title: Vec T-587/16 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – HM/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Prijatie do zamestnania – Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AST-SC/03/15 – Nepripustenie účasti na hodnotiacich skúškach – Žiadosť o preskúmanie – Odmietnutie predloženia tejto žiadosti výberovej komisii verejného výberového konania z dôvodu jej oneskoreného podania – Rozdelenie právomocí medzi EPSO a výberovú komisiu – Záujem na konaní“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/17

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – HM/Komisia
      (Vec T-587/16 RENV) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Prijatie do zamestnania - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AST-SC/03/15 - Nepripustenie účasti na hodnotiacich skúškach - Žiadosť o preskúmanie - Odmietnutie predloženia tejto žiadosti výberovej komisii verejného výberového konania z dôvodu jej oneskoreného podania - Rozdelenie právomocí medzi EPSO a výberovú komisiu - Záujem na konaní“)
      (2021/C 338/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: HM (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) zo 17. augusta 2015 o nezohľadnení žiadosti o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie o nepripustení žalobkyne do ďalšieho kola výberového konania EPSO/AST-SC/03/15-3

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) zo 17. augusta 2015 neprihliadnuť na žiadosť o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie o nepripustení žalobkyne do ďalšieho kola výberového konania EPSO/AST-SC/03/15-3 sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť všetky trovy prvostupňového konania vedeného pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie (F-17/16) a pred Všeobecným súdom (T-587/16) a trovy konania vedeného pred Súdnym dvorom vo veci C-70/19 P, ako aj trovy odvolacieho konania v tejto veci (T-587/16 RENV).

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016 (konanie pôvodne vedené pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-17/16 a postúpené Všeobecnému súdu Európskej únie 1. septembra 2016).


title: Vec T-455/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Bateni/Rada („Mimozmluvná zodpovednosť – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Právomoc Všeobecného súdu – Premlčanie – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/17

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Bateni/Rada
      (Vec T-455/17) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Právomoc Všeobecného súdu - Premlčanie - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
      (2021/C 338/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Naser Bateni (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Schlingmann, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: R. Tricot, C. Hödlmayr, J. Roberti di Sarsina a M. Kellerbauer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 268 a 340 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku zápisu jeho mena do zoznamov uvedených po prvé v prílohe II k rozhodnutiu Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, 2010, s. 39), prostredníctvom rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 319, 2011, s. 71), a v prílohe VIII k nariadeniu Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, 2010, s. 1), prostredníctvom vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2011, s. 11), po druhé v prílohe IX k nariadeniu Rady EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, 2012, s. 1), a po tretie v prílohe k rozhodnutiu Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 18), a v prílohe k vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 3)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako čiastočne neprípustná a čiastočne nedôvodná.

                  2.

                  Pán Bateni znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec T-648/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2021 – Nike European Operations Netherlands et Converse Netherlands/Komisia („Štátna pomoc – Pomoc poskytnutá Holandskom v prospech spoločnosti Nike – Záväzné daňové stanoviská (‚tax rulings‘) – Rozhodnutie o začatí formálneho vyšetrovacieho konania – Zásada obvyklých trhových podmienok – Výhoda – Selektívna povaha – Rovnosť zaobchádzania – Riadna správa vecí verejných – Nedostatočné predbežné preskúmanie – Závažné ťažkosti – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/18

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2021 – Nike European Operations Netherlands et Converse Netherlands/Komisia
      (Vec T-648/19) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Holandskom v prospech spoločnosti Nike - Záväzné daňové stanoviská (‚tax rulings‘) - Rozhodnutie o začatí formálneho vyšetrovacieho konania - Zásada obvyklých trhových podmienok - Výhoda - Selektívna povaha - Rovnosť zaobchádzania - Riadna správa vecí verejných - Nedostatočné predbežné preskúmanie - Závažné ťažkosti - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2021/C 338/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Nike European Operations Netherlands BV (Hilversum, Holandsko), Converse Netherlands BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: R. Martens a D. Colgan, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a S. Noë splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2019) 6 final z 10. januára 2019 o štátnej pomoci SA.51284 (2018/NN) – Holandsko – možná štátna pomoc v prospech spoločnosti Nike, ktorým sa začalo formálne vyšetrovacie konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Nike European Operations Netherlands BV a Converse Netherlands BV sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec T-680/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Irish Wind Farmers’ Association a i./Komisia („Štátna pomoc – Odvetvie energetiky – Írska právna úprava dane z majetku podnikov – Metóda výpočtu splatnej dane výrobcov elektrickej energie z fosílnych palív – Sťažnosť prevádzkovateľov veterných elektrární – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje absencia štátnej pomoci – Upustenie od začatia formálneho vyšetrovacieho konania – Vážne ťažkosti – Procesné práva zúčastnených strán“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/19

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Irish Wind Farmers’ Association a i./Komisia
      (Vec T-680/19) (1)

      („Štátna pomoc - Odvetvie energetiky - Írska právna úprava dane z majetku podnikov - Metóda výpočtu splatnej dane výrobcov elektrickej energie z fosílnych palív - Sťažnosť prevádzkovateľov veterných elektrární - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje absencia štátnej pomoci - Upustenie od začatia formálneho vyšetrovacieho konania - Vážne ťažkosti - Procesné práva zúčastnených strán“)
      (2021/C 338/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Írsko), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Írsko), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Írsko), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Írsko) (v zastúpení: M. Segura Catalán a M. Clayton, advokátky)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého cieľom je zrušenie rozhodnutia Komisie C(2019) 5257 final z 9. júla 2019 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.44671 (2019/NN) – Írsko

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 16.12.2019.


title: Vec T-28/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – ID/ESVČ („Verejná služba – Zmluvní zamestnanci – Rozhodnutie o prepustení pred skončením skúšobnej doby – Zjavne neuspokojivá práca – Nevhodné správanie – Článok 84 PZOZ“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/19

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – ID/ESVČ
      (Vec T-28/20) (1)

      („Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Rozhodnutie o prepustení pred skončením skúšobnej doby - Zjavne neuspokojivá práca - Nevhodné správanie - Článok 84 PZOZ“)
      (2021/C 338/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ID (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spáč, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia ESVČ zo 6. marca 2019, ktorým sa vypovedala zmluva žalobkyne pred skončením skúšobnej doby, a jednak na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá bola týmto rozhodnutím žalobkyni údajne spôsobená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  ID je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-205/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Frommer/EUIPO – Minerva (I-cosmetics) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Slovná ochranná známka Európskej únie I-cosmetics – Riadne používanie ochrannej známky – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/20

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Frommer/EUIPO – Minerva (I-cosmetics)
      (Vec T-205/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie I-cosmetics - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 338/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Angela Frommer (Unterschleißheim, Nemecko) (v zastúpení: F. Remmertz, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Minerva GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: R. Dissmann, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 10. februára 2020 (vec R 675/2019-2) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťou Minerva a A. Frommer

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Angela Frommer znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

                  3.

                  Minerva GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 201, 15.6.2020.


title: Vec T-386/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie INTELLIGENCE, ACCELERATED – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/20

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)
      (Vec T-386/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie INTELLIGENCE, ACCELERATED - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 338/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Micron Technology, Inc. (Boise, Idaho, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. apríla 2020 (vec R 2873/2019-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia INTELLIGENCE, ACCELERATED ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Micron Technology, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 17.8.2020.


title: Vec T-469/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – S. Tous/EUIPO – Zhejiang China-Best Import & Export (Svietidlá) („Dizajn Spoločenstva – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Dizajn Spoločenstva zobrazujúci svietidlo – Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie zobrazujúce plyšového medveďa – Dôvody neplatnosti – Článok 25 ods. 1 písm. b) a e) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/21

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2021 – S. Tous/EUIPO – Zhejiang China-Best Import & Export (Svietidlá)
      (Vec T-469/20) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Dizajn Spoločenstva zobrazujúci svietidlo - Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie zobrazujúce plyšového medveďa - Dôvody neplatnosti - Článok 25 ods. 1 písm. b) a e) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2021/C 338/27)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: S. Tous, SL (Manrèse, Španielsko) (v zastúpení: D. Gómez Sánchez a J. Gracia Albero, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder, splnomocnená zástupkyňa)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Zhejiang China-Best Import & Export Co. Ltd (Hangzhou, Čína)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 26. mája 2020 (vec R 1553/2019-3), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami S. Tous a Zhejiang China-Best Import & Export

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  S. Tous, SL je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.


title: Vec T-777/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. júla 2021 – Bourel a i./Komisia („Nariadenie predbežného opatrenia – Výstavba veterných elektrární – Individuálne opatrenia pomoci poskytnutej Francúzskom v prospech viacerých morských veterných elektrární – Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom – Začiatok prác – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/22

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. júla 2021 – Bourel a i./Komisia
      (Vec T-777/19 R)
      („Nariadenie predbežného opatrenia - Výstavba veterných elektrární - Individuálne opatrenia pomoci poskytnutej Francúzskom v prospech viacerých morských veterných elektrární - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Začiatok prác - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 338/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: David Bourel (Pléneuf-Val-André, Francúzsko) a päť ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: M. Le Berre, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a A. Bouchagiar, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ, ktorého predmetom je najmä zastavenie výkonu rozhodnutia Komisie C(2019) 5498 z 29. júla 2019, ktorým Komisia rozhodla nevzniesť námietku v súvislosti s pomocou v prospech viacerých morských veterných elektrární oznámenou Francúzskou republikou

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-728/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. júna 2021 – OM/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Sociálne zabezpečenie – SSZP – Náhrada liečebných nákladov – Zamietnutie žiadosti – Zamietnutie sťažnosti – Nahradenie dôvodov – Podanie druhej sťažnosti – Lehota na podanie žaloby – Neprípustnosť“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/22

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. júna 2021 – OM/Komisia
      (Vec T-728/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - SSZP - Náhrada liečebných nákladov - Zamietnutie žiadosti - Zamietnutie sťažnosti - Nahradenie dôvodov - Podanie druhej sťažnosti - Lehota na podanie žaloby - Neprípustnosť“)
      (2021/C 338/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: OM (v zastúpení: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Hohenecker a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutí Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) Komisie z 9. a 17. septembra 2019, ktorými sa zamieta náhrada nákladov na liečebné analýzy žalobkyne a jednak rozhodnutia z 23. marca 2020 o zamietnutí sťažnosti podanej žalobkyňou proti týmto rozhodnutiam

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  OM je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec T-75/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2021 – Mendes de Almeida/Rada („Žaloba o neplatnosť – Inštitucionálne právo – Posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry – nariadenie (EÚ) 2017/1939 – Vymenovanie európskych prokurátorov Európskej prokuratúry – Vymenovanie jedného z kandidátov nominovaných Portugalskom – Lehota na podanie žaloby – Začiatok plynutia – Neprípustnosť“)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/23

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2021 – Mendes de Almeida/Rada
      (Vec T-75/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Inštitucionálne právo - Posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry - nariadenie (EÚ) 2017/1939 - Vymenovanie európskych prokurátorov Európskej prokuratúry - Vymenovanie jedného z kandidátov nominovaných Portugalskom - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Neprípustnosť“)
      (2021/C 338/30)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ana Carla Mendes de Almeida (Sobreda, Portugalsko) (v zastúpení: R. Leandro Vasconcelos a M. Marques de Carvalho, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Pleśniak, R. Meyer, K. Kouri a J. Gil, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť vykonávacieho rozhodnutia Rady (EÚ) 2020/1117 z 27. júla 2020, ktorým sa vymenúvajú európski prokurátori Európskej prokuratúry (Ú. v. EÚ L 244, 2020, 18) v rozsahu, v akom vymenúva pána Moreira Alves d’Oliveira Guerru za európskeho prokurátora Európskej prokuratúry ako dočasného zamestnanca zaradeného do platovej triedy AD 13 na funkčné obdobie troch rokov od 29. júla 2020, ktoré nie je obnoviteľné

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o žiadosti o skrátené súdne konanie sa zastavuje.

                  3.

                  Konanie o vzájomnej žalobe podanej Radou sa zastavuje.

                  4.

                  Ana Carla Mendes de Almeida je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec T-349/21: Žaloba podaná 21. júna 2021 – Nemecko/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/23

      Žaloba podaná 21. júna 2021 – Nemecko/Komisia
      (Vec T-349/21)
      (2021/C 338/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a R. Kanitz)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/534 z 24. marca 2021, ktorým sa podľa článku 39 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/33/EÚ určuje, či opatrenie prijaté Nemeckom s cieľom zakázať uvedenie modelu výťahu vyrobeného spoločnosťou Orona na trh je alebo nie je opodstatnené (1),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že v dôsledku nezohľadnenia dôležite požiadavky týkajúcej sa vertikálnej vzdialenosti od strechy kabíny po strop šachty došlo k porušeniu oddielu 2.2 prílohy I smernice 95/16/ES v spojení s harmonizovanou normou EN 81-1.

                              —

                              Komisia nezohľadnila význam vertikálnej vzdialenosti od strechy kabíny po strop šachty, ktorú požaduje harmonizovaná norma EN 81-1 v pôvodnom znení a ktorú harmonizovaná norma v aktuálnom znení (EN 81-20) dokonca zdôrazňuje. Napadnuté rozhodnutie okrem iného nijakým spôsobom neuvádza výpočet minimálnej vertikálnej vzdialenosti. Navyše podľa Komisie nie je táto vertikálna vzdialenosť v prvom rade rozhodujúca na posúdenie základných požiadaviek na ochranu zdravia a bezpečnosti podľa smernice 95/16/ES, ale objem únikového priestoru nad kabínou. Komisia okrem toho nesprávne porovnáva požiadavky na únikový priestor a voľný priestor v horenej časti šachty s rovnakými požiadavkami na priestor v dolnej časti šachty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že v dôsledku nesprávneho určenia scenárov porúch relevantných na posúdenie, došlo k porušeniu oddielu 2.2 prílohy I smernice 95/16/ES v spojení s harmonizovanou normou EN 81-1.

                              —

                              Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia požiadaviek podľa oddielu 2.2 prílohy I smernice 95/16/ES, pokiaľ ide o zabráneniu riziku rozmliaždenia, keď v bode 55 napadnutého rozhodnutia zohľadnila ako relevantný scenár poruchy len zlyhanie redundantnej brzdy.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že v dôsledku nezohľadnenia významu času potrebného na zaujatie bezpečnej polohy a rizika nekontrolovateľného pohybu výťahovej kabíny smerom nahor, došlo k nesprávnemu zisteniu skutkového stavu.

                              —

                              Komisia v rámci celkového posúdenia vychádza v bodoch 55 až 57 napadnutého rozhodnutia z nesprávnych predpokladov o nebezpečnosti a pravdepodobnosti nekontrolovateľného pohybu výťahovej kabíny smerom nahor.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že prebratím chybných údajov zo štúdie spoločnosti Conformance, došlo k nesprávnemu zisteniu a posúdeniu skutkového stavu.

                              —

                              Komisia založila svoje rozhodnutie na nechybnom celkovom porovnaní vyplývajúcom zo štúdie spoločnosti Conformance.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení pravidiel dokazovania a článku 5 ods. 2 smernice 95/16/ES.

                              —

                              Komisia v napadnutom rozhodnutí dostatočne nezohľadnila, že doklady o zhode predložené výrobcom nie sú v podstatných bodoch úplné. Z odôvodnenia okrem toho vypláva, že Komisia nesprávne dospela k záveru, že dôkazné bremeno je na strane orgánu na dohľad nad trhom, ak je pri odchýlke od normy sporné, či by boli bezpečnostné požiadavky boli splnené v rovnocenného alternatívneho riešenia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 106, 2021, s. 60.


title: Vec T-358/21: Žaloba podaná 25. júna 2021 – Hotel Cipriani/EUIPO – Altunis (CIPRIANI FOOD)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/25

      Žaloba podaná 25. júna 2021 – Hotel Cipriani/EUIPO – Altunis (CIPRIANI FOOD)
      (Vec T-358/21)
      (2021/C 338/32)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hotel Cipriani (Venice, Taliansko) (v zastúpení: M. Rieger-Jansen, D. Op de Beeck a W. Pors, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugalsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie CIPRIANI FOOD – ochranná známka Európskej únie č. 683 250.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. apríla 2021 vo veci R 1599/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

                  —

                  vyhovel návrhu na výmaz v celom rozsahu a zrušil napadnutú ochrannú známku Európskej únie,

                  —

                  uložil EUIPO a prípadným vedľajším účastníkom konania povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania navrhovateľa výmazu.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001;

                  —

                  porušenie článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009;

                  —

                  pochybenie odvolacieho senátu spôsobené tým, že rozhodol, že „prípravky vyrobené z obilnín“ nemožno vhodne rozčleniť.


title: Vec T-359/21: Žaloba podaná 18. júna 2021 – ClientEarth/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/25

      Žaloba podaná 18. júna 2021 – ClientEarth/Komisia
      (Vec T-359/21)
      (2021/C 338/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ClientEarth AISBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Logue, solicitor a J. Kenny, barrister at law)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil implicitné rozhodnutie žalovanej z 9. apríla 2021 zamietajúce prístup k požadovaným dokumentom a informáciám podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) a nariadenia (ES) č. 1367/2006 (2), ktoré sa týkajú jednak účinných látok mankozeb a cypermetrín a jednak hlasovacích práv členských štátov v rámci Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá vzhľadom na vykonávacie nariadenia (EÚ) 2019/2094 (3), (ES) č. 2020/2087 (4), (EÚ) č. 2019/1589 (5) a (EU) č. 2018/1262 (6) a

                  —

                  uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia zo strany žalovanej v rozpore s článkom 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001, článkom 41 ods. 2 treťou zarážkou Charty základných práv Európskej únie a článkom 296 ods. 2 ZFEÚ.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).

         (3)  Vykonávacie Nariadenie Komisie (EÚ) 2019/2094 z 29. novembra 2019, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok benfluralín, dimoxystrobín, fluazinam, flutolanil, mankozeb, mekoprop-P, mepikvát, metiram, oxamyl a pyraklostrobín (Ú. v. EÚ L 317, 2019, s. 102).

         (4)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/2087 zo 14. decembra 2020 o neobnovení schválenia účinnej látky mankozeb v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zmene prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 423, 2020, s. 50).

         (5)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/1589 z 26. septembra 2019, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie obdobia platnosti schválenia účinných látok amidosulfurón, beta-cyflutrín, bifenox, chlorotolurón, klofentezín, klomazón, cypermetrín, daminozid, deltametrín, dikamba, difenokonazol, diflubenzurón, diflufenikán, fenoxaprop-P, fénpropidín, fludioxonyl, flufenacet, fostiazát, indoxakarb, lenacil, MCPA, MCPB, nikosulfurón, pikloram, prosulfokarb, pyriproxyfén, tiofanát-metyl, triflusulfurón a tritosulfurón (Ú. v. EÚ L 248, 2019, s. 24).

         (6)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1262 z 20. septembra 2018, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie obdobia platnosti schválenia účinných látok amidosulfurón, beta-cyflutrín, bifenox, chlorotolurón, klofentezín, klomazón, cypermetrín, daminozid, deltametrín, dikamba, difenokonazol, diflubenzurón, diflufenikán, fenoxaprop-P, fénpropidín, fludioxonyl, flufenacet, fostiazát, indoxakarb, lenacil, MCPA, MCPB, nikosulfurón, pikloram, prosulfokarb, pyriproxyfén, tiofanát-metyl, triflusulfurón a tritosulfurón (Ú. v. EÚ L 238, 2018, s. 62).


title: Vec T-366/21: Žaloba podaná 29. júna 2021 – Coinbase/EUIPO – bitFlyer (coinbase)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/26

      Žaloba podaná 29. júna 2021 – Coinbase/EUIPO – bitFlyer (coinbase)
      (Vec T-366/21)
      (2021/C 338/34)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Coinbase, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Nordemann, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: bitFlyer Inc. (Tokio, Japonsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu coinbase – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 308 248.

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. apríla 2021 vo veci R 1751/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-369/21: Žaloba podaná 30. júna 2021 – Unimax Stationery/EUIPO – Mitsubishi Pencil (uni)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/27

      Žaloba podaná 30. júna 2021 – Unimax Stationery/EUIPO – Mitsubishi Pencil (uni)
      (Vec T-369/21)
      (2021/C 338/35)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Unimax Stationery (Daman, India) (v zastúpení: E. Amoah, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mitsubishi Pencil Co. Ltd (Tokio, Japonsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie uni – ochranná známka Európskej únie č. 6 920 615

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. apríla 2021 vo veci R 1909/2020-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-373/21: Žaloba podaná 1. júla 2021 – Etablissements Nicolas/EUIPO – St. Nicolaus (NICOLAS)

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/28

      Žaloba podaná 1. júla 2021 – Etablissements Nicolas/EUIPO – St. Nicolaus (NICOLAS)
      (Vec T-373/21)
      (2021/C 338/36)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Etablissements Nicolas (Thiais, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: St. Nicolaus a.s. (Liptovský Mikuláš, Slovensko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie NICOLAS – Ochranná známka Európskej únie č. 6 231 484

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. apríla 2021 vo veci R 1195/2020-4

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov vynaložených v konaní pred štvrtým odvolacím senátom úradu.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-376/21: Žaloba podaná 2. júla 2021 – Instituto Cervantes/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/28

      Žaloba podaná 2. júla 2021 – Instituto Cervantes/Komisia
      (Vec T-376/21)
      (2021/C 338/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Instituto Cervantes (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie o pridelení časti č. 3 (španielsky jazyk) verejnej zákazky na rámcové zmluvy týkajúce sa jazykových kurzov pre inštitúcie, orgány a agentúry Európskej únie (č. HR/2020/OP/0014) na prvom mieste zoskupeniu CLL Centre de Langues-Allingua a na druhom mieste žalobcovi,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia z hľadiska posúdenia relatívnych charakteristík ponúk.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nevykonaní porovnania relatívnych charakteristík ponúk.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa Komisia dopustila tým, že odmietla časti ponuky prístupné prostredníctvom hypertextového odkazu začleneného do ponuky, a to bez overenia ich zákonnosti.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod, uvedený subsidiárne, je založený jednak na neexistencii vzťahu medzi posúdením vnútorných charakteristík ponuky žalobcu a jej hodnotením v čiastkových kritériách 1.1 a 1.2 stanovených v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania a jednak na porušení zásady transparentnosti.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení cieľa spočívajúceho v čo najväčšej otvorenosti verejného obstarávania hospodárskej súťaži.


title: Vec T-380/21: Žaloba podaná 5. júla 2021 – Flybe/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/29

      Žaloba podaná 5. júla 2021 – Flybe/Komisia
      (Vec T-380/21)
      (2021/C 338/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Flybe Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Peretz; QC, a D. Colgan, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 23. apríla 2021, ktoré sa týka jej schválenia dohody o uvoľnení prevádzkových intervalov, uzavretej medzi spoločnosťami British Airways a Flybe Limited, vo veci COMP/M.6447 – IAG/BMI, a to zrušením celej poznámky pod čiarou č. 23 napadnutého rozhodnutia, alebo subsidiárne, aby zmenil poznámku pod čiarou č. 23 napadnutého rozhodnutia, a

                  —

                  priznal žalobkyni náhradu trov tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia vychádzala z nesprávneho posúdenia skutkového stavu pri vysvetľovaní obmedzení uložených v rámci dohody o uvoľnení prevádzkových intervalov. Žalobkyňa uvádza, že dohoda, ktorú dojednali British Airways a Flybe limited (predtým Thyme OPCO Limited), neobsahuje žiadnu zmienku o tom, že postúpenie prevádzkových intervalov musí byť sprevádzané prevodom prevádzkovej licencie. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia tým, že v poznámke pod čiarou č. 23 pridala formuláciu „t. j. spolu s [prevádzkovou licenciou (PL)] Thyme“, preto nesprávne uviedla to, čo malo byť zhrnutím dohody.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia v rámci pretrvávajúcich pochybností riadne nezohľadnila schopnosť žalobkyne splniť dodatočnú požiadavku postúpiť náhradné intervaly (Remedy Slots), len ako súčasť prevodu prevádzkovej licencie, čo je v rozpore s tým, čo je možné podľa predpisov Spojeného kráľovstva o udeľovaní licencií leteckým spoločnostiam.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia nezohľadnila skutkový, hospodársky a právny kontext dohody o uvoľnení prevádzkových intervalov, z ktorého vyplýva, že nie je potrebné uložiť požiadavku v súvislosti s prevodom prevádzkovej licencie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že prístup Komisie je v rozpore so zásadou právnej istoty. Žalobkyňa uvádza, že záväzky skupiny International Consolidated Airlines Group neobsahujú obmedzenia prevodu náhradných prevádzkových intervalov (Remedy Slots).

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila právo žalobkyne byť vypočutá tým, že uložila obmedzenie bez toho, aby toto obmedzenie vopred prerokovala so žalobkyňou.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia. Žalobkyňa uvádza, že Komisia neuviedla žiadne dôvody, prečo uložila žalobkyni obmedzenie, čím porušila požiadavku uviesť dôvody, z ktorých vychádza právny akt.


title: Vec T-383/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Banque postale/SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/30

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Banque postale/SRB
      (Vec T-383/21)
      (2021/C 338/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: La Banque postale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie č. SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  na základe článku 277 ZFEÚ vyhlásil, že tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia sa neuplatňujú:

                              —

                              článok 69 ods. 1 a 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              článok 4 ods. 2, články 6 a 7, ako aj príloha I delegovaného nariadenia,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania tým, že metódy výpočtu príspevkov ex ante do SRF stanovené v nariadení o SRM a delegovanom nariadení neodrážajú skutočnú veľkosť ani skutočné riziko inštitúcií.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, keďže mechanizmus príspevkov ex ante do SRF stanovený nariadením o SRM a delegovaným nariadením je založený na posúdení, ktoré umelo zhoršuje rizikový profil veľkých francúzskych inštitúcií, akou je žalobkyňa, a tým vedie k neprimerane vysokej výške príspevku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty, keďže výpočet výšky príspevkov ex ante stanovený nariadením o SRM, delegovaným nariadením a vykonávacím nariadením jednak nebolo možné vopred dostatočne presne predvídať a jednak nezávisí ani tak od vlastnej situácie a rizikového profilu danej inštitúcie, ako skôr od jej relatívnej situácie v porovnaní s inými prispievajúcimi inštitúciami. Nakoniec sa žalobkyňa domnieva, že Komisia nemala byť zodpovedná za určenie ukazovateľov rizika v rámci delegovaného nariadenia, keďže tieto kritériá majú výrazne vymedzujúcu a rozhodujúcu úlohu pri určovaní výšky príspevku (článok 290 ZFEÚ).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, keďže napadnuté rozhodnutie neobsahuje dostatočne jasné a úplné informácie na odôvodnenie a kontrolu výšky dlžného príspevku.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady účinnej súdnej ochrany. Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tiež tvrdí, že napadnuté rozhodnutie neuvádza dostatočne jasné a úplné informácie na odôvodnenie a preskúmanie výšky dlžného príspevku.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia pokiaľ ide o obmedzenie používania neodvolateľných platobných záväzkov, pretože napadnuté rozhodnutie presne a podrobne neuvádza, prečo je potrebné jednak stanoviť strop používania neodvolateľných platobných záväzkov (ďalej len „NPZ“) na 15 % a jednak prijať ako zábezpeku len hotovosť

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že riziká procyklickosti a likvidity, na ktoré sa odvoláva SRB s cieľom obmedziť používanie NPZ, sú neopodstatnené, najmä vzhľadom na špecifické vlastnosti NPZ a kontext ich používania.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení. Žalobkyňa tvrdí, že SRB vychádza z nesprávneho výkladu ustanovení, ktoré umožňujú používanie NPZ, keď na základe abstraktnej analýzy jednak zavádza rovnaké opatrenie pre všetky inštitúcie, a jednak zbavuje tieto ustanovenia akéhokoľvek užitočného účinku, keďže podiel NPZ je systematicky a bez dostatočného odôvodnenia obmedzený na zákonné minimum.


title: Vec T-384/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Confédération nationale du Crédit Mutuel a i./SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/31

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Confédération nationale du Crédit Mutuel a i./SRB
      (Vec T-384/21)
      (2021/C 338/40)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Confédération nationale du Crédit Mutuel (Paríž, Francúzsko) a 26 ďalších žalobkýň (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie č. SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

                  —

                  na základe článku 277 ZFEÚ vyhlásil, že tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia sa neuplatňujú:

                              —

                              článok 69 ods. 1 a 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              článok 4 ods. 2, články 6 a 7, ako aj príloha I delegovaného nariadenia,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú osem žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci T-383/21, Banque Postale/SRB.


title: Vec T-385/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – BPCE a i./SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/32

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – BPCE a i./SRB
      (Vec T-385/21)
      (2021/C 338/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: BPCE (Paríž, Francúzsko) 44 ďalších žalobkýň (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie č. SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

                  —

                  na základe článku 277 ZFEÚ vyhlásil, že tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia sa neuplatňujú:

                              —

                              článok 69 ods. 1 a 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              článok 4 ods. 2, články 6 a 7, ako aj príloha I delegovaného nariadenia,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú osem žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci T-383/21, Banque Postale/SRB.


title: Vec T-386/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Crédit agricole and Crédit agricole Corporate and Investment Bank/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/33

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Crédit agricole and Crédit agricole Corporate and Investment Bank/Komisia
      (Vec T-386/21)
      (2021/C 338/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Crédit agricole SA (Montrouge, Francúzsko), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge) (v zastúpení: D. Beard, barrister, a C. Hutton, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil (úplne alebo čiastočne) rozhodnutie Európskej komisie z 28. apríla 2021 [C(2021) 2871],

                  —

                  zrušil (úplne alebo čiastočne) sankciu uloženú rozhodnutím Európskej komisie z 28. apríla 2021 [C(2021) 2871],

                  —

                  nariadil Európskej komisii, aby prijala opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku vydaného Súdnym dvorom podľa článku 266 ZFEÚ,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami pri príprave tejto žaloby a vo všetkých nasledujúcich štádiách tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, keď konštatovala, že žalobkyne sa zúčastnili na jedinom a pokračujúcom porušení z hľadiska cieľa:

                              —

                              Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, keď rozhodla, že údajné kategórie správania pri výmene informácií predstavujú porušenia z hľadiska cieľa, ktoré môžu spadať do rámca údajného jediného a pokračujúceho porušenia.

                              —

                              Komisia nevykonala nevyhnutné preskúmanie na podporu záveru o existencii porušenia z hľadiska cieľa, pokiaľ ide o údajné kategórie koordinovaných správaní.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, keď dospela k záveru, že žalobkyne prispeli k celkovému plánu, a keď sa domnievala, že ich údajná účasť bola pokračujúca.

                              —

                              Komisia nepreukázala, že žalobkyne prispeli alebo vedeli o celkovom pláne.

                              —

                              Komisia nepreukázala, že prvá alebo druhá žalobkyňa sa zúčastnili na pokračujúcom porušení.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď predpokladala, že druhá žalobkyňa vedela o určitých informáciách.

                              —

                              Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, keď predpokladala, že hospodárske subjekty vedeli o všetkých informáciách obsiahnutých v chate spoločnosti Bloomberg, už len z toho dôvodu, že boli prihlásené v tejto chatovej miestnosti. Komisia teda buď nesprávne vyložila, alebo rozšírila pôsobnosť uplatňovania existujúcej judikatúry.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu a nesprávneho právneho posúdenia pri výpočte výšky sankcie.

                              —

                              Komisia sa protiprávne odchýlila od usmernení k metóde stanovenia pokút tým, že hodnotu predaja nevypočítala na základe posledného celého roku údajného porušenia.

                              —

                              Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania pri určovaní násobiteľa na dosiahnutie osobitného odstrašujúceho účinku.

                              —

                              Komisia sa protiprávne odchýlila od usmernení k metóde stanovenia pokút, keď nepoužila na výpočet hodnoty predaja najlepšie dostupné číselné údaje.

                              —

                              Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia pri preskúmaní závažnosti a poľahčujúcich okolností.

                              —

                              Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu pri posúdení dĺžky trvania údajného porušenia.


title: Vec T-387/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Société générale a i./SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/34

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Société générale a i./SRB
      (Vec T-387/21)
      (2021/C 338/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Société générale (Paríž, Francúzsko), Crédit du Nord (Lille, Francúzsko) a SG Option Europe (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie č. SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

                  —

                  na základe článku 277 ZFEÚ vyhlásil, že tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia sa neuplatňujú:

                              —

                              článok 69 ods. 1 a 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              článok 4 ods. 2, články 6 a 7, ako aj príloha I delegovaného nariadenia,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú osem žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci T-383/21, Banque Postale/SRB.


title: Vec T-388/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Crédit agricole a i./SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/35

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Crédit agricole a i./SRB
      (Vec T-388/21)
      (2021/C 338/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Crédit agricole SA (Montrouge, Francúzsko) a 48 ďalších žalobkýň (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie č. SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

                  —

                  na základe článku 277 ZFEÚ vyhlásil, že tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia sa neuplatňujú:

                              —

                              článok 69 ods. 1 a 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              článok 4 ods. 2, články 6 a 7, ako aj príloha I delegovaného nariadenia,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú osem žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné žalobným dôvodom uvádzanými vo veci T-383/21, Banque Postale/SRB.


title: Vec T-397/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – BNP Paribas/SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/35

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – BNP Paribas/SRB
      (Vec T-397/21)
      (2021/C 338/45)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie č. SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  na základe článku 277 ZFEÚ vyhlásil, že tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia sa neuplatňujú:

                              —

                              článok 69 ods. 1 a 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              článok 4 ods. 2, články 6 a 7, ako aj príloha I delegovaného nariadenia,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci T-383/21, Banque Postale/SRB.


title: Vec T-398/21: Žaloba podaná 6. júla 2021 – Ryanair a Ryanair Sun/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/36

      Žaloba podaná 6. júla 2021 – Ryanair a Ryanair Sun/Komisia
      (Vec T-398/21)
      (2021/C 338/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Ryanair DAC (Swords, Írsko), Ryanair Sun S.A. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: F.-C. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, S. Rating a I.-G Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 22. decembra 2020 o štátnej pomoci SA.59158 – Poľsko – COVID-19 – Pomoc pre LOT (1), a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná nesprávne uplatnila dočasný rámec pre štátnu pomoc určenú na podporu hospodárstva počas súčasnej pandémie COVID-19. Žalovaná najmä nepreukázala, že LOT je oprávnená na pomoc na rekapitalizáciu podľa dočasného rámca, a neposúdila, či existovali iné opatrenia, ktoré by boli menej diskriminačné a hospodársku súťaž by narúšali menej ako rekapitalizácia. Žalobkyňa tiež tvrdí, že žalovaná nesprávne preskúmala primeranosť, pokiaľ ide o výšku sumy rekapitalizácie, odmenu z pomoci a podmienky ukončenia poskytovania pomoci od štátu, ako aj prvky pomoci týkajúce sa riadenia a predchádzania nevhodnému narušovaniu hospodárskej súťaže.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nesprávne uplatnila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, keď sa domnievala, že tento článok môže predstavovať právny základ na odôvodnenie pomoci. Žalobkyňa tiež tvrdí, že žalovaná nepreukázala, že pomoc je nevyhnutná, vhodná a primeraná na účely nápravy vážnej poruchy v poľskom hospodárstve a že neuskutočnila tzv. „test vyváženosti“, t. j. vyváženie očakávaných pozitívnych účinkov pomoci z hľadiska realizácie cieľov stanovených v článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a jej negatívnych účinkov z hľadiska narušenia hospodárskej súťaže a ovplyvnenia obchodu medzi členskými štátmi.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje osobitné ustanovenia ZFEÚ a všeobecné zásady európskeho práva, na ktorých sa zakladá liberalizácia leteckej dopravy Únie od konca 80-tych rokov 20. storočia (t. j. zákaz diskriminácie, slobodné poskytovanie služieb, uplatňované na leteckú dopravu nariadením č. 1008/2008, (2) a sloboda usadiť sa).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania napriek závažným ťažkostiam a porušila procesné práva žalobkyne.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia.

         (1)  Ú. v. EÚ 2021 C 260, s. 10.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 293, 2008, s. 3).


title: Vec T-401/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – KN/Parlament

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/37

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – KN/Parlament
      (Vec T-401/21)
      (2021/C 338/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: KN (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld a M. Aboudi, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že žaloba je prípustná,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  nariadil nahradiť morálnu ujmu vo výške ex aequo bono100 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť uhradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby proti rozhodnutiu Európskeho parlamentu z 28. apríla 2021 o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2019, oddiel VI [2020/2145(DEC)] – Európsky hospodársky a sociálny výbor a uzneseniu Európskeho parlamentu z 28. apríla 2021, s poznámkami, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou vyššie uvedeného rozhodnutia, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 ods. 1 ZFEÚ, článkov 1 a 8 Charty základných práv Európskej únie, článkov 4 a 5 nariadenia 2018/1725 (1) a porušení dôvernosti disciplinárnych konaní a súdnych vyšetrovaní a článku 10 nariadenia č. 883/2013 (2).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na prezumpciu neviny, zásady riadnej správy vecí verejných a zásady proporcionality.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 z 23. októbra 2018 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001 a rozhodnutie č. 1247/2002/ES (Ú. v. EÚ L 295, 2018, s. 39).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 z 11. septembra 2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Ú. v. EÚ L 248, 2013, s. 1).


title: Vec T-405/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Dexia Crédit Local/SRB

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/38

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Dexia Crédit Local/SRB
      (Vec T-405/21)
      (2021/C 338/48)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dexia Crédit Local (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: H. Gilliams a J.-M. Gollier, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2021 s referenčným číslom SRB/ES/2021/22,

                  —

                  uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 69 nariadenia č. 806/2014 v rozsahu, v akom prijaté rozhodnutie stanovuje cieľovú úroveň na rok 2021 na úrovni jednej osminy z 1,35 % krytých vkladov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti delegovaného nariadenia č. 2015/63, a to:

                              —

                              z dôvodu porušenia zásady proporcionality spočívajúceho v tom, že výpočet príspevkov ex ante do SRF po prvé nezodpovedá cieľom nariadenia č. 806/2014, po druhé nezohľadňuje skutočnosť, že žalobkyňa je úverovou inštitúciou v likvidácii, ktorá využíva verejnú záruku a ktorá sa v zásade nikdy nebude môcť obrátiť na SRF, a po tretie predražuje jej nariadenú likvidáciu,

                              —

                              z dôvodu porušenia zásady rovnosti zaobchádzania, keďže sa s inštitúciami v nútenej správe využívajúcimi s verejnou zárukou zaobchádza rovnako ako s fungujúcimi inštitúciami.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je uvádzaný subsidiárne a je založený na porušení zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania zo strany SRB z rovnakých dôvodov, aké sú uvedené v druhom žalobnom dôvode, a to tým, že SRB nedodržala tieto zásady, keď na žalobkyňu bez úpravy uplatnila ustanovenia delegovaného nariadenia č. 2015/63.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na absencii transparentnosti a nedostatočnom odôvodnení, keďže poskytnuté informácie neumožňujú účinný výkon práva na obranu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu článkov 5, 69 a 70 nariadenia č. 806/2014 z dôvodu, že tieto ustanovenia boli prijaté na základe článku 114 ZFEÚ, aj keď nejde o aproximáciu právnych predpisov.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu článkov 5, 69 a 70 nariadenia č. 806/2014 z dôvodu, že tieto ustanovenia boli prijaté na základe článku 114 ZFEÚ, aj keď ide o daňové ustanovenia.


title: Vec T-408/21: Žaloba podaná 9. júla 2021 – HB/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/41

      Žaloba podaná 9. júla 2021 – HB/Komisia
      (Vec T-408/21)
      (2021/C 338/51)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: HB (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že žaloba je prípustná a dôvodná a na základe toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 5. mája 2021, oznámené 10. mája 2021, o vymáhaní (i) 4 241 507 eur (zákazka TACIS/2006/101-510) (istina) alebo 4 674 256,92 eura (istina navýšená o úroky z omeškania k 30. aprílu 2021) a (ii) 1 197 055,86 eura (zákazka CARDS/2008/166-429) (istina) alebo 1 298 608,85 eura (istina navýšená o úroky z omeškania k 30. aprílu 2021) z ktorých sa má odpočítať suma 399 825 eur,

                  —

                  nariadil náhradu všetkých súm, ktoré Komisia prípadne vymohla na základe tohto rozhodnutia a zaplatenie úrokov z omeškania podľa sadzby uplatňovanej Európskou centrálnou bankou, zvýšenej o 7 percentuálnych bodov,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť škodu predbežne vyčíslenú na symbolické 1 euro, s výhradou upresnenia,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť uhradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nemá právomoc vydať tieto rozhodnutia, že neexistuje právny základ a že bola porušená zásada legitímnej dôvery. Žalobca sa domnieva, že Komisia nemala právomoc vydať napadnuté rozhodnutia, ktoré predstavujú exekučný titul na vymáhanie pohľadávky, o ktorej tvrdí, že ju vlastní proti žalobcovi, keďže neexistuje arbitrážna doložka v zmluve uzavretej medzi nimi, ktorá by zverovala súdnym orgánom Únie právomoc rozhodovať spory v záväzkových veciach.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení finančného nariadenia, keďže Komisia nemá žiadnu pohľadávku voči žalobcovi a v každom prípade žiadnu istú pohľadávku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, zásad starostlivosti a nestrannosti zakotvených v článku 41 Charty základných ľudských práv Európskej únie. Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie na odôvodenie začatia vymáhacieho konania sa odvoláva na to, že neuhradil ťarchopis, nevyhovel upomienke a výzve. Odvolávajúc sa na uvedené, žalovaná opomenula uviesť, že žalobca ich namietal a že belgický súd rozhodol, že má právomoc rozhodnúť o žalobe, ktorá bola na tento súd podaná z dôvodu týchto dvoch zmlúv. Žalobca dodáva, že žalovaná mala tiež porušiť povinnosť odôvodnenia, pretože nevysvetlila dôvody, ktoré ju v danej veci viedli prijať takýto postup. Na záver sa žalobca domnieva, že Komisia v tejto veci nepreskúmala s dostatočnou starostlivosťou a nestrannosťou všetky relevantné skutočnosti.


title: Vec T-418/21: Žaloba podaná 12. júla 2021 – Alauzun a i./Komisia a EMA

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/42

      Žaloba podaná 12. júla 2021 – Alauzun a i./Komisia a EMA
      (Vec T-418/21)
      (2021/C 338/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Virginie Alauzun (Saint-Cannat, Francúzsko) a 774 ďalších žalobcov (v zastúpení: F. Di Vizio, avocat)

         Žalované: Európska komisia, Európska agentúra pre lieky (EMA)

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v prvom rade zrušil vykonávacie rozhodnutie Európskej komisie EMEA/H/C/005735/II/0030 z 31. mája 2021 z dôvodu nesplnenia podstatných náležitostí a nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o podmienečné povolenie na uvedenie na trh,

                  —

                  subsidiárne zrušil stanovisko Výboru pre lieky na humánne použitie Európskej agentúry pre lieky (EMA) vydané 28. mája 2021, ktorým EMA odporučila podmienečne povoliť uvidenie vakcíny Comirnaty, vyrobenú spoločnosťami BioNTech a Pfizer, na trh,

                  —

                  uložil EMA a Komisii povinnosť naradiť žalobcom všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby podanej proti rozhodnutiu Komisie z 31. mája 2021, ktorým sa mení a dopĺňa povolenie na uvedenie lieku na humánne použitie „Comirnaty – mRNA vakcína proti COVIDU-19 (nukleozidovo modifikovaná)“ na trh udelené rozhodnutím C(2020) 9598(final), žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na nesplnení podstatných náležitostí a na nedostatku odôvodnenia. Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté rozhodnutia nepreukazujú, že dotknutá vakcína spadá do pôsobnosti požiadaviek stanovených v článkoch 2 a 4 nariadenie č. 507/206 (1) alebo že im zodpovedá. Podľa žalobcov dotknuté podmienečne povolenie na uvedenie na trh totiž nezodpovedá kvalifikácii naliehavosti alebo potenciálnej smrteľnej chorobe hroziacej dotknutej verejnosti. Žalobcovia dodávajú, že uvedené povolenie nemožno zakladať ani na pozitívnej bilancii rizika a prospešnosti ani nemôže predstavovať odpoveď na nesplnené zdravotné potreby. Žalobcovia sa napokon domnievajú, že prospešnosti pre verejné zdravie vyplývajúce z napadnutého povolenia nemôžu prevážiť riziko obsiahnuté v skutočnosti že sa ešte požadujú ďalšie údaje.

                  2.

                  Druh žalobný dôvod sa zakladá na porušení základných práv, a to práva na nedotknuteľnosť osoby a práva na život, ktoré sú zakotvené v článkoch 3 a 2 Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 507/2006 z 29. marca 2006 o podmienečnom povolení uviesť na trh lieky humánnej medicíny, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Ú. v. EÚ L 92, 2006, s. 6).


title: Vec T-420/21: Žaloba podaná 12. júla 2021 – Cargolux/Komisia

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/43

      Žaloba podaná 12. júla 2021 – Cargolux/Komisia
      (Vec T-420/21)
      (2021/C 338/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cargolux Airlines International SA (Cargolux) (Sandweiler, Luxembursko) (v zastúpení: G. Goeteyn a E. Aliende Rodríguez, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil list Komisie adresovaný spoločnosti Cargolux z 30. apríla 2021 v celom rozsahu;

                  —

                  nariadil, aby Únia, zastúpená Komisiou, nahradila škodu, ktorá vznikla spoločnosti Cargolux z dôvodu, že Komisia nezaplatila sumu splatných úrokov z omeškania a sumu splatných zložených úrokov podľa prvého odseku článku 266 ZFEÚ v súlade s rozsudkom zo 16. decembra 2015, Cargolux Airlines International SA/Komisia (vec T-39/11) a preto zaplatila tieto sumy podľa druhého odseku článku 266 ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a druhého odseku článku 340 ZFEÚ:

                              (a)

                              sumu splatných úrokov z omeškania, t.j. úrok zo sumy 39 900 000 eur v úrokovej sadzbe Európskej centrálnej banky pre jej operácie refinancovania k 1. novembru 2010 (konkrétne 1 %), zvýšený o 3,5 % za obdobie od 15. februára 2011 do 5. februára 2016, čo vedie k sume 8 075 972,03 eur, alebo, v opačnom prípade, v úrokovej sadzbe, ktorú Všeobecný súd bude považovať za primeranú; a

                              (b)

                              sumu splatných zložených úrokov, t.j. úrok zo sumy splatných úrokov z omeškania podľa odseku (a) vyššie, a to za obdobie od 5. februára 2016 do dátumu, keď Komisia skutočne zaplatí sumu nárokovanú v odseku (a) vyššie (alebo, pokiaľ by Všeobecný súd zamietol žiadosť spoločnosti Cargolux týkajúcu sa sumy splatných zložených úrokov počas obdobia od 5. februára 2016, tak prinajmenšom počas obdobia od dátumu podania tohto návrhu do dátumu, keď Komisia skutočne zaplatí sumu nárokovanú v odseku (a) vyššie), v úrokovej sadzbe Európskej centrálnej banky pre jej operácie refinancovania k 1. novembru 2010 (konkrétne 1 %), zvýšený o 3,5 % (alebo, v opačnom prípade, v úrokovej sadzbe, ktorú Všeobecný súd bude považovať za primeranú);

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že sporné rozhodnutie oznámené listom z 30. apríla 2021 je postihnuté nesprávnym právnym posúdením a musí byť zrušené v celom rozsahu podľa článku 263 ZFEÚ. Žalobkyňa tvrdí, že sporné rozhodnutie nesprávne uvádza, že žiadosť spoločnosti Cargolux z 2. februára 2021 o zaplatenie sumy splatných úrokov z omeškania a sumy splatných zložených úrokov je premlčaná a neprípustná.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že skutočnosť, že Komisia porušila prvý odsek článku 266 ZFEÚ, spôsobuje vznik mimozmluvnej zodpovednosti Únie za zaplatenie náhrady škody rovnajúcej sa sumy splatných úrokov z omeškania a sumy splatných zložených úrokov v prospech spoločnosti Cargolux podľa druhého odseku článku 266 ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a druhého odseku článku 340 ZFEÚ.


title: Vec T-426/21: Žaloba podaná 14. júla 2021 – Assaad/Rada

text:
               23.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/44

      Žaloba podaná 14. júla 2021 – Assaad/Rada
      (Vec T-426/21)
      (2021/C 338/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Nizar Assaad (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: M. Lester, barrister, G. Martin a C. Enderby Smith, solicitors)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/751 zo 6. mája 2021 (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/743 zo 6. mája 2021 (2), ktorými sa dopĺňa záznam 36 prílohy I rozhodnutia Rady (EÚ) 2013/255/SZBP a záznam 36 prílohy II nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 (ďalej len „napadnuté opatrenia“), v rozsahu, v akom sa uplatňujú na žalobcu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Rada opakovane od roku 20111 rozhodla, že žalobca nie je osoba nachádzajúca sa na zozname 36 opatrení Európskej únie voči Sýrii. Napadnutými opatreniami sa Rada snažila zmeniť toto postavenie a teraz, bez akéhokoľvek odôvodnenia z faktického alebo právneho hľadiska tvrdí, že žalobca sa v skutočnosti na zozname nachádza od roku 2011. Žalobca sa domáha zrušenia náhlej zmeny Rady v napadnutých opatreniach z dôvodu, že sa zakladajú na viacerých nesprávnych posúdeniach, protiprávnej retroaktivite, a na porušení zásady právnej istoty, na prekročení a zneužití právomoci Rady, sú v rozpore so zásadou res judikata.

         (1)  Ú. v. EÚ L 160, 2021, s. 115.

         (2)  Ú. v. EÚ L 160, 7.5.2021, s. 1.


title: Vec C-546/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Rakúsko) – FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP/Übernahmekommission (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Právo obchodných spoločností – Ponuky na prevzatie – Smernica 2004/25/ES – Článok 5 – Povinná ponuka – Článok 4 – Orgán dohľadu – Konečné rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie povinnosti predložiť ponuku na prevzatie – Záväznosť tohto rozhodnutia v rámci neskoršieho konania o uložení administratívnej sankcie začatého tým istým orgánom – Zásada efektivity práva Únie – Všeobecné zásady práva Únie – Právo na obranu – Charta základných práv Európskej únie – Články 47 a 48 – Právo odoprieť výpoveď – Prezumpcia neviny – Prístup k nezávislému a nestrannému súdu)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Rakúsko) – FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP/Übernahmekommission
      (Vec C-546/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo obchodných spoločností - Ponuky na prevzatie - Smernica 2004/25/ES - Článok 5 - Povinná ponuka - Článok 4 - Orgán dohľadu - Konečné rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie povinnosti predložiť ponuku na prevzatie - Záväznosť tohto rozhodnutia v rámci neskoršieho konania o uložení administratívnej sankcie začatého tým istým orgánom - Zásada efektivity práva Únie - Všeobecné zásady práva Únie - Právo na obranu - Charta základných práv Európskej únie - Články 47 a 48 - Právo odoprieť výpoveď - Prezumpcia neviny - Prístup k nezávislému a nestrannému súdu)
      (2021/C 462/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP

         Žalovaná: Übernahmekommission

         Výrok rozsudku

      Články 4 a 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, vykladané s ohľadom na právo na obhajobu, ktoré je zaručené právom Únie, najmä právo byť vypočutý, ako aj s prihliadnutím na články 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie, sa majú chápať v tom zmysle, že bránia praxi členského štátu, podľa ktorej právoplatné rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie tejto smernice, má záväzný účinok v neskoršom konaní týkajúcom sa uloženia administratívnej sankcie trestnej povahy za porušenie ustanovení uvedenej smernice v rozsahu, v akom účastníci predmetného konania nemohli počas predchádzajúceho konania, v ktorom sa konštatovalo takéto porušenie, v celom rozsahu uplatniť svoje právo na obhajobu, a to najmä právo byť vypočutý, ani využiť svoje právo odoprieť výpoveď a ani požívať prezumpciu neviny v súvislosti so skutkovými tvrdeniami, ktoré sa následne použijú na podporu obvinení, alebo si nemôžu uplatniť právo na účinný prostriedok nápravy proti takémuto rozhodnutiu v konaní pred súdom, ktorý má právomoc rozhodovať jednak o skutkových a jednak o právnych otázkach.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-605/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Rakúsko) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cenné papiere prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu nachádzajúcom sa alebo pôsobiacom v rámci členského štátu – Povinnosť transparentnosti – Oznámenie o „významných podieloch“ nadobudnutých na základnom imaní spoločností „osobami konajúcimi v zhode“ – Smernica 2004/109/ES – Článok 3 ods. 1a štvrtý pododsek – Pojem „prísnejšie požiadavky“ – Smernica 2004/25/ES – „Dohľad“ vykonávaný orgánom určeným v súlade s článkom 4 tejto smernice)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/7

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Rakúsko) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
      (Vec C-605/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Cenné papiere prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu nachádzajúcom sa alebo pôsobiacom v rámci členského štátu - Povinnosť transparentnosti - Oznámenie o „významných podieloch“ nadobudnutých na základnom imaní spoločností „osobami konajúcimi v zhode“ - Smernica 2004/109/ES - Článok 3 ods. 1a štvrtý pododsek - Pojem „prísnejšie požiadavky“ - Smernica 2004/25/ES - „Dohľad“ vykonávaný orgánom určeným v súlade s článkom 4 tejto smernice)
      (2021/C 462/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM

         Žalovaný: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1a štvrtý pododsek písm. iii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/50/EÚ z 22. októbra 2013, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá podriaďuje držiteľov akcií alebo fyzické alebo právnické osoby uvedené v článku 10 a 13 smernice 2004/109, zmenenej smernicou 2013/50, prísnejším požiadavkám v zmysle tohto štvrtého pododseku týkajúcim sa oznámení o významných podieloch, ako sú požiadavky upravené smernicou 2004/109, zmenenou smernicou 2013/50, a ktoré vyplývajú zo zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení prijatých najmä v súvislosti s verejnými ponukami na prevzatie, avšak zároveň orgánu tohto členského štátu, ktorý bol určený v súlade s článkom 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie, nepriznáva právomoc potrebnú na zabezpečenie dodržiavania takýchto požiadaviek.

         (1)  Ú. v. EÚ C 445, 10.12.2018.


title: Vec C-107/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 9 – Česká republika) – XR/Dopravní podnik hl. m. Prahy, akciová společnost (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 2003/88/ES – Organizácia pracovného času – Pojmy „pracovný čas“ a „čas odpočinku“ – Doba prestávky, počas ktorej musí byť zamestnanec do dvoch minút pripravený na výjazd – Prednosť práva Únie)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/7

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 9 – Česká republika) – XR/Dopravní podnik hl. m. Prahy, akciová společnost
      (Vec C-107/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Pojmy „pracovný čas“ a „čas odpočinku“ - Doba prestávky, počas ktorej musí byť zamestnanec do dvoch minút pripravený na výjazd - Prednosť práva Únie)
      (2021/C 462/05)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Obvodní soud pro Prahu 9

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XR

         Žalovaná: Dopravní podnik hl. m. Prahy, akciová společnost

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že prestávka v práci, ktorá sa poskytuje pracovníkovi počas jeho denného pracovného času a počas ktorej musí byť v prípade potreby schopný do dvoch minút odísť na výjazd, je „pracovným časom“ v zmysle uvedeného ustanovenia, ak z celkového posúdenia všetkých okolností vyplýva, že obmedzenia uložené tomuto pracovníkovi počas uvedenej prestávky v práci majú takú povahu, že objektívne a veľmi významne ovplyvňujú možnosť pracovníka slobodne nakladať s časom, v rámci ktorého sa od neho výkon práce nepožaduje, a venovať sa vlastným záujmom.

                  2.

                  Zásada prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje v nadväznosti na to, že jeho rozhodnutie bolo zrušené súdom vyššieho stupňa, bol v súlade s vnútroštátnym procesným právom viazaný právnymi posúdeniami tohto súdu vyššieho stupňa, ak tieto posúdenia nie sú zlučiteľné s právom Únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec C-768/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bundesrepublik Deutschland/SE (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná politika v oblasti azylu a doplnkovej ochrany – Smernica 2011/95/EÚ – Článok 2 písm. j) tretia zarážka – Pojem „rodinný príslušník“ – Plnoletá osoba žiadajúca o medzinárodnú ochranu z dôvodu svojho rodinného vzťahu s maloletým, ktorému už bola priznaná doplnková ochrana – Rozhodný dátum na posúdenie postavenia „maloletého“)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/8

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Bundesrepublik Deutschland/SE
      (Vec C-768/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná politika v oblasti azylu a doplnkovej ochrany - Smernica 2011/95/EÚ - Článok 2 písm. j) tretia zarážka - Pojem „rodinný príslušník“ - Plnoletá osoba žiadajúca o medzinárodnú ochranu z dôvodu svojho rodinného vzťahu s maloletým, ktorému už bola priznaná doplnková ochrana - Rozhodný dátum na posúdenie postavenia „maloletého“)
      (2021/C 462/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bundesrepublik Deutschland

         Žalovaný: SE

         za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 písm. j) tretia zarážka smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že ak sa žiadateľ o azyl, ktorý vstúpil na územie prijímajúceho členského štátu, na ktorom sa nachádza jeho maloleté nezosobášené dieťa, snaží odvodiť z postavenia osoby s doplnkovou ochranou, ktoré bolo tomuto dieťaťu priznané, právo na azyl na základe právnej úpravy tohto členského štátu, ktorá takéto právo priznáva osobám, na ktoré sa vzťahuje článok 2 písm. j) tretia zarážka smernice 2011/95, je na posúdenie, či je osoba s touto ochranou „maloletá“ v zmysle tohto ustanovenia na účely rozhodnutia o žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej týmto žiadateľom o azyl, relevantný dátum, keď tento žiadateľ podal, prípadne aj neformálne, svoju žiadosť o azyl.

                  2.

                  Článok 2 písm. j) tretia zarážka smernice 2011/95 v spojení s jej článkom 23 ods. 2 a článkom 7 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „rodinný príslušník“ nevyžaduje skutočné obnovenie rodinného života medzi rodičom osoby s postavením medzinárodnej ochrany a jeho dieťaťom.

                  3.

                  Článok 2 písm. j) tretia zarážka smernice 2011/95 v spojení s jej článkom 23 ods. 2 sa má vykladať v tom zmysle, že práva, ktoré rodinní príslušníci osoby s doplnkovou ochranou odvodzujú z postavenia doplnkovej ochrany priznanej ich dieťaťu, najmä výhody stanovené v jej článkoch 24 až 35, pretrvávajú aj po dosiahnutí plnoletosti uvedenej osoby s doplnkovou ochranou počas obdobia platnosti povolenia na pobyt, ktoré im bolo udelené v súlade s článkom 24 ods. 2 tejto smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2020.


title: Vec C-783/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona – Španielsko) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/GB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Ochrana označení pôvodu a zemepisných označení – Jednotná a výlučná povaha – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Článok 103 ods. 2 písm. a) bod ii) – Článok 103 ods. 2 písm. b) – Vyvolanie mylnej predstavy – Chránené označenie pôvodu (CHOP) „Champagne – Služby – Porovnateľnosť výrobkov – Používanie obchodného označenia „Champanillo“)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona – Španielsko) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/GB
      (Vec C-783/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Ochrana označení pôvodu a zemepisných označení - Jednotná a výlučná povaha - Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 - Článok 103 ods. 2 písm. a) bod ii) - Článok 103 ods. 2 písm. b) - Vyvolanie mylnej predstavy - Chránené označenie pôvodu (CHOP) „Champagne - Služby - Porovnateľnosť výrobkov - Používanie obchodného označenia „Champanillo“)
      (2021/C 462/07)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

         Žalovaný: GB

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 103 ods. 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, sa má vykladať v tom zmysle, že chráni chránené označenia pôvodu (CHOP) tak pred konaním týkajúcim sa výrobkov, ako aj pred konaním týkajúcim sa služieb.

                  2.

                  Článok 103 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1308/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že „vyvolanie mylnej predstavy“ uvedené v tomto ustanovení jednak nevyžaduje ako predbežnú podmienku, aby výrobok, na ktorý sa vzťahuje CHOP, a výrobok alebo služba, na ktoré sa vzťahuje sporné označenie, boli totožné alebo podobné, a jednak je dostatočne preukázané, ak používanie označenia výrobku vytvorí v mysli priemerného európskeho spotrebiteľa, ktorý je obvykle informovaný a primerane pozorný a obozretný, dostatočne priamu a jednoznačnú súvislosť medzi týmto označením a CHOP. Existencia takejto súvislosti môže vyplývať z viacerých prvkov, okrem iného z čiastočného zahrnutia chráneného označenia, fonetickej a vizuálnej podobnosti medzi oboma označeniami a podobnosťou, ktorá z toho vyplýva, a v prípade neexistencie týchto prvkov aj z koncepčnej blízkosti medzi CHOP a predmetným označením alebo dokonca z podobnosti medzi výrobkami, na ktoré sa vzťahuje toto CHOP, a výrobkami alebo službami, na ktoré sa vzťahuje to isté označenie.

                  3.

                  Článok 103 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1308/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že „vyvolanie mylnej predstavy“ uvedené v tomto ustanovení nie je podmienené konštatovaním existencie nekalej hospodárskej súťaže, keďže toto ustanovenie zavádza osobitnú a vlastnú ochranu, ktorá sa uplatňuje nezávisle od ustanovení vnútroštátneho práva týkajúcich sa nekalej súťaže.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2020.