title: Vec T-214/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Briois/Parlament („Výsady a imunity — Člen Európskeho parlamentu — Rozhodnutie o zbavení parlamentnej imunity — Súvislosť s úlohami poslanca — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy vecí verejných — Právo na obranu — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Briois/Parlament
      (Vec T-214/18) (1)

      („Výsady a imunity - Člen Európskeho parlamentu - Rozhodnutie o zbavení parlamentnej imunity - Súvislosť s úlohami poslanca - Rovnosť zaobchádzania - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo na obranu - Mimozmluvná zodpovednosť“)
      (2019/C 213/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Steeve Briois (Hénin-Beaumont, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia P8_TA(2018)0020 Parlamentu zo 6. februára 2018 o odňatí poslaneckej imunity žalobcu a na druhej strane návrh založený na článku 268 ZFEÚ o náhradu škody, ktorá bola údajne žalobcovi spôsobená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Steeve Briois znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskeho parlamentu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 18.6.2018.


title: Vec T-407/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. mája 2019 — WP/EUIPO (Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmluva na dobu určitú — Rozhodnutie o neobnovení pracovnej zmluvy — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť starostlivosti — Rovnosť zaobchádzania — Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/33

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. mája 2019 — WP/EUIPO
      (Vec T-407/18) (1)

      (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie o neobnovení pracovnej zmluvy - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť starostlivosti - Rovnosť zaobchádzania - Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou)
      (2019/C 213/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: WP (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a K. Tóth, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EUIPO zo 6. októbra 2017, ktorým EUIPO odmietol žalobcovi druhý krát obnoviť pracovnú zmluvu na miesto dočasného zamestnanca

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  WP je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 10.9.2018.


title: Vec T-381/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. apríla 2019 — Engel/EUIPO — F. Engel (ENGEL) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Späťvzatie námietok — Nevydanie rozhodnutia vo veci samej“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. apríla 2019 — Engel/EUIPO — F. Engel (ENGEL)
      (Vec T-381/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie námietok - Nevydanie rozhodnutia vo veci samej“)
      (2019/C 213/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Engel GmbH (Pfullingen, Nemecko) (v zastúpení: C. Pfitzer, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: F. Engel K/S (Haderslev, Dánsko) (v zastúpení: L. Elmgaard Sørensen, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. marca 2018 (vec R 1423/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami F. Engel a Engel

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Spoločnosti Engel GmbH a F. Engel K/S znášajú svoje vlastné trovy konania a spoločnosť Engel GmbH je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Úradom Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec T-495/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. apríla 2019 — Dermatest/EUIPO (DERMATEST) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DERMATEST — Zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. apríla 2019 — Dermatest/EUIPO (DERMATEST)
      (Vec T-495/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DERMATEST - Zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“)
      (2019/C 213/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Nemecko) (v zastúpení: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: W. Schramek, D. Hanf a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. júna 2018 (vec R 426/2018-4) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky DERMATEST ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec T-530/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Rumunsko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — EPZF a EPFRV — Vykonávacie rozhodnutie Komisie — Oznámenie adresátovi — Uverejnenie rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Oneskorené podanie — Neprípustnosť“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Rumunsko/Komisia
      (Vec T-530/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - EPZF a EPFRV - Vykonávacie rozhodnutie Komisie - Oznámenie adresátovi - Uverejnenie rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Oneskorené podanie - Neprípustnosť“)
      (2019/C 213/39)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Rumunsko (v zastúpení: C.-R. Canțăr, E. Gane, C.-M. Florescu a O.-C. Ichim, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J Aquilina a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/873 z 13. júna 2018, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 152, 2018, s. 29), a to v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Rumunskom

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Rumunsko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec T-145/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. mája 2019 — Jap Energéticas y Medioambientales/Komisia („Návrh na nariadenie predbežného opatrenia — Životné prostredie — Finančný nástroj pre životné prostredie LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING — Vymáhanie vyplatených súm — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/38

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. mája 2019 — Jap Energéticas y Medioambientales/Komisia
      (Vec T-145/19 R)
      („Návrh na nariadenie predbežného opatrenia - Životné prostredie - Finančný nástroj pre životné prostredie LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING - Vymáhanie vyplatených súm - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2019/C 213/40)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Jap Energéticas y Medioambientales, SL (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: G. Alabau Zabal, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a S. Izquierdo Pérez, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia Komisie BUDG/DGA 1/C4/CB/3241812545 zo 14. januára 2019 o vymáhaní sumy 82 750,96 eura zvýšenej o úroky z omeškania od žalobkyne

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-114/19: Žaloba podaná 20. februára 2019 — Pavel/EUIPO — bugatti (B)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/39

      Žaloba podaná 20. februára 2019 — Pavel/EUIPO — bugatti (B)
      (Vec T-114/19)
      (2019/C 213/41)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dan-Gabriel Pavel (Oradea, Rumunsko) (v zastúpení: E. Nedelcu, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: bugatti GmbH (Herford, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: Žalobca

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie B — Ochranná známka Európskej únie č. 13 545 181

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. decembra 2018 vo veciach R 49/2018-1 a R 85/2018-1

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a ponechal ochrannú známku EUTM-013545181 platne zapísanou tak, ako bola zapísaná 5. 5. 2016 pre všetok tovar a služby,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  neuplatniteľnosť článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  neexistencia dôkazov týkajúcich sa porušenia verejného záujmu.


title: Vec T-190/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — BF/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/40

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — BF/Komisia
      (Vec T-190/19)
      (2019/C 213/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BF (v zastúpení: S. Gesterkamp, Rechtsanwalt a C. König, Professor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd

                  —

                  určil, že žalovaná si od 18. decembra 2018, teda odo dňa, keď bola žalobkyni doručená druhá výzva, z dôvodu svojej nečinnosti nesplnila povinnosť prijať rozhodnutie v rámci konania o štátnej pomoci SA.48706 (spoločnosti RVV Rostocker Versorgungs- und Verkehrs-Holding GmbH a Nordwasser GmbH), ktoré malo byť doručené žalobkyni ako sťažovateľke a ktorým by sa ukončilo predbežné preskúmanie, a to buď rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, alebo o nezačatí tohto konania,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  prípadne a subsidiárne uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania v prípade, že po podaní žaloby zanikne jej nečinnosť.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tieto žalobné dôvody.
      Žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že podmienky žaloby o nečinnosť sú splnené najmä preto, lebo skutkový stav bol zistený ku dňu doručenia druhej výzvy, na základe ktorého sa malo prijať rozhodnutie o ukončení predbežného preskúmania na základe článku 4 nariadenia (EÚ) 2015/1589 (1).
      Žalobkyňa navyše vytýka žalovanej, že sa vo svojom úradnom liste zo 17. decembra 2018 len normatívne vyjadrila k právnemu monopolu v prospech spoločnosti Nordwasser GmbH, splnomocnenej v rámci internej operácie, na základe ktorého možno vylúčiť narušenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ len z normatívneho hľadiska bez toho, aby položila otázky ku skutkovým okolnostiam týkajúce sa najmä znakov zvýhodnenia.
      Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že na základe údajov obsiahnutých v sťažnosti už v skoršej fáze konania sa vyvrátilo, že právny monopol vznikol v súlade s právom Únie. V každom prípade mala žalovaná podľa žalobkyne vyjadriť svoj čisto právny názor na základe zisteného skutkového stavu a v dôsledku toho najneskôr od decembra 2018 prinajmenšom vydať napadnuté rozhodnutie o nezačatí konania podľa článku 4 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2015/1589.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec T-198/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — BA/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/42

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — BA/Komisia
      (Vec T-198/19)
      (2019/C 213/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BA (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-200/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BB/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/44

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BB/Komisia
      (Vec T-200/19)
      (2019/C 213/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BB (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-201/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BC/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/45

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BC/Komisia
      (Vec T-201/19)
      (2019/C 213/46)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BC (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-210/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Società Agricola Tenuta di Rimale a i./Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/48

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Società Agricola Tenuta di Rimale a i./Komisia
      (Vec T-210/19)
      (2019/C 213/48)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Società Agricola Tenuta di Rimale Ss (Fidenza, Taliansko) a 9 ďalších žalobcov(v zastúpení: M. Libertini, A. Scognamiglio a M. Spolidoro, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté oznámenie a nariadil preskúmanie dôvodov uvedených v predloženej sťažnosti. Toto preskúmanie musí byť vykonané na základe iného a presnejšieho výkladu článku 150 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami (1) a podrobnejšieho prešetrenia, ktoré odhalí nesúlad dôvodov predložených Consorzio na účely potvrdenia sine die, že regulácia ponuky mlieka na výrobu syru CHOP (chránené označenie pôvodu) Parmigiano Reggiano je diskriminačná a neodôvodnená.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti oznámeniu Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka zo 6. februára 2019, ktorým sa rozhodlo odložiť sťažnosť podanú žalobcami 5. februára 2018, ktorou poukazovali na protiprávnosť vyhlášky Ministerstva poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva č. z 15. decembra 2016, ktorou sa schvaľuje Plán regulácie ponuky syra Parmigiano-Reggiano na trojročné obdobie 2017-2019, ako aj vyhlášky toho istého ministerstva č. z 19. septembra 2017, ktorou sa schvaľujú zmeny Plánu regulácie ponuky syru Parmigiano-Reggiano na trojročné obdobie 2017-2019.
      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 150 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o stanovenie kvalifikovanej väčšiny výrobcov dotknutých reguláciou ponuky.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 150 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o potrebu zistiť podstatné predpoklady výkyvov na trhu na účely prijatia dočasných opatrení na reguláciu ponuky a potrebu zodpovedajúceho dostatočného odôvodnenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade článku 150 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o zákaz diskriminačných plánov regulácie ponuky.

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608.


title: Vec T-231/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Klöckner Pentaplast/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/49

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Klöckner Pentaplast/Komisia
      (Vec T-231/19)
      (2019/C 213/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Klöckner Pentaplast GmbH (Heiligenroth, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.


title: Vec T-233/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Infineon Technologies Dresden/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/52

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Infineon Technologies Dresden/Komisia
      (Vec T-233/19)
      (2019/C 213/51)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG (Drážďany, Nemecko) (v zastúpení: L. Assmann a M. Peiffer, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej pod číslom K(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1) z 28. mája 2018 o schéme pomoci SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) uplatnenej Nemeckom pre odberateľov základného zaťaženia podľa § 19 Stromnetzentgeltverordnung (nariadenie o sieťových poplatkoch za elektrinu, ďalej len „StromNEV“) a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba je založená na jedinom žalobnom dôvode, podľa ktorého je napadnuté rozhodnutie protiprávne, keďže oslobodenie od sieťových poplatkov podľa § 19 ods. 2 druhej vety StromNEV nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 a nasl. ZFEÚ.
      V tejto súvislosti žalobkyňa na úvod tvrdí, že oslobodenia od sieťových poplatkov na základe § 19 ods. 2 StromNEV neboli poskytnuté zo štátnych prostriedkov v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ale boli financované nemeckými prevádzkovateľmi elektrickej siete, ktorí sú organizovaní podľa súkromného práva a nemožno ich pričítať štátu. Sporný príplatok tiež nie je, pokiaľ ide o jeho účinky, porovnateľný s poplatkom za spotrebu elektriny v Nemecku. Okrem toho nie je Spolková republika Nemecko oprávnená kontrolovať prevádzkovateľov elektroenergetických prenosových sústav, ktorí sú poverení správou týchto poplatkov.
      Okrem toho žalobkyňa uvádza, že oslobodenie od sieťových poplatkov na základe § 19 ods. 2 StromNEV sa v mnohých ohľadoch líši od situácie vo veci C-206/06, Essent Netwerk Noord a iní, a C-262/12, Vent de Colère!. Sporný prípad je však porovnateľný s príplatkom vo veci C-405/16 P, Nemecko/Komisia, a nemožno ho tak kvalifikovať ako štátnu pomoc.


title: Vec T-238/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Wepa Hygieneprodukte a i./Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/55

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Wepa Hygieneprodukte a i./Komisia
      (Vec T-238/19)
      (2019/C 213/54)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Wepa Hygieneprodukte GmbH (Arnsberg, Nemecko), Wepa Leuna GmbH (Leuna, Nemecko), Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH (Arnsberg) (v zastúpení: H. Janssen a A. Vallone, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/56 z 28. mája 2018 o schéme pomoci SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) [oznámené pod číslom C(2018) 3166] uplatnenej Nemeckom pre odberateľov základného zaťaženia podľa paragrafu 19 predpisu StromNEV, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba je založená na jednom žalobnom dôvode, podľa ktorého nie je oslobodenie od poplatkov za prístup pomocou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
      Žalobkyne v tejto súvislosti v prvom rade namietajú, že v prípade oslobodenia od poplatkov za prístup sa nepoužili žiadne štátne alebo štátom poskytnuté prostriedky. Okrem toho sa uplatňuje, že žalovaná sa nesprávne domnievala, že poplatok podľa paragrafu 19 predstavuje „poplatok“, resp. „parafiškálny poplatok“ v zmysle rozsudku zo 17. júla 2008, Essent Network Noord a i. (C-206/06, EU:C:2008:413), uložený štátom na ťarchu konečných odberateľov.
      V druhom rade sa uvádza, že odberateľom základného zaťaženia nebola poskytnutá selektívna výhoda.


title: Vec T-246/19: Žaloba podaná 10. apríla 2019 — Kambodža a CRF/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/57

      Žaloba podaná 10. apríla 2019 — Kambodža a CRF/Komisia
      (Vec T-246/19)
      (2019/C 213/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Kambodžské kráľovstvo a Cambodia Rice Federation (CRF) (Phnom Penh, Kambodža) (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/67 zo 16. januára 2019 (1); a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že obmedzenie pojmu výrobcov Európskej únie na výrobcov podobných alebo priamo konkurenčných výrobkov, ktoré sa vyrábajú zo surovín (nelúpaná ryža) vyrobených v Európskej únii porušuje článok 22 ods. 1 a článok 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 978/2012 z 25. októbra 2012. (2) Subsidiárne, konanie žalovanej porušilo článok 22 ods. 2 nariadenia č. 978/2012.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že žalovaná tým, že vychádzala z nesprávnych a neúplných údajov, ktoré sa konkrétne netýkajú podobného výrobku, neposúdila riadne „značné ťažkosti“, čím porušila článok 23 nariadenia č. 978/2012. To viedlo k tomu, že nebolo možné riadne posúdiť, či boli splnené podmienky uvedené v článku 22 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 978/2012, pokiaľ ide o podobný výrobok, ako je vymedzené v článku 22 ods. 2 nariadenia č. 978/2012.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že žalovaná porovnala kambodžské dovozné ceny a ceny v Európskej únii spôsobom, ktorý porušuje článok 22 ods. 1 a článok 23 nariadenia č. 978/2012.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že analýza príčinnej súvislosti vykonaná žalovanou porušuje článok 22 ods. 1 nariadenia č. 978/2012, keďže značné ťažkosti, v ktorých sa nachádza priemysel Európskej únie, nie sú dostatočne priamymi dôsledkami kambodžského objemu dovozu a jeho cien. Nariadenie 2019/67 je taktiež v rozpore s článkom 22 ods. 1 nariadenia č. 978/2012 v rozsahu, v akom sa zakladá na kumulatívnej analýze.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že žalovaná nezverejnila viaceré podstatné skutočnosti alebo zistenia alebo podrobnosti, z ktorých vychádzajú takéto podstatné skutočnosti alebo zistenia, čo je v rozpore s článkom 17 ods. 1 až 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1083/2013 z 28. augusta 2013 (3), článok 38 nariadenia č. 978/2012 a právo žalobcov na obranu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že podkladový spis je značne neúplný a chýbajú v ňom podstatné informácie. To spôsobuje porušenie článku 14 delegovaného nariadenia Komisie č. 1083/2013 a článku 38 nariadenia č. 978/2012 a porušenie práva žalobcov na obranu.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/67 zo 16. januára 2019, ktorým sa ukladajú ochranné opatrenia, pokiaľ ide o dovoz ryže indica s pôvodom v Kambodži a Mjanmarsku/Barme (Ú. v. EÚ L 15, 2019, s. 5).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 978/2012 z 25. októbra 2012, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 732/2008 (Ú. v. EÚ L 303, 2012, s. 1).

         (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1083/2013 z 28. augusta 2013, ktorým sa stanovujú pravidlá týkajúce sa postupu dočasného zrušenia colných preferencií a prijatia všeobecných ochranných opatrení na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 978/2012, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií (Ú. v. EÚ L 293, 2013, s. 16).


title: Vec T-248/19: Žaloba podaná 12. apríla 2019 — Bilde/Parlament

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/58

      Žaloba podaná 12. apríla 2019 — Bilde/Parlament
      (Vec T-248/19)
      (2019/C 213/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dominique Bilde (Lagarde, Francúzsko) (v zastúpení: F. Wagner, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 12. marca 2019 P8_TA-PROV(2019)0137 o žiadosti o zbavenie žalobkyne imunity 2018/2267 (IMM), ktorým bola žalobkyňa imunity skutočne zbavená,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie (Ú. v. EÚ C 83, 2010, s. 266), článku 5 ods. 1 a 5 rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu (Ú. v. EÚ L 44, 2005, s. 1) a oznámení členom č. 11/2003 a č. 11/2016.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na zneužití konania, konkrétne na porušení článku 43 oznámenia členom č. 11/2016, ku ktorému došlo tým, že cieľom stíhania je narušiť politickú činnosť žalobkyne, čo voči nej predstavuje fumus persecutionis.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení všeobecných zásad práva Únie ne bis in idem a una via electa, zneužití konania a zneužití právomoci.


title: Vec T-251/19: Žaloba podaná 15. apríla 2019 — Wieland-Werke/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/59

      Žaloba podaná 15. apríla 2019 — Wieland-Werke/Komisia
      (Vec T-251/19)
      (2019/C 213/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wieland-Werke AG (Ulm, Nemecko) (v zastúpení: U. Soltész, C. von Köckritz a K. Winkelmann, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie vo veci M.8900 — Wieland/Aurubis Rolled Products/Schwermetall z 5. februára 2019,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď namiesto toho, aby v napadnutom rozhodnutí posudzovala relevantný trh s výrobkami z valcovanej medi vymedzený samotnou Komisiou, vychádzala z chybného pojmu tzv. „high-end“ subsegmentu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia neposkytla ani definíciu, ani jednoznačné vymedzenie tzv. „high-end“ subsegmentu, z ktorého vychádzala pri svojom posúdení. Prístup Komisie je zjavne nesprávny a špekulatívny.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, ktoré je v rozpore s jej vlastnými zisteniami v rozhodnutí o schválení vo veci M.8909 — KME/MKM.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia uplatnila bezprecedentnú a neudržateľnú teóriu poškodenia sui generis, neprimerane spojila horizontálny a nehorizontálny účinok a pomiešala jednoznačné a striktné pokyny stanovené v usmerneniach o koncentráciách.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení údajnej horizontálnej výhrady z hľadiska hospodárskej súťaže, pričom pri skúmaní konkurenčného prostredia na relevantnom trhu očividne nepreskúmala zjavné skutočnosti.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že posúdenie Komisie týkajúce sa možností zákazníkov na zmenu je zjavne nesprávne.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa odvoláva na zvýšenie cien spôsobené transakciou bez toho, aby poskytla akýkoľvek dôkaz.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení zmeny kontroly nad spoločnosťou Schwermetall zo spoločnej na výlučnú. Komisia najmä neuskutočnila nevyhnutné vyšetrovacie úkony.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení záväzkov žalobkyne.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že konanie Komisie týkajúce sa postupu nápravy a testu trhových podmienok nebolo v súlade s riadnym procesom.

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila podstatné procesné náležitosti a nedodržala riadny proces. Komisia odmietla preveriť prvé dva záväzky z hľadiska trhu a tento proces začala príliš neskoro.


title: Vec T-252/19: Žaloba podaná 15. apríla 2019 — Pech/Rada

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/60

      Žaloba podaná 15. apríla 2019 — Pech/Rada
      (Vec T-252/19)
      (2019/C 213/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Laurent Pech (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: O. Brouwer a T. McGrath, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady obsiahnuté v liste žalobcovi z 12. februára 2019, ktorým sa zamieta úplný prístup k dokumentu ST 13593 2018 INIT (právne stanovisko právneho servisu Rady z 25. októbra 2018) podľa článkov 4 ods. 2 a 4 ods. 3 nariadenia 1049/2001 (1),

                  —

                  subsidiárne, nariadil Rade, aby poskytla čiastočne širší prístup k dokumentu ST 13593 2018 INIT podľa článku 4 ods. 6 nariadenia 1049/2001 a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov ďalších účastníkov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom uplatnení druhej zarážky článku 4 ods. 2 nariadenia 1049/2001.

                              —

                              Rada údajne nepreukázala, že požadovaný dokument obsahoval právnu radu.

                              —

                              Žalobca ďalej tvrdí, že Rada nesprávne vyložila a nesprávne uplatnila druhú zarážku článku 4 ods. 2 nariadenia 1049/2001, pretože nevzala do úvahy ustanovenia primárneho práva Únie zhrnuté v žalobe, ako aj zásadu, že k legislatívnym dokumentom EÚ sa poskytuje čo najširší prístup, pričom sa pri odôvodnení odmietnutia prístupu odvolávala na vágne a subjektívne pojmy, ktoré nie sú stanovené v práve Únie.

                              —

                              Rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne uplatnila kritérium naliehavého verejného záujmu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom uplatnení prvého odseku článku 4 ods. 3 nariadenia 1049/2001.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že Rada nepreukázala, že úplný prístup by konkrétne a skutočne ohrozil dotknutý rozhodovací proces.

                              —

                              Rada údajne nesprávne vyložila a nesprávne uplatnila prvý odsek článok 4 ods. 3 nariadenia 1049/2001 a judikatúru súdov Únie, pretože ignorovala ustanovenia primárneho práva Únie zhrnuté v žalobe a zásadu, že k legislatívnym dokumentom EÚ sa poskytuje čo najširší prístup.

                              —

                              Rada údajne nesprávne posúdila verejný záujem na zverejnení.

                  3.

                  Tretí, subsidiárny, žalobný dôvod sa zakladá na tom, že ak sa mali uplatniť výnimky na požadovaný dokument, Rada údajne porušila článok 4 ods. 6 nariadenia 1049/2001, pretože zjavne nesplnila svoju povinnosť poskytnúť (riadny a požadovaný) čiastočný prístup, ktorý mala poskytnúť k požadovanému dokumentu podľa uvedeného článku 4 ods. 6, keď zamietla prístup k celej časti právnej analýzy.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43).


title: Vec T-253/19: Žaloba podaná 15. apríla 2019 — BG/Parlament

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/62

      Žaloba podaná 15. apríla 2019 — BG/Parlament
      (Vec T-253/19)
      (2019/C 213/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: BG (v zastúpení: L. Levi, A. Champetier a A. Tymen, lawyers)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 18. mája 2018, ktorým sa ukončuje zmluva žalobcu,

                  —

                  subsidiárne zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 4. januára 2019, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu zo 16. augusta 2018, doručená 9. januára 2019,

                  —

                  uložil žalovanému nahradiť žalobcovi nemajetkovú ujmu vo výške 50 000 eur, ktorú utrpel v dôsledku pochybenia žalovaného,

                  —

                  zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie a procesných pravidiel, ktoré sa v prejednávanej veci použijú na ukončenie dotknutej zmluvy.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článkov 12a a 24 Služobného poriadku a v tejto súvislosti na porušení práva na nestranné a spravodlivé konanie, porušení povinnosti konať starostlivo a na zjavne nesprávnom posúdení.


title: Vec T-260/19: Žaloba podaná 12. apríla 2019 — Al-Tarazi/Rada

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/62

      Žaloba podaná 12. apríla 2019 — Al-Tarazi/Rada
      (Vec T-260/19)
      (2019/C 213/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Mazen Al-Tarazi (Shuwaikh, Kuvajt) (v zastúpení: G. Beck, A. Khan, barristers, a S. Patel, solicitor)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že článok 1 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2019/85 z 21. januára 2019 (1) a článok 1 vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2019/87 z 21. januára 2019 (2) sú voči žalobcovi neuplatniteľné,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady 2019/85 a vykonávacie rozhodnutie Rady 2019/87 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

                  —

                  rozhodol o vyňatí mena žalobcu z prílohy (pod číslom 266) vykonávacieho nariadenia Rady 2019/85 a z prílohy (pod číslom 266) vykonávacieho rozhodnutia Rady 2019/87 a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná uviedla nedostatočné a nepodložené dôvody na zaradenie žalobcu na zoznam.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že zaradenie žalobcu na zoznam sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu v rozsahu, v akom žalovaná nepredložila nijaký dôkaz o uvádzaných skutočnostiach, na ktorých sa zakladá alebo údajne zakladá odôvodnenie prijatých opatrení, alebo v rozsahu, v akom z týchto skutočností vyvodila neopodstatnené závery.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že zaradením žalobcu na zoznam bolo porušené jeho právo na obhajobu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že zaradením žalobcu na zoznam boli porušené jeho vlastnícke právo, sloboda podnikania a zásada proporcionality.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/85 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 18I, 2019, s. 4).

         (2)  Vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/87 z 21. januára 2019, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 18I, 2019, s. 13).


title: Vec T-269/19: Žaloba podaná 22. apríla 2019 — Imagina Media Audiovisual/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/65

      Žaloba podaná 22. apríla 2019 — Imagina Media Audiovisual/Komisia
      (Vec T-269/19)
      (2019/C 213/63)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Imagina Media Audiovisual, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: P. Kuypers, N. Groot, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie Ares(2019)856949, ktorým Komisia uložila žalobkyni dvojročné obdobie vylúčenia a zaznamenala žalobkyňu v databáze včasného odhaľovania rizika a vylúčenia (1),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť žalobkyni škodu, ktorú jej spôsobilo napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že sa Komisia dopúšťa nesprávneho právneho posúdenia tým, že nevykonala svoje vlastné preskúmanie či analýzu, ale spolieha sa úplne na zistenia US Department of Justice (Ministerstvo spravodlivosti Spojených štátov amerických) bez riadneho vlastného preskúmania a zistenia Ministerstva spravodlivosti Spojených štátov amerických nesprávna vykladá. V dôsledku toho sa Komisia dopúšťa nesprávneho skutkového posúdenia, čím porušuje povinnosť náležitej starostlivosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nesprávne vylučuje žalobkyňu, čím porušuje článok 136 ods. 1 písm. c) nariadenia 2018/1046 a právo žalobkyne na obhajobu, keď jasne nekonštatuje, v čom presne spočíva závažné odborné pochybenie. Komisia sa ďalej dopúšťa pochybenia, keď tvrdí, že žalobkyňa je vylúčená aj z prebiehajúcich obstarávaní, keďže toto nevyplýva z rozsudku napadnutého rozhodnutia, keď žalobkyňu vylučuje za konanie týkajúce sa mediálnych a marketingových práv v oblasti športu z obstarávania na audiovizuálne pokrytie aktuálneho diania EÚ, keďže sa jedná o rozdielne trhy, ktoré sa navzájom neovplyvňujú, takže spoľahlivosť žalobkyne pri zmluvách pre Európsku úniu je možné preukázať, a keď rozhoduje, že žalobkyňa by mala byť vylúčená, keďže nemala dôkazy, ktoré by odôvodňovali napadnuté rozhodnutie a dohoda o nestíhaní uzavretá medzi žalobkyňou a Ministerstvom spravodlivosti Spojených štátov amerických neuvádza, že by žalobkyňa alebo jej výkonný riaditeľ boli vinní.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že sa Komisia dopúšťa nesprávneho právneho posúdenia rozhodnutím, že vylúčenie je primerané v zmysle článku 136 ods. 3 nariadenia 2018/1046, čím nezohľadňuje nedostatok vplyvu na finančné záujmy a obraz Únie a čas, ktorý od konania uplynul.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia pochybila, keď rozhodla, že nápravné opatrenia, ktoré žalobkyňa prijala sú dočasné a nedostatočné v zmysle článku 136 ods. 6 písm. a) v spojení s článkom 136 ods. 7 nariadenia 2018/1046.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušuje základnú zásadu rovnakého zaobchádzania tým, že so žalobkyňou zaobchádza inak ako s inými kandidátmi, ktorí uzavreli s Ministerstvom spravodlivosti Spojených štátov amerických dohodu o nestíhaní.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia spôsobila žalobkyni škodu, keď v rozpore s právom rozhodla, že žalobkyňa má byť vylúčená z obstarávaní resp. udeľovania grantov podľa nariadenia 2018/164.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012, Ú. v. EÚ L 193, 2018, s.1.


title: Vec T-270/19: Žaloba podaná 23. apríla 2019 — Amazon Technologies/EUIPO (ring)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/66

      Žaloba podaná 23. apríla 2019 — Amazon Technologies/EUIPO (ring)
      (Vec T-270/19)
      (2019/C 213/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Amazon Technologies, Inc. (Seattle, Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Klett a C. Mikyska, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu v súvislosti s obrazovou ochrannou známkou „ring“ — prihláška č. 1 401 009

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. februára 2019 vo veci R 2211/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom, ako aj trovy konania pred odvolacím senátom EUIPO vrátane nevyhnutných nákladov žalobkyne v oboch týchto konaniach.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  odvolací senát porušil článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keďže odmietol poskytnúť ochranu dotknutej ochrannej známke.


title: Vec T-272/19: Žaloba podaná 25. apríla 2019 — TO/ESVČ

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/67

      Žaloba podaná 25. apríla 2019 — TO/ESVČ
      (Vec T-272/19)
      (2019/C 213/65)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: TO (v zastúpení: G. Generet, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy (OOUPZ) ESVČ z 15. júna 2018, ktorým sa konštatuje, že žalobkyňa nespĺňa všetky podmienky prijatia stanovené v článku 82 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie a že nemôže byť prijatá do ESVČ ako zmluvný zamestnanec podľa článku 3b,

                  —

                  zrušil rozhodnutie OOUPZ ESVČ zo 14. januára 2019, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne podaná 14. septembra 2018,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť zaplatiť žalobkyni odškodnenie vo výške 36 992,52 eura zodpovedajúce odmenám za jeden rok na základe zmluvy AC FG II podľa platovej triedy platnej od 1. novembra 2017, pričom nie je dotknutá možnosť túto sumu v priebehu konania spresniť,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť vypočítať stratu na dôchodkových právach následkom jej neprijatia do zamestnania,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť zaplatiť žalobkyni odškodnenie vo výške 15 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy spôsobenej zásahom do jej dôstojnosti a do jej profesijnej povesti,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť zaplatiť žalobkyni odškodnenie vo výške 15 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy spôsobenej narušením jej zdravia a jej osobnej rovnováhy,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť zaplatiť žalobkyni odškodnenie vo výške 15 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy spôsobenej tým, že ESVČ porušila nariadenie č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť zaplatiť žalobkyni odškodnenie vo výške 10 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy spôsobenej porušením lekárskeho tajomstva a dôvernosti osobných údajov obsiahnutých v zdravotnej dokumentácii žalobkyne,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť zaplatiť žalobkyni odškodnenie vo výške 15 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy spôsobenej urážkou na cti a ohováraním vo vzťahu k žalobkyni,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 33 druhého pododseku Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a článkov 82 a 83 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, zásad proporcionality a kontradiktórnosti, práva na riadnu správu vecí verejných a povinnosti starostlivosti, zásady zákazu diskriminácie a práva na nestranné a spravodlivé zaobchádzanie a zákazu akéhokoľvek psychického obťažovania.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102) a článku 8 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec T-275/19: Žaloba podaná 24. apríla 2019 — PNB Banka a iní/ECB

text:
                  24.6.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 213/69

         Žaloba podaná 24. apríla 2019 — PNB Banka a iní/ECB
         (Vec T-275/19)
         (2019/C 213/67)
         Jazyk konania: angličtina

            Účastníci konania

            Žalobcovia: PNB Banka AS (Riga, Lotyšsko),  CR (*1),  CT (*1) (v zastúpení: O. Behrends a M. Kirchner, lawyers)

            Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

            Návrhy

         Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                     —

                     zrušil rozhodnutie ECB zo 14. februára 2019 o vykonaní kontroly na mieste v priestoroch PNB Banka AS a v spoločnostiach v jej skupine;

                     —

                     uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania.

            Dôvody a hlavné tvrdenia

         Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú desať žalobných dôvodov.

                     1.

                     Prvý žalobný dôvod založený na tom, že ECB nebola v čase prijatia rozhodnutia o vykonaní kontroly na mieste príslušným orgánom dohľadu vo vzťahu k PNB Banka AS.

                     2.

                     Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie nebolo „nevyhnutné“ v zmysle článku 12 nariadenia č. 1024/2013 (1).

                     3.

                     Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB riadne nevyužila svoje právomoci posúdenia podľa článku 12 nariadenia č. 1024/2013.

                     4.

                     Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu proporcionality.

                     5.

                     Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo žalobcov byť vypočutí.

                     6.

                     Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila svoju povinnosť riadne a nestranne preskúmať a posúdiť všetky relevantné aspekty konkrétneho prípadu.

                     7.

                     Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila povinnosť dostatočne odôvodniť svoje rozhodnutie.

                     8.

                     Ôsmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásady legitímnej dôvery a právnej istoty.

                     9.

                     Deviaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu rovnakého zaobchádzania a vo vzťahu k žalobcom konala diskriminačne.

                     10.

                     Desiaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila článok 19 a odôvodnenie 73 nariadenia č. 1024/2013 a zneužila svoju právomoc.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.

            (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).


title: Vec T-277/19: Žaloba podaná 26. apríla 2019 — BK/Európsky podporný úrad pre azyl

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/71

      Žaloba podaná 26. apríla 2019 — BK/Európsky podporný úrad pre azyl
      (Vec T-277/19)
      (2019/C 213/68)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: BK (v zastúpení: B. Christianos, A. Skoulikis a D. Karagkounis, dikigoroi)

         Žalovaný: Európsky podporný úrad pre azyl (EASO)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorého obsah je vyjadrený v e-maile vedúceho správneho oddelenia z 20. septembra 2018, ako aj implicitné rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu. V dôsledku toho musí EASO prijať opatrenia potrebné na vykonanie rozhodnutia Všeobecného súdu v súlade s článkom 266 ZFEÚ s retroaktívnym účinkom;

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia, a teda porušení podstatnej formálnej náležitosti v zmysle článku 263 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, ktoré obsahuje vecnú chybu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení v tom, že rozhodnutie nezohľadňuje záujem služby a povinnosť starostlivosti administratívy voči svojim zamestnancom.


title: Vec T-280/19: Žaloba podaná 30. apríla 2019 — Highgate Capital Management/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/73

      Žaloba podaná 30. apríla 2019 — Highgate Capital Management/Komisia
      (Vec T-280/19)
      (2019/C 213/70)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Highgate Capital Management (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Struys, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu (Vec SA.53105 — údajná pomoc Eurobank Ergasias prostredníctvom Piraeus Bank Bulgaria) minimálne v rozsahu, v akom sa týka porušenia záväzkov reštrukturalizácie vo veci SA.43364 a veci SA.43363,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie Komisie porušilo podstatné procesné požiadavky a porušilo:

                              —

                              článok 24 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (1) a bod 27 Kódexu najlepšej praxe na uskutočňovanie konaní vo veci kontroly štátnej pomoci (2),

                              —

                              právo žalobcu byť vypočutý,

                              —

                              povinnosť odôvodnenia chránenú podľa článku 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                              —

                              právo žalobcu na opravný prostriedok chránené podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia prijala nesprávny záver, že i) záväzky poskytnuté vo veci SA.43364 v súvislosti so štátnou pomocou pre Piraeus Bank a ii) záväzky poskytnuté vo veci SA.43363 v súvislosti so štátnou pomocou pre Eurobank Ergasias, sa neuplatňovali ratione temporis, pretože predaj Piraeus Bank Bulgaria sa ukončí po 31. decembri 2018.

         (1)  Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9.

         (2)  Ú. v. EÚ C 253, 2018, s. 14.


title: Vec T-282/19: Žaloba podaná 30. apríla 2019 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/75

      Žaloba podaná 30. apríla 2019 — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (Vec T-282/19)
      (2019/C 213/72)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: S. Malynicz, QC (Queen’s Counsel), S. Baran, barrister, a V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Grécko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese/grill est/grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 ochranná známka Európskej únie č. 12 172 276

         Konanie pred EUIPO: konanie o konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. februára 2019 vo veci R 2295/2017-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-286/19: Žaloba podaná 3. mája 2019 — Azarov/Rada

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/78

      Žaloba podaná 3. mája 2019 — Azarov/Rada
      (Vec T-286/19)
      (2019/C 213/74)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 7), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 1), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

                  —

                  podľa článku 64 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu prijal opatrenia na zabezpečenie riadneho priebehu konania, a to najmä

                              a)

                              vyzval Radu, aby predložila podklady, že došlo k preskúmaniu dodržania práva na obhajobu a na účinnú súdnu ochranu, ako aj k posúdeniu relevantných námietok;

                              b)

                              vyzval ESVČ, aby predložila podklady, že došlo k preskúmaniu práva na obhajobu a na účinnú súdnu ochranu, ako aj

                  —

                  podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod, podľa ktorého sú napadnuté právne akty postihnuté zjavne nesprávnym posúdením.
      Žalobca v prvom rade namieta porušenie povinnosti žalovanej vykonať formálne preskúmanie, najmä vo vzťahu k samostatnému preskúmaniu, preskúmaniu právomoci a dodržaniu práva na obhajobu, ako aj práva na účinnú súdnu ochranu. V tejto súvislosti žalovaná nesplnila podmienky stanovené Súdnym dvorom v jeho rozsudku z 19. decembra 2018, Azarov/Rada (C-350/17 P, EU:C:2018:1031).
      Žalobca v druhom rade uplatňuje porušenie povinnosti žalovanej uviesť odôvodnenie, pretože žalovaná nepreskúmala relevantnosť obvinení vznesených voči žalobcovi.


title: Vec T-288/19: Žaloba podaná 3. mája 2019 — Divaro/EUIPO — Grendene (IPANEMA)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/79

      Žaloba podaná 3. mája 2019 — Divaro/EUIPO — Grendene (IPANEMA)
      (Vec T-288/19)
      (2019/C 213/75)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Divaro, SA (Oviedo, Španielsko) (v zastúpení: M. Santos Quintana a M. A. Fernández Munárriz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grendene, SA (Sobral, Brazília)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky IPANEMA — prihláška č. 14 180 038

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. februára 2019 vo veci R 1785/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu z 22. februára 2019 vo veci R 1785/2018-2.

                  —

                  zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia z 10. júla 2018 (námietka B 2 598 285).

                  —

                  určil povinnosť zapísať spornú ochrannú známku EÚ č. 14 180 038 pre všetky výrobky uvedené v prihláške.

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyni.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-290/19: Žaloba podaná 3. mája 2019 — Stada Arzneimittel/EUIPO (Vyobrazenie dvoch vertikálne usporiadaných zakrivených červených prúžkov)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/80

      Žaloba podaná 3. mája 2019 — Stada Arzneimittel/EUIPO (Vyobrazenie dvoch vertikálne usporiadaných zakrivených červených prúžkov)
      (Vec T-290/19)
      (2019/C 213/76)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky (vyobrazenie dvoch vertikálne usporiadaných zakrivených červených prúžkov) — prihláška č. 1 375 540

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. februára 2019 vo veci R 1918/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Vec T-295/19: Žaloba podaná 3. mája 2019 — Klymenko/Rada

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/80

      Žaloba podaná 3. mája 2019 — Klymenko/Rada
      (Vec T-295/19)
      (2019/C 213/77)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Phelippeau, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu Oleksandra Viktorovycha Klymenka za prípustnú,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine,

                  —

                  rozhodol, že Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania podľa článkov 87 a 91 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia v rozsahu, v akom napadnuté akty neboli dostatočne odôvodnené.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu, ktoré sú zaručené z titulu základných zásad európskeho práva a uvedené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj v článkoch 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu, pretože článok 29 Zmluvy o Európske únii nemôže byť právnym základom pre obmedzujúce opatrenie prijaté voči žalobcovi.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, pretože žalobca predkladá dôkazy svedčiace o neexistencii skutkového základu pre akékoľvek trestné konanie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení práva na rešpektovanie vlastníctva, ktoré je základnou zásadou práva Únie chránenou článkom 17 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 Dodatkového protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.


title: Vec T-296/19: Žaloba podaná 6. mája 2019 — Sumol + Compal Marcas/EUIPO — Heretat Mont-Rubi (SUM011)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/82

      Žaloba podaná 6. mája 2019 — Sumol + Compal Marcas/EUIPO — Heretat Mont-Rubi (SUM011)
      (Vec T-296/19)
      (2019/C 213/78)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalsko) (v zastúpení: J. Pimenta a A. Sebastião, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Heretat Mont-Rubi, SA (Font-Rubi, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „SUM011“ — prihláška č. 13 761 168

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. februára 2019 vo veci R 1662/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a nariadil zamietnuť prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 13 761 168„SUM011“ pre zostávajúce služby v triedach 35 a 39,

                  —

                  uložil ďalším účastníkom konania povinnosť nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy námietkového konania a odvolacieho konania pred EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Vec T-508/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — OLX/EUIPO — Stra (STRADIA)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/83

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — OLX/EUIPO — Stra (STRADIA)
      (Vec T-508/18) (1)

      (2019/C 213/79)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 373, 15.10.2018.


title: Vec T-543/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — XK/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/83

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — XK/Komisia
      (Vec T-543/18) (1)

      (2019/C 213/80)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-546/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — XM a i./Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/83

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — XM a i./Komisia
      (Vec T-546/18) (1)

      (2019/C 213/81)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-572/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — YS/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/84

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — YS/Komisia
      (Vec T-572/18) (1)

      (2019/C 213/84)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec C-24/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst/Republik Österreich (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Zákaz diskriminácie na základe veku — Smernica 2000/78/ES — Vylúčenie odbornej praxe získanej pred dovŕšením veku 18 rokov — Nový systém odmeňovania a služobného postupu — Zachovanie rozdielov v zaobchádzaní — Voľný pohyb pracovníkov — Článok 45 ZFEÚ — Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 — Článok 7 ods. 1 — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje čiastočné zohľadnenie skorších období zamestnania)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/2

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst/Republik Österreich
      (Vec C-24/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Zákaz diskriminácie na základe veku - Smernica 2000/78/ES - Vylúčenie odbornej praxe získanej pred dovŕšením veku 18 rokov - Nový systém odmeňovania a služobného postupu - Zachovanie rozdielov v zaobchádzaní - Voľný pohyb pracovníkov - Článok 45 ZFEÚ - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 ods. 1 - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje čiastočné zohľadnenie skorších období zamestnania)
      (2019/C 230/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft Öffentlicher Dienst

         Žalovaná: Republik Österreich

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 1, 2 a 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, v spojení s článkom 21 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá nadobudla účinnosť retroaktívne a ktorá s cieľom odstrániť diskrimináciu na základe veku stanovuje presun zmluvných zamestnancov v služobnom pomere do nového systému odmeňovania a služobného postupu, v rámci ktorého sa prvé zaradenie týchto zmluvných zamestnancov určuje v závislosti od ich poslednej odmeny podľa staršieho systému.

                  2.

                  Za predpokladu, že vnútroštátne ustanovenia nemožno vykladať spôsobom, ktorý je v súlade so smernicou 2000/78, vnútroštátny súd je povinný v rámci svojich právomocí zabezpečiť právnu ochranu, ktorá pre osoby podliehajúce súdnej právomoci vyplýva z tejto smernice, a zaručiť jej plný účinok, pričom v prípade potreby neuplatní žiadne odporujúce vnútroštátne ustanovenie. Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že ak sa konštatovala diskriminácia, ktorá je v rozpore s právom Únie, a pokiaľ neboli prijaté opatrenia na obnovenie rovnosti zaobchádzania, obnova rovnosti zaobchádzania v takom prípade, o aký ide vo veci samej, zahŕňa to, že zmluvným zamestnancom znevýhodneným starým systémom odmeňovania a služobného postupu sa poskytnú rovnaké výhody, aké mohli mať zmluvní zamestnanci zvýhodnení týmto systémom, pokiaľ ide tak o zohľadnenie období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov, ako aj postup v rámci stupňov odmeňovania, a v dôsledku toho poskytnutie peňažnej náhrady diskriminovaným zmluvným zamestnancom vo výške rozdielu medzi sumou odmeny, ktorú mal dotknutý zmluvný zamestnanec dostávať, keby nebol diskriminovaný, a sumou odmeny, ktorú skutočne dostával.

                  3.

                  Článok 45 ZFEÚ a článok 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa na účely určenia počtu odpracovaných rokov zmluvného zamestnanca v rámci odmeňovania zohľadnia v plnom rozsahu predchádzajúce obdobia činnosti v rámci pracovného vzťahu so samosprávnym celkom alebo združením obcí členského štátu Európskeho hospodárskeho priestoru, Tureckej republiky alebo Švajčiarskej konfederácie, s orgánom Európskej únie alebo aj medzištátnou organizáciou, ktorej je Rakúska republika členom, alebo s podobnými subjektmi, zatiaľ čo akékoľvek iné obdobie predchádzajúcej činnosti sa zohľadňuje len v rozsahu desiatich rokov, pokiaľ je relevantné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.4.2017.


title: Vec C-396/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Rakúsko) — Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Zákaz diskriminácie na základe veku — Smernica 2000/78/ES — Vylúčenie odbornej praxe získanej pred dovŕšením veku 18 rokov — Nový systém odmeňovania a služobného postupu — Zachovanie rozdielov v zaobchádzaní — Právo na účinný prostriedok nápravy — Článok 47 Charty základných práv Európskej únie — Odôvodnenia)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Rakúsko) — Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol
      (Vec C-396/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Zákaz diskriminácie na základe veku - Smernica 2000/78/ES - Vylúčenie odbornej praxe získanej pred dovŕšením veku 18 rokov - Nový systém odmeňovania a služobného postupu - Zachovanie rozdielov v zaobchádzaní - Právo na účinný prostriedok nápravy - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Odôvodnenia)
      (2019/C 230/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Martin Leitner

         Žalovaný: Landespolizeidirektion Tirol

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 1, 2 a 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, v spojení s článkom 21 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá nadobudla účinnosť retroaktívne a ktorá s cieľom odstrániť diskrimináciu na základe veku stanovuje presun úradníkov v služobnom pomere do nového systému odmeňovania a služobného postupu, v rámci ktorého sa prvé zaradenie týchto úradníkov určuje v závislosti od ich poslednej odmeny podľa staršieho systému.

                  2.

                  Článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 9 smernice 2000/78 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v takej situácii, o akú ide vo veci samej, obmedzuje rozsah preskúmania, ktoré môžu vnútroštátne súdy vykonávať tak, že vylučuje otázky súvisiace s podstatou „prevodovej sumy“ vypočítanej podľa pravidiel starého systému odmeňovania a služobného postupu.

                  3.

                  Za predpokladu, že vnútroštátne ustanovenia nemožno vykladať spôsobom, ktorý je v súlade so smernicou 2000/78, vnútroštátny súd je povinný v rámci svojich právomocí zabezpečiť právnu ochranu, ktorá pre osoby podliehajúce súdnej právomoci vyplýva z tejto smernice, a zaručiť jej plný účinok, pričom v prípade potreby neuplatní žiadne odporujúce vnútroštátne ustanovenie. Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že ak sa konštatovala diskriminácia, ktorá je v rozpore s právom Únie, a pokiaľ neboli prijaté opatrenia na obnovenie rovnosti zaobchádzania, obnova rovnosti zaobchádzania v takom prípade, o aký ide vo veci samej, zahŕňa to, že úradníkom znevýhodneným starým systémom odmeňovania a služobného postupu sa poskytnú rovnaké výhody, aké mohli mať úradníci zvýhodnení týmto systémom, pokiaľ ide tak o zohľadnenie období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov, ako aj postup v rámci stupňov odmeňovania, a v dôsledku toho poskytnutie peňažnej náhrady diskriminovaným úradníkom vo výške rozdielu medzi sumou odmeny, ktorú mal dotknutý úradník dostávať, keby nebol diskriminovaný, a sumou odmeny, ktorú skutočne dostával.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec C-431/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil/Dikigorikos Syllogos Athinon (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 98/5/ES — Prístup k advokátskemu povolaniu — Rehoľník, ktorý získal profesijnú kvalifikáciu advokáta v inom členskom štáte, ako je hostiteľský členský štát — Článok 3 ods. 2 — Podmienka registrácie na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu — Osvedčenie o registrácii na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu — Odmietnutie registrácie — Profesijné a etické pravidlá — Nezlučiteľnosť postavenia rehoľníka s výkonom povolania advokáta)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil/Dikigorikos Syllogos Athinon
      (Vec C-431/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 98/5/ES - Prístup k advokátskemu povolaniu - Rehoľník, ktorý získal profesijnú kvalifikáciu advokáta v inom členskom štáte, ako je hostiteľský členský štát - Článok 3 ods. 2 - Podmienka registrácie na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu - Osvedčenie o registrácii na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu - Odmietnutie registrácie - Profesijné a etické pravidlá - Nezlučiteľnosť postavenia rehoľníka s výkonom povolania advokáta)
      (2019/C 230/04)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Symvoulio tis Epikrateias

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Monachos Eirinaios, kata kosmon Antonios Giakoumakis tou Emmanouil

         Žalovaný: Dikigorikos Syllogos Athinon

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/5/ES zo 16. februára 1998 o uľahčení trvalého výkonu právnického povolania v inom členskom štáte ako v tom, kde bola získaná kvalifikácia, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zakazuje advokátovi, ktorý má postavenie rehoľníka a je zaregistrovaný ako advokát na príslušnom orgáne v domovskom členskom štáte, aby sa zaregistroval na príslušnom orgáne hostiteľského členského štátu s cieľom vykonávať tam svoje povolanie na základe profesijného titulu domovskej krajiny z dôvodu nezlučiteľnosti jeho postavenia rehoľníka s výkonom povolania advokáta, ktorú tieto právne predpisy stanovujú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.


title: Vec C-494/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Trento — Taliansko) — Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR/Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Práca na dobu určitú — Zmluvy uzatvorené so zamestnávateľom vo verejnom sektore — Opatrenia zamerané na sankcionovanie zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú — Zmena pracovnoprávneho vzťahu na pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú — Obmedzenie retroaktívneho účinku tejto zmeny — Neexistencia finančnej náhrady)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/5

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Trento — Taliansko) — Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR/Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti
      (Vec C-494/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Práca na dobu určitú - Zmluvy uzatvorené so zamestnávateľom vo verejnom sektore - Opatrenia zamerané na sankcionovanie zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú - Zmena pracovnoprávneho vzťahu na pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú - Obmedzenie retroaktívneho účinku tejto zmeny - Neexistencia finančnej náhrady)
      (2019/C 230/06)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte di Appello di Trento

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR

         Žalovaní: Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

         Výrok rozsudku

      Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v zmysle svojho uplatňovania najvyššími vnútroštátnymi súdmi vylučuje, pokiaľ ide o učiteľov vo verejnom sektore, ktorým bol pracovný pomer na dobu určitú zmenený na pracovný pomer na dobu neurčitú s obmedzeným retroaktívnym účinkom, akékoľvek právo na náhradu škody z dôvodu zneužívania opakovaných pracovných zmlúv na dobu určitú, ak takáto zmena nie je neistá, ani nemá náhodný a nepredvídateľný charakter a ak obmedzenie započítania počtu odpracovaných rokov na základe zmlúv na dobu určitú je primeraným opatrením na sankcionovanie tohto zneužívania, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 374, 6.11.2017.