title: Spojené veci C-54/10 P a C-55/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  22. júna 2011 Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Zamietnutie zápisu označení 350 , 250 , 150 , 222 , 333 a  555 ako ochranných známok pre periodiká, knihy a brožúry na hranie — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 7 ods. 1 písm. c) — Opisný charakter — Povinnosť ÚHVT zohľadniť svoju skoršiu rozhodovaciu prax]

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/4

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. júna 2011 Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Spojené veci C-54/10 P a C-55/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Zamietnutie zápisu označení „350“, „250“, „150“, „222“, „333“ a „555“ ako ochranných známok pre periodiká, knihy a brožúry na hranie - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 7 ods. 1 písm. c) - Opisný charakter - Povinnosť ÚHVT zohľadniť svoju skoršiu rozhodovaciu prax)
   2011/C 340/07
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (v zastúpení: D. Rzążewska, radca prawny)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 19. novembra 2009, v spojených veciach T-64/07 až T-66/07, Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT, ktorým Súd prvého stupňa zamietol tri žaloby podané proti rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. decembra 2006 (veci R 1033/2006-4, R 1034/2006-4 a R 1035/2006-4) týkajúcim sa prihlášok slovných ochranných známok 150, 250 a 350 ako ochranných známok Spoločenstva — Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) a článku 76 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1) — Opisný charakter ochranných známok zložených výlučne z číslic

      Výrok

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-155/11 PPU: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank's-Gravenhage, zasadajúci v Zwolle-Lelystad (Holandsko) 31. marca 2011 — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank's-Gravenhage, zasadajúci v Zwolle-Lelystad (Holandsko) 31. marca 2011 — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Vec C-155/11 PPU)
   2011/C 219/02
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank's-Gravenhage, zasadajúci v Zwolle-Lelystad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bibi Mohammad Imran

      Žalovaný: Minister van Buitenlandse Zaken

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňuje článok 7 ods. 2 smernice 2003/86 (1), aby členský štát neumožnil rodinnému príslušníkovi v zmysle článku 4 tejto smernice príslušníka tretieho štátu, ktorý sa oprávnene zdržiava v tomto členskom štáte vstup a pobyt len z dôvodu, že tento rodinný príslušník nezložil v zahraničí integračnú skúšku stanovenú na základe právnych predpisov tohto členského štátu?

               2.

               Je pre odpoveď na otázku 1 relevantné, že v prípade rodinného príslušníka ide o matku ôsmich detí, ktoré sa oprávnene zdržiavajú v tomto členskom štáte, pričom sedem z nich je maloletých?

               3.

               Je pre odpoveď na otázku 1 relevantné, či má rodinný príslušník v štáte pobytu prístup k výučbe v jazyku tohto členského štátu?

               4.

               Je pre odpoveď na otázku 1 relevantné, či je rodinný príslušník s prihliadnutím na jeho resp. jej predchádzajúce vzdelanie a osobnú situáciu, najmä na zdravotné problémy, schopný úspešne zložiť uvedenú skúšku v dohľadnej dobe?

               5.

               Je pre odpoveď na otázku 1 relevantné, že sa neuskutočňuje preskúmanie so zreteľom na ustanovenia článku 5 ods. 5 a článku 17 smernice 2003/86 a článku 24 Charty alebo so zásadou proporcionality práva Únie?

               6.

               Je pre odpoveď na otázku 1 relevantné, že občania niektorých iných tretích štátov sú len na základe svojej štátnej príslušnosti oslobodení od povinnosti úspešne zložiť integračnú skúšku v zahraničí?

      (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).


title: Vec T-175/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Akzo Nobel a i./Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s kyselinou monochlóroctovou — Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Rozdelenie trhu a určenie cien — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Pokuty — Povinnosť odôvodnenia — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Odstrašujúci účinok )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Akzo Nobel a i./Komisia
   (Vec T-175/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s kyselinou monochlóroctovou - Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Rozdelenie trhu a určenie cien - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Pokuty - Povinnosť odôvodnenia - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Odstrašujúci účinok“)
   2009/C 282/67
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Akzo Nobel NV (Arnhem, Holandsko), Akzo Nobel Nederland BV (Arnhem), Akzo Nobel AB (Štokholm, Švédsko), Akzo Nobel Chemicals BV (Amersfoort, Holandsko), Akzo Nobel Functional Chemicals BV (Amersfoort), Akzo Nobel Base Chemicals AB (Skoghall, Švédsko) a Eka Chemicals AB (Bohus, Švédsko) (v zastúpení: pôvodne C. Swaak a A. Käyhkö, neskôr C. Swaak a M. van der Woude, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne P. Hellström a F. Amato, neskôr A. Bouquet a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005 v súvislosti s postupom použitia článku 81 [ES] a článku 53 Dohody EHP (vec č. COMP/E-1/37.773 — AMCA), a subsidiárne zníženie pokuty uloženej žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB a Eka Chemicals AB sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec T-318/08: Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Di Mercurio/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/35

         Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Di Mercurio/Komisia
   (Vec T-318/08)
   (2008/C 272/66)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Salvatore Di Mercurio (Pachino, Taliansko) (v zastúpení: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008 uverejnené v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisia.


title: Vec C-220/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom tribunal administratif de Lyon zo 7. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Jean Auroux a iní proti Commune de Roanne – vedľajší účastník konania: Société d'équipement du département de la Loire

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom tribunal administratif de Lyon zo 7. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Jean Auroux a iní proti Commune de Roanne – vedľajší účastník konania: Société d'équipement du département de la Loire
   (Vec C-220/05)
   (2005/C 193/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Tribunal administratif de Lyon podal rozsudkom zo 7. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Jean Auroux a iní proti Commune de Roanne – vedľajší účastník konania: Société d'équipement du département de la Loire – a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 19. mája 2005.
   Tribunal administratif de Lyon žiada Súdny dvor, aby rozhodol o týchto otázkach:

               1)

               Predstavuje dohoda, ktorou jeden obstarávateľ poverí druhého obstarávateľa realizáciou stavebných prác vo verejnom záujme, v rámci ktorej tejto druhý obstarávateľ odovzdá prvému obstarávateľovi stavby, ktoré majú slúžiť jeho potrebám, a pri skončení ktorej sa prvý obstarávateľ automaticky stáva vlastníkom tých pozemkov a stavieb, ktoré neprešli do vlastníctva tretích osôb, verejnú zmluvu na zhotovenie prác v zmysle ustanovení článku 1 smernice 93/37/EHS zo 14. júna 1993 (1) v znení neskorších predpisov?

               2)

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je pri posudzovaní prahu 5 000 000 zvláštnych práv čerpania, stanovenom v článku 6 tej istej smernice, potrebné zohľadniť iba cenu za dodanie stavieb obstarávateľovi, alebo súčet tejto ceny a zaplatených príspevkov, aj keď sú tieto príspevky iba sčasti určené na realizáciu daných stavieb, alebo, napokon, celkovú hodnotu prác, pričom majetok, ktorý nebol prevedený na konci platnosti zmluvy, sa automaticky stáva vlastníctvom prvého obstarávateľa a tento ďalej vykonáva platné zmluvy a preberá dlhy, ktoré vznikli druhému obstarávateľovi?

               3)

               V prípade kladnej odpovede na prvé dve otázky, je prvý obstarávateľ pri uzatváraní takejto dohody oslobodený od povinnosti použiť postupy verejného obstarávania ustanovené v uvedenej smernici vzhľadom na to, že táto dohoda môže byť uzavretá len s určitými právnickými osobami a druhý obstarávateľ tieto postupy uplatní na svoje verejné obstarávania prác?

      (1)  Smernica Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, 9. 8.1993, s. 54)


title: Vec C-435/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — J. C. van Ardennen/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Smernica 80/987/EHS — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Dávka v prípade platobnej neschopnosti — Platba podliehajúca podmienke byť zaregistrovaný ako uchádzač o zamestnanie)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/17

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — J. C. van Ardennen/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (Vec C-435/10) (1)

      (Smernica 80/987/EHS - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Dávka v prípade platobnej neschopnosti - Platba podliehajúca podmienke byť zaregistrovaný ako uchádzač o zamestnanie)
      (2012/C 25/27)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: J. C. van Ardennen

         Žalovaná: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Centrale Raad van Beroep — Výklad článkov 4, 5 a 10 smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/01), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES (Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/04, s. 261) — Rozsah ochrany poskytovaný záručnou inštitúciou — Vnútroštátna právna úprava, ktorá pracovníkom na uplatnenie ich práva na vyplatenie neuspokojených nárokov na mzdu ukladá povinnosť zaregistrovať sa bez meškania ako uchádzači o zamestnanie

         Výrok rozsudku

      Články 3 a 4 smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o ochrane zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002, sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje taká vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá zamestnancom v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa na uplatnenie ich práva na vyplatenie neuspokojených nárokov na mzdu povinnosť zaregistrovať sa ako uchádzači o zamestnanie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-649/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Toth/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/63

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Toth/Parlament
   (Vec T-649/15)
   (2016/C 048/71)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Balazs Toth (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8490 C zo 16. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-311/17: Žaloba podaná 19. mája 2017 – Stips/Komisia

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/49

         Žaloba podaná 19. mája 2017 – Stips/Komisia
   (Vec T-311/17)
   (2017/C 231/63)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Adolf Stips (Besozzo, Taliansko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade zrušil rozhodnutie orgánu príslušného na uzatváranie pracovných zmlúv z 19. augusta 2016 vo veci nepreradenia žalobcu do platovej triedy AD 13 počas preraďovania v roku 2013,

               —

               subsidiárne zaviazal Komisiu nahradiť žalobcovi v celom rozsahu škodu, tak materiálnu, ako aj morálnu,

               —

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ZFEÚ v rozsahu, v akom Komisia nerešpektovala odôvodnenie rozsudku z 19. júla 2016, Stips/Komisia (F-131/15, EU:F:2016:154) a tento rozsudok vykonala v zlej viere, čím porušila absolútnu právnu silu veci rozhodnutej Súdom pre verejnú službu.


title: Vec C-355/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 6. júla 2011 — G. Brouwer/Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 6. júla 2011 — G. Brouwer/Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
   (Vec C-355/11)
   2011/C 282/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: G. Brouwer

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica 91/629/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že zákonné požiadavky týkajúce sa správy, ktoré vyplývajú z článku 4 nariadenia (ES) č. 1782/2003 (2), sa vzťahujú aj na teľatá, ktoré poľnohospodár drží vnútri svojho poľnohospodárskeho mliekarenského podniku?

               2.

               Ak je odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná, je skutočnosť, že v členskom štáte je na vykonanie smernice v platnosti právna úprava, podľa ktorej sa tieto požiadavky vzťahujú na také teľatá, dôvodom na to, aby sa v prípade ich porušenia znížili alebo vylúčili priame platby v zmysle článku 6 nariadenia (ES) č. 1782/2003?

      (1)  Smernica Rady 91/629/EHS z 19. novembra 1991, ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu teliat (Ú. v. ES L 340, s. 28; Mim. vyd. 03/012, s. 144).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. januára 2006  vo veci C-533/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (Nariadenie (ES) č. 1798/2003 — Smernica 2003/93/ES — Voľba právneho základu)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 26. januára 2006
   vo veci C-533/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (1)

   (Nariadenie (ES) č. 1798/2003 - Smernica 2003/93/ES - Voľba právneho základu)
   (2006/C 86/07)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-533/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca) proti Rade Európskej únie (v zastúpení: A.-M. Colaert a E. Karlsson splnomocnené zástupkyne), ktorú v konaní podporuje: Írsko (v zastúpení: D. O'Hagan, za právnej pomoci A. Collins, SC), Portugalská republika, (v zastúpení: L. Fernandes, splnomocnený zástupca), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (v zastúpení: R. Caudwell, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci D. Wyatt, QC), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 19. decembra 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Schintgen (spravodajca), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 26. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Írsko, Portugalská republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec T-356/11: Žaloba podaná 1. júla 2011 — Restoin/ÚHVT (EQUIPMENT)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/52

         Žaloba podaná 1. júla 2011 — Restoin/ÚHVT (EQUIPMENT)
   (Vec T-356/11)
   2011/C 269/116
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Christian Restoin (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Alcaraz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu zo 14. apríla 2011 vo veci R 1430/2010-4,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vynaložil C. Restoin.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „EQUIPMENT“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 9, 14, 18, 25 a 35 — prihláška č. 8 722 076.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže prihlasované označenie má rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k jeho vnímaniu príslušnou skupinou verejnosti a vo vzťahu k výrobkom a službám, pre ktoré sa žiada o zápis, ako aj článku 75 uvedeného nariadenia, keďže odôvodnenie odvolacieho senátu i) nemohlo byť všeobecné vzhľadom na to, že dotknuté výrobky nie sú dostatočne homogénne, a ii) nebolo koherentné.


title: Vec C-263/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. júna 2015 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia (Odvolanie — Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) — Zníženie finančnej pomoci — Metóda výpočtu extrapoláciou — Postup prijímania rozhodnutia Európskou komisiou — Nedodržanie stanovenej lehoty — Dôsledky)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. júna 2015 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-263/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) - Zníženie finančnej pomoci - Metóda výpočtu extrapoláciou - Postup prijímania rozhodnutia Európskou komisiou - Nedodržanie stanovenej lehoty - Dôsledky))
   (2015/C 279/03)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudky Všeobecného súdu Európskej únie Španielsko/Komisia (T-65/10, T-113/10 a T-138/10, EU:T:2013:93) sa zrušujú.

               2.

               Rozhodnutia Komisie C(2009) 9270 z 30. novembra 2009, C(2009) 10678 z 23. decembra 2009 a C(2010) 337 z 28. januára 2010 o znížení pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) pre operačný program „Andalousie“ spadajúci pod cieľ č. 1 (1994 – 1999) na základe rozhodnutia Komisie C(94) 3456 z 9. decembra 1994, operačný program „Pays basque“ spadajúci pod cieľ č. 2 (1997 – 1999) na základe rozhodnutia Komisie C(1998) 121 z 5. februára 1998 a operačný program „Communauté de Valence“ spadajúci pod cieľ č. 1 (1994 – 1999) na základe rozhodnutia Komisie C(1994) 3043/6 z 25. novembra 1994, sa zrušujú.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania Španielskeho kráľovstva a znáša aj vlastné trovy konania, ktoré jej vznikli v prvostupňovom konaní, ako aj v odvolacom konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-481/17: Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/19

         Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-481/17)
   (2017/C 318/25)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno (Madrid, Španielsko) a SFL – Stiftung für Forschung und Lehre (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Pelayo Jiménez a A. Muñoz Aranguren, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú identické so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami vo veci T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec T-382/06: Žaloba podaná 15. decembra 2006 – Tomkins/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/30

         Žaloba podaná 15. decembra 2006 – Tomkins/Komisia
   (Vec T-382/06)
   (2007/C 42/52)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Tomkins plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Soames a S. Jordan, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie z 20. septembra 2006 [vec COMP/F-1/38.121 – Tvarovky – K(2006) 4180, konečné znenie] v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               subsidiárne, zmeniť článok 2 písm. h) napadnutého rozhodnutia tak, aby sa znížila pokuta uložená žalobcovi a spoločnosti Pegler, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca navrhuje zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 4180, konečné znenie, z 20. septembra 2006 vo veci COMP/F-1/38.121 – Tvarovky, ktorým Komisia rozhodla, že žalobca je so spoločnosťou Pegler Ltd solidárne zodpovedný za porušenie článku 81 ES v priemysle medených tvaroviek od 31. decembra 1988 do 22. marca 2001 a uložila mu zaplatenie pokuty vo výške 5,25 milióna eur. Subsidiárne žalobca navrhuje zmeniť článok 2 písm. h) napadnutého rozhodnutia.
   Žalobca tvrdí, že Komisia porušila článok 230 ES z týchto dôvodov:
   Po prvé Komisia údajne porušila pravidlá o zodpovednosti materských spoločností za konanie ich dcérskych spoločností tým, že rozhodla, že žalobca je solidárne zodpovedný za konanie spoločnosti Pegler, jednej z bývalých dcérskych spoločností žalobcu. Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavného právneho omylu nesprávnym stanovením právneho základu pre zodpovednosť materskej spoločnosti a chybným použitím skúšky zodpovednosti akcionára za okolností, keď nemala byť použitá. Navyše žalobca tvrdí, že Komisia konala nesprávne, keď sa opierala o žalobcov údajný rozsah obchodnej činnosti v sektore výstavby ako o relevantnú skutočnosť vo vzťahu k otázke, či bol žalobca len finančným investorom delegujúcim výkonnú právomoc na miestnej obchodnej úrovni na spoločnosť Pegler. Komisia ďalej porušila zásadu prezumpcie neviny tým, že sa zbavila dôkazného bremena pri dokazovaní zodpovednosti akcionára a presunula toto bremeno na akcionára.
   Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavného skutkového omylu a nedokázala dostatočne z právneho hľadiska akýkoľvek rozhodujúci vplyv žalobcu na obchodné konanie spoločnosti Pegler. Podľa tvrdenia žalobcu skutkové okolnosti nezakladajú zodpovednosť žalobcu ani na základe správnych právnych predpisov, ktoré Komisia neuplatnila alebo ktoré uplatnila nesprávne, ani na základe nesprávnych právnych predpisov uvedených Komisiou.
   Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia dostatočne neodôvodnila, prečo boli dôkazy predložené žalobcom nedostatočné na vyvrátenie prezumpcie rozhodujúceho vplyvu.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že Komisia použila pri zvýšení pokuty na účely odstrašenia nesprávne kritérium a nevhodne posúdila dôkazný základ na stanovenie dĺžky trvania účasti spoločnosti Pegler na karteli, na základe čoho neodôvodnene a neprimerane stanovila dĺžku trvania porušovania.


title: Vec F-120/07: Žaloba podaná 22. októbra 2007 – Strack/Komisia

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/50

         Žaloba podaná 22. októbra 2007 – Strack/Komisia
   (Vec F-120/07)
   (2007/C 315/95)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia Európskej Komisie z 30. mája 2005, 25. októbra 2005, 15. marca 2007 a 20. júla 2007 v rozsahu, v akom obmedzujú počet prenášaných dní nevyčerpanej riadnej dovolenky za kalendárny rok 2004 na 12, a tak obmedzujú náhradu za nevyčerpanú riadnu dovolenku zaplatenú žalobcovi ku dňu skončenia služby,

               —

               zaviazať Európsku Komisiu na zaplatenie finančnej náhrady za 26,5 dňa nevyčerpanej riadnej dovolenky, za ktoré nebola žalobcovi náhrada poskytnutá, podľa článku 4 ods. 2 prílohy V služobného poriadku a úroku z omeškania od 1. apríla 2005 vo výške prevyšujúcej úrokovú mieru pri hlavných refinančných operáciách stanovenú Európskou centrálnou bankou o 2 % p. a.,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza porušenie článku 4 ods. 1 a 2 prílohy V služobného poriadku a správneho oznámenia žalovanej č. 66-2002. Podľa uvedených ustanovení bol žalobca oprávnený preniesť si do roku 2005 celú časť nevyčerpanej riadnej dovolenky za rok 2004, ktorú z dôvodu požiadaviek služby nemohol vyčerpať do konca kalendárneho roku 2004, čo bolo žalobcovi namietaným rozhodnutím zamietnuté. Žalobca nemohol vyčerpať riadnu dovolenku následkom ochorenia, ktoré bolo medzičasom uznané ako ochorenie z dôvodu výkonu práce.
   Žalobca tiež tvrdí, že na základe vedľajšieho nároku na náhradu škody môže byť uznané, že žalovaná nezákonne zamietla poskytnúť žalobcovi náhradu podľa článku 4 ods. 2 prílohy V služobného poriadku v čase, kedy žalobca odišiel z výkonu služby.


title: Vec F-40/13: Žaloba podaná 7. mája 2013 — ZZ/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/60

         Žaloba podaná 7. mája 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-40/13)
   2013/C 207/103
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o prevode dôchodkových práv žalobcu do systému dôchodkového zabezpečenia Únie, ktorým sa uplatňujú nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku za protiprávny,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 11. októbra 2012 potvrdzujúce uplatnenie parametrov stanovených vo všeobecných vykonávacích ustanoveniach k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011 na prevod žalobcových dôchodkových práv,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-415/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n °3 de Barcelona — Španielsko) — Mohamed Aziz/Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa) (Smernica 93/13/EHS — Spotrebiteľské zmluvy — Zmluva o hypotekárnom úvere — Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou — Právomoci vnútroštátneho súdu rozhodujúceho v určovacom konaní — Nekalé podmienky — Kritériá posúdenia)

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona — Španielsko) — Mohamed Aziz/Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)
   (Vec C-415/11) (1)

   (Smernica 93/13/EHS - Spotrebiteľské zmluvy - Zmluva o hypotekárnom úvere - Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou - Právomoci vnútroštátneho súdu rozhodujúceho v určovacom konaní - Nekalé podmienky - Kritériá posúdenia)
   2013/C 141/07
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Mohamed Aziz

      Žalovaný: Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Juzgado de lo Mercantil — Výklad bodu 1 písm. e) a q) prílohy smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) — Podmienky, ktorých cieľom alebo dôsledkom je uložiť spotrebiteľovi, ktorý nesplnil svoje povinnosti, povinnosť neprimerane vysokej náhrady — Zmluva o hypotekárnom úvere — Ustanovenia vnútroštátneho procesného práva v oblasti núteného výkonu rozhodnutia týkajúceho sa zaťaženého alebo založeného majetku, ktoré obmedzujú dôvody, na ktoré sa povinný môže odvolávať

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica 93/13/EHS Rady z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá tým, že v konaní o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou nestanovuje možnosť vzniesť námietky voči nekalej povahe zmluvnej podmienky, na základe ktorej bol vydaný exekučný titul, znemožňuje súdu rozhodujúcemu v určovacom konaní, ktorý je príslušný na posúdenie nekalej povahy tejto podmienky, prijať predbežné opatrenia, najmä tie, ktoré vedú k prerušeniu uvedeného konania o výkone rozhodnutia, hoci prijatie týchto opatrení je potrebné na zabezpečenie plnej účinnosti jeho konečného rozhodnutia.

               2.

               Článok 3 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           pojem „značná nerovnováha“ ku škode spotrebiteľa treba posúdiť na základe analýzy vnútroštátnych právnych predpisov uplatňovaných v prípade absencie dohody medzi zmluvnými stranami s cieľom posúdiť, či a prípadne v akej miere je právne postavenie spotrebiteľa vyplývajúce zo zmluvy nevýhodnejšie než právne postavenie zakotvené v platnom vnútroštátnom práve. Zároveň sa zdá, že na tieto účely je relevantné preskúmať právne postavenie uvedeného spotrebiteľa z hľadiska prostriedkov, ktoré má podľa vnútroštátnej právnej úpravy k dispozícii na zabránenie uplatňovaniu nekalých podmienok,

                           —

                           na účely určenia, či dôjde k nerovnováhe „napriek požiadavke dôvery [dobrej viery — neoficiálny preklad]“, treba preveriť, či predajca alebo dodávateľ, ktorý zaobchádza so spotrebiteľom čestne a rovnocenne, mohol rozumne očakávať, že by tento spotrebiteľ súhlasil s dotknutou podmienkou po individuálnom dojednaní.

                     Článok 3 ods. 3 smernice sa má vykladať v tom zmysle, že príloha, na ktorú odkazuje toto ustanovenie, obsahuje len orientačný a nevyčerpávajúci zoznam podmienok, ktoré možno považovať za nekalé.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec T-290/17: Žaloba podaná 16. mája 2017 – Stavytskyi/Rada

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/40

         Žaloba podaná 16. mája 2017 – Stavytskyi/Rada
   (Vec T-290/17)
   (2017/C 231/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Edward Stavytskyi (Belgicko) (v zastúpení: M. J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey a D. Rovetta, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 34) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú v. EÚ L 58, 2017, s. 1) v rozsahu, v akom tieto akty ponechávajú žalobcu na zozname osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že právne predpisy týkajúce sa uvádzania osôb a subjektov na zoznamy osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, sú v rozpore so zásadou proporcionality, lebo umožňujú uvedenie na zoznam len na základe toho, že proti určitému subjektu je vedené trestné konanie, v dôsledku čoho boli napadnuté akty prijaté protiprávne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pretože nemala na uvedenie mena žalobcu na zoznam dostatočný skutkový základ, keďže zaň považovala trestné konanie vedené ukrajinskými orgánmi proti žalobcovi z dôvodu zneužitia verejných prostriedkov a majetku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na z nedostatočnom odôvodnení, lebo v napadnutých aktoch Rada uviedla nedostatočné a stereotypné odôvodnenie, pretože iba prevzala znenie, ktoré je uvedené v právnych predpisoch.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na údajne nesprávnom právnom základe, pretože opatrenia prijaté Radou nepredstavujú vo vzťahu k žalobcovi opatrenia zahraničnej politiky, ale skôr opatrenia v oblasti medzinárodnej spolupráce v trestnom konaní, a teda boli prijaté na nesprávnom právnom základe.


title: Vec C-321/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld (Nemecko) 4. júla 2014 – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/40

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld (Nemecko) 4. júla 2014 – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
   (Vec C-321/14)
   2014/C 315/64
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Krefeld

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Colena AG

      Žalovaná: Karnevalservice Bastian GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa nariadenie o kozmetických výrobkoch [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch] (1) vykladať tak, že výrobok, ktorý nepodlieha tomuto nariadeniu, musí spĺňať požiadavky tohto nariadenia (EÚ) o kozmetických výrobkoch už len preto, že na jeho obale sa nachádza informácia, že ide o „očné kozmetické doplnky podliehajúce smernici (EÚ) o kozmetických výrobkoch“?

               2.

               Má sa nariadenie o kozmetických výrobkoch [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch] vykladať tak, že takzvané kontaktné šošovky s motívom bez dioptrií patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia EÚ o kozmetických výrobkoch?

      (1)  Ú. v. EÚ L 342, s. 59.


title: Vec T-136/15: Žaloba podaná 20. marca 2015 – Evropaïki Dynamiki/Parlament

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/17

         Žaloba podaná 20. marca 2015 – Evropaïki Dynamiki/Parlament
   (Vec T-136/15)
   (2015/C 228/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: I. Ampazis a M. Sfyri, lawyers)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie podpredsedu Európskeho parlamentu z 13. februára 2015 (302534), ktorým bola zamietnutá potvrdzujúca žiadosť žalobkyne o prístup k dokumentom Európskeho parlamentu týkajúcim sa žiadostí týkajúcich sa cien v rámci častí verejného obstarávania č. ITS08 – Poskytovanie externých služieb v súvislosti s IT 2008S/149-199622 [podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie] a ktorým bolo potvrdené rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 18. decembra 2014, a

               —

               zaviazal Parlament na náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou v súvislosti s touto žalobou, a to aj v prípade, že táto žaloba bude zamietnutá.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že Parlament nevykonal individuálne vyhodnotenie požadovaných dokumentov a v rozpore s článkom 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001 odmietol čiastočný prístup k požadovaným dokumentom (1).

               2

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že odôvodnenia poskytnuté Parlamentom v súvislosti s ochranou verejnej bezpečnosti, súkromia jednotlivcov alebo obchodných záujmov fyzických alebo právnických osôb a konania týkajúceho sa prijatia aktov treba zamietnuť ako úplne nedôvodné.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-435/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Investrand BV/Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica o DPH — Článok 17 ods. 2 — Právo na odpočet — Náklady súvisiace s poradenskými službami získanými v rámci rozhodcovského konania týkajúceho sa určenia sumy pohľadávky tvoriacej súčasť majetku podniku, ale vzniknutej predtým, ako sa jej majiteľ stal zdaniteľnou osobou pre DPH)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Investrand BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-435/05) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 17 ods. 2 - Právo na odpočet - Náklady súvisiace s poradenskými službami získanými v rámci rozhodcovského konania týkajúceho sa určenia sumy pohľadávky tvoriacej súčasť majetku podniku, ale vzniknutej predtým, ako sa jej majiteľ stal zdaniteľnou osobou pre DPH)
   (2007/C 82/10)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Investrand BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 17 ods. 2 smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Služby platené zdaniteľnou osobou s cieľom určenia sumy pohľadávky, ktorá vznikla pred nadobudnutím postavenia zdaniteľnej osoby – Odpočet dane – Nevyhnutnosť priamej a bezprostrednej súvislosti medzi službami a činnosťou zdaniteľnej osoby
   Výrok rozsudku
   Článok 17 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať v tom zmysle, že náklady na poradenské služby, ktoré zdaniteľná osoba použila s cieľom určenia sumy pohľadávky tvoriacej súčasť majetku jej podniku a ktoré súvisia s predajom akcií uskutočneným predtým, ako sa stala zdaniteľnou osobou pre DPH, nemajú, ak neexistujú dôkazy preukazujúce, že výlučným dôvodom týchto služieb je hospodárska činnosť v zmysle predmetnej smernice vykonávaná zdaniteľnou osobou, priamu a bezprostrednú súvislosť s touto činnosťou, a preto nezakladajú právo na odpočet dane z pridanej hodnoty, ktorou sú zaťažené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec C-369/06: Žaloba podaná 8. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/15

         Žaloba podaná 8. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-369/06)
   (2006/C 261/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Scharf a K. Gross, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie (ES) č. 2000/52/ES z 26. júla 2000, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 80/723/EHS o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi (1), do vnútroštátneho právneho poriadku, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice, ako aj z článku 249 ods. 3 ES,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 31. júla 2001.

      (1)  Ú. v. ES L 193, s. 75, Mim. vyd. 08/002, s. 11.


title: Vec T-282/07: Žaloba podaná 24. júla 2007 – Tailor/ÚHVT (Gesäßtasche links)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/15

         Žaloba podaná 24. júla 2007 – Tailor/ÚHVT (Gesäßtasche links)
   (Vec T-282/07)
   (2007/C 235/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche a F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. mája 2007 (odvolanie vo veci R 669/2006-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Gesäßtasche links“ pre tovary zaradené do triedy 25 (prihláška č. 4 287 751).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlásená obrazová ochranná známka má dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-503/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  15. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Výnimky zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva — Región Liguria)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/8

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-503/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Výnimky zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva - Región Liguria)
   (2008/C 171/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca a G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Prijatie a uplatňovanie regiónom Liguria právnej úpravy týkajúcej sa povolení výnimiek zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva, ktorá je v rozpore s podmienkami stanovenými v článku 9 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98)
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že región Liguria prijal a uplatňoval právnu úpravu týkajúcu sa povolení výnimiek zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva, ktorá bola v rozpore s podmienkami stanovenými v článku 9 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-335/11: Žaloba podaná 23. júna 2011 — Bulharská republika/Komisia

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/22

         Žaloba podaná 23. júna 2011 — Bulharská republika/Komisia
   (Vec T-335/11)
   2011/C 331/45
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bulharská republika (v zastúpení: T. Ivanov a E. Petranova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2011) 2517]

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2011) 2517 (1)] v rozsahu, v akom sa týka Bulharskej republiky, alebo subsidiárne

               —

               znížil opravy vo výške 10 % uplatnené na výdavky na základe režimu jednotnej platby na plochu v rámci EPUZF na 5 %, ako aj opravy vo výške 10 % v rámci EPFRV, os 2 („zlepšenie životného prostredia a vidieka“) bulharského programu rozvoja vidieka na 5 %, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   1.   Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 31 nariadenia (ES) č. 1290/2005
       (2)

   Po prvé Bulharská republika tvrdí, že Komisia nepreukázala porušenie právnej úpravy Únie Bulharskom. Komisia v napadnutom rozhodnutí navrhla finančné opravy vo výške 10 % pre výdavky na základe režimu jednotnej platby na plochu a osi 2 („zlepšenie životného prostredia a vidieka“) bulharského programu rozvoj vidieka z dôvodu údajných nedostatkov pri fungovaní LPIS-GIS, ktoré viedli k nemožnosti vykonať kľúčovú kontrolu, ktorej nemožnosť preukazujú závažné narušenia systému kontroly, ktorá mala za následok významné riziko podstatných strát pre fondy. Oprava vo výške 5 % bola takisto navrhnutá pre doplnky priamych platieb z dôvodu uvedených nedostatkov pri fungovaní LPIS-GIS. Žalobkyňa predložila súbor údajov a skutkových okolností, ktoré preukazujú to, že sa uskutočnili správne krížové kontroly a šetrenie na mieste, a ktoré vyvracajú tvrdenie Komisie.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že pokiaľ ide o sumy vylúčené z financovania, Komisia správne neposúdila ani povahu a ani závažnosť porušenia uplatniteľnej právnej úpravy. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že sa uskutočnili ešte podrobnejšie „kľúčové“ kontroly, než vyžaduje príslušná právna úprava, a že záver Komisie, pokiaľ ide o nevykonanie takej kontroly, neodráža skutočný stav systémov kontrol v Bulharskej republike.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí, že riziko vzniku škody pre rozpočet Únie nebolo správne posúdené. Žalobkyňa poukazuje na tvrdenie, podľa ktorého Komisia vychádzala z nesprávneho posúdenia v súvislosti s finančnými dôsledkami porušenia právnej úpravy Únie, keď vychádzala z konečnej správy zmierovacieho orgánu vo veci 10/BG/442, kde bolo výslovne uvedené, že bulharské orgány vykonali kontrolu trvalých pasienkov na mieste v rozsahu 100 %.
   2.   Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality

   Podľa žalobkyne, ktorá sa opiera o článok 31 ods. 2 nariadenia č. 1290/2005, ako aj o požiadavku Všeobecného súdu, aby bola výška opravy jasne spojená s prípadnou ujmou spôsobenou Únii, musí byť percentuálna sadzba finančnej opravy primeraná vo vzťahu ku konštatovaným nezrovnalostiam a k riziku pre rozpočet Únie. Opravy stanovené v tomto prípade prekračujú hranice toho, čo je vhodné a nevyhnutné na uskutočnenie cieľov, ktoré sleduje postup zúčtovania, čo predstavuje dôvod, pre ktorý musia byť znížené.
   3.   Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty

   Žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila zásadu právnej istoty z dôvodu nerešpektovania usmernení, ktoré sama stanovila v dokumente VI/5530/97. (3) Vzhľadom na skutočnosť, že bulharské orgány vykonali kľúčovú kontrolu, Komisia mala na základe uvedeného dokumentu stanoviť finančné opravy vo výške 5 % a nie vo výške 10 % pre výdavky na základe režimu jednotných platieb na plochu a osi 2 („zlepšenie životného prostredia a vidieka“) bulharského programu rozvoja vidieka.
   Žalobkyňa sa okrem toho domnieva, že ustanovenia, na ktoré poukázala Komisia na účely stanovenia troch pravidiel, o ktorých tvrdí, že neboli Bulharskou republikou dodržané, stanovujú členským štátom určité povinnosti, ktoré sa odlišujú od povinností, ktoré sú uvedené v úradnom oznámení. Nielenže dve z troch uvedených pravidiel nie sú výslovne stanovené v príslušných právnych predpisoch, ale neexistovali ani hodnotiace kritériá vymedzené v súvislosti s ich vykonaním. Pokiaľ ide o tretie pravidlo, rovnako chýbajú hodnotiace kritériá vymedzené v súvislosti s jeho vykonaním. Bulharská republika tvrdí, že splnila požiadavky článku 26 nariadenia č. 796/2004. (4)

   4.   Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ

   Účinkom napadnutého rozhodnutia je vylúčenie výdavkov vynaložených Bulharskou republikou vo výške 24 543 106,87 eura z financovania Európskej únie. Podľa žalobkyne, keďže prijaté rozhodnutie jej spôsobuje ujmu, získanie náležito odôvodneného vysvetlenia zo strany Európskej komisie v súvislosti s dôvodmi stanovenia finančných opráv pre ňu predstavuje významný záujem. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia dostatočne jasne a jednoznačne neuviedla dôvody stanovenia finančných opráv a nesplnila si tak svoju povinnosť odôvodniť napadnuté rozhodnutie, pokiaľ ide o žalobkyňu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, s. 33.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).

      (3)  Dokument Komisie č. VI/5330/97 z 23. decembra 1997, „Usmernenia na výpočet finančných dôsledkov pri príprave rozhodnutia o zúčtovaní výdavkov z EPUZF-u — záručná sekcia“ [neoficiálny preklad].

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec C-322/07 P: Odvolanie Papierfabrik August Koehler AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  26. apríla 2007 v spojených veciach T-109/02 (Bolloré/Komisia), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Komisia), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/Komisia), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler/Komisia), T-126/02 (M-real Zanders/Komisia), T-128/02 (Papeteries Mougeot/Komisia), T-129/02 (Torraspapel/Komisia), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles/Komisia) a T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga/Komisia), podané 12. júla 2007

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/5

         Odvolanie Papierfabrik August Koehler AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 26. apríla 2007 v spojených veciach T-109/02 (Bolloré/Komisia), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Komisia), T-122/02 (Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/Komisia), T-125/02 (Papierfabrik August Koehler/Komisia), T-126/02 (M-real Zanders/Komisia), T-128/02 (Papeteries Mougeot/Komisia), T-129/02 (Torraspapel/Komisia), T-132/02 (Distribuidora Vizcaína de Papeles/Komisia) a T-136/02 (Papelera Guipuzcoana de Zicuñaga/Komisia), podané 12. júla 2007
   (Vec C-322/07 P)
   (2007/C 223/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Papierfabrik August Koehler AG (v zastúpení: I. Brinker, S. Hirsbrunner, Rechtsanwälte, J. Schwarze, Universitätsprofessor)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (piata komora) z 26. apríla 2007 (vec T-125/02) v rozsahu, v akom sa rozhodnutie dotýka odvolateľky,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2004/337/ES z 20.decembra 2001 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (vec COMP/E-1/36.212 – Samoprepisovací papier) [neoficiálny preklad] (1) v rozsahu, v akom sa rozhodnutie dotýka odvolateľky,
               subsidiárne: znížiť peňažnú pokutu uloženú odvolateľke v článku 3 rozhodnutia,

               —

               subsidiárne k návrhu podľa bodu 2: vrátiť vec Súdu prvého stupňa na nové konanie v súlade s právnym posúdením v rozsudku Súdneho dvora,

               —

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov konania odvolateľky, ktoré jej vznikli v konaniach pred Súdom prvého stupňa a pred Súdnym dvorom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka uplatňuje nasledovné odvolacie dôvody: spôsoby, akými Súd prvého stupňa vymeral peňažnú pokutu, porušujú zásadu rovnakého zaobchádzania, ako aj zásadu proporcionality. Odvolateľka namieta porušenie hmotného práva Spoločenstva. Súd prvého stupňa vychádzal z nesprávneho predpokladu, že nie je dôležité, že odvolateľka je rodinným podnikom a v porovnaní s inými podnikmi nedisponuje priamym prístupom ku kapitálovým trhom. Namiesto toho poukázal Súd prvého stupňa nesprávne na to, že podnik sa nemôže vo svoj prospech odvolať na porušenie práva uplatňovaného v prospech iných podnikov. O tento argument sa však odvolateľka vôbec neopierala. Súd prvého stupňa primerane neposúdil štrukturálne rozdiely medzi odvolateľkou a inými podnikmi, ktorým sa vyčíta protiprávne konanie. Tým porušil zásadu rovnakého zaobchádzania a zásadu proporcionality.
   Súd prvého stupňa okrem toho vychádzal nesprávne z predpokladu, že odvolateľka sa v čase od októbra 1993 podieľala na protiprávnom konaní. V tejto súvislosti Súd prvého stupňa nedostatočne vykonal dôkazy, rozporuplne ich posúdil a navyše ich sfalšoval, čím porušil prezumpciu neviny a práva na obranu, ktoré patria odvolateľke. Odvolateľka namieta existenciu procesnej vady. Vysvetlenia, ktorými Súd prvého stupňa odôvodňuje, že oficiálne zasadania združenia AEMCP v období medzi januárom 1992 a septembrom 1993 slúžili ako rámec celoeurópskej dohody o cenách, sú nedostatočné a rozporné. Súd prvého stupňa sa dopustil dodatočných právnych omylov, keď vychádzal z toho, že sa odvolateľka zúčastnila na neoficiálnych zasadaniach, na ktorých sa prejednávali ceny na vnútroštátnej úrovni.

      (1)  Ú. v. ES L 115, s. 1.


title: Vec C-341/12 P: Odvolanie podané 17. júla 2012 : Mizuno KK proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  8. mája 2012 vo veci T-101/11, Mizuno KK/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/25

         Odvolanie podané 17. júla 2012: Mizuno KK proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. mája 2012 vo veci T-101/11, Mizuno KK/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-341/12 P)
   2012/C 287/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mizuno KK (v zastúpení: T. Wessing, T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. mája 2012 vo veci T-101/11, ako aj rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. decembra 2010 vo veci odvolania R 0821/2010-1,

               —

               uložiť ďalšiemu účastníkovi konania náhradu trov prvostupňového konania, ako aj náhradu trov odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu z 8. mája 2012 vo veci T-101/11, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu odvolateľky proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. decembra 2010 (vec R 0821/2010-1) týkajúcu sa konania o námietke medzi Golfino AG a Mizuno KK.
   Odvolateľka opiera svoje odvolanie v podstate o tieto dôvody:

               Konštatovania Všeobecného súdu týkajúce sa oblasti ochrany a rozlišovacej spôsobilosti už existujúcej obrazovej ochrannej známky pozostávajúcej z písmena „G“ a symbolu „+“ sú nesprávne. Všeobecný súd nesprávne vychádzal z toho, že kombinácia týchto dvoch prvkov nemá nijaký význam.

               Vychádzajúc z toho Všeobecný súd nesprávne konštatoval pravdepodobnosť zámeny medzi existujúcou obrazovou ochrannou známkou a odvolateľkou prihlasovanou obrazovou ochrannou známkou pozostávajúcou z písmena „G“ a symbolu „+“ ako aj zo symbolu v tvare šípky tým, že sa pri posudzovaní podobnosti znakov neorientoval celkovým dojmom, ale ich jednotlivými prvkami.

               Všeobecný súd pritom nesprávne predpokladal, že podobnosť písmena „G“ obsiahnutého v oboch obrazových ochranných známkach je závažnejšia ako ich ostatné a rozdielne prvky. Všeobecný súd však pri správnom posúdení nemal vziať do úvahy izolované písmená „G“, ale len celkovú symboliku.

               Je síce pravda, že obe sporné ochranné známky pozostávajú z fonému/g/, ich ťažisko však spočíva jednoznačne na ich grafickej a nie fonetickej podobe. Pravdepodobnosť zámeny medzi obidvomi ochrannými známkami nie je pozorovateľná.


title: Vec C-226/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Flughafen Köln/Bonn GmbH/Haputzollamt Köln (Smernica 2003/96/ES — Právny rámec Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Článok 14 ods. 1 písm. a) — Oslobodenie energetických výrobkov používaných na výrobu elektriny — Možnosť zdanenia z dôvodov environmentálnej politiky — Priamy účinok oslobodenia)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/15

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Flughafen Köln/Bonn GmbH/Haputzollamt Köln
   (Vec C-226/07) (1)

   (Smernica 2003/96/ES - Právny rámec Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Článok 14 ods. 1 písm. a) - Oslobodenie energetických výrobkov používaných na výrobu elektriny - Možnosť zdanenia z dôvodov environmentálnej politiky - Priamy účinok oslobodenia)
   (2008/C 223/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Flughafen Köln/Bonn GmbH

      Žalovaný: Haputzollamt Köln
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Düsseldorf – Výklad článku 14 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405) – Priamy účinok – Vnútroštátna právna úprava, na základe ktorej plynový olej použitý na výrobu elektriny nie je oslobodený od dane z minerálnych olejov
   Výrok rozsudku
   Článok 14 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny má v rozsahu, v akom stanovuje oslobodenie energetických výrobkov používaných na výrobu elektriny od dane stanovenej touto smernicou, priamy účinok v tom zmysle, že sa naň môže odvolávať jednotlivec pred vnútroštátnym súdom – pokiaľ ide o obdobie, počas ktorého nebola dotknutým členským štátom v stanovenej lehote prebratá táto smernica do jeho vnútroštátneho práva – v rámci sporu, akým je spor vo veci samej, s colným orgánom tohto štátu, s cieľom zabrániť uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je nezlučiteľná s týmto ustanovením, a tak dosiahnuť vrátenie dane, ktorá je s ním v rozpore.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-506/04: Žaloba podaná 31. decembra 2004: SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/28

         Žaloba podaná 31. decembra 2004: SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-506/04)
   (2005/C 193/47)
   Jazyk žaloby: nemčina
   SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H., so sídlom v Linzi (Rakúsko), podal 31. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobcu zastupujú G. Secklehner a C. Ofner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu.
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATIONAL DIVISION, Atény.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 15. októbra 2004 (ochranné známky a vzory) (vec R 39/2004-02);

               —

               zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti:

               Obrazová ochranná známka PAN SPEZIALITÄTEN pre tovary triedy 30 (hotová zmes na pečenie chleba, koláčov, žemlí, croissantov, pizze...) – Ochranná známka Spoločenstva č. 382 374.

               Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva

               CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATINAL DIVISION

               Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Rozhodnutie výmazového oddelenia:

               Zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

                           —

                           Zapísaná ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.

                           —

                           Ochranná známka je popisná a tým je nespôsobilá byť predmetom ochrany podľa článku 7 ods. 1 písm. c) uvedeného nariadenia ohľadom tých tovarov, ktoré obsahujú obilniny resp. sú vyrobené z obilninových výrobkov. Pre tovary, ktoré neobsahujú obilniny alebo nie sú vyrobené z obilninových výrobkov je ochranná známka klamlivá podľa článku 7 ods. 1 písm. g) nariadenia.


title: Vec T-231/14 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – EMA/Drakeford („Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmluva na dobu určitú — Rozhodnutie o neobnovení — Článok 8 prvý odsek PZOZ — Prekvalifikovanie zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú — Neobmedzená právomoc“)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/37

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – EMA/Drakeford
   (Vec T-231/14 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie o neobnovení - Článok 8 prvý odsek PZOZ - Prekvalifikovanie zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú - Neobmedzená právomoc“))
   (2015/C 363/45)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Ďalší účastník konania: David Drakeford (Dublin, Írsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odvolateľku: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia), Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä a E. Maurage, splnomocnení zástupcovia), Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex) (v zastúpení: H. Caniard a V. Peres de Almeida, splnomocnení zástupcovia), Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: D. Detken, S. Gabbi a C. Pintado, splnomocnení zástupcovia), ako aj Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) (v zastúpení: J. Mannheim a A. Daume, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretej komory) z 5. februára 2014, Drakeford/EMA (F-29/13, Zb. VS. EU:F:2014:10), a ktorým sa navrhuje zrušenie uvedeného rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 5. februára 2014, Drakeford/EMA (F-29/13, Zb. VS. EU:F:2014:10), sa zrušuje v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu v tomto rozsudku uplatnil svoju neobmedzenú právomoc v prípade peňažnej náhrady na obdobie nasledujúce po jeho vyhlásení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu.

               4.

               O trovách sa rozhodne neskôr, pokiaľ ide o pána Drakeforda a Európsku agentúru pre lieky (EMA).

               5.

               Európska chemická agentúra (ECHA), Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex), Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) a Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 202, 30.6.2014.


title: Vec T-450/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2016 – Satkirit Holdings/EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvoworld) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie luvoworld — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie luvo — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov a služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2016 – Satkirit Holdings/EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
   (Vec T-450/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie luvoworld - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie luvo - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 410/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Ostrov Man) (v zastúpení: M. Vanhegan, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Sliwinska a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. mája 2015 (vec R 1480/2014-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Advanced Mailing Solutions a Satkirit Holdings

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Satkirit Holdings Ltd je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec C-506/09 P: Odvolanie podané 7. decembra 2009 : Portugalská republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (siedma komora) z  23. septembra 2009 vo veci T-385/05, Transnáutica — Transportes e Navegação, SA/Komisia

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Odvolanie podané 7. decembra 2009: Portugalská republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (siedma komora) z 23. septembra 2009 vo veci T-385/05, Transnáutica — Transportes e Navegação, SA/Komisia
   (Vec C-506/09 P)
   2010/C 63/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Portugalská republika (v zastúpení: L. Fernandes, C. Guerra Santos, J. Gomes, P. Rocha, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť návrhu portugalských orgánov, aby Súdny dvor prerušil konanie o tomto odvolaní až do rozhodnutia Všeobecného súdu, keďže v súvislosti s návrhom tretej osoby na zmenu rozhodnutia je potrebné prerokovať nie len právne, ale aj vecné otázky prípadu,

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 23. septembra 2009 vo veci T-385/05 Transnáutica — Transportes e Navegação SA/Komisia, ktorým sa zrušilo rozhodnutie Komisie REM 05/2004 zo 6. júla 2005, ktorým sa spoločnosti Transnáutica zamietlo vrátenie a zníženie niektorých colných dlhov, a

               —

               zaviazať spoločnosť Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že portugalské orgány sa dopustili nesprávneho posúdenia pri stanovení a kontrole globálnej záruky použitej pri dotknutých tranzitných transakciách.
   Odvolateľka tiež tvrdí, že je nemožné preukázať príčinnú súvislosť medzi údajnými nesprávnymi posúdeniami a následným odňatím tovaru spod colného dohľadu a domnieva sa, že Súd prvého stupňa tým, že rozhodol inak, porušil právo Európskej únie.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. apríla 2005 vo veci C-6/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht Koblenz): Deponiezweckverband Eiterköpfe proti Land Rheinland-Pfalz (Životné prostredie — Skládkovanie odpadu — Smernica 1999/31 — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje prísnejšie normy — Zlučiteľnosť)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 14. apríla 2005
   vo veci C-6/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht Koblenz): Deponiezweckverband Eiterköpfe proti Land Rheinland-Pfalz (1)

   (Životné prostredie - Skládkovanie odpadu - Smernica 1999/31 - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje prísnejšie normy - Zlučiteľnosť)
   (2005/C 132/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-6/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Verwaltungsgericht Koblenz (Nemecko) zo 4. decembra 2002 a doručený Súdnemu dvoru 8. januára 2003, ktorý súvisí s konaním: Deponiezweckverband Eiterköpfe proti Land Rheinland-Pfalz, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil dňa 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 5 ods. 1 a 2 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov nebráni prijatiu vnútroštátneho opatrenia, ktoré:

                           —

                           upravuje nižšie limity na prijatie biologicky odbúrateľného odpadu na skládku, ako sú limity stanovené v smernici, aj keď sú tieto natoľko znížené, že z nich vyplýva nevyhnutnosť mechanicko-biologického spracovania alebo spaľovania takéhoto odpadu pred jeho uložením na skládku,

                           —

                           stanovuje kratšie lehoty na zníženie množstva odpadu uloženého na skládku ako smernica,

                           —

                           sa neuplatňuje len na biologicky odbúrateľný odpad, ale aj na organické látky, ktoré nie sú biologicky odbúrateľné,

                           —

                           sa neuplatňuje len na komunálny odpad, ale tiež na odpad, ktorý môže byť zneškodnený ako komunálny odpad.

               2)

               Zásada proporcionality uplatňovaná v práve Spoločenstva sa neuplatňuje pri prísnejších vnútroštátnych ochranných opatreniach prijatých na základe článku 176 ES a prekračujúcich minimálne požiadavky stanovené smernicou Spoločenstva v oblasti životného prostredia, pokiaľ nie sú dotknuté iné ustanovenia Zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003


title: Vec C-322/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld (Nemecko) 4. júla 2014 – Jaouad El Majdoub/CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/40

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld (Nemecko) 4. júla 2014 – Jaouad El Majdoub/CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
   (Vec C-322/14)
   2014/C 315/65
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Krefeld

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jaouad El Majdoub

      Žalovaná: CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Spĺňa takzvaný „click wrapping“ požiadavky komunikácie elektronickou cestou v zmysle článku 23 ods. 2 nariadenia č. 44/2001 (1)?

      (1)  Nariadenie Rady č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-667/14: Žaloba podaná 12. septembra 2014 – Slovinsko/Komisia

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/58

      Žaloba podaná 12. septembra 2014 – Slovinsko/Komisia
      (Vec T-667/14)
      (2014/C 395/71)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: L. Bembič, generálny prokurátor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie 2014/458/EÚ z 9. júla 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C (2014) 4479] (Ú. v. EÚ L 205, s. 62) a to v rozsahu, v akom vylučuje určité výdavky vynaložené Slovinskou republikou, konkrétne z dôvodu:

                              —

                              nedostatkov pri overovaní, či malé parcely spĺňajú definíciu poľnohospodárskych parciel, v dôsledku čoho sa uplatnila paušálna oprava vo výške 5 % na priame platby v sume 85 780,08 eura za rozpočtový rok 2010, v sume 115 956,46 eura za rozpočtový rok 2011 a v sume 131 269,23 eura za rozpočtový rok 2012,

                              —

                              nevykonanej extrapolácie výsledku kontroly v prípade rozdielu menšieho ako 3 %, v dôsledku čoho sa uplatnila jednorazová oprava priamych platieb v sume 1 771,90 eura za rozpočtový rok 2010, v sume 6 376,67 eura za rozpočtový rok 2011 ako aj v sume 6 506,76 eura za rozpočtový rok 2012,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, nedostatku odôvodnenia rozhodnutia a porušení zásady zákonnosti v súvislosti s nedostatkami pri overovaní malých parciel a v súvislosti s definíciou poľnohospodárskych parciel.
                  Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne konštatovala, že slovinský systém umožňuje poľnohospodárom zahrnúť do deklarácie parciel dlhé a úzke pásy lúk, ktoré najmä obkolesujú ornú pôdu, v dôsledku čoho sa plochy grafických poľnohospodárskych parciel určitého poľnohospodárskeho podniku stanú plochami, na ktoré možno poskytnúť pomoc, čo vedie k anomáliám pri meraniach a v dôsledku toho k akceptácii parciel, ktoré nedosiahnu minimálnu plochu, ktorú musí mať poľnohospodárska parcela podľa článku 14 ods. 4 nariadenia č. 796/2004 (1) a článku 13 ods. 9 nariadenia č. 1122/2009 (2).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený nedostatku odôvodnenia rozhodnutia a na porušení zásady zákonnosti, čo sa týka konštatácií Komisie v súvislosti s porušením povinnosti v oblasti extrapolácie.
                  Podľa žalobkyne Komisia nesprávne konštatovala, že v Slovinskej republike poľnohospodárske parcely, ktoré boli vybraté v priebehu kontroly, boli vybraté len náhodne a len v rozsahu 50 %, že spôsob výberu grafických poľnohospodárskych parciel určitého poľnohospodárskeho podniku neumožňoval dosiahnuť reprezentatívnosť, ani spoľahlivosť požadovanú nariadením č. 1122/2009, a nakoniec, že bola porušená povinnosť v oblasti extrapolácie na základe odôvodnenia 44 vyššie citovaného nariadenia.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadeniach Rady (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 73/2009, ako aj na uplatňovanie krížového plnenia uvedeného v nariadení (ES) č. 479/2008 (Ú. v. ES L 141, s. 18).

         (2)  Nariadenie komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva (Ú. v. EÚ L 316, s. 65).


title: Vec C-11/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – Bayer CropScience AG/Deutsches Patent- und Markenamt (Prejudiciálne konanie — Patentové právo — Výrobky na ochranu rastlín — Doplnkový ochranný certifikát — Nariadenie (ES) č. 1610/96 — Články 1 a 3 — Pojmy „výrobok“ a  „aktívna látka“  — Safener)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht – Nemecko) – Bayer CropScience AG/Deutsches Patent- und Markenamt
   (Vec C-11/13) (1)

   ((Prejudiciálne konanie - Patentové právo - Výrobky na ochranu rastlín - Doplnkový ochranný certifikát - Nariadenie (ES) č. 1610/96 - Články 1 a 3 - Pojmy „výrobok“ a „aktívna látka“ - Safener))
   2014/C 282/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bayer CropScience AG

      Žalovaný: Deutsches Patent- und Markenamt

      Výrok rozsudku

   Pojem „výrobok“ uvedený v článku 1 bode 8 nariadenia a článku 3 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 z 23. júla 1996 o vytvorení doplnkového ochranného certifikátu pre výrobky na ochranu rastlín, ako aj pojem „aktívne látky“ uvedený v článku 1 bode 3 tohto nariadenia sa majú vykladať v tom zmysle, že sa môžu vzťahovať aj na látku určenú na použitie ako safener, ak má sama osebe toxický, fytotoxický alebo fytofarmaceutický účinok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec T-190/13: Žaloba podaná 2. apríla 2013 — Gemeente Leidschendam-Voorburg/Komisia

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/49

         Žaloba podaná 2. apríla 2013 — Gemeente Leidschendam-Voorburg/Komisia
   (Vec T-190/13)
   2013/C 156/91
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gemeente Leidschendam-Voorburg (Leidschendam-Voorburg, Holandsko) (v zastúpení: A. de Groot a J. J. M. Sluijs, advocaten)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje voči rozhodnutiu Komisie C(2013) 87 z 23. januára 2013 o štátnej pomoci SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN), ktorú poskytlo Holandsko — Údajný predaj pozemku pod trhovú cenu obcou Leidschendam-Voorburg.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí a/alebo porušenie povinnosti odôvodnenia.

                           —

                           Po prvé nechala Komisia uplynúť neprimerane dlhý čas pred tým, než začala konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, takže účastníci konania mohli veriť tomu, že sporná dohoda neporušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Po druhé Komisia neposúdila dostatočne a úplne skutkový stav.

                           —

                           Po tretie Komisia určila nedostatočne skutkový stav, pokiaľ ide o financovanie zo štátnych zdrojov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom použití článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Po prvé sa obec správala tak, ako by sa v rovnakej situácii správal súkromný podnikateľ.

                           —

                           Po druhé nebolo Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV spolu s Bouwfonds Ontwikkeling BV poskytnuté žiadne zvýhodnenie, ktoré by nedostali aj v bežnom obchodnom styku na trhu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na článku 107 ods. 3 ZFEÚ: V prípade, že došlo k poskytnutiu štátnej pomoci obcou, je táto pomoc zlučiteľná s článkom 107 ods. 3 ZFEÚ.


title: Vec C-230/07: Žaloba podaná 8. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/16

         Žaloba podaná 8. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-230/07)
   (2007/C 155/30)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils a M. Shotter, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo, aby podniky, ktoré prevádzkujú verejné telefónne siete, dali k dispozícii, pokiaľ je to technicky možné, orgánom spracovávajúcim núdzové volania, informácie o mieste volajúceho u všetkých volaní na jednotné európske núdzové volacie číslo „112“, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 26 ods. 3 smernice 2002/22/ES (1),

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 24. júla 2004.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367).


title: Vec C-16/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent – Belgicko) – Property Development Company NV/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Šiesta smernica o DPH — Článok 11 A — Použitie tovaru považované za poskytnutie tovaru za úhradu — Použitie budovy na činnosť oslobodenú od DPH — Základ dane za toto použitie — Úroky z požičaného kapitálu v čase stavby budovy)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent – Belgicko) – Property Development Company NV/Belgische Staat
   (Vec C-16/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Šiesta smernica o DPH - Článok 11 A - Použitie tovaru považované za poskytnutie tovaru za úhradu - Použitie budovy na činnosť oslobodenú od DPH - Základ dane za toto použitie - Úroky z požičaného kapitálu v čase stavby budovy))
   (2015/C 205/10)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Beroep te Gent

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Property Development Company NV

      Žalovaný: Belgische Staat

      Výrok rozsudku

   Článok 11 A ods. 1 písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, o aký ide vo veci samej, tvorí v zmysle článku 5 ods. 7 písm. b) šiestej smernice základ dane na výpočet DPH za použitie budovy, ktorú dala postaviť zdaniteľná osoba, nákupná cena budov, ktorých umiestnenie, rozmery a iné podstatné vlastnosti sú podobné predmetnej budove v čase tohto použitia. V tomto ohľade nie je relevantná otázka, či časť tejto nákupnej ceny vznikla pri zaplatení úrokov z požičaného kapitálu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec T-349/13: Žaloba podaná 1. júla 2013 — Orange Business Belgium/Komisia

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/38

         Žaloba podaná 1. júla 2013 — Orange Business Belgium/Komisia
   (Vec T-349/13)
   2013/C 252/64
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Orange Business Belgium SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Schutyser, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie GR DIGIT Európskej komisie, oznámené žalobkyni 19. apríla 2013, ktorým bola odmietnutá ponuka žalobkyne a zákazka pridelená inému uchádzačovi,

               —

               v prípade, že v čase vydania rozsudku Komisia už podpísala zmluvu týkajúcu sa transeurópskych telematických služieb medzi správnymi orgánmi — nová generácia („TESTA-ng“), vyhlásil túto zmluvu za neplatnú, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania, vrátane výdavkov na advokáta, vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná nedodržala súťažné podklady verejného obstarávania, ani článok 89 ods. 1 a článok 100 ods. 1 rozpočtového nariadenia č. 1605/2002 (1) (článok 102 ods. 1 a článok 113 ods. 1 rozpočtového nariadenia č. 966/2012), konkrétne zásady transparentnosti, rovnosti a zákazu diskriminácie, a to z dôvodu, že a) sa neuplatnili niektoré hodnotiace pravidlá, ktoré boli oznámené, b) niektoré hodnotiace pravidlá, ktoré boli oznámené, boli nesprávne a niektoré hodnotiace pravidlá, ktoré neboli oznámené, boli použité namiesto nich, a c) metóda technického hodnotenia nebola oznámená pred predkladaním ponúk.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná porušila zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi, vyjadrené v článku 89 ods. 1 rozpočtového nariadenia č. 1605/2002 (článok 102 ods. 1 rozpočtového nariadenia č. 966/2012), čo spôsobuje neplatnosť napadnutého rozhodnutia, keďže žalovaná vychádzala z domnienky riadnosti ponuky iného uchádzača napriek tomu, že obsahovala základné prvky, ktoré neboli v súlade s technickými špecifikáciami súťažných podkladov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).