title: Vec T-89/16 P: Odvolanie podané 26. februára 2016: Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns a Elisavet Papathanasiou proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 15. decembra 2015 v spojených veciach F-101/14, F-102/14 a F-103/14, Clarke a i./EUIPO

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/32

         Odvolanie podané 26. februára 2016: Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns a Elisavet Papathanasiou proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 15. decembra 2015 v spojených veciach F-101/14, F-102/14 a F-103/14, Clarke a i./EUIPO
   (Vec T-89/16 P)
   (2016/C 145/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Nicole Clarke (Alicante, Španielsko), Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Španielsko) a Elisavet Papathanasiou (Alicante) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Návrhy

   Odvolateľky navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v celom rozsahu zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 15. decembra 2015 v spojených veciach F-101/14, F-102/14 a F-103/14,

               —

               rozhodol v súlade s návrhmi podanými žalobkyňami v jednotlivých konaniach,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Súdom pre verejnú službu EÚ, ako aj v odvolacom konaní pred Všeobecným súdom EÚ.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádzajú odvolateľky štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom uplatnení výpovednej doložky nachádzajúcej sa v pracovných zmluvách odvolateliek, ako aj jednotlivých „protokolov o opätovnom začlenení“ uzavretých medzi EUIPO a odvolateľkami v rozsahu, v akom predmetné výberové konania nepredstavujú „ďalšie“ výberové konania v zmysle výpovednej doložky.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom uplatnení výpovednej doložky nachádzajúcej sa v pracovných zmluvách odvolateliek v rozsahu, v akom sa predmetné výberové konania netýkajú oblasti špecializácie „priemyselného vlastníctva“ uvedenej vo výpovednej doložke a preto nemožno výpovednú doložku uplatniť.
               V rámci prvého a druhého odvolacieho dôvodu odvolateľky namietajú, že Súd pre verejnú službu (ďalej len „SVS“) v napadnutom rozsudku nesprávne posúdil znenie, zmysel a účel výpovednej doložky, ako aj jej časový horizont a časovú uplatniteľnosť.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 8 ods. 1 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (ďalej len „PZOZ“)
               Odvolateľky v tejto súvislosti uvádzajú, že SVS v napadnutom rozsudku neuznal, že „protokoly o opätovnom začlenení“ podpísané medzi EUIPO a odvolateľkami v každom prípade predstavovali, ako zmluvné ustanovenie, prinajmenšom druhé predĺženie pracovných zmlúv odvolateliek, z ktorého podľa článku 8 ods. 1 PZOZ vyplýva, že pracovné zmluvy odvolateliek mali byť považované za zmluvy na dobu neurčitú.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom uplatnení povinnosti starostlivosti a zásady legitímnej dôvery
               Na tomto mieste vytýkajú, že SVS nesprávne vychádzal z dátumu opätovného začlenenia a nie z dátumu podpísania výpovednej doložky pre posúdenie otázky, či si EUIPO splnil svoju povinnosť starostlivosti alebo či porušil zásadu legitímnej dôvery, keď výberové konanie, v ktorom sa malo rozhodnúť o profesionálnej budúcnosti odvolateliek, zorganizoval až po 9 rokoch od podpísania výpovednej doložky.


title: Vec C-419/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Povinnosť vymáhania)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-419/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Povinnosť vymáhania)
   (2008/C 79/07)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Righini, M. Konstantinidis, D. Triantafyllou a I. Chatzigiannis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, splnomocnení zástupcovia, V. Christianos a P. Anestis, dikigoroi)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení na dosiahnutie súladu s rozhodnutím Komisie K(2005) 2706 zo 14. septembra 2005 o vymáhaní pomoci poskytnutej leteckej spoločnosti Olympic Airlines
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné na odobratie pomoci, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom rozhodnutím Komisie zo 14. septembra 2005 o štátnej pomoci poskytnutej Gréckom v prospech Olympic Airways a Olympic Airlines, ako aj na vymáhanie tejto pomoci od jej príjemcov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 až 4 tohto rozhodnutia.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec C-546/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 22. októbra 2013 — Agenzia delle Dogane a Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane/ADL American Dataline Srl

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 22. októbra 2013 — Agenzia delle Dogane a Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane/ADL American Dataline Srl
   (Vec C-546/13)
   2013/C 377/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Odporkyňa: ADL American Dataline Srl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia článok 10 ods. 2 a článok 12 nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 (1), ako aj zásada právnej istoty odvodiť zo zmien a doplnení zavedených do doplnkových poznámok ku kapitole 84 zoznamu colných sadzieb druhej časti prílohy I nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006 (2) (ktorá vylúčila reproduktory z položky 8471, ak sa predkladajú samostatne od strojov na automatické spracovanie údajov) taký výklad, že výrobky dovezené spoločnosťou ADL s.r.l. (3) … vykonávajú špeciálnu funkciu (reprodukcia a zosilňovanie zvuku), „inú“ ako spracovanie údajov?

               2.

               Majú sa výrobky dovezené spoločnosťou ADL s.r.l. … konkrétne „reproduktory“ uvádzané na trh samostatne od strojov na automatické spracovanie údajov, považovať sa zariadenia „vykonávajúce špeciálnu funkciu, inú ako spracovanie údajov“ — ak sa má za takú považovať funkcia reprodukcie a zosilňovania zvuku —, alebo sa nemôžu považovať za jednotky systému vykonávajúce špeciálnu funkciu, inú ako spracovanie údajov, keďže s ohľadom na ich špeciálne technické vlastnosti (výlučné napojenie cez kábel USB, potreba operačného systému MAC OS 9) „nemajú žiadnu funkciu, ktorú by boli schopné vykonávať bez pomoci takéhoto stroja [na automatické spracovanie údajov]“ (pozri rozsudky Súdneho dvora z 19. októbra 2000 vo veci C-339/98, Peacock AG, body 14 a 15 a z 18. júla 2007 vo veci C-142/06, Olicom, body 20, 29 a 30 — ktoré, hoci odkazujú na iný druh zariadenia — sieťové karty a tzv. kombinované karty —, sa zdá, že naznačujú, že nedostatok žiadnej „inej“ špeciálnej funkcie vyplýva z dvoch skutočností, a to výlučného fungovania zariadenia prostredníctvom osobného počítača a schopnosti prijať a transformovať na výstup signály vysielané procesorom)?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1549/2006 z 17 októbra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 301, s. 1).

      (3)  Ide o „reproduktory vyrobené americkou spoločnosťou Harman Multimedia určené na to, aby sa výlučne používali ako výstupná jednotka pre počítače značky ‚APPLE‘“


title: Vec T-218/12: Žaloba podaná 22. mája 2012 — Micrus Endovascular/ÚHVT — Laboratorios Delta (DELTA)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/26

         Žaloba podaná 22. mája 2012 — Micrus Endovascular/ÚHVT — Laboratorios Delta (DELTA)
   (Vec T-218/12)
   2012/C 217/55
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Laboratorios Delta Lda (Queluz, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie vyhlásené druhým odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. marca 2012 vo veci R 244/2011-2, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Micrus Endovascular LLC.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „DELTA“ pre výrobky v triede 10, prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6655906.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodný zápis č. 131374 obrazovej ochrannej známky „DELTA PORTUGAL“ pre výrobky v triede 5; portugalská obrazová ochranná známka „DELTA PORTUGAL“ zapísaná pod č. 140578 pre výrobky v triede 5; obchodné meno „LABORATORIOS DELTA“ zapísané pod č. 23113.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Spojené veci T-304/04 a T-316/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006 – Taliansko a Wam/Komisia ( Štátna pomoc — Pôžičky so zníženými úrokovými sadzbami, ktoré umožňujú podniku vstúpiť na trh v niektorých tretích krajinách — Vplyv na obchod medzi členskými štátmi a narušenie hospodárskej súťaže — Odôvodnenie )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/33

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006 – Taliansko a Wam/Komisia
   (Spojené veci T-304/04 a T-316/04) (1)

   („Štátna pomoc - Pôžičky so zníženými úrokovými sadzbami, ktoré umožňujú podniku vstúpiť na trh v niektorých tretích krajinách - Vplyv na obchod medzi členskými štátmi a narušenie hospodárskej súťaže - Odôvodnenie“)
   (2006/C 281/57)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Talianska republika (v zastúpení: pôvodne A. Cingolo, neskôr P. Gentili, avvocati dello Stato) a Wam SpA (Cavezzo di Modena, Taliansko) (v zastúpení: E. Giliani, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 19. mája 2004 o štátnej pomoci č. C 4/2003 (ex NN 102/2002) implementovanej talianskom pre spoločnosť WAM Spa (Ú. v. EÚ L 63, 2006, s. 11)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie z 19. mája 2004 o štátnej pomoci č. C 4/2003 (ex NN 102/2002) implementovanej Talianskom pre spoločnosť WAM Spa (Ú. v. EÚ L 63, 2006, s. 11) sa zrušuje.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Talianskej republike vo veci T-304/04 a spoločnosti WAM vo veci T-316/04, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec C-487/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 5. novembra 2007 – L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, konajúce pod obchodným menom Honey pot cosmetic & Perfumery Sales , Starion International Ltd

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 5. novembra 2007 – L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, konajúce pod obchodným menom „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd
   (Vec C-487/07)
   (2008/C 8/15)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal (Civil Division)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

      Žalované: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, konajúce pod obchodným menom „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak obchodník používa v reklame na svoj tovar alebo služby zapísanú ochrannú známku vo vlastníctve súťažiteľa, aby tak porovnal vlastnosti (a najmä vôňu) svojho tovaru s vlastnosťami (a najmä vôňou) tovaru predávaného súťažiteľom pod uvedenou ochrannou známkou, pričom tento spôsob reklamy nespôsobí pravdepodobnosť zámeny alebo inak neohrozí základnú funkciu ochrannej známky ako označenia pôvodu, uplatní sa na jeho používanie ustanovenie písm. a) alebo písm. b) článku 5 ods. 1 smernice 89/104?

               2.

               Ak obchodník pri predaji používa (najmä na porovnávacom zozname) všeobecne známu zapísanú ochrannú známku, aby tak poukázal na vlastnosti svojho tovaru (najmä vône) takým spôsobom, že:

                           a)

                           nespôsobí žiadnu pravdepodobnosť zámeny; a

                           b)

                           neovplyvní predaj tovarov, na ktoré sa vzťahuje všeobecne známa zapísaná ochranná známka; a

                           c)

                           neohrozí základnú funkciu zapísanej ochrannej známky ako záruky pôvodu a nepoškodí dobré meno tejto ochrannej známky či už pošpinením jej imidžu alebo jeho zoslabením či inak; a

                           d)

                           zohráva významnú úlohu v propagácii obchodníkovho tovaru,

                     uplatní sa na takéto používanie ustanovenie článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 89/104?

               3.

               Čo znamená „nevyužíva nečestnú výhodu“ v kontexte článku 3a písm. g) smernice o klamlivej reklame (84/450) zmenenej a doplnenej smernicou o porovnávacej reklame (97/55), a najmä využíva obchodník nečestnú výhodu dobrého mena všeobecne známej ochrannej známky, ak na porovnávacom zozname porovnáva svoj tovar s tovarom, na ktorý sa vzťahuje všeobecne známa ochranná známka?

               4.

               Čo znamená „nepredstavuje tovary alebo služby ako imitácie alebo kópie“ v kontexte článku 3a písm. h) uvedenej smernice, a najmä zahŕňa tento výraz prípad, keď bez akejkoľvek pravdepodobnosti zámeny alebo podvodu obchodník iba pravdivo uvádza, že jeho tovar má významnú vlastnosť (vôňu) rovnakú ako všeobecne známy tovar, ktorý je chránený ochrannou známkou?

               5.

               Ak obchodník používa označenie, ktoré je podobné zapísanej ochrannej známke s dobrým menom a toto označenie nie je zameniteľne podobné ochrannej známke, takým spôsobom, že:

                           a)

                           základná funkcia zapísanej ochrannej známky spočívajúca v poskytovaní záruky pôvodu nie je znížená alebo ohrozená;

                           b)

                           zapísaná ochranná známka alebo jej dobré meno nie je pošpinené alebo znejasnené, a ani nič podobné nehrozí;

                           c)

                           predaj majiteľa ochrannej známky nie je znížený; a

                           d)

                           majiteľ ochrannej známky neprichádza o žiadny prospech z reklamy, udržovania alebo šírenia jeho ochrannej známky;

                           e)

                           ale obchodník získava obchodnú výhodu z používania svojho označenia z dôvodu jeho podobnosti so zapísanou ochrannou známkou,

                     dá sa povedať, že takýmto používaním „nečestne ťaží“ z dobrého mena zapísanej ochrannej známky v zmysle článku 5 ods. 2 smernice o ochranných známkach?


title: Vec C-309/08: Žaloba podaná 11. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/7

         Žaloba podaná 11. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-309/08)
   (2008/C 247/12)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Nijenhuis a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (1) tým, že riadne neprebrala do vnútroštátneho práva túto smernicu, najmä jej článok 3 ods. 2 a 3 týkajúci sa požiadavky nezávislosti národných regulačných orgánov, ako aj nestranného a transparentného vykonávania ich právomocí,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Poľsko nezabezpečilo žiadne účinné oddelenie regulačných funkcií od činností súvisiacich s vlastníctvom alebo kontrolou.
   Poľský štát disponuje podstatnými podielmi na početných telekomunikačných podnikoch. Zároveň je v Poľsku v kompetencii predsedu vlády menovať národný regulačný orgán, ktorý môže kedykoľvek bez udania dôvodov odvolať, a na ňom sú v plnom rozsahu závislí aj minister financií a minister infraštruktúry.
   Keďže neexistujú ani predpisy, ktoré upravujú dobu trvania funkcie národného regulačného orgánu, ani taxatívne vymenovanie predpokladov pre jeho odvolanie, je tento orgán vo veľkej miere závislý od predsedu vlády a nie je zaručené, že sa rovnako zaobchádza s účastníkmi hospodárskej súťaže, ktorých podiely vlastní aj štát, v porovnaní s ostatnými účastníkmi.

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349.


title: Vec T-541/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2014 – Sasol a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s parafínovými voskami — Trh s parafínovým gáčom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien a rozdelenie trhov — Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže, ktorých sa dopustili jej dcérske spoločnosti a spoločný podnik v jej spoluvlastníctve — Rozhodujúci vplyv uplatňovaný materskou spoločnosťou — Domnienka v prípade vlastníctva stopercentného podielu na základnom imaní — Nástupníctvo podnikov — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Priťažujúce okolnosti — Úloha vodcu — Stanovenie hornej hranice pokuty — Neobmedzená právomoc“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2014 – Sasol a i./Komisia
   (Vec T-541/08) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s parafínovými voskami - Trh s parafínovým gáčom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien a rozdelenie trhov - Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže, ktorých sa dopustili jej dcérske spoločnosti a spoločný podnik v jej spoluvlastníctve - Rozhodujúci vplyv uplatňovaný materskou spoločnosťou - Domnienka v prípade vlastníctva stopercentného podielu na základnom imaní - Nástupníctvo podnikov - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Priťažujúce okolnosti - Úloha vodcu - Stanovenie hornej hranice pokuty - Neobmedzená právomoc“))
   2014/C 292/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Sasol (Rosebank, Južná Afrika), Sasol Holding in Germany GmbH (Hamburg, Nemecko), Sasol Wax International AG (Hamburg) a Sasol Wax GmbH (Hamburg) (v zastúpení: W. Bosch, U. Denzel, C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, advokát)

      Predmet veci

   Najmä návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 5476 v konečnom znení z 1. októbra 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.181 – Sviečkové vosky), ako aj subsidiárne návrh na zrušenie pokuty uloženej žalobkyniam alebo jej zníženie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2008) 5476 v konečnom znení z 1. októbra 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.181 – Sviečkové vosky) sa zrušuje v rozsahu, v akom v ňom Komisia konštatovala, že Sasol Holding in Germany GmbH a Sasol sa podieľali na porušení v období pred 1. júlom 2002.

               2.

               Suma pokuty uložená spoločnosti Sasol Wax GmbH sa znižuje na sumu 14 9 9 82  197 eur, ktorú musia solidárne zaplatiť jednak Sasol Wax International AG vo výške 11 9 1 22  197 eur a jednak Sasol a Sasol Holding in Germany vo výške 7 1 0 42  197 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania vynaložených spoločnosťami Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International a Sasol Wax.

               5.

               Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International a Sasol Wax znášajú jednu tretinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec F-92/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. decembra 2008 – Evraets/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2006 — Schopnosť pracovať v treťom jazyku)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/72

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. decembra 2008 – Evraets/Komisia
   (Vec F-92/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2006 - Schopnosť pracovať v treťom jazyku)
   (2009/C 44/125)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Pascal Evraets (Lambusart, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, neskôr N. Lhoëst a S. Fernández Menéndez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: I. Šulce a M. Simm, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia nepovýšiť žalobcu v rámci povyšovania za rok 2006 do platovej triedy AST 4 vzhľadom na to, že nepreukázal schopnosť pracovať v treťom jazyku
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie nepovýšiť pána Evraetsa v rámci povyšovania za rok 2006 sa zrušuje.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobcu.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007, s. 44.


title: Vec T-90/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Secolux/Komisia („Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie — Kontroly bezpečnosti — Zamietnutie ponuky uchádzača — Uzavretie zmluvy s iným uchádzačom — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Secolux/Komisia
   (Vec T-90/14) (1)

   ((„Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie - Kontroly bezpečnosti - Zamietnutie ponuky uchádzača - Uzavretie zmluvy s iným uchádzačom - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2015/C 398/54)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luxembursko) (v zastúpení: N. Prüm-Carré a E. Billot, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a S. Lejeune, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 3. decembra 2013, ktorým sa odmietli ponuky žalobkyne vo verejnom obstarávaní na poskytnutie služieb týkajúcich sa kontrol bezpečnosti a na druhej strane návrh na náhradu škody, ktorá bola údajne spôsobená týmto rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-476/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – K. P. Marinopoulos-Anonymos Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – K. P. Marinopoulos-Anonymos Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-476/06)
   (2007/C 20/11)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: K. P. Marinopoulos-Anonymos Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ – má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Vec C-244/04: Žaloba podaná dňa 8. júna 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/20

         Žaloba podaná dňa 8. júna 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-244/04)
   (2004/C 228/40)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Gerald Braun a Enrico Traversa, zamestnanci Právneho servisu Komisie, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 8. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Vyslovil, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosť vyplývajúcu z článku 49 ES tým, že prostredníctvom praxe založenej na administratívnych obežníkoch celkovo a neprimerane obmedzuje vysielanie príslušníkov tretích štátov do Nemecka za účelom poskytovania služieb.

               2.

               Zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Pracovníci, ktorí sú príslušníkmi tretieho štátu a majú byť vyslaní za účelom poskytovania služieb do Spolkovej republiky Nemecko, potrebujú „pracovné vízum“, ktoré im je udelené len vtedy, keď pred vyslaním pracovali najmenej jeden rok v podniku, ktorý ich vysiela.
   Podľa Komisie tak táto nemecká prax vyžadovania predchádzajúceho pracovného víza, založená na vnútornom administratívnom pokyne, ako aj udelenie tohto víza iba takzvaným „Stammarbeitnehmer“ („kmeňovým zamestnancom“), predstavujú nespravodlivé a neprimerané obmedzenie slobody poskytovať služby.


title: Vec C-229/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. januára 2007 – Osman Ocalan, v mene Kurdistan Worker's Party (PKK), Serif Vanly, v mene Kurdistan National Congress (KNK)/Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Špecifické obmedzujúce opatrenia zamerané proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. januára 2007 – Osman Ocalan, v mene Kurdistan Worker's Party (PKK), Serif Vanly, v mene Kurdistan National Congress (KNK)/Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-229/05 P) (1)

   (Odvolanie - Špecifické obmedzujúce opatrenia zamerané proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť)
   (2007/C 56/08)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Osman Ocalan, v mene Kurdistan Worker's Party (PKK), Serif Vanly, v mene Kurdistan National Congress (KNK) (v zastúpení: M. Muller, QC, E. Grieves a P. Moser, barristers, J. G. Pierce, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Finnegan a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (v zastúpení: R. Caudwell, splnomocnená zástupkyňa), Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 15. februára 2005, PKK a KNK/Rada (T-229/02), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú žalobu o neplatnosť rozhodnutia Rady 2002/334/ES z 2. mája 2002 vykonávajúceho článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 116, s. 3) – Spôsobilosť byť účastníkom konania a procesná spôsobilosť
   Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 15. februára 2005, PKK a KNK/Rada (T-229/02) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta žalobu Osmana Ocalana v mene Kurdistan Workers' Party (PKK).

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Serif Vanly v mene Kurdistan National Congress (KNK) je povinný nahradiť trovy ním začatého odvolacieho konania.

               4.

               Žaloba Osmana Ocalana v mene PKK sa odmieta ako neprípustná v rozsahu, v akom smeruje proti rozhodnutiu Rady 2002/334/ES z 2. mája 2002 o vykonaní článku 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a zrušení rozhodnutia 2001/927/ES.

               5.

               Žaloba Osmana Ocalana v mene PKK je prípustná v rozsahu, v akom smeruje proti rozhodnutiu Rady 2002/460/ES zo 17. júna 2002 o vykonaní článku 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a zrušení rozhodnutia 2002/334/ES. Vec je postúpená Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev, aby rozhodol vo veci samej.

               6.

               O trovách konania Osmana Ocalana v mene PKK sa rozhodne v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec C-494/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  15. júna 2012 — Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh montáže a údržby výťahov a mechanických eskalátorov — Pokuty — Materská spoločnosť a dcérske spoločnosti — Pripísateľnosť protiprávneho správania)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/21

         Uznesenie Súdneho dvora z 15. júna 2012 — Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company/Európska komisia
   (Vec C-494/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh montáže a údržby výťahov a mechanických eskalátorov - Pokuty - Materská spoločnosť a dcérske spoločnosti - Pripísateľnosť protiprávneho správania)
   2012/C 366/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Otis Luxembourg Sàrl, predtým General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company (v zastúpení: A. Winckler a D. Gerard, advokáti, J. Temple Lang a C. Cook, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, R. Sauer a J. Bourke, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 — General Technic-Otis a i./Komisia (spojené veci T-141/07, T-142/07, T-145/07 a T-146/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 o postupe podľa článku 81 [ES] (vec COMP/E-1/38.823 — Výťahy a eskalátory) v súvislosti s kartelom na trhu montáže a údržby výťahov a mechanických eskalátorov v Belgicku, Nemecku, Luxembursku a Holandsku, ktorý sa týkal manipulácie verejných obchodných súťaží, rozdelenia trhov, určenia cien, prideľovania s tým súvisiacich projektov a zákaziek a výmeny informácií, ako aj subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej odvolateľke — Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, ktorého sa dopustili jej dcérske spoločnosti

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Otis Luxembourg Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV a Otis Elevator Company sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-237/14: Žaloba podaná 17. apríla 2014 – Steinbeis Papier/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/16

         Žaloba podaná 17. apríla 2014 – Steinbeis Papier/Komisia
   (Vec T-237/14)
   2014/C 223/21
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Nemecko) (v zastúpení: H. Janssen a G. Engel, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže príplatok EEG a osobitný systém náhrad, ktoré sú upravené v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“), nepredstavujú poskytnutie štátnych alebo štátom kontrolovaných prostriedkov. Všetky relevantné skutočnosti pre kvalifikáciu týchto opatrení sa zistili v prípravnom konaní medzi Komisiou a Spolkovou republikou Nemecko. Neostali už žiadne pochybnosti, o ktorých by mala Komisia rozhodnúť v konaní podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a zásady právnej istoty

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že Komisia porušila článok 108 ods. 1 ZFEÚ a zásadu právnej istoty tým, že uplatnila konanie pre nové pomoci podľa článku 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 namiesto konania pre existujúce pomoci podľa článku 17 a nasl. nariadenia č. 659/1999 na preskúmanie svojho predbežného posúdenia EEG ako pomoci. V tejto súvislosti predovšetkým uviedla, že rozhodnutím z 22. mája 2002 Komisia nepovažovala EEG 2000 za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže sa neuskutočnil transfer štátnych prostriedkov. Zmeny z EEG 2000 na EEG 2012 nie sú v porovnaní s rozhodnutím Komisie z 22. mája 2002 zásadné. Komisia tak mohla namietať zmenený právny názor Komisie v konaní podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ bez zaťaženia žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv a práva byť vypočutý

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že žalovaná vydala napadnuté rozhodnutie bez poskytnutia možnosti žalobkyni sa predtým vyjadriť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-583/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. septembra 2012 — Deutsche Telekom/ÚHVT — TeliaSonera Denmark (Nuance de magenta)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/37

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. septembra 2012 — Deutsche Telekom/ÚHVT — TeliaSonera Denmark (Nuance de magenta)
   (Vec T-583/10) (1)

   2012/C 355/78
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec C-430/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 5. augusta 2015 – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (zosnulá, za ktorú koná osobný zástupca)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 5. augusta 2015 – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley (zosnulá, za ktorú koná osobný zástupca)
   (Vec C-430/15)
   (2015/C 320/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: Secretary of State for Work and Pensions

      Odporkyňa: Tolley (zosnulá, za ktorú koná osobný zástupca)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí zložka príspevku Spojeného kráľovstva na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby týkajúca sa starostlivosti na účely nariadenia č. 1408/71 (1) medzi dávky v invalidite alebo medzi peňažné nemocenské dávky?

               2.

                           i)

                           Prestáva osoba, ktorá stratila nárok na príspevok Spojeného kráľovstva na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby podľa vnútroštátneho práva Spojeného kráľovstva, lebo sa presťahovala do iného členského štátu, a ktorá pred presťahovaním prestala vykonávať akúkoľvek zárobkovú činnosť, ale je naďalej poistená pre prípad staroby v rámci systému sociálneho zabezpečenia Spojeného kráľovstva, podliehať právnym predpisom Spojeného kráľovstva na účely článku 13 ods. 2 písm. f) nariadenia č. 1408/71?

                           ii)

                           Vzťahujú sa na takú osobu v každom prípade naďalej právne predpisy Spojeného kráľovstva s ohľadom na bod 19 písm. c) položky prílohy VI nariadenia týkajúcej sa Spojeného kráľovstva?

                           iii)

                           Ak táto osoba prestala podliehať právnym predpisom Spojeného kráľovstva v zmysle článku 13 ods. 2 písm. f), je Spojené kráľovstvo na základe bodu 20 prílohy VI povinné alebo len oprávnené uplatniť na ňu ustanovenia kapitoly 1 hlavy III nariadenia?

               3.

                           i)

                           Uplatňuje sa široká definícia zamestnanca stanovená v [rozsudku Dodl a Oberhollenzer (C-543/03)] na účely článkov 19 až 22 nariadenia, ak táto osoba pred presťahovaním sa do iného členského štátu prestala vykonávať akúkoľvek zárobkovú činnosť, napriek rozlišovaniu medzi osobami, ktoré sú zamestnané alebo majú postavenie samostatnej zárobkovo činnej osoby, na jednej strane a nezamestnanými osobami na druhej strane v kapitole 1 hlavy III?

                           ii)

                           Ak sa táto definícia uplatňuje, má taká osoba nárok na vývoz dávky na základe článku 19 alebo článku 22? Vyplýva z článku 22 ods. 1 písm. b), že nároku žiadateľa na zložku [príspevku Spojeného kráľovstva na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby] týkajúcu sa starostlivosti nemôže brániť požiadavka bydliska stanovená vnútroštátnymi právnymi predpismi pri zmene bydliska do iného členského štátu?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-454/08: Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Grand Hotel Abi d'Oru/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/59

         Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Grand Hotel Abi d'Oru/Komisia
   (Vec T-454/08)
   (2008/C 301/98)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grand Hotel Abi d'Oru SpA (Olbia, Taliansko) (v zastúpení: D. Dodaro, advokát, S. Cianciullo, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušenie rozhodnutia v rozsahu, v akom:

                           a)

                           tvrdí, že „štátna pomoc poskytnutá na základe regionálneho zákona č. 9 z roku 1998, ktorý bol v Taliansku nezákonne vykonaný uznesením č. 33/6 a prvým oznámením, je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ príjemca pomoci nepodal žiadosť o pomoc na základe tohto režimu pred vykonaním prác týkajúcich sa pôvodného investičného projektu“ (článok 1 rozhodnutia);

                           b)

                           stanovuje, aby „Talianska republika zabezpečila u príjemcov vrátenie nezlučiteľnej pomoci poskytnutej na základe režimu uvedeného v článku 1“ (článok 2 ods. 1 rozhodnutia);

                           c)

                           stanovuje, že „Talianska republika zrušuje všetky platby uskutočnené v rámci vykonania pomoci na základe režimu uvedeného v článku 1 odo dňa prijatia tohto rozhodnutia“ (článok 2 ods. 4 rozhodnutia),

               —

               žalobkyňa tiež požaduje, aby bola Komisii uložená povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie napadnuté v tejto veci je rovnaké ako vo veciach T-394/08 Región Sardínia/Komisia, T-408/08 S. F. Turistico Immobiliare/Komisia a T-436/08 Studio Vacanze/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné s tými, ktoré boli uvedené v týchto veciach.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júna 2004 vo veci T-123/03, Pfizer Ltd proti Komisii Európskych spoločenstiev (Humánne liečivá — Začatie, v zmysle článku 30 smernice 2001/83/ES, konania podľa článku 32 tejto smernice — Žaloba o neplatnosť — Akt spôsobilý byť predmetom žaloby — Prípravný akt — Neprípustnosť)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/42

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 2. júna 2004
   vo veci T-123/03, Pfizer Ltd proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Humánne liečivá - Začatie, v zmysle článku 30 smernice 2001/83/ES, konania podľa článku 32 tejto smernice - Žaloba o neplatnosť - Akt spôsobilý byť predmetom žaloby - Prípravný akt - Neprípustnosť)
   (2004/C 228/95)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-123/03, Pfizer Ltd, so sídlom v Sandwich, Kent (Spojené kráľovstvo) v zastúpení: D. Anderson, QC, K. Bacon, barrister, I. Dodds-Smith a T. Fox, solicitors proti Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: H. Støvlbaek a X. Lewis, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia Komisie zo 6. januára 2003 o začatí, v zmysle článku 30 smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001 o kódexe spoločenstva týkajúceho sa humánnych liečiv (Ú. v. ES L 311, s. 67), konania pred Európskou agentúrou pre posudzovanie liečiv [neoficiálny preklad] (EMEA) vo veci Lopid-u, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda H. Legal, sudcovia V. Tiili a M. Vilaras, tajomník: H. Jung, vydal dňa 2. júna 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta z dôvodu jej neprípustnosti.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 171 z 19.7.2003


title: Vec T-293/06: Žaloba podaná 19. októbra 2006 – NBC Fourth Realty/ÚHVT – Regalado Pareja a Pedrol (PK MAX)

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/23

         Žaloba podaná 19. októbra 2006 – NBC Fourth Realty/ÚHVT – Regalado Pareja a Pedrol (PK MAX)
   (Vec T-293/06)
   (2006/C 310/44)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: NBC Fourth Realty Corp. (Las Vegas, USA) (v zastúpení: A. Woodgate, A. Smith, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Miguel Isaias Regalado Pareja a Bibiana Pedrol, pôsobiaci pod obchodným menom Rosell (Alicante, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 5. júla 2006 vo veci R 397/2005-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov tohto konania, ako aj trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Miguel Isaias Regalado Pareja a Bibiana Pedrol, pôsobiaci pod obchodným menom Rosell.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva PK MAX tmavomodrej farby pre výrobky a služby v triedach 3, 25 a 28 vo veci R 397/2005-1.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka T.K. MAXX pre výrobky a služby v triede 35, slovná ochranná známka Spoločenstva T.K. MAX pre výrobky a služby v triedach 3, 14, 18, 25, 28 a 35, ako aj skoršia nezapísaná národná slovná ochranná známka s rovnakým označením používaná v obchodnom styku v Írsku, Spojenom kráľovstve a Holandsku.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietkam v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a vrátenie veci námietkovému oddeleniu na konanie o ostávajúcich dôvodoch námietok.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.
   Žalobca tvrdí, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi skoršou a napadnutou ochrannou známkou. Osobitne sa žalobca domnieva, že odvolací senát nesprávne vykladal pojem „spotrebiteľ“ chránených služieb, pretože sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia vizuálnych, fonetických a koncepčných podobností medzi príslušnými ochrannými známkami. Okrem toho odvolací senát údajne nesprávne posúdil rozsah ochrany, ktorú požíva skoršia ochranná známka v dôsledku svojej všeobecnej známosti a/alebo rozlišovacej spôsobilosti. Nakoniec sa žalobca domnieva, že odvolací senát nesprávne zaradil ďalšie požiadavky pod rámec ustanovení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.


title: Vec C-22/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  27. októbra 2010 — REWE-Zentral AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Clina — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CLINAIR — Zamietnutie zápisu — Relatívny dôvod zamietnutia — Preskúmanie pravdepodobnosti zámeny — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b)]

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/15

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 27. októbra 2010 — REWE-Zentral AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
   (Vec C-22/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Clina - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CLINAIR - Zamietnutie zápisu - Relatívny dôvod zamietnutia - Preskúmanie pravdepodobnosti zámeny - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b))
   2011/C 63/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: REWE-Zentral AG (v zastúpení: M. Kinkeldey a A. Bognár, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (v zastúpení: N. Lützenrath, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z 11. novembra 2009, REWE-Zentral/ÚHVT (T-150/08), ktorým uvedený súd zamietol žalobu o zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. februára 2008, ktorým bola zamietnutá prihláška slovnej ochrannej známky „Clina“ ako ochrannej známky Spoločenstva pre niektoré výrobky patriace do tried 3 a 21 po tom, čo prijal námietku majiteľky skoršej slovnej ochrannej známky Spoločenstva „CLINAIR“ — Pravdepodobnosť zámeny medzi dvoma ochrannými známkami — Nevykonanie celkového posúdenia všetkých relevantných okolností v rámci preskúmania pravdepodobnosti zámeny — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               REWE-Zentral AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-374/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 14. septembra 2006 – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH/Hauptzollamt Bielefield

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 14. septembra 2006 – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH/Hauptzollamt Bielefield
   (Vec C-374/06)
   (2006/C 326/49)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Bielefield
   Prejudiciálne otázky
   Má sa smernica Rady 92/12/EHS (1) z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý vybral spotrebnú daň za tabakové výrobky vydaním kontrolných známok, je povinný vrátiť nadobúdateľovi kontrolných známok sumu zaplatenú za kontrolné známky, ak boli tieto tabakové výrobky označené kontrolnými známkami v inom členskom štáte nezákonne odňaté z režimu dočasného oslobodenia od dane s následkom, že tento členský štát vyberie spotrebnú daň za tabakové výrobky od hospodárskeho subjektu, ktorý má v tomto štáte sídlo a ktorý zaslal tabakové výrobky v režime dočasného oslobodenia od dane vnútri Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179.


title: Vec C-317/12: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — trestné konanie proti Danielovi Lundbergovi [Cestná doprava — Nariadenie (ES) č. 561/2006 — Povinnosť používať tachograf — Výnimky pre nekomerčnú nákladnú dopravu — Pojem — Doprava vykonávaná súkromnou osobou v rámci jej voľno časovej aktivity ako rallye jazdec na amatérskej úrovni, ktorá je čiastočne financovaná príspevkami tretích osôb]

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/33

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — trestné konanie proti Danielovi Lundbergovi
   (Vec C-317/12) (1)

   (Cestná doprava - Nariadenie (ES) č. 561/2006 - Povinnosť používať tachograf - Výnimky pre nekomerčnú nákladnú dopravu - Pojem - Doprava vykonávaná súkromnou osobou v rámci jej voľno časovej aktivity ako rallye jazdec na amatérskej úrovni, ktorá je čiastočne financovaná príspevkami tretích osôb)
   2013/C 344/56
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Svea hovrätt

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Daniel Lundberg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Svea hovrätt — Výklad článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave (Ú. v. ES L 370, s. 8; Mim. vyd. 07/001, s. 227) a článku 3 písm. h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, s. 1) — Výnimka z povinnosti inštalácie a použitia tachografu vo vozidlách s maximálnou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 7,5 tony — Nekomerčná nákladná doprava — Preprava tovaru uskutočnená fyzickou osobou v rámci jej činnosti amatérskeho automobilového pretekára rallye vykonávanej ako hobby, ktorá je však čiastočne financovaná zo sponzorstva súkromných osôb alebo podnikov

      Výrok rozsudku

   Pojem „nekomerčná nákladná doprava“ stanovený v článku 3 písm. h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 sa musí vykladať v tom zmysle, že zahŕňa nákladnú dopravu uskutočňovanú fyzickou osobou na jej vlastný účet a výlučne v rámci jej voľno časovej aktivity, ak je táto doprava čiastočne financovaná z finančných príspevkov tretích osôb a nezakladá nárok na žiadnu odmenu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.


title: Vec C-466/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 10. októbra 2014 – Dieter Wedzel, Karin Wedzel/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 10. októbra 2014 – Dieter Wedzel, Karin Wedzel/Condor Flugdienst GmbH
      (Vec C-466/14)
      (2015/C 073/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Dieter Wedzel, Karin Wedzel

         Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH
      Vec bola uznesením Súdneho dvora z 9. decembra 2014 vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec T-782/16: Žaloba podaná 9. novembra 2016 – Timberland Europe/Komisia

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/48

         Žaloba podaná 9. novembra 2016 – Timberland Europe/Komisia
   (Vec T-782/16)
   (2017/C 014/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Timberland Europe BV (Enschede, Holandsko) (v zastúpení: E. Vermulst, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1395 z 18. augusta 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ktorú vyrábajú spoločnosti Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. a Win Profile Industries Ltd, a vykonáva sa rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 225, 2016, s. 52),

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1647 z 13. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (akciová spoločnosť Megastar), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. a jej prepojenou spoločnosťou Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 245, 2016, s. 16),

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1731 z 28. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami General Footwear Ltd (Čína), Diamond Vietnam Co Ltd a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 262, 2016, s. 4) a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia vôbec nemala právomoc prijať napadnuté nariadenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia neuviedla presný právny základ prijatia napadnutých nariadení v rozpore s článkom 296 ZFEÚ a porušila právo na obranu a právo na účinnú súdnu ochranu žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že opätovné začatie uzavretého konania týkajúceho sa obuvi a retroaktívne uloženie antidumpingového cla, ktorého platnosť už uplynula, dodávateľom žalobkyne i) nemá právny základ a je založené na zjavne nesprávnom uplatnení článku 266 ZFEÚ a základného nariadenia, pričom toto nariadenie porušuje, ii) je v rozpore so zásadami ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty a zákazu retroaktivity; a iii) je v rozpore s článkom 266 ZFEÚ, porušuje článok 5 ods. 4 a je založené na zneužití právomocí Komisiou.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že retroaktívne uloženie cla troma napadnutými nariadeniami je voči žalobkyni diskriminačné.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že spôsob posúdenia trhového hospodárstva a tvrdení dodávateľov žalobkyne o individuálnom zaobchádzaní bol diskriminačný a založený na zneužití právomoci Komisie.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  16. februára 2006  vo veci C-215/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Østre Landsret): Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen (Odpad — Preprava odpadu — Odpad určený na zhodnotenie — Pojem  oznamovateľ  — Povinnosti oznamovateľa)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 16. februára 2006
   vo veci C-215/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Østre Landsret): Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen (1)

   (Odpad - Preprava odpadu - Odpad určený na zhodnotenie - Pojem „oznamovateľ“ - Povinnosti oznamovateľa)
   (2006/C 86/10)
   Jazyk konania: dánčina
   Vo veci C-215/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Østre Landsret (Dánsko) zo 14. mája 2004 a doručený Súdnemu dvoru 21. mája 2004, ktorý súvisí s konaním: Marius Pedersen A/S proti Miljøstyrelsen, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Schiemann (spravodajca), N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues a E. Levits, generálny advokát: P. Léger, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 16. februára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Výraz „keď to nie je možné“, ktorý obsahuje článok 2 písm. g) bod ii) nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva, sa musí vykladať v tom zmysle, že samotná skutočnosť, že osoba je zhromažďovateľom odpadu, ktorý má na tento účel povolenie, jej nedáva právo byť oznamovateľom prepravy odpadu s cieľom jeho zhodnotenia. Okolnosti, že pôvodca odpadu je neznámy alebo že počet pôvodcov je tak vysoký a produkcia vyplývajúca z ich činnosti tak nízka, že by bolo nerozumné, aby títo pôvodcovia individuálne oznamovali prepravu odpadu, však môžu odôvodniť to, aby sa zhromažďovateľ odpadu, ktorý má na tento účel povolenie, považoval za oznamovateľa prepravy odpadu s cieľom jeho zhodnotenia.

               2.

               Príslušný orgán štátu odoslania má právo na základe článku 7 ods. 2 a ods. 4 písm. a) prvej zarážky nariadenia č. 259/93 namietať proti preprave odpadu, ak nemá informácie o podmienkach jeho spracovania v štáte určenia. Od oznamovateľa však nemožno požadovať, aby preukázal, že zhodnotenie v štáte určenia bude rovnocenné zhodnoteniu, ktoré predpokladá právna úprava štátu odoslania.

               3.

               Článok 6 ods. 5 prvá zarážka nariadenia č. 259/93 sa musí vykladať v tom zmysle, že informačná povinnosť týkajúca sa zloženia odpadu nie je splnená, ak oznamovateľ označí kategóriu odpadu ako „odpad pochádzajúci z elektronických zariadení“.

               4.

               Lehota stanovená v článku 7 ods. 2 nariadenia č. 259/93 začína plynúť od odoslania potvrdenia o prijatí oznámenia príslušnými orgánmi štátu určenia bez ohľadu na skutočnosť, že príslušné orgány štátu odoslania sa domnievajú, že nedostali všetky informácie, ktoré požaduje článok 6 ods. 5 uvedeného nariadenia. Prekročenie tejto lehoty má za následok skutočnosť, že príslušné orgány už nemôžu uplatniť námietky proti preprave alebo požadovať dodatočné informácie od oznamovateľa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004.


title: Vec C-632/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van Koophandel Antwerpen (Belgicko) 7. decembra 2016 – Dyson Ltd, Dyson BV/NV BSH Home Appliances

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van Koophandel Antwerpen (Belgicko) 7. decembra 2016 – Dyson Ltd, Dyson BV/NV BSH Home Appliances
   (Vec C-632/16)
   (2017/C 078/14)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van Koophandel Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Dyson Ltd, Dyson BV

      Žalovaná: NV BSH Home Appliances

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno dôsledné dodržiavanie nariadenia o označovaní vysávačov (1) (bez doplnenia štítku, ktorý je stanovený v jeho prílohe II, o informácie o testovacích podmienkach, ktoré viedli k zaradeniu do energetickej triedy podľa prílohy I) považovať za klamlivé opomenutie v zmysle článku 7 smernice o nekalých obchodných praktikách? (2)

               2.

               Bráni nariadenie o označovaní vysávačov doplneniu štítku o iné symboly, ktoré uvádzajú rovnaké informácie?

      (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 665/2013 z 3. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ, pokiaľ ide o označovanie vysávačov štítkami (Ú. v. EÚ L 192, 2013, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).


title: Vec T-59/08: Žaloba podaná 7. februára 2008 – Nute Partecipazioni a La Perla/ÚHVT – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/39

         Žaloba podaná 7. februára 2008 – Nute Partecipazioni a La Perla/ÚHVT – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)
   (Vec T-59/08)
   (2008/C 92/78)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Nute Partecipazioni SpA (Bologna, Taliansko)a La Perla (Bologna, Taliansko) (v zastúpení: R. Morresi a A. Dal Ferro, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Worldgem Brands Srl (Olmo di Creazzo, Taliansko)
   Návrhy žalobcu

               —

               v prvom rade zrušiť a zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. novembra 2007 z dôvodu nesprávneho uplatnenia článku 8 ods. 5, ako aj z dôvodu porušenia článku 63 ods. 6 a článkov 73 a 74 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. novembra 2007 z dôvodu nesprávneho uplatnenia článku 8 ods. 5, ako aj z dôvodu porušenia článku 63 ods. 6 a článkov 73 a 74 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               ďalej subsidiárne zrušiť a/alebo zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. novembra 2007 z dôvodu nesprávneho uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, ako aj z dôvodu porušenia článku 63 ods. 6 a článkov 73 a 74 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               v každom prípade uložiť ÚHVT a Worldgem Brands Srl povinnosť spoločne a nerozdielne nahradiť trovy celého konania vrátane trov konania týkajúcich sa konania pred druhým odvolacím senátom ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka Spoločenstva „NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC“ (prihláška č. 713 446) pre tovary v triede 14. Táto ochranná známka už bola predmetom prvého návrhu na vyhlásenie neplatnosti. Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu o zamietnutí tohto prvého návrhu bolo zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa vo veci T-137/05, La Perla/ÚHVT – Worldgem Brands (1).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: WORLDGEM BRANDS Srl.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: rôzne všeobecne známe talianske obrazové ochranné známky „PERLA“ pre tovary v triedach 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25 a 35.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhovenie návrhu a vyhlásenie neplatnosti zápisu predmetnej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a čiastočné vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie práva a nesprávny výklad a uplatnenie článkov 63, 73 a 74 nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva. Subsidiárne porušenie práva a nesprávny výklad článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.

      (1)  Zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec T-439/05: Žaloba podaná  13. decembra 2005  – Royal Bank of Scotland/ÚHVT

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/22

         Žaloba podaná 13. decembra 2005 – Royal Bank of Scotland/ÚHVT
   (Vec T-439/05)
   (2006/C 74/44)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Royal Bank of Scotland Group plc (Edinburgh, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Hull, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Lombard Risk Systems Limited a Lombard Risk Consultants Limited (Londýn, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 21. júla 2005 (vec R 370/2004-4) týkajúce sa námietkového konania č. B 370959, ktoré bolo oznámené 13. októbra 2005, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Žalobkyňa

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „LOMBARD DIRECT“ pre služby v triedach 35, 36 a 42 – prihláška č. 1 523 992

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Lombard Risk Systems Limited a Lombard Risk Consultants Limited

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: Národná slovná ochranná známka a slovná ochranná známka Spoločenstva „LOMBARD RISK“ a „LOMBARD GROUP OF COMPANIES“ pre tovary a služby v triedach 9, 36 a 41

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: Námietka sa prijíma pre časť namietaných služieb

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Odvolanie sa zamieta

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát uplatnil nesprávny právny test pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami v rozsahu, v akom rozhodol, že pravdepodobnosť zámeny je predstaviteľná a že jej možnosť nemožno vylúčiť. Podľa žalobkyne tým, že odvolací senát od nej žiadal, aby preukázala neexistenciu pravdepodobnosti zámeny, obrátil žalobné bremeno. Okrem toho v rozpore s článkom 73 nariadenia odvolací senát riadne neodôvodnil svoje rozhodnutie.


               26.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/27

         Žaloba Dozorného orgánu EZVO podaná voči Nórskemu kráľovstvu dňa 31. júla 2006
   (Vec E-2/06)
   (2006/C 258/11)
   Žaloba voči Nórskemu kráľovstvu bola podaná na Súdny dvor EZVO dňa 31. júla 2006 Dozorným orgánom EZVO, v zastúpení Niels Fenger, splnomocnený zástupca Dozorného orgánu EZVO, 35, Rue Belliard, B-1040 Brusel.
   Navrhovateľ žiada, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že Nórske kráľovstvo porušilo články 31 a 40 Dohody o EHP tým, že udržuje v platnosti opatrenia ustanovené v zákone č. 16 zo 14. decembra 1917, ktorými sa poskytuje na dobu určitú koncesia na nadobudnutie vodopádov na produkciu energie súkromnými a všetkými ostatnými podnikmi z iných zmluvných strán Dohody o EHP a žiada tieto subjekty bez odškodnenia odovzdať všetky zariadenia nórskemu štátu po uplynutí platnosti koncesie s vyňatím nórskych verejnoprávnych podnikov, ktoré profitujú z koncesií na dobu neurčitú
               a

               2.

               nariadil Nórskemu kráľovstvu uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               vec sa týka prevodu vlastníckych práv na vodné elektrárne do vlastníctva nórskeho štátu bez odškodnenia po uplynutí platnosti koncesie. Takýto prevod je uvedený v nórskych právnych predpisoch ako „vrátenie“ (po nórsky „hjemfall“), a to aj v prípade, ak nórsky štát nikdy v minulosti nemal vlastnícke práva na vodopády a hydroelektrické zariadenie;

               —

               podľa zákona č. 16 zo 14. decembra 1917 („zákon o priemyselných osvedčeniach“) lehota koncesie na využívanie vodopádov a hydroelektrických zariadení nie je obmedzená pre spoločnosti, ktoré vlastnia s podielom najmenej 2/3 nórsky štát, okresy alebo obce, ale je obmedzená pre ostatných, vrátane všetkých spoločností, ktorých vlastníci sú z iných štátov EHP, a to buď samostatne, alebo spolu s nórskymi súkromnými vlastníkmi, ktorí vlastnia viac ako 1/3 základného imania;

               —

               následkom je, že vrátenie sa uplatňuje iba pri poslednej kategórii vlastníkov;

               —

               uvedené podľa Dozorného orgánu EZVO znamená, že v súčasnosti uplatňované vrátenie diskriminuje vlastníkov zo štátov EHP, čo je porušením článkov 31 a 40 Dohody o EHP;

               —

               Dozorný orgán EZVO je názoru, že rozdiel v zaobchádzaní nie je objektívne zdôvodnený, a tiež nespadá do rámca článku 125 Dohody o EHP.


title: Vec T-675/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2016 – Španielsko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Španielskom — Paušálne finančné opravy — Osobitné finančné opravy — Predĺženie finančnej opravy do obdobia po oznámení stanovenom v článku 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 885/2006“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2016 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-675/14) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Španielskom - Paušálne finančné opravy - Osobitné finančné opravy - Predĺženie finančnej opravy do obdobia po oznámení stanovenom v článku 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 885/2006“))
   (2016/C 136/44)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: I. Galindo Martín a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Lotyšská republika (v zastúpení: I. Kalniņš a D. Pelše, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2014/458/EÚ z 9. júla 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 205, s. 62) v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka výdavkov vynaložených Španielskym kráľovstvom vo výške 2 713 208,07 eur

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Lotyšská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec C-422/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 13. júla 2017 – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z. o.o. w Krakowie

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 13. júla 2017 – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z. o.o. w Krakowie
   (Vec C-422/17)
   (2017/C 357/04)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Skarpa Travel sp. z. o.o. w Krakowie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom smere, že daňová povinnosť z titulu platieb na účet, ktoré prijala zdaniteľná osoba pri poskytovaní turistických služieb, pre ktoré platí osobitná úprava zdaňovania pre cestovné kancelárie podľa článkov 306 až 310 smernice 2006/112/ES, vzniká v okamihu definovanom v článku 65 smernice 2006/112/ES?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa článok 65 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že sa platba na účet, ktorú prijala zdaniteľná osoba poskytujúca turistické služby zdaňované podľa osobitnej úpravy platnej pre cestovné kancelárie podľa článkov 306 až 310 smernice 2006/112/ES, na účely zdanenia zníži o náklady uvádzané v článku 308 smernice 2006/112/ES, ktoré fakticky vznikli zdaniteľnej osobe do okamihu prijatia platby na účet?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec F-113/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  21. februára 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku — Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby — Podpis advokáta líšiaci sa od podpisu uvedeného na origináli žaloby zaslanej listom — Zmeškanie lehoty na podanie žaloby — Zjavná neprípustnosť)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/46

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. februára 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-113/11) (1)

   (Verejná služba - Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku - Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby - Podpis advokáta líšiaci sa od podpisu uvedeného na origináli žaloby zaslanej listom - Zmeškanie lehoty na podanie žaloby - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 114/70
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh smerujúci k zrušeniu konkludentného rozhodnutia Komisie, ktoré zamieta žiadosť žalobcu, aby mu bola vyplatená dlžná zadržiavaná odmena za august 2010

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               L. Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012, s. 69.


title: Vec C-529/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 16. novembra 2010 — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Safilo Spa

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 16. novembra 2010 — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Safilo Spa
   (Vec C-529/10)
   ()
   2011/C 30/36
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Žalovaný: Safilo Spa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje zásada zneužitia práva v daňovej oblasti tak, ako bola vymedzená vo veciach C-255/02 a C-425/06 Halifax a Part Service, základnú zásadu práva Spoločenstva len v oblasti zosúladených daní a v oblastiach upravených právnymi predpismi sekundárneho práva Spoločenstva, alebo sa vzťahuje ako prípad zneužitia základných slobôd aj na oblasti nezosúladených daní, akými sú priame dane, keď sú predmetom dane také cezhraničné hospodárske skutočnosti, ako nadobudnutie užívacích práv akcií akciovej spoločnosti inou akciovou spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte?

               2.

               Bez ohľadu na odpoveď na predchádzajúcu otázku, existuje podstatný záujem Spoločenstva na tom, aby členské štáty prijali primerané nástroje na zabránenie daňovým únikom v oblasti nezosúladených daní? Bráni tomuto záujmu, ak sa v rámci opatrenia amnestie neuplatňuje zásada zneužitia práva uznaná aj ako pravidlo vnútroštátneho práva a dochádza v takom prípade k porušeniu zásad upravených článkom 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii?

               3.

               Môže sa zo zásad, ktorými sa riadi jednotný trh, vyvodiť zákaz upraviť okrem mimoriadnych opatrení celkového vzdania sa daňového nároku aj mimoriadne opatrenie vymedzenia daňových sporov, ktorého uplatňovanie je časovo obmedzené a podmienené zaplatením len zjavne nižšej časti dlhovanej dane?

               4.

               Bráni zásada zákazu diskriminácie a právna úprava v oblasti štátnej pomoci režimu vymedzenia takých daňových sporov, ktoré sú predmetom tohto konania?

               5.

               Bráni zásada efektivity práva Spoločenstva takej mimoriadnej a časovo obmedzenej procesnej právnej úprave, ktorá odníma kontrolu zákonnosti (a najmä kontrolu správneho výkladu a uplatňovania práva Spoločenstva) najvyššiemu súdu, ktorý má povinnosť podať návrhy na začatie prejudiciálneho konania o platnosti a o výklade Súdnemu dvoru Európskej únie?


title: Vec T-200/06: Žaloba podaná 26. júla 2006 – IBERDROLA/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/9

         Žaloba podaná 26. júla 2006 – IBERDROLA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-200/06)
   (2006/C 237/17)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: IBERDROLA S.A. (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Alfaro Aguila-Real, P. Liñán Hernández, S. Martínez Lage, H. Brokelmann a J. Ruiz Calzado, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Európskej komisie z 25. apríla 2006 (prípad č. COMP/M.4110 – E.ON/ENDESA), v ktorom bola koncentrácia, ktorou chce E.ON AG získať kontrolu nad všetkými akciami spoločnosti ENDESA S.A., vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom.
   Žalobca v tejto súvislosti upresňuje, že napadnuté rozhodnutie prehliada existujúce vysoké riziko vzniku koordinovaných účinkov v súťažných vzťahoch medzi hlavnými subjektmi s celoeurópskym pôsobením, ktoré nemožno opomenúť pri transakcii takéhoto rozsahu a vlastností, ktorá ovplyvňuje podniky s dominantným postavením, na dvoch spomedzi hlavných vnútroštátnych energetických trhov.
   Na podporu svojich návrhov žalobca tvrdí, že žalovaná:

               —

               nedodržala zásadu správneho úradného postupu, keď vykonala len obmedzené a nedostatočné vyšetrovanie fungovania dotknutých trhov a vplyvu transakcie na ne,

               —

               prípad nesprávne právne posúdila, keď pri preskúmavaní transakcie v rozpore s nariadením o fúziách a s judikatúrou Spoločenstva vychádzala zo statického pohľadu na trh,

               —

               nedodržala svoju povinnosť zabezpečiť koherentnú aplikáciu noriem o kontrole koncentrácií a o zneužívaní dominantného postavenia pri skúmaní oznámenej transakcie a povolila ju bez toho, aby preskúmala pôvod zdrojov, ktoré chcel E.ON použiť na nadobudnutie spoločnosti ENDESA, a mohla tak určiť, či takáto koncentrácia nemôže byť výsledkom zneužitia dominantného postavenia,

               —

               prípad zjavne nesprávne posúdila a nezohľadnila relevantné skutočnosti, keď dospela k záveru, že daná transakcia nevzbudzuje vážne pochybnosti ohľadne jej zlučiteľnosti so spoločným trhom, a rozhodla o jej povolení hneď v prvej fáze. V tejto súvislosti žalobca zdôrazňuje, že aj keď bolo napadnuté rozhodnutie prijaté na základe nového nariadenia o fúziách, ktoré ukladá povinnosť zložitejšej a náročnejšej analýzy:

                           —

                           vôbec nezohľadňuje negatívne účinky transakcie na proces integrácie vnútroštátnych veľkoobchodných trhov, ktorá vyvrcholí vytvorením jednotného európskeho trhu s plynom a elektrickou energiou,

                           —

                           nedostatočne posúdila vplyv plánovanej transakcie na vznikajúci paneurópsky trh s dodávaním elektrickej energie nadnárodným spoločnostiam,

                           —

                           posudzuje prípad tak, že napriek svojmu paneurópskemu zameraniu a ekonomickej sile nebol E.ON potenciálne významným konkurentom spoločnosti ENDESA na španielskych trhoch s výrobou elektrickej energie a s dodávaním plynu,

                           —

                           jeho záver je taký, že transakciou nedôjde k posilneniu dominantného postavenia na nemeckom trhu a že zmiznutím spoločnosti ENDESA, ktorá len nedávno vstúpila na trh, sa nezmení súťažný kontext.

         Napokon žalobca tvrdí, že bola porušená povinnosť odôvodniť akty.


title: Vec C-170/15: Odvolanie podané 14. apríla 2015: Enercon GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 28. januára 2015 vo veci T-655/13, Enercon GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/6

         Odvolanie podané 14. apríla 2015: Enercon GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 28. januára 2015 vo veci T-655/13, Enercon GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-170/15)
   (2016/C 136/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Enercon GmbH (v zastúpení: R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Súdny dvor Európskej únie (šiesta komora) uznesením z 21. januára 2016 odvolanie zamietol a rozhodol, že odvolateľka musí znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-36/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Minister Finansów/Posnania Investment SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 2 ods. 1 písm. a) — Článok 14 ods. 1 — Zdaniteľné plnenia — Pojem „dodanie tovaru za protihodnotu“ — Postúpenie nehnuteľnosti štátu alebo územnej samospráve s cieľom zaplatiť daňový dlh — Vylúčenie)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Minister Finansów/Posnania Investment SA
   (Vec C-36/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. a) - Článok 14 ods. 1 - Zdaniteľné plnenia - Pojem „dodanie tovaru za protihodnotu“ - Postúpenie nehnuteľnosti štátu alebo územnej samospráve s cieľom zaplatiť daňový dlh - Vylúčenie))
   (2017/C 239/12)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Minister Finansów

      Odporkyňa: Posnania Investment SA

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 1 písm. a) a článok 14 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že prevod vlastníckeho práva k nehnuteľnosti zdaniteľnou osobou na účely DPH na štátnu pokladnicu členského štátu alebo na územnú samosprávu takého štátu, ku ktorému došlo ako vo veci samej z dôvodu úhrady daňového nedoplatku, nie je dodaním tovaru za protihodnotu, ktoré podlieha dani z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016.


title: Vec C-584/12 P: Odvolanie podané 13. decembra 2012 : El Corte Inglés, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  27. septembra 2012 vo veci T-357/09, Pucci International/ÚHVT — El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/10

         Odvolanie podané 13. decembra 2012: El Corte Inglés, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2012 vo veci T-357/09, Pucci International/ÚHVT — El Corte Inglés (Emidio Tucci)
   (Vec C-584/12 P)
   2013/C 63/17
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: El Corte Inglés, S.A. (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo a E. Seijo Veiguela, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Emilio Pucci International BV

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 vo veci T-357/09 v celom jeho rozsahu,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vznikli El Corte Inglés, S.A.,

               —

               zaviazať Emilio Pucci International BV na náhradu trov konania, ktoré vznikli El Corte Inglés, S.A.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Namietateľ nepreukázal používanie pre okuliare, ako to určil odvolací senát ÚHVT. Práve toto kritérium, teda skutočnosť, že samotná prítomnosť ochrannej známky na fotografii alebo jej okraji sa nepovažuje za použitie, uviedol Všeobecný súd v bode 31 rozsudku vo veci T-39/10 (1). V rozsudku teda nemalo byť použitie vyššie uvedenej ochrannej známky č. 274991 pre okuliare triedy 9 považované za preukázané.
   Pokiaľ ide o pravdepodobnosť zámeny, článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (2) a súvisiaca judikatúra vyžadujú, aby posúdenie pravdepodobnosti zámeny bolo vykonané celkovo, vzhľadom na všetky relevantné faktory daného prípadu. Druhý odvolací senát ÚHVT dospel k záveru, že povaha, účel a použitie tovarov bolo odlišné a túto argumentáciu primerane podporil (bod 102 napadnutého rozhodnutia). Kozmetické výrobky alebo šperky môžu mať vzťah k širokému a zároveň heterogénnemu odvetviu módy, čo však neznamená, že majú vzťah k tovarom tried 18, 24 a 25, alebo že ich možno považovať za podobné uvedeným tovarom.
   Rozšírenie účinkov článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (3) na ďalšie tovary tried 9 (okuliare) a 14 (šperky, bižutéria a hodinky), ako aj toaletný papier (trieda 16) je nedostatočne odôvodnené a vychádza z domnienok, ktoré žalobca vo veci T-357/09 (4) nepreukázal. To platí o to viac, že v tejto súvislosti, ako uvádza sám rozsudok v bodoch 70 a 71, nemožno pripustiť iba samotné hypotézy ani uplatnenie per se na ochranné známky s dobrým menom, pretože je potrebné uviesť a preukázať budúce nebezpečenstvo, čo žalobca v danom prípade nevykonal.

      (1)  Rozsudok z 27. septembra 2012, El Corte Inglés/ÚHVT–Pucci Internatioanl (PUCCI), zatiaľ neuverejnený v Zbierke.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (4)  Rozsudok z 27. septembra 2012, Pucci International/ÚHVT-El Corte Inglés (Emidio Tucci), T-357/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec C-517/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. júna 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. vof/Productschap Vis (Poplatok za prepravu kreviet na palube rybárskych plavidiel registrovaných v členskom štáte, z ktorého sa majú financovať zariadenia na triedenie a lúpanie kreviet v tomto členskom štáte — Článok 25 ES — Poplatky s rovnocenným účinkom ako clá — Článok 90 ES — Vnútroštátna daň)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. vof/Productschap Vis
   (Vec C-517/04) (1)

   (Poplatok za prepravu kreviet na palube rybárskych plavidiel registrovaných v členskom štáte, z ktorého sa majú financovať zariadenia na triedenie a lúpanie kreviet v tomto členskom štáte - Článok 25 ES - Poplatky s rovnocenným účinkom ako clá - Článok 90 ES - Vnútroštátna daň)
   (2006/C 178/06)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. vof

      Žalovaný: Productschap Vis
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Zlučiteľnosť s právom Spoločenstva, najmä s článkami 25 ES a 90 ES, poplatku postihujúceho v členskom štáte podniky za prepravu kreviet na plavidle registrovanom v tomto členskom štáte – Poplatok, ktorý je taký podnik povinný zaplatiť rovnako za krevety prepravované na iné miesto v Spoločenstve – Poplatok, z ktorého sa majú financovať zariadenia na triedenie a lúpanie kreviet v tomto istom členskom štáte – Poplatok s rovnocenným účinkom – Poplatok uplatniteľný na podniky alebo výrobky?
   Výrok rozsudku
   Poplatok, ktorý verejnoprávny subjekt členského štátu vyberá na základe rovnakých kritérií za vnútroštátne výrobky určené pre vnútroštátny trh alebo na vývoz do iných členských štátov, je poplatkom s rovnocenným účinkom ako clo na vývoz zakázaným článkami 23 ES a 25 ES, ak výťažok z tohto poplatku slúži na financovanie činností, z ktorých majú prospech len výrobky určené pre vnútroštátny trh, a ak výhody vyplývajúce z príjmu získaného z uvedeného poplatku úplne vyrovnávajú povinnosť znášanú uvedenými výrobkami. Taký poplatok je však porušením zákazu diskriminácie stanoveného v článku 90 ES, ak výhody vyplývajúce pre vnútroštátne výrobky spracovávané na vnútroštátnom trhu alebo uvádzané na tento trh z príjmu získaného z tohto poplatku, vyrovnávajú nimi znášanú povinnosť len čiastočne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.