title: Vec C-51/08: Žaloba podaná 12. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/19

         Žaloba podaná 12. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-51/08)
   (2008/C 128/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Luxemburské veľkovojvodstvo tým, že pre prístup k notárskemu povolaniu stanovilo podmienku štátnej príslušnosti, čím neprebralo smernicu 89/48/EHS (1) vo vzťahu k notárskej činnosti, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo Zmluvy ES, osobitne z jej článkov 43 ES a 45 ES a zo smernice 89/48/EHS o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia svojou žalobou v prvom rade vytýka žalovanému, že stanovením podmienky štátnej príslušnosti pre prístup k notárskemu povolaniu a jeho výkonu neprimerane narušil slobodu usadiť sa upravenú článkom 43 ES. Článok 45 ES síce z pôsobnosti kapitoly týkajúcej sa práva usadiť sa vylučuje činnosti, ktoré súvisia priamo a konkrétne s výkonom štátnej moci. Podľa Komisie sa však úlohy, ktorými luxemburské právo poveruje notárov, vyznačujú natoľko nízkym stupňom účasti na takomto výkone štátnej moci, že nemôžu patriť do pôsobnosti tohto článku a odôvodňovať takúto prekážku slobody usadiť sa. Tieto úlohy totiž nezverujú notárom právomoc na presadzovanie práva a vnútroštátny zákonodarca mohol uložiť menej obmedzujúce opatrenia, ako je podmienka štátnej príslušnosti, akými sú napríklad podrobenie dotknutých subjektov prísnym podmienkam prístupu k dotknutému povolaniu, osobitným profesijným povinnostiam a/alebo osobitnej kontrole.
   Svojim druhým žalobným dôvodom Komisia navyše vytýka žalovanému, že nesplnil svoje povinnosti tým, že vo vzťahu k notárskemu povolaniu neprebral smernicu 89/48/EHS. Čo sa týka regulovaného povolania, uvedená smernica sa naň totiž plne uplatňuje, pričom vysokú úroveň odbornej kvalifikácie vyžadovanú od notárov možno ľahko zabezpečiť overením spôsobilosti alebo stanovením adaptačného obdobia.

      (1)  Smernica Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (Ú. v. ES L 19, 1989, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s. 337).


title: Vec C-281/09: Žaloba podaná 22. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/7

         Žaloba podaná 22. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-281/09)
   2009/C 256/14
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Lozano Palacios a C. Vrignon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že umožnilo flagrantné, opakované a závažné porušovanie noriem zakotvených v článku 18 ods. 2 smernice Rady z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (89/552/EHS (1)), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 ods. 2 uvedenej smernice v spojení s článkom 10 Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že reštriktívny výklad, ktorý Španielske kráľovstvo uplatňuje na pojem reklamný oznam a v dôsledku ktorého sa určité reklamné praktiky (najmä reklamné reportáže, teleshoping, sponzorské reklamné oznamy a reklamné mikrospoty) nepovažujú za reklamné oznamy, a preto nepodliehajú časovým obmedzeniam stanoveným smernicou 89/552/EHS, je v rozpore s touto smernicou.

      (1)  Ú. v. ES L 298, s. 23; Mim. vyd. 06/001, s. 224.


title: Vec T-271/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Nutrexpa/ÚHVT – Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Obrazová ochranná známka Spoločenstva Cuétara MARÍA ORO — Skoršia ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka ORO — Čiastočné zamietnutie zápisu — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Nutrexpa/ÚHVT – Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
   (Vec T-271/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Obrazová ochranná známka Spoločenstva Cuétara MARÍA ORO - Skoršia ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka ORO - Čiastočné zamietnutie zápisu - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 221/14)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nutrexpa, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño a Y. Sastre Canet, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: Ó. Mondéjar Ortuño a V. Melgar, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli a G. Petrocchi, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. marca 2013 (vec R 1285/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl a Nutrexpa, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nutrexpa, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Vec C-510/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 9. novembra 2012 — Bloomsbury NV/Belgické kráľovstvo

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 9. novembra 2012 — Bloomsbury NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-510/12)
   2013/C 46/23
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Beroep te Gent

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bloomsbury NV

      Žalované: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 ods. 3, 4 a 5 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS (1) z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorá bezodplatne nadobudne značný majetok, a preto nie je možné zapísať jeho obstarávaciu hodnotu na účely zaúčtovania, takže vzniká skreslený obraz o aktívach a pasívach, finančnej situácii, zisku a strate spoločnosti, musí tento bezodplatne nadobudnutý značný majetok zaúčtovať v jeho skutočnej hodnote?

      (1)  Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21.


title: Vec T-3/09: Žaloba podaná 2. januára 2009 – Taliansko/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/45

         Žaloba podaná 2. januára 2009 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-3/09)
   (2009/C 55/81)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 6015 v konečnom znení z 21. októbra 2008 oznámené Talianskej republike 22. októbra 2008 listom z 22. októbra 2008 č. GS-Kancelária (2008) D/206436 týkajúce sa štátnej pomoci C 20/2008 (ex 62/2008), ktorú Taliansko zamýšľa vykonať prostredníctvom zmeny režimu pomoci N 59/2004 týkajúceho sa mechanizmu dočasnej obrany v prospech stavby lodí.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie napadnuté v predmetnej veci je rovnaké ako vo veci Cantiere Navale De Poli/Komisia (T-584/08).
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné ako tie, ktoré sú uvedené v už citovanej veci.


title: Vec C-338/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 20. júna 2013 — Marjan Noorzia

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 20. júna 2013 — Marjan Noorzia
   (Vec C-338/13)
   2013/C 233/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Marjan Noorzia

      Žalovaný: Bundesministerin für Inneres

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 4 ods. 5 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (1) vykladať v tom zmysle, že bráni takej úprave, podľa ktorej musia manželskí a registrovaní partneri dovŕšiť vek 21 rokov už v čase podania žiadosti, aby sa mohli považovať za rodinných príslušníkov, ktorí sú oprávnení pripojiť sa ku garantovi?

      (1)  Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec T-169/10: Žaloba podaná 14. apríla 2010 — Grupo Osborne/ÚHVT — Industria Licorera Quezalteca (TORO XL)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/49

         Žaloba podaná 14. apríla 2010 — Grupo Osborne/ÚHVT — Industria Licorera Quezalteca (TORO XL)
   (Vec T-169/10)
   2010/C 148/79
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko) (v zastúpení: J. Iglesias Monravá, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Industria Licorera Quezalteca, SA

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu ÚHVT z 22. januára 2010 vo veci R 223/2009-2, ktorým bola zamietnutá prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 769 279 TORO XL pre triedu 33,

               —

               následne zapísať ochrannú známku Spoločenstva č. 4 769 279 TORO XL pre triedu 33, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TORO XL“ (prihláška č. 4 769 279) pre výrobky a služby tried 32, 33 a 43.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: INDUSTRIA LICORERA QUEZALTECA S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva (č. 4 027 124) obsahujúca výraz „XL“ pre výrobky triedy 33 (alkoholické nápoje).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2004 vo veci T-270/02, MLP Finanzdienstleistungen AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka spoločenstva — Slovná známka „bestpartner“ — Absolútne dôvody zamietnutia zápisu — Článok 7 odsek 1 písmeno b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 — Ochranná známka bez rozlišovacej spôsobilosti — Popisná ochranná známka)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/20

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 8. júla 2004
   vo veci T-270/02, MLP Finanzdienstleistungen AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Slovná známka „bestpartner“ - Absolútne dôvody zamietnutia zápisu - Článok 7 odsek 1 písmeno b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 - Ochranná známka bez rozlišovacej spôsobilosti - Popisná ochranná známka)
   (2004/C 239/40)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-270/02, MLP Finanzdienstleistungen AG, so sídlom v Heidelbergu (Nemecko), v zastúpení: W. Göpfert, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnený zástupca: G. Schneider), predmetom ktorej je žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 26. júna 2002 (vo veci R 206/2002-3), ktorým bol zamietnutý zápis slovnej ochrannej známky „bestpartner“, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a N. J. Forwood; tajomník: D. Christensen, referent, vyhlásil dňa 8. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 274 z 9.11.2002


title: Vec T-464/09: Žaloba podaná 20. novembra 2009 — Európska komisia/New Acoustic Music a Anna Hildur Hildibrandsdottir

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/33

         Žaloba podaná 20. novembra 2009 — Európska komisia/New Acoustic Music a Anna Hildur Hildibrandsdottir
   (Vec T-464/09)
   2010/C 51/65
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët, N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Erkelens, právnik)

      Žalované: New Acoustic Music Association (Orpington, Spojené kráľovstvo), Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington)

      Návrhy žalobkyne

               —

               uložiť žalovaným povinnosť vrátiť Komisii sumu 31 136,23 eura zvýšenú o úroky stanovené v sadzbe 7,70 % per annum od 14. januára 2008 až do dňa konečného zaplatenia,

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka zmluvy o poskytnutí pomoci, stotožnenej so zmluvou č. 2003-1895/001-001, uzatvorenou medzi Európskou komisiou (ďalej len „Komisia“) a spoločnosťou New Acoustic Music Association (ďalej len „NAMA“), zastúpenou Annou Hildur Hildibrandsdottir, s cieľom uskutočnenia akcie nazvanej CLT2003/A1/GB-317 — European Music Roadwork v rámci programu „Kultúra 2000“ (1).
   Touto žalobou Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd žalovaným nariadil vrátiť Komisii sumu 31 136,23 eura zvýšenú o úroky z omeškania vyplývajúce z rozdielu medzi sumou vyplatenou spoločnosti NAMA vo forme zálohy na vykonanie akcií uvedených v zmluve o poskytnutí pomoci a sumou, na ktorú má NAMA nárok, pričom každá zo žalovaných je spoločne a nerozdielne zodpovedná za celú sumu.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod. Tvrdí, že NAMA nesplnila svoje zmluvné povinnosti tým, že nevrátila časť zálohy vyplatenej Komisiou, keďže skutočné oprávnené výdavky boli nižšie ako celkové odhadované náklady.
   Komisia tvrdí, že NAMA a Anna Hildur Hildibrandsdottir, ako partnerka a splnomocnená právna zástupkyňa NAMA, majú spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť, pokiaľ ide o dlhovanú sumu.

      (1)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 508/2000/ES zo 14. februára 2000, ktoré zavádza program Kultúra 2000 (Ú. v. ES L 63, s. 1; Mim. vyd. 16/001, s. 97).


title: Vec C-348/12 P: Odvolanie podané 16. júla 2012 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  25. apríla 2012 vo veci T-509/10, Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Rada

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/27

         Odvolanie podané 16. júla 2012: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 25. apríla 2012 vo veci T-509/10, Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Rada
   (Vec C-348/12 P)
   2012/C 287/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok vydaný 25. apríla 2012 Všeobecným súdom (štvrtá komora) vo veci T-509/10,

               —

               vyriešiť s konečnou platnosťou spor a zamietnuť ako neprípustnú žalobu Kala Naft proti predmetným aktom Rady alebo subsidiárne zamietnuť žalobu ako nedôvodnú,

               —

               zaviazať Kala Naft na náhradu trov konania Rady v konaní na prvom stupni a v rámci tohto odvolania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada sa domnieva, že rozsudok Všeobecného súdu v uvedenej veci obsahuje dve nesprávne právne posúdenia a že tento rozsudok by mal byť v dôsledku toho zrušený.
   V prvom rade Rada tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezamietol ako neprípustnú žalobu podanú spoločnosťou Kala Naft, hoci táto spoločnosť je podľa Rady iránskou vládnou organizáciou.
   V druhom rade Rada tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že jeden z dôvodov, ktoré predstavovali odôvodnenie uloženia reštriktívnych opatrení proti Kala Naft nebol dostatočný nato, aby splnil povinnosť odôvodnenia, a že Rada bola povinná predložiť dôkazy na potvrdenie druhého z týchto dôvodov. Rada takisto tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že prvok odôvodnenia, podľa ktorého spoločnosť Kala Naft predáva zariadenie pre ropné a plynové odvetvie, ktoré môže byť použité na iránsky jadrový program, nemožno považovať za „podporujúci“ šírenie jadrových zbraní, ale neposúdil tento prvok vo vzťahu k ostatným prvkom odôvodnenia.


title: Vec T-176/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  6. marca 2006  – Marcuccio/Komisia ( Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Prístup k informáciám o existencii lekárskeho posudku — Zaslanie po podaní žaloby — Zastavenie konania )

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/12

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. marca 2006 – Marcuccio/Komisia
   (Vec T-176/04) (1)

   („Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Prístup k informáciám o existencii lekárskeho posudku - Zaslanie po podaní žaloby - Zastavenie konania“)
   (2006/C 121/20)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: A. Distante, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   V prvom rade, návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o zaslanie lekárskeho posudku alebo písomného potvrdenia, že tento lekársky posudok neexistuje, v druhom rade, návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie o zamietnutí sťažnosti žalobcu proti zamietnutiu žiadosti a v treťom rade, žaloba o priznanie nároku žalobcu, aby sa vyhovelo jeho požiadavkám uvedeným v žiadosti a sťažnosti, ktoré podal
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené žalobcom pred doručením vyjadrenia k žalobe. Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené po doručení vyjadrenia k žalobe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-677/13: Žaloba podaná 18. decembra 2013 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/30

         Žaloba podaná 18. decembra 2013 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-677/13)
   2014/C 52/55
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a E. Sanfrutos Cano)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               Určiť, že Helénska republika si tým, že:

                           —

                           neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, a) aby sa správa skládky v Kiato vykonávala bez ohrozenia zdravia ľudí a bez poškodzovania životného prostredia a b) aby boli zakázané opustenie odpadu, neriadené skládkovanie odpadu alebo nekontrolované nakladanie s ním u uvedenej skládke,

                           —

                           tolerovala fungovanie tejto skládky bez schválených environmentálnych požiadaviek a bez platného povolenia, ktoré by rešpektovalo podmienky a obsah potrebné na vydanie takéhoto povolenia, a v dôsledku toho nezabezpečila, aby bol do skládky umiestnený len odpad, ktorý bol spracovaný, bez toho, aby musel držiteľ odpadu alebo prevádzkovateľ uvedenej skládky pred umiestnením alebo počas neho preukázať, že predmetný odpad môže byť prijatý na skládku v súlade s kritériami stanovenými v povolení, a že spĺňajú kritériá prijatia stanovené v prílohe II,

                           —

                           nezabezpečila, aby kontrolné a monitorovacie postupy v prevádzkovej etape zodpovedali minimálnym zákonným požiadavkám,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 13, 23 a 36 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (1), ako aj článok 6 písm. a), článok 8, článok 9 písm. a), b) a c), článok 11 ods. 1 písm. a) a článok 12 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (2),

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Helénske orgány naďalej tolerujú prevádzkovanie skládky v Kiato bez schválených environmentálnych požiadaviek a bez platného povolenia [porušenie článku 23 smernice 2008/98/ES a článku 8 najmä písm. a) a článku 9 písm. a), b), c) smernice 1999/31/ES]. Helénska republika si vzhľadom na absenciu tohto povolenia nemôže plniť ani povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 písm. a) a z článku 11 ods. 1 písm. a) smernice 1999/31/ES.

               2.

               Inšpekcie, ktoré boli vykonané 24. októbra 2007, 3. novembra 2011 a 31. júla 2012 odhalili závažné problémy spojené s nesprávnym fungovaním skládky v Kiato a jej preplnením. Vyplýva z nich porušenie článku 13 a článku 36 ods. 1 smernice 2008/98/ES a článkov 8, 9 a 12 smernice 1999/31/ES.

      (1)  Ú. v. EÚ L 312, s. 3.

      (2)  Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.


title: Vec T-348/10: Žaloba podaná 16. augusta 2010 — Panzeri/ÚHVT — Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/52

      Žaloba podaná 16. augusta 2010 — Panzeri/ÚHVT — Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport)
      (Vec T-348/10)
      ()
      (2010/C 288/97)
      Jazyk žaloby: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Luigi Panzeri (Monguzzo, Taliansko) (v zastúpení: C. Galli, avvocato)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Royal Trophy Srl (Cava de Tirreni, Taliansko)

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 20. mája 2010 a rozhodnutie námietkového oddelenia z 30. júna 2009,

                  —

                  vyhlásiť, že námietka žalobcu proti prihláške ochrannej známky č. 5 285 507 sa prijíma, a zamietnuť prihlášku týkajúcu sa tejto ochrannej známky v súvislosti s výrobkami patriacimi do tried 25 (oblečenie) a 28 (tovar určený na gymnastiku a šport, ktorý nie je uvedený v iných triedach) a/alebo nariadiť akékoľvek iné vhodné opatrenie,

                  —

                  zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ROYAL TROPHY Srl.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „ROYAL veste e premia los port“ (prihláška č. 5 285 507) na výrobky patriace do tried 25 a 28.

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

         Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva (č. 1533504) a medzinárodná slovná ochranná známka (č. 5769068) „VESTE LO SPORT“ na výrobky patriace do triedy 25, ako aj obrazová ochranná známka „PANZERI veste lo sport“, ktorá nie je zapísaná, ale sa používa v obchodnej praxi v súvislosti s výrobkami ako „oblečenie, osobitne športové oblečenie“.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-462/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. januára 2012 — Storck/ÚHVT — RAI (Ragolizia) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Ragolizia — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva FAVOLIZIA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. januára 2012 — Storck/ÚHVT — RAI (Ragolizia)
   (Vec T-462/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Ragolizia - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva FAVOLIZIA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 49/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: August Storck KG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: I. Rohr, P. Goldenbaum a T. Melchert, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Radiotelevisione italiana SpA (RAI) (Rím, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2009 (vec R 1779/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Radiotelevisione italiana SpA (RAI) a August Storck KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               August Storck KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-363/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso — Portugalsko) — Maria de Jesus Barbosa Rodrigues/Companhia de Seguros Zurich SA

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso — Portugalsko) — Maria de Jesus Barbosa Rodrigues/Companhia de Seguros Zurich SA
   (Vec C-363/10) (1)

   2011/C 252/58
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec C-182/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Kúria (Maďarsko) 11. apríla 2017 – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Kúria (Maďarsko) 11. apríla 2017 – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Vec C-182/17)
   (2017/C 221/08)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zodpovedá obchodná spoločnosť, v ktorej samosprávny celok vlastní 100 % akcií, pojmu „subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom“ v zmysle článku 13 ods. 1 prvého pododseku smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno zastávať názor, že táto obchodná spoločnosť vykonáva ako verejný orgán úlohy, ktoré musia byť povinne vykonávané samosprávnym celkom, ale ktoré jej zveril na výkon?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na jednu z predchádzajúcich dvoch otázok, možno považovať sumu, ktorú samosprávny celok vyplatí obchodnej spoločnosti za splnenie predmetných úloh, za protihodnotu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-436/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Davidovi Cazzorlovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/6

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Davidovi Cazzorlovi
   (Vec C-436/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/07)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Davide Cazzorla

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec T-644/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. apríla 2016 – ADR Center/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Arbitrážna doložka — Zmluvy uzavreté na účely uskutočnenia projektov podporovaných Úniou v rámci programu ‚Civilná justícia‘ — Vykonateľné rozhodnutie Komisie o vymáhaní vyplatených prostriedkov — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/30

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. apríla 2016 – ADR Center/Komisia
   (Vec T-644/14 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Arbitrážna doložka - Zmluvy uzavreté na účely uskutočnenia projektov podporovaných Úniou v rámci programu ‚Civilná justícia‘ - Vykonateľné rozhodnutie Komisie o vymáhaní vyplatených prostriedkov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2016/C 191/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ADR Center Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: L. Tantalo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Cappelletti a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad núteného výkonu rozhodnutia Komisie K(2015) 4485 final z 27. júna 2014 týkajúceho sa vymoženia sumy 194 275,34 eura zvýšenej o úroky, ktorú je spoločnosť ADR Center Srl povinná vrátiť v zmysle oznámení o dlhu č. 3241311168, 3241311170 a 3241311175, ktoré sa týkajú súm 62 649,47 eura, 78 991,12 eura, resp. 52 634,75 eura

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Uznesenie z 22. januára 2016 sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka veci T-644/14 R.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-375/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  3. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy — Poľská republika) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Tele2 Polska sp. z o.o., teraz Netia S.A. [Hospodárska súťaž — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 5 — Zneužitie dominantného postavenia — Právomoci orgánov hospodárskej súťaže členských štátov na konštatovanie neexistencie porušenia článku 102 ZFEÚ]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy — Poľská republika) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Tele2 Polska sp. z o.o., teraz Netia S.A.
   (Vec C-375/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 5 - Zneužitie dominantného postavenia - Právomoci orgánov hospodárskej súťaže členských štátov na konštatovanie neexistencie porušenia článku 102 ZFEÚ)
   2011/C 186/06
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Žalovaná: Tele2 Polska sp. z o.o., teraz Netia S.A.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sąd Najwyższy — Výklad článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) — Zneužívanie dominantného postavenia — Právomoc orgánov hospodárskej súťaže členských štátov formou rozhodnutia konštatovať, že článok 82 ES nie je uplatniteľný na obchodnú prax podniku

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny úrad pre hospodársku súťaž, ktorý na účely uplatnenia článku 102 ZFEÚ skúma, či sú splnené podmienky na uplatnenie tohto článku, a po skončení tohto konania dospeje k záveru, že nedošlo k zneužívajúcemu konaniu, prijal rozhodnutie, že nedošlo k porušeniu uvedeného článku.

               2.

               Článok 5 druhý odsek nariadenia č. 1/2003 je priamo uplatniteľný a bráni uplatneniu vnútroštátnej právnej normy, ktorá ukladá povinnosť ukončiť konanie týkajúce sa článku 102 ZFEÚ rozhodnutím, v ktorom sa konštatuje, že nedošlo k porušeniu uvedeného článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec T-270/16 P: Odvolanie podané 28. mája 2016: Petrus Kerstens proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. marca 2016 vo veci F-23/15, Kerstens/Komisia

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/47

         Odvolanie podané 28. mája 2016: Petrus Kerstens proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. marca 2016 vo veci F-23/15, Kerstens/Komisia
   (Vec T-270/16 P)
   (2016/C 260/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Petrus Kerstens (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok druhej komory Súdu pre verejnú službu z 18. marca 2016 vo veci F-23/15, Kerstens/Komisia,

               —

               vrátil vec Súdu pre verejnú službu Európskej únie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov, ako aj na rozpore v odôvodnení v súvislosti s neexistenciou správy z administratívneho vyšetrovania v zmysle článkov 2 až 4 všeobecných vykonávajúcich ustanovení týkajúcich sa vedenia administratívnych vyšetrovaní a disciplinárnych konaní z roku 2004 (ďalej len „VVU z roku 2004“).

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení v súvislosti so skutočnosťou, že nebolo zrušené disciplinárne rozhodnutie, ktoré nebolo založené na správe z administratívneho vyšetrovania v zmysle VVU z roku 2004.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na rozpore v odôvodnení rozsudku, na porušení povinnosti odôvodnenia, na skreslení skutkových okolností a dôkazov, na porušení článku 4 ods. 4 VVU z roku 2004, článku 91 služobného poriadku a zásady rozdelenia právomocí medzi súdne a správne orgány, na porušení zákazu rozhodovať ultra petita a zásad kontradiktórnosti a zákazu diskriminácie, ako aj na nesprávnych právnych posúdeniach v súvislosti s preskúmaním Súdu pre verejnú službu týkajúcim sa dôsledkov nezrovnalostí spôsobených Komisiou.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a na porušení zásady kontradiktórnosti súvisiacich s nesprávnym výkladom článku 24 služobného poriadku a článku 10 prílohy IX služobného poriadku.

               5.

               Piaty odvolací dôvod, uvedený subsidiárne, založený na skreslení skutkových okolností a dôkazov, na porušení povinnosti odôvodnenia a na nesprávnom právnom posúdení s ohľadom na zásadu dodržiavania primeranej lehoty v disciplinárnej oblasti.


title: Vec C-221/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Prim’Awla tal Qorti Ċivili (Maltská republika) 17. júna 2009 — AJD Tuna Ltd/Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd a Avukat Ġenerali

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Prim’Awla tal Qorti Ċivili (Maltská republika) 17. júna 2009 — AJD Tuna Ltd/Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd a Avukat Ġenerali
   (Vec C-221/09)
   2009/C 205/41
   Jazyk konania: maltčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Prim’Awla tal-Qorti Ċivili

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: AJD Tuna Ltd

      Žalovaní: Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Ġenerali

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 (1) neplatné kvôli porušeniu článku 253 Zmluvy v rozsahu, v akom neuvádza dostatočne dôvody na prijatie núdzových opatrení stanovených v článkoch 1, 2 a 3 uvedeného nariadenia, a v rozsahu, v akom neposkytuje dostatočne jasný obraz o odôvodnení týchto opatrení?

               2.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 neplatné, pretože porušuje článok 7 ods. 1 nariadenia Rady č. 2371/2002 (2) v rozsahu, v akom vo svojich odôvodneniach adekvátne nepreukazuje i) existenciu vážneho ohrozenia zachovania živých vodných zdrojov alebo morského ekosystému spôsobeného činnosťami rybolovu a ii) potrebu konať okamžite?

               3.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 neplatné v rozsahu, v akom prijaté opatrenia zbavujú prevádzkovateľov Spoločenstva, ako je žalobca, ich legitímnej dôvery založenej na článku 1 nariadenia Komisie č. 446/2008 (3) z 22. mája 2008 a článku 2 nariadenia Rady č. 2371/2002 z 20. decembra 2002?

               4.

               Je článok 3 nariadenia Komisie č. 530/2008 neplatný kvôli porušeniu zásady proporcionality v rozsahu, v akom obsahuje, že i) žiadny prevádzkovateľ Spoločenstva nemôže vykonávať činnosť vykládky alebo umiestňovania do klietok na výkrm alebo chov, dokonca ani pri tuniakoch ulovených skôr a úplne v súlade s nariadením Komisie č. 530/2008, a ii) žiadny prevádzkovateľ Spoločenstva nemôže vykonávať tieto činnosti vo vzťahu k tuniakom uloveným rybármi, ktorých lode sa neplavia pod vlajkou niektorého z členských štátov uvedených v článku 1 nariadenia Komisie č. 530/2008, hoci tieto tuniaky boli ulovené v súlade s kvótami uvedenými v Medzinárodnom dohovore o ochrane atlantických tuniakov?

               5.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 neplatné, pretože porušuje zásadu proporcionality v rozsahu, v akom Komisia nepreukázala, že opatrenie, ktoré zamýšľala prijať, malo prispieť k obnove zásob tuniakov?

               6.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 neplatné kvôli tomu, že prijaté opatrenia sú neprimerané a diskriminujú na základe štátnej príslušnosti v zmysle článku 12 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v rozsahu, v akom uvedené nariadenie rozlišuje medzi plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami, ktoré sa plavia pod španielskou vlajkou, a plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami, ktoré sa plavia pod vlajkami Grécka, Talianska, Francúzska, Cypru a Malty, a v rozsahu, v akom rozlišuje medzi týmito šiestimi členskými štátmi a ostatnými členskými štátmi?

               7.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 neplatné, pretože neboli rešpektované zásady spravodlivosti, tak ako sú chránené článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, v rozsahu, v akom dotknutým účastníkom a členským štátom nebola daná žiadna príležitosť predložiť ich písomné pripomienky pred prijatím rozhodnutia?

               8.

               Je nariadenie Komisie č. 530/2008 neplatné, pretože nebola rešpektovaná zásada kontradiktórnosti (audi alteram partem), ako všeobecná zásada práva Spoločenstva, v rozsahu, v akom dotknutým účastníkom a členským štátom nebola daná žiadna príležitosť predložiť ich písomné pripomienky pred prijatím rozhodnutia?

               9.

               Je článok 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 2371/2008 neplatný, pretože neboli rešpektované zásada kontradiktórnosti (audi alteram partem) ako všeobecná zásada práva Spoločenstva, a/alebo zásady spravodlivosti, tak ako sú chránené článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, a je v dôsledku toho neplatné nariadenie Komisie č. 530/2008, pretože bolo založené na nariadení Rady č. 2371/2008?

               10.

               V prípade že Súdny dvor Európskych spoločenstiev rozhodne, že nariadenie Komisie č. 530/2008 je platné, má sa toto nariadenie vykladať tak, že znamená, že opatrenia prijaté v článku 3 uvedeného nariadenia tiež vylučujú, aby prevádzkovatelia Spoločenstva akceptovali vykládku, umiestňovanie do klietok na výkrm alebo chov, alebo prekládku vo vodách alebo prístavoch Spoločenstva tuniaka modroplutvého uloveného v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami, ktoré sa plavia pod vlajkou tretej krajiny?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori (Ú. v. EÚ L 155, s. 9).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 446/2008 z 22. mája 2008, ktorým sa v roku 2008 podľa článku 21 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, upravujú určité kvóty na tuniaka modroplutvého (Ú. v. EÚ L 134, s. 11).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. júla 2005 vo veci C-153/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Cour de cassation): Caisse nationale des prestations familiales proti Ursula Weide, vydatá Schwarz (Rodinné dávky — Príspevok na výchovu — Pozastavenie nároku na dávky v štáte zamestnania — Nárok na dávky rovnakej povahy v štáte bydliska)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 7. júla 2005
   vo veci C-153/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Cour de cassation): Caisse nationale des prestations familiales proti Ursula Weide, vydatá Schwarz (1)

   (Rodinné dávky - Príspevok na výchovu - Pozastavenie nároku na dávky v štáte zamestnania - Nárok na dávky rovnakej povahy v štáte bydliska)
   (2005/C 229/03)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-153/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Cour de cassation (Luxembursko) zo 6. marca 2003 a doručený Súdnemu dvoru 3. apríla 2003, ktorý súvisí s konaním: Caisse nationale des prestations familiales proti Ursula Weide, vydatá Schwarz, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), M. Ilešič a E. Levits, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 10 ods. 1 písm. b) i) nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (EHS) č. 118/97 z 2. decembra 1996 sa musí vykladať tak, že skutočnosť, že manžel príjemcu rodinnej dávky podľa článku 73 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97 vykonáva zárobkovú činnosť v štáte bydliska detí, pozastavuje nárok na príspevky podľa tohto posledne uvedeného ustanovenia až do výšky príspevkov na výchovu určenej právnymi predpismi členského štátu bydliska, a to bez ohľadu na to, kto je priamym príjemcom rodinných dávok určeným právnymi predpismi tohto štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003


title: Vec C-323/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  15. októbra 2014 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernice 1999/31/ES a 2008/98/ES — Plán odpadového hospodárstva — Primeraná a jednotná sieť zariadení na zneškodňovanie — Povinnosť zaviesť spracovávanie odpadov zaručujúce najlepší výsledok pre ľudské zdravie a ochranu životného prostredia)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/7

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. októbra 2014 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-323/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernice 1999/31/ES a 2008/98/ES - Plán odpadového hospodárstva - Primeraná a jednotná sieť zariadení na zneškodňovanie - Povinnosť zaviesť spracovávanie odpadov zaručujúce najlepší výsledok pre ľudské zdravie a ochranu životného prostredia))
   (2014/C 462/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, z aprávnej pomoci G. Fiengo, avvocato dello Stato)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že

                           —

                           neprijala všetky opatrenia potrebné na zabránenie tomu, aby časť komunálneho odpadu ukladaného na skládky SubATO v Ríme, s vylúčením skládky v Cecchina, a na skládky SubATO v Latina, nepodliehala spracovaniu, ktoré zahŕňa vhodný výber rôznych častí odpadov a stabilizáciu ich organickej časti, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ods. 1 v spojení s článkom 6 písm. a) smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, ako aj z článkov 4 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc,

                           —

                           v regióne Lazio nevytvorila integrovanú a vhodnú sieť zariadení pre nakladanie z odpadmi, v rámci ktorej by sa zohľadnili najlepšie dostupné techniky, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 ods. 1 smernice 2008/98/ES.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-328/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Taliansko) 5. júla 2010 — Enipower SpA/Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Taliansko) 5. júla 2010 — Enipower SpA/Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas
   (Vec C-328/10)
   ()
   2010/C 346/39
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Enipower SpA

      Žalovaný: Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 23, 43, 49 a 56 Zmluvy, ako aj článok 11 ods. 2 a 6 a článok 24 smernice 2003/54 (1) takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez upovedomenia Európskej komisie stabilne ukladá určitým výrobcom elektrickej energie, ktorí sa za daných okolností považujú za nevyhnutných na splnenie potrieb dopytu po službách dispečingu, aby predkladali ponuky na burzových trhoch s elektrickou energiou podľa heteronómne určených programov prevádzkovateľa siete, a ktorá znemožňuje odmeňovanie za tieto ponuky na základe voľného rozhodovania výrobcu, ale spája ho s parametrami, ktoré nie sú vopred stanovené „transparentnými, nediskriminačnými a trhovými postupmi“?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211.


title: Vec T-372/12: Žaloba podaná 20. augusta 2012 — El Corte Inglés/ÚHVT — Apro Tech (APRO)

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/26

      Žaloba podaná 20. augusta 2012 — El Corte Inglés/ÚHVT — Apro Tech (APRO)
      (Vec T-372/12)
      (2012/C 331/50)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo a I. Munilla Muñoz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Apro Tech Co., Ltd (Taichung Hsien, Taiwan)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. mája 2012 vo veci R 196/2011-2 a určil, že odvolaniu podanému na ÚHVT musí byť podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke spoločenstva vyhovené a rozhodnutie námietkového oddelenia o úplnom zápise ochrannej známky spoločenstva č. 8 253 551„APRO“ (kombinovaná ochranná známka) musí byť zrušené,

                  —

                  zaviazal účastníkov konania, ktorí sa bránia proti tejto žalobe, na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Apro Tech Co., Ltd.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „APRO“ pre výrobky triedy 12 — prihláška ochrannej známky spoločenstva č. 8 253 551.

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

         Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná obrazová ochranná známka a ochranná známka Spoločenstva „B-PRO by Boomerang“ a slovné ochranné známky spoločenstva „PRO MOUNTAIN“ a „PRO OUTDOOR“ pre výrobky triedy 12.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-579/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)/Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social [Štrukturálne fondy — Nariadenie (ES) č. 1083/2006 — Územná oprávnenosť — Uskutočňovanie investícií spolufinancovaných Európskou úniou v prospech lokality nachádzajúcej sa mimo územia regiónov, ktoré sú oprávnené na podporu, a subjektom, ktorý má sídlo v tejto lokalite]

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)/Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social
   (Vec C-579/11) (1)

   (Štrukturálne fondy - Nariadenie (ES) č. 1083/2006 - Územná oprávnenosť - Uskutočňovanie investícií spolufinancovaných Európskou úniou v prospech lokality nachádzajúcej sa mimo územia regiónov, ktoré sú oprávnené na podporu, a subjektom, ktorý má sídlo v tejto lokalite)
   2013/C 46/19
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)

      Žalovaní: Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social

      za účasti: Instituto Nacional de Administração, Sindicato dos Quadros Técnicos do Estado, Instituto Superior de Ciências, do Trabalho e da Empresa, Instituto do Desporto de Portugal

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Výklad článkov 174, 175 a 176 ZFEÚ, článkov 5 až 8, 22, 32, 34, 35 a 56 nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, s. 25), a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 z 26. mája 2003 o zostavení spoločnej nomenklatúry územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS) (Ú. v. EÚ L 154, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 196) — Štrukturálna pomoc — Financovanie Európskou úniou — Operačné programy — Oprávnenosť výdajov — Spoločná nomenklatúra územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS)

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia primárneho práva Únie týkajúce sa hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti, ako aj nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999, sa majú vykladať tak, že nebránia tomu, aby sa investícia spolufinancovaná Európskou úniou realizovala jednak v prospech lokality mimo územia regiónov, ktoré sú oprávnené na podporu, a jednak subjektom, ktorý má sídlo v tejto lokalite, za podmienky, že táto investícia je realizovaná cielene a adresne smerom k oprávneným regiónom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-247/16: Žaloba podaná 13. mája 2016 – Trasta Komercbanka a iní/ECB

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/51

         Žaloba podaná 13. mája 2016 – Trasta Komercbanka a iní/ECB
   (Vec T-247/16)
   (2016/C 270/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Trasta Komercbanka AS (Riga, Lotyšsko) a šiesti ďalší (v zastúpení: O. Behrends, L. Feddern a M. Kirchner, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie ECB z 3. marca 2016, ktorým bola Trasta Komercbanka AS odňatá banková licencia a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB nepreskúmala a dôkladne a nestranne neposúdila všetky skutkové aspekty a okrem iného na tvrdení, že ECB vhodne nereagovala na skutočnosť, že informácie a dokumenty predložené lotyšským regulačným orgánom neboli presné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu proporcionality tým, že neuznala možnosť využitia alternatívnych opatrení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu rovnakého zaobchádzania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila článok 19 a odôvodnenie 75 nariadenia JMD (1) a dopustila sa zneužitia právomoci.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásady legitímnej dôvery a právnej istoty.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila procesné pravidlá, vrátane práva byť vypočutý, práva na prístup k spisu, práva na dostatočne odôvodnené rozhodnutie, článku 83 ods. 1 nariadenie o rámci JMD, (2) a práva na spravodlivé správne konanie.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63)

      (2)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1)


title: Vec C-48/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  12. februára 2015 – Európsky parlament/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Smernica 2013/51/Euratom — Voľba právneho základu — Zmluva ESAE — Články 31 AE a 32 AE — Zmluva o FEÚ — Článok 192 ods. 1 ZFEÚ — Ochrana ľudského zdravia — Rádioaktívne látky vo vode určenej na ľudskú spotrebu — Právna istota — Lojálna spolupráca medzi inštitúciami)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. februára 2015 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-48/14) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Smernica 2013/51/Euratom - Voľba právneho základu - Zmluva ESAE - Články 31 AE a 32 AE - Zmluva o FEÚ - Článok 192 ods. 1 ZFEÚ - Ochrana ľudského zdravia - Rádioaktívne látky vo vode určenej na ľudskú spotrebu - Právna istota - Lojálna spolupráca medzi inštitúciami))
   (2015/C 118/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: L. Visaggio a J. Rodrigues, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: O. Segnana a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a E. Ruffer, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a M. Patakia, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika, Francúzska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec C-108/16 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného proti Pawłovi Dworzeckému (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Európsky zatykač — Článok 4a ods. 1 — Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi — Podmienky výkonu — Dôvody na nepovinné nevykonanie — Výnimky — Povinné vykonanie — Trest uložený v neprítomnosti — Pojmy „osobné predvolanie na súd“ a „úradné oznámenie inými prostriedkami“ — Autonómne pojmy práva Únie)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného proti Pawłovi Dworzeckému
   (Vec C-108/16 PPU) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač - Článok 4a ods. 1 - Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Podmienky výkonu - Dôvody na nepovinné nevykonanie - Výnimky - Povinné vykonanie - Trest uložený v neprítomnosti - Pojmy „osobné predvolanie na súd“ a „úradné oznámenie inými prostriedkami“ - Autonómne pojmy práva Únie))
   (2016/C 260/16)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Paweł Dworzecki

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4a ods. 1 písm. a) bod i) rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného a doplneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že výrazy „osobne predvolaná“, ako aj „sa jej inými prostriedkami skutočne doručili úradné informácie o stanovenom termíne a mieste konania takým spôsobom, že bolo jednoznačne preukázané, že táto osoba si bola vedomá plánovaného konania“, uvedené v tomto ustanovení, predstavujú autonómne pojmy práva Únie a musia sa vykladať jednotne v celej Európskej únii.

               2.

               Článok 4a ods. 1 písm. a) bod i) rámcového rozhodnutia 2002/584, zmeneného a doplneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že také predvolanie, o aké ide vo veci samej, ktoré nebolo oznámené priamo dotknutej osobe, ale bolo na adrese dotknutej osoby odovzdané dospelej osobe, ktorá je členom tejto domácnosti a ktorá sa zaviazala ho dotknutej osobe odovzdať, bez toho, aby európsky zatykač umožňoval ubezpečiť sa, či a prípadne kedy táto dospelá osoba skutočne odovzdala toto predvolanie dotknutej osobe, samo osebe nespĺňa podmienky stanovené v tomto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 2.5.2016.


title: Vec C-357/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 30. augusta 2006 – Frigerio Luigi & C. Snc/Comune di Triuggio

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 30. augusta 2006 – Frigerio Luigi & C. Snc/Comune di Triuggio
   (Vec C-357/06)
   (2006/C 281/36)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Frigerio Luigi & C. Snc

      Žalovaní: Comune di Triuggio
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyjadruje ustanovenie článku 4 ods. 1 smernice 2004/18/ES (1) alebo obdobné ustanovenie článku 26 ods. 2 smernice 92/50/EHS (2) (pokiaľ by sa za relevantný predpis považovalo toto druhé ustanovenie), podľa ktorého záujemcovia alebo uchádzači, ktorí sú podľa predpisov platných v členskom štáte, v ktorom sú usadení, oprávnení poskytovať príslušné služby, nemôžu byť odmietnutí len na základe toho, že podľa právnych predpisov platných v členskom štáte, v ktorom sa uzatvára zmluva, sa od nich požaduje, aby boli fyzickými alebo právnickými osobami, základnú zásadu práva Spoločenstva, ktorá má prednosť pred formálnym obmedzením uvedeným v článku 113 ods. 5 D.lgs. 267/2000 a v článkoch 2 ods. 6 a 15 ods. 1 regionálneho zákona Lombardie č. 26 z 12. decembra 2003, a ktorej uplatnenie musí preto tiež byť zabezpečené tak, že umožní účasť na súťažiach verejného obstarávania aj subjektom, ktoré nemajú právnu formu kapitálových spoločností?

               2.

               V prípade, ak Súdny dvor nepovažuje vyššie uvedenú právnu úpravu za vyjadrenie základnej zásady práva Spoločenstva:
               Je ustanovenie článku 4 ods. 1 smernice 2004/18/ES alebo obdobné ustanovenie článku 26 ods. 2 smernice 92/51/EHS, (pokiaľ by sa za relevantný predpis považovalo toto druhé ustanovenie), implicitným dôsledkom alebo „zásadou odvodenou“ zo zásady hospodárskej súťaže posudzovanej spoločne so zásadou administratívnej transparentnosti a zásadou zákazu diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti, a má ako také preto priamu záväznosť a prednosť pred prípadne odlišnými vnútroštátnymi normami prijatými členskými štátmi na úpravu zákaziek na verejné práce, na ktoré sa nevzťahuje priama pôsobnosť práva Spoločenstva?

               3.

               Sú ustanovenia článku 113 ods. 5 D.lgs. 267/2000, ako aj v článkov 2 ods. 6 a 15 ods. 1 regionálneho zákona Lombardie z 12. decembra 2003 v súlade so zásadami práva Spoločenstva, ustanovenými v článku 39 (zásada voľného pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva), 43 (sloboda usadiť sa), 48 a 81 (dohody obmedzujúce hospodársku súťaž) Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev, a teda, v prípade, ak sa zistí rozpor, musia sa uvedené vnútroštátne ustanovenia prestať uplatňovať z dôvodu, že sú v rozpore s právnymi predpismi Spoločenstva, ktoré majú priamu záväznosť a prednosť pred vnútroštátnymi právnymi predpismi?

               4.

               Sú ustanovenia článku 113 ods. 5 D.lgs. 267/2000, ako aj článkov 2 ods. 6 a 15 ods. 1 regionálneho zákona Lombardie z 12. decembra 2003 v súlade s ustanovením článku 9 ods. 1 smernice 75/442/EHS (3) alebo obdobnými ustanoveniami článku 7 ods. 2 smernice 2006/12/ES (4) z 5. apríla 2006 (pokiaľ by sa za relevantný predpis považovalo toto druhé ustanovenie), ktoré v uvedenom poradí ustanovujú, že „… každé zariadenie alebo podnik, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II A, musí získať povolenie od príslušného orgánu uvedeného v článku 6“ a že „plány podľa odseku 1 (odpadového hospodárstva) môžu napríklad zahŕňať: a) fyzické osoby alebo právnické osoby, ktoré sú oprávnené nakladať s odpadmi…“?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.

      (2)  Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.

      (3)  Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23.

      (4)  Ú. v. EÚ L 114, s. 9.


title: Vec C-150/09 P: Uznesenie Súdneho dvora z  21. januára 2010 — Iride SpA, Iride Energia SpA/Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Pomoc označená sa zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou, že príjemca vráti skoršiu pomoc vyhlásenú za protiprávnu — Zlučiteľnosť s článkom 87 ods. 1 ES — Nesprávne právne posúdenie — Skreslenie argumentácie žalobkýň — Neodôvodnenie — Odvolanie, ktoré je z časti zjavne neprípustné a z časti zjavne nedôvodné)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/14

         Uznesenie Súdneho dvora z 21. januára 2010 — Iride SpA, Iride Energia SpA/Európska komisia
   (Vec C-150/09 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Pomoc označená sa zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou, že príjemca vráti skoršiu pomoc vyhlásenú za protiprávnu - Zlučiteľnosť s článkom 87 ods. 1 ES - Nesprávne právne posúdenie - Skreslenie argumentácie žalobkýň - Neodôvodnenie - Odvolanie, ktoré je z časti zjavne neprípustné a z časti zjavne nedôvodné)
   2010/C 134/21
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Iride SpA, Iride Energia SpA (v zastúpení: L. Radicati di Brozolo, M. Merola a T. Ubaldi, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Righini a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 11. februára 2009, Iride SpA a Iride Energia SpA (T-25/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/941/ES z 8. novembra 2006 o štátnej pomoci C 11/06 (ex N 127/05), ktorú Talianska republika zamýšľa poskytnúť v prospech AEM Torino (Ú. v. ES L 366, s. 62) vo forme dotácií určených na náhradu nenávratných nákladov v odvetví energie, keďže na jednej strane dospela k záveru, že ide o štátnu pomoc a na druhej strane podriaďuje zlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom podmienke, že AEM Torino nahradí skoršiu nezákonnú pomoc priznanú v rámci režimu v prospech podnikov označovaných za „komunalizované“

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Iride SpA a Iride Energia SpA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec T-253/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júla 2006 – Ayadi/Rada ( Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom — Právomoc Spoločenstva — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zásada subsidiarity — Základné práva — Ius cogens — Súdna kontrola — Žaloba o neplatnosť )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júla 2006 – Ayadi/Rada
   (Vec T-253/02) (1)

   („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom - Právomoc Spoločenstva - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zásada subsidiarity - Základné práva - Ius cogens - Súdna kontrola - Žaloba o neplatnosť“)
   (2006/C 224/73)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Chafiq Ayadi (Dublin, Írsko) (v zastúpení: pôvodne A. Lyon, H. Miller, M. Willis-Stewart, solicitors, a S. Cox, barrister, neskôr A. Lyon, H. Miller a S. Cox)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Vitsentzatos a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne J. Collins, neskôr R. Caudwell, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Moore, barrister) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Brown a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Rady.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289, 23.11.2002.


title: Vec T-227/09: Žaloba podaná 10. júna 2009 — Feng Shen Technology/ÚHVT — Majtczak (FS)

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/24

         Žaloba podaná 10. júna 2009 — Feng Shen Technology/ÚHVT — Majtczak (FS)
   (Vec T-227/09)
   2009/C 193/40
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Feng Shen Technology Co. Ltd (Gueishan, Taiwan) (v zastúpení: W. Festl-Wietek a P. Rath, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Jarosław Majtczak (Lodž, Poľsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. apríla 2009 vo veci R 529/2008-4,

               —

               vyhlásiť ochrannú známku Spoločenstva č. 4 431 391 za neplatnú, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania pred Súdom prvého stupňa a odvolacím senátom.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: ochranná známka „FS“ pre tovary patriace do triedy 26 — ochranná známka Spoločenstva č. 4 431 391.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: viacero skorších prihlášok ochranných známok pre obrazové označenie „FS“ na Taiwane, v Číne a Ghane pre zipsy a súvisiace výrobky.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 40/94 [teraz článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 207/2009], lebo odvolací senát nesprávne vyhodnotil dôkazy a dokumenty poskytnuté účastníkmi konania a nesprávne analyzoval skutkové okolnosti, ktoré boli nevyhnutnou podmienkou konštatovania, že predmetná prihláška ochrannej známky nebola podaná v dobrej viere.


title: Vec C-509/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad des Nederlanden – Holandsko) – Magpar VI BV/Staatssekretaris van Financiën (Nepriame dane z tvorby a zvyšovania základného imania — Smernica 69/335/EHS — Článok 7 ods. 1 písm. b) a b) bis — Daň z vkladu — Oslobodenie — Podmienky — Zachovanie vo vlastníctve obchodných podielov počas piatich rokov od ich nadobudnutia)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad des Nederlanden – Holandsko) – Magpar VI BV/Staatssekretaris van Financiën
   (Vec C-509/04) (1)

   (Nepriame dane z tvorby a zvyšovania základného imania - Smernica 69/335/EHS - Článok 7 ods. 1 písm. b) a b) bis - Daň z vkladu - Oslobodenie - Podmienky - Zachovanie vo vlastníctve obchodných podielov počas piatich rokov od ich nadobudnutia)
   (2006/C 165/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad des Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Magpar VI BV

      Žalovaný: Staatssekretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad des Nederlanden – Výklad článku 7 ods. 1 písm. b) bis smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25) v znení smernice Rady 73/79/EHS z 9. apríla 1973 o zmene oblasti použitia zníženej sadzby kapitálovej dane, ktorá je stanovená v prospech určitých reštrukturalizácií spoločností v článku 7 ods. 1 písm. b) smernice o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania – Podiely spoločnosti, ktoré v dôsledku fúzie už nedrží iná spoločnosť – Lehota piatich rokov – Pojem prevodu podielov
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 1 písm. b) a b) bis smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej a doplnenej smernicou 73/79/EHS Rady z 9. apríla 1973 a zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, sa musí vykladať v tom zmysle, že keď prvá kapitálová spoločnosť v lehote piatich rokov od nadobudnutia obchodných podielov druhej kapitálovej spoločnosti v rámci zlúčenia na základe výmeny cenných papierov oslobodeného od dani z vkladu prestáva byť vlastníkom týchto obchodných podielov, pretože samotná druhá spoločnosť sa zlúčila s treťou kapitálovou spoločnosťou a v dôsledku toho zanikla, prvá spoločnosť získala ako odplatu obchodné podiely tretej spoločnosti, podmienka zachovania vlastníctva počas piatich rokov pôvodne nadobudnutých obchodných podielov, uvedená v bode b) bis skúmaného ustanovenia, nie je prenesená na obchodné podiely tretej spoločnosti, ktoré vlastní prvá spoločnosť.

               2.

               Pre zodpovedanie prvej otázky nie je dôležitá skutočnosť, že článok 7 ods. 1 písm. b) bis druhý pododsek druhá veta smernice 69/335, zmenenej a doplnenej smernicou 73/79 a smernicou 85/303, odkazuje na „postúpenie“ [neoficiálny preklad] obchodných podielov, ktoré sú vo vlastníctve v dôsledku postupu oslobodeného od dane z vkladu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-270/12: Žaloba podaná 1. júna 2012 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie, Európsky parlament

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/3

         Žaloba podaná 1. júna 2012 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie, Európsky parlament
   (Vec C-270/12)
   2012/C 273/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: A. Robinson, splnomocnený zástupca, J. Stratford, QC, A. Henshaw, barrister)

      Žalovaní: Rada Európskej únie, Európsky parlament

      Návrhy žalobcu:

               —

               zrušiť článok 28 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 236/2012 zo 14. marca 2012 o predaji nakrátko a určitých aspektoch swapov na úverové zlyhanie (1),

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Článok 28 nazvaný „Intervenčné právomoci orgánu ESMA za výnimočných okolností“ požaduje od Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy („orgán ESMA“) zakázať fyzickým alebo právnickým osobám predaj nakrátko alebo uložiť podmienky na uzatváranie podobných transakcií alebo požadovať od týchto osôb oznámenie alebo zverejnenie týchto pozícií.
   Orgán ESMA prijme takéto opatrenia ak a) sa nimi bude riešiť hrozba pre riadne fungovanie a integritu finančných trhov alebo stabilitu celého finančného systému v Únii alebo jeho časti; b) budú mať cezhraničný účinok a c) príslušné orgány neprijali žiadne opatrenia na riešenie hrozby alebo opatrenia, ktoré prijali, nie sú dostatočné na riešenie hrozby. Opatrenia sú platné do troch mesiacov, avšak orgán ESMA je oprávnený ich obnoviť na neurčito. Opatrenia majú prednosť pred akýmikoľvek predchádzajúcimi opatreniami prijatými príslušným orgánom podľa Nariadenia o predaji nakrátko.
   Spojené kráľovstvo tvrdí, že článok 28 je protiprávny pre nasledovné dôvody.
   Po prvé, je v rozpore s druhou zásadou definovanou v rozsudku Súdneho dvora z 13. júna 1958, Meroni/Vysoký úrad (9/56, Zb. 1958, s. 11), keďže:

               1.

               Kritéria určujúce, kedy má orgán ESMA podľa článku 28 konať, obsahujú veľkú mieru úvahy.

               2.

               Orgánu ESMA bol udelený široký rozsah výberu, pokiaľ ide o opatrenie alebo opatrenia, ktoré má uložiť a aké výnimky má špecifikovať a tieto výbery majú veľmi významné účinky na hospodársku politiku.

               3.

               Faktory, ktoré orgán ESMA musí vziať do úvahy, obsahujú testy, ktoré sú vysoko subjektívne.

               4.

               Orgán ESMA je oprávnený obnoviť svoje opatrenia bez obmedzenia ich celkového trvania.

               5.

               Ak by aj (na rozdiel od podaní Spojeného kráľovstva) článok 28 nezapájal orgán ESMA do uskutočnenia výberu v makroekonomickej politike, orgán ESMA má aj tak širokú úvahu, pokiaľ ide o uplatnenie politiky na hocijaký jednotlivý prípad, ako v samotnej veci Meroni.

         Po druhé, článok 28 má za cieľ oprávniť orgán ESMA k uloženiu opatrení všeobecného uplatnenia, ktoré majú silu práva, na rozdiel od rozsudku Súdneho dvora zo 14. mája 1981, Giuseppe Romano/Institut national d’assurance maladie-invalidité (C-98/80, Zb. 1981, s. 1241).
   Po tretie, článok 28 má za cieľ udeliť orgánu ESMA právomoc prijať nelegislatívne akty všeobecného uplatnenia, zatiaľ čo vo svetle článkov 290 ZFEÚ a 291 ZFEÚ, Rada nemá právomoc podľa Zmlúv delegovať takúto právomoc na obyčajnú agentúru mimo týchto ustanovení.
   Po štvrté, ak a v rozsahu v akom by sa článok 28 mal vykladať ako oprávňujúci orgán ESMA k prijatiu individuálnych opatrení proti fyzickým a právnickým osobám, bolo by to ultra vires článku 114 ZFEÚ.
   Článok 28 môže byť oddelený od zvyšku Nariadenia o predaji nakrátko. Jeho odstránenie by v zásade ponechalo zvyšok Nariadenia nedotknutým.

      (1)  Ú. v. EÚ L 86, s. 1.


title: Vec T-76/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 – Scotto/Komisia

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/34

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 – Scotto/Komisia
   (Vec T-76/05) (1)

   (2005/C 281/62)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-76/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) 12. februára 2014 – Mihai Manea/Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) 12. februára 2014 – Mihai Manea/Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor
   (Vec C-76/14)
   2014/C 151/12
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Brașov

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Mihai Manea

      Žalovaný: Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba vzhľadom na ustanovenia zákona č. 9/2012 a na predmet dane upravenej týmto zákonom vychádzať z toho, že článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát Únie zaviedol daň za znečisťujúce emisie uplatniteľnú na všetky zahraničné motorové vozidlá pri ich zápise do evidencie v uvedenom štáte, pričom táto daň sa uplatňuje aj pri prevode vlastníckeho práva k tuzemským motorovým vozidlám okrem prípadu, ak taká daň alebo podobná daň už bola zaplatená?

               2.

               Treba vzhľadom na ustanovenia zákona č. 9/2012 a na predmet dane upravenej týmto zákonom vychádzať z toho, že článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát Únie zaviedol daň za znečisťujúce emisie uplatniteľnú na všetky zahraničné motorové vozidlá pri ich zápise do evidencie v uvedenom štáte, pričom táto daň je v prípade tuzemských motorových vozidiel splatná len pri prevode vlastníckeho práva k takému vozidlu, čo má za následok, že zahraničné vozidlo nemožno používať bez zaplatenia dane, zatiaľ čo tuzemské vozidlo možno bez zaplatenia dane používať bez časového obmedzenia až do okamihu prevodu vlastníckeho práva k uvedenému vozidlu, ak k takému prevodu dôjde?


title: Vec C-158/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 22. marca 2007 – Jacqueline Förster/IB-Groep

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 22. marca 2007 – Jacqueline Förster/IB-Groep
   (Vec C-158/07)
   (2007/C 117/29)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Centrale Raad van Beroep
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Jacqueline Forster

      Žalovaná: IB-Groep
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Platí článok 7 nariadenia (EHS) č. 1251/70 aj pre študenta, ktorý prišiel do Holandska predovšetkým kvôli štúdiu a najskôr v obmedzenom rozsahu vykonával popri štúdiu zárobkovú činnosť, ktorú však medzitým ukončil?

               2.

               Odporuje smernici 93/96, aby študent uvedený v prvej otázke požadoval s odvolaním sa na článok 12 ES plné financovanie štúdia?

               3.

                           a)

                           Platí pravidlo, že hospodársky nečinní občania Únie sa môžu odvolávať na článok 12 ES, len ak sa určitý čas legálne zdržiavali na území hostiteľského členského štátu alebo tam mali povolenie na pobyt, aj pre študijné podpory slúžiace na pokrytie životných nákladov?

                           b)

                           Ak áno, je v tomto období prípustná požiadavka určitej doby pobytu, ktorá sa uplatňuje výlučne voči osobám, ktoré majú inú štátnu príslušnosť ako štátnu príslušnosť hostiteľského členského štátu?

                           c)

                           Ak áno, je v súlade s článkom 12 ES vyžadovať pobyt v trvaní piatich rokov?

                           d)

                           Ak nie, akú dobu pobytu možno vyžadovať?

               4.

               Postačí v konkrétnom prípade kratší legálny pobyt, keď na značný stupeň integrácie do spoločnosti hostiteľského štátu poukazujú iné faktory ako je doba pobytu?

               5.

               V prípade, že môžu dotknuté osoby na základe rozsudku Súdneho dvora, ktorý má spätný účinok, vyvodiť z článku 12 ES rozsiahlejšie nároky, ako sa predpokladalo predtým, môže byť splnenie s tým spojených oprávnených podmienok vyžadované za obdobia v minulosti, keď boli tieto podmienky oznámené krátko po vydaní rozsudku?


title: Vec C-281/14 P: Odvolanie podané 9. júna 2014 : Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z  31. marca 2014 vo veci T-270/13, Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)/Európska komisia, Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA)

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/17

         Odvolanie podané 9. júna 2014: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 31. marca 2014 vo veci T-270/13, Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)/Európska komisia, Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA)
   (Vec C-281/14 P)
   2014/C 292/21
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (v zastúpení: M. Muscardini, G. Greco a G. Carullo, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               potom ako konštatuje aktívnu legitimáciu spoločnosti SACBO a možnosť podať odvolanie proti rozhodnutiu z 18. marca 2013, zrušil v celom rozsahu uznesenia Všeobecného súdu z 31. marca 2014 vo veci T-270/13 a následne ak zastáva názor, že vo veci možno rozhodnúť súlade s článkom 61 prvým odsekom Štatútu Súdneho dvora, prijal v plnom rozsahu návrhy súdu prvého stupňa, ktoré znejú takto: konštatovať absenciu snahy obísť a umelo rozdeliť činnosti, ktoré boli predmetom spolufinancovania, a zrušiť rozhodnutie TEn-T EA z 18. marca 2013 v rozsahu, v akom vyhlásilo za neoprávnené vonkajšie náklady týkajúce sa činností 1, 2.1, 4, 5, 6 a 7 znižujúc tak spolufinancovanie a požadujúc tak vrátenie sumy 1 58  517,54 eura so všetkými právnymi následkami,

               —

               zavial žalované na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               I.

               Na podporu odvolania podaného proti uzneseniu, ktorým Všeobecný súd vyhlásil žalobu za neprípustnú.

                           I.1-

                           O nedostatku aktívnej legitimácie. Nesprávne právne posúdenie: porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ, článkov 6 a 13 EDĽP, článku 47 Charty základných práve Európskej únie, článku III.8 ods. 2 rozhodnutia C(2010) 4456, článku 296 druhého odseku ZFEÚ pre nedostatočné a/alebo rozporuplné odôvodnenie a opomenutie rozhodnúť, a článku 107 a článku 108 ods. 3 ZFEÚ.

                                       —

                                       v prípade uznesenia v rozsahu, v akom nezohľadnilo skutočnosť, že spoločnosť SACBO sa podieľala na spolufinancovaní projektu, v plnom rozsahu zodpovedala za investíciu a bola zhotoviteľom projektu a že sa jej tak dotkli všetky účinky napadnutého rozhodnutia, tak v rozsahu nevrátenia uskutočnených investícií, ako aj pokiaľ ide o sumy, ktoré mali byť vrátené, ako aj z dôvodu, že výhrady formulované v rozhodnutí sa všetky týkali správania odvolateľky,

                                       —

                                       porušenie článkov 107 a 108 ZFEÚ v rozsahu, v akom Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že právo Únie ukladá ENAC povinnosť vrátiť spolufinancovanie, keďže nevrátenie predstavuje nezákonnú štátnu pomoc,

                                       —

                                       v prípade uznesenia v rozsahu, v akom nezohľadnilo úlohu, ktorú hrala spoločnosť SACBO v rámci konania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia,

                                       —

                                       v prípade uznesenia v rozsahu, v akom nezohľadnilo aktívnu legitimáciu spoločnosti SACBO z dôvodu ujmy na dobrej povesti v dôsledku napadnutého rozhodnutia.

                           I.2-

                           Pokiaľ ide o nemožnosť podať voči aktu Spoločenstva odvolanie: Nesprávne právne posúdenie: porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ a porušenie článkov III.3.6 a III.3.9 rozhodnutia o financovaní, porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článku 296 druhého odseku ZFEÚ z dôvodu rozporuplnosti dôvodov.

                                       —

                                       v prípade uznesenia v rozsahu, v akom nezohľadnilo skutočnosť, že rozhodnutie stanovuje jasne a natrvalo výšku financovania a sumy, ktoré je potrebné vrátiť, takže samotné rozhodnutie predstavuje povinnosť vrátiť sumy,

                                       —

                                       v prípade uznesenia v rozsahu, v akom nezohľadnilo skutočnosť, že napadnuté rozhodnutie predstavuje akt definitívne ukončujúci konanie o znížení financovania, ktoré sa odlišuje a je nezávislé od následnej etapy skutočného vrátenia.

               II.

               Odvolanie sa na žalobné dôvody uvedené v prvostupňovej žalobe (1) podľa článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, s. 46.


title: Vec C-251/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgicko) 22. mája 2012 — Christian van Buggenhout a Ilse van de Mierop (konkurzní správcovia spoločnosti Grontimmo SA)/Banque Internationale à Luxembourg

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgicko) 22. mája 2012 — Christian van Buggenhout a Ilse van de Mierop (konkurzní správcovia spoločnosti Grontimmo SA)/Banque Internationale à Luxembourg
   (Vec C-251/12)
   2012/C 200/18
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Christian van Buggenhout a Ilse van de Mierop (konkurzní správcovia spoločnosti Grontimmo SA)

      Žalovaná: Banque Internationale à Luxembourg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Akým spôsobom sa má vykladať výraz „záväzok v prospech dlžníka“ uvedený v článku 24 nariadenia ES č. 1346/2000 z 29. mája 2000 (1)?

               2.

               Má sa tento výraz vykladať v tom zmysle, že zahŕňa platbu poukázanú veriteľovi úpadcu na žiadosť úpadcu, pokiaľ osoba, ktorá tento záväzok splatila v prospech úpadcu, nevedela o existencii konkurzného konania začatého proti dlžníkovi v inom členskom štáte?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191).


title: Vec T-626/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. júna 2015 – Wm. Wrigley Jr./ÚHVT (Vyobrazenie modrej gule) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúcej modrú guľu — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/47

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. júna 2015 – Wm. Wrigley Jr./ÚHVT (Vyobrazenie modrej gule)
   (Vec T-626/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúcej modrú guľu - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 311/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a C. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. júna 2014 (vec R 169/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia vyobrazujúceho modrú guľu ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wm. Wrigley Jr. Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.