title: Vec C-310/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, právna nástupkyňa Sony France SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Nekalé obchodné praktiky — Smernica 2005/29/ES — Články 5 a 7 — Viazaná ponuka — Predaj počítača vybaveného predinštalovaným softvérom — Podstatná informácia týkajúca sa ceny — Klamlivé opomenutia konania — Nemožnosť spotrebiteľa zaobstarať si rovnaký model počítača, ktorý by nebol vybavený softvérom)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/10

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Vincent Deroo-Blanquart/Sony Europe Limited, právna nástupkyňa Sony France SA
   (Vec C-310/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Nekalé obchodné praktiky - Smernica 2005/29/ES - Články 5 a 7 - Viazaná ponuka - Predaj počítača vybaveného predinštalovaným softvérom - Podstatná informácia týkajúca sa ceny - Klamlivé opomenutia konania - Nemožnosť spotrebiteľa zaobstarať si rovnaký model počítača, ktorý by nebol vybavený softvérom))
   (2016/C 402/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vincent Deroo-Blanquart

      Žalovaná: Sony Europe Limited, právna nástupkyňa de Sony France SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Obchodná praktika spočívajúca v predaji počítača vybaveného predinštalovaným softvérom bez možnosti spotrebiteľa zaobstarať si rovnaký model počítača, ktorý by nebol vybavený predinštalovaným softvérom, nepredstavuje sama osebe nekalú obchodnú praktiku v zmysle článku 5 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), pričom takú praktiku by predstavovala len vtedy, keby bola v rozpore s požiadavkami odbornej starostlivosti a podstatne narušovala alebo bola spôsobilá podstatne narušiť ekonomické správanie priemerného spotrebiteľa vo vzťahu k danému výrobku, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu s ohľadom na osobitné okolnosti sporu vo veci samej.

               2.

               V rámci viazanej ponuky, ktorá spočíva v predaji počítača vybaveného predinštalovaným softvérom, neexistencia informácie o cene každej zo súčastí tohto softvéru nepredstavuje klamlivú obchodnú praktiku v zmysle článku 5 ods. 4 písm. a) a článku 7 smernice 2005/29.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec T-54/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. januára 2013 — Španielsko/Komisia [ „EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Príspevok v prospech operačného programu spadajúceho pod cieľ 1 (2000 – 2006), ktorý sa týka regiónu Andalúzia (Španielsko) — Článok 39 ods. 3 písm. b) nariadenia (ES) č. 1260/1999 — Lehota troch mesiacov — Smernica 93/36/EHS — Rokovacie konanie bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania“ ]

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-54/11) (1)

   (EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Príspevok v prospech operačného programu spadajúceho pod cieľ 1 (2000 – 2006), ktorý sa týka regiónu Andalúzia (Španielsko) - Článok 39 ods. 3 písm. b) nariadenia (ES) č. 1260/1999 - Lehota troch mesiacov - Smernica 93/36/EHS - Rokovacie konanie bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania)
   2013/C 55/15
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Muñoz Pérez, neskôr S. Martínez-Lage Sobredo, a napokon A. Rubio González a N. Díaz Abad, abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Steiblytė a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7700 v konečnom znení zo 16. novembra 2010 o zrušení časti príspevku poskytnutého z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) v prospech integrovaného operačného programu spadajúceho pod cieľ 1 pre Andalúziu (2000–2006) v rozsahu, v akom ukladá finančnú opravu vo výške 100 % nákladov financovaných EFRR pre zmluvy č. 2075/2003 a 2120/2005

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec C-469/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (ES) č. 1/2005 — Ochrana zvierat počas prepravy — Dlhé cesty — Príloha I kapitola V bod 1.4 písm. d) — Dĺžka trvania cesty a čas odpočinku zvierat počas prepravy — Preprava hovädzieho dobytku — Pojem „dostatočný čas odpočinku najmenej jednu hodinu“ — Možnosť viackrát prerušiť prepravu — Článok 22 — Meškanie počas prepravy — Nariadenie (ES) č. 1234/2007 a nariadenie (EÚ) č. 817/2010 — Vývozné náhrady — Požiadavky v oblasti pohody živého hovädzieho dobytka počas prepravy — Nariadenie č. 817/2010 — Článok 2 ods. 2 až 4 — Úradný veterinárny lekár v mieste výstupu — Správa a zápis na dokumente, ktorý tvorí dôkaz o opustení colného územia Únie, ktorý sa týka splnenia alebo nesplnenia uplatniteľných ustanovení nariadenia č. 1/2005 — Neuspokojivý výsledok vykonaných kontrol — Článok 5 ods. 1 písm. c) — Záväzná alebo nezáväzná povaha uvedeného zápisu vo vzťahu k vnútroštátnemu orgánu príslušnému na výplatu vývozných náhrad)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Masterrind GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-469/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (ES) č. 1/2005 - Ochrana zvierat počas prepravy - Dlhé cesty - Príloha I kapitola V bod 1.4 písm. d) - Dĺžka trvania cesty a čas odpočinku zvierat počas prepravy - Preprava hovädzieho dobytku - Pojem „dostatočný čas odpočinku najmenej jednu hodinu“ - Možnosť viackrát prerušiť prepravu - Článok 22 - Meškanie počas prepravy - Nariadenie (ES) č. 1234/2007 a nariadenie (EÚ) č. 817/2010 - Vývozné náhrady - Požiadavky v oblasti pohody živého hovädzieho dobytka počas prepravy - Nariadenie č. 817/2010 - Článok 2 ods. 2 až 4 - Úradný veterinárny lekár v mieste výstupu - Správa a zápis na dokumente, ktorý tvorí dôkaz o opustení colného územia Únie, ktorý sa týka splnenia alebo nesplnenia uplatniteľných ustanovení nariadenia č. 1/2005 - Neuspokojivý výsledok vykonaných kontrol - Článok 5 ods. 1 písm. c) - Záväzná alebo nezáväzná povaha uvedeného zápisu vo vzťahu k vnútroštátnemu orgánu príslušnému na výplatu vývozných náhrad))
   (2016/C 350/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Masterrind GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Výrok rozsudku

               1.

               Bod 1.4 písm. d) kapitoly V prílohy I nariadenia Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97 sa má vykladať v tom zmysle, v rámci cestnej prepravy dotknutého druhu zvierat, najmä hovädzieho dobytku s výnimkou teliat, môže čas odpočinku medzi dvoma dobami presunu v zásade presiahnuť jednu hodinu. Ak však táto dĺžka trvania odpočinku presiahne jednu hodinu, nesmie byť taká, aby za konkrétnych podmienok, za ktorých prebieha tento odpočinok a celá preprava, mohla prepravovaným zvieratám spôsobiť zranenie alebo nadmerné utrpenie. Okrem toho celkové dĺžky trvania cesty a odpočinku, ktoré sú stanovené v bode 1.4 písm. d) tejto kapitoly, nesmú presiahnuť 29 hodín s výhradou ich predĺženia o 2 hodiny v záujme zvierat podľa bodu l.8 uvedenej kapitoly, pričom nesmie byť dotknuté uplatnenie článku 22 tohto nariadenia v prípade nepredvídateľných okolností. Ďalej platí, že doby presunu v rozsahu maximálne 14 hodín môžu obsahovať jednu alebo viacero prestávok v jazde. Tieto prestávky v jazde však musia byť pripočítané k úsekom presunu na účely výpočtu celkovej doby presunu v rozsahu maximálne 14 hodín, ktorého sú súčasťou.

               2.

               Nariadenie (ES) č. 817/2010 zo 16. septembra 2010, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o požiadavky na poskytovanie vývozných náhrad v súvislosti s pohodou hovädzieho dobytka počas prepravy, sa má vykladať v tom zmysle, že úrad príslušný na vyplatenie vývozných náhrad za hovädzí dobytok nie je viazaný zápisom úradného veterinárneho lekára v mieste výstupu na dokumente potvrdzujúcom, že dotknuté zvieratá opustili colné územie Európskej únie, v ktorom sa uvádza, že v prípade všetkých alebo niektorých z týchto zvierat neboli počas ich prepravy dodržané príslušné ustanovenia nariadenia č. 1/2005.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 19.1.2015.


title: Vec T-193/15: Žaloba podaná 21. apríla 2015 – Bodegas Williams & Humbert/ÚHVT – Central Hisumer (Botanic Williams & Humbert)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/43

         Žaloba podaná 21. apríla 2015 – Bodegas Williams & Humbert/ÚHVT – Central Hisumer (Botanic Williams & Humbert)
   (Vec T-193/15)
   (2015/C 198/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bodegas Williams & Humbert, SA (Cádiz, Španielsko) (v zastúpení: A. Gómez López, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Central Hisumer, SL (Orihuela, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva v modrej, sivej, bielej a čiernej farbe, ktorá obsahuje slovné prvky „Botanic Williams & Humbert“ – prihláška č. 11 184 819.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. februára 2015 vo veci R 594/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT vo veci R 594/2014-4 z 9. decembra 2010, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia ÚHVT z 20. decembra 2013 prijatému v námietkovom konaní č. B 2 128 026 a v dôsledku toho sa zamieta zápis zloženej ochrannej známky Spoločenstva č. 11 184 819 BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN pre triedu 33, je v rozpore s nariadením ES č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               určil, že zložená ochranná známka Spoločenstva č. 11 184 819 BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN pre triedu 33 má byť zapísaná, keďže zákaz uvedený v článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva sa neuplatní,

               —

               uložil ÚHVT a prípadne vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-400/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  11. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – B.A.S. Trucks BV/Staatssecretaris van Financiën (Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Podpoložka 8704 10 — Vozidlo konštruované na použitie na staveniskách, určené na dopravu a vykládku materiálov, aj na použitie na komunikáciách)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/8

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – B.A.S. Trucks BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-400/05) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Podpoložka 8704 10 - Vozidlo konštruované na použitie na staveniskách, určené na dopravu a vykládku materiálov, aj na použitie na komunikáciách)
   (2007/C 42/13)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: B.A.S. Trucks BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Colné zatriedenie vozidla konštruovaného na použitie na staveniskách, určené na dopravu a vykládku materiálov, aj na použitie na komunikáciách – Zahrnutie alebo nezahrnutie do položky KN 8704 10 ako „vyklápače (dumpry) určené na použitie mimo komunikácií“
   Výrok rozsudku
   Podpoložka 8704 10 kombinovanej nomenklatúry uvádzaná v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 2261/98 z 26. októbra 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že do tejto podpoložky patria vyklápače v zmysle predmetnej položky, ktoré sú konštruované špeciálne a predovšetkým na použitie mimo spevnenej verejnej komunikácie. Skutočnosť, že vyklápače majú charakteristické vlastnosti, ktoré im umožňujú prípadne jazdiť aj po spevnenej verejnej komunikácii, nebráni ich zaradeniu ako vyklápačov v zmysle tejto podpoložky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Vec F-102/06: Žaloba podaná 4. septembra 2006 – Haelterman a i./Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/35

         Žaloba podaná 4. septembra 2006 – Haelterman a i./Komisia
   (Vec F-102/06)
   (2006/C 261/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Geert Haelterman (Ninove, Belgicko) a iní (v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť individuálne rozhodnutia, ktorými boli zamietnuté žiadosti žalobcov smerujúce k prijatiu prechodných opatrení zameraných na zabezpečenie rovnosti zaobchádzania a zaručenie žalobcami nadobudnutých práv v rámci povyšovania v roku 2005 a nasledujúcich, zo strany menovacieho orgánu (MO),

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby sa žalobcovia odvolávajú na rovnaké dôvody ako sú uvedené vo veci F-47/06 (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006, s. 25.


title: Vec C-664/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 21. decembra 2016 – Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 21. decembra 2016 – Lucrețiu Hadrian Vădan/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba
   (Vec C-664/16)
   (2017/C 104/41)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lucrețiu Hadrian Vădan

      Žalovaní: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Alba

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môžu sa smernica 2006/112 (1) vo všeobecnosti a najmä ustanovenia článkov 167, 168, 178, 179 a 273, ako aj zásada proporcionality a zásada neutrality, vykladať v tom zmysle, že zdaniteľnej osobe, ktorá spĺňa hmotnoprávne požiadavky pre odpočítanie DPH, umožňujú využiť jej právo odpočítať daň v prípade, keď táto osoba, vzhľadom na osobitné súvislosti, akými sú tie, ktorých sa týka konanie vo veci samej, nie je schopná prostredníctvom predloženia faktúr preukázať sumy zaplatené na vstupe za dodanie tovaru a poskytnutie služieb?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, môžu sa smernica 2006/112, ako aj zásada proporcionality a zásada neutrality, vykladať v tom zmysle, že prípustným a primeraným prostriedkom na určenie rozsahu práva na odpočítanie môže byť aj nepriame posúdenie (prostredníctvom súdnoznaleckého posudku), vykonané nezávislým odborníkom na základe množstva prác/pracovnej sily na stavbe, vyplývajúceho zo znaleckého posudku, a to v prípade, že dodania tovaru (stavebný materiál) a poskytovania služieb (stavebné práce pri výstavbe budov) realizovali zdaniteľné osoby podliehajúce DPH?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec T-298/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT (1000) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva 1000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT (1000)
   (Vec T-298/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva 1000 - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 11/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Čenstochová, Poľsko) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck a T. Dolde, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. augusta 2006 (vec R 447/2006-4) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky 1000 ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec C-606/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 28. novembra 2011 — Grattan plc/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 28. novembra 2011 — Grattan plc/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-606/11)
   2012/C 65/05
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Grattan plc

      Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

   Ak Európsky súdny dvor dospeje k názoru, že odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku vo veci Littlewoods Retail Ltd a i. (vec C-591/10) je záporná:

               1.

               Požadujú zásady efektivity a/alebo ekvivalencie vyplývajúce z práva EÚ, aby bola náhrada za preplatok DPH, ktorý predstavuje porušenie práva EÚ, jedinou náhradou za vrátenie samotnej sumy preplatku DPH, ako aj za využiteľnú hodnotu preplatku a/alebo úrok?

               2.

               V prípade, ak existujú vo vnútroštátnom právnom poriadku alternatívne náhrady, považuje sa za porušenie zásad efektivity a/alebo ekvivalencie, ak sa náhrada alebo náhrady nenachádzajú v ustanoveniach vnútroštátneho práva upravujúcich uplatňovanie nároku na vrátenie samotného preplatku a odvolania voči správnym rozhodnutiam o týchto nárokoch?

               3.

               Je porušením zásad efektivity a/alebo ekvivalencie požadovať od navrhovateľa, aby uplatňoval svoj návrh na vrátenie samotného preplatku a úrokov v jednom konaní pred daňovým súdom a zvyšnú náhradu požadovanú právom EÚ a týkajúcu sa využiteľnej hodnoty preplatku a/alebo úroku v osobitnom konaní pred súdom vyššieho stupňa?


title: Vec F-127/07: Žaloba podaná 30. októbra 2007 – Coto Moreno/Komisia

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/57

         Žaloba podaná 30. októbra 2007 – Coto Moreno/Komisia
   (Vec F-127/07)
   (2008/C 22/111)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Juana Maria Coto Moreno (Gaborone, Botswana) (v zastúpení: K. Lemmens a C. Doutrelepont, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. februára 2007, ktorým výberová komisia výberového konania EPSO/AD/28/05 odmietla zapísať žalobkyňu do zoznamu úspešných uchádzačov tohto výberového konania a následne:

                           —

                           priznať jej náhradu nemajetkovej ujmy a úrokov vo výške 25 000 eur,

                           —

                           priznať jej náhradu výdavkov vynaložených na advokátov odhadovaných na 8 000 eur v súlade s oznámeným výkazom,

                           —

                           v prvom rade rozhodnúť, že príslušné orgány sú povinné prijať všetky opatrenia, ktoré môžu predstavovať spravodlivú kompenzáciu ujmu spôsobenej zrušeným právnym aktom, a to zapísať žalobkyňu do zoznamu úspešných uchádzačov,

                           —

                           ak nedôjde k takémuto zápisu, subsidiárne priznať žalobkyni náhradu nemajetkovej ujmy a úrokov, ktorých výška predstavuje čiastku 384 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa bola účastníčkou výberového konania EPSO/AD/28/05. Výberová komisia tohto výberového konania zamietla zapísať žalobkyňu do zoznamu úspešných uchádzačov tohto výberového konania rozhodnutím z 12. februára 2007, ktoré žalobkyňa navrhuje zrušiť.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody:
   Prvý žalobný dôvod spočíva predovšetkým v zjavne nesprávnom posúdení, samostatne alebo v spojení s nedostatkom odôvodnenia a/alebo porušením zásady patere legem quam ipse fecisti. Výberová komisia, ktorej postoj v tomto smere nie je jednoznačný, usúdila, že žalobkyňa uviedla „neuspokojivé“ odpovede, ktoré mali navyše nedostatky. Tomu tak zjavne nebolo, najmä vzhľadom na to, že žalobkyňa odpovedala v súlade s pravidlami Komisie.
   Druhý žalobný dôvod spočíva predovšetkým v porušení oznámenia o výberovom konaní a porušení zásady rovnosti, a to samostatne alebo v spojení so zásadou primeranosti.
   Tretí žalobný dôvod vychádza predovšetkým z porušenia povinnosti odôvodnenia, keďže žalobkyňa jasne požiadala komisiu o odpoveď na otázku, prečo bola odpoveď, ktorú uviedla na ústnej skúške, hodnotená ako nesprávna alebo prinajmenšom ako nedostatočná. Žalobkyňa nezískala odpoveď napriek existencii povinnosti odôvodnenia.
   Napokon žalobkyňa subsidiárne uvádza zjavné nesprávne posúdenie, samostatne alebo v spojení s porušením zásady rovnosti a zásady proporcionality. Udelená známka je okrem toho neprimeraná vo vzťahu k výsledkom (získala známku 25/50) a porušuje zásadu rovnosti, keďže žalobkyňa bola hodnotená nielen na základe znalostí ako ostatní uchádzači, ktorí uviedli odpovede považované za dostatočné, ale aj z na základe iných kritérií.


title: Vec T-336/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. apríla 2008 – 2K-Teint a i./Komisia a EIB (Mimozmluvná zodpovednosť — Zmluva o financovaní uzavretá s Marokom — Údajné nesplnenia povinností a nedbanlivosti BEI pri monitoringu pôžičky financovanej z rozpočtu Spoločenstva — Premlčanie — Neprípustnosť)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. apríla 2008 – 2K-Teint a i./Komisia a EIB
   (Vec T-336/06) (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Zmluva o financovaní uzavretá s Marokom - Údajné nesplnenia povinností a nedbanlivosti BEI pri monitoringu pôžičky financovanej z rozpočtu Spoločenstva - Premlčanie - Neprípustnosť)
   (2008/C 142/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: 2K-Teint SARL (Casablanca, Maroko); Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi a Rabia Kermoudi (Casablanca) (v zastúpení: P. Thomas, avocat)

      Žalované: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Aresu a V. Joris, splnomocnení zástupcovia) a Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: C. Gómez de la Cruz a J.-P. Minnaert, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu ujmy údajne utrpenej žalobcami v dôsledku nesplnenia povinností a nedbanlivosti, ktorých sa EIB dopustila pri monitoringu prideľovania finančných prostriedkov určených na uskutočnenie projektu 2K-Teint pri výkone zmluvy o financovaní uzavretej medzi EIB ako mandatárom Spoločenstva a Marockým kráľovstvom
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               2K-Teint SARL, Mohammed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi a Rabia Kermoudi znášajú okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania Komisie a Európskej investičnej banky (EIB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec C-73/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2015 – Rada Európskej únie/Európska komisia (Žaloba o neplatnosť — Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve — Medzinárodný tribunál pre morské právo — Nezákonný, nenahlásený a neregulovaný rybolov — Konanie o vydaní posudku — Predloženie písomného vyjadrenia v mene Európskej únie Európskou komisiou — Absencia predchádzajúceho schválenia obsahu tohto vyjadrenia Radou Európskej únie — Článok 13 ods. 2 ZEÚ, článok 16 ZEÚ a článok 17 ods. 1 ZEÚ — Článok 218 ods. 9 ZFEÚ a článok 335 ZFEÚ — Zastupovanie Európskej únie — Zásada zverenia právomocí a zásada inštitucionálnej rovnováhy — Zásada lojálnej spolupráce)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2015 – Rada Európskej únie/Európska komisia
   (Vec C-73/14) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve - Medzinárodný tribunál pre morské právo - Nezákonný, nenahlásený a neregulovaný rybolov - Konanie o vydaní posudku - Predloženie písomného vyjadrenia v mene Európskej únie Európskou komisiou - Absencia predchádzajúceho schválenia obsahu tohto vyjadrenia Radou Európskej únie - Článok 13 ods. 2 ZEÚ, článok 16 ZEÚ a článok 17 ods. 1 ZEÚ - Článok 218 ods. 9 ZFEÚ a článok 335 ZFEÚ - Zastupovanie Európskej únie - Zásada zverenia právomocí a zásada inštitucionálnej rovnováhy - Zásada lojálnej spolupráce))
   (2015/C 398/05)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Westerhof Löfflerová, E. Finnegan a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Banks, A. Bouquet, E. Paasivirta a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, E. Ruffer, J. Vláčil a M. Hedvábná, splnomocnení zástupcovia), Helénska republika (v zastúpení: G. Karipsiadis a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Sampol Pucurull, splnomocnený zástupca), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a G. Taluntytė, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, M. Gijzen a M. de Ree, splnomocnené zástupkyne), Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer a G. Eberhard, splnomocnení zástupcovia), Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a M. L. Duarte, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a H. Leppo, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. Jenkinson a M. Holt, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, barrister)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika, Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Litovská republika, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Portugalská republika, Fínska republika, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec C-205/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 19. apríla 2007 – trestné konanie proti Lodjewijkovi Gysbrechtsovi a Santurel Inter BVBA

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 19. apríla 2007 – trestné konanie proti Lodjewijkovi Gysbrechtsovi a Santurel Inter BVBA
   (Vec C-205/07)
   (2007/C 140/23)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van Beroep te Gent
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Lodjewijk Gysbrechts a Santurel Inter BVBA.
   Prejudiciálne otázky
   Predstavuje belgický zákon zo 14. júla 1991 o obchodných praktikách a o informovaní a ochrane spotrebiteľov opatrenie s rovnakým účinkom zakázané článkami 28 až 30 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v rozsahu, v akom tento vnútroštátny zákon stanovuje v článku 80 ods. 3 zákaz vyžadovať od spotrebiteľa počas kogentne stanovenej lehoty na odstúpenie od zmluvy zálohu alebo zaplatenie, čo vedie k tomu, že skutočný vplyv zákona zo 14. júla 1991 o obchodných praktikách a o informovaní a ochrane spotrebiteľov pri predaji tovaru vo vlastnej krajine nie je v porovnaní s obchodom, ktorý sa uskutočňuje so štátnymi príslušníkmi iného členského štátu, rovnaký, a tým dochádza ku skutočnému obmedzeniu voľného pohybu tovaru, ktorý je chránený článkom 23 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva?


title: Vec T-627/15: Žaloba podaná 11. novembra 2015 – Frame/ÚHVT – Bianca-Moden (BIANCALUNA)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/29

         Žaloba podaná 11. novembra 2015 – Frame/ÚHVT – Bianca-Moden (BIANCALUNA)
   (Vec T-627/15)
   (2016/C 068/38)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Taliansko) (v zastúpení: M. Borghese, R. Giordano a E. Montelione, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „BIANCALUNA“ – prihláška č. 11 251 808

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. augusta 2015 vo veci R 2952/2014-5

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a/alebo

               —

               vrátil vec na rozhodnutie ÚHVT, aby riadne analyzoval pravdepodobnosť zámeny, a pritom prihliadol na výsledky dôkazu o používaní, ktorý predložila Bianca-Moden GmbH & Co. KG ,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy prvostupňového konania aj tohto konania,

               —

               alternatívne, zmenil napadnuté rozhodnutie tak, aby sa zapísali tieto tovary patriace do triedy 25: spodná bielizeň, pyžamá, tričká, nohavičky, dámska spodná bielizeň

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               nesprávny výklad nariadenia č. 207/2009, keď sa vybralo len jedno skoršie právo,

               —

               nesprávny výklad nariadenia č. 207/2009 pri posúdení pravdepodobnosti zámeny medzi porovnávanými označeniami


title: Vec T-328/14: Žaloba podaná 13. mája 2014 – Jannatian/Rada

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/40

         Žaloba podaná 13. mája 2014 – Jannatian/Rada
   (Vec T-328/14)
   2014/C 212/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mahmoud Jannatian (Teherán, Irán) (v zastúpení: I. Smith Monnerville a S. Monnerville, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nasledujúce akty v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu: i) Rozhodnutie Rady z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39); ii) Rozhodnutie Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81); iii) Nariadenie Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1); iv) Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1); v) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 350/2012 z 23. apríla 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 110, s. 17); vi) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 709/2012 z 2. augusta 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 208, s. 2); vii) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16); viii) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 55); ix) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 522/2013 zo 6. júna 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 156, s. 3); x) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1203/2013 z 26. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 316, s. 1), a xi) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 397/2014 zo 16. apríla 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 119, s. 1),

               —

               uložil Rade povinnosť zaplatiť náhradu škody vo výške 40  000 eur zodpovedajúcej strate spôsobenej nesprávnym zaradením žalobcu,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci Rady

                           —

                           Žalobca uvádza, že v súlade s článkom 2015 ZFEÚ môžu byť reštriktívne opatrenia prijaté len na základe spoločného návrhu Komisie a vysokého predstaviteľa Únie. Napadnuté rozhodnutia a nariadenia prijala Rada konajúca sama. Preto sú chybné z dôvodu nedostatku právomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia

                           —

                           Žalobca usudzuje, že uvádzané dôvody jeho zaradenia do prílohy II sú príliš nepresné na splnenie požiadaviek vytvorených judikatúrou, pokiaľ ide o povinnosť odôvodenia. Na splnenie povinnosti odôvodnenia mala Rada uviesť konkrétne a osobitné údaje charakterizujúce existenciu skutočnej podpory poskytnutej žalobcom iránskej vláde alebo činnostiam v jadrovej oblasti, ktoré sú citlivé z hľadiska šírenia jadrových zbraní. Napadnuté rozhodnutia a nariadenia sú preto chybné z dôvodu nedostatku odôvodnenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení žalobcových základných práv

                           —

                           Žalobca v prvom rade tvrdí, že keďže napadnuté rozhodnutia a nariadenia nie sú odôvodnené, porušujú jeho práva na obranu. V druhom rade nezákonnosť napadnutých rozhodnutí a nariadení ovplyvňuje toto konanie, keďže na jednej strane zasahuje do možnosti žalobcu brániť sa a na druhej strane obmedzuje možnosť Všeobecného súdu preskúmať zákonnosť napadnutých rozhodnutí a nariadení. Z toho vyplýva, že bolo porušené právo žalobcu na účinné súdne preskúmanie. V treťom rade, keďže bolo porušené žalobcovo právo na obranu a keďže došlo k zásahu do preskúmania zákonnosti napadnutých rozhodnutí a nariadení Súdnym dvorom v súvislosti s opatreniami zmrazenia finančných prostriedkov – ktoré sú svojou povahou „obzvlášť ťažké“, žalobcovi bolo neodôvodnene obmedzené jeho právo vlastniť majetok.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nedostatku dôkazov voči žalobcovi

                           —

                           Žalobca tvrdí, že Rada nepredložila dôkazné prostriedky a informácie, z ktorých vychádzala pri prijatí napadnutých rozhodnutí a nariadení.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nepresnosti skutkových okolností

                           —

                           Žalobca tvrdí, že na rozdiel od toho, čo je uvedené v napadnutých rozhodnutiach a nariadeniach, žalobca už nebol podpredsedom [Iránskej] organizácie pre atómovú energiu v príslušných časoch jeho zaradenia medzi osoby a inštitúcie, na ktoré sa vzťahovala pôsobnosť reštriktívnych opatrení. Rada teda pochybila, keď ho do zoznamu zapísala len z toho dôvodu, že v čase prijatia rôznych napadnutých rozhodnutí a nariadení bol podpredsedom Organizácie pre atómovú energiu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení

                           —

                           Žalobca tvrdí, že článok 20 písm. b) sa sám osebe nemá vzťahovať na fyzické osoby vykonávajúce vedúce funkcie v organizáciách uvedených na zozname v prílohe VIII. Navyše článok 20 písm. b) stanovuje, že do zoznamu sa zapíšu fyzické osoby, ktoré „sú zapojené do činností Iránu v jadrovej oblasti citlivých z hľadiska šírenia jadrových zbraní... alebo sú s týmito činnosťami a vývojom priamo spojené alebo ich podporujú“. Zápisom žalobcu do zoznamu prílohy II bez predloženia akéhokoľvek dôkazu preukazujúceho, že žalobca poskytoval aktívnu a účinnú podporu činnostiam Iránu v jadrovej oblasti v čase uvedeného zápisu, sa Rada dopustila nesprávneho právneho posúdenia.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností a na porušení zásady proporcionality

                           —

                           Žalobca tvrdí, že v tejto veci nemôže žiadny cieľ všeobecného záujmu odôvodniť uloženie opatrenie takýchto prísnych opatrení fyzickým osobám, ktoré čo i len krátky čas vykonávali vedúcu funkciu v Iránskej organizácii pre atómovú energiu (AEOI). Okrem toho, ak by sa aj tieto opatrenia posudzovali ako odôvodnené cieľom všeobecného záujmu, v každom prípade by ich bolo možné napadnúť z dôvodu nedodržania primeraného vzťahu proporcionality medzi použitými prostriedkami a sledovaným cieľom.


title: Vec T-203/14: Žaloba podaná 31. marca 2014 – Mo Industries/ÚHVT (Splendid)

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/32

         Žaloba podaná 31. marca 2014 – Mo Industries/ÚHVT (Splendid)
   (Vec T-203/14)
   2014/C 212/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mo Industries LLC (Los Angeles, Spojené štáty) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. januára 2014 vo veci R 1542/2013-1,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Splendid“ pre tovary tried 18 a 25 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 6 13  131.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-656/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  28. júna 2012 — Morison Menon Chartered Accountants a i./Rada

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. júna 2012 — Morison Menon Chartered Accountants a i./Rada
   (Vec T-656/11) (1)

   2012/C 250/38
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka štvrtej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 58, 25.2.2012.


title: Vec C-269/05: Žaloba podaná 23. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/5

         Žaloba podaná 23. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-269/05)
   (2005/C 229/11)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Knut Simonsson a Georgios Zavvos, členovia právnej služby Komisie, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 23. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že ponechaním v účinnosti prístavné poplatky vyberané od lodí prepravujúcich cestujúcich (vrátane výletných námorných lodí pre okružné plavby) alebo od nákladných lodí za vplávanie, prirazenie k brehu alebo kotvenie v prístavoch Pireus a Solún, pričom pri preprave medzi dvomi vnútroštátnymi prístavmi sú požadované nižšie poplatky ako pri preprave s miestom určenia v zahraničí, a to:

                           —

                           prístavné poplatky v prospech akciových spoločností spravujúcich prístavy, ktoré boli založené zákonom č. 2932/2001 a v prospech prístavov Pireus a Solún, ktoré sú vyberané od vozidiel naloďovaných na trajekty s miestom určenia v zahraničí, zatiaľ čo tieto poplatky sa nevyberajú v prípade spojení medzi gréckymi prístavmi,

                           —

                           možnosť vyberať na základe článku 26 ods. 13 zákona č. 1828/1989 v prospech miest a obcí poplatky od vozidiel naloďovaných na trajekty s miestom určenia v zahraničí,

                     si Helénska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 nariadenia Rady (EHS) č. 4055/86 (1) z 22. decembra 1986, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovať služby na námornú dopravu medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a tretími krajinami;

               2)

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vyčíta Helénskej republike, že do svojho vnútroštátneho práva správne neprebrala nariadenie č. 4055/86 tak, ako bolo vyložené Súdnym dvorom (rozsudky z 5. októbra 1994, Komisia/Francúzsko, C-381/93 (2); zo 17. mája 1994, Corsica Ferries, C-18/93 (3); zo 14. novembra 2002, Geha Naftiliaki a i., C-435/00 (4)).

      (1)  Ú. v. ES L 378, 31.12.1986, s. 1.

      (2)  Zb. 1994, s. I-5145.

      (3)  Zb. 1994, s. I-1783.

      (4)  Zb. 2002, s. I-10615.


title: Vec T-82/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 – Panasonic a MT Picture Display/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Svetový trh s elektrónkami pre obrazovky televízorov a počítačov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Dohody a zosúladené postupy v oblasti cien, rozdelenia trhov, kapacít a výroby — Právo na obhajobu — Dôkaz o účasti na karteli — Jediné a pokračujúce porušenie — Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 — Proporcionalita — Pokuty — Neobmedzená právomoc“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 – Panasonic a MT Picture Display/Komisia
   (Vec T-82/13) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Svetový trh s elektrónkami pre obrazovky televízorov a počítačov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Dohody a zosúladené postupy v oblasti cien, rozdelenia trhov, kapacít a výroby - Právo na obhajobu - Dôkaz o účasti na karteli - Jediné a pokračujúce porušenie - Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 - Proporcionalita - Pokuty - Neobmedzená právomoc“))
   (2015/C 346/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Panasonic Corp. (Kadoma, Japonsko) a MT Picture Display Co. Ltd (Matsuocho, Japonsko) (v zastúpení: R. Gerrits a A.-H. Bischke, advokáti, M. Hoskins, QC, a S. K. Abram, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, M. Kellerbauer a G. Koleva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 8839 final z 5. decembra 2012, týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.437 – Elektrónky pre obrazovky televízorov a počítačov), v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, alebo subsidiárne návrh na zníženie sumy pokuty, ktorá bola uložená žalobkyniam

      Výrok rozsudku

               1.

               Suma pokút uložených článkom 2 ods. 2 písm. f), h) a i) rozhodnutia Komisie C(2012) 8839 final z 5. decembra 2012, týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.437 – Elektrónky pre obrazovky televízorov a počítačov), sa určuje na 128 866 000 eur, pokiaľ ide o Panasonic Corp., za jej priamu účasť na porušení týkajúcom sa trhu s farebnými elektrónkami pre televízory, na 82 826 000 eur, pokiaľ ide o Panasonic, Toshiba Corp. a MT Picture Display Co. Ltd, spoločne a nerozdielne, a na 7 530 000 eur, pokiaľ ide o Panasonic a MT Picture Display, spoločne a nerozdielne.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec F-68/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 6. marca 2008 – Gering/Europol

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/63

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 6. marca 2008 – Gering/Europol
   (Vec F-68/07) (1)

   (2008/C 223/123)

      Jazyk konania: holandčina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2008, s. 42.


title: Vec C-431/07 P: Odvolanie podané 18. septembra 2007 : Bouygues SA a Bouygues Télécom SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 4. júla 2007 vo veci T-475/04, Bouygues a Bouygues Télécom/Komisia

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/37

         Odvolanie podané 18. septembra 2007: Bouygues SA a Bouygues Télécom SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 4. júla 2007 vo veci T-475/04, Bouygues a Bouygues Télécom/Komisia
   (Vec C-431/07 P)
   (2007/C 269/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľky: Bouygues SA a Bouygues Télécom SA (v zastúpení: F. Sureau, D. Théophile, S. Perrotet, A. Bénabent, J. Vogel a L. Vogel, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, Francúzska republika, Société française du radiotéléphone – SFR, Orange France SA
   Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 4. júla 2007 vydaný vo veci Bouygues a Bouygues Télécom/Komisia (T-475/04),

               —

               subsidiárne, vrátiť vec na konanie pred Súdom prvého stupňa, aby vydal nové rozhodnutie, zohľadniac právne stanovisko Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojho odvolania sa odvolateľky dovolávajú štyroch odvolacích dôvodov.
   V prvom odvolacom dôvode predovšetkým tvrdia, že Súd prvého stupňa porušil svoju povinnosť odôvodnenia, keď rozhodol, že v tomto prípade bolo vzdanie sa predmetnej pohľadávky nevyhnutné z dôvodu„štruktúry systému“. Keďže táto štruktúra predstavuje odchylné pravidlo k zásade, podľa ktorej rozdielne zaobchádzanie s niektorými podnikmi nevyhnutne zakladá výhodu pri výbere, mal Súd prvého stupňa explicitným spôsobom odôvodniť tak obsah štruktúry systému, na ktorú odkázal, ako aj príčinnú súvislosť medzi touto štruktúrou a konštatovaným vzdaním sa štátnych zdrojov.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľky ďalej tvrdia, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že Komisia nebola povinná začať konanie vo veci formálneho zisťovania preto, že v rámci vyšetrovania podstaty veci sa vo svojom zmysle zistilo, že dôkaz o zvýhodnení Orange a SFR nebol predložený. Začatie konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES je totiž odôvodnené vtedy, keď Komisia nie je vzhľadom na skutočnosti, ktoré má k dispozícii počas predbežného prieskumu, schopná určiť, či je opatrenie zlučiteľné s pravidlami Zmluvy.
   V treťom odvolacom dôvode odvolateľky uvádzajú tri prípady nesprávnej právnej kvalifikácie súdom skutkového stavu týkajúce sa, po prvé, údajnej jednotnosti konaní o udelení licencií UMTS, po druhé, údajnej neurčitosti pohľadávok, ktorých sa štát vzdal, a, po tretie, obsahu listu ministerstva z 22. februára 2001 uvádzajúceho záruku spravodlivého, a nie rovnostárskeho, zaobchádzania s hospodárskymi subjektami.
   Vo štvrtom odvolacom dôvode odvolateľky nakoniec tvrdia, že Súd prvého stupňa sa niekoľkokrát dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 87 ods. 1 ES. To sa týka najmä vykonania výnimky vychádzajúcej zo štruktúry systému, posúdenia rozsahu (ne)existencie konkurenčnej výhody a vykonania zásady nediskriminácie.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. marca 2005 vo veci T–285/03, Agraz, SA a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny — Podpora pre výrobu výrobkov zo spracovaných paradajok — Metódy výpočtu výšky sumy — Hospodársky rok 2000/2001)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/26

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 17. marca 2005
   vo veci T–285/03, Agraz, SA a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny - Podpora pre výrobu výrobkov zo spracovaných paradajok - Metódy výpočtu výšky sumy - Hospodársky rok 2000/2001)
   (2005/C 132/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T–285/03, Agraz, SA, so sídlom v Madride (Španielsko), Agrícola Conservera de Malpica, SA, so sídlom v Tolede (Španielsko), Agridoro Soc. coop. rl, so sídlom v Pontenure (Taliansko), Alfonso Sellitto SpA, so sídlom v Mercato S. Severino (Taliansko), Alimentos Españoles, Alsat, SL, so sídlom v Don Benito, Badajoz (Španielsko), AR Industrie Alimentari SpA, so sídlom v Angri (Taliansko), Argo Food – Packaging & Innovation Co. SA, so sídlom v Serres (Grécko), Asteris Industrial Commercial SA, so sídlom v Aténach (Grécko), Attianese Srl, so sídlom v Nocera Superiore (Taliansko), Audecoop distillerie Arzens – Techniques séparatives (AUDIA), so sídlom v Montréal (Francúzsko), Benincasa Srl, so sídlom v Angri, Boschi Luigi & Figli SpA, so sídlom vo Fontanellato (Taliansko), CAS SpA, so sídlom v Castagnaro (Taliansko), Calispa SpA, so sídlom v Castel San Giorgio (Taliansko), Campil – Agro Industrial do Campo do Tejo, Lda, so sídlom v Cartaxo (Portugalsko), Campoverde Srl, so sídlom v Carinola (Taliansko), Carlo Manzella & C. Sas, so sídlom v Castel San Giovanni (Taliansko), Carmine Tagliamonte & C. Srl, so sídlom v Sant'Egidio del Monte Albino (Taliansko), Carnes y Conservas Españolas, SA, so sídlom v Mérida (Španielsko), Cbcotti Srl, so sídlom v Nocera Inferiore (Taliansko), Cirio del Monte Italia SpA, so sídlom v Ríme (Taliansko), Consorzio Ortofrutticoli Trasformati Polesano (Cotrapo) Soc. coop. rl, so sídlom vo Fiesso Umbertiano (Taliansko), Columbus Srl, so sídlom v Parme (Taliansko), Compal – Companhia produtora de Conservas Alimentares, SA, so sídlom v Almeirim (Portugalsko), Conditalia Srl, so sídlom v Nocera Superiore, Conservas El Cidacos, SA, so sídlom v Autol (Španielsko), Conservas Elagón, SA, so sídlom v Coria (Španielsko), Conservas Martinete, SA, so sídlom v Puebla de la Calzada (Španielsko), Conservas Vegetales de Extremadura, SA, so sídlom v Bajadoz, Conserve Italia Soc. coop. rl, so sídlom v San Lazzaro di Savena (Taliansko), Conserves Francúzsko SA, so sídlom v Nîmes (Francúzsko), Conserves Guintrand SA, so sídlom v Carpentras (Francúzsko), Conservificio Cooperativo Valbiferno Soc. coop. rl, so sídlom v Guglionesi (Taliansko), Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. coop. rl, so sídlom v Rivarolo del Re ed Uniti (Taliansko), Consorzio Padano Ortofrutticolo (Copador) Soc. coop. rl, so sídlom v Collecchio (Taliansko), Copais Food and Beverage Company SA, so sídlom v Nea Ionia (Grécko), Tin Industry D. Nomikos SA, so sídlom v Marousi (Grécko), Davia Srl, so sídlom v Gragnano (Taliansko), De Clemente Conserve Srl, so sídlom vo Fisciano (Taliansko), DE. CON Srl, so sídlom v Scafati (Taliansko), Desco SpA, so sídlom v Terracina (Taliansko), „Di Lallo“ – Di Teodoro di Lallo & C. Snc, so sídlom v Scafati, Di Leo Nobile – SpA Industria Conserve Alimentari, so sídlom v Castel San Giorgio, Marotta Emilio, so sídlom v Sant'Antonio Abate (Taliansko), E. & O. von Felten SpA, so sídlom vo Fontanini (Taliansko), Egacoop, S. Coop., Lda, so sídlom v Andosilla (Španielsko), Elais SA, so sídlom v Aténach, Emiliana Conserve Srl, so sídlom v Busseto (Taliansko), Perano Enrico & Figli Spa, so sídlom v San Valentino Torio (Taliansko), FIT – Fomento da Indústria do Tomate, SA, so sídlom v Águas de Moura (Portugalsko), Faiella & C. Srl, so sídlom v Scafati, „Feger“ di Gerardo Ferraioli SpA, so sídlom v Angri, Fratelli D'Acunzi Srl, so sídlom v Nocera Superiore, Fratelli Longobardi Srl, so sídlom v Scafati, Fruttagel Soc. coop. rl, so sídlom v Alfonsine (Taliansko), G3 Srl, so sídlom v Nocera Superiore, Giaguaro SpA, so sídlom v Sarno (Taliansko), Giulio Franzese Srl, so sídlom v Carbonara di Nola (Taliansko), Greci Geremia & Figli SpA, so sídlom v Parme, Greci – Industria Alimentare SpA, so sídlom v Parme, Greek Canning Co. SA Kyknos, so sídlom v Nauplie (Grécko), Grilli Paolo & Figli – Sas di Grilli Enzo e Togni Selvino, so sídlom v Gambettola (Taliansko), Heinz Iberica, SA, so sídlom v Alfaro (Španielsko), IAN – Industrias Alimentarias de Navarra, SA, so sídlom vo Vilafranca (Španielsko), Industria Conserve Alimentari Aniello Longobardi – Di Gaetano, Enrico & Carlo Longobardi Srl, so sídlom v Scafati, Industrias de Alimentação Idal, Lda, so sídlom v Benavente (Portugalsko), Industrias y Promociones Alimentícias, SA, so sídlom v Miajadas (Španielsko), Industrie Rolli Alimentari SpA, so sídlom v Roseto degli Abruzzi (Taliansko), Italagro – Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA, so sídlom v Castanheira do Ribatejo (Portugalsko), La Cesenate Conserve Alimentari SpA, so sídlom v Cesena (Taliansko), La Dispensa di Campagna Srl, so sídlom v Castagneto Carducei (Taliansko), La Doria SpA, so sídlom v Angri, La Dorotea di Giuseppe Alfano & C. Srl, so sídlom v Sant'Antonio Abate, La Regina del Pomodoro Srl, so sídlom v Sant'Egidio del Monte Albino, „La Regina di San Marzano“ di Antonio, Felice e Luigi Romano Snc, so sídlom v Scafati, La Rosina Srl, so sídlom v Angri, Le Quattro Stelle Srl, so sídlom v Angri, Lodato Gennaro & C. SpA, so sídlom v Castel San Giorgio, Louis Martin production SAS, so sídlom v Monteux (Francúzsko), Menú Srl, so sídlom v Medolla (Taliansko), Mutti SpA, so sídlom v Montechiarugolo (Taliansko), National Conserve Srl, so sídlom v Sant'Egidio del Monte Albino, Nestlé España, SA, so sídlom v Miajadas, Nuova Agricast Srl, so sídlom vo Verignola (Taliansko), Pancrazio SpA, so sídlom v Cava De'Tirreni (Taliansko), Pecos SpA, so sídlom v Castel San Giorgio, Pelati Sud di De Stefano Catello Sas, so sídlom v Sant'Antonio Abate, Pomagro Srl, so sídlom v Fisciano, Pomilia Srl, so sídlom v Nocera Superiore, Prodakta SA, so sídlom v Aténach, Raffaele Viscardi Srl, so sídlom v Scafati, Rispoli Luigi & C. Srl, so sídlom v Altavilla Silentina (Taliansko), Rodolfi Mansueto SpA, so sídlom v Collecchio, Riberal de Navarra S. en C., so sídlom v Castejon (Španielsko), Salvati Mario & C. SpA, so sídlom v Mercato San Severino, Saviano Pasquale Srl, so sídlom v San Valentino Torio, Sefa Srl, so sídlom v Nocera Superiore, Serraiki Konservopia Oporokipeftikon Serko SA, so sídlom v Serres, Sevath SA, so sídlom v Xanthi (Grécko), Silaro Conserve Srl, so sídlom v Nocera Superiore, ARP – Agricoltori Riuniti Piacentini Soc. coop. rl, so sídlom v Gariga di Podenzano (Taliansko), Société coopérative agricole de transformations a de ventes (SCATV), so sídlom v Camaret–sur–Aigues (Francúzsko), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas – Sopragol, SA, so sídlom v Mora (Portugalsko), Spineta SpA, so sídlom v Pontecagnano Faiano (Taliansko), Star Stabilimento Alimentare SpA, so sídlom v Agrate Brianza (Taliansko), Steriltom Aseptic – System Srl, so sídlom v Plaisance (Taliansko), Sugal Alimentos, SA, so sídlom v Azambuja (Portugalsko), Sutol – Indústrias Alimentares, Lda, so sídlom v Alcácer do Sal (Portugalsko), Tomsil – Sociedade Industrial de Concentrado de Tomate, SA, so sídlom vo Ferreira do Alentejo (Portugalsko), Transformaciones Agrícolas de Badajoz, SA, so sídlom vo Villanueva de la Serena (Španielsko), Zanae – Nicoglou levures de boulangerie industrie commerce alimentaire SA, so sídlom v Solúne (Grécko), v zastúpení: J. da Cruz Vilaça, R. Oliveira, M. Melícias a D. Choussy, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Nolin, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o náhradu škody, ktorú údajne utrpeli žalobcovia z dôvodu metódy prijatej pre výpočet výšky podpory pre výrobu uvedenú v nariadení Komisie (ES) č. 1519/2000 z 12. júla 2000 stanovujúcom pre hospodársky rok 2000/2001 minimálnu cenu a výšku podpory pre výrobu spracovaných paradajkových výrobkov (Ú. v. L 174, s. 29), Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory J. Azizi, sudcovia F. Dehousse a E. Cremona, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú päť šestín vlastných trov a Komisia nahradí, okrem vlastných trov, jednu šestinu trov žalobcov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 18.10.2003


title: Vec C-95/11: Žaloba podaná 28. februára 2011 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/11

         Žaloba podaná 28. februára 2011 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-95/11)
   2011/C 186/18
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca, a H. Peytz, advokát)

      Žalovaný: Dánske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Dánske kráľovstvo si tým, že umožňuje nezdaniteľným osobám vstúpiť do skupiny DPH, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1),

               —

               zaviazať Dánske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   S cieľom zjednodušenia správy a prechádzaniu niektorým druhom zneužívania, smernica 2006/112 umožňuje členským štátom považovať viaceré zdaniteľné osoby za jednu zdaniteľnú osobu. Komisia tvrdí, že podľa uvedenej smernice nemôžu nezdaniteľné osoby vstúpiť so skupiny DPH a mať rovnaké práva a povinnosti, ako majú zdaniteľné osoby. Dánsky zákon, ktorý umožňuje nezdaniteľným osobám vstúpiť so skupiny DPH, preto nie je v súlade s uvedenou smernicou.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-34/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. novembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Kontrola znečistenia — Limitné hodnoty pre koncentrácie PM10 v okolitom ovzduší)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. novembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-34/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Kontrola znečistenia - Limitné hodnoty pre koncentrácie PM10 v okolitom ovzduší)
   2013/C 9/12
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade, A. Alcover San Pedro a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a M. J. Lois, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, s. 1) — Limitné hodnoty a výstražné prahy na ochranu zdravia ľudí — Koncentrácia PM10 v okolitom ovzduší

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že v rokoch 2005 až 2007 nezabezpečila, aby denné koncentrácie PM10 v okolitom ovzduší v zónach a aglomeráciách Braga, Porto Litoral, Área Metropolitana de Lisboa Norte a Área Metropolitana de Lisboa Sul neprekročili limitné hodnoty stanovené v článku 5 ods. 1 smernice Rady 1999/30/ES z 22. apríla 1999 o limitných hodnotách oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, tuhých znečisťujúcich látok a olova v okolitom ovzduší, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto ustanovenia.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Portugalská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec F-94/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – Piessevaux/Rada (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Práva na dôchodok nadobudnuté v rámci vnútroštátneho dôchodkového systému pred nástupom do služieb Únie — Prevod do dôchodkového systému Únie — Návrh na započítanie odpracovaných rokov — Námietka neprípustnosti — Pojem akt spôsobujúci ujmu — Článok 83 rokovacieho poriadku)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/46

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – Piessevaux/Rada
      (Vec F-94/13) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Práva na dôchodok nadobudnuté v rámci vnútroštátneho dôchodkového systému pred nástupom do služieb Únie - Prevod do dôchodkového systému Únie - Návrh na započítanie odpracovaných rokov - Námietka neprípustnosti - Pojem akt spôsobujúci ujmu - Článok 83 rokovacieho poriadku))
      (2016/C 364/58)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Vincent Piessevaux (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti, neskôr D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, neskôr J.-N. Louis, advokát, napokon L. Ponteville, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia o vykonaní výpočtu rokov započítaných do práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služby na základe nových VVU týkajúcich sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  V. Piessevaux znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013, s. 32.


title: Vec C-41/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 27. januára 2014 – Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 27. januára 2014 – Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires
   (Vec C-41/14)
   2014/C 102/28
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Christie’s France SNC

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Syndicat national des antiquaires

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pravidlo stanovené v článku 1 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/84/ES z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela (1), ktoré stanovuje, že odmenu autorovi uhradí predávajúci, vykladať v tom zmysle, že túto povinnosť nesie s konečnou platnosťou predávajúci bez toho, aby bolo možné sa od tohto pravidla odchýliť dohodou?

      (1)  Ú. v. ES L 272, s. 32; Mim. vyd. 17/001, s. 240.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. septembra 2005 vo veci C-372/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/439/EHS — Vodičské preukazy — Minimálny vek vyžadovaný pre prístup k riadeniu určitých vozidiel — Možnosť riadiť vozidlá inej kategórie ako tej, pre ktorú bol vydaný vodičský preukaz — Registrácia a povinná výmena vodičského preukazu)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 15. septembra 2005
   vo veci C-372/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/439/EHS - Vodičské preukazy - Minimálny vek vyžadovaný pre prístup k riadeniu určitých vozidiel - Možnosť riadiť vozidlá inej kategórie ako tej, pre ktorú bol vydaný vodičský preukaz - Registrácia a povinná výmena vodičského preukazu)
   (2005/C 271/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-372/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: G. Braun a W. Wils) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnený zástupca: M. Lumma), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 2. septembra 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen (spravodajca), G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 15. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Spolková republika Nemecko si tým, že prijala a ponechala v účinnosti § 6 ods. 3 bod 6 a ods. 4, § 10 ods. 2 prvú vetu, § 29 ods. 1 a 3, ako aj § 47 ods. 2 nariadenia o pripustení osôb do cestnej premávky (Verordnung über die Zulassung von Personen zum Strassenverkehr) z 18. augusta 1998, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ods. 2, článku 3, článku 5 ods. 2 písm. b), článku 6 ods. 1 písm. b) tretej zarážky a článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 96/47/ES z 23. júla 1996.

               2)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003.


title: Vec T-17/16: Žaloba podaná 19. júla 2016 – MS/Komisia

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/29

         Žaloba podaná 19. júla 2016 – MS/Komisia
   (Vec T-17/16)
   (2016/C 326/51)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MS (Castries, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         a v dôsledku toho

               —

               uznal mimozmluvnú zodpovednosť Európskej komisie podľa článku 268 a článku 340 druhého pododseku Zmluvy o fungovaní EÚ,

               —

               nariadil predloženie dokumentov, ktoré boli Komisiou označené ako dôverné a predstavujú potrebný podklad rozhodnutia o vylúčení,

               —

               priznať náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá vznikla protiprávnym konaním Komisie, ktorá je ex aequo et bono stanovená vo výške 20 000 eur,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnych konaniach Komisie, ktoré predstavujú opísané porušenia právneho pravidla, ktorého cieľom je priznať jednotlivcom právo, čo vyvoláva mimozmluvnú zodpovednosť Komisie. V prvom rade sa žalobkyňa domnieva, že Komisia ju riadne neinformovala o výhradách a skutočnostiach, ktoré boli voči nej vznesené a nedala jej možnosť predložiť v tejto súvislosti užitočné pripomienky pred vydaním rozhodnutia o vylúčení, čo predstavuje porušenie článku 41 Charty základných práv Európskej únie, všeobecných zásad riadnej správy vecí verejných, dodržania práva na obhajobu a článku 16 Európskeho kódexu dobrej správnej praxe. V druhom rade, Komisia starostlivo a nestranne nepreskúmala všetky relevantné okolnosti prejednávaného prípadu pred vydaním rozhodnutia o vylúčení žalobkyne zo siete Team Europe čím porušila zásadu riadnej starostlivosti zakotvenú v článku 41 Charty a články 8, 9 a 11 Kódexu. Tým Komisia zároveň porušila prezumpciu neviny žalobkyne zakotvenú v článku 48 Charty. V treťom rade, žalobkyňa uvádza, že Komisia riadne neodôvodnila svoje rozhodnutie a uviedla v ňom sčasti neurčité a sčasti nepresné tvrdenia, čo predstavuje porušenie článku 41 ods. 2 Charty a článku 18 Kódexu. V poslednom rade, rozhodnutie prijaté Komisiou je zjavne nedôvodné a neprimerané vzhľadom na okolnosti prípadu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na vzniku skutočnej a určitej ujmy žalovanej v dôsledku vytýkaného konania Komisie, ktoré spochybnilo morálnu a profesionálnu integritu žalobkyne.


title: Vec T-396/07: Žaloba podaná 30. októbra 2007 – France Télécom/ÚHVT (UNIQUE)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/42

         Žaloba podaná 30. októbra 2007 – France Télécom/ÚHVT (UNIQUE)
   (Vec T-396/07)
   (2007/C 315/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: France Télécom (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: B. Potot, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2007,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „UNIQUE“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 35 a 38 (prihláška č. 5 312 392).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenie Rady č. 40/94 tým, že podľa žalobkyne a v rozpore s dôvodmi napadnutého rozhodnutia má značka „UNIQUE“ rozlišovaciu spôsobilosť (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-321/14: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld – Nemecko) – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Kozmetické výrobky — Ochrana spotrebiteľa — Nariadenie (ES) č. 1223/2009 — Pôsobnosť — Farebné kontaktné šošovky s motívmi a bez dioptrií — Údaj na obale označujúci predmetný výrobok ako kozmetický výrobok — Ochrana spotrebiteľa)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/9

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld – Nemecko) – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
   (Vec C-321/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Kozmetické výrobky - Ochrana spotrebiteľa - Nariadenie (ES) č. 1223/2009 - Pôsobnosť - Farebné kontaktné šošovky s motívmi a bez dioptrií - Údaj na obale označujúci predmetný výrobok ako kozmetický výrobok - Ochrana spotrebiteľa))
   (2015/C 354/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Krefeld

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Colena AG

      Žalovaná: Karnevalservice Bastian GmbH

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch sa má vykladať v tom zmysle, že farebné kontaktné šošovky s motívmi a bez dioptrií nepatria do pôsobnosti tohto nariadenia bez ohľadu na to, že ich obal obsahuje údaj „Očné kozmetické doplnky podliehajúce smernici o kozmetických výrobkoch“

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Vec T-252/04: Žaloba podaná dňa 18. júna 2004: Caviar Anzali proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/35

         Žaloba podaná dňa 18. júna 2004: Caviar Anzali proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-252/04)
   (2004/C 217/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Caviar Anzali, so sídlom v Colombes (Francúzsko), v zastúpení: Jean Francois Jésus, advokát, podal dňa 18. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Novomarket S. A. bol tiež účastníkom konania pred druhým odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 19. apríla 2004 (vec R 479/2003-2, Caviar Anzali proti Novomarket);

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Novomarket S. A.

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „Asetra“, ktorá sa medzi iným vzťahuje na výrobky v triede 29 a triede 31 (číslo prihlášky 2187805)

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Caviar Anzali S. A.

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Národná a medzinárodná obrazová ochranná známka „Astara“, ktorá sa vzťahuje na výrobky triedy 29

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Odmietnutie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Odmietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Žalobca má za to, že povaha systému, ktorý sa uplatňuje pred Odvolacím senátom, vyvoláva potrebu opätovného preskúmania žaloby a že odovzdanie prekladu po lehote stanovenej námietkovým oddelením nemôže mať za následok odmietnutie námietok.


title: Vec C-16/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 16. januára 2014 – Property Development Company NV/Belgické kráľovstvo

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 16. januára 2014 – Property Development Company NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-16/14)
   2014/C 102/20
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Beroep te Gent

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Property Development Company NV

      Odporca: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Sú úroky z požičaného kapitálu, ktoré podľa článku 35 ods. 4 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS (1) z 25. júla 1978 možno zahrnúť do výrobných nákladov, pokiaľ spadajú do obdobia výroby, súčasťou základu dane na vyňatie v zmysle článku 5 ods. 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (2) zo 17. mája 1977, predovšetkým „nákupnej ceny“ v zmysle článku 11 A ods. 1 písm. b) tejto smernice, a/alebo vedľajších výdavkov v zmysle jej článku 11 A ods. 2?

      (1)  Štvrtá smernica Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21).

      (2)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-540/11: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  19. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgicko) — Daniel Levy, Carine Sebbag/Belgické kráľovstvo (Voľný pohyb kapitálu — Priame dane — Zdanenie dividend — Dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia — Neskoršia zmena vnútroštátnej právnej úpravy uskutočnená jedným zo zmluvných štátov, ktorá má za následok opätovné zavedenie dvojitého zdanenia — Povinnosti členských štátov podľa článkov 10 ES a 293 ES)

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/3

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgicko) — Daniel Levy, Carine Sebbag/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-540/11) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Priame dane - Zdanenie dividend - Dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia - Neskoršia zmena vnútroštátnej právnej úpravy uskutočnená jedným zo zmluvných štátov, ktorá má za následok opätovné zavedenie dvojitého zdanenia - Povinnosti členských štátov podľa článkov 10 ES a 293 ES)
   2013/C 101/05
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Daniel Levy, Carine Sebbag

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de première instance de Bruxelles — Výklad článku 10, článku 57 ods. 2 a článku 293 Zmluvy ES — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá umožňuje dvojité zdanenie napriek existencii dvojstrannej dohody o zamedzení dvojitého zdanenia — Vnútroštátna legislatívna zmena nasledujúca po dohode — Spochybnenie nadobudnutého práva — Prekážka voľného pohybu kapitálu

      Výrok

   V prípade, že právo Spoločenstva, akým bolo právo uplatniteľné v čase skutkových okolností vo veci samej, nestanovuje všeobecné kritéria upravujúce rozdelenie právomocí medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o zamedzenie dvojitého zdanenia v rámci Európskeho spoločenstva, článok 56 ES v spojení s článkami 10 ES a 293 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej situácii, v ktorej členský štát, ktorý sa v rámci dvojstrannej zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia zaviazal zaviesť taký mechanizmus zamedzenia tohto zdanenia dividend, neskôr zruší tento mechanizmus legislatívnou zmenou, ktorá má za následok opätovné zavedenie dvojitého zdanenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-110/06: Žaloba podaná  23. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/22

         Žaloba podaná 23. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-110/06)
   (2006/C 86/44)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: U. Wölker a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 23. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Belgické kráľovstvo neprijatím všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/4/ES uplynula 14. februára 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375.


title: Vec C-593/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Vnútroštátna právna úprava v oblasti podkapitalizovaných dcérskych spoločností — Zahrnutie príjmov z úrokov z úveru zaplatených zahraničnou dcérskou spoločnosťou, ktorej bola poskytnutá pôžička, do zdaniteľného príjmu spoločnosti, ktorá pôžičku poskytla — Oslobodenie od dane pre príjmy z úrokov zaplatených dcérskou spoločnosťou rezidentom, ktorej bola poskytnutá pôžička — Vyvážené rozdelenie daňovej právomoci medzi členskými štátmi — Nevyhnutnosť zabrániť daňovým únikom)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet
   (Vec C-593/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda usadiť sa - Vnútroštátna právna úprava v oblasti podkapitalizovaných dcérskych spoločností - Zahrnutie príjmov z úrokov z úveru zaplatených zahraničnou dcérskou spoločnosťou, ktorej bola poskytnutá pôžička, do zdaniteľného príjmu spoločnosti, ktorá pôžičku poskytla - Oslobodenie od dane pre príjmy z úrokov zaplatených dcérskou spoločnosťou rezidentom, ktorej bola poskytnutá pôžička - Vyvážené rozdelenie daňovej právomoci medzi členskými štátmi - Nevyhnutnosť zabrániť daňovým únikom))
   (2017/C 053/04)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Masco Denmark ApS, Damixa ApS

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Výrok rozsudku

   Článok 49 ZFEÚ v spojení s článkom 54 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, akou je dotknutá úprava vo veci samej, ktorá priznáva spoločnosti rezidentovi daňové oslobodenie pre príjmy z úrokov zaplatených dcérskou spoločnosťou rezidentom v rozsahu, v akom táto dcérska spoločnosť nemohla vykonať odpočet zodpovedajúcich nákladov na úroky v dôsledku pravidiel obmedzujúcich právo na odpočet úrokov zaplatených v prípade podkapitalizácie, ktorá však vylučuje daňové oslobodenie vyplývajúce z uplatnenia vlastnej právnej úpravy v oblasti podkapitalizácie v prípade, ak dcérska spoločnosť má sídlo v inom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-532/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  20. augusta 2014 – Alsharghawi/Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi — Zoznam osôb a subjektov, voči ktorým sa uplatňujú tieto reštriktívne opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“ )

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/10

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 20. augusta 2014 – Alsharghawi/Rada
   (Vec T-532/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi - Zoznam osôb a subjektov, voči ktorým sa uplatňujú tieto reštriktívne opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov“))
   2014/C 361/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Južná Afrika) (v zastúpení: E. Moutet, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Rady 2011/137/SZBP z 28. februára 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 58, s. 53) a rozhodnutia Rady 2011/178/SZBP z 23. marca 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/137/SZBP (Ú. v. EÚ L 78, s. 24), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-342/17: Žaloba podaná 30. mája 2017 – Deutsche Lufthansa a i./Komisia

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/63

         Žaloba podaná 30. mája 2017 – Deutsche Lufthansa a i./Komisia
   (Vec T-342/17)
   (2017/C 239/75)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Deutsche Lufthansa AG (Kolín, Nemecko), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko), Swiss International Air Lines AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Völcker, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok rozhodnutia Komisie C(2017) 1742 final zo 17. marca 2017 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (Vec AT.39258 – Nákladná letecká doprava),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, vrátane trov konania žalobkýň.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté vadou týkajúcou sa odôvodnenia, keďže vo výroku a v odôvodnení nie je jednoznačne stanovený zemepisný rozsah protiprávneho konania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 11 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave, keďže sa opiera o kontakty medzi konkurentmi, ktoré sa uskutočnili vo Švajčiarsku a týkali sa predovšetkým nákladnej leteckej dopravy medzi Švajčiarskom a tretími krajinami.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu zákazu spätnej účinnosti zákona, keďže sa opiera o kontakty, ktoré sa týkali iba liniek mimo EHP a ktoré sa uskutočnili predtým, ako nariadenie č. 1/2003 (1) nadobudlo účinnosť.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave konštatovaním, bez primeraného posúdenia, že kontakty, ktoré sa uskutočnili mimo EHP, kontakty týkajúce sa aliancie WOW (aliancia medzi Japan Airlines Cargo, Lufthansa Cargo, SAS Cargo a Singapore Airlines Cargo) a kontakty týkajúce sa úhrady provízií z príplatkov, tvoria súčasť toho istého jediného a pokračujúceho porušenia spolu s kontaktmi medzi konkurentmi, ktoré sa uskutočnili na úrovni ústredia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP v rozsahu, v akom je založené na predpoklade, že kontakty medzi konkurentmi, ktoré sa uskutočnili mimo EHP, predstavujú porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP. Podľa žalobkýň dohody alebo konania vo vzájomnej zhode týkajúce sa nákladov smerujúcich do EHP neobmedzujú hospodársku súťaž v EHP a neovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Okrem toho podľa žalobkýň napadnuté rozhodnutie uplatňuje nesprávne právne kritérium pri analýze, či vládny zásah v určitých relevantných jurisdikciách bráni použitiu článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-492/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 14. septembra 2016 – Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 14. septembra 2016 – Incyte Corporation/Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
      (Vec C-492/16)
      (2016/C 454/30)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Incyte Corporation

         Žalovaný: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 17 ods. 2 nariadenia č. 1610/96 Európskeho parlamentu a Rady z 23. júla 1996 o vytvorení doplnkového ochranného certifikátu pre výrobky na ochranu rastlín (1) vykladať v tom zmysle, že „dátum prvého povolenia na uvedenie výrobku na trh v [Únii]“ je v žiadosti o dodatkové ochranné osvedčenie nesprávny podľa uvedeného nariadenia a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (2), ak bol tento dátum určený bez zohľadnenia právneho výkladu obsiahnutého v rozsudku Súdneho dvora Európskej únie C-471/14 a treba preto opraviť dátum uplynutia doby platnosti dodatkového ochranného osvedčenia, napriek tomu, že bolo toto osvedčenie vydané pred vyhlásením tohto rozsudku a lehota na podanie opravného prostriedku proti tomuto rozhodnutiu už uplynula?

                  2.

                  Má úrad priemyselného vlastníctva členského štátu, ktorý je príslušný na vydanie osvedčení, povinnosť aj bez návrhu opraviť dátum uplynutia doby platnosti dodatkového ochranného osvedčenia na účely jeho uvedenia do súladu s právnym výkladom obsiahnutým v rozsudku vydanom vo veci C-471/14?

         (1)  Ú. v. ES L 198, 1996, s. 30; Mim. vyd. 03/019, s. 335.

         (2)  Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1.


title: Vec T-147/12: Žaloba podaná 30. marca 2012 — Wünsche Handelsgesellschaft International/Komisia

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/29

         Žaloba podaná 30. marca 2012 — Wünsche Handelsgesellschaft International/Komisia
   (Vec T-147/12)
   2012/C 165/50
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: K. Landry a G. Schwendinger, advokáti)

      Žalovaná: Európska Komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie REM 02/09 zo 16. septembra 2011 [K(2011) 6393 final]

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie REM 02/09 zo 16. septembra 2011 [K(2011) 6393 v konečnom znení], ktorým sa rozhodlo, že odpustenie dovozného cla v danom prípade dovozu konzervovaných húb rodu Agaricus pochádzajúcich z Číny, ktoré žalobkyňa doviezla v rokoch 2004 a 2006, nie je dôvodné.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu

                           —

                           Žalobkyňa spochybňuje tvrdenie Komisie, že v spornom prípade ide o chybu na strane colných orgánov.

                           —

                           Žalobkyňa prinajmenšom nemohla rozpoznať (údajnú) chybu. Skúsenej žalobkyni konajúcej v dobrej viere nie je možné vytýkať nedostatok starostlivosti. Vzhľadom na komplikovaný právny stav a dlhoročnú prax nemeckých orgánov sa žalobkyňa môže odvolávať na legitímnu dôveru.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 239 colného kódexu

                           —

                           Komisia sa dopustila formálnej právnej chyby tým, že súhrnne zamietla odpustenie dovozného cla podľa článku 239 colného kódexu prostredníctvom jednoduchého odkazu na zamietnutie podľa článku 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu.

                           —

                           Okrem toho sa Komisia dopustila nesprávneho vecného posúdenia, pretože nezohľadnila skutočnosť, že vo veci samej existovali „osobitné okolnosti“ v zmysle článku 239 colného kódexu a boli splnené podmienky pre odpustenie podľa tohto ustanovenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení všeobecných právnych zásad

                           —

                           Žalobkyňa okrem iného Komisii vytýka, že napadnutým rozhodnutím porušila zásady primárneho práva, a to zásadu legitímnej dôvery, proporcionality, riadnej správy vecí verejných a rovnosti zaobchádzania.