title: Vec C-312/12: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Huy — Belgicko) — Agim Ajdini/Belgické kráľovstvo (Rokovací poriadok — Článok 53 ods. 2, článok 93 písm. a) a článok 99 — Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Preskúmanie súladu vnútroštátneho právneho predpisu tak s právom Únie, ako aj s ústavou tohto štátu — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca prednosť incidenčného konania kontroly ústavnosti — Charta základných práv Európskej únie — Nevykonanie práva Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/12

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Huy — Belgicko) — Agim Ajdini/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-312/12) (1)

   (Rokovací poriadok - Článok 53 ods. 2, článok 93 písm. a) a článok 99 - Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Preskúmanie súladu vnútroštátneho právneho predpisu tak s právom Únie, ako aj s ústavou tohto štátu - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca prednosť incidenčného konania kontroly ústavnosti - Charta základných práv Európskej únie - Nevykonanie práva Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2013/C 108/23
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal du travail de Huy

      Účastníci konania

      Žalobca: Agim Ajdini

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal du Travail de Huy — Výklad článkov 20, 21 a 26 Charty základných práv Európskej únie a článku 234 ES — Základné práva — Zásada zákazu diskriminácie — Zdravotne postihnutý srbský štátny príslušník — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá nepriznáva určitým osobám nárok na príspevky pre osoby so zdravotným postihnutím z dôvodu ich štátnej príslušnosti — Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý je oficiálnym uchádzačom o členstvo v Európskej únii — Právomoc vnútroštátneho súdu obrátiť sa na Súdny dvor — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá vnútroštátnemu súdu ukladá povinnosť obrátiť sa najprv na ústavný súd

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nie je príslušný odpovedať na prejudiciálne otázky, ktoré položil Tribunal du Travail de Huy (Belgicko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


               17.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 40/14

         Dožiadanie o podanie stanoviska súdu EFTA podané Frostating lagmannsrett na základe rozhodnutia tohto súdu dňa 23. apríla 2004 vo veci Fokus Bank ASA proti Staten v/Skattedirektoratet
   (Vec E-1/04)
   (2005/C 40/07)
   Súdu bolo dňa 27. apríla 2004 doručené dožiadanie vydané na základe rozhodnutia Frostating lagmannsrett (Odvolací súd Frostating) Trondheim, Nórsko zo dňa 23. apríla 2004 o vydanie stanoviska vo veci Fokus Bank ASA proti Staten v/Skattedirektoratet o týchto otázkach:

               1.

               Je v súlade s článkom 40 Dohody EHS, ak sa udelenie daňového úveru zo zrážkovej dane nepriznáva daňovníkom s bydliskom v iných členských štátoch?

                           a)

                           Má pre rozhodovanie o žiadosti o udelenie daňového úveru právny význam skutočnosť, či žiadosť podal daňovník so sídlom v členskom štáte, ktorý sa v dohode o zdanení, uzatvorenej s Nórskom, zaviazal poskytovať daňové úvery na zrážkovú daň?

                           b)

                           Má právny význam skutočnosť, ak daňovníkovi v danom prípade už bol, alebo bude udelený daňový úver na zrážkovú daň?

               2.

               Je v rozpore s Dohodou o EHS, ak členský štát koná výlučne s distribučnou spoločnosťou pri určení a oprave výšky dane z dividend (zrážkovej dane) v prípadoch, v ktorých je rozhodnutie o určení dane pre zahraničných platiteľov dane vydané na základe predpokladu, že vlastníkom pre daňové účely je niekto iný ako osoba, ktorá (1) je vlastníkom podľa súkromného práva; (2) je registrovaná v registri VPS ako vlastník; a (3) je uvedená ako vlastník v konaní pred správcom dane, pričom ani vlastník pre daňové účely ani vlastník registrovaný v registri VPS podľa súkromného práva neboli upovedomení o zmene klasifikácie?


title: Vec C-101/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Regeringsrätten z 15. októbra 2004, ktorý súvisí s konaním: Skatteverket proti A

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Regeringsrätten z 15. októbra 2004, ktorý súvisí s konaním: Skatteverket proti A
   (Vec C-101/05)
   (2005/C 106/36)
   Jazyk konania: švédčina
   Regeringsrätten (Švédsko) podal uznesením z 15. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Skatteverket proti A a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 28. februára 2005.
   Regeringsrätten (Švédsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:

               1.

               Bránia ustanovenia týkajúce sa voľného pohybu kapitálu medzi členskými štátmi a tretími krajinami tomu, aby, ako je uvedené v nižšie popísanej situácii, boli A zdanené dividendy, ktoré mu vyplatil X, z dôvodu, že X nemá sídlo v štáte EHP, ani v štáte, s ktorým má Švédsko daňový dohovor obsahujúci doložku o výmene informácií?


title: Vec T-221/12: Žaloba podaná 25. mája 2012 — Sunrider/ÚHVT — Nannerl (SUN FRESH)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/26

         Žaloba podaná 25. mája 2012 — Sunrider/ÚHVT — Nannerl (SUN FRESH)
   (Vec T-221/12)
   2012/C 217/56
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Sunrider Corp. (Spojené štáty) (v zastúpení: N. Dontas a E. Markakis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Rakúsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie vyhlásené štvrtým odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. marca 2012 vo veci R 2401/2010-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania pred štvrtým odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SUN FRESH“ pre výrobky zaradené do triedy 32, prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6171433.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „SUNNY FRESH“ zapísaná pod č. 605014 pre výrobky zaradené do triedy 5; obrazová ochranná známka „SUNRIDER SUNNY FRESH“ v čiernej a bielej farbe zapísaná v Spojenom kráľovstve pod č. 2016689 pre výrobky zaradené do triedy 32; írska obrazová ochranná známka „SUNRIDER SUNNY FRESH“ v čiernej a bielej farbe zapísaná pod č. 169766 pre výrobky zaradené do triedy 32; maďarská ochranná známka „SUNNYFRESH“ zapísaná pod č. 144500 pre výrobky zaradené do triedy 5; obrazová ochranná známka Beneluxu „SUNRIDER SUNNY FRESH“ v čiernej a bielej farbe zapísaná pod č. 574389 pre výrobky zaradené do tried 5, 29 a 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky a odmietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 druhej vety a článku 76 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 207/2009 a

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-91/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 – LG Electronics/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Celosvetový trh katódových trubíc pre televízory a počítačové obrazovky — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Dohody a konanie vo vzájomnej zhode v oblasti cien, rozdelenia trhov a objemu produkcie — Jediné a trvajúce protiprávne konanie — Pripísateľnosť protiprávneho konania spoločného podniku materskej spoločnosti — Rovnosť zaobchádzania — Metóda výpočtu pokuty — Zohľadnenie hodnoty predajov katódových trubíc v spracovaných výrobkoch — Premlčacia lehota — Proporcionalita — Dĺžka správneho konania“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 – LG Electronics/Komisia
   (Vec T-91/13) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Celosvetový trh katódových trubíc pre televízory a počítačové obrazovky - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Dohody a konanie vo vzájomnej zhode v oblasti cien, rozdelenia trhov a objemu produkcie - Jediné a trvajúce protiprávne konanie - Pripísateľnosť protiprávneho konania spoločného podniku materskej spoločnosti - Rovnosť zaobchádzania - Metóda výpočtu pokuty - Zohľadnenie hodnoty predajov katódových trubíc v spracovaných výrobkoch - Premlčacia lehota - Proporcionalita - Dĺžka správneho konania“))
   (2015/C 346/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: G. van Gerven a T. Franchoo, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Hödlmayr, M. Kellerbauer a P. Van Nuffel, neskôr M. Kellerbauer, P. Van Nuffel a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 8839 final z 5. decembra 2012 v konaní podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.437 – katódové trubice pre televízory a počítačové obrazovky) a subsidiárne návrh na zníženie pokút uložených žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               LG Electronics, Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 13.4.2013.


title: Vec T-645/16: Žaloba podaná 7. septembra 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/55

         Žaloba podaná 7. septembra 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB
   (Vec T-645/16)
   (2016/C 402/65)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Eisenberger, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil na neplatné rozhodnutie Single Resolution Board z 15. apríla 2016, prinajmenšom v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka žalobkyne,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: zjavné porušenie podstatných procesných náležitostí z dôvodu chýbajúceho (úplného) uverejnenia napadnutého rozhodnutia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: zjavné porušenie podstatných procesných náležitostí z dôvodu nedostatočného odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.


title: Vec C-404/04 P: Odvolanie podané dňa 22. septembra 2004: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata rozšírená komora) z 8. júla 2004 vo veci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev podporovanej Schott Glas

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/23

         Odvolanie podané dňa 22. septembra 2004: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata rozšírená komora) z 8. júla 2004 vo veci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev podporovanej Schott Glas
   (Vec C-404/04 P)
   (2004/C 273/44)
   Technische Glaswerke Ilmenau GmbH podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev 22. septembra 2004 odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata rozšírená komora) z 8. júla 2004 vo veci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev podporovanej Schott Glas. Odvolateľa zastupujú Christoph Arhold, Rechtsanwalt a Dr. Norbert Wimmer, Rechtsanwalt, White & Case LLP, 62 rue de la Loi, B-1040 Brussel, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Zrušil rozsudok Súdu z 8. júla 2004 vo veci T-198/01 (1).

               2.

               Zrušil rozhodnutie Komisie z 12. júna 2001.

               3.

               Subsidiárne k bodu 2.: Vrátil vec na Súd prvého stupňa.

               4.

               Zaviazal odporcu v konaní o odvolaní na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolateľ napáda rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2004 vo veci T-198/01, ktorým bola zamietnutá žaloba o zrušenie rozhodnutia, ktorým Komisia posúdila zníženie kúpnej ceny podniku privatizovaného Treuhandanstalt (neskôr BvS) o 4 milióny DM ako štátnu pomoc a požadovala preto jej vrátenie.

               2.

               Odvolateľ zastával tak v konaní vo veci formálneho zisťovania ako aj v konaní pred Súdom prvého stupňa stanovisko, že mal nárok na zníženie kúpnej ceny z dôvodu podstatnej zmeny okolností (Wegfall der Geschäftsgrundlage), pretože on rovnako ako aj predávajúci – Treuhandanstalt – vychádzali pri určení kúpnej ceny zhodne z toho, že slobodný štát Durýnsko bude investície odvolateľa do privatizovaného podniku podporovať (pre MSP prípustnou) zvýšenou mierou pomoci z prostriedkov GA (všeobecnej schémy regionálnej pomoci schválenej Komisiou). Táto miera pomoci sa stala základom pre výpočet kúpnej ceny. Po tom, ako bola poskytnutá len obvyklá, teda nie zvýšená miera pomoci, zanikol základ pre výpočet ceny a kúpna cena preto musela byť primeraným spôsobom upravená. Keďže na úpravu kúpnej ceny existoval všeobecný súkromnoprávny nárok, ktorému by bol vystavený aj každý súkromný predávajúci, nemohla byť reč o žiadnej pomoci (nebola daná ani hospodárska výhoda ani zvýhodnenie v zmysle článku 87 odsek 1 ES). To okrem iného z dôvodu, že podľa schémy pomoci schválenej pre Treuhandanstalt (Treuhandregime) platnej v čase privatizácie by bolo z hľadiska právnej úpravy štátnej pomoci stanovenie takejto nízkej kúpnej ceny prípustné.

               3.

               Komisia z právnych dôvodov odmietla tvrdenia odvolateľa a uviedla, že nároky voči Treuhand a voči slobodnému štátu Durýnsko je nevyhnutné skúmať oddelene. Súd prvého stupňa s danými tvrdeniami súhlasil a okrem toho uviedol, že žalobca počas súdneho konania nepredložil žiadny písomný dôkaz o prísľube pomoci zo strany slobodného štátu Durýnsko.

               4.

               Proti tomuto smeruje odvolanie. V súvislosti s podstatnou zmenou okolností uvádza odvolateľ najmä nasledovné odvolacie dôvody:

                           —

                           Súd nesprávne poprel porušenie povinnosti Komisie odôvodniť svoje rozhodnutie (článok 253 ES), keďže z odôvodnenia Komisie nie je zrejmé, prečo Komisia zamietla žalobcom tvrdený nárok voči Treuhand (teraz BvS) z dôvodu podstatnej zmeny okolností.

                           —

                           Ak by odôvodnenie Komisie malo spĺňať požiadavky stanovené v článku 253 ES, musel by Súd vysloviť, že došlo k zjavnému omylu v posúdení, keďže odôvodnenie Komisie zjavne nebolo spôsobilé spochybniť tvrdenie odvolateľa týkajúce sa podstatnej zmeny okolností. V súlade s tým by súd musel vysloviť porušenie článku 87 odsek 1 ES Komisiou.

                           —

                           Pokiaľ sa súd opieral o dodatočné odôvodnenia, ktoré Komisia neuviedla (absencia dôkazu o prísľube slobodného štátu Durýnsko), sú tieto neprípustné (zámena odôvodnenia) a bezpredmetné (ako dôkaz nie je rozhodujúci prísľub slobodného štátu Durýnsko, ale nesprávna predstava zmluvných strán o výške pomoci).

                           —

                           Navyše súd porušil základné zásady konania, okrem iného právo byť vypočutý, tým, že v rozsudku odmietol návrhy odvolateľa na vykonanie dôkazov týkajúcich sa základu pre výpočet kúpnej ceny a zároveň oprel rozsudok o skutočnosť, že odvolateľ nepreukázal svoje tvrdenia.

               5.

               Okrem týchto odvolacích dôvodov odvolateľ vytýka právne omyly v súvislosti s ďalšími vadami odôvodnenia rozhodnutia Komisie ako aj právny omyl týkajúci sa popretia podstatných vád konania, ktorých sa dopustila Komisia.

      (1)  Ešte neuverejnený v Úradnom vestníku Európskej únie.


title: Vec C-671/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – v konaniach začatých „Indėlių ir investicijų draudimas“ VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernice 94/19/ES a 97/9/ES — Systémy ochrany vkladov a náhrad pre investorov — Nástroje sporenia a investovania — Finančný nástroj v zmysle smernice 2004/39/ES — Vyňatie z ochrany — Priamy účinok — Podmienky pre využitie smernice 97/9/ES)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – v konaniach začatých „Indėlių ir investicijų draudimas“ VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas
   (Vec C-671/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernice 94/19/ES a 97/9/ES - Systémy ochrany vkladov a náhrad pre investorov - Nástroje sporenia a investovania - Finančný nástroj v zmysle smernice 2004/39/ES - Vyňatie z ochrany - Priamy účinok - Podmienky pre využitie smernice 97/9/ES))
   (2015/C 279/11)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   „Indėlių ir investicijų draudimas“ VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas

      za účasti: Vitoldas Guliavičius, bankas „Snoras“ AB, v likvidácii

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/14/ES z 11. marca 2009 a bod 12 jej prílohy I sa majú vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu vylúčiť z ochrany stanovenej touto smernicou vkladové certifikáty emitované úverovou inštitúciou, pokiaľ majú znaky prevoditeľných cenných papierov, čo prislúcha určiť vnútroštátnemu súdu, bez toho, aby bolo potrebné ubezpečiť sa, že tieto certifikáty majú všetky znaky finančného nástroja v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS.

               2.

               Smernica 94/19, zmenená a doplnená smernicou 2009/14 a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/9/ES z 3. marca 1997 o systémoch náhrad pre investorov, sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ pohľadávky voči úverovej inštitúcii môžu patriť zároveň pod pojem „vklad“ v zmysle smernice 94/19 a pojem „nástroj“ v zmysle smernice 97/9, ale vnútroštátny zákonodarca využil možnosť, ktorú ponúka bod 12 prílohy I uvedenej smernice 94/19, vylúčiť tieto pohľadávky zo systému ochrany stanoveného touto smernicou, takéto vylúčenie nemôže mať za dôsledok, že by uvedené pohľadávky boli vylúčené tiež zo systému ochrany stanoveného smernicou 97/9, mimo podmienok uvedených v článku 4 ods. 2 poslednej uvedenej smernice.

               3.

               Článok 2 ods. 2 a článok 4 ods. 2 smernice 97/9 sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, ako je právna úprava v konaní vo veci samej, ktorá možnosť využiť systém odškodnenia stanovený touto smernicou robí závislou od skutočnosti, či dotknutá úverová inštitúcia previedla alebo použila predmetné finančné prostriedky alebo cenné papiere bez súhlasu investora.

               4.

               Smernica 97/9 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, pokiaľ sa domnieva, že v konaniach vo veci samej sa tejto smernice dovoláva proti orgánu, ktorý spĺňa podmienky na to, aby sa voči nemu bolo možné dovolať ustanovení uvedenej smernice, je povinný neuplatňovať vnútroštátne právne ustanovenie, ako je právne ustanovenie v konaní vo veci samej, ktoré robí možnosť využiť systém odškodnenia stanovený tou istou smernicou závislou od skutočnosti, či dotknutá úverová inštitúcia previedla alebo použila predmetné finančné prostriedky alebo cenné papiere bez súhlasu investora.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec F-43/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  19. septembra 2007 – Tuomo Talvela/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Posúdenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie 2004 — Právo na obranu — Povinnosť odôvodnenia hodnotenia — Správne vyšetrovanie)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/68

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 19. septembra 2007 – Tuomo Talvela/Komisia
   (Vec F-43/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Posúdenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie 2004 - Právo na obranu - Povinnosť odôvodnenia hodnotenia - Správne vyšetrovanie)
   (2007/C 269/123)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tuomo Talvela (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Verejná služba – na jednej strane zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobkyne pre hodnotené obdobie 2004 a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006, s. 38.


title: Vec C-244/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Koblenz (Nemecko)  31. mája 2006  – Dynamic Medien Vertriebs GmbH/Avides Media AG

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Koblenz (Nemecko) 31. mája 2006 – Dynamic Medien Vertriebs GmbH/Avides Media AG
   (Vec C-244/06)
   (2006/C 178/40)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Koblenz
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dynamic Medien Vertriebs GmbH

      Žalovaný: Avides Media AG
   Prejudiciálne otázky
   Je nemecký právny predpis, zakazujúci predaj nosičov obrazu (DVD, videokazety) prostredníctvom zásielkového predaja, ktoré nemajú označenie, že boli nemeckou kontrolou preverené ako mládeži prístupné, v rozpore so zásadou voľného pohybu tovarov v zmysle článku 28 ES?
   Najmä:
   Predstavuje zákaz zásielkového predaja takýchto nosičov obrazu opatrenie s rovnocenným účinkom v zmysle článku 28 ES?
   Ak áno:
   Je taký zákaz podľa článku 30 ES so zreteľom na smernicu 31/2000/ES (1) odôvodnený aj vtedy, keď bol nosič obrazu preverený ako mládeži prístupný v inom členskom štáte EÚ a následne náležite označený, alebo predstavuje takáto kontrola iným členským štátom EÚ miernejší prostriedok v zmysle tohoto predpisu?

      (1)  Poznámka prekladateľa: Správne označenie smernice je 2000/31/ES (Smernica 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 25).


title: Spojené veci T-102/07 a T-120/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. marca 2010 — Spolková krajina Sasko a i./Komisia ( Štátna pomoc — Podpora poskytovaná Nemeckom vo forme získania podielu a vo forme záruk za úvery — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Všeobecná schéma pomoci schválená Komisiou — Pojem podnik v ťažkostiach — Usmernenia pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach — Výška pomoci — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2010 — Spolková krajina Sasko a i./Komisia
   (Spojené veci T-102/07 a T-120/07) (1)

   („Štátna pomoc - Podpora poskytovaná Nemeckom vo forme získania podielu a vo forme záruk za úvery - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Všeobecná schéma pomoci schválená Komisiou - Pojem podnik v ťažkostiach - Usmernenia pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach - Výška pomoci - Povinnosť odôvodnenia“)
   2010/C 100/57
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Spolková krajina Sasko (Nemecko) (v zastúpení: C. von Donat a G. Quardt, advokáti) (vec T-102/07); MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne G. Brüggen, neskôr A. Seidl, K. Lengert a W. Sommer, advokáti); a MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Nemecko) (v zastúpení: G. Brüggen, advokát) (vec T-120/07)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Gross a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/492/ES z 24. januára 2007 o štátnej pomoci Nemecka C 38/2005 (ex NN 52/2004) v prospech skupiny Biria (Ú. v. EÚ L 183, s. 27)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2007/492/ES z 24. januára 2007 o štátnej pomoci Nemecka C 38/2005 (ex NN 52/2004) v prospech skupiny Biria sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia vo veci T-120/07.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec C-492/04: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH/Finanzamt Emmendingen (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Voľný pohyb kapitálu — Sloboda usadiť sa — Dane — Daň z príjmov právnických osôb — Zmluva o pôžičke medzi spoločnosťami — Spoločnosť dlžník rezident — Spoločnosť veriteľ akcionár usadený v tretej krajine — Pojem významný podiel — Vyplatenie úrokov z úveru — Kvalifikácia — Skryté rozdelenie zisku)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/7

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH/Finanzamt Emmendingen
   (Vec C-492/04) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Voľný pohyb kapitálu - Sloboda usadiť sa - Dane - Daň z príjmov právnických osôb - Zmluva o pôžičke medzi spoločnosťami - Spoločnosť dlžník rezident - Spoločnosť veriteľ akcionár usadený v tretej krajine - Pojem „významný podiel“ - Vyplatenie úrokov z úveru - Kvalifikácia - Skryté rozdelenie zisku)
   (2007/C 155/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Účastníci konania

      Žalobca: Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH

      Žalovaný: Finanzamt Emmendingen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Baden-Württemberg – Výklad článkov 56 ods. 1, 57 ods. 1 a 58 Zmluvy o ES – Vnútroštátna daňová právna úprava – Daň z príjmu právnických osôb – Zdaňovanie úrokov z poskytnutej pôžičky vyplatených spoločnosťou usadenou v členskom štáte akciovej spoločnosti usadenej v tretej krajine ako skrytej výplaty podielov na zisku
   Výrok uznesenia
   Vnútroštátne opatrenie, podľa ktorého úroky z úveru vyplatené kapitálovou spoločnosťou rezidentom akcionárovi nerezidentovi, ktorý má významný podiel na základnom imaní tejto spoločnosti, sú za určitých okolností považované za skrytú výplatu podielov na zisku, zdanené spoločnosťou dlžníkom, zasahuje prevažne do výkonu slobody usadiť sa v zmysle článkov 43 ES a nasledujúcich. V situácii zahrňujúcej spoločnosť z tretej krajiny sa však týchto ustanovení nemožno dovolávať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-229/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2015 – Norma Lebensmittelfilialbetrieb/ÚHVT – Yorma’s (Yorma Eberl) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Yorma Eberl — Skoršia slovná národná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva NORMA — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2015 – Norma Lebensmittelfilialbetrieb/ÚHVT – Yorma’s (Yorma Eberl)
   (Vec T-229/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Yorma Eberl - Skoršia slovná národná ochranná známka a skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva NORMA - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 262/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: A. Parr, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Yorma’s AG (Deggendorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Weismann a C. Muck, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. februára 2014 (vec R 532/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG a Yorma’s AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Vec C-339/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 7. júla 2010 — Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova a Kemko International EAD/Ministerski savet na Republika Bulgaria

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 7. júla 2010 — Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova a Kemko International EAD/Ministerski savet na Republika Bulgaria
   (Vec C-339/10)
   ()
   2011/C 13/26
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova a Kemko International EAD

      Žalovaný: Ministerski savet na Republika Bulgaria
   Uznesením z 12. novembra 2010 sa Súdny dvor (ôsma komora) prehlásil za zjavne nepríslušný na zodpovedanie otázok, ktoré predložil Varhoven administrativen sad (Bulharsko).


title: Vec T-502/15: Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Španielsko/Komisia

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/36

         Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-502/15)
   (2015/C 346/41)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: L. Banciella Rodríguez-Miñón)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), v rozsahu, v akom sa týka Španielskeho kráľovstva,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.
   V súvislosti s autonómnym spoločenstvom Katalánsko:

               1.

               Uplatnená paušálna oprava v čistej výške 609 337,80 eura a použitá metóda výpočtu sú v rozpore s článkom 31 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky a s usmerneniami v dokumente Komisie VI/5330/97 z 23. decembra 1997 (Pokyny pre výpočet finančných dopadov pri príprave rozhodnutí o schválení ročnej uzávierky záručnej sekcie EPZF) a dokumente AGRI 64043-2005 (Communication from the Commission, on how the Commission intends in the context of the EAGGF Guarantee clearance procedure to handle shortcomings in the context of cross-compliance control system implemented by the Member State), keďže použitie paušálneho odhadu nie je vhodné, lebo Španielske kráľovstvo predložilo konkrétne hodnotenie skutočného rizika pre fond. Uplatnenie opravy zo strany Komisie je nie len nesprávne, ale aj neprimerané a nedôvodné.

               2.

               Kumulácia paušálnej opravy vo výške 2 % všeobecne a konkrétnej opravy vo výške 609 337,80 eura, ako aj metóda výpočtu sú v rozpore s článkom 31 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 a s dokumentmi Komisie o pokynoch pre výpočet finančných opráv, keďže v prípade toho istého porušenia povinnosti nemožno súčasne použiť a kumulovať dve metódy výpočtu. Takýto postup je nie len právne nesúdržný, ale aj úplne neprimeraný a neodôvodnený.

               3.

               Oprava uplatnená v súvislosti s rokom podania žiadosti 2009, rozpočtovým rokom 2011 a 2012, je v rozpore s článkom 31 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, predstavuje porušenie povinnosti lojálnej spolupráce a vedie k odňatiu práva Španielskeho kráľovstva na obhajobu, keďže Komisia neoprávnene predĺžila finančnú opravu aj na obdobie po uplynutí 24 mesiacov pred oznámením a pričom nedostatky boli navyše Španielskym kráľovstvom odstránené.

         V súvislosti s autonómnym spoločenstvom Kanárske ostrovy:

               4.

               Uplatnená paušálna oprava vo výške 1 689 689,03 eura a použitá metóda výpočtu je sú rozpore s článkom 31 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 a s usmerneniami dokumentu Komisie AGRI/D/40474/2010-REV 1.


title: Vec C-479/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. marca 2015 – Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — DPH — Uplatnenie zníženej sadzby — Dodanie digitálnych alebo elektronických kníh)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. marca 2015 – Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-479/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - DPH - Uplatnenie zníženej sadzby - Dodanie digitálnych alebo elektronických kníh))
   (2015/C 138/09)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Soulay a F. Dintilhac, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: M. Jacobs a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika tým, že na dodanie digitálnych alebo elektronických kníh uplatnila zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 a 98 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2010/88/EÚ zo 7. decembra 2010, v spojení s prílohami II a III uvedenej smernice a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112.

               2.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Belgické kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. októbra 2004 vo veci C-497/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej Republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 28 ES — Opatrenia s rovnocenným účinkom — Zásielkový predaj potravinových doplnkov — Zákaz)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/17

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 28. októbra 2004
   vo veci C-497/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej Republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 28 ES - Opatrenia s rovnocenným účinkom - Zásielkový predaj potravinových doplnkov - Zákaz)
   (2005/C 6/31)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-497/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: J. C. Schieferer a B. Schima) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 24. novembra 2003, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia J. N. Cunha Rodrigues a M. Ilešič (spravodajca), generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 28. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika tým, že v paragrafe 50 ods. 2 Gewerbeordnung (Živnostenský poriadok) zakázala zásielkový predaj potravinových doplnkov, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 ES.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 21 zo dňa 24.1.2004


title: Vec C-61/06: Žaloba podaná  3. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/13

         Žaloba podaná 3. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-61/06)
   (2006/C 86/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia, podala 3. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyslovil, že Talianska republika si tým, že nepredložila pred 1. júlom 2004 národnú ročnú správu o podpore používania biopalív, nesplnila povinnosti, ktorej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/30/ES (1) z 8. mája 2003 o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave;

               2.

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Správa upravená v článku 4 ods. 1 smernice mala byť predložená Komisii pred 1. júlom 2004. K dnešnému dňu Komisia nedostala žiadnu informáciu od talianskych orgánov.
   Preto Komisia tvrdí, že za týchto okolností Talianska republika nepredložila správu o podpore používania biopalív a iných obnoviteľných palív v doprave upravenú v článku 4 ods. 1 smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 123, s. 42.


title: Vec C-41/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 25. januára 2017 – Isabel González Castro/Mutua Umivale a Prosegur España S.L.

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 25. januára 2017 – Isabel González Castro/Mutua Umivale a Prosegur España S.L.
   (Vec C-41/17)
   (2017/C 121/19)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Isabel González Castro

      Odporkyne v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Mutua Umivale a Prosegur España S.L.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 smernice 92/85/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že nočnou prácou, ktorú nesmú byť nútené vykonávať pracovníčky uvedené v článku 2, teda ani dojčiace pracovníčky, je nielen práca, ktorá sa vykonáva len v noci, ale aj práca na zmeny, ak sa niektoré z týchto zmien uskutočňujú v noci, ako je to v prejednávanom prípade?

               2.

               Uplatnia sa v spore, ktorého predmetom je existencia rizika pri dojčení pracovníčky, osobitné pravidlá týkajúce sa dôkazného bremena uvedené v článku 19 ods. 1 smernice 2006/54/ES (2) – prebratom do španielskeho právneho poriadku okrem iného prostredníctvom článku 96 ods. 1 zákona 36/2011 – v spojení s podmienkami stanovenými v článku 5 smernice 92/85/EHS – prebratom do španielskeho právneho poriadku prostredníctvom článku 26 Ley de Prevención de Riesgos Laborales (zákon o predchádzaní rizikám pri práci) – na účely poskytnutia dovolenky dojčiacej pracovníčke a prípadne priznania nároku na dávku poskytovanú z dôvodu dojčenia vo vnútroštátnom právnom poriadku v súlade s článkom 11 bodom 1 tej istej smernice 92/85/EHS?

               3.

               Možno článok 19 ods. 1 uvedenej smernice 2006/54/ES vykladať v tom zmysle, že „skutočnosťami nasvedčujúcimi tomu, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii“ dojčiacej pracovníčky – v spore, ktorého predmetom je existencia rizika pri dojčení spojená s poskytnutím dovolenky, ktoré je stanovené v článku 5 smernice 92/85/ES, prebratom do španielskeho právneho poriadku prostredníctvom článku 26 Ley de Prevención de Riesgos Laborales (zákon o predchádzaní rizikám pri práci) – je to, že 1. pracovníčka pracuje na zmeny ako strážnička, pričom počas niektorých pracovných zmien pracuje v noci a navyše sama, a okrem toho 2. chodí na pochôdzky a prípadne rieši naliehavé situácie (trestné činy, požiare alebo iné situácie), pričom navyše 3. na pracovisku sa nenachádza vhodné miesto na dojčenie alebo prípadne na mechanické odsávanie materského mlieka?

               4.

               Ak sa preukážu „skutočnosti nasvedčujúce tomu, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii“, v súlade s článkom 19 ods. 1 smernice 2006/54/ES v spojení s článkom 5 smernice 92/85/EHS – prebratým do španielskeho právneho poriadku prostredníctvom článku 26 Ley de Prevención de Riesgos Laborales (zákon o predchádzaní rizikám pri práci) –, možno v spore, ktorého predmetom je existencia rizika pri dojčení spojená s poskytnutím dovolenky, vyžadovať od dojčiacej pracovníčky, aby na účely poskytnutia dovolenky podľa vnútroštátnych právnych predpisov – ktorými sa preberá článok 5 ods. 2 a 3 smernice 92/85/EHS – preukázala, že prispôsobenie pracovných podmienok a/alebo pracovného času nie je technicky a/alebo objektívne možné alebo že ho nemožno oprávnene požadovať a že preradenie na inú prácu nie je technicky a/alebo objektívne možné alebo ho nemožno oprávnene požadovať? Alebo naopak musia také okolnosti preukázať odporcovia (zamestnávateľ a subjekt, ktorý vypláca dávku sociálneho zabezpečenia spojenú s prerušením pracovného pomeru)?

      (1)  Smernica Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (Ú. v. ES L 348, 1992, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Vec C-171/05 P: Uznesenie Súdneho dvora z  23. februára 2006  – Laurent Piau/Komisia Európskych spoločenstiev, Medzinárodná futbalová asociácia (FIFA) (Odvolanie — Slobodné poskytovanie služieb — Hospodárska súťaž — Pravidlo upravujúce činnosť hráčskych agentov — Čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/3

         Uznesenie Súdneho dvora z 23. februára 2006 – Laurent Piau/Komisia Európskych spoločenstiev, Medzinárodná futbalová asociácia (FIFA)
   (Vec C-171/05 P) (1)

   (Odvolanie - Slobodné poskytovanie služieb - Hospodárska súťaž - Pravidlo upravujúce činnosť hráčskych agentov - Čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné odvolanie)
   (2006/C 154/06)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Laurent Piau (v zastúpení: M. Fauconnet, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia), Medzinárodná futbalová asociácia (FIFA) (v zastúpení: F. Louis a A. Vallery, advokáti)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 26. januára 2005, Piau/Komisia (T-193/02), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu navrhujúcu zrušiť rozhodnutie Komisie z 15. apríla 2002, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobcom týkajúca sa pravidiel Medzinárodnej futbalovej asociácie (FIFA) upravujúcich činnosť hráčskych agentov
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Piau je povinný nahradiť trovy tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-302/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  5. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London – Spojené kráľovstvo) – J D Wetherspoon PLC/The Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs (Prvá a šiesta smernica o DPH — Zásady daňovej neutrality a proporcionality — Pravidlá zaokrúhľovania súm DPH — Metódy a úrovne zaokrúhľovania)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London – Spojené kráľovstvo) – J D Wetherspoon PLC/The Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-302/07) (1)

   (Prvá a šiesta smernica o DPH - Zásady daňovej neutrality a proporcionality - Pravidlá zaokrúhľovania súm DPH - Metódy a úrovne zaokrúhľovania)
   2009/C 102/06
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   VAT and Duties Tribunal London

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: J D Wetherspoon PLC

      Žalovaný: The Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – VAT and Duties Tribunal, London – Výklad článku 11A ods. 1 písm. a), článku 12 ods. 3 písm. a) a článku 22 ods. 3 písm. b) smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a článku 2 prvého a druhého odseku prvej smernice Rady 67/227/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu (Ú. v. ES 71, s. 1301; Mim. vyd. 09/001, s. 3) – Predpisy týkajúce sa zaokrúhľovania súm dane z pridanej hodnoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Právo Spoločenstva vo svojom súčasnom stave nestanovuje konkrétne pravidlo týkajúce sa metódy zaokrúhľovania súm dane z pridanej hodnoty. V prípade neexistencie konkrétnej právnej úpravy Spoločenstva prináleží členským štátom, aby stanovili pravidlá a metódy zaokrúhľovania súm dane z pridanej hodnoty, pričom tieto členské štáty sú povinné pri takomto stanovení dodržiavať zásady, na ktorých je založený spoločný systém tejto dane, najmä zásady daňovej neutrality a proporcionality. Konkrétne právo Spoločenstva na jednej strane nebráni uplatneniu vnútroštátneho predpisu vyžadujúceho zaokrúhľovanie sumy dane z pridanej hodnoty nahor vtedy, keď zlomok najmenšej predmetnej menovej jednotky sa buď rovná, alebo je väčší ako 0,5, a na druhej strane nevyžaduje, aby bolo zdaniteľným osobám umožnené zaokrúhliť nadol sumu dane z pridanej hodnoty vtedy, keď táto suma zahŕňa zlomok najmenšej dostupnej národnej menovej jednotky.

               2.

               V prípade predaja za cenu vrátane dane z pridanej hodnoty, keď neexistuje osobitná právna úprava Spoločenstva, prináleží každému členskému štátu určiť v rámci hraníc práva Spoločenstva úroveň, na ktorej sa zaokrúhľovanie sumy dane z pridanej hodnoty obsahujúcej zlomok najmenšej národnej menovej jednotky môže alebo musí vykonať, pričom musia byť dodržané zásady daňovej neutrality a proporcionality.

               3.

               Vzhľadom k tomu, že podnikatelia, ktorí vypočítavajú ceny predaja tovarov a poskytovaných služieb s daňou z pridanej hodnoty, sa nachádzajú v odlišnej situácii ako tí, ktorí poskytujú ten istý druh plnenia za ceny bez dane z pridanej hodnoty, prví uvedení sa nemôžu odvolávať na zásadu daňovej neutrality, aby si nárokovali povolenie vykonávať takisto zaokrúhľovanie súm splatnej dane z pridanej hodnoty nadol na úrovni druhu výrobkov a zdaniteľného plnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-262/14: Žaloba podaná 24. apríla 2014 – Bionecs/ÚHVT – Fidia Farmaceutici (BIONECS)

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/25

         Žaloba podaná 24. apríla 2014 – Bionecs/ÚHVT – Fidia Farmaceutici (BIONECS)
   (Vec T-262/14)
   2014/C 235/35
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bionecs GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Knitter, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fidia Farmaceutici SpA (Abano Terme, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. februára 2014 vo veci R 1179/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BIONECS“ pre tovary a služby zaradené do tried 5, 29 a 35 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 6 50  638.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „BIONECT“ pre tovary zaradené do triedy 5 zapísaná ako medzinárodná ochranná známka pod číslom 7 15  915.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočne vyhovelo námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietol odvolanie.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochranných známkach.


title: Vec T-626/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. februára 2017 – Troszczynski/Parlament („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Člen Európskeho parlamentu — Vymáhanie náhrad príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/33

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. februára 2017 – Troszczynski/Parlament
   (Vec T-626/16 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Člen Európskeho parlamentu - Vymáhanie náhrad príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 121/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mylène Troszczynski (Noyon, France) (v zastúpení: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia generálneho sekretariátu Európskeho parlamentu z 23. júna 2016 o vymáhaní sumy 56 554 eur od žalobkyne, ako aj oznámenia o dlhu č. 2016-888 nadväzujúceho na toto rozhodnutie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-154/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin — Nemecko) — Ahmed Mahamdia/Alžírska demokratická a ľudová republika [Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Právomoc vo veciach individuálnych pracovných zmlúv — Zmluva uzavretá s veľvyslanectvom tretieho štátu — Imunita zamestnávajúceho štátu — Pojem „pobočka, zastúpenie alebo iná organizačná zložka“ v zmysle článku 18 ods. 2 — Zlučiteľnosť dohody o právomoci súdov tretieho štátu s článkom 21]

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/11

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin — Nemecko) — Ahmed Mahamdia/Alžírska demokratická a ľudová republika
   (Vec C-154/11) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Právomoc vo veciach individuálnych pracovných zmlúv - Zmluva uzavretá s veľvyslanectvom tretieho štátu - Imunita zamestnávajúceho štátu - Pojem „pobočka, zastúpenie alebo iná organizačná zložka“ v zmysle článku 18 ods. 2 - Zlučiteľnosť dohody o právomoci súdov tretieho štátu s článkom 21)
   2012/C 295/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca a odvolateľ: Ahmed Mahamdia

      Žalovaná a odporkyňa v odvolacom konaní: Alžírska demokratická a ľudová republika

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landesarbeitsgericht Berlin — Výklad článkov 18, 19 a 21 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Určenie súdnej príslušnosti v prípade sporu o účinnosť výpovede z pracovného pomeru žalobcu, ktorý je štátnym príslušníkom členského štátu a tretieho štátu a ktorý bol v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom, zamestnaný ako vodič na veľvyslanectve tretieho štátu, ktorého je tiež štátnym príslušníkom, na základe pracovnej zmluvy, ktorá stanovuje príslušnosť súdov tretieho štátu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 18 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že veľvyslanectvo tretieho štátu nachádzajúce sa na území členského štátu predstavuje „organizačnú zložku“ v zmysle tohto ustanovenia v spore týkajúcom sa pracovnej zmluvy, ktorá bola uzatvorená týmto veľvyslanectvom v mene vysielajúceho štátu, ak úlohy vykonávané zamestnancom nespadajú do výkonu verejnej moci. Určiť presnú povahu činností vykonávaných zamestnancom prináleží vnútroštátnemu súdu, ktorému bola vec predložená.

               2.

               Článok 21 bod 2 nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa vzťahuje na dohodu o právomoci uzavretú pred vznikom sporu v rozsahu, v akom poskytuje zamestnancovi možnosť obrátiť sa okrem súdov, ktoré majú obvykle právomoc na základe osobitných pravidiel článkov 18 a 19 nariadenia č. 44/2001, na iné súdy vrátane tých, ako v danom prípade, nachádzajúcich sa mimo Únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 173, 11.6.2011.


title: Vec T-188/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2015 – Grundig Multimedia/ÚHVT (GentleCare) („Ochranná známka Spoločenstva – Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GentleCare – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2015 – Grundig Multimedia/ÚHVT (GentleCare)
      (Vec T-188/14) (1)

      („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GentleCare - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2015/C 073/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Walter a M. Neuner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 24. januára 2014 (vec R 739/2013-5), ktorým bolo potvrdené zamietnutie prihlášky slovného označenia GentleCare ako ochrannej známky Spoločenstva

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Grundig Multimedia AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 19.5.2014.


title: Vec T-410/05: Žaloba podaná  14. novembra 2005  – Eerola/Komisia

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/34

         Žaloba podaná 14. novembra 2005 – Eerola/Komisia
   (Vec T-410/05)
   (2006/C 48/68)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Iiro Eerola (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, ktorým bol žalobcovi odmietnutý nárok na príspevok na repatriáciu stanoveného v článku 4 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, fínsky štátny príslušník, bol vymenovaný za úradníka Komisie 1. októbra 2004. Komisia mu odmietla priznať príspevok na repatriáciu, pretože sa domnievala, že žalobca žil počas referenčného obdobia, od 1. januára 1999 do 31. decembra 2003, v Belgicku.
   Žalobca toto rozhodnutie napáda a tvrdí, že sa nemá brať do úvahy obdobie od 1. apríla 2003 do 31. decembra 2003, počas ktorého pracoval v Bruseli ako vedecký pracovník – poradca Fínskej akadémie, pretože Fínska akadémia nemá samostatnú právnu subjektivitu, ale je súčasťou fínskeho štátu. Na tomto základe sa žalobca dovoláva porušenia článku 4 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku, ako aj nesprávneho právneho posúdenia.


title: Výmaz veci T-385/02

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/64

         Výmaz veci T-385/02 (1)

   (2005/C 217/136)

      (Jazyk konania: angličtina)

   Uznesením z 10. júna 2005 predseda štvrtej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-385/02: Marta Andreasen proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 22.2.2003


title: Vec T-355/06: Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Koninklijke BAM Groep NV/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/23

         Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Koninklijke BAM Groep NV/Komisia
   (Vec T-355/06)
   (2007/C 20/34)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Koninklijke BAM Groep NV (v zastúpení: M.B. W. Biesheuvel a J. K. de Pree, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o spôsobe uplatnenia článku 81 ES [vec č. COMP/38.456 – Asfalt – NL – K(2006) 4090, konečné znenie] prinajmenšom v rozsahu v akom toto rozhodnutie stanovuje, že BAM porušil článok 81 ES, že BAM bola v tejto súvislosti uložená pokuta a že BAM má toto porušovanie ukončiť a v budúcnosti sa zdržať všetkých činností alebo správania sa stanovených v článku 1, ako aj všetkých činností alebo správania sa s rovnakým alebo podobným účinkom alebo následkom, a v rozsahu v akom sa toto rozhodnutie týka BAM,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napadá rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o spôsobe uplatnenia článku 81 ES (vec č. COMP/38.456 – Asfalt – NL), ktorým mu bola uložená pokuta z dôvodu porušenia článku 81 ES.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia porušila článok 81 a články 7 a 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 tým, že dospela k záveru, že žalobca porušil článok 81 ES. Podľa žalobcu Komisia žalobcovi ako materskej spoločnosti nesprávne pripísala porušenie, ktorého sa údajne dopustila dcérska spoločnosť.
   Žalobca subsidiárne tvrdí, že Komisia nesprávne určila výšku pokuty, ktorá mu bola uložená. Komisia uložila pokutu tak, že vychádzala z obdobia dvoch rokov a piatich mesiacov, počas ktorého žalobca údajne vlastnil celý obchodný podiel v BAM NBM, pričom však v skutočnosti toto obdobie trvalo iba jeden rok a päť mesiacov.


title: Vec T-311/08: Žaloba podaná 5. augusta 2008 – Fitoussi/ÚHVT – Loriot (IBIZA REPUBLIC)

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/32

         Žaloba podaná 5. augusta 2008 – Fitoussi/ÚHVT – Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Vec T-311/08)
   (2008/C 272/59)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Paul Fitoussi (Vincennes, Francúzsko) (v zastúpení: K. Manhaeve, T. van Innis a G. Glas, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bernadette Nicole J. Loriot (Ibiza, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 7. mája 2008 vo veci R 1135/2007-2,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Bernadette Nicole J. Loriot.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „IBIZA REPUBLIC“ pre tovary zatriedené do tried 25, 41, 43 – prihláška č. 3 868 072.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka tvaru päťcípej hviezdy v kruhu, pre tovary zatriedené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietok.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1, písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže i) skoršia ochranná známka bola analyzovaná ako zobrazenie päťcípej hviezdy v kruhu a nie iba ako hviezda, ii) skoršia ochranná známka bola vnútorne silnou ochrannou známkou a nie ochrannou známkou so slabou rozlišovacou spôsobilosťou a iii) obrazový prvok prihlasovanej ochrannej známky prevláda nad slovným prvkom a nie naopak.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. júna 2005 vo veci T-254/04, Spyridon de Athanassios Pappas proti Výboru regiónov Európskej únie (Úradníci — Nábor zamestnancov — Funkcia generálneho tajomníka Výboru regiónov — Výkon rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým sa zrušilo rozhodnutie o menovaní — Zrušenie oznámenia o voľnom pracovnom mieste inštitúciou a vyhlásenie nového výberového konania)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/42

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 29. júna 2005
   vo veci T-254/04, Spyridon de Athanassios Pappas proti Výboru regiónov Európskej únie (1)

   (Úradníci - Nábor zamestnancov - Funkcia generálneho tajomníka Výboru regiónov - Výkon rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým sa zrušilo rozhodnutie o menovaní - Zrušenie oznámenia o voľnom pracovnom mieste inštitúciou a vyhlásenie nového výberového konania)
   (2005/C 217/92)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-254/04, Spyridon de Athanassios Pappas, bydliskom v Kraainem (Belgicko), v zastúpení: X. Gousta, advokát, proti Výboru regiónov Európskej únie (splnomocnený zástupca: P. Cervilla, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát), ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Výboru regiónov z 8. októbra 2003 o zrušení konania 2000/C 28 A/01, ktorého predmetom je výber generálneho tajomníka Výboru regiónov, a vyhlásenie nového výberového konania na tú istú funkciu, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia V. Tiili a O. Czúcz, tajomník: H. Jung, vydal 29. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta čiastočne z dôvodu neprípustnosti a čiastočne z dôvodu, že je bez akéhokoľvek právneho základu.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004


title: Vec C-355/13: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria — Taliansko) — Umbra Packaging srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rokovací poriadok — Článok 53 ods. 2 a 99 — Odpoveď na položenú otázku, ktorú možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry — Zjavne neprípustný návrh — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/20/ES (smernica o povolení) — Článok 3 — Uloženie poplatku za schválenie vládou v prípade zmluvy o predplatenej telefónnej službe — Poplatok, ktorý sa nevzťahuje na predplatenú telefónnu kartu — Článok 102 TFUE]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/24

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria — Taliansko) — Umbra Packaging srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia
   (Vec C-355/13) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rokovací poriadok - Článok 53 ods. 2 a 99 - Odpoveď na položenú otázku, ktorú možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry - Zjavne neprípustný návrh - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/20/ES (smernica o povolení) - Článok 3 - Uloženie poplatku za schválenie vládou v prípade zmluvy o predplatenej telefónnej službe - Poplatok, ktorý sa nevzťahuje na predplatenú telefónnu kartu - Článok 102 TFUE)
   2014/C 52/42
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Umbra Packaging srl

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria — Výklad článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) a článku 102 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava ukladajúca mobilným telefónnym operátorom povinnosť platiť poplatok — Uloženie poplatku za schválenie vládou v prípade zmluvy o predplatenej telefónnej službe — Poplatok, ktorý sa nevzťahuje na predplatenú telefónnu kartu

      Výrok

   Článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je tá, ktorá sa týka poplatku z vykonávaných činností v rámci vládnej koncesie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec C-358/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  2. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords — Spojené kráľovstvo) — Aventis Pasteur SA/OB (Smernica 85/374/EHS — Zodpovednosť za chybné výrobky — Články 3 a 11 — Nesprávna kvalifikácia výrobcu — Súdne konanie — Návrh na zámenu pôvodného žalovaného za výrobcu — Uplynutie premlčacej lehoty)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/11

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal House of Lords — Spojené kráľovstvo) — Aventis Pasteur SA/OB
   (Vec C-358/08) (1)

   (Smernica 85/374/EHS - Zodpovednosť za chybné výrobky - Články 3 a 11 - Nesprávna kvalifikácia „výrobcu“ - Súdne konanie - Návrh na zámenu pôvodného žalovaného za výrobcu - Uplynutie premlčacej lehoty)
   2010/C 24/17
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   House of Lords

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aventis Pasteur SA

      Žalovaný: OB

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — House of Lords — Výklad smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (Ú. v. ES L 210, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257) — Žaloba podaná proti spoločnosti omylom považovanej za výrobcu údajne chybného výrobku — Možnosť zameniť žalovaného inou osobou po uplynutí premlčacej lehoty 10 rokov stanovenej v článku 11 smernice — Osoba označená za žalovaného v konaní začatom počas tejto desaťročnej lehoty, ktorá nie je „výrobcom“ v zmysle článku 3 smernice

      Výrok rozsudku

   Článok 11 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava povoľujúca zámenu žalovaného za inú osobu v priebehu súdneho konania, ktorá sa uplatňuje tak, že umožňuje po uplynutí lehoty, ktorú článok 11 stanovuje, žalovať „výrobcu“ v zmysle článku 3 tejto smernice ako žalovaného v konaní začatom v tejto lehote proti inej osobe, než je výrobca.
   Na jednej strane sa má však uvedený článok 11 vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje, keď vnútroštátny súd dospeje k záveru, že v konaní začatom v lehote, ktorú tento článok stanovuje, proti 100 %-nej dcérskej spoločnosti „výrobcu“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 85/374 môže byť táto dcérska spoločnosť zamenená za uvedeného výrobcu, ak tento súd zistí, že o uvedení dotknutého výrobku do obehu v skutočnosti rozhodol tento výrobca.
   Na druhej strane sa má článok 3 ods. 3 smernice 85/374 vykladať v tom zmysle, že pokiaľ osoba poškodená údajne chybným výrobkom nemohla za bežných okolností zistiť totožnosť výrobcu uvedeného výrobku pred uplatnením svojich práv proti dodávateľovi výrobku, uvedený dodávateľ musí byť považovaný za „výrobcu“ najmä na účely uplatnenia článku 11 uvedenej smernice, ak neoznámil poškodenej osobe z vlastného podnetu a riadnym spôsobom totožnosť výrobcu alebo osoby, ktorá mu výrobok dodala, pričom vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby overil túto skutočnosť so zreteľom na okolnosti prejednávanej veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec T-574/14: Žaloba podaná 1. augusta 2014 – EAEPC/Komisia

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/47

         Žaloba podaná 1. augusta 2014 – EAEPC/Komisia
   (Vec T-574/14)
   2014/C 409/67
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz a M. Araujo Boyd, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 27. mája 2014 vo veci COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu vlastných trov konania a uložil jej povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila EAEPC v súvislosti s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2014) 3654 final z 27. mája 2014 vo veci COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome, ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne, a odmietla tak ďalšie vyšetrovanie údajného porušenia článku 101 ZFEÚ zo strany spoločnosti Glaxo Wellcome SA, teraz GlaxoSmithKline SA, vzhľadom na rozsudok z 27. septembra 2006, GlaxoSmithKline Services/Komisia (T-168/01, EU:T:2006:265), a zo 6. októbra 2009, GlaxoSmithKline Services/Komisia (C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P a C-519/06 P, ECR, EU:C:2009:610).
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v rozpore s článkami 101 ZFEÚ, 105 ZFEÚ a 266 ZFEÚ a s článkom 7 nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že rozhodla, že rozsudok GlaxoSmithKline Services/Komisia (EU:C:2009:610) mal ten účinok, že pôvodné rozhodnutie z roku 2001 bolo považované za neplatné a že na danú situáciu bolo potrebné hľadieť tak, ako keby Komisia rozhodnutie z roku 2001 nikdy neprijala. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia porušila svoju povinnosť dostatočného odôvodnenia a svoju povinnosť vypočuť žalobkyňu o danej záležitosti pred prijatím konečného rozhodnutia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 101 ZFEÚ, resp. že Komisia si nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia v súlade s článkom 296 ZFEÚ tým, že posudzovala existenciu záujmu EÚ v rámci danej veci. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia porušila základné právo žalobkyne byť vypočutý.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že v napadnutom rozhodnutí neboli analyzované všetky skutkové a právne otázky.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101 ZFEÚ] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-450/05: Žaloba podaná  21. decembra 2005  – Automobiles Peugeot a Peugeot Nederland/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/25

         Žaloba podaná 21. decembra 2005 – Automobiles Peugeot a Peugeot Nederland/Komisia
   (Vec T-450/05)
   (2006/C 74/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Automobiles Peugeot SA (Paríž, Francúzsko) a Peugeot Nederland NV (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: O. d'Ormesson, N. Zacharie, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť výrok rozhodnutia a odôvodnenie, o ktoré sa opiera,

               —

               subsidiárne, zmeniť článok 3 rozhodnutia a odôvodnenie, o ktoré sa opiera, tak, aby sa znížila pokuta 49,5 milióna eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V prejednávanej žalobe sa žalobcovia domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie K(2005) 3683, konečné znenie, z 5. októbra 2005, ktoré bolo prijaté v rámci konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES (veci 36.623, 36.820 a 37.275 – SEP a iní/Automobiles Peugeot SA), ktorým Komisia rozhodla, že uplatňované postupy, ktoré sú zamerané na obmedzenie vývozu automobilov, obmedzujú hospodársku súťaž. Napadnuté rozhodnutie sa týkalo najmä individuálnych opatrení prijatých žalobcami vo vzťahu k autorizovaným distribútorom: bonusový systém pre autorizovaných distribútorov, reštriktívna politika v reklamných kampaniach, obmedzené zásoby autorizovaných distribútorov, priame príkazy. Žalobcovia sa okrem toho subsidiárne domáhajú zníženia pokuty, ktorú uložila Komisia.
   Na podporu svojich tvrdení žalobcovia uvádzajú, že Komisia vo svojom rozhodnutí porušila ustanovenia článku 81 ods. 1 Zmluvy ES, pretože sa domnievala, že opatrenia žalobcov možno kvalifikovať ako „dohody“ v zmysle tohto článku.
   Subsidiárne uvádzajú žalobné dôvody založené na skutkových chybách, na chybnom posúdení skutkov a na právnych chybách v tom rozsahu, v akom sa Komisia domnievala, že systém odmeňovania autorizovaných distribútorov mal protisúťažný cieľ v rozpore s článkom 81 ods. 1 Zmluvy ES. Okrem toho žalobcovia spochybňujú hodnotenie dĺžky trvania porušenia, ktoré vykonala Komisia v napadnutom rozhodnutí, pretože Komisia sa dopustila skutkových chýb a chybne posúdila skutky, čo podľa žalobcov viedlo k rozporom v odôvodnení jej rozhodnutia.
   Nasledujúci žalobný dôvod sa týka údajnej nedostatočnosti odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o analýzu účinkov opatrení tvrdených Komisiou. Okrem toho žalobcovia v rámci tohto žalobného dôvodu vytýkajú Komisii, že sa dopustila skutkových chýb a chybne posúdila skutky, ako aj to, že sa dopustila rozporov v odôvodnení jej rozhodnutia.
   Na podporu svojho subsidiárneho návrhu zameraného na zníženie pokuty, ktorú uložila Komisia, žalobcovia uvádzajú žalobný dôvod založený na porušení článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 a usmernení o stanovovaní pokút (1) pri uplatnení týchto ustanovení Komisiou.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO, Ú. v. ES C 9, 14.1.1998, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171.


title: Vec T-322/08: Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Musumeci/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/36

         Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Musumeci/Komisia
   (Vec T-322/08)
   (2008/C 272/70)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Antonio Musumeci (Bagnara Calabra, Taliansko) (v zastúpení: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008 uverejnené v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisia.


title: Vec T-447/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. mája 2014 – Catinis/Komisia ( „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa vyšetrovania OLAF-u v súvislosti s uskutočnením projektu modernizácie infraštruktúry v Sýrii — Zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a auditu“ )

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2014 – Catinis/Komisia
   (Vec T-447/11) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa vyšetrovania OLAF-u v súvislosti s uskutočnením projektu modernizácie infraštruktúry v Sýrii - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a auditu“))
   2014/C 212/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lian Catinis (Damask, Sýria) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) z 10. júna 2011, ktorým sa odmietlo na jednej strane vyhovieť údajnej žiadosti o skončenie vyšetrovania OLAF-u týkajúceho sa uskutočnenia projektu modernizácie infraštruktúry v Sýrii a na druhej strane sprístupniť určité dokumenty zo spisu tohto vyšetrovania

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lian Catinis je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-46/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Datenschutzkommission (Rakúsko) 28. januára 2013 — H/E

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Datenschutzkommission (Rakúsko) 28. januára 2013 — H/E
   (Vec C-46/13)
   2013/C 147/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Datenschutzkommission

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: H

      Žalovaná: E

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 písm. c) smernice 2006/24/ES (1) vykladať v tom zmysle, že fyzická osoba, ktorá je dotknutá uchovávaním údajov v zmysle smernice, nepatrí k „osobitne oprávnenému personálu“ v zmysle tohto ustanovenia a vo vzťahu k poskytovateľovi verejne dostupnej komunikačnej služby alebo prevádzkovateľovi verejnej komunikačnej siete jej neprislúcha právo na poskytnutie informácií o jej vlastných údajoch?

               2.

               Má sa článok 13 ods. 1 písm. c) a písm. d) smernice 95/46/ES (2) vykladať v tom zmysle, že právo fyzickej osoby, ktorá je dotknutá uchovávaním údajov podľa smernice 2006/24/ES, na poskytnutie informácií o jej vlastných údajoch podľa článku 12 písm. a) tejto smernice môže byť vo vzťahu k poskytovateľovi verejne dostupnej komunikačnej služby alebo prevádzkovateľovi verejnej komunikačnej siete vylúčené alebo obmedzené?

               3.

               V prípade aspoň čiastočne kladnej odpovede na prvú otázku: Je článok 7 písm. c) smernice 2006/24/ES zlučiteľný so základným právom podľa článku 8 ods. 2 druhej vety Charty základných práv Európskej únie, a teda platný?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 145, s. 54).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).


title: Vec T-97/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. mája 2007 – Gnemmi a Aguiar/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie 2001/2002 — Žaloba zjavne neprípustná a bez zjavného právneho základu )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/24

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. mája 2007 – Gnemmi a Aguiar/Komisia
   (Vec T-97/04) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie 2001/2002 - Žaloba zjavne neprípustná a bez zjavného právneho základu“)
   (2007/C 170/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Laura Gnemmi (Hünsdorf, Luxembursko) a Eugénia Aguiar (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne G. Bounéou a F. Frabetti, neskôr F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie hodnotenia za obdobie 2001/2002 v časti týkajúcej sa žalobkýň, a subsidiárne správ o hodnotení služobného postupu žalobkýň za toto obdobie
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a v zostávajúcej časti ako bez zjavného právneho základu.

               2.

               Žalobkyne znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-136/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. decembra 2012 — pelicantravel.com/ÚHVT — Pelikan (pelikan) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva pelikan — Absolútny dôvod zamietnutia — Dobrá viera prihlasovateľa — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2012 — pelicantravel.com/ÚHVT — Pelikan (pelikan)
   (Vec T-136/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva pelikan - Absolútny dôvod zamietnutia - Dobrá viera prihlasovateľa - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 38/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: pelicantravel.com s.r.o. (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: M. Chlipala, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hanover, Nemecko) (v zastúpení: A. Nordemann, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. decembra 2010 (vec R 1428/2009-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami pelicantravel.com s.r.o. a Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               pelicantravel.com s.r.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec C-522/09: Žaloba podaná 15. decembra 2009 — Európska komisia/Rumunsko

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/20

         Žaloba podaná 15. decembra 2009 — Európska komisia/Rumunsko
   (Vec C-522/09)
   2010/C 51/31
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a L. Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Rumunsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rumunsko si tým, že neoznačilo najvhodnejšie územia na zachovanie druhov vtáctva vymenovaných v prílohe I smernice 79/409/EHS (1) a sťahovavých druhov, ktorých ťah je na jeho území pravidelný, ako osobitne chránené územia v dostatočnom počte a dostatočnej veľkosti, porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Rumunsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, v znení zmien a doplnení, upravuje ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov. Povinnosti vyplývajúce z ustanovení smernice sa na Rumunsko vzťahujú od dňa jeho pristúpenia (1. januára 2007) a v dôsledku toho má Rumunsko povinnosť vykonať označenie osobitne chránených území na svojom území, podľa článku 4 ods. 1 a 2 uvedenej smernice.
   Po prieskume osobitne chránených území označených rumunskými orgánmi dospela Komisia k záveru, že toto označenie najvhodnejších území ako osobitne chránených území nie je z hľadiska počtu a veľkosti dostatočné.
   V danom prípade boli územia označené Rumunskom ako osobitne chránené územia preskúmané s prihliadnutím na zoznam oblastí významných z hľadiska vtáctva vypracovaný organizáciou BirdLife International a podobnú analýzu vypracovanú zo strany Societatea Ornitologică Română. Postup klasifikácie oblastí významných pre vtáctvo bol v Rumunsku ukončený v roku 2007 a jeho výsledkom bolo označenie 130 oblastí významných pre vtáctvo.
   Z celkových 130 oblastí významných pre vtáctvo s rozlohou 4 157 500 ha rumunské orgány označili ako osobitne chránené územia iba 108 oblastí s rozlohou 2 998 700 ha. Z týchto 108 oblastí bolo iba 38 oblastí označených v celom rozsahu ako osobitne chránené územia.
   Rovnako 21 oblastí významných pre vtáctvo, pokrývajúcich plochu 341 013 ha ešte v Rumunsku nebolo označených ako osobitne chránené územia a rozloha 71 osobitne chránených území sa odlišuje od rozlohy oblastí významných pre vtáctvo.
   Navyše, hoci 71 oblastí významných pre vtáctvo nebolo v celom rozsahu označených ako osobitne chránené územia a 21 oblastí významných pre vtáctvo nebolo zahrnutých do postupu klasifikácie, rumunské orgány nepredložili žiadny zoznam ani žiadnu vedeckú metódu, ktorá odôvodňuje takýto rozdiel medzi oblasťami významnými pre vtáctvo a osobitne chránenými územiami, ktoré boli označené.
   Toto neoznačenie alebo čiastočné označenie rozličných oblastí významných pre vtáctvo má za výsledok absenciu opatrení na ochranu druhov uvedených v prílohe I smernice 79/409/EHS, ako aj sťahovavých druhov, v rozpore s článkom 4 ods. 1 a 2 smernice 79/409.
   Komisia v dôsledku toho zastáva názor, že vzhľadom na nedostatočné označenie osobitne chránených území v dostatočnom počte a dostatočnej veľkosti, Rumunsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 a 2 smernice 79/409.

      (1)  Smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98).


title: Vec C-259/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Rechtbank Rotterdam z 8. júna 2005, ktorý súvisí s trestným konaním proti Omni Metal Service

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Rechtbank Rotterdam z 8. júna 2005, ktorý súvisí s trestným konaním proti Omni Metal Service
   (Vec C-259/05)
   (2005/C 243/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Rechtbank Rotterdam podal rozhodnutím z 8. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s trestným konaním proti Omni Metal Service a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 20. júna 2005.
   Rechtbank Rotterdam žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Možno považovať káblové odpady, o aké ide v tejto veci (čiastočne o priemere 15 cm) za „Elektronický odpad (napr. drôt atď.)“ v zmysle kódu GC 020 zeleného zoznamu (1)?

               2)

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, môže alebo sa musí kombinácia látok uvedených v zelenom zozname, ktorá sa však ako taká na tomto zozname nenachádza, považovať za látku nachádzajúcu sa na zelenom zozname, a môže byť prepravovaná na jej zhodnotenie bez vykonania postupu oznámenia?

               3)

               Je v tejto súvislosti potrebné, aby boli tieto odpady ponúkané alebo prepravované oddelene?

      (1)  Príloha II nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 30, s. 1).


title: Vec C-423/06: Žaloba podaná 16. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/28

         Žaloba podaná 16. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-423/06)
   (2006/C 326/58)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 74/556/EHS zo 4. júna 1974, ktorou sa stanovujú podrobnosti o prechodných opatreniach týkajúcich sa činností, ktoré súvisia s obchodovaním a distribúciou toxických výrobkov, a činností, ktoré zahŕňajú odborné využitie takýchto výrobkov, vrátane činností sprostredkovateľov (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 74/556/EHS uplynula 30. apríla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 307, 18.11.1974, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 34.


title: Výmaz veci C-326/04

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/11

         Výmaz veci C-326/04 (1)

   (2005/C 229/22)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením z 12. mája 2005 predseda piatej komory Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-326/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 25.9.2004


title: Vec T-503/09: Žaloba podaná 16. decembra 2009 — Cybergun/ÚHVT — Umarex Sportwaffen (AK 47)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/36

         Žaloba podaná 16. decembra 2009 — Cybergun/ÚHVT — Umarex Sportwaffen (AK 47)
   (Vec T-503/09)
   2010/C 51/69
   Jazyk žaloby: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Cybergun (Bondoufle, Francúzsko) (v zastúpení: S. Guyot, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Nemecko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT vyhlásené 8. októbra 2009 v rozsahu, v ktorom vyhlásil za neplatnú ochrannú známku AK 47,

               —

               podľa článkov 87 ods. 2 a 91 rokovacieho poriadku zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania zahŕňajúcich náklady vynaložené žalobcom na účely tohto konania, najmä náklady na preklad dokumentov, odmenu jeho advokáta, a prípadne náklady na ubytovanie a cestovné náklady; Všeobecnému súdu navrhuje, aby túto sumu stanovil na 20 000 eur.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „AK 47“ pre výrobky a služby v triedach 9, 28 a 38 (ochranná známka Spoločenstva č. 3 249 381).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia a vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009] a článku 51 ods. 1 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009].