title: Vec C-307/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de San Sebastián – Španielsko) – Yolanda Del Cerro Alonso/Osakidetza-Servicio Vasco de Salud (Smernica 1999/70/ES — Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Zásada nediskriminácie — Pojem pracovné podmienky — Príplatky za odpracované roky — Zahrnutie — Objektívne dôvody odôvodňujúce rozdielne zaobchádzanie — Neexistencia)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de San Sebastián – Španielsko) – Yolanda Del Cerro Alonso/Osakidetza-Servicio Vasco de Salud
   (Vec C-307/05) (1)

   (Smernica 1999/70/ES - Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Zásada nediskriminácie - Pojem „pracovné podmienky“ - Príplatky za odpracované roky - Zahrnutie - Objektívne dôvody odôvodňujúce rozdielne zaobchádzanie - Neexistencia)
   (2007/C 269/14)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social de San Sebastián
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Yolanda Del Cerro Alonso

      Žalovaný: Osakidetza-Servicio Vasco de Salud
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de lo Social de San Sebastián – Výklad smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) – Pracovné podmienky zahrňujúce alebo nezahrňujúce ekonomické podmienky – Príspevok za odpracované roky – Nevyberanie vzhľadom na dohody medzi zástupcami odborového združenia zamestnancov a správnym orgánom – Dostatočné objektívne dôvody
   Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „pracovné podmienky“ uvedený v doložke 4 bode 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že môže slúžiť ako základ pre takú požiadavku, ako je požiadavka, o ktorú ide v konaní vo veci samej, a síce aby bol pracovníkovi na dobu určitú poskytnutý príplatok za odpracované roky, ktorý je podľa vnútroštátneho práva vyhradený iba pre pracovníkov na dobu neurčitú.

               2.

               Doložka 4 bod 1 rámcovej dohody sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje zavedenie rozdielneho zaobchádzania medzi pracovníkmi na dobu určitú a pracovníkmi na dobu neurčitú, ktoré by odôvodňovala iba taká okolnosť, že je stanovené v zákonnom ustanovení alebo inom právnom predpise členského štátu alebo v kolektívnej dohode, ktorá bola uzavretá medzi zástupcami odborového združenia zamestnancov a príslušným zamestnávateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.


title: Vec T-256/06: Žaloba podaná 18. septembra 2006 – Neoperl Servisys/ÚHVT (HONEYCOMB)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/29

         Žaloba podaná 18. septembra 2006 – Neoperl Servisys/ÚHVT (HONEYCOMB)
   (Vec T-256/06)
   (2006/C 261/55)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Neoperl Servisys AG (Reinach, Švajčiarsko) (v zastúpení: H. Börjes-Pestalozza, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie R1388/205-4 a nariadiť Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, aby zverejnil prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 2 906 139 na účely jej zápisu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „HONEYCOMB“ pre výrobky triedy 11 – prihláška č. 2 906 139.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) z dôvodu, že prihlasované označenie bolo nesprávne posúdené ako celok, ako aj jeho jednotlivé prvky a pre vnímanie príslušnou skupinou verejnosti sa vyžadovalo zjavne neprimerané chápanie zo strany verejnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. júna 2005 vo veci T-177/03: Andreas Strohm proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Zamietnutie povýšenia do triedy A4 — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Povinnosť odôvodnenia — Doplnenie odôvodnenia — Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Prípustnosť)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/24

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 2. júna 2005
   vo veci T-177/03: Andreas Strohm proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Zamietnutie povýšenia do triedy A4 - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Povinnosť odôvodnenia - Doplnenie odôvodnenia - Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Prípustnosť)
   (2005/C 193/39)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-177/03, Andreas Strohm, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: C. Illig, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: C. Berardis-Kayser, ktorá si zvolila adresu na doručovanie v Luxemburgu, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát), ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 14. augusta 2002 o nepovýšení žalobcu do triedy A4 za obdobie roku 2002, ako aj návrh na náhradu škody, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse a D. Šváby, tajomník: C. Kristensen, referentka, vyhlásil 2. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie zo 14. augusta 2002 o nepovýšení žalobcu do triedy A4 za obdobie roku 2002 sa zrušuje.

               2.

               Žaloba sa v časti, v ktorej smeruje k náhrade škody žalobcu, zamieta ako neprípustná.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 20.8.2003.


title: Vec C-684/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 23. decembra 2013 — Johannes Demmer/Fødevareministeriets Klagecenter

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 23. decembra 2013 — Johannes Demmer/Fødevareministeriets Klagecenter
   (Vec C-684/13)
   2014/C 85/27
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Johannes Demmer

      Žalovaný: Fødevareministeriets Klagecenter

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa požiadavka, aby poľnohospodárska plocha nebola využívaná na „nepoľnohospodársku činnosť“ v zmysle článku 44 ods. 2 nariadenia č. 1782/2003 (1) a požiadavka, aby poľnohospodárska plocha bola využívaná na „poľnohospodársku činnosť, alebo… prevažne na poľnohospodársku činnosť“ v zmysle článku 34 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 73/2009 (2), vykladať tak, že podmienkou na poskytnutie podpory je, aby prvoradým účelom využitia plochy bola poľnohospodárska činnosť?

                           a)

                           V prípade kladnej odpovede sa Súdny dvor žiada, aby spresnil, aké skutočnosti treba zohľadniť pri rozhodovaní, ktorý účel využitia je „prvoradý“ v prípade, že sa plocha súčasne využíva na viaceré rozličné účely.

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede sa Súdny dvor ďalej žiada, aby rozhodol, či to prípadne znamená, že na bezpečnostné zóny obklopujúce vzletové a pristávacie dráhy, rolovacie a dojazdové dráhy na letiskách, ktoré sú súčasťou letiska a podliehajú osobitným pravidlám a obmedzeniam, ako sú dotknuté pravidlá a obmedzenia týkajúce sa využitia pozemku, ale zároveň sa využívajú na zber trávy na účely výroby krmivového granulátu, možno vzhľadom na ich povahu a využitie poskytnúť podporu podľa vyššie uvedených ustanovení.

               2.

               Má sa požiadavka, aby poľnohospodárska pôda bola súčasťou „poľnohospodárskeho podniku“ v zmysle článku 44 ods. 2 nariadenia č. 1782/2003 a článku 34 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 73/2009, vykladať tak, že na bezpečnostné zóny obklopujúce vzletové a pristávacie dráhy, rolovacie a dojazdové dráhy na letiskách, ktoré sú súčasťou letiska a podliehajú osobitným pravidlám a obmedzeniam, ako sú dotknuté pravidlá a obmedzenia týkajúce sa využitia pôdy, ale zároveň sa využívajú na zber trávy na účely výroby krmivového granulátu, možno poskytnúť podporu podľa vyššie uvedených ustanovení?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na otázku č. 1 b) a/alebo otázku č. 2, pôjde z dôvodu, že pozemky sa okrem využitia ako trvalé pasienky na účely výroby krmivového granulátu využívajú zároveň ako bezpečnostné zóny obklopujúce vzletové a pristávacie dráhy, rolovacie a dojazdové dráhy,

                           a)

                           o chybu, ktorú poľnohospodár mohol v zmysle článku 137 ods. 2 nariadenia č. 73/2009 naozaj zistiť, ktorá však viedla k prideleniu platobných nárokov na dotknuté plochy?

                           b)

                           o chybu, ktorú poľnohospodár mohol v zmysle článku 73 ods. 4 vykonávacieho nariadenia Komisie č. 796/2004 (3) odôvodnene odhaliť, ktorá však viedla k vyplateniu podpory na dotknuté plochy?

                           c)

                           o neoprávnenú platbu, v súvislosti s ktorou sa nemožno domnievať, že príjemca konal v dobrej viere v zmysle článku 73 ods. 5 vykonávacieho nariadenia Komisie č. 796/2004, ktorá však viedla k vyplateniu podpory na dotknuté plochy?

               4.

               Aký okamih je rozhodujúci pri posúdení, či

                           a)

                           ide o chybu, ktorú poľnohospodár mohol v zmysle článku 137 ods. 2 nariadenia č. 73/2009 naozaj zistiť;

                           b)

                           ide o chybu, ktorú poľnohospodár mohol v zmysle článku 73 ods. 4 vykonávacieho nariadenia Komisie č. 796/2004 odôvodnene odhaliť;

                           c)

                           sa možno domnievať, že príjemca v zmysle článku 73 ods. 5 vykonávacieho nariadenia Komisie č. 796/2004 konal v dobrej viere?

               5.

               Treba posúdenie, ktoré sa uvádza v otázke č. 4 písm. a) až c), uskutočniť vzhľadom na každý individuálny rok, v ktorom bola poskytnutá podpora, alebo na platby ako celok?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, s. 16).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18).


title: Vec T-167/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. júna 2012 — Microsoft/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Operačné systémy pre osobné počítače — Operačné systémy pre servery pracovnej skupiny — Odmietnutie podniku s dominantným postavením poskytnúť informácie súvisiace s interoperabilitou a povoliť ich používanie — Výkon povinností vyplývajúcich z rozhodnutia, ktorým sa konštatuje porušenie a ukladajú sa opatrenia zaväzujúce na určité správanie — Penále“ )

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2012 — Microsoft/Komisia
   (Vec T-167/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Operačné systémy pre osobné počítače - Operačné systémy pre servery pracovnej skupiny - Odmietnutie podniku s dominantným postavením poskytnúť informácie súvisiace s interoperabilitou a povoliť ich používanie - Výkon povinností vyplývajúcich z rozhodnutia, ktorým sa konštatuje porušenie a ukladajú sa opatrenia zaväzujúce na určité správanie - Penále)
   2012/C 243/24
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát, a I. Forrester, QC)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Christoforou, V. Di Bucci, F. Castillo de la Torre a N. Khan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: The Computing Technology Industry Association, Inc. (Oakbrook Terrace, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: G. van Gerven a T. Franchoo, advokáti) a Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne D. Went a H. Pearson, solicitors, neskôr H. Mercer, QC)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Free Software Foundation Europe eV (Hamburg, Nemecko) a Samba Team (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Piana a T. Ballarino, advokáti), Software & Information Industry Association (Washington, DC) (v zastúpení: T. Vinje, D. Dakanalis, solicitors, a A. Tomtsis, advokát), European Committee for Interoperable Systems (ECIS) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Vinje, solicitor, M. Dolmans, N. Dodoo a A. Ferti, advokáti), International Business Machines Corp. (Armonk, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Dolmans a T. Graf, advokáti), Red Hat, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: C.-D. Ehlermann, S. Völcker, advokáti, a C. O’Daly, solicitor) a Oracle Corp. (Redwood Shores, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Vinje, solicitor, a D. Paemen, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 764 v konečnom znení z 27. februára 2008, ktorým sa stanovuje konečná suma pravidelného penále uloženého spoločnosti Microsoft Corp. rozhodnutím K(2005) 4420 v konečnom znení (vec COMP/C-3/37.792 — Microsoft), a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie penále uloženého žalobcovi týmto rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Výška penále uloženého Microsoft Corp. v článku 1 rozhodnutia Komisie K(2008) 764 v konečnom znení z 27. februára 2008, ktorým sa stanovuje konečná suma pravidelného penále uloženého spoločnosti Microsoft Corp. rozhodnutím K(2005) 4420 v konečnom znení (vec COMP/C-3/37.792 — Microsoft), sa stanovuje na 860 miliónov eur.

               2.

               Microsoft znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť 95 % trov konania Európskej komisie s výnimkou tých, ktoré boli spojené s vedľajším účastníctvom The Computing Technology Industry Association, Inc., a Association for Competitive Technology, Inc., a 80 % trov konania vynaložených Free Software Foundation Europe eV a Samba Team, Software & Information Industry Association, European Committee for Interoperable Systems, International Business Machines Corp., Red Hat, Inc. a Oracle Corp.

               3.

               Komisia znáša 5 % vlastných trov konania okrem trov konania spojených s vedľajším účastníctvom The Computing Technology Industry Association, Inc., a Association for Competitive Technology, Inc.

               4.

               The Computing Technology Industry Association, Inc., a Association for Competitive Technology, Inc. znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Komisie spojené s ich vedľajším účastníctvom.

               5.

               Free Software Foundation Europe eV a Samba Team, Software & Information Industry Association, European Committee for Interoperable Systems, International Business Machines, Red Hat a Oracle znášajú 20 % vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-498/12: Žaloba podaná 16. novembra 2012 — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/58

         Žaloba podaná 16. novembra 2012 — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Komisia
   (Vec T-498/12)
   2013/C 26/118
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA — Loutraki AE — Club Hotel Loutraki Casino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil potvrdzujúce rozhodnutie Komisie z 18. septembra 2012 — Αres (2012)1082114 — ktorým sa zamietla žiadosť žalobkyne o prístup k niektorým dokumentom,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha, v súlade s článkom 263 ZFEÚ, zrušenia rozhodnutia Európskej komisie z 18. septembra 2012, ktorým sa s konečnou platnosťou zamietla opätovná žiadosť žalobkyne o prístup k listu gréckych orgánov zo 16. mája 2012 týkajúceho sa vyčíslenia neoprávnenej štátnej pomoci, ktorá sa mala vrátiť v súlade s rozhodnutím Generálneho riaditeľstva pre hospodársku súťaž Európskej komisie z 24. mája 2011 (1).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto dôvody:

               Žalobkyňa po prvé tvrdí, že administratíva porušila povinnosť odôvodniť zamietavé rozhodnutia, vzhľadom na to, že vo svojej odpovedi len všeobecne odkázala na výnimky stanovené v nariadení 1049/2001, ale bližšie ich nerozviedla, ani neposkytla riadne odôvodnenie rozhodnutia.

               Žalobkyňa po druhé tvrdí, že bola porušená zásada transparentnosti v rozpore s už uvedeným nariadením č. 1049/2001 a nariadením č. 659/1999 (2), pretože žalovaná neposkytla verejnosti čo najširší prístup k dokumentom tak, že výnimky stanovené v nariadení č. 1049/2001 nevyložila a neuplatnila striktne.

               Žalobkyňa napokon tvrdí, že bol porušený článok 108 ods. 2 ZFEÚ a články 6 a 20 nariadenia č. 659/1999, a tým bolo porušené právo žalobkyne na obranu a v širšom zmysle zásada riadnej správy.

      (1)  Rozhodnutie Komisie K(2011) 3504 v konečnom znení z 24. mája 2011 o štátnej pomoci niektorým gréckym kasínam, č. C 16/2010 (predtým NN 22/2010, predtým CP 318/2009).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1)


title: Vec T-258/10: Žaloba podaná 10. júna 2010 — France Télécom/Komisia

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/40

         Žaloba podaná 10. júna 2010 — France Télécom/Komisia
   (Vec T-258/10)
   ()
   2010/C 234/74
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: France Télécom (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. van der Woude a D. Gillet, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa požaduje zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 7426 v konečnom znení z 30. septembra 2009 (1), ktoré určuje, že náhrada nákladov za verejné služby vo výške 59 miliónov eur poskytnutá francúzskymi orgánmi skupine podnikov za vybudovanie a prevádzku siete pre elektronickú komunikáciu s veľmi vysokou prenosovou kapacitou (projekt THD92) v departemente Hauts-de-Seine, nie je štátnou pomocou.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody:

               —

               porušenie pojmu štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že Komisia v tejto veci právne nesprávne uplatnila štyri kritéria judikatúry Altmark v rozsahu, v akom:

                           —

                           projekt THD92 nemá za cieľ všeobecný hospodársky záujem, ale konkurencieschopnosť departementu Hauts-de-Seine ako medzinárodného obchodného centra,

                           —

                           projekt THD92 zasahuje do „čiernej zóny“ a nezodpovedá zlyhaniu trhu a

                           —

                           náhrada nákladov vo výške 59 miliónov eur je neprimeraná a bola poskytnutá na základe výberových kritérií, ktoré neboli dopredu známe,

               —

               porušenie článku 108 ods. 2 ZFEÚ, keďže Komisia porušila procesné práva žalobkyne tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania, a obrala tým žalobkyňu o možnosť uplatniť svoje stanovisko ako dotknutá tretia strana.

      (1)  Štátna pomoc N 331/2008 — Francúzsko


title: Vec C-394/10: Žaloba podaná 4. augusta 2010 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/17

         Žaloba podaná 4. augusta 2010 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-394/10)
   ()
   2010/C 274/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Troosters a J. Sénéchal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxembursko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 15 tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/24/ES uplynula 15. septembra 2007. Ku dňu podania tejto žaloby však žalovaný ešte neprijal všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice, alebo v každom prípade o nich neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, s. 54.


title: Vec T-133/05: Žaloba podaná 17. marca 2005: Gérard Meric proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/39

         Žaloba podaná 17. marca 2005: Gérard Meric proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)
   (Vec T-133/05)
   (2005/C 143/74)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Gérard Meric, bydliskom v Paríži, v zastúpení: Pascal Murzeau, advokát, podal 17. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Ďalší účastník konania pred prvým odvolacím senátom bol ARBORA & AUSONIA, S.L.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) vyhlásené 17. januára 2005 a následne:

               —

               zamietol námietku spoločnosti ARBORA&AUSONIA, S.L. proti zápisu ochrannej známky „PAM-PIM'S BABY-PROP“

               —

               zaviazal Úrad nahradiť trovy konania

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „PAM-PIM'S BABY-PROP“ pre výrobky zaradené do triedy 16 (papierové alebo celulózové plienky (jednorazové)).

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               ARBORIA & AUSONIA, S.L.

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Vnútroštátne slovné a obrazové ochranné známky „PAM-PAM“ pre výrobky zaradené – do tried 5, 16 a 25 (všetky druhy konfekčného oblečenia, najmä plienky, topánky, menštruačné nohavičky, vložky...- španielske ochranné známky č. 855.391, č. 1.146.300 a č. 1.153.492).

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Námietka je prijatá pre vnútroštátnu obrazovú ochrannú známku „PAM-PAM“ pre výrobky zaradené do triedy 16 (nohavičky a papierové alebo celulózové plienky - španielska ochranná známka č. 1.146.3000).

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie žaloby podanej žalobcom

               Dôvody žaloby:

               Pre priemerného španielskeho spotrebiteľa neexistuje riziko zámeny medzi spornými ochrannými známkami podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 z toho dôvodu, že neexistuje podobnosť ani medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami, ani medzi výrobkami označenými prihlasovanou ochrannou známkou a skoršími ochrannými známkami


title: Vec C-144/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Arbeitsgericht München zo dňa 26. februára 2004 vo veci Werner Mangold proti Rüdiger Helm

text:
               29.5.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/1

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Arbeitsgericht München zo dňa 26. februára 2004 vo veci Werner Mangold proti Rüdiger Helm
   (Vec C-144/04)
   (2004/C 146/01)
   Arbeitsgericht München (Spolková republika Nemecka) uznesením z 26. februára 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Werner Mangold proti Rüdiger Helm, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 17. marca 2004.
   Arbeitsgericht München žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.a)

               Treba vykladať doložku 8, bod 3, rámcovej zmluvy (smernica 1999/70/ES (1) Rady z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP) v tom zmysle, že v je rozpore s touto právnou normou prenesenou do vnútroštátneho právneho poriadku ústupok spočívajúci v znížení veku zo 60 rokov na 58 rokov ?

               1.b)

               Treba vykladať doložku 5, bod 1, rámcovej zmluvy (už citovaná smernica 1999/70/ES) v tom zmysle, že v je rozpore s touto právnou normou vnútroštátna právna úprava, taká ako v spornej veci, ktorá neupravuje obmedzenia zodpovedajúce jednému z troch predpokladov uvedených v tomto bode ?

               2)

               Treba vykladať článok 6 smernice 2000/78/ES (2) Rady z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní v tom zmysle, že je v rozpore s touto právnou normou vnútroštátna právna úprava, taká ako v spornej veci, ktorá umožňuje dohodnúť pracovný pomer na určitú dobu bez objektívneho dôvodu v prípade zamestnanca, ktorý má vek 52 rokov a to v rozpore s princípom, ktorý vyžaduje existenciu takéhoto objektívneho dôvodu ?

               3)

               V prípade kladnej odpovede na jednu z týchto troch otázok: musí vnútroštátny sudca odmietnuť uplatnenie vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je v rozpore s právom spoločenstva a uplatniť všeobecný princíp vnútroštátneho práva, na základe ktorého je v súlade so zákonom určiť doby určité len z objektívneho dôvodu ?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43.

      (2)  Ú. v. ES L 303, s. 16.


title: Vec C-666/16 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. júla 2017 – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Európska chemická agentúra (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Nariadenie (EÚ) č. 528/2012 — Sprístupňovanie biocídnych výrobkov na trhu a ich používanie — Článok 95 — Európska chemická agentúra (ECHA) — Uverejnenie zoznamu schválených účinných látok — Zaradenie spoločnosti ako dodávateľa účinnej látky do zoznamu)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/9

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. júla 2017 – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH/Európska chemická agentúra
   (Vec C-666/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nariadenie (EÚ) č. 528/2012 - Sprístupňovanie biocídnych výrobkov na trhu a ich používanie - Článok 95 - Európska chemická agentúra (ECHA) - Uverejnenie zoznamu schválených účinných látok - Zaradenie spoločnosti ako dodávateľa účinnej látky do zoznamu))
   (2017/C 300/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (v zastúpení: M. Grunchard a K. Van Maldegem, advokáti, P. Sellar, Advocate)

      Ďalší účastník konania: Európska chemická agentúra (v zastúpení: M. Heikkilä a C. Buchanan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Oliver, barrister)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH a Ecolab Deutschland GmbH sú povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Európska chemická agentúra (ECHA), BASF SE a Oxea GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 53, 20.2.2017.


title: Vec C-194/14 P: Odvolanie podané 17. apríla 2014 : AC-Treuhand AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. februára 2014 vo veci T-27/10, AC-Treuhand AG/Európska komisia

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/20

         Odvolanie podané 17. apríla 2014: AC-Treuhand AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. februára 2014 vo veci T-27/10, AC-Treuhand AG/Európska komisia
   (Vec C-194/14 P)
   2014/C 184/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: AC-Treuhand AG (v zastúpení: C. Steinle a I. Bodenstein, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil napadnutý rozsudok,

               2.

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 (vec COMP/38589 – Tepelné stabilizátory) v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky,
               subsidiárne znížil výšku pokút uložených odvolateľke podľa článku 2 bodov 17 a 38 uvedeného rozhodnutia,

               3.

               subsidiárne k návrhu uvedenom v bode 2 vyššie vrátil vec na konanie Všeobecnému súdu, aby rozhodol v súlade s rozhodnutiami o právnych otázkach uvedenými v rozsudku Súdneho dvora a

               4.

               v každom prípade zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľke v konaní pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolanie je podané proti rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 6. februára 2014 vo veci T-27/10. Týmto rozsudkom Všeobecný súd zamietol žalobu odvolateľky podanú 27. januára 2010 proti rozhodnutiu Európskej komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúcemu sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38589 – Tepelné stabilizátory).

               2.

               Odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody:

               3.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd extenzívnym výkladom článku 81 ES (teraz článok 101 ZFEÚ) v rozpore so zásadou zákonnosti (nullum crimen sine lege a nulla poena sine lege) uvedenou v článku 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) do tej miery, že v danom prípade nie je zabezpečený stupeň jasnosti a predvídateľnosti požadovaný právnym štátom a týkajúci sa prvkov porušenia podľa článku 81 ES. Všeobecný súd tým porušil článok 81 ES a článok 49 ods. 1 Charty.

               4.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd, keď pri zamietnutí štvrtého žalobného dôvodu neuznal obmedzenia, ktoré zásady zákonnosti (článok 49 ods. 1 Charty) a rovnosti zaobchádzania v danom prípade predstavujú pre výkon diskrečnej právomoci Komisie pri určovaní pokút.

               5.

               Tretím odvolacím dôvodom odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd porušil článok 23 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1/2003 a usmernenia o výpočte pokút. Tvrdí, že jej uložené pokuty nemali byť stanovené paušálne, ale na základe odmien získaných za poskytovanie služieb spojených s porušeniami v súlade s metodológiou uvedenou v usmerneniach z roku 2006. Všeobecný súd nesprávne zamietol toto tvrdenie a považoval výšku pokút za primeranú.

               6.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení článku 261 ZFEÚ, článku 23 ods. 3 a článku 31 nariadenia č. 1/2003, keďže Všeobecný súd vykonával svoju neobmedzenú právomoc nedostatočne a chybne. Navyše pri výkone tejto právomoci Všeobecný súd porušil zásady zákonnosti (článok 49 ods. 1 Charty), rovnosti zaobchádzania a proporcionality.


title: Vec T-567/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (Vyobrazenie čierneho štvorca so štyrmi bielymi pruhmi) („Ochranná známa Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúca čierny štvorec so štyrmi bielymi pruhmi — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca tri vertikálne škrabance — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/23

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (Vyobrazenie čierneho štvorca so štyrmi bielymi pruhmi)
   (Vec T-567/15) (1)

   ((„Ochranná známa Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúca čierny štvorec so štyrmi bielymi pruhmi - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca tri vertikálne škrabance - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 314/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornia, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2015 (vec R 2368/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Monster Energy Company a Mad Catz Interactive

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Monster Energy Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec C-45/16 P: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 26. januára 2017 – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis/Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Arbitrážna doložka — Zmluva „Multi-level patient — specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)“ uzatvorená v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) — Odstúpenie od uvedenej zmluvy v dôvodu porušení, ku ktorým prišlo pri výkone inej zmluvy uzatvorenej s Európskou komisiou — Dobrá viera — Legitímna dôvera, že nepríde k odstúpeniu)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/23

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 26. januára 2017 – d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis/Európska komisia
   (Vec C-45/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Arbitrážna doložka - Zmluva „Multi-level patient - specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and virtual hand-on training (ARTreat)“ uzatvorená v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) - Odstúpenie od uvedenej zmluvy v dôvodu porušení, ku ktorým prišlo pri výkone inej zmluvy uzatvorenej s Európskou komisiou - Dobrá viera - Legitímna dôvera, že nepríde k odstúpeniu))
   (2017/C 104/33)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (v zastúpení: K. Damis, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-364/09 P: Odvolanie podané 14. septembra 2009 : Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z  8. júla 2009 vo veci T-226/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Schwarzbräu GmbH

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/48

         Odvolanie podané 14. septembra 2009: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 8. júla 2009 vo veci T-226/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Schwarzbräu GmbH
   (Vec C-364/09 P)
   2009/C 267/81
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (v zastúpení: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Schwarzbräu GmbH

      Návrhy odvolateľky

               1.

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 8. júla 2009 vo veci T-226/08;

               2.

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. apríla 2008 (Vec R1124/2004-4);

               3.

               úplne vymazať ochrannú známku Spoločenstva č. 505503 „ALASKA“ vzhľadom na existenciu absolútnych dôvodov zamietnutia;

               4.

               žalovaného zaviazať na náhradu trov konania.

         Subsidiárne k návrhu v bode 3 odvolateľka navrhuje:
   vyhlásiť neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva „ALASKA“ č. 505503 aspoň pre nasledujúce výrobky: „minerálne vody a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje triedy 32“.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetné odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľky proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 8. apríla 2008. Týmto rozhodnutím odvolací senát zamietol návrh odvolateľky na vyhlásenie neplatnosti slovnej ochrannej známky Spoločenstva „ALASKA“ pre všetky výrobky, ktoré boli predmetom zápisu (minerálne vody a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje, ovocné nápoje a ovocné džúsy, sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov).
   Predmetom sporu medzi účastníkmi konania je najmä otázka existencie absolútneho dôvodu zamietnutia spočívajúceho v dostupnosti údajov zemepisného pôvodu.
   Odvolateľka vo svojom odvolaní vytýka nesprávny výklad článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 (ďalej len „nariadenie o ochrannej známke Spoločenstva“), ktorý vykonal Súd prvého stupňa, a to najmä vo vzťahu k zásadám vytvoreným judikatúrou.
   Zo znenia vyššie uvedeného ustanovenia nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva vyplýva, že pre vylúčenie zápisu ochrannej známky Spoločenstva postačuje, ak ochranná známka pozostáva výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie zemepisného pôvodu výrobkov, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky. Z toho vyplýva, že aj zemepisné označenia, ktoré podniky môžu používať, musia byť pre ne dostupné ako údaje o zemepisnom pôvode pre dotknutú skupinu výrobkov. Uplatnenie uvedeného ustanovenia nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva nevyžaduje, aby existovala konkrétna, aktuálna alebo vážna potreba zabezpečiť dostupnosť týchto údajov.
   Ak by Súd prvého stupňa z právneho hľadiska správne uplatnil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva na predmetný prípad, zistil by, že Aljaška je najväčším rezervoárom pitnej vody v Spojených štátoch, že príslušná skupina verejnosti asociuje Aljašku s prirodzeným prebytkom čistej vody v rozličných formách, že na Aljaške sa vyrába minerálna voda v ekonomicky relevantnom rozsahu, a že k uvádzaniu na trh v Spoločenstve už dochádza, čím ďalšie uvádzanie na trh by celkom vážne prichádzalo do úvahy. Preto je jasné, že v budúcnosti budú môcť označenie „ALASKA“ používať konkurenti ako údaj pôvodu.
   Namiesto toho Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil ustanovenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva a zásady judikatúry tým, že skúmaním vhodnosti, teda či predaj minerálnej vody z Aljašky v Spoločenstve je alebo nie je z ekonomického hľadiska (konkurencia, náklady na dopravu) výhodný, stanovil ďalšie požiadavky idúce nad rámec uvedených zásad. Tieto rozšírené požiadavky musia byť v zmysle úpravy článku 7 ods. 1 písm. c), jeho znenia a najmä v zmysle zásad vytvorených judikatúrou považované za nadsadené, ktoré mali za následok veľmi široký výklad, ktorý nie je zlučiteľný s účelom právnej úpravy Spoločenstva.


title: Vec C-16/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 13. januára 2017 – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 13. januára 2017 – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-16/17)
   (2017/C 104/49)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

      Odporca: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálne otázky

   Majú sa články 44, 45, 132 ods. 1 písm. f), 167, 168, 169, 178, 179, 192 písm. a), 193, 194 a 196 smernice o DPH (smernica 2006/112) (1), články 10 a 11 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 282/2011 (2) a zásada neutrality vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby portugalské daňové orgány zamietli pobočke spoločnosti nemeckého práva nárok na odpočítanie DPH v situácii, kedy:

               —

               tejto nemeckej spoločnosti bolo v Portugalsku na účely vykonania jednorazového úkonu, a to „nadobudnutia obchodných podielov v spoločnosti“, pridelené daňové identifikačné číslo ako právnickej osobe, ktorá nemá sídlo ani stálu prevádzkareň v tuzemsku,

               —

               následne bola v Portugalsku zapísaná pobočka tejto nemeckej spoločnosti, ktorej bolo pridelené vlastné daňové identifikačné číslo ako stálej prevádzkarne tejto spoločnosti,

               —

               neskôr nemecká spoločnosť s použitím prvého daňového identifikačného čísla uzavrela s iným podnikom zmluvu o vytvorení skupiny podnikov (Agrupamento Complementar de Empresas) s cieľom realizácie zmluvy o dielo v Portugalsku,

               —

               následne pobočka s použitím vlastného daňového identifikačného čísla uzatvorila so skupinou zmluvu o subdodávke, v ktorej boli dohodnuté vzájomné plnenia medzi pobočkou a skupinou, ako aj to, že skupina vyfakturuje subdodávateľskému podniku v dohodnutom pomere jemu vzniknuté náklady,

               —

               skupina uviedla v oznámeniach o dlhu, ktoré vydala na vyfakturovanie nákladov pobočke, identifikačné daňové číslo pobočky a zaplatila DPH,

               —

               pobočka odpočítala DPH uvedenú v oznámeniach o dlhu,

               —

               obchodná činnosť skupiny pozostáva z činností pobočky a druhého podniku skupiny (prostredníctvom zmluvy o subdodávke), pričom obidva tieto podniky fakturovali skupine všetky sumy, ktoré im fakturoval vlastník diela?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 77, 2011, s. 1).


title: Veci T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2011 — Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia ( Štátna pomoc — Pomoc v prospech hotelového priemyslu v regióne Sardínia — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za sčasti zlučiteľnú a sčasti nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Nová pomoc — Povinnosť odôvodnenia — Ochrana legitímnej dôvery — Stimulačný účinok — Pravidlo de minimis )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 — Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia
   (Veci T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc v prospech hotelového priemyslu v regióne Sardínia - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za sčasti zlučiteľnú a sčasti nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Nová pomoc - Povinnosť odôvodnenia - Ochrana legitímnej dôvery - Stimulačný účinok - Pravidlo de minimis)
   2011/C 319/24
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Regione autonoma della Sardegna (Taliansko) (v zastúpení: A. Fantozzi, P. Carrozza a G. Mameli, advokáti) (vec T-394/08), SF Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Taliansko) (v zastúpení: L. Marcialis, advokát) (T-408/08), Timsas Srl (Arezzo, Taliansko) (v zastúpení: D. Dodaro, S. Pinna a S. Cianciullo, advokáti) (T-453/08) a Grand Hotel Abi d’Oru SpA (Olbia) (v zastúpení: D. Dodaro, S. Cianciullo a R. Masuri, advokáti) (T-454/08)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: veci T-394/08 a T-454/08, E. Righini, D. Grespan a C. Urraca Caviedes; vec T-408/08, E. Righini a D. Grespan; vec T-453/08, D. Grespan a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu vo veci T-394/08: Selene di Alessandra Cannas Sas (Cagliari, Taliansko), HGA Srl (Golfo Aranci, Taliansko), Gimar Srl (Sassari, Taliansko), Coghene Costruzioni Srl (Alghero, Taliansko), Camping Pini e Mare di Cogoni Franco & C. Sas (Quartu Sant’Elena, Taliansko), Immobiliare 92 Srl (Arzachena, Taliansko), Gardena Srl (Santa Teresa di Gallura, Taliansko), Hotel Stella 2000 Srl (Olbia, Taliansko), Vadis Srl (Valledoria, Taliansko), Macpep Srl (Sorso, Taliansko), San Marco Srl (Alghero), Due Lune SpA (Miláno, Taliansko), Nicos Residence Srl (Santa Teresa di Gallura), Rosa Murgese (Iglesias, Taliansko), Mavi Srl (Arzachena), Hotel Mistral di Bruno Madeddu & C. Sas (Alghero), L’Esagono di Mario Azara & C. Snc (San Teodoro, Taliansko), Le Buganville di Cogoni Giuseppe & C. Snc (Villasimius, Taliansko) a Le Dune di Stefanelli Vincenzo & C. Snc (Arbus, Taliansko) (v zastúpení: G. Dore, F. Ciulli a A. Vinci, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/854/ES z 2. júla 2008 o schéme štátnej pomoci „regionálny zákon č. 9 z roku 1998 — zneužitie pomoci N 272/98“ C 1/04 (ex NN 158/03 a CP 15/2003) (Ú. v. EÚ L 302, s. 9), prostredníctvom ktorého Regione autonoma della Sardegna poskytol granty na počiatočné investície do hotelového priemyslu na Sardínii

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia s výnimkou trov konania, ktoré vynaložila z dôvodu vstupu vedľajších účastníkov do konania, a znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Vedľajší účastníci konania vo veci T-394/08 sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia v súvislosti so vstupom vedľajších účastníkov do konania, a znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Spojené veci C-523/11 a C-585/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. júla 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe — Nemecko) — Laurence Prinz/Region Hannover (C-523/11) a Philipp Seeberger/Studentenwerk Heidelberg (C-585/11) (Občianstvo Únie — Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ — Právo na voľný pohyb a pobyt — Pomoc na vzdelávanie poskytovaná príslušníkom členského štátu na štúdium v inom členskom štáte — Povinnosť pobytu v členskom štáte pôvodu počas aspoň troch rokov pred začatím štúdia)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júla 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe — Nemecko) — Laurence Prinz/Region Hannover (C-523/11) a Philipp Seeberger/Studentenwerk Heidelberg (C-585/11)
   (Spojené veci C-523/11 a C-585/11) (1)

   (Občianstvo Únie - Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ - Právo na voľný pohyb a pobyt - Pomoc na vzdelávanie poskytovaná príslušníkom členského štátu na štúdium v inom členskom štáte - Povinnosť pobytu v členskom štáte pôvodu počas aspoň troch rokov pred začatím štúdia)
   2013/C 260/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Laurence Prinz (C-523/11), Philipp Seeberger (C-585/11)

      Žalovaní: Region Hannover (C-523/11), Studentenwerk Heidelberg (C-585/11)

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Hannover, Verwaltungsgericht Karlsruhe — Výklad článkov 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ — Poskytnutie pomoci na vzdelávanie („Ausbildungsförderung“) — Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca toto poskytnutie na jeden rok pre štátnych príslušníkov, ktorí študujú v zahraničí a na začiatku štúdia mali bydlisko na vnútroštátnom území menej ako tri roky

      Výrok rozsudku

   Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, ktorá podmieňuje poskytnutie pomoci na vzdelávanie z dôvodu štúdia v inom členskom štáte počas obdobia prevyšujúceho jeden rok jedinej požiadavke, akou je podmienka upravená v § 16 ods. 3 spolkového zákona o individuálnej podpore vzdelávania [Bundesgesetz über individuelle Förderung der Ausbildung (Bundesausbildungsförderungsgesetz)] v znení dvadsiateho druhého zákona z 1. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa spolkový zákon o individuálnej podpore vzdelávania, ktorá žiadateľovi ukladá povinnosť mať stále bydlisko v zmysle tohto zákona na území štátu počas obdobia aspoň troch rokov pred začatím štúdia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.

      Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec C-633/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten (Dánsko) 7. decembra 2016 – Ernst & Young P/S/Konkurrencerådet

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten (Dánsko) 7. decembra 2016 – Ernst & Young P/S/Konkurrencerådet
   (Vec C-633/16)
   (2017/C 046/19)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sø- og Handelsretten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ernst & Young P/S

      Žalovaná: Konkurrencerådet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Podľa akých kritérií sa má posúdiť, či sa na správanie alebo konanie podniku vzťahuje zákaz stanovený v článku 7 ods. 1 nariadenia Rady č. 139/2004 (1) o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (zákaz predčasného vykonania), a je predpokladom konania spočívajúceho vo vykonaní v zmysle článku 7 ods. 1, že toto konanie je úplne alebo sčasti, zo skutkového alebo právneho hľadiska súčasťou skutočnej zmeny kontroly alebo zlúčenia pokračujúcich činností zúčastnených podnikov, ktoré – za predpokladu, že sú dosiahnuté kvantitatívne limity – zakladá oznamovaciu povinnosť?

               2.

               Môže výpoveď zmluvy o spolupráci, o akú ide v prejednávanej veci, ktorá bola oznámená za takých okolností, aké sú opísané v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, predstavovať konanie spočívajúce vo vykonaní, na ktoré sa vzťahuje zákaz stanovený v článku 7 ods. 1 nariadenia Rady č. 139/2004, a podľa akých kritérií treba v takom prípade rozhodnúť?

               3.

               Závisí odpoveď na druhú otázku od toho, či výpoveď skutočne spôsobila účinky na trhu, ktoré sú relevantné z hľadiska práva hospodárskej súťaže?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, podľa akých kritérií a s akou mierou pravdepodobnosti sa má v konkrétnom prípade rozhodnúť, či výpoveď spôsobila také účinky na trhu, a aký význam má možnosť pripísať tieto účinky iným príčinám?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 14; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Vec C-572/08: Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/14

         Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-572/08)
   (2009/C 55/22)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Aresu a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že poskytla daňové úľavy regeneračným lubrifikačným olejom vyrobeným z použitých olejov získaných v Taliansku, ale odmietla poskytnúť také isté výhody regeneračným lubrifikačným olejom vyrobeným z použitých olejov získaných v iných členských štátoch, v súlade s článkom 62 „Jednotného textu legislatívnych ustanovení, ktoré sa týkajú daní z výroby a spotreby a relevantných trestných a administratívnych sankcií“ („Testo unico delle disposizioni legislative concernenti le imposte sulla produzione e sui consumi e relative sanzioni penale e amministrative“) schváleného na základe legislatívneho dekrétu z 26. októbra 1995 č. 504, tak ako jeho výklad podáva metodické usmernenie Agenzia delle Entrate (Daňové riaditeľstvo) č. 24/D z 5. mája 2004 a článok 1 ods. 116 zákona z 23. decembra 2005 č. 266), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 90 ES,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vytýka talianskym úradom, že zachovali systém daňových úľav regeneračným lubrifikačným olejom, ktorý zvýhodňuje národné výrobky a znevýhodňuje výrobky pochádzajúce z iných členských štátov, a to v zjavnom rozpore so zásadou zákazu diskriminácie, ktorú v daňovej oblasti, zakotvuje článok 90 ES.
   Takýto systém je podobný predchádzajúcemu systému daňových úľav, ktorý už odsúdil Súdny dvor v roku 1980, a to bez toho, že by argumentácia talianskeho účastníka konania o správnosti nového systému mohla odôvodniť takúto voľbu.


title: Vec T-519/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. septembra 2014 – mobile.international/ÚHVT – Komisia (PL mobile.eu) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“ )

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/39

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. septembra 2014 – mobile.international/ÚHVT – Komisia (PL mobile.eu)
   (Vec T-519/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
   2014/C 409/56
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Nemecko) (v zastúpení: T. Lührig, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Európska komisia

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. septembra 2012 (vec R 1401/2011-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Európskou komisiou a mobile.international GmbH.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania a zaväzuje sa na náhradu trov konania, ktoré vynaložil žalovaný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-254/04: Žaloba podaná dňa 16. júna 2004: Spyridon de Athanassios Pappas proti Výboru regiónov

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/29

         Žaloba podaná dňa 16. júna 2004: Spyridon de Athanassios Pappas proti Výboru regiónov
   (Vec T-254/04)
   (2004/C 262/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Spyridon de Athanassios Pappas, bytom v Kraainem (Belgicko), v zastúpení: Xanthi Gousta, advokát, podal 16. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Výboru regiónov.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu Výboru regiónov povereného menovaním z 9. marca 2004, ktoré obsahuje odpoveď na jeho sťažnosť z 23. decembra 2003;

               —

               zrušil rozhodnutie Konferencie zástupcov Výboru regiónov z 8. októbra 2003, ktorým bolo zrušené výberové konanie 2000/C 28 A/01;

               —

               zaviazal Výbor regiónov nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa uchádzal o miesto generálneho tajomníka Výboru regiónov a následne napadol na Súde prvého stupňa (T-73/01 (1)) rozhodnutie Výboru o zamietnutí jeho kandidatúry a o menovaní iného uchádzača na toto miesto. Rozsudkom z 18. septembra 2003 (2) Súd prvého stupňa vyhovel jeho prvej žalobe. Následne po tomto rozsudku Výbor regiónov rozhodnutím z 8. októbra 2003 zrušil predmetné výberové konanie a vyhlásil nové výberové konanie na tú istú funkciu.
   Podanou žalobou žalobca napáda posledne uvedené rozhodnutie, ako aj rozhodnutie zamietajúce jeho sťažnosť, ktorú proti nemu podal. Žalobca tvrdí, že podľa článku 233 ES mal žalovaný pokračovať v prvom výberovom konaní obnovením celistvosti a presnosti jeho spisu uchádzača a následne pokračovať konzultáciou s výberovou komisiou ad hoc. Podľa žalobcu mohol žalovaný platne zrušiť prvé výberové konanie až po uskutočnení týchto krokov.

      (1)  Ú. v. ES C 161, 2.6.2001, s. 23

      (2)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003, s. 20


title: Vec T-36/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. júna 2008 – Zipcar/ÚHVT – Canary Islands Car (ZIPCAR) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ZIPCAR — Národná skoršia slovná ochranná známka CICAR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. júna 2008 – Zipcar/ÚHVT – Canary Islands Car (ZIPCAR)
   (Vec T-36/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ZIPCAR - Národná skoršia slovná ochranná známka CICAR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 197/38)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Zipcar, Inc. (Cambridge, Massachusetts, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Elmslie, solicitor, a N. Saunders, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Canary Islands Car, SL (San Bartolome, Španielsko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. novembra 2006 (vec R 122/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Canary Islands Car, SL a Zipcar, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Zipcar, Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-250/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen sad Plovdiv (Bulharsko) 6. júla 2009 — Vasil Ivanov Georgiev/Techničeski universitet — Sofia, Filial Plovdiv

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen sad Plovdiv (Bulharsko) 6. júla 2009 — Vasil Ivanov Georgiev/Techničeski universitet — Sofia, Filial Plovdiv
   (Vec C-250/09)
   2009/C 220/45
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rajonen sad Plovdiv

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vasil Ivanov Georgiev

      Žalovaná: Techničeski universitet — Sofia, Filial Plovdiv

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje ustanoveniam smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), uplatnenie vnútroštátneho zákona, ktorý nepripúšťa uzatváranie pracovných zmlúv na dobu neurčitú s profesormi, ktorí dosiahli vek 65 rokov? Sú v tejto súvislosti — a konkrétne so zohľadnením článku 6 ods. 1 uvedenej smernice — opatrenia uvedené v článku 7 ods. 1 bode 6 zákona o ochrane pred diskrimináciou, ktoré zavádzajú vekové hranice pre zamestnávanie na konkrétnom mieste, objektívne, primerané, odôvodnené legitímnym cieľom a vo vzťahu k nemu proporcionálne, pri zohľadnení toho, že uvedená smernica bola v plnom rozsahu prebratá do bulharského práva?

               2.

               Odporuje ustanoveniam smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, uplatnenie vnútroštátneho zákona, podľa ktorého musia profesori, ktorí dosiahli vek 68 rokov, povinne odísť do dôchodku? Je vzhľadom na opísané skutočnosti a okolnosti prejednávanej veci v prípade konštatovania rozporu medzi ustanoveniami smernice a príslušným vnútroštátnym právom, ktoré prebralo smernicu, možné, že výklad uvedeného ustanovenia práva Spoločenstva vedie k neuplatneniu vnútroštátneho práva?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-144/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júla 2007 – Eagle a i./Komisia ( Pracovníci v spoločnom podniku JET — Uplatnenie iného právneho postavenia ako postavenia dočasných zamestnancov — Náhrada vzniknutej majetkovej ujmy )

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júla 2007 – Eagle a i./Komisia
   (Vec T-144/02) (1)

   („Pracovníci v spoločnom podniku JET - Uplatnenie iného právneho postavenia ako postavenia dočasných zamestnancov - Náhrada vzniknutej majetkovej ujmy“)
   (2007/C 199/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Richard J. Eagle (Oxon, Spojené kráľovstvo) a 12 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k rozsudku (v zastúpení: D. Beard, barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   V nadväznosti na rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. októbra 2004, Eagle a i./Komisia, (T-144/02, Zb. s. II-3381), určenie výšky náhrady majetkovej ujmy, ktorá vnikla každému žalobcovi z dôvodu, že nebol prijatý do zamestnania ako dočasný zamestnanec Európskych spoločenstiev na vykonávanie činnosti v rámci spoločného podniku Joint European Torus (JET)
   Výrok rozsudku

               1.

               Komisia je zaviazaná zaplatiť každému zo žalobcov náhradu škody zodpovedajúcu sume uvedenej pre každého z nich v stĺpci 6 prílohy 3 tohto rozsudku.

               2.

               K tejto sume sa pripočítajú úroky vo výške 5,25 % od 31. decembra 1999 až do skutočného vykonania platby.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcom počas celého konania pred Súdom prvého stupňa.

               4.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 169, 13.7.2002.


title: Vec C-430/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) 29. júla 2013 — Ilona Baradics a i./QBE Insurance (Europe) Limited Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/38

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) 29. júla 2013 — Ilona Baradics a i./QBE Insurance (Europe) Limited Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam
   (Vec C-430/13)
   2013/C 344/67
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ilona Baradics, Adrienn Bóta, Éva Emberné Stál, Lászlóné György, Sándor Halász, Zita Harászi, Zsanett Hideg, Katalin Holtsuk, Gábor Jancsó, Mária Katona, Gergely Kézdi, Dr. László Korpás, Ferencné Kovács, Viola Kőrösi, Tamás Kuzsel, Attila Lajtai, Zsolt Lőrincz, Ákos Nagy, Attiláné Papp, Zsuzsanna Peller, Ágnes Petkovics, László Pongó, Zsolt Porpáczy, Zsuzsanna Rávai, László Román, Zsolt Schneck, Mihály Szabó, Péter Szabó, Zoltán Szalai, Erika Szemeréné Radó, Dr. Zsuzsanna Szigeti, Nikolett Szőke, Péter Tóth, Zsófia Várkonyi, Mónika Veres

      Žalovaní: QBE Insurance (Europe) Limited Magyarországi Fióktelepe, Magyar Állam

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak vnútroštátny zákonodarca stanovil, že suma majetkovej zábezpeky, ktorú poskytuje organizátor alebo maloobchodný predajca zájazdov, sa musí prispôsobiť určitému percentu predpokladaných čistých príjmov z predaja zájazdu alebo určitej minimálnej sume, splnil tým riadne články 7 a 9 smernice (90/314/EHS) (1), teda zaručil účinnú ochranu jednotlivcov v prípade úpadku alebo platobnej neschopnosti organizátorov alebo maloobchodných predajcov zájazdov?

               2.

               Pokiaľ možno konštatovať porušenie zo strany štátu, je toto porušenie dostatočne závažné na určenie zodpovednosti za škodu?

      (1)  Smernica Rady z 13. júna 1990, o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb (Ú. v. ES L 158, s. 59; Mim. vyd. 13/010, s. 132).


title: Vec T-148/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. mája 2010 — Beifa Group/ÚHVT — Schwan-Stabilo Schwanhaüßer (Písacie potreby) ( „Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci písacie potreby — Skoršia národná obrazová ochranná známka — Dôvod neplatnosti — Použitie skoršieho označenia, ktorého majiteľ má právo zakázať používanie, v dizajne Spoločenstva — Článok 25 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 6/2002 — Žiadosť o predloženie dôkazu o riadnom používaní skoršej ochrannej známky podaná prvýkrát pred odvolacím senátom“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2010 — Beifa Group/ÚHVT — Schwan-Stabilo Schwanhaüßer (Písacie potreby)
   (Vec T-148/08) (1)

   („Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci písacie potreby - Skoršia národná obrazová ochranná známka - Dôvod neplatnosti - Použitie skoršieho označenia, ktorého majiteľ má právo zakázať používanie, v dizajne Spoločenstva - Článok 25 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 6/2002 - Žiadosť o predloženie dôkazu o riadnom používaní skoršej ochrannej známky podaná prvýkrát pred odvolacím senátom“)
   2010/C 179/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Zhejiang, Čína) (v zastúpení: R. Davis, barrister a N. Cordell, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Schwan-Stabilo Schwanhaüßer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemecko) (v zastúpení: U. Blumenröder a H. Gauß, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 31. januára 2008 (vec R 1352/2006-3), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti dizajnu Spoločenstva medzi spoločnosťami Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG a Ningo Beifa Group Co., Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 31. januára 2008 (vec R 1352/2006-3) sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Beifa Group Co. Ltd. Spoločnosť Schwan-Stabilo Schwanhaüßer GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec T-291/06: Žaloba podaná 18. októbra 2006 – Operator ARP/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/22

         Žaloba podaná 18. októbra 2006 – Operator ARP/Komisia
   (Vec T-291/06)
   (2006/C 310/43)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobca:„Operator ARP“ Sp. z o.o. (v zastúpení: J. Szymanowska, advokátka)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie z 5. júla 2005 vo veci č. C 20/04 (ex. NN 25/04) týkajúce sa štátnej pomoci v prospech Huta Częstochowa S.A., teda zrušiť článok 3 ods. 2 tohto rozhodnutia v časti, kde zaväzuje Poľsko na uskutočnenie všetkých nevyhnutných krokov na zabezpečenie vrátenia štátnej pomoci, ktorá bola v nesúlade s pravidlami spoločného trhu poskytnutá Huta Częstochowa S.A., od Operator Sp. z o.o.,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca navrhuje zrušenie Rozhodnutia Európskej komisie z 5. júla 2005 vo veci štátnej pomoci č. C 20/04 (ex. NN 25/04), v ktorého článku 3 ods. 1 sa za nezlučiteľnú so spoločným trhom vyhlasuje pomoc, ktorú Poľsko v období od roku 1997 do mája 2002 poskytlo Huta Częstochowa S.A v podobe prevádzkovej pomoci a pomoci na reštrukturalizáciu zamestnanosti. Rozhodnutie bolo oznámené žalobkyni 21. augusta 2006. V článku 3 ods. 2 napádaného rozhodnutia uložila Komisia Poľsku povinnosť prijať všetky potrebné kroky na zabezpečenie vrátenia nezákonne udelenej pomoci od podnikov uvedených v tomto ustanovení, vrátane žalobkyne. Podľa tohto rozhodnutia, všetky podniky uvedené v tomto ustanovení zodpovedajú spoločne a nerozdielne za vrátenie tejto pomoci, ku ktorému musí dôjsť bezodkladne a v súlade s procesnými predpismi vnútroštátneho práva. Úroky je potrebné počítať vo vzťahu k celému obdobiu od prijatia pomoci až do dňa jej skutočného vrátenia v súlade s ustanoveniami obsiahnutými v Kapitole V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (1).
   Vo svojej žalobe o neplatnosť napadnutého rozhodnutia žalobca uvádza, že on sám nebol počas obdobia od roku 1997 do roku 2002 príjemcom pomoci poskytnutej Huta Częstochowa S.A. a preto nemôže byť dlžníkom, ktorý je spoločne a nerozdielne zodpovedný za vrátenie pomoci, čoho dôsledkom je podľa žalobcu skutočnosť, že povinnosť uskutočniť všetky potrebné kroky na zabezpečenie vrátenia tejto pomoci uložená Poľsku je neúčelná.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca nasledujúce žalobné dôvody:

               —

               porušenie práv na obranu prostredníctvom porušenia článku 88 ES z dôvodu nedodržania povinnosti umožniť zúčastneným stranám predložiť ich pripomienky v rámci formálneho vyšetrovania týkajúceho sa predmetnej pomoci. Žalobca tvrdí, že keďže nebol účastníkom formálneho vyšetrovania uskutočneného Komisiou, nemal možnosť vyjadriť svoje pripomienky alebo predložiť právne tvrdenia v rámci tohto konania, ktoré by podľa neho viedli k tomu, aby Komisia inak koncipovala výrok rozhodnutia v časti týkajúcej sa určenia skupiny príjemcov pomoci (vyňatie „Operator“ Sp. z o.o. z tejto skupiny),

               —

               porušenie článku 253 ES, teda nedostatok odôvodnenia rozhodnutia. Žalobca tvrdí, že v súvislosti s jeho uvedením ako príjemcu pomoci je odôvodnenie predmetného rozhodnutia strohé a nesúdržné v tom, že Komisia v tomto odôvodnení neposudzovala žalobcu ako osobu, ktorá by mohla byť považovaná za príjemcu pomoci, avšak zároveň naň odkazuje vo výroku rozhodnutia ako na osobu samostatne povinnú vrátiť pomoc. Žalobca taktiež zdôrazňuje, že napadnuté rozhodnutie nevysvetľuje skutkové okolnosti týkajúce sa pomoci poskytnutej Huta Częstochowa v nesúlade so spoločným trhom; najmä, že rozhodnutie v súvislosti s rozšírením skupiny príjemcov pomoci neobsahuje žiadnu analýzu možnosti prevodu prostriedkov pochádzajúcich zo získanej pomoci v prospech osôb, ktoré prevzali práva a záväzky Huta Częstochowa,

               —

               nesprávny výklad článkov 87 ES a 88 ES a článku 14 Nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (2) z dôvodu uvedenia žalobcu ako príjemcu pomoci. Žalobca tvrdí, že Komisia tým, že ho určila za príjemcu pomoci prekročila medze svojej diskrečnej právomoci, vzhľadom na to, že žalobca nepatril do skupiny osôb, ktoré v skutočnosti mali z tejto pomoci prospech,

               —

               porušenie zásad právnej istoty a proporcionality z dôvodu určenia žalobcu ako osoby povinnej vrátiť pomoc označenú za nezlučiteľnú so spoločným trhom, bez ohľadu na skutočnosť, že žalobca nebol príjemcom tejto pomoci.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 2004, s. 1, Mim. vyd. 08/004, s. 3).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. L 83, 1999, s. 1, Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-311/04: Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: José Luis Buendia Sierra proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/44

         Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: José Luis Buendia Sierra proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-311/04)
   (2004/C 262/84)
   Jazyk konania: francúzština
   José Luis Buendia Sierra, bytom v Bruseli, v zastúpení: Marc van der Woude a Valérie Landes, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 22. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie všeobecného riaditeľa právnej služby, ktorým mu priznáva iba jeden prednostný bod všeobecného riaditeľstva z titulu hodnotenia jeho služobného postupu za rok 2003 a ktoré bolo potvrdené a nadobudlo platnosť rozhodnutím Orgánu povereného menovaním obsahujúcim zamietnutie odvolania,

               —

               zrušil rozhodnutie Orgánu povereného menovaním, ktorým mu nebol priznaný ani jeden osobitný prednostný bod „Hodnotiaceho výboru za ďalšiu činnosť v záujme inštitúcie“ z titulu hodnotenia jeho služobného postupu za rok 2003,

               —

               zrušil rozhodnutie Orgánu povereného menovaním, ktorým mu bolo celkovo priznaných 20 bodov z titulu hodnotenia jeho služobného postupu za rok 2003, zoznam zásluh úradníkov platovej triedy A5 z titulu hodnotenia služobného postupu za rok 2003, zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A4 z titulu hodnotenia služobného postupu za rok 2003 a v každom prípade rozhodnutie, na základe ktorého nebol zapísaný ani na jeden z týchto zoznamov,

               —

               zrušil, ak je to potrebné, rozhodnutie zamietajúce sťažnosť,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa žalobcu rozhodnutie o priznaní iba jedného prednostného bodu hlavného riaditeľstva je výsledkom kritérií uplatnených nezávisle od zásluh v právnej službe, ktoré vedú k prideleniu týchto bodov úradníkom, ktorí majú najdlhšiu odbornú prax v platovej triede. Žalobca namieta, že týmto rozhodnutím bol porušený článok 45 služobného poriadku, článok 2 odsek 1 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 43 služobného poriadku a článok 6 odsek 3 a 4 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku. Podľa žalobcu rozhodnutie okrem iného porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania a služobného postupu, obsahuje zjavne nesprávne posúdenie veci a je zneužitím právomoci. Nakoniec žalobca namieta porušenie podstatných formálnych náležitostí v konaní o pridelení bodov a v konaní o odvolaní.
   Žalobca okrem iného tvrdí, že rozhodnutím o nepriznaní ani jedného prednostného bodu „hodnotiaceho výboru za ďalšiu činnosť v záujme inštitúcie“ bol porušený článok 45 služobného poriadku, článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku a zásadu rovnosti v zaobchádzaní. Podľa žalobcu toto rozhodnutie je rovnako založené na zjavne nesprávnom posúdení veci a na zneužití právomoci.
   Na záver, žalobca spochybňuje rozhodnutie o pridelení 20 bodov, zoznam zásluh úradníkov platovej triedy A5, zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A4, rozhodnutie, na základe ktorého nebol zapísaný ani na jeden z týchto zoznamov. V tomto ohľade žalobca v prvom rade namieta nezákonnosť ostatných aktov namietaných v tejto žalobe a rovnako nezákonnosť predpisov vzťahujúcich sa na výkon hodnotenia zamestnancov za obdobie 2001-2002, všeobecných vykonávacích ustanovení článku 43 služobného poriadku a všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku. Podľa žalobcu tieto ustanovenia porušujú článok 25 odsek 2 a článok 45 služobného poriadku, rovnako aj zásady služobného postupu a rovnosti zaobchádzania. Nakoniec žalobca namieta, že rozhodnutia obsahujú vady vyplývajúce z nepríslušnosti a z porušenia podstatných formálnych náležitostí.


title: Vec C-506/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de La Coruña (Španielsko) 20. novembra 2007 – Lubricantes y Carburantes Galaicos, S.L. (Lubricarga)/Petrogal Española S.A., teraz GALP Energía España SAU

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de La Coruña (Španielsko) 20. novembra 2007 – Lubricantes y Carburantes Galaicos, S.L. (Lubricarga)/Petrogal Española S.A., teraz „GALP Energía España SAU“
   (Vec C-506/07)
   (2008/C 37/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Audiencia Provincial de La Coruña
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)

      Žalovaný: Petrogal S.A., teraz „GALP Energía España SAU“
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Za predpokladu, že zmluva uzavretá medzi spoločnosťou Lubricarga S.L. a Petrogal S.A. je de minimis, je v každom prípade vylúčená z pôsobnosti článku [81] Zmluvy alebo bez ohľadu na túto kvalifikáciu sa tento článok na zmluvu vzťahuje v prípade, že majiteľ čerpacej stanice je povinný dodržiavať konečnú predajnú cenu pre spotrebiteľa určenú dodávateľom a/alebo je predajcovi uložená povinnosť výhradného nákupu a záväzok nekonkurovania, na ktoré sa ale nevzťahuje časové obmedzenie stanovené nariadením Komisie (EHS) č. 1984/83 (1) a nariadením Komisie (ES) č. 2790/1999 (2)?

               2.

               V prípade, že sa uplatňuje nariadenie č. 1984/83 v rozsahu, v akom zakazuje výhradné vertikálne dohody týkajúce sa čerpacích staníc uzavretých na dobu neurčitú alebo na viac ako 10 rokov, na ktoré sa vzťahuje výnimka upravená v článku 12 ods. 2, ktorý stanovuje, že: „ak sa dohoda vzťahuje na čerpaciu stanicu, ktorú dodávateľ prenajal predajcovi alebo ktorej užívanie mu de facto alebo de iure umožnil na inom základe, môže byť predajcovi uložená povinnosť výhradného nákupu a záväzok nekonkurovania, uvedené v tejto hlave, a to počas celého obdobia, v ktorom prevádzkuje čerpaciu stanicu“ [neoficiálny preklad], vzťahuje sa táto výnimka aj na prejednávanú vec, keď na základe súkromnoprávnej zmluvy z 27. júla 1990 a verejnej listiny z 10. októbra 1995 udelila spoločnosť Lubricarga, vlastník pozemku, spoločnosti Galp na obdobie 25 rokov právo stavby a spoločnosť Galp sa zaviazala, že vybuduje čerpaciu stanicu pod podmienkou, že dokončená stavba bude poskytnutá spoločnosti Lubricarga, ktorá ju bude v uvedenom období prevádzkovať a ktorá bude povinná nakupovať pohonné hmoty a palivá výhradne od ropnej spoločnosti?

               3.

               V prípade, že sa uplatňuje nariadenie č. 2790/1999, ktoré v článku 5 stanovuje, že „časové obmedzenie piatich rokov neplatí, ak sú [zmluvné] tovary alebo služby predávané kupujúcim z budov a pôdy vlastnenej dodávateľom alebo ním prenajatej od tretích strán nespojených s kupujúcim, a to za predpokladu, že doba trvania záväzku nekonkurovania nepresiahne obdobie využívania budov a pôdy kupujúcim“, zahrňuje táto výnimka prípad, o aký ide v prejednávanej veci, keď na základe súkromnoprávnej zmluvy z 27. júla 1990 a verejnej listiny z 10. októbra 1995 udelila spoločnosť Lubricarga, vlastník pozemku, spoločnosti Galp na obdobie 25 rokov právo stavby a spoločnosť Galp sa zaviazala, že vybuduje čerpaciu stanicu pod podmienkou, že dokončená stavba bude poskytnutá spoločnosti Lubricarga, ktorá ju bude v uvedenom období prevádzkovať a ktorá bude povinná nakupovať pohonné hmoty a palivá výhradne od ropnej spoločnosti?

               4.

               Vzhľadom na to, že článok [81] ods. 1 písm. a) Zmluvy EHS hovorí o zákaze nepriameho určovania nákupných alebo predajných cien a nariadenie č. 1984/83 v odôvodnení č. 8 uvádza, že „na ostatné ustanovenia obmedzujúce hospodársku súťaž, najmä tie, ktoré obmedzujú slobodu predajcu určovať ceny alebo podmienky ďalšieho predaja alebo výberu okruhu zákazníkov, sa nevzťahujú výnimky podľa tohto nariadenia“ [neoficiálny preklad], vzťahuje sa tento zákaz na zmluvu, o akú ide v prejednávanej veci, ktorej článok 10 a príloha I sa vzťahujú na získanie konkurenčných cien a stanovujú, že „zľava poskytnutá vlastníkovi nemôže byť nižšia ako priemerné provízie, ktoré si účtujú prevádzkovatelia troch [vedúcich] podnikov (podľa obratu) pôsobiaci v geografickej oblasti, v ktorej sa nachádza čerpacia stanica“, pretože touto zmluvou môže byť obmedzené právo predajcu na určenie predajnej ceny?

               5.

               Vzhľadom na to, že článok f81] ods. 1 písm. a) Zmluvy EHS hovorí o zákaze nepriameho určovania nákupných alebo predajných cien a nariadenie č. 2790/99 stanovuje, že zachovávanie ceny ďalšieho predaja predstavuje mimoriadne závažné obmedzenie súťaže, vzťahuje sa tento zákaz na zmluvu, o akú ide v prejednávanej veci, ktorej článok 10 a príloha I upravujú poskytnutie konkurenčných cien a stanovujú, že „zľava poskytnutá vlastníkovi nemôže byť nižšia ako priemerné provízie, ktoré si účtujú prevádzkovatelia troch [vedúcich] podnikov (podľa obratu) pôsobiaci v geografickej oblasti, v ktorej sa nachádza čerpacia stanica“, pretože touto zmluvou môže byť obmedzené právo predajcu na určenie predajnej ceny?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 1984/83 z 22. júna 1983 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 Zmluvy na kategórie dohôd o výhradnom nákupe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 173, s. 5).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2790/1999 z 22. decembra 1999 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 Zmluvy na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (Ú. v. ES L 336, s. 21; Mim. vyd. 08/001, s. 364).


title: Vec T-518/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. mája 2014 – BTL Diffusion/ÚHVT – dm_drogerie markt (babyTOlove) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. mája 2014 – BTL Diffusion/ÚHVT – dm_drogerie markt (babyTOlove)
   (Vec T-518/11) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   2014/C 339/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BTL Diffusion (St Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: A. Berendes, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: C. Mellein a B. Beinert, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. júla 2011 (vec R 883/2010-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi dm-drogerie markt GmbH & Co KG a BTL Diffusion

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a vedľajší účastník konania znášajú vlastné trovy konania a každý z nich je povinný nahradiť polovicu trov konania žalovaného.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 3.12.2011.


title: Vec C-369/06: Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z  28. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/32

         Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z 28. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-369/06) (1)

   (2007/C 297/54)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec T-86/10: Žaloba podaná 17. februára 2010 — British Sugar/Komisia

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/58

         Žaloba podaná 17. februára 2010 — British Sugar/Komisia
   (Vec T-86/10)
   2010/C 113/90
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: British Sugar plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Lasok, QC, G. Facenna, barrister, W. Robinson, P. Doris a D. Das, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté opatrenie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ako aj na náhradu iných súvisiacich trov a nákladov.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca navrhuje zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006. (1)

   Žalobca predkladá na podporu svojich tvrdení tieto žalobné dôvody.
   Po prvé uvádza, že Komisia neprijala opatrenia potrebné na to, aby bol dosiahnutý súlad s rozhodnutiami Súdneho dvora vo veciach Jülich (2) a SAFBA, (3) ktorými Súdny dvor vyhlásil nariadenia Komisie (ES) č. 1762/2003 (4), 1775/2004 (5) a 1686/2005 (6) za neplatné. Žalobca uvádza, že Komisia bola povinná, a preto mala aj právomoc, prijať opatrenia potrebné na odstránenie nezákonnosti, ktorá bola v uvedených rozsudkoch identifikovaná. Táto povinnosť a právomoc bola obmedzená na prijatie opatrení, ktorými by bolo zabezpečené vrátenie súm dotknutým osobám (vrátane žalobcu), teda súm, ktoré boli tieto osoby nezákonne povinné zaplatiť v rámci predmetného hospodárskeho roka. Podľa žalobcu tieto sumy boli a sú identifikovateľné na základe uplatnenia vzorca použitého v nariadeniach, o ktorých Súdny dvor rozhodol, že sú neplatné, pri zohľadnení nápravy chyby, ktorú Súdny dvor identifikoval. Žalobca preto tvrdí, že Komisia v rozpore s uvedenou povinnosťou a nad rámec uvedenej právomoci prijala napadnuté opatrenie, ktoré je poznačené rovnakými zásadnými chybami, aké viedli Súdny dvor k vyhláseniu nariadení (ES) č. 1762/2003, 1775/2004 a 1686/2005 za neplatné.
   Po druhé žalobca tvrdí, že metóda výpočtu odvodov v sektore cukru, ktorá bola prijatá v napadnutom opatrení, je v rozpore so záverom Súdneho dvora vo veci Jülich.
   Po tretie žalobca uvádza, že Komisia nemala právomoc prijať napadnuté opatrenie na základe nariadenia (ES) č. 1260/2001, lebo podľa názoru žalobcu:

               —

               bolo toto nariadenie zrušené a v čase prijatia napadnutého opatrenia nebolo účinné, a

               —

               z rozsudku vo veci Jülich vyplýva, že Komisia nemala právomoc určiť produkčné odvody spôsobom, ktorý nie je v súlade s článkom 15 tohto nariadenia. V prípade neexistencie právomoci z dôvodu rozsudku vo veciach Jülich a SAFBA, alebo nariadenia č. 1260/2001, má právomoc na stanovenie produkčných odvodov Rada, a to podľa súčasného článku 43 ZFEÚ. Komisia preto nemala vôbec nijakú právomoc napadnuté opatrenie prijať.

      (1)  Ú. v. EÚ L 321, s. 1.

      (2)  Rozsudok z 8.mája 2008, Zuckerfabrik Jülich, C-5/06 a C-23/06 až C-36/06, Zb. s. I-3231.

      (3)  Uznesenie Súdneho dvora zo 6. októbra 2008, SAFBA, C-175/07 až C-184/07, Zb. s. I-142*.

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1762/2003 zo 7. októbra 2003, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2002/2003 [neoficiálny preklad], (Ú. v. EÚ L 254, 2003, s. 4).

      (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1775/2004 zo 14. októbra 2004, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodársky rok 2003–2004, (Ú. v. EÚ L 316, s. 64).

      (6)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1686/2005 zo 14. októbra 2005, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficientu dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2004/2005, (Ú. v. EÚ L 271, s. 12).


title: Vec T-143/14: Žaloba podaná 3. marca 2014 – EE/ÚHVT (zobrazenie bielych bodov na žltom podklade)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/57

         Žaloba podaná 3. marca 2014 – EE/ÚHVT (zobrazenie bielych bodov na žltom podklade)
   (Vec T-143/14)
   2014/C 135/74
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: EE Ltd (Hatfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. novembra 2013 vo veci R 703/2013-2

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazové označenie znázorňujúce zobrazenie bielych bodov na žltom podklade pre tovary a služby v triedach 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 a 45, prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 388 311

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: prihlasovaná ochranná známka nie je spôsobilá na zápis

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) NOZS


title: Vec C-23/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten – Dánsko) – Post Danmark A/S/Konkurrencerådet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 82 ES — Zneužitie dominantného postavenia — Trh doručovania hromadných poštových zásielok — Adresované reklamné zásielky — Systém retroaktívnych zliav — Účinok vylúčenia — Kritérium rovnako efektívneho konkurenta — Stupeň pravdepodobnosti a závažnosť protisúťažného účinku)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten – Dánsko) – Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Vec C-23/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 82 ES - Zneužitie dominantného postavenia - Trh doručovania hromadných poštových zásielok - Adresované reklamné zásielky - Systém retroaktívnych zliav - Účinok vylúčenia - Kritérium rovnako efektívneho konkurenta - Stupeň pravdepodobnosti a závažnosť protisúťažného účinku))
   (2015/C 389/04)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sø- og Handelsretten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Post Danmark A/S

      Žalovaná: Konkurrencerådet

      Výrok rozsudku

               1.

               Pri určení, či systém zliav, ako je ten vo veci samej, uplatňovaný podnikom v dominantnom postavení môže mať účinok vylúčenia z trhu v rozpore s článkom 82 ES, je potrebné posúdiť všetky okolnosti prejednávanej veci, predovšetkým kritériá a podmienky poskytovania zliav, rozsah dominantného postavenia predmetného podniku a konkrétne podmienky hospodárskej súťaže na relevantnom trhu. Skutočnosť, že systém zliav pokrýva väčšinu zákazníkov na trhu, môže predstavovať užitočný nepriamy dôkaz o rozsahu tejto praktiky a jej vplyve na trh, čím môže zvyšovať pravdepodobnosť protisúťažného účinku vylúčenia z trhu.

               2.

               Uplatniteľnosť kritéria nazvaného „rovnako efektívny konkurent“ nepredstavuje nevyhnutnú podmienku na konštatovanie zneužitia systému zliav vzhľadom na článok 82 ES. V situácii, ako je tá vo veci samej, nie je uplatnenie kritéria nazvaného „rovnako efektívny konkurent“ relevantné.

               3.

               Článok 82 ES sa má vykladať v tom zmysle, že aby mohol spadať do pôsobnosti tohto článku, musí byť protisúťažný účinok systému zliav, ktorý je poskytovaný podnikom v dominantnom postavení, ako je ten vo veci samej, pravdepodobný bez toho, aby bolo nevyhnutné preukázať jeho závažnosť alebo výraznosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.