title: Vec T-228/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2019 — Transtec/Komisia („Verejné zákazky na služby — Postupy verejného obstarávania — Rámcová zmluva na poskytovanie služieb — Služby v prospech tretích krajín, ktoré sú príjemcami vonkajšej pomoci Únie — Odmietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky iným uchádzačom — Obvinenia zo závažného odborného pochybenia vznesené voči uchádzačovi — Neexistencia definitívneho rozsudku alebo konečného správneho rozhodnutia preukazujúceho závažné odborné pochybenie — Podmienky obrátenia sa na súd uvedené v článku 108 finančného nariadenie — Nezvyčajne nízke ponuky — Povinnosť uviesť odôvodnenie — Zohľadnenie listu zaslaného verejným obstarávateľom po podaní žaloby — Právo na účinný prostriedok nápravy — Čakacia lehota na výkon žaloby proti rozhodnutiu o zadaní zákazky — Rovnosť zaobchádzania — Zásada zákazu diskriminácie — Články 105a, 106, 108, 113 a 118 finančného nariadenia — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/40

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2019 — Transtec/Komisia
      (Vec T-228/18) (1)

      („Verejné zákazky na služby - Postupy verejného obstarávania - Rámcová zmluva na poskytovanie služieb - Služby v prospech tretích krajín, ktoré sú príjemcami vonkajšej pomoci Únie - Odmietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky iným uchádzačom - Obvinenia zo závažného odborného pochybenia vznesené voči uchádzačovi - Neexistencia definitívneho rozsudku alebo konečného správneho rozhodnutia preukazujúceho závažné odborné pochybenie - Podmienky obrátenia sa na súd uvedené v článku 108 finančného nariadenie - Nezvyčajne nízke ponuky - Povinnosť uviesť odôvodnenie - Zohľadnenie listu zaslaného verejným obstarávateľom po podaní žaloby - Právo na účinný prostriedok nápravy - Čakacia lehota na výkon žaloby proti rozhodnutiu o zadaní zákazky - Rovnosť zaobchádzania - Zásada zákazu diskriminácie - Články 105a, 106, 108, 113 a 118 finančného nariadenia - Mimozmluvná zodpovednosť“)
      (2019/C 230/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Transtec (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane žaloba založená na článku 263 ZFEÚ, ktorej predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie z 26. marca 2018, ktorým sa odmieta ponuka konzorcia, ktorého hlavným subjektom bola žalobkyňa, na zákazku týkajúcu sa časti č. 3 v rámci verejného obstarávania EuropeAid/138778/DH/SER/Multi pod názvom „rámcová dohoda týkajúca sa poskytnutia vonkajšej pomoci 2018 (FWC SIEA 2018) 2017/S“, a zákazka sa zadáva iným uchádzačom, a na druhej strane, návrh založený na článku 268 ZFEÚ, ktorého predmetom je získať náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela v dôsledku tohto odmietnutia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Transtec je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 28.5.2018.


title: Vec C-301/19 P: Odvolanie podané 11. apríla 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 12. februára 2019 vo veci T-201/17, Printeos/Komisia

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/8

      Odvolanie podané 11. apríla 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 12. februára 2019 vo veci T-201/17, Printeos/Komisia
      (Vec C-301/19 P)
      (2019/C 238/11)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac, P. Rossi, a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník odvolacieho konania: Printeos, S.A.

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2019 vydaný vo veci T-201/17, Printeos S.A./Európska komisia,

                  —

                  rozhodol vo veci samej a žalobu v celom rozsahu zamietol vzhľadom na to, že

                              —

                              návrh na náhradu škody opierajúci sa o článok 266 druhý odsek, článok 268 a článok 340 ZFEÚ, ako aj o článok 41 ods. 3 Charty základných práv Únie, je nedôvodný,

                              —

                              námietka protiprávnosti článku 90 ods. 4 písm. a) nariadenia č. 1268/2012 (1) je neprípustná alebo subsidiárne nedôvodná,

                              —

                              návrh na zrušenie mailu z 26. februára 2017 je neprípustný alebo subsidiárne nedôvodný.

                              —

                              zaviazal Printeos, S.A. na náhradu trov konania v obidvoch stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Európska komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa v napadnutom rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia v nasledujúcich otázkach:

                  —

                  Prvý dôvod: Všeobecný súd porušil právo Európskej komisie na obhajobu a nedodržal riadny procesný postup, keď v rozpore so zásadou non ultra petita neoprávnene zmenil predmet a podstatu sporu potom, čo žalobkyňu vyzval, aby na pojednávaní zmenila právnu kvalifikáciu úrokov, ktoré požadovala v pôvodnej žalobe.

                  —

                  Druhý dôvod: Všeobecný súd vyložil nesprávne článok 266 ZFEÚ, keď uviedol, že uvedený článok ukladá absolútnu a bezpodmienečnú povinnosť zaplatiť úroky z omeškania v prípade zrušenia rozhodnutia ukladajúceho sankciu alebo pokutu a to spätne odo dňa predbežného zaplatenia.

                  —

                  Tretí dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vyložil článok 266 ZFEÚ zohľadňujúc rozsudky IPK (2) a Coru (3) a uznesenie Holcim (4) bez toho, aby zohľadnil nový normatívny rámec platný pre sankcie v oblasti hospodárskej súťaže.

                  —

                  Štvrtý dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdil, že v prejednávanej veci sú splnené požiadavky, ktoré musia byť podľa judikatúry splnené pre vznik mimozmluvnej zodpovednosti.

                  —

                  Piaty dôvod: Všeobecný súd porušil zásady legality a právnej istoty, keď v prejednávanej veci nepoužil článok 90 nariadenia v prenesenej právomoci č. 1268/2012 napriek právoplatnosti predchádzajúceho rozhodnutia, ktoré tak stanovovalo.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).

         (2)  Rozsudok z 12. februára 2015, Comisión/IPK International (C-366/13 P, EU:C:2014:2170).

         (3)  Rozsudok z 10. októbra 2001, Corus/Komisia (T-171/99, EU:T:2001:249).

         (4)  Uznesenie zo 4. mája 2005, Holcim/Komisia (T-86/03, EU:T:2005:157).


title: Vec C-330/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 23. apríla 2019 — Staatssecretaris van Financiën, odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Exter BV

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 23. apríla 2019 — Staatssecretaris van Financiën, odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Exter BV
      (Vec C-330/19)
      (2019/C 238/12)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

         Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Exter BV

         Prejudiciálna otázka

      Vedie článok 121 ods. 1 colného kódexu Spoločenstva (1) k tomu, že zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie, ktoré prichádzalo do úvahy vo vzťahu k tovaru v okamihu jeho prepustenia do režimu aktívny zošľachťovací styk uplatnením colného režimu s podmienečným oslobodením od cla, možno zohľadniť ešte aj pri stanovení výšky colného dlhu, ktorý vznikne pri prepustení tohto tovaru v nezmenenom resp. zmenenom stave do voľného obehu, ak je uplatňovanie tohto opatrenia v okamihu prijatia vyhlásenia s návrhom na prepustenie do voľného obehu pozastavené?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec C-347/19: Žaloba podaná 30. apríla 2019 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/10

      Žaloba podaná 30. apríla 2019 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-347/19)
      (2019/C 238/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Talabér-Ritz a S. Pardo, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, v súlade s článkom 258 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo vnútroštátne predpisy týkajúce sa zavedenia rozdeľovačov nákladov na vykurovanie, chladenie a spotrebu horúcej vody v budovách v súlade s článkom 9 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených ustanovení smernice 2012/27/EÚ,

                  —

                  uložiť Španielskemu kráľovstvu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia tvrdí, že Španielske kráľovstvo neprijalo vnútroštátne predpisy týkajúce sa zavedenia rozdeľovačov nákladov na vykurovanie, chladenie a spotrebu horúcej vody v budovách v súlade s článkom 9 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ.

         (1)  Ú. v. EÚ L 315, 2012, s. 1.


title: Vec C-362/19 P: Odvolanie podané 6. mája 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 26. februára 2019 vo veci T-865/16, Fútbol Club Barcelona/Komisia

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/11

      Odvolanie podané 6. mája 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 26. februára 2019 vo veci T-865/16, Fútbol Club Barcelona/Komisia
      (Vec C-362/19 P)
      (2019/C 238/14)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková, B. Stromsky a G. Luengo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Fútbol Club Barcelona a Španielske kráľovstvo

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  vrátiť vec Všeobecnému súdu Európskej únie na ďalšie konanie,

                  —

                  určiť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 107 ods. 1 Zmluvy, najmä pokiaľ ide o pojem výhoda vyplývajúca zo štátnej pomoci a povinnosť Komisie posúdiť existenciu uvedenej výhody. Tento jediný odvolací dôvod možno rozdeliť na dve časti, ktoré vyplývajú z uvedeného nesprávneho právneho posúdenia:

                  —

                  po prvé Komisia sa domnieva, že Všeobecný súd pochybil, keď dospel k záveru, že posúdenie na účely určenia, či konkrétny daňový režim poskytuje osobám, ktoré z neho majú prospech, výhodu, vyžaduje nielen analýzu stálych kritérií, ktoré sú vlastné skúmanému režimu a ktoré môžu osoby, ktoré mali prospech z uvedeného režimu, zvýhodniť vo vzťahu k iným podnikom, na ktoré sa vzťahuje všeobecný režim, ale tiež analýzu znevýhodňujúcich skutočností vyplývajúcich z okolností, ktoré nesúvisia s režimom a menia sa pre každé daňové obdobie, aj keď sú tieto znevýhodňujúce skutočnosti náhodné a nemôžu sústavne neutralizovať výhodu a navyše nie je možné ich zohľadniť pri predbežnom posudzovaní režimu,

                  —

                  po druhé na základe tohto nesprávneho posúdenia pojmu výhoda Všeobecný súd nesprávne vyložil povinnosť náležitej starostlivosti Komisie pri posudzovaní režimu pomoci a dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia týkajúceho sa dôkazného bremena Komisie, ktoré spočívalo v preukázaní existencie výhody v tomto prípade.


title: Vec C-378/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovensko) 14. mája 2019 — Prezident Slovenskej republiky

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovensko) 14. mája 2019 — Prezident Slovenskej republiky
      (Vec C-378/19)
      (2019/C 238/15)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Ústavný súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Prezident Slovenskej republiky

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno vykladať článok 35 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, hlavne vo svetle bodu 33 jej odôvodnenia, tak, že bráni takému postupu členského štátu, ktorým by v rámci novelizácie vnútroštátneho transpozičného opatrenia uvedenej smernice zrušil právomoc priamo občanmi voleného prezidenta republiky vymenúvať a odvolávať predsedu regulačného úradu a zveril ju vláde, čím by nastolil právny stav, ktorý existoval pred transpozíciou uvedenej smernice?

                  2.

                  Možno vykladať článok 35 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, hlavne vo svetle bodu 34 jej odôvodnenia, tak, že bráni takej vnútroštátnej úprave, ktorá s úmyslom zabezpečiť ochranu verejného záujmu umožní ministerstvám byť účastníkom cenového konania pred regulačným orgánom?

         (1)  Ú. v. EÚ 2009, L 211, s. 55


title: Vec C-404/19 P: Odvolanie podané 23. mája 2019: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 12. marca 2019 vo veci T-26/18, Francúzsko/Komisia

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/12

      Odvolanie podané 23. mája 2019: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 12. marca 2019 vo veci T-26/18, Francúzsko/Komisia
      (Vec C-404/19 P)
      (2019/C 238/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas, A.-L. Desjonquères, C. Mosser, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 12. marca 2019, vydaný vo veci T-26/18, Francúzsko/Komisia,

                  —

                  s konečnou platnosťou rozhodnúť v spore tak, že sa zruší vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/2014 z 8. novembra 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1), v rozsahu, v akom sa v ňom Francúzsku ukladajú paušálne opravy vo výške 100 % z dôvodu nedostatkov v systéme kontroly pomoci na plochu na Hornej Korzike,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Francúzska vláda navrhuje, aby Súdny dvor čiastočne zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa v ňom zamieta jej žaloba týkajúca sa časti sporného rozhodnutia, pokiaľ ide o „Kontrolný systém s vážnymi nedostatkami, Korzika“, roky podávania žiadostí 2013 a 2014, v rozsahu, v akom uplatňuje paušálnu opravu vo výške 100 % z dôvodov nedostatkov v systéme kontroly pomoci na plochu na Hornej Korzike.
      Na podporu svojho odvolania francúzska vláda uvádza jeden odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení. Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho výkladu podmienok stanovených v bode 3.2.5 pokynov z roku 2015 na určenie miery oprav presahujúcich 25 %. Všeobecný súd podľa odvolateľky zamenil dôkaz, ktorý je potrebné predložiť v prípade, že poskytnutie pomoci je bez akéhokoľvek právneho základu alebo je v rozpore s pravidlami práva Únie, s prípadom, keď sú nedostatky v systéme kontrol dostatočne závažné na to, aby sa mohlo predpokladať, že pomoc sa poskytuje v rozpore s právom Únie. Všeobecný súd tak nesprávne rozhodol, že vylúčenie všetkých výdavkov z financovania Úniou je odôvodnené a že paušálna oprava vo výške 100 % je dôvodná.

         (1)  Ú. v. EÚ L 292, 2017, s. 61.


title: Vec C-425/19 P: Odvolanie podané 29. mája 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. marca 2019 vo veciach T-98/16, T-196/16 e T-198/16, Taliansko a i./Komisia

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/13

      Odvolanie podané 29. mája 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. marca 2019 vo veciach T-98/16, T-196/16 e T-198/16, Taliansko a i./Komisia
      (Vec C-425/19 P)
      (2019/C 238/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P. Stancanelli, L. Flynn, A. Bouchagiar, D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Talianska republika, Banca Popolare di Bari Società Cooperativa per Azioni, Fondo interbancario di tutela dei depositi, Banca d’Italia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. marca 2019 v spojených veciach
                  T-98/16 „Talianska republika/Európska komisia“
                  T-196/16 „Banca Popolare di Bari S.C.p.A./Európska komisia“
                  T-198/16 „Fondo interbancario di tutela dei depositi/Európska komisia“,

                  —

                  zrušiť žaloby podané v prvom stupni v rozsahu, v akom spochybňujú, že sporné rozhodnutie preukazuje, že sú splnené podmienky pripísateľnosti predmetných opatrení štátu a ich financovania zo štátnych prostriedkov,

                  —

                  vrátiť vec Všeobecnému súdu na účely skúmania ostatných dôvodov žaloby v prvom stupni a

                  —

                  rozhodnúť, že o trovách prvostupňového a odvolacieho konania sa rozhodne neskôr

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      V napadnutom rozhodnutí Všeobecný súd zrušil sporné rozhodnutie z dôvodu, že „Komisia z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala zapojenie talianskych orgánov verejnej správy pri prijatí predmetného opatrenia, a v dôsledku toho ani pripísateľnosť tohto opatrenia štátu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ“ a „v napadnutom rozhodnutí dostatočne nepreukázal, že predmetné prostriedky boli kontrolované talianskymi orgánmi verejnej správy a že s nimi teda posledné uvedené orgány disponovali“.
      Komisia sa domnieva, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávnych právnych posúdení a zo skreslenia skutkového stavu, ktoré nenapraviteľne postihuje platnosť jeho záverov a jeho výroku. Komisia uvádza dva odvolacie dôvody:

                  —

                  Po prvé Komisia sa domnieva, že Všeobecný súd porušil článok 107 ods. 1 ZFEÚ z dvoch dôvodov:

                              —

                              Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia v súvislosti s dôkazným bremenom, ktoré musí niesť Komisia na účely určenia toho, či sú splnené podmienky pripísateľnosti štátu a štátnych prostriedkov tým, že stanovil, že Komisia musí pozitívne preukázať existenciu dominantného vplyvu verejných orgánov vo všetkých fázach postupu, ktoré viedli k prijatiu dotknutých opatrení, na subjekt, ktorý poskytuje pomoc, len z toho dôvodu, že tento subjekt je súkromným subjektom;

                              —

                              Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o dôkazné bremeno, ktoré musí niesť Komisia na účely určenia toho, či sú splnené podmienky pripísateľnosti štátu a štátnych prostriedkov tým, že skúmal a hodnotil dôkazy uvedené Komisiou v spornom rozhodnutí roztrieštene bez toho, aby ich posudzoval ako celok a prihliadol k širším súvislostiam, do ktorých zapadajú.

                  —

                  Po druhé závery Všeobecného súdu sú ďalej zaťažené závažnými vecnými nepresnosťami týkajúcimi sa skutkového stavu a výkladu relevantného talianskeho práva, ktoré zjavne vyplývajú zo spisu.


title: Vec T-318/19: Žaloba podaná 23. mája 2019 — Thunus a i./EIB

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/36

      Žaloba podaná 23. mája 2019 — Thunus a i./EIB
      (Vec T-318/19)
      (2019/C 246/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Vincent Thunus (Contern, Luxembursko) a 7 ďalších žalobcov (v zastúpení: L. Levi, avocat)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil predmetnú žalobu za prípustnú a dôvodnú vrátane námietky nezákonnosti, ktorú obsahuje,

                  —

                  v dôsledku toho

                              —

                              zrušil rozhodnutie uvedené vo výplatných páskach žalobcov za február 2019, ktoré stanovuje ročnú úpravu základného platu obmedzenú na 0,8 % pre rok 2019, a teda zrušenie podobných rozhodnutí uvedených v neskorších výplatných páskach,

                  —

                  teda uložil žalovanej povinnosť

                              —

                              zaplatiť z titulu náhrady majetkovej ujmy (i) zostávajúcu časť platu, ktorá zodpovedá uplatneniu ročnej úpravy pre rok 2019, teda zvýšenie o 1,2 % za obdobie od 1. januára 2019 do 31. decembra 2019; (ii) zostávajúcu časť platu, ktorá zodpovedá dôsledkom uplatnenia ročnej úpravy o 0,8 % pre rok 2019 zo sumy platov, ktoré sa vyplácajú od januára 2019; (iii) úroky z omeškania zo zostávajúcich častí dlžných platov až do úplného zaplatenia dlžných súm, pričom sadzba úrokov z omeškania, ktorá sa má uplatniť, sa musí vypočítať na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania, ktorá je uplatniteľná v predmetnom období, navýšená o tri body,

                  —

                  prípadne uložil žalovanej z titulu opatrení na zabezpečenie priebehu konania povinnosť predložiť tieto dokumenty, ak ich nepredloží sama:

                              —

                              rozhodnutie správnej rady EIB z 18. júla 2017 (CA/505/17),

                              —

                              správu podvýboru správnej rady pre odmeňovanie z decembra 2018,

                              —

                              rozhodnutie správnej rady z 11. decembra 2018 (príloha 3 k PV/19/01),

                              —

                              rozhodnutie riadiaceho výboru z 30. januára 2019 (MC-018-ADM-20190130),

                              —

                              oznámenie riaditeľstva pre personál z 18. januára 2019 (CS-PERS/HRPLC/DIR/2019-001/ABGS),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby žalobcovia predkladajú jednak, pokiaľ ide o rozhodnutie správnej rady z 18. júla 2017, dva žalobné dôvody, a jednak, pokiaľ ide o rozhodnutia riadiaceho výboru z decembra 2018 a januára 2019, štyri žalobné dôvody.
      Pokiaľ ide o rozhodnutie správnej rady z 18. júla 2017:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení legitímnej dôvery a nadobudnutých práv.

            Pokiaľ ide o rozhodnutia riadiaceho výboru z decembra 2018 a januára 2019:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci autora napadnutého aktu a porušení článku 18 rokovacieho poriadku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení procesných záruk článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na konzultácie s kolégiom.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.
                  Pokiaľ ide o návrh na náhradu ujmy, žalobcovia sa domáhajú zaplatenia rozdielu dlžnej odmeny, teda 1,2 % od 1. januára 2019 (vrátane dopadu tohto navýšenia na peňažné príjmy) spolu s úrokom z omeškania.


title: Vec T-273/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Bernaldo de Quirós/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Disciplinárne opatrenia — Konanie, ktoré je v rozpore s dôstojnosťou služby — Administratívne vyšetrovanie — Poverenie udelené IDOC — Zásada nestrannosti — Zásada riadnej správy vecí verejných — Právo na obhajobu — Disciplinárne konanie — Zásada rovnosti zbraní — Disciplinárny postih formou pokarhania — Proporcionalita — Nemajetková ujma)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/42

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Bernaldo de Quirós/Komisia
      (Vec T-273/18) (1)

      (Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne opatrenia - Konanie, ktoré je v rozpore s dôstojnosťou služby - Administratívne vyšetrovanie - Poverenie udelené IDOC - Zásada nestrannosti - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo na obhajobu - Disciplinárne konanie - Zásada rovnosti zbraní - Disciplinárny postih formou pokarhania - Proporcionalita - Nemajetková ujma)
      (2019/C 255/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Belén Bernaldo de Quirós (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid, B. Mongin a R. Striani, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 6. júla 2017, ktorým sa žalobkyni ukladá postih formou pokarhania podľa článku 9 ods. 1 písm. b) prílohy IX Služobného poriadku úradníkov Európskej únie a v prípade potreby rozhodnutia z 31. januára 2018, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobkyňou proti uvedenému rozhodnutiu a jednak na náhradu škody, ktorá mala byť údajne spôsobená žalobkyni v nadväznosti na tieto rozhodnutia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pani Belén Bernaldo de Quirós je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-538/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júna 2019 — Dickmanns/EUIPO („Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Zmluva na dobu určitú s výpovednou doložkou — Doložka, ktorá ukončuje zmluvu v prípade, keď sa meno zamestnanca nezapíše na rezervný zoznam výberového konania — Výlučne potvrdzujúci akt — Lehota na podanie žaloby — Neprípustnosť“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/43

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júna 2019 — Dickmanns/EUIPO
      (Vec T-538/18) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú s výpovednou doložkou - Doložka, ktorá ukončuje zmluvu v prípade, keď sa meno zamestnanca nezapíše na rezervný zoznam výberového konania - Výlučne potvrdzujúci akt - Lehota na podanie žaloby - Neprípustnosť“)
      (2019/C 255/55)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 270 ZFEÚ o zrušenie rozhodnutia EUIPO zo 14. decembra 2017 a „v prípade potreby“ aj rozhodnutí z 28. novembra 2013 a zo 4. júna 2014, ktorými sa ukončuje pracovná zmluva žalobkyne z 30. júna 2018, a návrh na náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Sigrid Dickmanns znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-702/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júna 2019 — Durand a i./Parlament („Žaloba na nečinnosť a neplatnosť — Poľnohospodárska politika — Nariadenie č. 1/2005 — Dobré životné podmienky zvierat — Žiadosť poslancov európskeho parlamentu o vytvorenie vyšetrovacej komisie — Stanovisko Parlamentu — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Informatívny akt — Neprípustnosť“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/43

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júna 2019 — Durand a i./Parlament
      (Vec T-702/18) (1)

      („Žaloba na nečinnosť a neplatnosť - Poľnohospodárska politika - Nariadenie č. 1/2005 - Dobré životné podmienky zvierat - Žiadosť poslancov európskeho parlamentu o vytvorenie vyšetrovacej komisie - Stanovisko Parlamentu — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Informatívny akt - Neprípustnosť“)
      (2019/C 255/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Pascal Durand (Paríž, Francúzsko) a 7 ďalších žalobcov, ktorých mená figurujú v prílohe rozsudku (v zastúpení: O. Brouwer a E. Raedts, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 265 ZFEÚ o určení, že Parlament rozhodnutím svojich predsedov sa nezákonne zdržal rozhodnutia o žiadosti zo 17. júla 2018 o vytvorenie vyšetrovacej komisie a subsidiárne návrh založený na článku 263 ZFEÚ o zrušenie rozhodnutia, ktoré obsahoval list predsedu Parlamentu z 21. septembra 2018

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa ako neprípustná zamieta.

                  2.

                  Pán Pascal Durand a ostatní účastníci konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 18.2.2019.


title: Vec T-171/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júna 2019 — Hebberecht/ESVČ („Verejná služba — Úradníci — Disciplinárne konanie — Pozastavenie výkonu funkcie — Zrážka z odmeny — Nedodržanie formálnych náležitostí — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/44

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júna 2019 — Hebberecht/ESVČ
      (Vec T-171/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne konanie - Pozastavenie výkonu funkcie - Zrážka z odmeny - Nedodržanie formálnych náležitostí - Zjavná neprípustnosť“)
      (2019/C 255/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Chantal Hebberecht (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: K. Bicard, advokát)

         Žalovaný: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia ESVČ oznámeného žalobkyni 20. septembra 2018, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná proti rozhodnutiu ESVČ o pozastavení výkonu funkcie a uplatnení zrážky z jej mesačného platu a jednak návrh na náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  Chantal Hebberecht znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec T-319/19: Žaloba podaná 24. mája 2019 — Gollnisch/Parlament

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/45

      Žaloba podaná 24. mája 2019 — Gollnisch/Parlament
      (Vec T-319/19)
      (2019/C 255/58)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francúzsko) (v zastúpení: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie kancelárie Európskeho parlamentu z 10. decembra 2018 a zároveň rozhodnutie predsedu Európskeho parlamentu z 26. marca 2019 o zamietnutí vnútorného správneho odvolania podaného proti tomuto rozhodnutiu,

                  —

                  zrušil všetky akty, zmeny, oznámenia, rozhodnutia a zrážky prijaté z dôsledku tohto rozhodnutia,

                  —

                  priznal žalobcovi sumu vo výške 6 500 euro z dôvodu nákladov vynaložených na prípravu tejto žaloby,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 27 štatútu poslancov. Uvedené ustanovenie bráni úradu v poškodzovaní nadobudnutých práv alebo budúcich nárokov poslancov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 76 ods. 3 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov. Podľa žalobcu uvedený článok 27 štatútu poslancov má za následok zabezpečenie integrity ustanovení vykonávacích pravidiel k štatútu týkajúcich sa dôchodkového fondu a bráni akejkoľvek zmene ich štruktúry.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 223 ods. 2 ZEÚ a nedostatku právomoci kancelárie v rozsahu, v akom kancelária zaviedla zdanenie vyplácania dôchodkov bývalých poslancov, ktoré nebola oprávnená zaviesť, pretože každé rozhodnutie v oblasti zdanenia poslancov prináleží Rade.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty a legitímnej dôvery. Prijatím napadnutého aktu dochádza k porušeniu záväzkov a textov, ktoré vytvárajú spoľahlivé zabezpečenia a záruky, že už viac nedôjde k žiadnej zmene v systéme dobrovoľného dôchodkového fondu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality. Parlament, ktorý je sám zodpovedný za vzniknutú finančnú situáciu, prijal nedostatočné a nespravodlivé opatrenia pod zámienkou jej riešenia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti. Napadnuté rozhodnutie vytvára nerovnaké zaobchádzanie medzi poslancami, ktorí odvádzajú príspevky a ktorí neodvádzajú príspevky, ako aj medzi poslancami, ktorí už poberajú dôchodok a poslancami, ktorí ho ešte nepoberajú.


title: Vec T-327/19: Žaloba podaná 30. mája 2019 — Mubarak/Rada

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/46

      Žaloba podaná 30. mája 2019 — Mubarak/Rada
      (Vec T-327/19)
      (2019/C 255/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt) (v zastúpení: B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, C. Enderby Smith a F. Holmey, solicitors)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/468 z 21. marca 2019 (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/459 z 21. marca 2019 (2), v rozsahu v akom sa uplatňujú na žalobcu a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná neoverila, či egyptské orgány rešpektovali základné práva žalobcu, vrátane článkov 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie, v kontexte konaní a vyšetrovaní z ktorých žalovaná vychádza.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že kritérium na zápis žalobcu do článku 1 rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP (3) a článku 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 (4) bolo splnené.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/468 z 21. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 80, 2019, s. 40).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/459 z 21. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 80, 2019, s. 1).

         (3)  Rozhodnutie Rady 2011/172/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2011, s. 63).

         (4)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2011, s. 4).


title: Vec T-334/19: Žaloba podaná 4. júna 2019 — Google a Alphabet/Komisia

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/46

      Žaloba podaná 4. júna 2019 — Google a Alphabet/Komisia
      (Vec T-334/19)
      (2019/C 255/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Google LLC (Mountain View, Kalifornia, Spojené štáty), Alphabet, Inc. (Mountain View) (v zastúpení: C. Jeffs, advokát, J. Staples, solicitor, D. Beard, QC, a J. Williams, barrister)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  úplne alebo čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie z 20. marca 2019 vo veci COMP/AT.40411 — Google Search (AdSense),

                  —

                  v dôsledku toho, alebo subsidiárne, zrušil alebo znížil pokutu uloženú žalobkyniam v rámci výkonu svojej neobmedzenej súdnej právomoci, a

                  —

                  v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne sa svojou žalobou domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie z 20. marca 2019 v konaní podľa článku 102 ZFEÚ a článku 54 Dohody o EHP (AT.40411 — Google Search (AdSense)). Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd konštatoval neplatnosť všetkých troch prípadov porušenia, konštatoval, že sa dopustili jediného pokračujúceho protiprávneho konania, a uložil pokutu
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení vymedzenia trhu a teda dominantného postavenia. Konkrétne je napadnuté rozhodnutie nesprávne, keď konštatuje, že:

                              —

                              adresné reklamy a neadresné reklamy nie sú konkurenčné,

                              —

                              priamo predávané reklamy a reklamy predávané cez sprostredkovateľa spolu nesúťažia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne konštatuje, že takzvané klauzula spoločnosti Google o výlučnosti („Site-Exclusivity Clause“) je zneužívajúca. Napadnuté rozhodnutie:

                              —

                              nesprávne opisuje „Site-Exclusivity Clause“ ako výlučnú povinnosť poskytovateľa,

                              —

                              nesprávne konštatuje, že rozhodnutie nemusí analyzovať, či „Site-Exclusivity Clause“ mohlo mať účinky narušujúce hospodársku súťaž,

                              —

                              nepreukazuje, že „Site-Exclusivity Clause“, bez ohľadu na to, ako je charakterizované, mohlo obmedziť hospodársku súťaž.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne konštatuje, že klauzula spoločnosti Google o prémiovom umiestňovaní a o minimálnom zobrazovaní reklamy („Placement Clause“) je zneužívajúca. Napadnuté rozhodnutie:

                              —

                              nesprávne charakterizuje „Placement Clause“,

                              —

                              nepreukázalo, že „Placement Clause“ mohla obmedziť hospodársku súťaž.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nesprávne konštatuje, že klauzula spoločnosti Google o povolení rovnocennej reklamy („Modification Clause“) je zneužívajúca. Napadnuté rozhodnutie:

                              —

                              nepreukazuje, že „Modification Clause“ mohla obmedziť hospodársku súťaž,

                              —

                              subsidiárne, nesprávne opomína skutočnosť, že „Modification Clause“ je objektívne odôvodnená, pretože chráni užívateľa webových stránok, vydavateľov, zadávateľov reklamy a spoločnosť Google a/alebo že nad akýmikoľvek obmedzujúcimi účinkami prevažujú výhody tejto klauzuly.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie protiprávne ukladá pokutu a táto pokuta je nesprávne vypočítaná. Napadnuté rozhodnutie:

                              —

                              opomína, že spoločnosť Google nemá v úmysle dopúšťať sa nedbalosti a že Komisia si túto vec zvolila ako záväzok,

                              —

                              subsidiárne, nesprávne stanovilo pokutu,

                              —

                              ďalej, alebo subsidiárnejšie, nerešpektuje zásadu proporcionality.


title: Vec T-336/19: Žaloba podaná 31. mája 2019 — BZ/Komisia

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/48

      Žaloba podaná 31. mája 2019 — BZ/Komisia
      (Vec T-336/19)
      (2019/C 255/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: BZ (v zastúpení: C. Mourato, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 25. júla 2018 o prepustení žalobcu po správe o skúšobnej dobe pred jej uplynutím,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu týchto samostatných škôd:

                              —

                              5 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy spôsobenej prepustením,

                              —

                              5 000 eur z dôvodu poškodenia dobrého mena spôsobeného rozhodnutím o prepustení,

                              —

                              10 000 eur z dôvodu majetkovej škody v dôsledku negatívnych účinkov na jeho zdravie spôsobených prepustením,

                              —

                              58 900 eur z dôvodu majetkovej škody súvisiacej so stratou príjmu v dôsledku nezákonného prepustenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť naradiť trovy konania podľa článku 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení procesných záruk v administratívnom a disciplinárnom vyšetrovaní, porušení práva na obranu a porušení práva na prezumpciu neviny.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 84 ods. 1 a 3 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, práv v skúšobnej dobe a značne zjavnom nesprávnom posúdení administratívy.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 84 ods. 2 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov a zásady proporcionality.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnakého zaobchádzania.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na návrhu o osobitnom odškodnení za vyššie uvedené nezákonnosti.


title: Vec T-341/19: Žaloba podaná 6.júna 2019 — Martínez Albainox/EUIPO — Taser International (TASER)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/49

      Žaloba podaná 6.júna 2019 — Martínez Albainox/EUIPO — Taser International (TASER)
      (Vec T-341/19)
      (2019/C 255/62)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Martínez Albainox, SL (Albacete, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Taser International, Inc. (Scottsdale, Arizona, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie TASER v čiernej, žltej a červenej farbe — ochranná známka Európskej únie č. 12 817 052

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. marca 2019 vo veci R 1577/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, v ktorom sa výslovne vyhlasuje platnosť obrazovej ochrannej známky Európskej únie č. 12 817 052„TASER“ pre všetky zapísané tovary v triede 8,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania, spoločnosti Taser International, Inc., povinnosť nahradiť všetky trovy konania týkajúce sa sporu pred Všeobecným súdom, vrátane trov konania týkajúcich sa konania pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-342/19: Žaloba podaná 6. júna 2019 — Martínez Albainox/EUIPO — Taser International (TASER)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/50

      Žaloba podaná 6. júna 2019 — Martínez Albainox/EUIPO — Taser International (TASER)
      (Vec T-342/19)
      (2019/C 255/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Martínez Albainox, SL (Albacete, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Taser International, Inc. (Scottsdale, Arizona, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná: obrazová ochranná známka Európskej únie TASER v čiernej, žltej a červenej farbe — ochranná známka Európskej únie č. 11 710 134

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. marca 2019 vo veci R 1576/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a výslovne vyhlásil, že obrazová ochranná známka Únie č. 11 710 134„TASER“ je platná pre všetky zapísané tovary a služby v triedach 18 a 25,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy vynaložené v konaní na Všeobecnom súde, vrátane trov týkajúcich sa konania na odvolacom senáte.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-349/19: Žaloba podaná 7. júna 2019 — Decathlon v EUIPO — Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/51

      Žaloba podaná 7. júna 2019 — Decathlon v EUIPO — Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear)
      (Vec T-349/19)
      (2019/C 255/64)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Decathlon (Villeneuve-d’Ascq, Francúzsko) (v zastúpení: A. Cléry a C. Devernay, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Athlon Custom Sportswear P.C. (Kallithea, Grécko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie athlon custom sportswear — prihláška č. 16 162 596

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 27. marca 2019 vo veci R 1724/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel jej svojej žalobe,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia zo 6. júla 2018 vo veci B 002879164,

                  —

                  zamietol zápis ochrannej známky athlon custom sportswear, prihláška č. 016162596,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania vynaložených v odvolacom konaní.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Vec T-350/19: Žaloba podaná 11. júna 2019 — Bontempi a iní/EUIPO — Sand Cph (WhiteSand)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/52

      Žaloba podaná 11. júna 2019 — Bontempi a iní/EUIPO — Sand Cph (WhiteSand)
      (Vec T-350/19)
      (2019/C 255/65)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Emanuela Bontempi (Montemarciano, Taliansko) a 6 iných (v zastúpení: S. Rizzo a O. Musco, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sand Cph A/S (Kodaň, Dánsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobcovia pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie WhiteSand — prihláška č. 16 416 596

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. apríla 2019 vo veci R 1913/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-352/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Gamma-A/EUIPO — Piejūra (Packing for foodstuffs)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/53

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Gamma-A/EUIPO — Piejūra (Packing for foodstuffs)
      (Vec T-352/19)
      (2019/C 255/66)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gamma-A SIA (Riga, Litva) (v zastúpení: M. Liguts, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Piejūra SIA (Nīcas novads, Litva)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 2022 772-0001 (Packing for foodstuffs)

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2019 vo veci R 2516/2017-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-353/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Gamma-A/EUIPO — Piejūra (Packing for foodstuffs)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/54

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Gamma-A/EUIPO — Piejūra (Packing for foodstuffs)
      (Vec T-353/19)
      (2019/C 255/67)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gamma-A SIA (Riga, Litva) (v zastúpení: M. Liguts, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Piejūra SIA (Nīcas novads, Litva)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1819 558-0002 (Packing for foodstuffs)

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 12. marca 2019 vo veci R 2543/2017-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil dizajn za platný,

                  —

                  uložil EUIPO a navrhovateľovi vyhlásenia neplatnosti tohto dizajnu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-354/19: Žaloba podaná 11. júna 2019 — Palacio Domecq/EUIPO — Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/55

      Žaloba podaná 11. júna 2019 — Palacio Domecq/EUIPO — Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)
      (Vec T-354/19)
      (2019/C 255/68)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Palacio Domecq, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Otero Iglesias, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Domecq Bodega Las Copas, SL (Jerez de la Frontera, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie PALACIO DOMECQ 1778 — prihláška č. 11 499 506

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. marca 2019 vo veci R 867/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel žalobe a zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že v celom rozsahu vyhovie odvolaniu, ktoré žalobkyňa podala proti rozhodnutiu námietkového oddelenia EUIPO, a v celom rozsahu zamietne vzájomné odvolanie a v dôsledku toho, v celom rozsahu zamietne námietku ďalšieho účastníka konania,

                  —

                  subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec odvolaciemu senátu EUIPO na vydanie nového rozhodnutia,

                  —

                  zaviazal EUIPO na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a trov konania pred odvolacím senátom,

                  —

                  zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania, ktoré vynaložila Palacio Domecq, SL v námietkovom konaní a v odvolacom konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 a článku 25 ods. 5 delegovaného nariadenia.


title: Vec T-351/19: Žaloba podaná 6. júna 2019 — Cyprus/EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/56

      Žaloba podaná 6. júna 2019 — Cyprus/EUIPO — Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (Vec T-351/19)
      (2019/C 263/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: S. Malynicz, QC, S. Baran, Barrister a V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Grécko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 — prihláška č. 12 172 276

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 9. apríla 2019 vo veci R 2297/2017-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať svoje trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-762/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Sony a Sony Electronics/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s optickými diskovými mechanikami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Kartelové dohody týkajúce sa verejných súťaží na optické diskové mechaniky pre prenosné a stolové počítače — Porušenie na základe cieľa — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Zásada riadnej správy vecí verejných — Pokuty — Jediné a pokračujúce porušenie — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006“)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2019 — Sony a Sony Electronics/Komisia
      (Vec T-762/15) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s optickými diskovými mechanikami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Kartelové dohody týkajúce sa verejných súťaží na optické diskové mechaniky pre prenosné a stolové počítače - Porušenie na základe cieľa - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Zásada riadnej správy vecí verejných - Pokuty - Jediné a pokračujúce porušenie - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006“)
      (2019/C 305/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Sony Corporation (Tokio, Japonsko) a Sony Electronics, Inc (San Diego, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Snelders, advokát, N. Levy a E. Kelly, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Farley, A. Biolan, C. Giolito, F. van Schaik a L. Wildpanner, neskôr M. Farley, F. van Schaik, L. Wildpanner a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ v prvom rade na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 7135 final z 21. októbra 2015 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39639 — Optické diskové mechaniky) a subsidiárne na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sony Corporation a Sony Electronics, Inc. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-440/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 20. júla 2017 – GS/Bundeszentralamt für Steuern

text:
               6.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 374/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 20. júla 2017 – GS/Bundeszentralamt für Steuern
   (Vec C-440/17)
   (2017/C 374/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: GS

      Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

      Prejudiciálne otázky

               I.

               Bráni článok 49 ZFEÚ v spojení s článkom 54 ZFEÚ takému vnútroštátnemu daňovému predpisu, o aký ide v konaní vo veci samej, ktorý odmieta priznať oslobodenie vyplácaných dividend od dane z príjmu z kapitálového majetku materskej spoločnosti nerezidentovi, ktorej jediným spoločníkom je kapitálová spoločnosť so sídlom v tuzemsku,
               pokiaľ na nej majú podiel osoby, ktoré by nemali nárok na vrátenie alebo oslobodenie, ak príjmy dosiahli priamo a ak hrubé príjmy dosiahnuté zahraničnou spoločnosťou v dotknutom hospodárskom roku nepochádzajú z vlastnej hospodárskej činnosti, ako aj

                           1.

                           keď ide o tieto príjmy, neexistujú hospodárske alebo iné relevantné dôvody na zapojenie zahraničnej spoločnosti alebo

                           2.

                           zahraničná spoločnosť sa svojím hospodárskym podnikom, ktorý bol primeraným spôsobom vytvorený na hospodárske účely, nezapája do všeobecného hospodárskeho styku,

                     zatiaľ čo materským spoločnostiam rezidentom sa oslobodenie od dane z príjmu z kapitálového majetku priznáva bez ohľadu na uvedené podmienky?

               II.

               Má sa článok 1 ods. 2 smernice o materskej a dcérskej spoločnosti (1) vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát vydal právnu úpravu, ktorá odmieta priznať oslobodenie vyplácaných dividend od dane z príjmu z kapitálového majetku materskej spoločnosti nerezidentovi, ktorej jediným spoločníkom je kapitálová spoločnosť so sídlom v tuzemsku,
               pokiaľ na nej majú podiel osoby, ktoré by nemali nárok na vrátenie alebo oslobodenie, ak príjmy dosiahli priamo a ak hrubé príjmy dosiahnuté zahraničnou spoločnosťou v dotknutom hospodárskom roku nepochádzajú z vlastnej hospodárskej činnosti, ako aj

                           1.

                           pokiaľ ide o tieto príjmy, neexistujú hospodárske alebo iné relevantné dôvody na zapojenie zahraničnej spoločnosti alebo

                           2.

                           zahraničná spoločnosť sa svojím hospodárskym podnikom, ktorý bol primeraným spôsobom vytvorený na hospodárske účely, nezapája do všeobecného hospodárskeho styku?

      (1)  Smernica Rady 2011/96/EÚ z 30. novembra 2011 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch, Ú. v. EÚ L 345, 2011, s. 8; predtým smernica Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch, Ú. v. ES L 225, 1990, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147.


title: Vec T-584/17: Žaloba podaná 24. augusta 2017 – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)

text:
               6.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 374/42

         Žaloba podaná 24. augusta 2017 – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
   (Vec T-584/17)
   (2017/C 374/63)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (Wołomin, Poľsko) (v zastúpení: J. Skołuda, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bolton Cile España, SA (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie v červenej, bielej a tmavomodrej farbe obsahujúca slovný prvok „Primart Marek Łukasiewicz“ – prihláška č. 13 682 299.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. júna 2017 vo veci R 1933/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli pred odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-350/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. septembra 2017 – Salvatore Aniello Pappalardo a i./Európska komisia (Odvolanie — Spoločná politika v oblasti rybolovu — Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie — Návrh na náhradu škody — Nariadenie (ES) č. 530/2008 — Núdzové opatrenia prijaté Európskou komisiou — Dostatočne závažné porušenie právnej normy — Možnosť dovolávať sa tohto porušenia — Zásada zákazu diskriminácie — Právna sila rozhodnutej veci)

text:
               13.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/24

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. septembra 2017 – Salvatore Aniello Pappalardo a i./Európska komisia
   (Vec C-350/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Spoločná politika v oblasti rybolovu - Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie - Návrh na náhradu škody - Nariadenie (ES) č. 530/2008 - Núdzové opatrenia prijaté Európskou komisiou - Dostatočne závažné porušenie právnej normy - Možnosť dovolávať sa tohto porušenia - Zásada zákazu diskriminácie - Právna sila rozhodnutej veci))
   (2017/C 382/28)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (v zastúpení: V. Cannizzaro a L. Caroli, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C. a Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec T-650/17: Žaloba podaná 25. septembra 2017 – Jinan Meide Casting/Komisia

text:
               6.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 374/49

         Žaloba podaná 25. septembra 2017 – Jinan Meide Casting/Komisia
   (Vec T-650/17)
   (2017/C 374/74)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Čína) (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1146 z 28. júna 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, vyrábané spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd., a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia (1), keďže Komisia vychádzala i) z nízkoobjemových predajov mimo rámca bežného obchodu a ii) z nespoľahlivých údajov o nákladoch na účely vylúčenia predaja.
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia určila normálnu hodnotu v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia z týchto dvoch dôvodov.

                           —

                           Po prvé, ako tvrdí žalobkyňa, určenie normálnej hodnoty bolo skreslené zahrnutím predaja kontrolných čísel výrobku (ďalej len „KČV“), ktoré výrobca z analogickej krajiny predával iba vo veľmi malom množstve. Žalobkyňa tvrdí, že preukázala, že ceny takýchto nízkoobjemových predajov neboli spoľahlivé a viedli k neprimeranému určeniu normálnej hodnoty. Navyše, ako tvrdí žalobkyňa, nízkoobjemové predaje neodrážali bežné správanie kupujúcich a vyplývali z bežných spôsobov stanovenia ceny, pričom nepredstavujú bežný obchod, takže neumožňujú náležité porovnanie. Podľa žalobkyne Komisia tvrdila, že vykonala overenie bežného obchodu, avšak ďalej sa ním nezaoberala.

                           —

                           Po druhé podľa žalobkyne Komisia nezískala spoľahlivé údaje o nákladoch na KČV od výrobcu z analogickej krajiny. Žalobkyňa tvrdí, že v dôsledku toho vypracovala metodiku na výpočet nákladov osobitne v súvislosti s KČV, avšak v skutočnosti táto metodika vychádzala z obyčajnej domnienky, že všetky transakcie, ktoré boli ocenené pod 92,14 % priemernej ceny KČV, neboli ziskové, pričom túto metodiku uprednostnila pred metodikou analýzy ziskovosti podľa jednotlivých KČV. Žalobkyňa tvrdí, že takáto všeobecné posúdenie je úplne neprimerané, pričom vedie k svojvoľnému vylúčeniu predajných transakcií a k bezdôvodnému zvýšeniu normálnej hodnoty. Žalobkyňa sa domnieva, že skutočnosť, že bola uplatnená takáto metodika a že boli na jej úkor použité nespoľahlivé údaje na účely svojvoľného vylúčenia nízkoobjemových predajov z postupu určovania normálnej hodnoty, je v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. a).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 10 základného nariadenia a článku 2 ods. 4 antidumpingovej dohody WTO, ako aj zásady riadnej správy veci verejných tým, že došlo k odmietnutiu úprav, pokiaľ ide o úroveň obchodu, úverové podmienky, náklady na balenie a rozdiely v surovinách a produktivite, a tým, že bolo na žalobkyňu prenesené neprimerané dôkazné bremeno.

                           —

                           Podľa žalobkyne všetky jej predaje boli uskutočnené v prospech konečných užívateľov, zatiaľ čo výrobca z analogickej krajiny uskutočňoval predaje tak v prospech konečných užívateľov, ako aj obchodníkov. Žalobkyňa tvrdí, že predložila dostatočné dôkazy o existencii stálych cenových rozdielov a že aj napriek tomu Komisia odmietla vykonať požadovanú úpravu z dôvodu rozdielov v rámci úrovne obchodu.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia tiež odmietla preskúmať výpočet úpravy v prípade nákladov na balenie, hoci žalobkyňa predložila dôkaz o tom, že hodnota úpravy bola nesprávna z dôvodu uplatnenia nesprávneho rozdeľovacieho kľúča. Podľa žalobkyne Komisia tak porušila svoje povinnosti tým, že rozdelila celkové náklady na balenie skôr podľa celkového obratu než podľa obratu v prípade výrobkov, ktoré vyrobil výrobca z analogickej tretej krajiny.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia takisto odmietla vykonať úpravu, pokiaľ ide o náklady na úver v rámci podstatnej časti predajov, ktoré uskutočnil výrobca z analogickej tretej krajiny. Žalobkyňa sa domnieva, že preukázala, že dôkazy v spisovom materiály boli v rozpore so stanoviskom Komisie, na základe ktorého Komisia pôvodne odmietla vykonať takúto úpravu, a Komisia namiesto toho, aby dospela k správnemu záveru, pokiaľ ide o potrebu uskutočniť takúto úpravu, v rozpore so svojou povinnosťou uprednostnila úpravu v prípade jedného konkrétneho zákazníka.

                           —

                           Napokon, ako tvrdí žalobkyňa, Komisia uznala, že existovali rozdiely medzi použitými surovinami a produktivitou v prípade výrobcu z analogickej krajiny a žalobkyne, avšak v súvislosti s týmito rozdielmi odmietla vykonať úpravy. V tejto súvislosti, ako tvrdí žalobkyňa, Komisia okrem iného odmietla zohľadniť vyhlásenia samotného výrobcu z analogickej krajiny, ktoré preukazovali, že tieto rozdiely existovali a mali dopad na porovnateľnosť cien.

                           —

                           Podľa žalobkyne Komisia takisto na spoločnosť Jinan preniesla neprimerané dôkazné bremeno v rozpore so svojou povinnosťou podľa článku 2 ods. 10 základného nariadenia, článku 2 ods. 4 antidumpingovej dohody WTO a zásadou riadnej správy veci verejných, a to vo vzťahu ku každej požadovanej úprave uvedenej vyššie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 7 písm. a), článku 2 ods. 10, článku 2 ods. 10 písm. a) a článku 2 ods. 11 základného nariadenia v rozsahu, v akom bolo dumpingové rozpätie stanovené pre nezodpovedajúce druhy výrobkov.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia tým, že stanovila normálnu hodnotu v prípade nezodpovedajúcich druhov výrobkov na základe priemernej normálnej hodnoty upravenej podľa hodnoty rozdielov medzi výrobkami, ktorá bola stanovená na základe rozdielov medzi vývoznými cenami účtovanými žalobkyňou, prijala v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia nevhodnú metodiku na účely určenia normálnej hodnoty. Podľa žalobkyne vychádza tento záver z predpokladu, že trhová hodnota rozdielov vo fyzických vlastnostiach sa odráža vo vývozných cenách, hoci vývozné ceny zodpovedajúcich druhov výrobkov použitých ako náhrada v skutočnosti sú – podľa zistení Komisie – aspoň čiastočne odrazom dumpingu. Žalobkyňa tvrdí, že metodika zahŕňa predpoklad, že vývozy daných nezodpovedajúcich druhov výrobkov sú oceňované na úrovni, ktorá je dumpingová v rovnakom rozpätí ako rozpätie, v prípade, ktorého bolo zistené, že existovalo pre zodpovedajúce druhy výrobkov. Žalobkyňa považuje tento predpoklad za nedôvodný a nepreskúmateľný.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej uvádza, že tým, že bola prijatá metodika, ktorá viedla k predpokladu dumpingu v prípade nezodpovedajúcich druhov výrobkov na rovnakej úrovni ako úroveň stanovená pre zodpovedajúce druhy výrobkov, prípadne dosiahnuté dumpingové rozpätie neodráža úplnú mieru dumpingu praktizovaného v rozpore s článkom 2 ods. 11 základného nariadenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 ods. 1 až 3 základného nariadenia z dôvodu uplatnenia nepresných údajov o dovoze alebo na porušená článku 3 a článku 9 ods. 4 a 5 základného nariadenia, keďže žalobkyni bolo uložené clo bez toho, aby bola zistená ujma alebo príčinná súvislosť.

                           —

                           Ak by Všeobecný súd rozhodol, že sporné nariadenie zahŕňa zistenia o ujme a príčinnej súvislosti, na ktoré sa odkazuje v neplatnom nariadení (2), žalobkyňa uvádza, že vzhľadom na zrušenie neplatného nariadenia v celom rozsahu vo vzťahu k žalobkyni sporné nariadenie ukladá antidumpingové clo na dovozy žalobkyne bez toho, aby sa prihliadlo k požiadavkám stanoveným s ohľadom na iné skutočnosti, než je dumping. Podľa žalobkyne to vedie okrem iného aj k porušeniu článku 9 ods. 4 základného nariadenia, keďže konečné antidumpingové clo bolo uložené bez toho, aby boli zistené ujma a príčinná súvislosť, a článku 9 ods. 5 základného nariadenia, keďže konečné antidumpingové clo bolo uložené na zdroj, v prípade ktorého sa nezistilo, že by spôsoboval ujmu. Žalobkyňa zdôrazňuje, že vzhľadom na to, že v nariadení nebola konštatovaná nijaká ujma zo strany žalobkyne, Komisia porušila tiež článok 3 základného nariadenia, ktorý upravuje vymedzenie ujmy. Žalobkyňa tvrdí, že takisto nebolo poskytnuté nijaké odôvodnenie.

                           —

                           Subsidiárne, ako tvrdí žalobkyňa, Komisia porušila článok 3 ods. 1 až 3 základného nariadenia tým, že vychádzala z nepresných údajov o dovoze. Podľa žalobkyne boli totiž na účely zistenia ujmy použité údaje o dovoze, ktoré na základe informácií, ktorými disponuje Komisia, jasne zahŕňali dovozy výrobkov, ktoré nemožno považovať dotknuté výrobky. Žalobkyňa ďalej uvádza, že Komisia napriek tomu nevykonala potrebné kroky na overenie presnosti údajov o dovoze a na ich nápravu tým, že by vylúčila dovozy výrobkov, ktoré nemožno považovať za dotknuté výrobky. Žalobkyňa usudzuje, že v dôsledku toho Komisia porušila článok 3 ods. 1 až 3 základného nariadenia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ a článku 9 ods. 4 základného nariadenia z roku 2009, keďže práve Rada mala vykonať rozsudok a nie Komisia
               Podľa žalobkyne postup stanovený v základnom nariadení z roku 2009, ktorý aj podľa samotného názoru Komisie predstavuje postup uplatniteľný na opätovné preskúmanie, vyžaduje uloženie opatrení zo strany Rady konajúcej na návrh Komisie po konzultácii poradného výboru. Žalobkyňa tvrdí, že tento postup nebol dodržaný, v dôsledku čoho bolo sporné nariadenie prijaté v rozpore s článkom 9 ods. 4 základného nariadenia z roku 2009 a článkom 266 ZFEÚ, ktorý vyžaduje, aby inštitúcia, ktorej akt bol vyhlásený za neplatný, prijala nevyhnutné opatrenia s cieľom vyhovieť takémuto rozhodnutiu.

      (1)  Odkazmi na základné nariadenie sa odkazuje v prvom rade na základné nariadenie z roku 2009 (nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51) a subsidiárne na príslušné ustanovenia základného nariadenia z roku 2016 (nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie, Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 430/2013 z 13. mája 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Thajsku a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa Indonézie (Ú. v. EÚ L 129, 2013, s. 1).


title: Vec T-510/17: Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Del Valle Ruiz a i./Komisia a SRB

text:
               6.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 374/35

         Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Del Valle Ruiz a i./Komisia a SRB
   (Vec T-510/17)
   (2017/C 374/53)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Antonio Del Valle Ruiz (Mexico, Mexico) a 41 ďalších žalobcov (v zastúpení: P. Saini, QC, J. Pobjoy, barrister a R. Boynton, solicitor)

      Žalované: Európska komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií prijaté na výkonnom zasadnutí 7. júna 2017, týkajúce sa prijatia programu riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español, S.A. a v druhom rade zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1246 (1) a ďalej určil, že články 18 a 22 nariadenia (EÚ) č. 806/2014 sú protiprávne (2) a

               —

               uložil žalovaným náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti článku 18 nariadenia č. 806/2014, pretože postup, ktorý je v ňom stanovený, neumožňuje akcionárom byť vypočutými a neumožňuje súdne preskúmanie v rozpore s a) článkami 41, 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta EÚ“) a s b) zásadou proporcionality.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že bez ohľadu na to, či je článok 18 nariadenia č. 806/2014 protiprávny, napadnuté rozhodnutie SRB porušuje články 41, 47 a 48 Charty EÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že SRB a Komisia bez odôvodnenia a neprimerane porušili vlastnícke právo žalobcov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že SRB a Komisia porušili článok 20 nariadenia č. 806/2014, keďže pred prijatím napadnutého rozhodnutia SRB a napadnutého rozhodnutia Komisie nevykonali riadne a nezávislé posúdenie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že SRB a Komisia porušili články 18 ods. 1 nariadenia č. 806/2014, keď konštatovali, že podmienky stanovené v článku 18 ods. 1 písm. a) a b) boli splnené.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že SRB a Komisia porušili článok 21 ods. 1 nariadenia č. 806/2014, keď konštatovali, že boli splnené podmienky na výkon upisovacej právomoci alebo prevodu relevantných kapitálových nástrojov.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na skutočnosti, že SRB a Komisia porušili podstatné procesné náležitosti, keďže napadnuté rozhodnutie SRB a napadnuté rozhodnutie Komisie dostatočne neodôvodnili.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na skutočnosti, že SRB a Komisia tým, že rozhodli o predaji obchodného nástroja, porušili a) zásadu proporcionality a b) legitímne očakávania žalobcov, pretože sa neodôvodnene odchýlili od krízového plánu.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že články 18 a 22 nariadenia č. 806/2014 porušujú zásady týkajúce sa delegovania právomocí.

      (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1246 zo 7. júna 2017, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español S.A. [oznámené pod číslom K(2017) 4038] (Ú. v. EÚ L 178, 2017, s. 15).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).


title: Vec C-475/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. augusta 2017 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Protodikeio Rethymnis – Grécko) – Trestné konanie proti K.

text:
               6.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 374/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. augusta 2017 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Protodikeio Rethymnis – Grécko) – Trestné konanie proti K.
   (Vec C-475/16) (1)

   (2017/C 374/35)
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 428, 22.11.2016.


title: Vec C-570/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. septembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Uplatňovanie systémov sociálneho zabezpečenia — Migrujúci pracovníci — Určenie príslušnej právnej úpravy — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 14 ods. 2 písm. b) bod i) — Osoba, ktorá je obvykle zamestnaná na území dvoch alebo viacerých členských štátov — Osoba zamestnaná v jednom členskom štáte a vykonávajúca časť svojich činností v členskom štáte svojho bydliska)

text:
               13.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. septembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-570/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Uplatňovanie systémov sociálneho zabezpečenia - Migrujúci pracovníci - Určenie príslušnej právnej úpravy - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 14 ods. 2 písm. b) bod i) - Osoba, ktorá je obvykle zamestnaná na území dvoch alebo viacerých členských štátov - Osoba zamestnaná v jednom členskom štáte a vykonávajúca časť svojich činností v členskom štáte svojho bydliska))
   (2017/C 382/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Článok 14 ods. 2 písm. b) bod i) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 zo 17. júna 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že taká osoba, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá vykonáva závislú prácu pre zamestnávateľa usadeného na území jedného členského štátu a ktorá má bydlisko v inom členskom štáte, na území ktorého vykonávala v uplynulom roku časť tejto závislej práce v rozsahu 6,5 % jej pracovných hodín bez toho, aby sa na tom predtým so svojím zamestnávateľom dohodla, sa nesmie považovať za obvykle zamestnanú na území dvoch členských štátov v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec T-641/17: Žaloba podaná 20. septembra 2017 – Ferri/ECB

text:
               13.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/57

         Žaloba podaná 20. septembra 2017 – Ferri/ECB
   (Vec T-641/17)
   (2017/C 382/70)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Claudio Ferri (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Campagnola, avvocato)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodol, že došlo k nesplneniu úloh v oblasti dohľadu začatého oznámením z 24. marca 2017, vo vzťahu ku ktorému v nadväznosti na výmenu korešpondencie príslušná služba ECB rozhodla, že nie je potrebné prijať opatrenia, keďže sa domnievala, že táto otázka patrí do oblasti autonómnych funkcií a nie do oblasti dohľadu, pokiaľ ide o kritériá kontroly fungovania talianskych bánk.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že Európska centrálna banka nevykonala svoju funkciu dohľadu, ktorá jej prináleží, a poukazuje na tieto skutočnosti:

               —

               včasné nevydanie vykonávacích predpisov k legislatívnemu nariadeniu č. 72 z roku 2015 a z toho vyplývajúce uplatňovanie legislatívneho nariadenia č. 385 z roku 1993, ktoré sa malo naďalej uplatňovať pre iné činnosti, keďže Banca d’Italia (talianska centrálna banka) nevydala uvedené vykonávacie predpisy,

               —

               neuloženie príkazu Banca d’Italia, aby v rámci vnútroštátneho systému aktivovala prispôsobenie právnych predpisov, ktoré upravujú spory týkajúce sa uplatňovania sankcií,

               —

               nedostatok dohľadu nad vhodnosťou parametrov pre posúdenie efektívnosti bankového systému, ktoré sú v súčasnosti formulované v zjavnom vzťahu k veľmi komplexným a štruktúrovaným bankovým subjektom, bez existencie pružnosti a skutočnej primeranosti,

               —

               nesprávnosť kritérií posudzovania primeranosti činností Banca di Credito Cooperativo di Frascati vzhľadom na to, že tieto kritéria boli zjavne navrhnuté a dimenzované tak, aby viedli k poskytnutiu posúdenia primeranosti veľmi komplexného a štruktúrovaného bankového systému.


title: Spojené veci C-673/15 P až C-676/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. septembra 2017 – The Tea Board/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Delta Lingerie (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Slovné a obrazové ochranné známky obsahujúce slovný prvok „darjeeling“ alebo „darjeeling collection de lingerie“ — Námietky majiteľa kolektívnych ochranných známok Európskej únie — Kolektívne ochranné známky pozostávajúce zo zemepisného označenia „Darjeeling“ — Článok 66 ods. 2 — Základná funkcia — Konflikt s prihláškami individuálnych ochranných známok — Pravdepodobnosť zámeny — Pojem — Podobnosť medzi tovarmi alebo službami — Kritériá posúdenia — Článok 8 ods. 5)

text:
               13.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. septembra 2017 – The Tea Board/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Delta Lingerie
   (Spojené veci C-673/15 P až C-676/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Slovné a obrazové ochranné známky obsahujúce slovný prvok „darjeeling“ alebo „darjeeling collection de lingerie“ - Námietky majiteľa kolektívnych ochranných známok Európskej únie - Kolektívne ochranné známky pozostávajúce zo zemepisného označenia „Darjeeling“ - Článok 66 ods. 2 - Základná funkcia - Konflikt s prihláškami individuálnych ochranných známok - Pravdepodobnosť zámeny - Pojem - Podobnosť medzi tovarmi alebo službami - Kritériá posúdenia - Článok 8 ods. 5))
   (2017/C 382/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: The Tea Board (v zastúpení: M. Maier a A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca) Delta Lingerie (v zastúpení: G. Marchais a P. Martini-Berthon, avocats)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               The Tea Board je povinná nahradiť trovy konania týkajúce sa hlavných odvolaní.

               3.

               Delta Lingerie je povinná nahradiť trovy konania týkajúce sa vzájomného odvolania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec C-183/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. septembra 2017 – Tilly-Sabco SAS/Európska komisia, Doux SA (Odvolanie — Poľnohospodárstvo — Hydinové mäso — Zmrazené kurčatá — Vývozné náhrady — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 689/2013 stanovujúce náhradu na 0 eur — Zákonnosť — Nariadenie (ES) č. 1234/2007 — Články 162 a 164 — Predmet a povaha náhrad — Kritéria stanovenia ich výšky — Právomoc generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva (GR) pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka podpísať sporné nariadenie — Zneužitie právomoci — „Komitológia“ — Nariadenie (EÚ) č. 182/2011 — Článok 3 ods. 3 — Porada s riadiacim výborom pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov — Predloženie návrhu vykonávacieho nariadenia počas zasadnutia tohto výboru — Dodržiavanie lehôt — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Zrušenie pri zachovaní účinkov)

text:
               13.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/19

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. septembra 2017 – Tilly-Sabco SAS/Európska komisia, Doux SA
   (Vec C-183/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Poľnohospodárstvo - Hydinové mäso - Zmrazené kurčatá - Vývozné náhrady - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 689/2013 stanovujúce náhradu na 0 eur - Zákonnosť - Nariadenie (ES) č. 1234/2007 - Články 162 a 164 - Predmet a povaha náhrad - Kritéria stanovenia ich výšky - Právomoc generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva (GR) pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka podpísať sporné nariadenie - Zneužitie právomoci - „Komitológia“ - Nariadenie (EÚ) č. 182/2011 - Článok 3 ods. 3 - Porada s riadiacim výborom pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov - Predloženie návrhu vykonávacieho nariadenia počas zasadnutia tohto výboru - Dodržiavanie lehôt - Porušenie podstatných formálnych náležitostí - Zrušenie pri zachovaní účinkov))
   (2017/C 382/22)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Tilly-Sabco SAS (v zastúpení: R. Milchior, F. Le Roquais a S. Charbonnel, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis a K. Skelly, splnomocnení zástupcovia), Doux SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 14. januára 2016, Tilly-Sabco/Komisia (T-397/13, EU:T:2016:8), sa zrušuje.

               2.

               Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 689/2013 z 18. júla 2013, ktorým sa stanovujú vývozné náhrady za hydinové mäso, sa zrušuje.

               3.

               Účinky vykonávacieho nariadenia č. 689/2013 zostávajú zachované, pokým nadobudne účinnosť nový akt, ktorý ho má nahradiť.

               4.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


title: Vec C-58/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – INEOS Köln GmbH/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Článok 10a — Prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót — Obdobie rokov 2013 – 2020 — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Článok 3 písm. h) — Pojem „podzariadenie spojené s emisiou z procesov“ — Emisie, ktoré vyplývajú zo spaľovania neúplne oxidovaného uhlíka — Kvapalné odpady — Vylúčenie)

text:
               5.3.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 83/6

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – INEOS Köln GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-58/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Článok 10a - Prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót - Obdobie rokov 2013 – 2020 - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Článok 3 písm. h) - Pojem „podzariadenie spojené s emisiou z procesov“ - Emisie, ktoré vyplývajú zo spaľovania neúplne oxidovaného uhlíka - Kvapalné odpady - Vylúčenie))
   (2018/C 083/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: INEOS Köln GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Výrok rozsudku

   Článok 3 písm. h) rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v prejednávanej veci, ktorá z pojmu „podzariadenie spojené s emisiami z procesov“ podľa tohto článku vylučuje emisie skleníkových plynov z procesov spaľovania neúplne oxidovaného uhlíka v kvapalnom skupenstve.

      (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.