title: Vec T-609/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – PB/Komisia („Verejná služba — Úradníci — Prijímanie — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/309/15 (AD 11) — Lekári pre pracovisko v Luxemburgu — Nepripustenie ku skúškam v hodnotiacom centre — Obmedzenie výberu druhého jazyka na obmedzený počet úradných jazykov Únie — Námietka nezákonnosti — Zjavne nesprávne posúdenie — Zodpovednosť — Nemajetková ujma“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – PB/Komisia
   (Vec T-609/16) (1)

   ((„Verejná služba - Úradníci - Prijímanie - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/309/15 (AD 11) - Lekári pre pracovisko v Luxemburgu - Nepripustenie ku skúškam v hodnotiacom centre - Obmedzenie výberu druhého jazyka na obmedzený počet úradných jazykov Únie - Námietka nezákonnosti - Zjavne nesprávne posúdenie - Zodpovednosť - Nemajetková ujma“))
   (2018/C 052/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PB (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/309/15 (AD 11) – Lekári pre pracoviská v Luxemburgu a Ispre (oblasť: lekári pre Luxemburg) z 28. septembra 2015 nepripustiť žalobkyňu k výberovým skúškam organizovaným v hodnotiacom centre Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO), a jednak na získanie náhrady ujmy, ktorú žalobkyňa údajne utrpela

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 28. septembra 2015, v ktorom výberová komisia verejného výberového konania EPSO/AD/309/15 (AD 11) – Lekári pre pracoviská v Luxemburgu a Ispre (oblasť: lekári pre Luxemburg) odmietla pripustiť PB k výberovým skúškam organizovaným v hodnotiacom centre Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO), sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016 (vec pôvodne zaregistrovaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-39/16 a prenesená na Všeobecný súd Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec C-45/18 P: Odvolanie podané 22. januára 2018: Claire Staelen proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 28. novembra 2017 vo veci T-217/11 REV, Staelen/Európsky ombudsman

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/23

         Odvolanie podané 22. januára 2018: Claire Staelen proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 28. novembra 2017 vo veci T-217/11 REV, Staelen/Európsky ombudsman
   (Vec C-45/18 P)
   (2018/C 104/29)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Claire Staelen (v zastúpení: V. Olona, avocate)

      Ďalší účastník konania: Európsky ombudsman

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil uznesenie T-217/11 REV,

               —

               vyhlásil návrh na obnovu konania vo veci rozsudku T-217/11 REV za prípustný,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania na všetkých stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania uvádza odvolateľka viaceré dôvody založené na

               —

               čiastočnej protiprávnosti článku 169 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,

               —

               porušení článku 169 prvého odseku Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,

               —

               skreslení skutkového stavu a na nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd kvalifikoval rozhodnutie z 19. mája 2005 zároveň ako zoznam vhodných kandidátov a ako rozhodnutie o predĺžení platnosti zoznamu vhodných kandidátov,

               —

               nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že sa podľa Všeobecného súdu možno dovolávať rozhodnutia, ktoré nebolo oznámené všetkým jeho adresátom, a na porušení zásady rovnosti zaobchádzania,

               —

               skreslení skutkového stavu a na zjavne rozporuplných záveroch Všeobecného súdu o údajnom nedostatku náležitej starostlivosti na strane odvolateľky a na porušení zásad právnej istoty a legitímnej dôvery,

               —

               nedostatku odôvodnenia o nových skutočnostiach rozhodujúceho významu.


title: Vec C-628/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 8. novembra 2017 – Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A.

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 8. novembra 2017 – Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A.
   (Vec C-628/17)
   (2018/C 104/15)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku (žalovaný): Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku (žalobca): Orange Polska S.A.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 8 v spojení s článkom 9 a článkom 2 písm. j) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak podnikateľ použije model uzatvárania zmlúv o poskytovaní telekomunikačných služieb na diaľku, v rámci ktorého spotrebiteľ musí urobiť konečné rozhodnutie o obchodnej transakcii v prítomnosti kuriéra, ktorý mu doručí vzorovú zmluvu (všeobecné obchodné podmienky), ide o agresívnu obchodnú praktiku v podobe neprimeraného vplyvu:

               a)

               vždy, ak spotrebiteľ počas návštevy kuriéra nemá možnosť sa nerušene riadne oboznámiť s obsahom vzorovej zmluvy;

               b)

               iba vtedy, ak spotrebiteľ nemá možnosť získať vopred a individualizovaným spôsobom (napríklad na svoju emailovú adresu alebo poštovú adresu) všetky vzorové zmluvy, a to aj v prípade, ak by mal možnosť sa pred návštevou kuriéra sám oboznámiť s obsahom takejto zmluvy na webovej stránke podnikateľa;

               c)

               iba vtedy, ak aj z dodatočných zistení vyplynie, že konanie podnikateľa alebo konanie na základe jeho poverenia bolo nekalým konaním, ktorého cieľom bolo obmedziť slobodu výberu spotrebiteľa v súvislosti s rozhodnutím o obchodnej transakcii?

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22.


title: Vec T-412/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Larko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Predaj niektorých aktív využívaných podnikom alebo v jeho vlastníctve v rámci programu privatizácie — Absencia hospodárskej kontinuity — Žaloba príjemcu pomoci — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Larko/Komisia
   (Vec T-412/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Predaj niektorých aktív využívaných podnikom alebo v jeho vlastníctve v rámci programu privatizácie - Absencia hospodárskej kontinuity - Žaloba príjemcu pomoci - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť“))
   (2018/C 104/30)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: I. Dryllerakis, N. Korogiannakis I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis a E. Rantos, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar, É. Gippini Fournier a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 1805 z 27. marca 2014 týkajúce sa štátnej pomoci SA.37954 (2013/N) – Grécko – Predaj niektorých aktív Larco General Mining & Metallurgical Company SA (Ú. v. EÚ C 156, 2014, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.


title: Vec C-632/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poľsko) 9. novembra 2017 – Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. w Warszawie/Jacek Michalski

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Poľsko) 9. novembra 2017 – Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. w Warszawie/Jacek Michalski
   (Vec C-632/17)
   (2018/C 104/16)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. w Warszawie

      Odporca: Jacek Michalski

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1, ako aj ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS, najmä jej článok 10 a článok 22 ods. 1, vykladať v tom zmysle, že bránia uplatneniu nároku bankou (úverový veriteľ) voči spotrebiteľovi (úverový dlžník) na základe výpisu z bankovej knihy, ktorý podpísali oprávnené osoby splnomocnené na podávanie vyhlásení v súvislosti s majetkovými právami a povinnosťami banky, a ktorý je opatrený pečiatkou banky, ako aj na základe potvrdenia o doručení písomnej výzvy na zaplatenie podľa článku 485 § 3 a nasl. Kodeksu postępowania cywilnego (Občiansky súdny poriadok)?


title: Vec C-686/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 7. decembra 2017 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 7. decembra 2017 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
   (Vec C-686/17)
   (2018/C 104/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Žalovaná: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je pre výklad pojmu krajina pôvodu podľa článku 113a ods. 1 nariadenia (ES) č. 1234/2007 (1) a článku 76 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 (2) potrebné brať do úvahy ustanovenia článku 23 a nasl. Colného kódexu spoločenstva (3) a článku 60 Colného kódexu Únie (4)?

               2.

               Majú pestované šampiňóny, ktoré sú zbierané v tuzemsku, podľa článku 23 nariadenia (EHS) č. 2913/92 a článku 60 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 952/2013 domáci pôvod, keď podstatné kroky pri výrobe boli vykonané v inom členskom štáte Európskej únie a pestované šampiňóny sú do tuzemska privezené najskôr 3 alebo menej dní pred prvým zberom?

               3.

               Uplatňuje sa zákaz uvádzania do omylu podľa článku 2 ods. 1 písm. a) bodu i) smernice č. 2000/13/ES (5) a podľa článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1169/2011 (6) na označovanie krajiny pôvodu predpísaného článkom 113a ods. 1 nariadenia (ES) č. 1234/2007 a článkom 76 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013?

               4.

               Môžu byť pri označeniach o krajine pôvodu, ktoré sú predpísané článkom 113a ods. 1 nariadenia (ES) č. 1234/2007 a článkom 76 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013, uvedené objasňujúce dodatky na zabránenie uvedenia do omylu zakázaného článkom 2 ods. 1 písm. a) bodom i) smernice č. 2000/13/ES, ako aj článkom 7 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1169/2011?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), (Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013 , ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671.

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013 , ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie, (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1.

      (5)  Smernica 2000/13/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín, Ú. v. ES L 109, 2000, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75.

      (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004 Text s významom pre EHPÚ. v. EÚ L 304, 2011, s. 18.


title: Vec C-699/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 14. december 2017 – Allianz Vorsorgekasse AG

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 14. december 2017 – Allianz Vorsorgekasse AG
   (Vec C-699/17)
   (2018/C 104/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Allianz Vorsorgekasse AG

      Ďalší účastníci konania: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

      Prejudiciálna otázka

   Je možné ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní (1), resp. články 49 a 56 ZFEÚ a zásady rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a transparentnosti, vyplývajúce z týchto článkov, uplatniť na uzatváranie zmlúv verejných obstarávateľov s podnikovými fondmi (Betriebliche Vorsorgekassen) na spravovanie a investovanie (Veranlagung) mzdových príspevkov (Entgeltbeiträgen), ak uzavretie zmluvy a tým aj výber podnikového fondu vyžaduje súhlas zamestnancov, resp. ich zástupcov a verejný obstarávateľ teda nemôže túto zmluvu uzavrieť sám?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec T-235/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 – Pari Pharma/EMA („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty v držbe EMA a predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh lieku Vantobra — Rozhodnutie umožniť tretej osobe prístup k dokumentom — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov — Absencia všeobecnej domnienky dôvernosti“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 – Pari Pharma/EMA
   (Vec T-235/15) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty v držbe EMA a predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh lieku Vantobra - Rozhodnutie umožniť tretej osobe prístup k dokumentom - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov - Absencia všeobecnej domnienky dôvernosti“))
   (2018/C 104/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Epping a W. Rehmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński, A. Rusanov, S. Marino, A. Spina a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a J. Traband, splnomocnení zástupcovia) a Novartis Europharm Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EMA č. EMA/271043/2015 z 24. apríla 2015 ktorým sa na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) sprístupňujú tretej osobe určité dokumenty obsahujúce informácie predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh lieku Vantobra

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pari Pharma GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska agentúra pre lieky (EMA), vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Novartis Europharm Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 6.7.2015.


title: Vec T-457/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Le Coq de France — Skoršia národná obrazová známka le coq — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov a služieb — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) 2017/1001]“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
   (Vec T-457/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Le Coq de France - Skoršia národná obrazová známka le coq - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov a služieb - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) 2017/1001]“))
   (2018/C 104/44)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Schwamm & Cie. mbH (Saarbrücken, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. júna 2016 (vec R 1786/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Schwamm & Cie a spoločnosťou Aldi Einkauf

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec T-477/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – European Dynamics Luxembourg a i./ECHA („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie počítačových služieb pre aplikácie ECHA — Zamietnutie ponuky uchádzača — Kritériá hodnotenia ponúk — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – European Dynamics Luxembourg a i./ECHA
   (Vec T-477/15) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie počítačových služieb pre aplikácie ECHA - Zamietnutie ponuky uchádzača - Kritériá hodnotenia ponúk - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2018/C 104/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko), European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgicko), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: M. Sfyri, D. Papadopoulou a C.-N. Dede, avocats)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení pôvodne E. Maurage, W. Broere a M. Heikkilä, neskôr W. Broere a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck a A. M. Vandromme, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí oznámených žalobcom 25. júna 2015, ktorými ECHA zamietla ponuku konzorcia European Dynamics na udelenie zákazky ECHA/2014/86 týkajúcej sa poskytovania počítačových služieb pre aplikácie ECHA, a pridelila túto zákazku inému uchádzačovi, a návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody údajne spôsobenej žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej chemickej agentúry (ECHA).

      (1)  Ú. v. EÚ C 363, 3.11.2015.


title: Vec C-723/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 29. decembra 2017 – Lies Craeynest a i./Brussels Hoofdstedelijk Gewest a Brussels Instituut voor Milieubeheer; ďalší účastník konania: Belgische Staat

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 29. decembra 2017 – Lies Craeynest a i./Brussels Hoofdstedelijk Gewest a Brussels Instituut voor Milieubeheer; ďalší účastník konania: Belgische Staat
   (Vec C-723/17)
   (2018/C 104/21)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper, Clientearth vzw

      Žalovaní: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer

      Ďalší účastník konania: Belgische Staat

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 4 ods. 3 a článok 19 ods. 1 druhý pododsek Zmluvy o Európskej únii, v spojení s článkom 288 tretím odsekom Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článkami 6 a 7 smernice 2008/50/ES/ z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (1), vykladať v tom zmysle, že ak sa tvrdí, že členský štát nezriadil vzorkovacie miesta v súlade s kritériami uvedenými v oddiele B bode 1 písm. a) prílohy III smernice, majú vnútroštátne súdy právomoc na návrh jednotlivcov, ktorí sú bezprostredne dotknutí prekročením hraničných hodnôt ustanovených v článku 13 ods. 1 smernice, preskúmať, či boli vzorkovacie miesta zriadené v súlade s týmito kritériami, a ak neboli, prijať voči vnútroštátnemu správnemu orgánu všetky potrebné opatrenia, ako napríklad uloženie povinnosti, na to, aby boli vzorkovacie miesta zriadené v súlade s týmito kritériami?

               2.

               Ide o prekročenie hraničnej hodnoty v zmysle článku 13 ods. 1 a článku 23 ods. 1 smernice 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe už v prípade, keď sa zistí prekročenie hraničnej hodnoty v priemerovanom období jedného kalendárneho roka, ako je to ustanovené v prílohe XI tejto smernice, na základe výsledkov merania iba jedného vzorkovacieho miesta v zmysle článku 7 smernice, alebo ide o také prekročenie len vtedy, ak vyplýva z priemeru výsledkov merania všetkých vzorkovacích miest v určitej zóne v zmysle smernice?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe, Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1.


title: Vec T-506/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Grécko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Gréckom — Paušálne finančné opravy — Schéma pomoci na plochu — Pojem trvalé pasienky — Podmienky uloženia paušálnej opravy vo výške 25 % — Oznámenie uvedené v článku 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 885/2006 — Článok 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1122/2009 — Podmienenosť — Preskúmanie požiadaviek v oblasti riadenia stanovených právnou úpravou — Preskúmanie požiadaviek pre dobrý poľnohospodársky a ekologický stav — Povinnosť odôvodnenia — Odpočítanie opravy zrušenej rozsudkom Všeobecného súdu“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Grécko/Komisia
   (Vec T-506/15) (1)

   ((„EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Gréckom - Paušálne finančné opravy - Schéma pomoci na plochu - Pojem trvalé pasienky - Podmienky uloženia paušálnej opravy vo výške 25 % - Oznámenie uvedené v článku 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 885/2006 - Článok 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1122/2009 - Podmienenosť - Preskúmanie požiadaviek v oblasti riadenia stanovených právnou úpravou - Preskúmanie požiadaviek pre dobrý poľnohospodársky a ekologický stav - Povinnosť odôvodnenia - Odpočítanie opravy zrušenej rozsudkom Všeobecného súdu“))
   (2018/C 104/35)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grécka republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, O. Tsirkinidou a A. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Kranenborg a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 182, 2015, s. 39)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec T-775/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO – Krasnyiy oktyabr (Vyobrazenie raka) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka zobrazujúca raka — Skorší medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/35

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Kondyterska korporatsiia „Roshen“/EUIPO – Krasnyiy oktyabr (Vyobrazenie raka)
   (Vec T-775/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka zobrazujúca raka - Skorší medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2018/C 104/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: R. Žabolienė a I. Lukauskienė, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO (Moskva, Rusko) (v zastúpení: O. Spuhler, M. Geitz a J. Stock, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. augusta 2016 (vec R 2419/2015-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ a Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 475, 19.12.2016.


title: Vec C-1/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 2. januára 2018 – SIA Oriola Rīga/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 2. januára 2018 – SIA Oriola Rīga/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-1/18)
   (2018/C 104/23)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: SIA Oriola Rīga

      Ďalší účastník konania o kasačnom opravnom prostriedku: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prípade, že sú dovážaným tovarom lieky, majú sa pri určení colnej hodnoty tovaru v súlade s ustanoveniami článku 30 ods. 2 písm. b) nariadenia (EHS) č. 2913/92 (1) a článku 151 ods. 4 nariadenia (EHS) č. 2454/93 (2) za podobné tovary považovať také lieky, ktorých účinná látka a jej množstvo sú rovnaké (alebo podobné), alebo na účely identifikácie podobného tovaru sa má tiež zohľadniť postavenie predmetných dovážaných liekoch na trhu, t.j. ich popularita a dopyt po nich, a ich výrobca?

               2.

               Má sa pri určení colnej hodnoty dovážaných tovarov v súlade s ustanoveniami článku 30 ods. 2 písm. c) nariadenia (EHS) č. 2913/92 lehota deväťdesiatich dní stanovená v článku 152 ods. 1 písm. b) nariadenia (EHS) č. 2454/93 uplatňovať pružne?

               3.

               Ak sa uvedená lehota uplatňuje pružne, mali by sa uprednostniť údaje týkajúce sa operácií, ktoré sú bližšie k okamihu dovozu tovaru, ktorého hodnota sa má stanoviť, a ktorých predmetom sú rovnaké alebo podobné tovary, ktoré sa predávajú v dostatočnom množstve na určenie jednotkovej ceny, alebo naopak údaje týkajúce sa operácií, ktoré nie sú až tak blízko k okamihu dovozu tovaru, ale ktorých predmetom sú konkrétne dovážané tovary?

               4.

               Mali by sa pri určení colnej hodnoty dovážaného tovaru v súlade s ustanovením článku 30 ods. 2 písm. c) nariadenia (EHS) č. 2913/92 zohľadňovať poskytnuté zľavy, ktoré mali vplyv na ceny, za ktoré sa tovary skutočne predávajú?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

      (2)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec C-433/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. januára 2018 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Mlieko a mliečne výrobky — Dodatočný poplatok za mlieko — Hospodárske roky 1995/1996 až 2008/2009 — Nariadenie (ES) č. 1234/2007 — Články 79, 80 a 83 — Nariadenie (ES) č. 595/2004 — Články 15 a 17 — Porušenie — Skutočné nezaplatenie poplatku v stanovených lehotách — Nevymoženie poplatku v prípadoch jeho nezaplatenia)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. januára 2018 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-433/15) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Mlieko a mliečne výrobky - Dodatočný poplatok za mlieko - Hospodárske roky 1995/1996 až 2008/2009 - Nariadenie (ES) č. 1234/2007 - Články 79, 80 a 83 - Nariadenie (ES) č. 595/2004 - Články 15 a 17 - Porušenie - Skutočné nezaplatenie poplatku v stanovených lehotách - Nevymoženie poplatku v prípadoch jeho nezaplatenia))
   (2018/C 104/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, D. Nardi a J. Guillem Carrau, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili a S. Fiorentino, avocatti dello Stato)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že nezabezpečila, aby dodatočný poplatok splatný v súvislosti s množstvami vyrobenými v Taliansku nad rámec národnej kvóty od prvého hospodárskeho roka, v ktorom sa dodatočný poplatok skutočne v Taliansku uplatnil (1995/1996), až do posledného hospodárskeho roka, v ktorom sa konštatovala nadmerná výroba v Taliansku (2008/2009),

                           —

                           sa skutočne vybral od jednotlivých výrobcov, ktorí prispeli ku každej nadmernej výrobe, a

                           —

                           bol v prípade priameho predaja nákupcami alebo výrobcami zaplatený včas po tom, ako bola jeho výška oznámená, alebo

                           —

                           ak nebol zaplatený v stanovených lehotách, aby bol zaregistrovaný a prípadne vymáhaný od uvedených nákupcov alebo výrobcov,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3950/92 z 28. decembra 1992 stanovujúceho dodatočný poplatok v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, článku 4 nariadenia Rady (ES) č. 1788/2003 z 29. septembra 2003, stanovujúceho poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, článkov 79, 80 a 83 nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), ako aj v súvislosti s vykonávacími ustanoveniami Komisie, z článku 7 nariadenia Komisie (EHS) č. 536/93 z 9. marca 1993, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie dodatočného poplatku za mlieko a mliečne výrobky, článku 11 ods. 1 a 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1392/2001 z 9. júla 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 3950/92, ktorým sa zaviedol dodatočný poplatok pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov, ako aj v poslednom rade z článkov 15 a 17 nariadenia Komisie (ES) č. 595/2004 z 30. marca 2004, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1788/2003, ktorým sa stanovujú poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 1468/2006 zo 4. októbra 2006.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-17/18: Žaloba podaná 19. januára 2018 – Delfant Hoylaerts/Komisia

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/44

         Žaloba podaná 19. januára 2018 – Delfant Hoylaerts/Komisia
   (Vec T-17/18)
   (2018/C 104/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isabelle Delfant Hoylaerts (Montredon-des-Corbières, Francúzsko) (v zastúpení: E. Conquet, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 21. marca 2017,

               —

               zrušil implicitné zamietajúce rozhodnutie Komisie z 20. októbra 2017,

               —

               uložil Komisii povinnosť uhradiť výdavky súvisiace s lekárskym vzdelávacím inštitútom, a to od 20. októbra 2017,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť pani Isabelle Delfantovej Hoylaertsovej sumu vo výške 3 000 eur ako náhradu škody za spôsobenú morálnu a finančnú ujmu,

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy konania a zaplatiť pani Isabelle Delfantovej Hoylaertsovej sumu vo výške 3 000 eur ako mimosúdne výdavky.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod, ktorý sa zakladá na porušení článku 72 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, ktorého ustanovenia prebrala spoločná právna úprava týkajúca sa poistenia pre prípad choroby úradníkov Európskej únie, a predovšetkým článku 20, ako aj príručky zásahov Komisie pre zdravotné postihnuté deti štatutárnych zamestnancov.
   Podľa žalobkyne Komisia údajne porušila citované ustanovenia, keď prijala rozhodnutie, ktorým zamieta zaplatiť výdavky súvisiace s lekárskym vzdelávacím inštitútom (ďalej len „IME“) pre jej zdravotne postihnuté dieťa. V tejto súvislosti uvádza, že uvedené rozhodnutie je z administratívneho hľadiska úplne nejasné a že Komisia vychádzala z nesprávneho právneho základu.
   Napokon žalobkyňa tvrdí, že zneužívajúce konanie Komisie môže viesť k vážnym následkom, keďže Komisia nie je schopná uhradiť samotné výdavky IME, hoci je tento inštitút životne dôležitý pre jej dieťa. Jej morálna a finančná situácia sa tak v dôsledku chybného konania Komisie zhorší.


title: Vec T-794/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Balenie zmrzlinových kornútkov) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý predstavuje zmrzlinový kornútok — Skorší medzinárodný zápis označujúci Bulharsko — Dôvody neplatnosti — Používanie rozlišujúceho prvku, ktorého majiteľ je oprávnený zakázať používanie, v neskoršom dizajne — Článok 25 ods. 1 písm. e) nariadenia (ES) č. 6/2002 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 62 nariadenia č. 6/2002 — Povinnosť náležitej starostlivosti — Článok 63 ods. 1 nariadenia č. 6/2002“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Balenie zmrzlinových kornútkov)
   (Vec T-794/16) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý predstavuje zmrzlinový kornútok - Skorší medzinárodný zápis označujúci Bulharsko - Dôvody neplatnosti - Používanie rozlišujúceho prvku, ktorého majiteľ je oprávnený zakázať používanie, v neskoršom dizajne - Článok 25 ods. 1 písm. e) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 62 nariadenia č. 6/2002 - Povinnosť náležitej starostlivosti - Článok 63 ods. 1 nariadenia č. 6/2002“))
   (2018/C 104/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turecko) (v zastúpení: T. Tsenova, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulharsko) (v zastúpení: A. Kostov, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 12. septembra 2016 (vec R 1144/2015-3) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti, ktorého účastníkmi sú Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret a E. Zaharieva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. septembra 2016 (vec R 1144/2015-3) sa zrušuje.

               2.

               Návrhu na vyhlásenie neplatnosti dizajnu zapísaného pod číslom 002343244-0001 sa vyhovuje.

               3.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v konaní pred Všeobecným súdom a odvolacím senátom EUIPO.

               4.

               Elka Zaharieva znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-518/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Francúzska republika/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Program rozvoja francúzskeho vidieka — Opatrenia na podporu rozvoja vidieka — Oblasti s prírodným znevýhodnením — Paušálna finančná oprava — Výdavky vynaložené Francúzskom — Kontroly na mieste — Kritérium miery zaťaženia — Spočítanie zvierat — Zvýšenie sadzby paušálnej opravy v prípade opakovaného porušenia — Procesné záruky“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Francúzska republika/Komisia
   (Vec T-518/15) (1)

   ((„EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Program rozvoja francúzskeho vidieka - Opatrenia na podporu rozvoja vidieka - Oblasti s prírodným znevýhodnením - Paušálna finančná oprava - Výdavky vynaložené Francúzskom - Kontroly na mieste - Kritérium miery zaťaženia - Spočítanie zvierat - Zvýšenie sadzby paušálnej opravy v prípade opakovaného porušenia - Procesné záruky“))
   (2018/C 104/36)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme a A. Daly, neskôr D. Colas, r. Coesme a A. Daly a nakoniec D. Colas, R. Coesme, S. Horrenberger a E. de Moustier, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, A. Lewis a J. Aquilina, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Sampol Pucurull, neskôr V. Ester Casas, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k čiastočnému zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) č. 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 182, 2015, s. 39)

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) sa zrušuje v rozsahu, v akom uplatňuje paušálnu opravu zvýšenú o 10 % z dôvodu, že nedostatok vytýkaný francúzskym úradom v súvislosti so spočítaním zvierat sa opakoval a nebol z ich strany predmetom zlepšení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Francúzska republika a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-21/18: Žaloba podaná 19. januára 2018 – Poľsko/Komisia

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/45

         Žaloba podaná 19. januára 2018 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-21/18)
   (2018/C 104/58)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/2014 z 8. novembra 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2017) 7263] (Ú. v. EÚ L 292, 2017, s. 61) v časti, v ktorej sa vylučujú z financovania Európskou úniou netto sumy 48 317 806,79 eura a 26 638 201,22 eura vynaložené platobnou agentúrou akreditovanou Poľskou republikou,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 52 ods. 1 nariadenia č. 1306/2013 (1), pretože Komisia vykonala finančnú opravu vychádzajúc z nesprávneho zistenia skutkového stavu a nesprávneho právneho posúdenia, hoci výdavky Poľská republika vynaložila v súlade s predpismi Únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 52 ods. 2 nariadenia č. 1306/2013, pretože uplatnenie paušálnej opravy je zjavne neprimerané vzhľadom na prípadné riziko finančnej straty pre rozpočet Únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 druhého odseku ZFEÚ, pretože uplatnená oprava je nedostatočne odôvodnená.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


title: Vec T-795/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Krasnyiy oktyabr/EUIPO – Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (CRABS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka CRABS — Skorší medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/37

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Krasnyiy oktyabr/EUIPO – Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (CRABS)
   (Vec T-795/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka CRABS - Skorší medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky РАКОВЫЕ ШЕЙКИ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2018/C 104/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ OAO (Moskva, Rusko) (v zastúpení: O. Spuhler, M. Geitz a J. Stock, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: R. Žabolienė a I. Lukauskienė, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. augusta 2016 (vec R 2507/2015-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Moscow Confectionery Factory „Krasnyiy oktyabr“ a Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


title: Vec C-179/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 23. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – F. Hoffmann-La Roche Ltd a i./Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hospodárska súťaž — Článok 101 ZFEÚ — Kartel — Lieky — Smernica 2001/83/ES — Nariadenie (ES) č. 726/2004 — Tvrdenia týkajúce sa nebezpečenstiev spojených s používaním lieku na liečbu, na ktorú sa nevzťahuje jeho povolenie na uvedenie na trh (nad rámec PUT) — Definícia relevantného trhu — Pridružené obmedzenie — Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa — Výnimka)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 23. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – F. Hoffmann-La Roche Ltd a i./Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Vec C-179/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hospodárska súťaž - Článok 101 ZFEÚ - Kartel - Lieky - Smernica 2001/83/ES - Nariadenie (ES) č. 726/2004 - Tvrdenia týkajúce sa nebezpečenstiev spojených s používaním lieku na liečbu, na ktorú sa nevzťahuje jeho povolenie na uvedenie na trh (nad rámec PUT) - Definícia relevantného trhu - Pridružené obmedzenie - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Výnimka))
   (2018/C 104/03)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: F. Hoffmann-La Roche Ltd, Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 101 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na účely jeho uplatnenia môže vnútroštátny orgán pre ochranu hospodárskej súťaže zahrnúť do relevantného trhu okrem liekov povolených na liečbu predmetných ochorení aj ďalší liek, ktorého povolenie na uvedenie na trh sa na túto liečbu nevzťahuje, ktorý sa ale na tento účel používa a má teda konkrétny vzťah nahraditeľnosti s prvými uvádzanými liekmi. Na určenie, či takýto vzťah nahraditeľnosti existuje, tento orgán musí, pokiaľ preskúmanie zlučiteľnosti predmetného výrobku s uplatniteľnými ustanoveniami upravujúcimi jeho výrobu alebo jeho uvádzanie na trh bolo na to príslušnými orgánmi alebo súdnymi orgánmi vykonané, zohľadniť výsledok tohto preskúmania, vyhodnotiac jeho prípadné účinky na štruktúru dopytu a ponuky.

               2.

               Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že kartelová dohoda uzatvorená medzi stranami licenčnej zmluvy týkajúcej sa využívania lieku, ktorá s cieľom znížiť konkurenčný tlak na používanie tohto lieku na liečbu určitých ochorení má za cieľ obmedziť správanie tretích strán, a ktorá spočíva v podporovaní používania iného lieku na liečbu tých istých ochorení, nie je vyňatá z uplatňovania tohto ustanovenia z dôvodu, že táto kartelová dohoda je pridružená k uvedenej zmluve.

               3.

               Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že kartelová dohoda medzi dvoma podnikmi uvádzajúcimi na trh dva konkurujúce si lieky, ktorá sa týka šírenia, v kontexte neistoty vedeckých poznatkov, pred Európskou agentúrou pre lieky, zdravotníckymi pracovníkmi a verejnosťou klamlivých informácií o nežiaducich účinkoch používania jedného z týchto liekov pre liečbu ochorení, na ktoré sa nevzťahuje jeho povolenie na uvedenie na trh, s cieľom zníženia konkurenčného tlaku vyplývajúceho z tohto používania na používanie druhého lieku, predstavuje obmedzenie hospodárskej súťaže „z hľadiska cieľa“ v zmysle tohto ustanovenia.

               4.

               Článok 101 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na takú kartelovú dohodu sa nemôže vzťahovať výnimka uvedená v odseku 3 tohto článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec T-22/18: Žaloba podaná 19. januára 2018 – Bulharsko/Komisia

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/46

         Žaloba podaná 19. januára 2018 – Bulharsko/Komisia
   (Vec T-22/18)
   (2018/C 104/59)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bulharská republika (v zastúpení: E. Petranova a L. Zaharieva)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/2014 z 8. novembra 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2017) 7263] v častiach týkajúcich sa rozpočtovej položky 6711, v ktorých sa financovania Európskou úniou v rámci EPFRV vylučujú určité výdavky vynaložené Bulharskou republikou vo výške 11 685 774,48 eura, ktoré majú po odpočítaní zrážok vo výške 272 908,69 eura, finančný dopad vo výške 11 412 865,79 eura,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza desať žalobných dôvodov.

               1.

               Dôvody, ktoré sa vzťahovali na sumy vylúčené z financovania Úniou z dôvodu nedostatočnej kľúčovej kontroly „dostatočná kvalita kontrol na mieste“ a nedostatočnej kľúčovej kontroly „primerané overovanie žiadostí o platbu“, z dôvodu nedostatočnej kľúčovej kontroly „primerané posúdenie primeranosti nákladov“ – výdavky týkajúce sa priamych nákupov a z dôvodu nedostatočnej kľúčovej kontroly „primerané posúdenie primeranosti nákladov“ – výdavky týkajúce sa hodnotiaceho výboru:

                           —

                           porušenie postupu overovania súladu podľa článku 52 nariadenia č. 1306/2013 a porušenie článku 34 vykonávacieho nariadenia č. 908/2014 v rozsahu, v akom Komisia pridala nové dôvody na podporu jej zistení týkajúcich sa kvality kontrol na mieste;

                           —

                           porušenie zásady právnej istoty v rozsahu, v akom neexistujú jasné kritéria a usmernenia vo vzťahu k dostatočnej kvalite kontrol na mieste;

                           —

                           porušenie zásady ekonomického hospodárenia a postupu overovania súladu podľa článku 52 nariadenia č. 1306/2013 v rozsahu, v akom boli vykonané bezdôvodné finančné opravy;

                           —

                           porušenie postupu overovania súladu podľa článku 52 nariadenia č. 1306/2013 a usmernení na výpočet finančných opráv v súvislosti s finančnou opravou vykonanou podľa opatrenia 311 pre hospodárske roky 2013, 2014 a 2015;

                           —

                           porušenie usmernení na výpočet finančných opráv, pokiaľ bola finančná oprava vykonaná v rozsahu, ktorý je neprimeraný skutočnému riziku finančných strát Únie;

                           —

                           porušenie postupu overovania súladu podľa článku 52 nariadenia č. 1306/2013 a usmernení na výpočet finančných opráv pri výkone finančných opráv a v súvislosti s dostatočnou kvalitou kontrol na mieste;

                           —

                           porušenie článku 34 ods. 6 vykonávacieho nariadenia č. 908/2014, článku 12 ods. 8 delegovaného nariadenia č. 907/2014, usmernení na výpočet finančných opráv a zásady proporcionality v súvislosti s vykonaním opráv pri všetkých výdavkoch, ktoré boli uplatňované na účely náhrady;

                           —

                           porušenie postupu overovania súladu podľa článku 52 nariadenia č. 1306/2013, usmernení na výpočet finančných opráv a zásady proporcionality v súvislosti so zisťovaním základu na vykonanie opráv vo vzťahu k projektom v monitorovacej fáze;

               2.

               Dôvody, ktoré sa vzťahovali na sumy vylúčené z financovania Úniou z dôvodu nedostatočnej kľúčovej kontroly „primerané posúdenie primeranosti nákladov“ – výdavky týkajúce sa hodnotiaceho výboru:

                           —

                           porušenie postupu overovania súladu podľa článku 52 nariadenia č. 1306/2013, článku 12 delegovaného nariadenia č. 907/2014, zásady právnej istoty v súvislosti s usmerneniami na výpočet finančných opráv pri uplatnení metodiky výpočtu finančných opráv;

                           —

                           porušenie zásady proporcionality v súvislosti s rozsahom finančných opráv vykonaných Komisiou.


title: Vec C-3/18 P: Odvolanie podané 2. januára 2018: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 23. októbra 2017 vo veci T-712/14, Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR)/Európska komisia

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/19

         Odvolanie podané 2. januára 2018: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 23. októbra 2017 vo veci T-712/14, Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR)/Európska komisia
   (Vec C-3/18 P)
   (2018/C 104/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (v zastúpení: P. A. Benczek, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton, SA, Rolex, SA, The Swatch Group, SA

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil výrok rozsudku Všeobecného súdu a

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 29. júla 2014 vo veci AT.39097 – Watch Repair,

               —

               subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na nové preskúmanie,

               —

               rozhodol, že Komisia a vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania CEAHR vynaložené v rámci konania na prvom stupni a tohto konania o odvolaní,

               —

               subsidiárne rozhodol, že vedľajší účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania vynaložené v rámci konania na prvom stupni a tohto konania o odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vychádzal z analógie medzi posúdením systémov selektívnej distribúcie v judikatúre a posúdením predmetného systému selektívnej opravy.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení, keď dospel k záveru, že systémy selektívnej opravy a odmietnutia dodávať náhradné diely vo veci samej boli odôvodnené a primerané. Odvolateľka sa navyše domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia mohla dôvodne dospieť k záveru, že prestížne hodinky sú komplexné, čo môže odôvodniť zavedenie systému selektívnej opravy a odmietnutie dodávať náhradné diely vo veci samej. Odvolateľka tiež tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia mohla opodstatnene rozhodnúť, že existuje riziko falšovania prestížnych hodiniek, čo odôvodňuje systém selektívnej opravy a odmietnutie dodávať náhradné diely vo veci samej. Všeobecný súd sa zjavne mýlil, keď konštatoval, že Komisia mohla dospieť k záveru, že podmienky uložené výrobcami prestížnych hodiniek nešli nad rámec toho, čo bolo nevyhnutné.
   Vo svojom treťom a štvrtom odvolacom dôvode odvolateľka spochybňuje zjavne nesprávne posúdenie Všeobecného súdu, ktoré sa týka dopadu odmietnutia dodávať náhradné diely na existenciu účinnej hospodárskej súťaže na trhu so službami opráv a údržby predmetných hodiniek; takisto nesúhlasí s tvrdením, ktoré z toho vyplýva, a ktoré sa týka nízkej pravdepodobnosti preukázania zneužívania dominantného postavenia v prejednávanej veci. Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že existuje hospodárska súťaž medzi autorizovanými opravármi, ako aj medzi týmito opravármi a internými centrami opravy u výrobcov.
   Vo svojom piatom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil jej procesné práva tým, že odmietol, aby predložila odpovede k vyjadreniam vedľajších účastníkov konania z toho dôvodu, že následkom mimoriadnych okolností nedodržala lehotu, a tým, že odmietol opätovné otvorenie ústnej časti konania v nadväznosti na jej žiadosť o predloženie nových dôkazov.
   Vo svojom šiestom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne uplatnil voľnú úvahu v súvislosti s rozhodnutím, či vedľajší účastníci konania majú znášať svoje trovy konania, ktoré vynaložili v rámci konania na prvom stupni.


title: Vec T-852/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Access Info Europe/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Vyhlásenia EÚ a Turecka z 8. a 18. marca 2016 — Vykonanie stanovených opatrení Európskou úniou alebo členskými štátmi — Dokumenty vystavené alebo prijaté právnym servisom inštitúcie — Právne stanoviská — Analýzy týkajúce sa zákonnosti opatrení stanovených v rámci vykonávania vyhlásenia EÚ a Turecka z 18. marca 2016 — Zamietnutie prístupu — Článok 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1049/2001 — Výnimka týkajúca sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov — Článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia č. 1049/2001 — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu právneho poradenstva“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/39

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2018 – Access Info Europe/Komisia
   (Vec T-852/16) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Vyhlásenia EÚ a Turecka z 8. a 18. marca 2016 - Vykonanie stanovených opatrení Európskou úniou alebo členskými štátmi - Dokumenty vystavené alebo prijaté právnym servisom inštitúcie - Právne stanoviská - Analýzy týkajúce sa zákonnosti opatrení stanovených v rámci vykonávania vyhlásenia EÚ a Turecka z 18. marca 2016 - Zamietnutie prístupu - Článok 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka týkajúca sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov - Článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu právneho poradenstva“))
   (2018/C 104/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Access Info Europe (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: O. Brouwer, E. Raedts a J. Wolfhagen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Buchet a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2016) 6030 final z 19. septembra 2016, ktorým sa potvrdzuje odmietnutie prístupu žalobcu zo strany Komisie, pokiaľ ide o dokumenty, ktoré pochádzajú od právneho servisu tejto inštitúcie a ktoré sa údajne týkajú zákonnosti opatrení prijatých Európskou úniou a jej členskými štátmi na účely vykonávania činností opísaných vo vyhlásení hláv štátov alebo predsedov vlád Únie z 18. marca 2016 prijatom v nadväznosti na ich rokovanie s tureckým predsedom vlády z toho istého dňa

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Access Info Europe je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 53, 20.2.2017.


title: Vec C-18/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 10. januára 2018 – Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 10. januára 2018 – Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited
   (Vec C-18/18)
   (2018/C 104/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eva Glawischnig-Piesczek

      Žalovaná: Facebook Ireland Limited

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (1) vo všeobecnosti niektorej z nižšie uvedených povinností host providera [poskytovateľ hostingu], ktorý nezákonné informácie bezodkladne neodstránil, konkrétne povinnosti odstrániť nielen tieto nezákonné informácie v zmysle článku 14 ods. 1 písm. a) smernice, ale aj iné informácie rovnakého znenia:

                           a.a.

                           celosvetovo?

                           a.b.

                           v danom členskom štáte?

                           a.c.

                           vo vzťahu k danému používateľovi celosvetovo?

                           a.d.

                           vo vzťahu k danému používateľovi v danom členskom štáte?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Platí to aj pre informácie rovnakého významu?

               3.

               Platí to aj pre informácie rovnakého významu, akonáhle sa o tejto okolnosti dozvedel prevádzkovateľ?

      (1)  Ú. v. ES. L 178, 2000, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399.


title: Vec C-267/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 23. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of Gibraltar – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na návrh Alberta Buhagiara a i./Minister for Justice (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Územná pôsobnosť práva Únie — Článok 355 bod 3 ZFEÚ — Akt o podmienkach pristúpenia Dánskeho kráľovstva, Írska, Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska k Európskej únii a o zmenách zmlúv — Článok 29 — Príloha I časť I bod 4 — Vylúčenie Gibraltáru z colného územia Európskej únie — Rozsah pôsobnosti — Smernica 91/477/EHS — Článok 1 ods. 4 — Článok 12 ods. 2 — Príloha II — Európsky zbrojný pas — Poľovníctvo a športová streľba — Uplatniteľnosť na území Gibraltáru — Povinnosť prebratia — Neexistencia — Platnosť)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 23. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of Gibraltar – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na návrh Alberta Buhagiara a i./Minister for Justice
   (Vec C-267/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Územná pôsobnosť práva Únie - Článok 355 bod 3 ZFEÚ - Akt o podmienkach pristúpenia Dánskeho kráľovstva, Írska, Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska k Európskej únii a o zmenách zmlúv - Článok 29 - Príloha I časť I bod 4 - Vylúčenie Gibraltáru z colného územia Európskej únie - Rozsah pôsobnosti - Smernica 91/477/EHS - Článok 1 ods. 4 - Článok 12 ods. 2 - Príloha II - Európsky zbrojný pas - Poľovníctvo a športová streľba - Uplatniteľnosť na území Gibraltáru - Povinnosť prebratia - Neexistencia - Platnosť))
   (2018/C 104/04)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of Gibraltar

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: The Queen, na návrh Alberta Buhagiara, Wayne Piri, Stephanie Piri, Arthura Taylora, Henryho Bonifacia, Colina Tomlinsona, Darrena Sheriffa

      Žalovaný: Minister for Justice

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 29 Aktu o podmienkach pristúpenia Dánskeho kráľovstva, Írska, Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska k Európskej únii a o zmenách zmlúv v spojení s jeho prílohou I časťou I bodom 4 sa má vykladať v tom zmysle, že článok 12 ods. 2 smernice Rady 91/477/EHS z 18. júna 1991 o kontrole získavania a vlastnenia zbraní, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/51/ES z 21. mája 2008, v spojení s článkom 1 ods. 4 a prílohou II tejto smernice sa neuplatňujú na územie Gibraltáru.

               2.

               Z preskúmania položených otázok nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť smernice 91/477.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 18.7.2016.


title: Vec T-25/18: Žaloba podaná 19. januára 2018 – PAN Europe/Komisia

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/47

         Žaloba podaná 19. januára 2018 – PAN Europe/Komisia
   (Vec T-25/18)
   (2018/C 104/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2017) 7604 final z 9. novembra 2017, ktorým sa čiastočne odmieta prístup žalobkyne k dokumentom týkajúcim sa prípravy delegovaných nariadení týkajúcich sa vedeckých kritérií pre hodnotenie látok narušujúcich funkciu endokrinného systému,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia tým, že prijala napadnuté rozhodnutie, porušila a nesprávne uplatnila článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001. (1)

                           —

                           Komisia porušila a nesprávne uplatnila článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že ho uplatnila na informácie o skončenom rozhodovacom procese.

                           —

                           Komisia porušila článok 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001, pretože nevyložila ani neuplatnila základ pre odmietnutie prístupu dostatočne reštriktívne a nepreukázala, že by sprístupnenie závažným spôsobom ohrozilo rozhodovací proces.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia tým, že prijala napadnuté rozhodnutie, porušila článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 (2) a článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001.

                           —

                           Komisia porušila článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 tým, že konkrétne a individuálne neskúmala dokumenty, na ktoré sa odkazovalo v žiadosti o prístup, a vo vzťahu ku každému konkrétnemu dokumentu neuviedla dôvod, pre ktorý nemôže byť sprístupnený, pričom nevyložila základ pre odmietnutie stanovený v článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 dostatočne reštriktívne; Komisia ďalej porušila ustanovenia uvedené vyššie, pretože nezvážila osobitný záujem na ochrane rozhodovacieho procesu a všeobecný záujem na sprístupnení informácií o životnom prostredí a pretože dostatočne neodôvodnila odmietnutie prístupu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne nezohľadnila prevažujúci verejný záujem na sprístupnení požadovaných informácií.
               Z dôvodu zásadnej zmeny politiky počas rozhodovacieho procesu a zásadnej zmeny návrhu vedeckých kritérií stanovených počas tohto procesu existuje v tejto veci prevažujúci verejný záujem, ktorý odôvodňuje sprístupnenie požadovaných informácií.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES, L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).


title: Vec C-20/18: Žaloba podaná 9. januára 2018 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/21

         Žaloba podaná 9. januára 2018 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-20/18)
   (2018/C 104/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux, J. Samnadda a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že najneskôr do 10. apríla 2016 neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/26/EÚ z 26. februára 2014 o kolektívnej správe autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom a o poskytovaní multiteritoriálnych licencií na práva na hudobné diela na online využívanie na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 84, 20.3.2014, s. 72), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 43 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Luxemburskému veľkovojvodstvu v súlade s článkom 260 ods. 3 ZFEÚ penále vo výške 12 920 eur za každý deň nesplnenia povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice 2014/26/EÚ od dátumu vydania rozsudku v predmetnej veci,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Členské štáty boli podľa článku 43 ods. 1 smernice 2014/26/EÚ prijať opatrenia potrebné na prebratie ustanovení tejto smernice najneskôr do 10. apríla 2016. Keďže Luxembursko neinformovalo Komisiu o prijatí takýchto opatrení, Komisia sa obrátila na Súdny dvor.
   Vo svojej žalobe Komisia navrhuje, aby Luxembursku bolo uložené denné penále vo výške 12 920 eur. Pri výpočte výšky penále bola zohľadnená závažnosť a dĺžka trvania porušenia, ako aj odstrašujúci účinok v závislosti od platobnej schopnosti tohto členského štátu.


title: Vec T-729/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 – MSD Animal Health Innovation a Intervet international/EMA („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty v držbe EMA a predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh veterinárneho lieku Bravecto — Rozhodnutie umožniť tretej osobe prístup k dokumentom — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov — Absencia všeobecnej domnienky dôvernosti“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 – MSD Animal Health Innovation a Intervet international/EMA
   (Vec T-729/15) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty v držbe EMA a predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh veterinárneho lieku Bravecto - Rozhodnutie umožniť tretej osobe prístup k dokumentom - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov - Absencia všeobecnej domnienky dôvernosti“))
   (2018/C 104/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Nemecko) a Intervet international BV (Boxmeer, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. Bogaert, avocat, B. Kelly a H. Billson, solicitors, J. Stratford, QC, a C. Thomas, barrister, neskôr P. Bogaert, B. Kelly, J. Stratford a C. Thomas)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński, A. Spina, S. Marino, A. Rusanov a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EMA č. EMA/785809/2015 z 25. novembra 2015, ktorým sa na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331), sprístupňujú tretej osobe určité dokumenty obsahujúce informácie predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh veterinárneho lieku Bravecto

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               MSD Animal Health Innovation GmbH a Intervet international BV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska agentúra pre lieky (EMA), vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec T-37/18: Žaloba podaná 23. januára 2018 – Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO – Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/49

         Žaloba podaná 23. januára 2018 – Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO – Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
   (Vec T-37/18)
   (2018/C 104/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Pruszczyk, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Heinrich Bauer Verlag KG (Hamburg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: ochranná známka Únie „Brave Paper“ – prihláška č. 13 774 211.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. novembra 2017 vo veci R 391/2017-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               rozhodol, že ochranná známka sa má zapísať pre všetky tovary a služby uvedené v prihláške,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-105/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Philip Morris Brands/EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka Marlboro — Relatívny dôvod zamietnutia — Dobré meno — Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom — Voľná úvaha odvolacieho senátu — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 95 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 2017/1001) — Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 – Philip Morris Brands/EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel)
   (Vec T-105/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel - Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka Marlboro - Relatívny dôvod zamietnutia - Dobré meno - Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom - Voľná úvaha odvolacieho senátu - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 95 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 2017/1001) - Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95“))
   (2018/C 104/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Philip Morris Brands Sàrl (Neuchâtel, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Alonso Domingo, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a M. Simandlova, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Explosal Ltd (Larnaca, Cyprus) (v zastúpení: D. McFarland, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. januára 2016 (vec R 2775/2014-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Philip Morris a Explosal

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 4. januára 2016 (vec R 2775/2014-1) sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               EUIPO a Explosal Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Philip Morris Brands Sàrl.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec T-40/18: Žaloba podaná 24. januára 2018 – Ecolab USA/EUIPO (SOLIDPOWER)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/50

         Žaloba podaná 24. januára 2018 – Ecolab USA/EUIPO (SOLIDPOWER)
   (Vec T-40/18)
   (2018/C 104/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: V. Töbelmann a K. Middelhoff, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „SOLIDPOWER“ označujúci Európsku úniu – prihláška č. 1 310 671.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. novembra 2017 vo veci R 1182/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-208/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 – Ranocchia/ERCEA („Výskum a technologický rozvoj — Výzvy na predkladanie návrhov a súvisiacich činností v rámci pracovného programu ERC na rok 2015 — Rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) — Horizont 2020 — Rozhodnutie ERCEA o vyhlásení návrhu podaného žalobcom za nespôsobilý — Projekt týkajúci sa identifikácie matematických algoritmov uľahčujúcich čítanie a analýzu niektorých starých rukopisov — Zneužitie právomoci — Skutkový omyl — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 – Ranocchia/ERCEA
   (Vec T-208/16) (1)

   ((„Výskum a technologický rozvoj - Výzvy na predkladanie návrhov a súvisiacich činností v rámci pracovného programu ERC na rok 2015 - Rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) - Horizont 2020 - Rozhodnutie ERCEA o vyhlásení návrhu podaného žalobcom za nespôsobilý - Projekt týkajúci sa identifikácie matematických algoritmov uľahčujúcich čítanie a analýzu niektorých starých rukopisov - Zneužitie právomoci - Skutkový omyl - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2018/C 104/41)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Graziano Ranocchia (Rím, Taliansko) (v zastúpení: C. Intino, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA) (v zastúpení: pôvodne M. E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza a L. Moreau, neskôr E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza a F. Sgritta, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie po prvé rozhodnutia ERCEA Ares(2016) 1020667 z 26. februára 2016 o zamietnutí návrhu žalobcu na preskúmanie rozhodnutia o neudelení grantu na výskumný návrh č. 682937 s názvom „PHercSchools2 – The Hellenistic Philosophical Schools in the Herculaneum Papyri“, po druhé rozhodnutia ERCEA Ares(2015) 5922529 zo 17. decembra 2015 o neudelení grantu na tento výskumný návrh a po tretie akéhokoľvek predchádzajúceho, následného a súvisiaceho aktu vo vzťahu k týmto aktom, najmä zoznamu schválených projektov v rámci grantového programu „ERC-Consolidator Grant“ uverejneného tlačovým komuniké ERCEA z 12. februára 2016

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Graziano Ranocchia je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-43/18: Žaloba podaná 24. januára 2018 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Autá)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/50

         Žaloba podaná 24. januára 2018 – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Autá)
   (Vec T-43/18)
   (2018/C 104/64)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 5467-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2017 vo veci R 1204/2016-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu a dizajn Spoločenstva č. 5467-0001,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 4 ods. 1 v spojení s článkom 6 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-314/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 25. januára 2018 – Európska komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Doprava — Smernica 2006/126/ES — Vodičský preukaz — Definícia skupín C1 a C, ako aj skupiny D1)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/5

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 25. januára 2018 – Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-314/16) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Doprava - Smernica 2006/126/ES - Vodičský preukaz - Definícia skupín C1 a C, ako aj skupiny D1))
   (2018/C 104/05)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux a Z. Malůšková, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, T. Muller a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že nezabezpečila, aby sa definícia skupín C1 a C vzťahovala len na iné motorové vozidlá, ako sú vozidlá skupiny D1 alebo D, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. d) a f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch.

               2.

               Česká republika si tým, že obmedzila definíciu skupiny D1 na motorové vozidlá projektované a konštruované na prepravu viac ako ôsmich cestujúcich, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 4 písm. h) tejto smernice.

               3.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 8.8.2016.


title: Vec T-45/18: Žaloba podaná 29. januára 2018 – Novenco Building & Industry/EUIPO – Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/51

         Žaloba podaná 29. januára 2018 – Novenco Building & Industry/EUIPO – Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)
   (Vec T-45/18)
   (2018/C 104/65)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novenco Building & Industry A/S (Næstved, Dánsko) (v zastúpení: A. Rasmussen, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Novenco Ventilator (Beijing) Co. Ltd (Beijing, China)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu obsahujúci vyobrazenie „NOVENCO“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 187 938.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. novembra 2017 vo veci R 2354/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               sčasti zrušil napadnuté rozhodnutie, najmä pre tovary zaradené do triedy 7, na ktoré sa vzťahuje IR 1187938,

               —

               rozhodol, že EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj uložil mu povinnosť nahradiť trovy konania ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom, ktoré vznikli počas odvolacieho a námietkového konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-360/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Spolková republika Nemecko/Aziz Hasan (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov — Podmienky a lehoty stanovené na podanie dožiadania o prijatie späť — Neoprávnený návrat štátneho príslušníka tretej krajiny do členského štátu, ktorý vykonal odovzdanie — Článok 24 — Konanie o prijatie späť — Článok 27 — Opravný prostriedok — Rozsah súdneho preskúmania — Okolnosti, ktoré nastali po odovzdaní)

text:
               19.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Spolková republika Nemecko/Aziz Hasan
   (Vec C-360/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov - Podmienky a lehoty stanovené na podanie dožiadania o prijatie späť - Neoprávnený návrat štátneho príslušníka tretej krajiny do členského štátu, ktorý vykonal odovzdanie - Článok 24 - Konanie o prijatie späť - Článok 27 - Opravný prostriedok - Rozsah súdneho preskúmania - Okolnosti, ktoré nastali po odovzdaní))
   (2018/C 104/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko

      Žalovaný: Aziz Hasan

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 27 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa má s prihliadnutím na odôvodnenie 19 tohto nariadenia a článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že súdne preskúmanie rozhodnutia o odovzdaní musí spočívať na skutkovom stave existujúcom v čase posledného pojednávania na tomto súde, alebo ak sa rozhoduje bez pojednávania, v čase, keď uvedený súd rozhodol o žalobe.

               2.

               Článok 24 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide vo veci samej, v ktorej bol štátny príslušník tretej krajiny po tom, čo podal žiadosť o medzinárodnú ochranu v prvom členskom štáte, odovzdaný do tohto členského štátu v nadväznosti na zamietnutie novej žiadosti podanej v druhom členskom štáte, potom sa bez povolenia na pobyt vrátil na územie tohto druhého členského štátu, sa v prípade tohto štátneho príslušníka môže uplatniť konanie o prijatie späť a nemožno vykonať nové odovzdanie tejto osoby do prvého z týchto členských štátov bez toho, aby sa začalo takéto konanie.

               3.

               Článok 24 ods. 2 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, o akú ide vo veci samej, v ktorej sa štátny príslušník tretej krajiny bez povolenia na pobyt vrátil na územie členského štátu, ktorý ho v minulosti odovzdal do iného členského štátu, sa musí dožiadanie o prijatie späť zaslať v lehotách stanovených v tomto ustanovení, a že tieto lehoty nemôžu začať plynúť skôr, kým sa žiadajúci členský štát nedozvie o návrate dotknutej osoby na jeho územie.

               4.

               Článok 24 ods. 3 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že sa dožiadanie o prijatie späť nepodá v lehote stanovenej v článku 24 ods. 2 tohto nariadenia, je členský štát, na ktorého území sa zdržiava dotknutá osoba bez povolenia na pobyt, zodpovedný za posúdenie novej žiadosti o medzinárodnú ochranu, ktorú musí mať táto osoba možnosť podať.

               5.

               Článok 24 ods. 3 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že konanie o opravnom prostriedku podanom proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta prvá žiadosť o medzinárodnú ochranu podaná v členskom štáte, ešte prebieha, sa nemá považovať za podanie novej žiadosti o medzinárodnú ochranu v tomto členskom štáte v zmysle tohto ustanovenia.

               6.

               Článok 24 ods. 3 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že sa dožiadanie o prijatie späť nepodá v lehotách stanovených v článku 24 ods. 2 tohto nariadenia a dotknutá osoba nevyužila možnosť, ktorá jej musí byť daná, podať novú žiadosť o medzinárodnú ochranu:

                           —

                           členský štát, na ktorého území sa táto osoba zdržiava bez povolenia na pobyt, môže ešte podať dožiadanie o prijatie späť, a

                           —

                           toto ustanovenie nepovoľuje odovzdanie uvedenej osoby do druhého členského štátu bez podania tohto dožiadania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.