title: Vec T-571/08: Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Nemecko/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/41

         Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-571/08)
   (2009/C 55/74)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a B. Klein, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 30. októbra 2008 týkajúce sa príkazu na poskytnutie informácií v konaní „štátna pomoc C 36/07 – štátna pomoc pre Deutsche Post AG“,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 6468 z 30. októbra 2008, v ktorom Komisia v konaní o štátnej pomoci C 36/2007 (ex NN 25/2007) vyzvala podľa článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) Nemecko, aby predložilo všetky dokumenty, informácie a údaje, ktoré sú potrebné na posúdenie výnosov a nákladov Deutsche Post v období rokov 1989 až 2007.
   Žalobkyňa uplatňuje dva žalobné dôvody.
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa namieta, že príkaz na poskytnutie informácií porušuje podstatné formálne predpisy.

               —

               Neboli splnené podmienky účinného stanovenia lehoty, ani podmienky „upomienky poskytujúcej ďalšie obdobie“ v zmysle článku 5 ods. 2 a článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999. Žalobkyňa podporne poukazuje na to, že stanovenie lehoty bolo neprimerané už v samotnom príkaze na predloženie informácií.

               —

               Príkaz na poskytnutie informácií ďalej nezaručuje ochranu obchodných tajomstiev Deutsche Post AG zakotvenú v článku 287 ES, keďže existuje domnienka, že údaje boli odovzdané na vyhodnotenie externému podniku, ktorý môže byť činný aj pre konkurentov Deutsche Post AG, a Komisia sa zdráha podať o tom bližšie údaje.

         Žalobkyňa vo svojom druhom žalobnom dôvode namieta, že príkaz na poskytnutie informácií porušuje článok 87 ods. 1 ES a článok 86 ods. 2 ES v spojení so zásadami proporcionality a právnej istoty, pretože vyžiadané údaje nie sú potrebné na posúdenie žiadneho z troch štátnych opatrení, ktoré sú predmetom konania podľa právnych predpisov o štátnej pomoci.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/01, s. 339).


title: Vec C-71/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 18. februára 2011 — Spolková republika Nemecko/Y

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 18. februára 2011 — Spolková republika Nemecko/Y
   (Vec C-71/11)
   2011/C 130/21
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Y

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastníci konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (zástupca spolkových záujmov pri Spolkovom správnom súde), Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge (spolkový splnomocnenec pre azylové záležitosti pri Spolkovom úrade pre migráciu a utečencov)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 9 ods. 1 písm. a) smernice 2004/83/ES (1) vykladať v tom zmysle, že nie každý zásah do slobody náboženského vyznania, ktorý je v rozpore s článkom 9 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP“), predstavuje čin prenasledovania v zmysle uvedeného článku smernice, ale že o závažné porušenie slobody náboženského vyznania ako jedného zo základných ľudských práv ide iba vtedy, ak je zasiahnutá podstata tejto slobody?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                           a)

                           Je podstata slobody náboženského vyznania obmedzená na vyznávanie viery a jej prejavy v domácnosti a susedstve, alebo môže čin prenasledovania v zmysle článku 9 ods. 1 písm. a) smernice 2004/83/ES spočívať aj v tom, že praktizovanie viery na verejnosti predstavuje v krajine pôvodu hrozbu pre zdravie, život alebo osobnú slobodu, a preto sa ho žiadateľ vzdá?

                           b)

                           Ak súčasťou podstaty slobody náboženského vyznania môžu byť aj určité náboženské prejavy na verejnosti:

                                       Postačuje v tomto prípade na to, aby išlo o závažné porušenie náboženskej slobody, ak žiadateľ z vlastného pohľadu považuje uvedené náboženské prejavy za nevyhnutné na zachovanie svojej náboženskej identity,

                                       alebo je okrem toho potrebné, aby náboženské spoločenstvo, do ktorého žiadateľ patrí, pokladalo tieto náboženské prejavy za hlavnú súčasť svojej vierouky,

                                       alebo môžu z iných okolností, napríklad zo všeobecných pomerov v krajine pôvodu, vyplynúť ďalšie obmedzenia?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Ide o oprávnenú obavu pred prenasledovaním v zmysle článku 2 písm. c) smernice 2004/83/ES, ak je isté, že žiadateľ bude po návrate do krajiny pôvodu vykonávať určité náboženské prejavy, ktoré nie sú súčasťou podstaty vierouky, a tieto prejavy môžu viesť k ohrozeniu zdravia, života alebo osobnej slobody, alebo sa bude od žiadateľa očakávať, že sa v budúcnosti takýchto prejavov vzdá?

      (1)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 2; Mim. vyd. 19/007, s. 96).


title: Vec T-48/06: Žaloba podaná  17. februára 2006  – Astex Therapeutics/ÚHVT

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/40

         Žaloba podaná 17. februára 2006 – Astex Therapeutics/ÚHVT
   (Vec T-48/06)
   (2006/C 86/78)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Astex Therapeutics Limited (Cambridge, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Edenborough, barrister a R. Harrison, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Protec Health International Limited (Cirencester, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. novembra 2005 vo veci R 651/2004 – 2 v celom rozsahu, prípadne čiastočne,

               —

               zaviazať namietateľa, aby nahradil žalobkyni/odvolateľke náklady, ktoré jej vznikli v súvislosti s týmto konaním (pokiaľ namietateľ vstúpi do tohto konania) a s odvolaním pred odvolacím senátom a námietkou podanou námietkovému oddeleniu (za každých okolností). Ďalej určiť, že Úrad a namietateľ sú povinní spoločne a nerozdielne nahradiť náklady, ktoré žalobkyni/odvolateľke vznikli v súvislosti s týmto konaním na Súde prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Žalobkyňa

      Prihlasovaná ochranná známka: Obrazová ochranná známka „Astex Technology“ pre výrobky triedy 5 (farmaceutické prípravky)
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Protec Health International Limited

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: Slovná ochranná známka Spoločenstva „Astex“ pre výrobky a služby triedy 5 (insekticídy zabíjajúce prachové roztoče) a triedy 24 (textilné výrobky atď.)
   Rozhodnutie námietkového oddelenia: Zamietnutie prihlášky
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec T-553/12: Žaloba podaná 24. decembra 2012 — Bateaux mouches/ÚHVT (BATEAUX-MOUCHES)

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/20

         Žaloba podaná 24. decembra 2012 — Bateaux mouches/ÚHVT (BATEAUX-MOUCHES)
   (Vec T-553/12)
   2013/C 55/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Compagnie des bateaux mouches SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: G. Barbaut, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. októbra 2012 vo veci R 1709/2011-2,

               —

               preformuloval uvedené rozhodnutie,

               —

               zaviazal Všeobecný súd Európskej únie na náhradu trov konania v celom rozsahu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „BATEAUX-MOUCHES“ pre služby patriace do tried 39, 41 a 43 — prihláška č. 5 666 631.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-110/08: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  10. decembra 2009 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/43

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 10. decembra 2009 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-110/08) (1)

   2010/C 63/67

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec C-615/15 P: Odvolanie podané 18. novembra 2015: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-84/13, Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Európska komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/24

         Odvolanie podané 18. novembra 2015: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-84/13, Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Európska komisia
   (Vec C-615/15 P)
   (2016/C 027/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (v zastúpení: M. Struys, avocat, L. Eskenazi, avocate, A. Fall, advocate, C. Erol, avocate)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 vo veci T-84/13 Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI Germany GmbH a Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Európska komisia,

               —

               v dôsledku toho zrušil článok 2 ods.1 písm. b) a článok 2 ods. 2 písm. b) rozhodnutia Komisie v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateliek, a znížil príslušné pokuty,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy prvostupňového konania aj odvolacieho konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú štyri odvolacie dôvody. Prvé dva sa týkajú kartelu CPT (colour picture tubes for TV sets) a druhé dva kartelu CDT (colour display tubes for computer monitors).
   Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa nezaoberal tvrdením SDI, podľa ktorého sa predaj výrobkov, ktoré nepatria pod kartel, mal vylúčiť z výpočtu pokuty súvisiacej s kartelom. Aj za predpokladu, že by úvahy Všeobecného súdu týkajúce sa existencie jednotného a nepretržitého porušenia predstavovali implicitné odôvodnenie pre zamietnutie tvrdenia SDI (quod non), takéto implicitné odôvodnenie porušuje Usmernenia Komisie o spôsobe ukladania pokút podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (1) (usmernenia o ukladaní pokút).
   Druhý odvolací dôvod: pokiaľ ide o určenie dátumu ukončenia CPT kartelu, Všeobecný súd bezdôvodne zamietol tvrdenie SDI o tom, že tajná dohoda si vyžaduje účasť prinajmenšom dvoch podnikov, a navyše porušil článok 101 ZFEÚ tým, že v rozsudku prijal záver, že účasť samotnej SDI v CPT karteli trvala do 15. novembra 2006. Okrem toho Všeobecný porušil zásadu rovného zaobchádzania, keď odmietol znížiť pokutu uloženú SDI.
   Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď pri výpočte pokuty pre kartel CDT vzal do úvahy aj predaj SDI pre Samsung Electronics Corporation (SEC). Všeobecný súd nesprávne uplatnil koncept predaja v rámci EHP podľa usmernení o ukladaní pokút, keď nevymedzil miesto, kde dochádzalo k hospodárskej súťaži.
   Štvrtý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posúdení uplatňovania oznámenia o zhovievavosti, čo malo za následok to, že sa neznížila o 50 % pokuta uložená SDI v súvislosti s kartelom CDT. Závery Všeobecného súdu týkajúce sa kartelu CPT sú z právneho hľadiska irelevantné v súvislosti s kartelom CDT. Okrem toho Všeobecný súd nesprávne uplatnil oznámenie o zhovievavosti a pochybil, keď potvrdil konštatovania Komisie týkajúce sa toho, že nedostatočný opis aspektu trhového podielu porušenia zo strany SDI v jej odpovedi na oznámenie o výhradách sám osebe mohol mať vplyv na posúdenie spolupráce SDI počas správneho konania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205)


title: Spojené veci T-568/08 a T-573/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  1. júla 2010 — M6 a TF1/Komisia ( „Štátna pomoc — Vysielanie vo verejnom záujme — Pomoc zamýšľaná Francúzskou republikou v prospech France Télévisions — Kapitálová dotácia vo výške 150 miliónov eur — Rozhodnutie o nevznesení námietok — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Kritérium proporcionality — Neexistencia značných ťažkostí“ )

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júla 2010 — M6 a TF1/Komisia
   (Spojené veci T-568/08 a T-573/08) (1)

   (Štátna pomoc - Vysielanie vo verejnom záujme - Pomoc zamýšľaná Francúzskou republikou v prospech France Télévisions - Kapitálová dotácia vo výške 150 miliónov eur - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Kritérium proporcionality - Neexistencia značných ťažkostí)
   2010/C 221/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: O. Freget, N. Chahid-Nouraï, R. Lazerges a M. Potel, advokáti), a Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Hordies a C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a B. Martenczuk, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko) (v zastúpení: E. Guillaume, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, neskôr G. de Bergues a L. Butel, splnomocnení zástupcovia), a France Télévisions (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Gunther, D. Tayar, A. Giraud a S. Snoeck, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3506 v konečnom znení zo 16. júla 2008 o zamýšľanej pomoci Francúzskej republiky poskytnúť kapitálovú dotáciu vo výške 150 miliónov eur v prospech France Télévisions SA a návrh na vydanie príkazu Komisii začať konanie vo veci formálneho zisťovania

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Métropole télévision (M6) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vo veci T-568/08, ako aj trovy konania Európskej komisie a France Télévisions v tejto veci.

               3.

               Télévision française 1 SA (TF1) znáša svoje vlastné trovy konania vo veci T-573/08 a je povinná nahradiť trovy konania Komisie a France Télévisions v tejto veci.

               4.

               Francúzska republika a Canal + znášajú každý vlastné trovy konania vo veciach T-568/08 a T-573/08.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec C-254/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 24. mája 2012 — WIND Telecomunicazioni SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 24. mája 2012 — WIND Telecomunicazioni SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Vec C-254/12)
   2012/C 217/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: WIND Telecomunicazioni SpA

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia práva Únie platné v danom odvetví a najmä ustanovenia smernice 2002/20/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bránia uvedenej vnútroštátnej právnej úprave, najmä zákonu č. 266 z roku 2005, a to najmä vzhľadom na spôsob jej konkrétneho uplatňovania v regulačnej oblasti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337).


title: Vec T-499/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — Evonik Industries/ÚHVT (Vyobrazenie pravouholníka purpurovej farby so zaoblenou stranou) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva znázorňujúcej pravouholník purpurovej farby so zaoblenou stranou — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/48

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — Evonik Industries/ÚHVT (Vyobrazenie pravouholníka purpurovej farby so zaoblenou stranou)
   (Vec T-499/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva znázorňujúcej pravouholník purpurovej farby so zaoblenou stranou - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 269/105
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evonik Industries AG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Stürmann, neskôr S. Stürmann a G. Schneider, napokon S. Stürmann a R. Manea, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. októbra 2009 (vec R 491/2009-4), ktoré sa týkalo prihlášky ochrannej známky znázorňujúcej pravouholník purpurovej farby so zaoblenou stranou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evonik Industries AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec C-45/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 28. januára 2013 — Andreas Kainz/Pantherwerke AG

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 28. januára 2013 — Andreas Kainz/Pantherwerke AG
   (Vec C-45/13)
   2013/C 147/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andreas Kainz

      Žalovaná: Pantherwerke AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa formulácia „miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“ v článku 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) v súvislosti so zodpovednosťou za výrobok vykladať v tom zmysle, že:

                           1.1.

                           pod miestom, kde došlo alebo mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody („miesto, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“), sa rozumie miesto, kde sa nachádza sídlo výrobcu;

                           1.2.

                           pod miestom, kde došlo alebo mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody („miesto, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“), sa rozumie miesto, kde bol výrobok uvedený na trh;

                           1.3.

                           pod miestom, kde došlo alebo mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody („miesto, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“), sa rozumie miesto, kde používateľ nadobudol výrobok?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1.2:

                           2.1.

                           Rozumie sa pod uvedením výrobku na trh to, že výrobok opustí výrobný proces vykonávaný výrobcom a vstúpi do procesu uvedenia na trh, v ktorom sa ponúka verejnosti na účely použitia alebo spotreby;

                           2.2.

                           rozumie sa pod uvedením výrobku na trh to, že sa štruktúrovane distribuuje konečným spotrebiteľom?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec C-559/12 P: Odvolanie podané 5. decembra 2012 : Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  20. septembra 2012 vo veci T-154/10, Francúzsko/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/13

         Odvolanie podané 5. decembra 2012: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 20. septembra 2012 vo veci T-154/10, Francúzsko/Komisia
   (Vec C-559/12 P)
   2013/C 32/18
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, J. Gstalter, D. Colas, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 20. septembra 2012 vo veci T-154/10, Francúzsko/Komisia, v celom rozsahu,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2010/605/EÚ z 26. januára 2010 o štátnej pomoci C-56/07 (ex E 15/05), ktorú Francúzsko poskytlo podniku La Poste (1), a rozhodnúť vo veci s konečnou platnosťou alebo vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza francúzska vláda štyri odvolacie dôvody.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode francúzska vláda na jednej strane tvrdí, že v napadnutom rozsudku Všeobecný súd zjavne nepochopil zmysel žalobných dôvodov tejto vlády, keďže zastával názor, že všetky uvádzané žalobné dôvody sú v podstate spojené s určením existencie výhody, a nie aj s určením existencie prevodu štátnych zdrojov. Na druhej strane v dôsledku toho Všeobecný súd porušil článok 44 ods. 1 písm. c), ako aj článok 48 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, keďže vyhlásil za neprípustné tvrdenie francúzskej vlády o porušení podmienky týkajúcej sa existencie prevodu štátnych zdrojov.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže zastával názor, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala existenciu štátnej záruky priznanej La Poste. Subsidiárne táto vláda tvrdí, že Všeobecný súd skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené, keďže zastával názor, že dôkazy, ktoré predložila Komisia, preukazujú existenciu štátnej záruky.
   Vo svojom treťom odvolacom dôvode francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd prekrútil francúzske právo, porušil svoju povinnosť odôvodnenia a subsidiárne, že sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri právnej kvalifikácii skutkových okolností, keďže vyradil druhý žalobný dôvod uvádzaný touto vládou, založený na skutkovom a právnom omyle, pokiaľ ide o existenciu neobmedzenej štátnej záruky v prospech La Poste. Tento odvolací dôvod má štyri časti.
   Po prvé francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd prekrútil francúzske právo, keďže zastával názor, že Komisia správne dospela k záveru, že francúzske právo nevylučuje možnosť štátu zveriť implicitnú záruku verejným inštitúciám priemyselnej a obchodnej povahy (ďalej len „EPIC“).
   Po druhé francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd prekrútil francúzske právo, keďže súhlasil s názormi Komisie, pokiaľ ide o dôsledky vyplývajúce z uplatnenia zákona č. 80-539 zo 16. júla 1980 o penále uplatniteľnom v správnej oblasti a o vykonávaní rozsudkov zo strany právnických osôb verejného práva.
   Po tretie francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd prekrútil francúzske právo a porušil svoju povinnosť odôvodnenia, keďže vyradil časť žalobného dôvodu tejto vlády založenú na omyle, ktorého sa dopustila Komisia, keď prispôsobila podmienky vzniku zodpovednosti štátu mechanizmu záruky.
   Po štvrté francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd prekrútil francúzske právo, keďže vyradil časť žalobného dôvodu tejto vlády založenú na omyle, ktorého sa dopustila Komisia, pokiaľ ide o následky prípadných prevodov povinností zrušených EPIC.
   Vo svojom štvrtom a poslednom odvolacom dôvode francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže zastával názor, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala existenciu výhody, ktorá vyplýva z údajnej štátnej záruky priznanej La Poste. Subsidiárne francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené, keďže zastával názor, že dôkazy, ktoré predložila táto vláda, nevyvracajú tvrdenia Komisie týkajúce sa existencie výhody.

      (1)  Ú. v. EÚ L 274, s. 1.


title: Vec T-130/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. apríla 2013 — Gossio/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Špecifické reštriktívne opatrenia prijaté voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu na Pobreží Slonoviny — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2013 — Gossio/Rada
   (Vec T-130/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Špecifické reštriktívne opatrenia prijaté voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu na Pobreží Slonoviny - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 164/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Marcel Gossio (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: pôvodne G. Collard, neskôr S. Zokou, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia) a Republika Pobrežie Slonoviny (v zastúpení: J.-P. Mignard, J.-P. Benoit a G. Merland, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36) a jednak nariadenia Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marcel Gossio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

               3.

               Republika Pobrežie Slonoviny a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.


title: Vec C-30/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  9. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-30/08) (1)

   (2008/C 285/56)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec T-528/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2015 – Information Resources/ÚHVT (Growth Delivered) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Growth Delivered — Ochranná známka tvorená reklamným sloganom — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/48

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2015 – Information Resources/ÚHVT (Growth Delivered)
   (Vec T-528/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Growth Delivered - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Information Resources, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Schulte, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. mája 2014 (vec R 1777/2013-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Growth Delivered ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Information Resources, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-19/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) 21. januára 2008 – Migrationsverket/Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) 21. januára 2008 – Migrationsverket/Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian
   (Vec C-19/08)
   (2008/C 64/43)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Kammarrätten i Stockholm
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Migrationsverket

      Žalovaní: Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 20 ods. 1 písm. d) a článok 20 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 (Dublinské nariadenie) (1) vykladať v tom zmysle, že zodpovednosť za posúdenie žiadosti o azyl má členský štát, v ktorom bola podaná žiadosť, ak sa odovzdanie nevykoná v lehote šiestich mesiacov odo dňa prijatia dočasného rozhodnutia o odklade výkonu odovzdania a bez ohľadu na to, kedy sa prijme konečné rozhodnutie o tom, či sa odovzdanie uskutoční?

      (1)  Ú. v. EÚ L 50, 25.2.2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 109.


title: Vec C-91/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 25. februára 2013 — Essent Energie Productie BV, ďalší účastník konania: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 25. februára 2013 — Essent Energie Productie BV, ďalší účastník konania: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Vec C-91/13)
   2013/C 147/18
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Essent Energie Productie BV

      Ďalší účastník konania: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa v prípade, o aký ide v konaní vo veci samej, objednávateľ, ktorý sa má podľa článku 2 ods. 1 Wet arbeid vreemdelingen 1994 považovať za zamestnávateľa dotknutých tureckých pracovníkov, odvolávať voči Holandskému kráľovstvu na klauzulu „standstill“ článku 13 rozhodnutia č. 1/80 (1) alebo na klauzulu „standstill“ článku 41 dodatkového protokolu (2)?

               2.

                           a)

                           Má sa klauzula „standstill“ článku 13 rozhodnutia č. 1/80 alebo klauzula „standstill“ článku 41 dodatkového protokolu vykladať v tom zmysle, že bráni zavedeniu zákazu pre objednávateľa v zmysle článku 2 ods. 1 Wet arbeid vreemdelingen 1994, aby zamestnával pracovníkov so štátnou príslušnosťou tretej krajiny, v tomto prípade Turecka, ktorí nemajú v Holandsku pracovné povolenie, ak sú títo pracovníci zamestnancami nemeckého podniku a prostredníctvom holandského užívateľského podniku pracujú pre objednávateľa v Holandsku?

                           b)

                           Je v tejto súvislosti relevantné, že už pred nadobudnutím účinnosti klauzuly „standstill“ článku 41 dodatkového protokolu, ako aj klauzuly „standstill“ článku 13 rozhodnutia č. 1/80 platil pre zamestnávateľa zákaz zamestnávať cudzinca bez pracovného povolenia na základe pracovnej zmluvy a že tento zákaz bol už aj pred nadobudnutím účinnosti klauzuly „standstill“ článku 13 rozhodnutia č. 1/80 rozšírený na užívateľské spoločnosti, do ktorých sú cudzinci vyslaní?

      (1)  Rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o dohode o pridružení medzi EHS a Tureckom.

      (2)  Podpísaný v Bruseli 23. novembra 1970 a uzavretý, schválený a potvrdený v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972 (Ú. v. ES L 293, s. 1; Mim. vyd. 11/011 s. 41).


title: Vec C-152/12: Žaloba podaná 29. marca 2012 — Európska komisia/Bulharská republika

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/17

         Žaloba podaná 29. marca 2012 — Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-152/12)
   2012/C 174/26
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Vasileva a H. Støvlbæk)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhy žalobkyne

   Európska komisia navrhuje

               —

               určiť, že
                     Bulharská republika
                   porušila svoje povinnosti podľa článku 7 ods. 3 a článku 8 ods. 1 smernice 2001/14/ES (1),

               —

               zaviazať
                     Bulharskú republiku
                   na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európska komisia (ďalej len „Komisia“) vo svojej žalobe zo 16. marca 2012 žiada o určenie, že Bulharská republika porušila svoje povinnosti podľa článku 7 ods. 3 a článku 8 ods. 1 smernice 2001/14/ES tým, že režim spoplatnenia manažéra infraštruktúry v Bulharsku nezaložila v súlade s článkom 7 ods. 3 smernice 2001/14/ES na nákladoch, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku. Na druhej strane Bulharsko neoznámilo, že podľa článku 8 ods. 1 tejto smernice stanovilo pre toto spoplatnenie ako základ právnu úpravu, ktorá sleduje úplnú návratnosť nákladov. Z tohto dôvodu muselo Bulharsko v každom prípade splniť podmienky uvedené v tomto článku.
   Komisia sa opiera o tieto hlavné tvrdenia:

               1.

               Pod pojmom „náklady, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku“ treba rozumieť hraničné náklady, ktoré sú priamo vynaložené z dôvodu skutočného používania železničnej infraštruktúry, t. j. „priame náklady“, ktoré sú priamo vynaložené v súvislosti so špecifickou prevádzkou vlaku. Tieto náklady sú teda variabilné a závislé od toho, či sa bude alebo nebude železničná infraštruktúra využívať. Ak by sme vychádzali z tejto logiky, náklady vynaložené nezávisle od skutočného využívania železničnej infraštruktúry by nebolo možné považovať za priame náklady ani v tom prípade, ak by sa týkali činností alebo tovarov, ktoré by boli nevyhnutné na to, aby bolo možné na určitých trasách uskutočňovať vlakovú prepravu. Tieto náklady sú fixnými nákladmi v tom zmysle, že sa vynaložia aj v tom prípade, ak sa železničná štruktúra nebude využívať.

               2.

               Tento výklad vyplýva aj zo znenia článku 7 ods. 3, ktorý sa vzťahuje na náklady, ktoré. „sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku“. Fixné náklady, ktoré sú spojené s celkovou prevádzkou železníc, nie sú vynaložené priamo z dôvodu špecifickej prevádzky vlaku. Výraz „priamo vynaložené“ sa teda vzťahuje na dodatočné náklady, ktoré vzniknú v súvislosti so špecifickou prevádzkou vlaku. Navrhovaný výklad vyplýva aj zo systematickej súvislosti článku 7 ods. 3. Článok 7 upravuje zásady spoplatňovania, zatiaľ čo článok 8 upravuje výnimky, ktoré by bolo z týchto zásad možné urobiť. V článku 8 ods. 1 sa uvádza, že sa má „... dosiahnuť plná návratnosť nákladov vynaložených manažérom infraštruktúr“, čo znamená, že náklady, na ktoré sa uplatní článok 7 ods. 3 nemôžu byť koncovými nákladmi manažéra infraštruktúry, ale že ide o priame náklady, ktorý vznikajú z dôvodu špecifickej prevádzky vlaku, t. j. nižšie náklady, ako koncové náklady. Tento výklad vyplýva aj z odôvodnenia 7 smernice 2001/14/ES, ktoré navrhuje optimálne využívanie železničnej infraštruktúry čo možno najväčším počtom prepravných podnikov, čo si vyžaduje zníženie úrovne nákladov.

               3.

               Komisia zastáva názor, že manažér infraštruktúry musí železničným podnikom poskytnúť infraštruktúru na vlastné náklady a že železničné podniky musia zaplatiť poplatky, ktoré zodpovedajú priamym nákladom. Uvedené vyplýva z potreby zatraktívniť železničnú infraštruktúru pre používanie veľkým počtom železničných podnikov a prostredníctvom každého jedného z nich zvýšiť jej optimálne využitie. Možnosť uplatniť článok 8 ods. 1 smernice 2001/14/ES existuje iba v tom prípade, ak sú splnené podmienky uvedené v tomto článku: Pre všetky segmenty trhu, pre ktoré chce manažér infraštruktúry zaviesť poplatky, musí najprv preskúmať, či ich tieto segmenty môžu uniesť. Tento výklad vyplýva zo znenia článku 8 ods. 1 prvého pododseku, a to z formulácie: „... ak to trh unesie.“, ako aj zo znenia článku 8 ods. 1 druhého pododseku ktorý znie: „Úroveň poplatkov však nesmie vylučovať používanie infraštruktúry trhovými segmentmi, ktoré môžu zaplatiť aspoň náklady, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku železničnej dopravy.“.

               4.

               Z dôkladnej analýzy nákladov a príjmov bulharského manažéra infraštruktúry za roky 2005 až 2008 vyplýva, že v Bulharsku 60 % až 70 % odhadovaných priamych prevádzkových nákladov tvorili fixné čiastky, predovšetkým mzdy a sociálne poistenie. V súlade s vyššie uvedeným dospela Komisia k záveru, že tieto náklady nemožno považovať za priame náklady v zmysle článku 7 ods. 3, pretože sa pri využívaní vlakového podniku nezmenili. Z toho vyplýva, že príjmy z poplatkov za infraštruktúru sú omnoho vyššie ako všeobecné priame prevádzkové náklady. Z tohto dôvodu dospela Komisia k záveru, že poplatky neboli v Bulharsku stanovené na základe nákladov, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku.

               5.

               Na základe získaných informácií sa Komisia domnieva, že metóda, ktorá sa v Bulharsku uplatňuje v súvislosti so zavedením poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry nevykazuje žiadny priamy súvis s pojmom priamych nákladov v zmysle článku 7 ods. 3 smernice 2001/14/ES.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 75, s. 1; Mim. vyd. 07/005, s. 404).


title: Vec T-360/13: Žaloba podaná 8. júla 2013 — VECCO a i./Komisia

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/45

         Žaloba podaná 8. júla 2013 — VECCO a i./Komisia
   (Vec T-360/13)
   2013/C 260/81
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) (Memmingen, Nemecko) a 185 ďalších (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že žaloba je prípustná a dôvodná,

               —

               rozhodol, že nariadenie Komisie (EÚ) č. 348/2013 zo 17. apríla 2013, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XIV k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (Ú. v. EÚ L 108, s. 1), je sčasti protiprávne, keďže sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení a je v rozpore s článkom 58 ods. 2 REACH, so zásadou proporcionality a s právom na obranu (vrátane zásad riadnej správy vecí verejných a vynikajúcej kvality vedeckého stanoviska),

               —

               čiastočne zrušil nariadenie Komisie (EÚ) č. 348/2013 v rozsahu, v akom vo svojej prílohe v 16. riadku v piatom stĺpci pod názvom „Vyňaté kategórie použitia“ neuvádza toto vyňatie: „použitie oxidu chrómového na výrobné účely vo vodnom roztoku, v súlade s mierou expozície maximálne 5μg/m3 (alebo 0.005 mg/m3)“ alebo podobné znenie, ktorého cieľom by bolo vyňatie „používania oxidu chrómového pri elektrolytickom pokovovaní, leptacích postupoch, elektrolytickom leštení a pri ďalších postupoch a technológiách na úpravu povrchu, ako aj pri zmiešavaní“ alebo slovného spojenia s týmto účinkom z rozsahu napadnutého aktu,

               —

               nariadil, aby žalovaná zmenila nariadenie Komisie (EÚ) č. 348/2013 tak, aby bolo v súlade s rozsudkom Všeobecného súdu, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Svojím prvým žalobným dôvodom žalobkyne tvrdia, že nariadenie Komisie (EÚ) č. 348/2013 je nezákonné, keďže je založené na viacerých nesprávnych posúdeniach a musí byť zrušené v rozsahu, v akom sa v ňom neuvádza výnimka z autorizácie vo vzťahu k používaniu oxidu chrómového v priemysle chrómového pokovovania.

               2.

               Svojím druhým žalobným dôvodom žalobkyne tvrdia, že nariadenie Komisie (EÚ) č. 348/2013 je založené na podstatnom posúdení pracovného rizika súvisiaceho s používaním oxidu chrómového pri chrómovom pokovovaní, ktoré je z vedeckého hľadiska a z hľadiska zákona chybné (zjavne nesprávne posúdenie).

               3.

               Svojím tretím žalobným dôvodom žalobkyne tvrdia, že nariadenie Komisie (EÚ) č. 348/2013 je v rozpore s článkom 58 ods. 2 REACH a so zásadou proporcionality.

               4.

               Svojím štvrtým žalobným dôvodom žalobkyne tvrdia, že im nebol udelený prístup ku kľúčovým dokumentom, ktoré tvorili základ nariadenia Komisie (EÚ) č. 348/2013, a teda že žalovaná porušila právo žalobkýň na obranu a zásady riadnej správy vecí verejných a vynikajúcej kvality vedeckého stanoviska.


title: Vec T-265/11: Žaloba podaná 19. mája 2011 — Elmaghraby/Rada

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/19

         Žaloba podaná 19. mája 2011 — Elmaghraby/Rada
   (Vec T-265/11)
   2011/C 219/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ahmed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Káhira, Egypt) [v zastúpení: D. Pannick, QC (Queen’s Counsel), R. Lööf, barrister, a M. O’Kane, solicitor]

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/172/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 63) v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcu,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 4), ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/172/SZBP, v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vo výške 5 000 eur a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že článok 29 ZEÚ predstavuje nesprávny a/alebo nedostatočný právny základ na prijatie rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP, keďže:

                           —

                           uvedené rozhodnutie nesleduje cieľ zahraničnej politiky,

                           —

                           prijatie tohto rozhodnutia [a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011] predstavuje zneužitie právomoci a

                           —

                           zápis žalobcu do prílohy rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP (a príslušného nariadenia) je nelogické.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že zaradenie žalobcu do rozsahu pôsobnosti rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 porušuje jeho právo na účinnú súdnu ochranu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že zaradenie žalobcu do rozsahu pôsobnosti rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 porušuje zásadu proporcionality.

               4.

               Podľa štvrtého žalobného dôvodu žalobca utrpel škodu ako priamy následok prijatia rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 a Únia je povinná mu ju nahradiť.


title: Vec T-243/12: Žaloba podaná 29. mája 2012 — International Brands Germany/ÚHVT — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/28

         Žaloba podaná 29. mája 2012 — International Brands Germany/ÚHVT — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)
   (Vec T-243/12)
   2012/C 217/58
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: International Brands Germany GmbH & Co. KG (Paderborn, Nemecko) (v zastúpení: B. Hein a M. Hoffmann, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Stuffer SpA (Bolzano, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. marca 2012 vo veci R 1058/2011-1 a odvolanie zamietol,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „ALOHA 100 % NATURAL“ pre tovary zaradené do triedy 32 — prihláška č. 7050701.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Stuffer SpA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „ALOA“ pre tovary zaradené do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-535/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2016 – CBM/ÚHVT – ÏD Group (Fashion ID) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2016 – CBM/ÚHVT – ÏD Group (Fashion ID)
   (Vec T-535/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   (2016/C 191/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: U. Lüken a J. Bärenfänger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: ÏD Group (Fashion ID) (Roubaix, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. júla 2015 (vec R 2470/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi ÏD Group a CBM Creative Brands Marken GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               CBM Creative Brands Marken GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec T-345/08: Žaloba podaná 22. augusta 2008 – Helena Rubinstein/ÚHVT – Allergan (BOTOLIST)

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/42

         Žaloba podaná 22. augusta 2008 – Helena Rubinstein/ÚHVT – Allergan (BOTOLIST)
   (Vec T-345/08)
   (2008/C 272/84)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helena Rubinstein, SNC (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a J. Pagenberg, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allergan, Inc. (Irvine, Spojené štáty)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. mája 2008 vo veci R 863/2007-1,

               —

               zamietnuť odvolanie podané ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom proti rozhodnutiu výmazového oddelenia žalovaného z 28. marca 2007 vo veci 1118 C,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, vrátane tých, ktoré vznikli žalobcovi v konaní pre odvolacím senátom a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, vrátane tých, ktoré vznikli žalobcovi v konaní pre odvolacím senátom, pokiaľ vstúpi do konania v tejto veci ako vedľajší účastník konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „BOTOLIST“ pre tovary zaradené do triedy 3 – ochranná známka Spoločenstva zapísaná pod č. 2 686 392.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „BOTOX“ pre tovary zaradené do triedy 5 zapísanej pod č. 2 015 832, prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „BOTOX“ pre tovary zaradené do triedy 5 zapísanej pod č. 2 575 371, prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „BOTOX“ pre tovary zaradené do tried 5 a 16 zapísanej pod č. 1 923 986, prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva „BOTOX“ pre tovary zaradené do triedy 5 zapísanej pod č. 1 999 481, rôzne ochranné známky „BOTOX“ zapísané v členských štátoch Európskych spoločenstiev.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu o vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94 z dôvodu, že nie je preukázané, že skoršie ochranné známky boli v predmetnom čase všeobecne známe, že kolidujúce ochranné známky sú dostatočne rozdielne, že nie je preukázané, že používanie zapísanej ochrannej známky Spoločenstva, ktorá je predmetom žaloby o vyhlásenie neplatnosti, by poškodilo rozlišujúcu spôsobilosť a všeobecnú známosť skorších ochranných známok, a že nie je preukázané, že žalobkyňa podaním návrhu o vyhlásenie neplatnosti, ktorého predmetom je zapísaná ochranná známka Spoločenstva, nekonala odôvodnene, porušenie článku 73 nariadenia Rady č. 40/94 z dôvodu, že v napadnutom rozhodnutí nie sú uvedené dôvody, z ktorých sa vychádzalo.


title: Vec C-582/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 11. novembra 2015 – Openbaar Ministerie/Gerrit van Vemde

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 11. novembra 2015 – Openbaar Ministerie/Gerrit van Vemde
   (Vec C-582/15)
   (2016/C 027/20)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Openbaar Ministerie (prokuratúra)

      Žalovaný: Gerrit van Vemde

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 28 ods. 2 prvá veta rámcového rozhodnutia 2008/909/SVV (1) vykladať v tom zmysle, že tam uvedené vyhlásenie sa môže týkať len rozsudkov vydaných pred 5. decembrom 2011, bez ohľadu na to, kedy tieto rozsudky nadobudli právoplatnosť, alebo sa má toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že vyhlásenie sa môže týkať len rozsudkov, ktoré pred 5. decembrom 2011 nadobudli právoplatnosť?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii, Ú. v. EÚ L 327, s. 27.


title: Vec T-33/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Peeters Landbouwmachines/ÚHVT — Fors MW (BIGAB) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva BIGAB — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia zlého úmyslu — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Peeters Landbouwmachines/ÚHVT — Fors MW (BIGAB)
   (Vec T-33/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva BIGAB - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia zlého úmyslu - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 89/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Peeters Landbouwmachines BV (Etten-Leur, Holandsko) (v zastúpení: P. Claassen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: AS Fors MW (Saue, Estónsko) (v zastúpení: M. Nielsen a J. Hansen, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. novembra 2010 (vec R 210/2010-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Peeters Landbouwmachines BV a AS Fors MW

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Peeters Landbouwmachines BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec T-341/12 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. novembra 2012 — Evonik Degussa/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Uverejnenie rozhodnutia, ktorým Komisia určila, že došlo k porušeniu ustanovení, ktoré zakazujú kartely — Zamietnutie žiadosti o dôverné spracovanie údajov poskytnutých Komisii na základe uplatnenia jej oznámenia o spolupráci — Zváženie záujmov — Naliehavosť — Fumus boni juris“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/49

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. novembra 2012 — Evonik Degussa/Komisia
   (Vec T-341/12 R)
   (Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Uverejnenie rozhodnutia, ktorým Komisia určila, že došlo k porušeniu ustanovení, ktoré zakazujú kartely - Zamietnutie žiadosti o dôverné spracovanie údajov poskytnutých Komisii na základe uplatnenia jej oznámenia o spolupráci - Zváženie záujmov - Naliehavosť - Fumus boni juris)
   2013/C 26/100
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evonik Degussa GmbH (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. Steinle, M. Holm-Hadulla a C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, M. Kellerbauer a G. Meessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2012) 3534 final z 24. mája 2012 o zamietnutí žiadosti o dôverné spracovanie podanej žalobkyňou (vec COMP/F/38.620 — Peroxid vodíka a perborát) a návrh na vydanie predbežných opatrení, podľa ktorých sa majú určité údaje o žalobkyni naďalej spracovávať dôverne pri uverejnení podrobnejšieho znenia rozhodnutia Komisie 2006/903/ES z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/C.38.620 — Peroxid vodíka a perborát) (Ú. v. EÚ L 353, s. 54)

      Výrok

               1.

               Výkon rozhodnutia Komisie C(2012) 3534 final z 24. mája 2012 o zamietnutí žiadosti o dôverné spracovanie podanej Evonik Degussa GmbH podľa článku 8 rozhodnutia predsedu Komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (vec COMP/38.620 — Peroxid vodíka a perborát) sa odkladá.

               2.

               Komisii sa zakazuje uverejniť na jej internetovej stránke alebo na hocakom inom mieste alebo sprístupniť tretím osobám znenie svojho rozhodnutia 2006/903/ES z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP voči Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, Eka Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret S.A., Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA a Arkema SA (vec COMP/F/C.38.620 — Peroxid vodíka a perborát), ktoré je podrobnejšie, pokiaľ ide o žalobkyňu, ako to, ktoré bolo uverejnené v septembri 2007 na internetovej stránke generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-560/10 P: Uznesenie Súdneho dvora z  13. októbra 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia [Odvolanie — Verejné obstarávanie služieb — Správa a údržba portálu „Vaša Európa“ — Odmietnutie ponuky — Nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 a 2342/2002 — Úplná kópia hodnotiacej správy — Zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania — Právo na riadnu správu vecí verejných a právo na spravodlivý proces — Nesprávne právne posúdenie — Skreslenie dôkazov — Zjavná neprípustnosť — Zjavne nedôvodný dôvod]

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/9

         Uznesenie Súdneho dvora z 13. októbra 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia
   (Vec C-560/10 P) (1)

   (Odvolanie - Verejné obstarávanie služieb - Správa a údržba portálu „Vaša Európa“ - Odmietnutie ponuky - Nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 a 2342/2002 - Úplná kópia hodnotiacej správy - Zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania - Právo na riadnu správu vecí verejných a právo na spravodlivý proces - Nesprávne právne posúdenie - Skreslenie dôkazov - Zjavná neprípustnosť - Zjavne nedôvodný dôvod)
   2012/C 73/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010, Evropaïki Dynamiki/Komisia (T-300/07) zrušujúcemu rozhodnutie Komisie z 13. júla 2007 o zamietnutí ponuky predloženej Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v rámci verejného obstarávania ENTR/05/78 časti č. 2 (manažment infraštruktúry) pre riadenie a údržbu portálu „Vaša Európa“ a pridelení tejto zákazky inému uchádzačovi

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-288/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt – Miljööverdomstolen (Švédsko) 30. júna 2008 – Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/37

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt – Miljööverdomstolen (Švédsko) 30. júna 2008 – Kemikalieinspektionen/Nordiska Dental AB
   (Vec C-288/08)
   (2008/C 209/57)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Svea Hovrätt – Miljööverdomstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kemikalieinspektionen

      Žalovaná: Nordiska Dental AB
   Prejudiciálne otázky

               1

                           a.

                           Majú sa ustanovenia smernice Rady 93/42/EHS (1) zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach vykladať tak, že predstavujú prekážky pri uplatňovaní vnútroštátneho zákazu vývozu amalgámu obsahujúceho ortuť na stomatologické účely z dotknutého štátu na komerčné účely, ktorý sa zakladá na dôvodoch ochrany životného prostredia a zdravia?

                           b.

                           Má na tento výklad nejaký vplyv tá skutočnosť, že dotknutý výrobok má označenie CE?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, sú § 8 a 11 švédskeho nariadenia (1998:944), okrem iného o zákaze v určitých prípadoch obchodovať s chemickými výrobkami, dovážať ich a vyvážať, ktoré sa zakladajú na vyššie uvedených dôvodoch, zlučiteľné s článkami 29 ES a 30 ES, ak sa tieto ustanovenia uplatňujú na amalgám obsahujúci ortuť na stomatologické účely, ktorý má označenie CE?

      (1)  Ú. v. ES L 169, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 82.


title: Vec F-134/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  27. januára 2014 — Loescher/Rada

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/36

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 27. januára 2014 — Loescher/Rada
      (Vec F-134/12) (1)

      (2014/C 71/73)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 74.


title: Vec F-50/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  8. mája 2014 – A/Komisia (Verejná služba — Sociálne zabezpečenie — Úraz alebo choroba z povolania — Článok 73 služobného poriadku — Čiastočná trvalá invalidita — Žiadosť o náhradu škody — Zjavná neprípustnosť)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/41

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 8. mája 2014 – A/Komisia
   (Vec F-50/13) (1)

   ((Verejná služba - Sociálne zabezpečenie - Úraz alebo choroba z povolania - Článok 73 služobného poriadku - Čiastočná trvalá invalidita - Žiadosť o náhradu škody - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 194/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: A (v zastúpení: B. Cambier a A. Paternostre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Joris, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Mélotte, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o žiadosti o dodatočnú náhradu škody, ktorú podal žalobca na základe článku 90 ods. 1 služobného poriadku s cieľom dosiahnuť úplnú náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku choroby z povolania a z dôvodu viacerých nezrovnalostí, ku ktorým došlo pri rozhodovaní o jeho návrhu založenom na článku 73 služobného poriadku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013, s. 63.


title: Vec T-611/15: Žaloba podaná 2. novembra 2015 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/65

         Žaloba podaná 2. novembra 2015 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring/Komisia
   (Vec T-611/15)
   (2016/C 027/83)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH (Melsungen, Nemecko) (v zastúpení: E. Wagner a H. Hoffmeyer, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 3. septembra 2015 v konaní 2015/4023, ktorým sa úplne zamieta prístup žalobkyne k zneniu rozhodnutia Komisie zo 4. decembra 2013 v kartelovom konaní AT/39914 – EIRD, ktoré nemá dôverný charakter, a prístup k zoznamu dokumentov v spise Komisie v tomto konaní a subsidiárne zrušil rozhodnutie Komisie v rozsahu, v akom Komisia zamietla žalobkyni prístup k nedôvernej časti znenia tohto rozhodnutia alebo tohto zoznamu dokumentov v spise, ktorých dôvernosť podniky dotknuté uvedeným rozhodnutím neuplatňovali alebo už ich dôvernosť nemôžu uplatniť,

               —

               subsidiárne pre prípad, že by rozhodnutie Komisie z 3. septembra 2015 v konaní 2015/4023, ktorým sa úplne zamieta prístup žalobkyne k zneniu rozhodnutia Komisie zo 4. decembra 2013 v kartelovom konaní AT/39914 – EIRD, ktoré nemá dôverný charakter, a prístup k zoznamu dokumentov v spise Komisie v tomto konaní, nebolo zrušené z toho dôvodu a v rozsahu, v akom neexistuje verzia rozhodnutia Komisie zo 4. decembra 2013 v kartelovej veci AT/39914 – EIRD, ktoré nemá dôverný charakter, a/alebo nedôverné znenie zoznamu dokumentov v spise Komisie v tomto konaní, určiť, že Komisia nezákonne opomenula vyhotoviť znenie rozhodnutia Komisie zo 4. decembra 2013 v kartelovej veci AT/39914 – EIRD, ktoré nemá dôverný charakter, a/alebo nedôverné znenie zoznamu dokumentov v spise Komisie v tomto konaní a neoznámila ho žalobkyni,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza desať žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie základného práva na účinnú súdnu ochranu, ako aj základného práva na riadnu správu vecí verejných z dôvodu chýbajúceho odôvodnenia napadnutého rozhodnutia

               2.

               Druhý žalobný dôvod: porušenie základného práva na účinnú súdnu ochranu a práva byť informovaný o možných opravných prostriedkoch z dôvodu chýbajúceho odôvodnenia napadnutého rozhodnutia

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1)

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: porušenie článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001

               5.

               Piaty žalobný dôvod: porušenie článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001

               6.

               Šiesty žalobný dôvod: porušenie článku 4 ods. 3 druhého pododseku nariadenia (ES) č. 1049/2001

               7.

               Siedmy žalobný dôvod: porušenie základného práva na prístup k dokumentom

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod: porušenie základného práva na prístup k dokumentom a zásady proporcionality tým, že sa neposkytol aspoň čiastočný prístup k aktom, ku ktorým sa požadoval prístup

               9.

               Deviaty žalobný dôvod: porušenie článku 101 ZFEÚ praktickým zabránením žalobkyni, aby preskúmala a prípadne uplatnila nároky na náhradu škody vyplývajúce z kartelového práva

               10.

               Desiaty žalobný dôvod uplatňovaný subsidiárne: porušenie práva žalobkyne na vyhotovenie nedôverného znenia rozhodnutia Komisie zo 4. decembra 2013 v kartelovom konaní AT/39914 – EIRD a prístup k zoznamu dokumentov v spise Komisie v tomto konaní [nariadenie (ES) č. 1049/2001 a článku 30 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 (2)].

         V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že nie sú splnené predpoklady uplatnenia ustanovení o výnimkách uvedených v článku 4 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001, ktoré by mohli odôvodniť nepredloženie žalobkyni dokumentov, ktoré požadovala.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-583/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. decembra 2015 – Giand/ÚHVT – Flamagas (FLAMINAIRE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FLAMINAIRE — Skoršia slovná národná a medzinárodná ochranná známka FLAMINAIRE — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Ne bis in idem“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/50

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. decembra 2015 – Giand/ÚHVT – Flamagas (FLAMINAIRE)
   (Vec T-583/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FLAMINAIRE - Skoršia slovná národná a medzinárodná ochranná známka FLAMINAIRE - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Ne bis in idem“))
   (2016/C 027/62)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Giand Srl (Rimini, Taliansko) (v zastúpení: F. Caricato, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Flamagas, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: G. Hinarejos Mulliez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. júna 2014 (vec R 2117/2011–4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Flamagas, SA a Giant Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Giant Srl je povinná nahradiť trovy konania, vrátane nutných výdavkov, ktoré vznikli spoločnosti Flamagas, SA v konaní pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec C-553/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 12. decembra 2007 – College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 12. decembra 2007 – College van burgemeester en wethouders van Rotterdam/M.E.E. Rijkeboer
   (Vec C-553/07)
   (2008/C 64/29)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Odporca: M.E.E. Rijkeboer
   Prejudiciálna otázka
   Je v zákone upravené obmedzenie poskytnutia údajov na jeden rok pred podaním príslušnej žiadosti zlučiteľné s článkom 12 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (1) z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov v spojení s článkom 6 ods. 1 písm. e) tejto smernice a zásadou proporcionality?

      (1)  Ú. v. ES L 281, 1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Výmaz veci T-308/99

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/44

         Výmaz veci T-308/99 (1)

   (2004/C 228/101)

      (Jazyk konania: holandština)

   Uznesením z 24. mája 2004, predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-308/99, H. Peeters Service B.V., ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 63 zo 4.3.2000


title: Vec C-45/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Hamburg (Nemecko) 2. februára 2009 – Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Hamburg (Nemecko) 2. februára 2009 – Gisela Rosenbladt/Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH
   (Vec C-45/09)
   2009/C 102/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gisela Rosenbladt

      Žalovaná: Oellerking Gebäudereinigungsges.mbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú po nadobudnutí účinnosti Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz (všeobecný zákon o rovnosti zaobchádzania, ďalej len „AGG“) ustanovenia kolektívnych zmlúv, ktoré rozlišujú podľa veku, zlučiteľné so zákazom diskriminácie na základe veku v článku 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), a to bez toho, že by AGG takéto odlišné zaobchádzanie (tak ako to bolo skôr upravené v § 10 tretej vete bode 7 AGG) výslovne pripúšťal?

               2.

               Porušuje vnútroštátne ustanovenie, ktoré umožňuje štátu, zmluvným stranám kolektívnej zmluvy a zmluvným stranám samotnej pracovnej zmluvy, upraviť automatické ukončenie pracovnoprávneho vzťahu k určitému stanovenému roku veku (v prejednávanej veci pri dosiahnutí 65 rokov veku), zákaz diskriminácie na základe veku uvedený v článku 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, ak sa v danom členskom štáte takéto ustanovenia po desaťročia nepretržite uplatňovali na pracovnoprávne vzťahy skoro všetkých zamestnancov, a to bez ohľadu na to, aká bola daná hospodárska, sociálna, demografická situácia a konkrétna situácia na trhu práce?

               3.

               Porušuje kolektívna zmluva, ktorá umožňuje zamestnávateľovi ukončiť pracovnoprávne vzťahy k určitému stanovenému roku veku (v prejednávanej veci pri dosiahnutí 65 rokov veku) zákaz diskriminácie na základe veku uvedený v článku 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, ak sa v danom členskom štáte takéto ustanovenia po desaťročia nepretržite uplatňovali na pracovnoprávne vzťahy skoro všetkých zamestnancov, a to bez ohľadu na to, aká bola daná hospodárska, sociálna, demografická situácia a konkrétna situácia na trhu práce?

               4.

               Porušuje štát, ktorý vyhlási kolektívnu zmluvu, ktorá umožňuje zamestnávateľovi ukončiť pracovnoprávne vzťahy k určitému stanovenému roku veku (v prejednávanej veci pri dosiahnutí 65 rokov veku) za všeobecne záväznú a túto všeobecnú záväznosť zachováva, zákaz diskriminácie na základe veku uvedený v článku 1 a článku 2 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, ak to prebieha nezávisle od danej konkrétnej hospodárskej, sociálnej a demografickej situácie a nezávisle od konkrétnej situácie na trhu práce?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-341/14: Žaloba podaná 15. mája 2014 – Kľujev/Rada

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/29

         Žaloba podaná 15. mája 2014 – Kľujev/Rada
   (Vec T-341/14)
   2014/C 261/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Sergij Kľujev (Doneck, Ukrajina) (v zastúpení: R. Gherson, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v rozsahu, v akom sa uplatňuje na žalobcu:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca sedem žalobných dôvodov, z ktorých šesť je v podstate rovnakých alebo podobných ako tie, ktoré sú uvedené vo veci T-340/14, Kľujev/Rada.
   Okrem toho žalobca uvádza žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada nesplnila kritérium na zaradenie žalobcu do zoznamu osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatnia reštriktívne opatrenia, konkrétne, že osoba bola identifikovaná ako zodpovedná za spreneveru ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo porušovanie ľudských práv na Ukrajine, keďže jediný dôvod na zaradenie žalobcu do zoznamu bol, že sa údajne proti nemu viedlo na Ukrajine vyšetrovanie pre účasť na trestných činoch v súvislosti so spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov a ich protiprávnym prevodom mimo Ukrajinu.


title: Spojené veci C-180/10 a C-181/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľská republika) — Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)/Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10) (Dane — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Pojem zdaniteľná osoba — Predaj stavebných pozemkov — Články 9, 12 a 16 — Neexistencia odpočtu DPH na vstupe)

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľská republika) — Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)/Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)
   (Spojené veci C-180/10 a C-181/10) (1)

   (Dane - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Pojem zdaniteľná osoba - Predaj stavebných pozemkov - Články 9, 12 a 16 - Neexistencia odpočtu DPH na vstupe)
   2011/C 319/12
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Jarosław Słaby (C-180/10), Emilian Kuć, Halina Jeziorska-Kuć (C-181/10)

      Žalovaní: Minister Finansów (C-180/10), Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (C-181/10)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článku 9 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1), ako aj článku 4 ods. 1 a 2 šiestej smernice Rady zo 17. mája 7 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Predaj niekoľkých parciel na stavebnom pozemku — Predávajúci ako zdaniteľná osoba v prípade, že pozemok je súčasťou poľnohospodárskeho podniku predávajúceho a že predávajúci ukončil svoje činnosti v dôsledku rekvalifikácie jeho pozemku obcou na stavebný pozemok

      Výrok rozsudku

   Dodanie pozemku určeného na výstavbu sa má považovať za činnosť podliehajúcu dani z pridanej hodnoty na základe vnútroštátneho práva členského štátu, ak si tento členský štát uplatnil možnosť upravenú v článku 12 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/138/ES z 19. decembra 2006, bez ohľadu na sústavnú povahu činnosti alebo bez ohľadu na otázku, či osoba, ktorá uskutočnila dodanie, vykonáva činnosť výrobcu, obchodníka alebo poskytovateľa služieb, a to za predpokladu, že táto činnosť nepredstavuje iba výkon vlastníckeho práva majiteľa.
   Fyzická osoba, ktorá vykonávala poľnohospodársku činnosť na pozemku prekvalifikovanom v dôsledku zmeny územného plánu uskutočnenej z dôvodov nezávislých od jej vôle na pozemok určený na výstavbu, sa nemá považovať za zdaniteľnú osobu povinnú platiť daň z pridanej hodnoty v zmysle článku 9 ods. 1 a článku 12 ods. 1 smernice 2006/112, zmenenej a doplnenej smernicou 2006/138, keď začne predávať tieto pozemky, ak tieto predaje patria do rámca nakladania so súkromným majetkom tejto osoby.
   Naopak, keď táto osoba na účely realizovania týchto predajov podnikne aktívne kroky na účely predaja nehnuteľností uplatnením podobných prostriedkov, aké použil výrobca, obchodník alebo osoba poskytujúca služby v zmysle článku 9 ods. 1 druhého pododseku smernice 2006/112, zmenenej a doplnenej smernicou 2006/138, má sa táto osoba považovať za osobu vykonávajúcu „ekonomickú činnosť“ v zmysle tohto článku a má sa teda považovať za zdaniteľnú osobu, ktorá je povinná platiť daň z pridanej hodnoty.
   Skutočnosť, že táto osoba je „poľnohospodár s paušálnou úpravou“ na účely článku 295 ods. 1 bodu 3 smernice 2006/112, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/138, v tomto smere nie je relevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec C-74/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 12. februára 2013 — GSV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 12. februára 2013 — GSV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-74/13)
   2013/C 164/12
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: GSV Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno vychádzať z toho, že látka

                           —

                           bielej farby,

                           —

                           obdĺžnikového tvaru,

                           —

                           ktorá pozostáva z tkaniny,

                           —

                           je zhotovená viazaním točenej priadze,

                           —

                           ktorej útky sa skladajú z dvoch nití

                           —

                           a tieto sa navzájom križujú a obopínajú osnovy,

                           —

                           ktorej tkanina má otvory s veľkosťou 4 × 4 mm,

                           —

                           ktorej rozmery dosahujú 100 × 201 cm,

                           —

                           ktorej vlákna sú sklenené a potiahnuté plastovou vrstvou styrén-akrylátového kopolyméru,

                           —

                           ktorá nie je vyrobená z prameňov,

                           —

                           ktorej hmotnosť na meter štvorcový je 136 g/m2,

                           —

                           s osnovami s hustotou 415 tex

                           —

                           a útkami s hustotou 132 tex,

                     spĺňa materiálové vlastnosti určené v odôvodnení 14 a v článku 1 ods. 1 nariadenia Komisie (EÚ) č. 138/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz určitých riedkych sieťovín zo sklenených vláken s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1), a to

                           —

                           riedke sieťoviny

                           —

                           zo sklenených vláken,

                           —

                           s veľkosťou oka väčšou ako 1,8 mm na dĺžku i na šírku

                           —

                           a s hmotnosťou väčšou ako 35 g/m2,

                     a v dôsledku toho sa kód TARIC 7019590010 má vykladať v tom zmysle, že vyššie opísaná látka ako taká spadá do uvedeného kódu TARIC, a to aj s prihliadnutím na colné zaradenie a jednotlivé jazykové verzie práva Spoločenstva?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno oslobodiť od zaplatenia antidumpingového cla na základe právneho poriadku Spoločenstva fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá, spoliehajúc sa na normatívny text nariadenia uverejneného v jazyku, ktorý zodpovedá jej štátnej príslušnosti — bez overenia prípadne odlišných významov v ostatných jazykových verziách — a vychádzajúc zo všeobecného a známeho chápania znenia normatívneho textu vo svojom jazyku, dovezie na územie Európskej únie výrobok vyrobený mimo uvedeného územia, domnievajúc sa, že podľa jazykovej verzie, ktorá je jej známa, nie je zaradený medzi výrobky podliehajúce antidumpingovému clu, a to aj v prípade, ak na základe porovnania rôznych jazykových verzií právneho predpisu Spoločenstva možno určiť, že podľa práva Spoločenstva výrobok skutočne podlieha antidumpingovému clu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 43, 2011, s. 9.


title: Vec C-150/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2012 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/37/ES — Registračné dokumenty vozidiel — Vozidlá predtým registrované v inom členskom štáte — Zmena majiteľa — Povinnosť kontroly technického stavu — Žiadosť o predloženie osvedčenia o zhode — Kontrola technického stavu vykonaná v inom členskom štáte — Neuznanie — Neexistencia odôvodnenia)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2012 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-150/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/37/ES - Registračné dokumenty vozidiel - Vozidlá predtým registrované v inom členskom štáte - Zmena majiteľa - Povinnosť kontroly technického stavu - Žiadosť o predloženie osvedčenia o zhode - Kontrola technického stavu vykonaná v inom členskom štáte - Neuznanie - Neexistencia odôvodnenia)
   2012/C 355/07
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Libert a S. Rodrigues, advokáti)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 34 ZFEÚ a smernice Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (Ú. v. ES L 138, s. 57; Mim. vyd. 07/004, s. 351) — Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca predloženie osvedčenia o zhode pre technickú kontrolu pred registrovaním vozidla, ktoré bolo predtým registrované v inom členskom štáte — Neuznanie výsledkov kontroly uskutočnenej v iných členských štátoch — Obmedzenie voľného pohybu tovaru — Neexistencia odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že systematicky požaduje na účely povinnej kontroly technického stavu vozidla predtým registrovaného v inom členskom štáte okrem predloženia registračného osvedčenia aj osvedčenie o zhode vozidla, ako aj tým, že podriaďuje takéto vozidlá, ktorých majiteľ sa mení, kontrole technického stavu pred ich registráciou bez zohľadnenia výsledkov kontroly technického stavu uskutočnenej v inom členskom štáte, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 smernice Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/103/ES z 20. novembra 2006, a z článku 34 ZFEÚ.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 160, 28.5.2011.


title: Vec C-257/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/17/ES — Koordinácia postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/26

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-257/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/17/ES - Koordinácia postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 51/43)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Kukovec a K. Nyberg, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19)
   Výrok rozsudku

               1.

               Švédske kráľovstvo si tým, že neprebralo v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec C-459/05: Žaloba podaná  23. decembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/18

         Žaloba podaná 23. decembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-459/05)
   (2006/C 48/34)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: H. Stovlbaek a D. Maidani, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 23. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Belgické kráľovstvo tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o všeobecnom systéme uznávania odborných kvalifikácií a smernice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS, týkajúce sa povolaní zdravotná sestra zodpovedná za všeobecnú starostlivosť, zubný lekár, veterinárny lekár, pôrodná asistentka, architekt, farmaceut a lekár (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo si povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 16 ods. 1 smernice 2001/19 stanovuje, že členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2003 a bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Komisia musí konštatovať, že Belgické kráľovstvo doteraz neprijalo potrebné opatrenia alebo v každom prípade o nich neinformovalo Komisiu.

      (1)  Ú. v. ES L 206, s. 1; Mim. vyd. 05/04, s. 138.


title: Vec T-75/16 P: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – De Nicola/EIB („Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotenie za rok 2010 — Nesprávne právne posúdenie — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – De Nicola/EIB
   (Vec T-75/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotenie za rok 2010 - Nesprávne právne posúdenie - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“))
   (2017/C 202/31)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: pôvodne G. Nuvoli a T. Gilliams, neskôr G. Nuvoli a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudca) z 18. decembra 2015, De Nicola/EIB (F–128/11, EU:F:2015:168), týkajúce sa zrušenia tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Carlo De Nicola znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej investičnej banke (EIB) v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.