktorí majú prípojku na sieť stredného napätia, vždy zaobchádzať ako so zákazníkmi prevádzkovateľa distribučnej siete, ktorý má licenciu pre príslušnú oblasť, a to nezávisle od vlastníckych vzťahov k zariadeniam, ku ktorým sú elektrické zariadenia týchto odberateľov bezprostredne pripojené, a nezávisle od zmlúv, ktoré odberatelia majú s prevádzkovateľmi prenosovej sústavy?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Je podľa zmyslu a účelu smernice 2009/72/ES prípustná vnútroštátna úprava, ako je tá podľa § 1 bodu 44 v spojitosti s bodom 20 Doplňujúcich predpisov k zákonu o energetike, podľa ktorých „prenosom elektrickej energie“ je transport elektrickej energie cez prenosovú sieť a „elektrickou prenosovou sieťou“ je súhrn elektrických vedení a zariadení, ktoré slúžia na prenos, transformáciu z vysokého napätia na stredné napätie a na prerozdeľovanie energetických tokov? Je za rovnakých predpokladov prípustná vnútroštátna úprava, ako je tá v článku 88 ods. 1 zákona o energetike, ktorá stanovuje, že „distribúciu elektrickej energie a prevádzkovanie elektrických distribučných sietí vykonávajú prevádzkovatelia distribučných sietí, ktorí sú vlastníkmi takých sietí v určitej oblasti a získali licenciu na distribúciu elektrickej energie v tejto oblasti“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-102/18: Žaloba podaná 19. februára 2018 – Knauf/EUIPO (upgrade your personality)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/35

         Žaloba podaná 19. februára 2018 – Knauf/EUIPO (upgrade your personality)
   (Vec T-102/18)
   (2018/C 134/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Martin Knauf (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: H. Jaeger, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „upgrade your personality“– prihláška č. 15 750 029.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. decembra 2017 vo veci R 1011/2017-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zapísať ochrannú známku Európskej únie „upgrade your personality“ pre nasledujúce tovary v triedach 9 a 28:
               trieda 9 – Počítačové programy (Nahrané); Programy (počítačové) [stiahnuteľné softvéry]; Softvér; Programy na hry (softvér); Softvérové programy pre video hry; Počítačové programy na spracovanie údajov; Softvér pre počítačovú grafiku; Herný software pre virtuálnu realitu; Softvér pre virtuálnu realitu; Optické dátové nosiče s nahratým softvérom; Nahraté magnetické dátové nosiče; Kazety s videohrami; Videopásky; Vopred nahrané videonahrávky
               trieda 28 – Hracie konzoly.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-63/18: Žaloba podaná 6. februára 2018 – Torro Entertainment/EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/23

         Žaloba podaná 6. februára 2018 – Torro Entertainment/EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)
   (Vec T-63/18)
   (2018/C 134/33)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Torro Entertainment (Plovdiv, Bulharsko) (v zastúpení: A. Kostov, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky EÚ TORRO Grande Meat in Style – prihláška č. 14 744 452.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. decembra 2017 vo veci R 1776/2017-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v častiach, v ktorých sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia,

               —

               uložil EUIPO a Grupo Osborne S.A. povinnosť nahradiť trovy konania „Torro Entertainment“ Ltd., ktoré súvisia s konaním pred Všeobecným súdom a s odvolacím a námietkovým konaním.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia a povinnosti náležitej starostlivosti.


title: Vec T-103/18: Žaloba podaná 19. februára 2018 – S & V Technologies/EUIPO – Smoothline (Smoothline)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/36

         Žaloba podaná 19. februára 2018 – S & V Technologies/EUIPO – Smoothline (Smoothline)
   (Vec T-103/18)
   (2018/C 134/51)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: S & V Technologies GmbH (Hennigsdorf, Nemecko) (v zastúpení: T. Schmitz a M. Breuer, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Smoothline AG (Zürich, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Smoothline“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 958 169.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2017 vo veci R 115/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 95 nariadenia č. 2017/1001,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-71/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 2. februára 2018 – Skatteministeriet/KPC Herning

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 2. februára 2018 – Skatteministeriet/KPC Herning
   (Vec C-71/18)
   (2018/C 134/21)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteministeriet

      Žalovaná: KPC Herning

      Prejudiciálna otázka

   Je v súlade s článkom 135 ods. 1 písm. j), v porovnaní s článkom 12 ods. 1 písm. a) a článkom 12 ods. 2 v spojení s článkom 135 ods. 1 písm. k), v porovnaní s článkom 12 ods. 1 písm. b) a článkom 12 ods. 3 smernice o DPH (1), ak členský štát, za podmienok o aké ide v konaní vo veci samej, považuje dodanie pozemku, na ktorom sa v čase dodania nachádza budova, za predaj stavebného pozemku, ktorý podlieha dani z pridanej hodnoty (DPH), ak je úmyslom zmluvných strán kompletná alebo čiastočná demolácia tejto budovy za účelom vytvorenia priestoru pre novú stavbu?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec T-89/18: Žaloba podaná 19. februára 2018 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/29

         Žaloba podaná 19. februára 2018 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Vec T-89/18)
   (2018/C 134/42)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španielsko) (v zastúpení: J. de Castro Hermida, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Café del Sol“ – ochranná známka Európskej únie č. 6 105 985.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. decembra 2017 vo veci R 1095/2017-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil za prípustnú námietku založenú na španielskej ochrannej známke č. 2348110 v triede 42 medzinárodnej nomenklatúry, ktorá má prednosť a jej majiteľom je pán Ramón Guiral Broto,

               —

               potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia v tom zmysle, že zamietne prihlášku ochrannej známky Európskej únie MUE č. 6 105 985 pre „reštauračné služby (strava); dočasné ubytovanie; catering“ v triede 43 medzinárodnej nomenklatúry, podanú nemeckou obchodnou spoločnosťou Gastro & Soul GmbH, z dôvodu pravdepodobnosti zámeny zo strany spotrebiteľa, ktorá vyplýva zo súbežnej existencie kolidujúcich ochranných známok, vzhľadom na podobnosť názvov a totožné určenie oboch kolidujúcich ochranných známok; alebo, pokiaľ na to Všeobecný súd nemá právomoc, vrátil vec späť odvolaciemu senátu Úradu pre harmonizáciu na vnútornom trhu s pokynom považovať námietku za prípustnú,

               —

               subsidiárne, zrušil rozhodnutie napadnuté z dôvodu nezrovnalosti a porušenia práva na obhajobu a právnej istoty žalobcu tým, že mu bola výslovne odopretá možnosť predložiť úplný preklad namietanej ochrannej známky v konaní o žalobe 1095/2017-4, čím sa zabránilo dosiahnutiu jedného zo základných cieľov vrátenia veci odvolaciemu senátu EUIPO nariadeného rozsudkom Všeobecného súdu z 13. decembra 2016 vo veci T-548/15 a nariadil ďalšie vrátenie veci odvolaciemu senátu EUIPO, aby odstránil tento nedostatok a rozhodol o odvolaní.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-90/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Visoki upravni sud (Chorvátsko) 8. februára 2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Visoki upravni sud (Chorvátsko) 8. februára 2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
   (Vec C-90/18)
   (2018/C 134/22)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Visoki upravni sud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

      Žalovaný: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia článku 15 ods. 3 druhého pododseku ZFEÚ a článku 4 ods. 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje prístup k informáciám o využívaní verejných prostriedkov bez výnimky, aj keď na druhej strane prístup k takýmto informáciám je obmedzený pretože ide o obchodné (bankové) tajomstvo?


title: Vec T-91/18: Žaloba podaná 16. februára 2018 – Equity Cheque Capital Corporation/EUIPO (DIAMOND CARD)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/31

         Žaloba podaná 16. februára 2018 – Equity Cheque Capital Corporation/EUIPO (DIAMOND CARD)
   (Vec T-91/18)
   (2018/C 134/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Equity Cheque Capital Corporation (Victoria, Kanada) (v zastúpení: I. Berkeley, barrister, P. Wheeler a C. Rani, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky DIAMOND CARD – prihláška č. 15 775 422.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. decembra 2017 vo veci R 1544/2017-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.