title: Vec T-545/18: Žaloba podaná 11. septembra 2018 – YL/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/83

      Žaloba podaná 11. septembra 2018 – YL/Komisia
      (Vec T-545/18)
      (2018/C 427/110)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: YL (v zastúpení: P. Yon, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby:

                  —

                  Všeobecný súd zrušil jeho vyradenie zo zoznamu úradníkov povýšených v roku 2017,

                  —

                  jeho povýšenie platilo so spätnou účinnosťou k 1. januáru 2017,

                  —

                  mu bola nahradená ujma vzniknutá v dôsledku napadnutých aktov: za dni a energiu venovanú tejto žalobe a jej podaniu, za boj s pocitom odmietnutia, za ignoranciu a neúprosnosť zo strany orgánu, ktorý má dbať na záujmy svojich zamestnancov a prejaviť voči nim neutralitu, ak už nie zhovievavosť – ujma, ktorá bola vyčíslená na 100 000 eur,

                  —

                  mu boli nahradené náklady na advokáta a na konanie vo výške 10 000 eur,

                  —

                  bola Komisii uložená povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“), ktorého sa dopustil menovací orgán (ďalej len „AIPN“), keď založil odmietnutie povýšiť žalobcu na predtým uloženej sankcii, hoci sa táto sankcia už dotkla kariérneho postupu žalobcu tým, že bol zaradený do nižšieho platového stupňa. Okrem toho napadnuté rozhodnutie bolo prijaté z dôvodu, že uvedená sankcia súvisela so služobným správaním napriek tomu, že rozhodnutie o uložení sankcie z roku 2016 uvádzalo, že sankcionované činy nijak nesúviseli s funkciou a pracovnými povinnosťami žalobcu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci a konania, ktorého sa AIPN dopustil, keď svoju právomoc udeľovať povýšenie využil na sprísnenie sankcie uloženej v roku 2016 a postup povýšenia vykonal tak, že obišiel hranice stanovené v služobnom poriadku pre prípad odloženia služobného postupu.


title: Vec T-634/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – Pint/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa pilotného konania EU č. 8572/16 CHAP(2015) 00353 — Zamietnutie prístupu — Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania — Všeobecná domnienka dôvernosti — Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/61

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – Pint/Komisia
      (Vec T-634/17) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa pilotného konania EU č. 8572/16 CHAP(2015) 00353 - Zamietnutie prístupu - Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania - Všeobecná domnienka dôvernosti - Prevažujúci verejný záujem“)
      (2018/C 427/80)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Anikó Pint (Göd, Maďarsko) (v zastúpení: D. Lazar, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér, G. Koós a M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie z 1. júna 2017 a 17. júla 2017, ktorými sa odmieta priznať žalobkyni prístup k dokumentom týkajúcim sa pilotného konania EÚ č. 8572/16 CHAP(2015) 00353

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Anikó Pint znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.


title: Vec T-328/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Paice/EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DEEP PURPLE — Nezapísaná staršia ochranná známka DEEP PURPLE — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Režim žaloby podľa common law týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) — Neexistencia rizika klamlivej prezentácie“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/41

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Paice/EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)
      (Vec T-328/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DEEP PURPLE - Nezapísaná staršia ochranná známka DEEP PURPLE - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Režim žaloby podľa common law týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) - Neexistencia rizika klamlivej prezentácie“)
      (2018/C 427/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ian Paice (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Engelman, barrister a J. Stephenson, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: D. Gája a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne A. Edwards-Stuart, neskôr T. Alkin, barristers)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 (vec R 736/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánmi Paice a Blackmore

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ian Paice je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 22.8.2016.


title: Vec T-547/18: Žaloba podaná 14. septembra 2018 – Teeäär/ECB

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/84

      Žaloba podaná 14. septembra 2018 – Teeäär/ECB
      (Vec T-547/18)
      (2018/C 427/111)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Raivo Teeäär (Talin, Estónsko) (v zastúpení: L. Levi, avocate)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Výkonnej rady ECB z 27. februára 2018, ktorým bola zamietnutá žalobcova žiadosť o podporu pri zmene pracovného miesta mimo ECB,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie výkonnej rady z 3. júla 2018, ktorým sa zamieta osobitný opravný prostriedok, ktorý žalobca podal proti rozhodnutiu výkonnej rady z 27. februára 2018,

                  —

                  priznal žalobcovi náhradu majetkovej ujmy, ktorá mu bola údajne spôsobená a ktorá pozostáva z finančného balíka v rámci podpory pri zmene pracovného miesta v odhadovanej výške 101 447 eur, navýšenú o úroky z omeškania vypočítané na základe hlavnej refinančnej sadzby Európskej centrálnej banky s pripočítaním 3 percentuálnych bodov ročne,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti článku 2.3.1 služobného poriadku ECB, keďže toto pravidlo údajne porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality; napadnuté rozhodnutie je navyše postihnuté zjavne nesprávnym posúdením.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na protiprávnosti článku 2.3.1 služobného poriadku, keďže toto pravidlo údajne diskriminuje na základe veku, a teda porušuje článok 21 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článok 2 a článok 6 ods. 1 smernice 2000/78 (1).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený subsidiárne na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne z dôvodu zjavne nesprávneho posúdenia a porušenia povinnosti starostlivosti.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený subsidiárne na porušení článku 2.3.1 služobného poriadku.

         (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec T-344/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DEEP PURPLE — Nezapísaná staršia ochranná známka DEEP PURPLE — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Režim žaloby podľa common law týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) — Neexistencia rizika klamlivej prezentácie — Článok 177 ods. 1 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/42

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
      (Vec T-344/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DEEP PURPLE - Nezapísaná staršia ochranná známka DEEP PURPLE - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Režim žaloby podľa common law týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) - Neexistencia rizika klamlivej prezentácie - Článok 177 ods. 1 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne A. EdwardsStuart, neskôr T. Alkin, barristers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ian Paice (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Engelman, barrister, a J. Stephenson, solicitor)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 (vec R 736/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánmi Paice a Blackmore

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Richard Hugh Blackmore je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 314, 29.8.2016.


title: Vec T-548/18: yŽaloba podaná 18. septembra 2018 – Helbert/EUIPO

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/85

      yŽaloba podaná 18. septembra 2018 – Helbert/EUIPO
      (Vec T-548/18)
      (2018/C 427/112)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Lars Helbert (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie výberovej komisie verejného výberového konania EUIPO/AD/01/17 (1) z 1. decembra 2017 a zo 7. marca 2018 o nezaradení žalobcu do databázy úspešných uchádzačov v jej konečnej verzii po tom, ako EUIPO rozhodnutím z 8. júna 2018 zamietol žalobcovu sťažnosť podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

                  —

                  uložil podľa vlastnej úvahy úradu EUIPO povinnosť zaplatiť žalobcovi primeranú náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi v dôsledku rozhodnutia výberovej komisie a

                  —

                  uložil úradu EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že zloženie a konzistencia výberovej komisie sa vyznačovali nezrovnalosťami, čoho priamym dôsledkom bol nedostatok koherencie hodnotenia a porušenie zásad rovnosti príležitostí, rovnosti zaobchádzania a objektívnosti hodnotení v rozpore s článkami 3.1 a 2.4 Všeobecných pravidiel platných pre verejné výberové konania.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že výberová komisia neuskutočnila komparatívne hodnotenie uchádzača v rozpore s povinnosťou dodržiavať zásady rovnosti zaobchádzania, rovnosti príležitostí a objektívnosti hodnotenia podľa článku 2.4 Všeobecných pravidiel platných pre verejné výberové konania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení pri hodnotení výkonu uchádzača na „osobitnom pohovore s dôrazom na spôsobilosti“.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že výberová komisia porušila oznámenie o výberovom konaní EUIPO/AD/01/17, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania, rovnosti príležitostí a objektívnosti hodnotenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9A, 2017, s. 1.


title: Vec C-567/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 7. septembra 2018 – Coty Germany GmbH/Amazon Services Europe Sàrl a i.

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 7. septembra 2018 – Coty Germany GmbH/Amazon Services Europe Sàrl a i.
      (Vec C-567/18)
      (2018/C 427/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Coty Germany GmbH

         Žalovaná: Amazon Services Europe Sàrl, Amazon FC Graben GmbH, Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl

         Prejudiciálna otázka

      Je osoba, ktorá pre tretiu osobu uskladňuje tovary porušujúce právo z ochrannej známky bez toho, aby o porušení práva vedela, držiteľom týchto tovarov na účely ponúkania alebo uvedenia na trh, ak nie ona sama, ale iba tretia osoba zamýšľa tovary ponúkať alebo uviesť na trh (1)?

         (1)  Výklad článku 9 ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva, Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1, ako aj článku 9 ods. 3 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1.


title: Vec T-345/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DEEP PURPLE — Nezapísaná staršia ochranná známka DEEP PURPLE — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Režim žaloby podľa common law týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) — ‚Goodwill‘ — Nedodržanie formálnych náležitostí — Článok 177 ods. 1 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/43

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
      (Vec T-345/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DEEP PURPLE - Nezapísaná staršia ochranná známka DEEP PURPLE - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Režim žaloby podľa common law týkajúcej sa neoprávneného používania označenia (action for passing off) - ‚Goodwill‘ - Nedodržanie formálnych náležitostí - Článok 177 ods. 1 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne A. Edwards-Stuart, neskôr T. Alkin, barristers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ian Paice (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Engelman, barrister, a J. Stephenson, solicitor)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 (vec R 880/2015-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánmi Paice a Blackmore

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Richard Hugh Blackmore je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 314, 29.8.2016.


title: Vec T-697/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – De Longhi Benelux/EUIPO (COOKING CHEF GOURMET) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COOKING CHEF GOURMET — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/62

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – De Longhi Benelux/EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)
      (Vec T-697/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COOKING CHEF GOURMET - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/81)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: De Longhi Benelux SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M. Arnott, A. Nicholls, solicitors, a G. Hollingworth, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnení zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 24. júla 2017 (vec R 231/2017-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia COOKING CHEF GOURMET ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  De Longhi Benelux je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 5, 8.1.2018.


title: Vec T-463/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2018 – Portugalsko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Pomoc na plochu — Krátenia a vylúčenia v prípade nedodržania pravidiel krížového plnenia — Nariadenie (ES) č. 73/2009 — Nariadenie (ES) č. 1122/2009 — Nariadenie (ES) č. 885/2006 — Proporcionalita“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/43

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2018 – Portugalsko/Komisia
      (Vec T-463/16) (1)

      („EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Pomoc na plochu - Krátenia a vylúčenia v prípade nedodržania pravidiel krížového plnenia - Nariadenie (ES) č. 73/2009 - Nariadenie (ES) č. 1122/2009 - Nariadenie (ES) č. 885/2006 - Proporcionalita“)
      (2018/C 427/54)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Sauka, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Marques Mendes a A. Dias Henriques, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ a požadujúca zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/1059 z 20. júna 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 173, 2016, s. 59) v rozsahu, v akom sa týka Portugalskej republiky.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Portugalská republika znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania vynaložených Európskou komisiou.

                  3.

                  Európska komisia znáša štvrtinu svojich vlastných trov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 24.10.2016.


title: Vec T-712/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Ntolas/EUIPO – General Nutrition Investment (GN Laboratories) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GN Laboratories — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie GNC — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/62

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Ntolas/EUIPO – General Nutrition Investment (GN Laboratories)
      (Vec T-712/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GN Laboratories - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie GNC - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/82)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Christos Ntolas (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: C. Renger, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Sipos a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delaware, Arizona, Spojené štáty)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2017 (vec R 2358/2016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou General Nutrition Investment a pánom Ntolasom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Christos Ntolas je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 437, 18.12.2017.


title: Vec T-546/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Tataram/Komisia („Verejná služba — Úradníci — Úprava odmien — Nariadenie (ES) č. 423/2014 — Výplatná listina — Lehota na podanie žaloby — Preklúzia — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/44

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Tataram/Komisia
      (Vec T-546/16) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Úprava odmien - Nariadenie (ES) č. 423/2014 - Výplatná listina - Lehota na podanie žaloby - Preklúzia - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Marina Tataram (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne A. Salerno, neskôr F. Moyse, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, neskôr G. Gattinara a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a M. Veiga, neskôr M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa stanovuje odmena žalobkyne za mesiac máj 2014, ako je spresnená vo výplatnej listine za uvedený mesiac, ktorá jej bola doručená 15. mája 2014 a ktorá predstavuje prvú výplatnú listinu vydanú na základe uplatnenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 423/2014 zo 16. apríla 2014, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2012 upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie, ako aj opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú na tieto odmeny a dôchodky (Ú. v. EÚ L 129, 2014, s. 12)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Marina Tataram je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015 (vec bola pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-42/15 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-606/18: Žaloba podaná 8. októbra 2018 – Universität Koblenz-Landau/EACEA

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/102

      Žaloba podaná 8. októbra 2018 – Universität Koblenz-Landau/EACEA
      (Vec T-606/18)
      (2018/C 427/135)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: C. von der Lühe a I. Felder, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žiadosti o vrátenie pre Grant Agreement, 2012-3075/001-001 vo výške 22 454,22 eura, ktoré boli oznámené listom žalovanej z 8. Augusta 2018 pod spisovou značkou EACEA/A4/RR-am D(2018)011591, treba zrušiť,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť žalobkyni 41 408,15 eura spolu s úrokmi vo výške deviatich percentuálnych bodov nad základnou úrokovou sadzbou Európskej centrálnej banky od 30. marca 2018,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Neexistencia uznania všetkých oprávnených výdavkov napriek predloženiu zodpovedajúcich dôkazov.

                  2.

                  Nedostatočné odvodnenie odmietnutia uznať oprávnené výdavky.


title: Vec T-736/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Lincoln Global/EUIPO (FLEXCUT) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie FLEXCUT — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/63

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Lincoln Global/EUIPO (FLEXCUT)
      (Vec T-736/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie FLEXCUT - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/83)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lincoln Global, Inc. (Santa Fe Springs, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: K. Piepenbrink, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 30. augusta 2017 (vec R 2225/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia FLEXCUT ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Lincoln Global, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.


title: Vec T-615/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – PD/EIB („Verejná služba — Zamestnanci EIB — Psychické obťažovanie — Úplná a trvalá invalidita — Žiadosť o uznanie choroby za chorobu z povolania — Žaloba podaná pred skončením konania o uznaní choroby za chorobu z povolania — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/45

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – PD/EIB
      (Vec T-615/16) (1)

      („Verejná služba - Zamestnanci EIB - Psychické obťažovanie - Úplná a trvalá invalidita - Žiadosť o uznanie choroby za chorobu z povolania - Žaloba podaná pred skončením konania o uznaní choroby za chorobu z povolania - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: PD (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: B. Maréchal, avocat)

         Žalovaná: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: T. Gilliams a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ a článku 50a Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, ktorým sa žalobca v podstate domáha od EIB náhrady údajne spôsobenej ujmy z dôvodu psychického obťažovania jeho nadriadeným a neexistencie primeraných opatrení prijatých EIB na nápravu danej situácie a ochrany jeho zdravia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  PD a Európska investičná banka (EIB) znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016. (vec bola pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-45/16 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-820/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Alfrisa — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Frinsa F — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/64

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2018 – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa)
      (Vec T-820/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Alfrisa - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Frinsa F - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/84)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španielsko) (v zastúpení: J. Botella Reyna, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Alimentos Friorizados, SA (Barberá del Vallés, Španielsko) (v zastúpení: S. de Nadal Arce, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 27. septembra 2017 (vec R 956/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Frinsa del Noroeste a Alimentos Friorizados

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Frinsa del Noroeste, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


title: Vec C-573/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhofs (Nemecko) 13. septembra 2018 – C GmbH & Co. KG/Finanzamt Z

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhofs (Nemecko) 13. septembra 2018 – C GmbH & Co. KG/Finanzamt Z
      (Vec C-573/18)
      (2018/C 427/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhofs

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: C GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Finanzamt Z

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa za takých okolností, o aké ide vo veci samej, podľa ktorých organizácia výrobcov v zmysle článku 11 ods. 1, článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (nariadenie č. 2200/96) (1) dodáva tovar jej členom a od výrobcov za to dostáva platbu, ktorá nepokrýva nákupnú cenu,

                              a)

                              vychádzať z výmeny s doplatkom, pretože sa výrobcovia za daný obrat voči organizácii výrobcov zmluvne zaviazali, že ju budú počas lehoty účelovej viazanosti zásobovať ovocím a zeleninou tak, že základom dane u tohto obratu je nákupná cena, ktorú subdodávateľom zaplatila organizácia výrobcov za investičný majetok?

                              b)

                              suma, ktorú prevádzkový fond za plnenie skutočne platí organizácii výrobcov, v plnej výške považovať za „dotáciu priamo súvisiacu s cenou tohto tovaru alebo služieb“ v zmysle článku 11 A ods. 1 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu (smernica 77/388/EHS) (2) tak, že základ dane zahŕňa aj finančnú pomoc v zmysle článku 15 nariadenia č. 2200/96, ktorá sa prevádzkovému fondu poskytuje z operačného programu?

                  2.

                  V prípade, ak po odpovedi na prvú otázku sa za základ dane majú považovať len platby uskutočnené výrobcami, ale nie povinnosť zásobovania a finančná pomoc: Bráni článok 11 A ods. 1 písm. a) smernice 77/388/EHS za okolností uvedených v otázke 1 vnútroštátnemu osobitnému opatreniu, akým je § 10 ods. 5 bod 1 Umsatzsteuergesetz (zákon o dani z obratu), ktorý je založený na článku 27 ods. 1 smernice 77/388/EHS, podľa ktorého základom dane plnenia je nákupná cena, ktorú subdodávateľom zaplatila organizácia výrobcu za investičný majetok, pretože výrobcovia sú blízkymi osobami?

                  3.

                  Pokiaľ bude odpoveď na druhú otázku záporná: Platí to aj vtedy, ak sú výrobcovia oprávnení k úplnému odpočtu dane zaplatenej na vstupe, pretože investičný majetok podlieha vyrovnaniu odpočítateľných čiastok (článok 20 smernice 77/388/EHS)?

         (1)  Ú. v. ES L 297, 1996, s. 1; Mim. vyd. 03/020, s. 55.

         (2)  Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-423/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2018 – Nexans France a Nexans/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/103

      Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2018 – Nexans France a Nexans/Komisia
      (Vec T-423/17) (1)

      (2018/C 427/136)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec C-574/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhofs (Nemecko) 13. septembra 2018 – C-eG/Finanzamt Z

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhofs (Nemecko) 13. septembra 2018 – C-eG/Finanzamt Z
      (Vec C-574/18)
      (2018/C 427/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhofs

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: C-eG

         Žalovaný: Finanzamt Z

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa za okolností, ako tých v konaní vo veci samej, podľa ktorých organizácia výrobcov v zmysle článku 11 ods. 1, článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 (1) z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (nariadenie č. 2200/96) dodáva tovar jej členom a od výrobcov za to dostáva platbu, ktorá nepokrýva nákupnú cenu,

                              a)

                              vychádzať z výmeny s doplatkom, pretože sa výrobcovia za daný obrat voči organizácií výrobcov zmluvne zaviazali, že ju budú počas lehoty účelovej viazanosti zásobovať ovocím a zeleninou tak, že základom dane u tohto obratu je nákupná cena, ktorú subdodávateľom zaplatila organizácia výrobcov za investičný majetok?

                              b)

                              suma, ktorú prevádzkový fond za plnenie skutočne platí organizácii výrobcov, v plnej výške považovať za „dotáciu priamo súvisiacu s cenou tohto tovaru alebo služieb“ v zmysle článku 11 A ods. 1 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu (smernica 77/388/EHS) (2) tak, že základ dane zahŕňa aj finančnú pomoc v zmysle článku 15 nariadenia č. 2200/96, ktorá sa prevádzkovému fondu poskytuje príslušnou inštitúciou z operačného programu?

                  2.

                  V prípade, ak po odpovedi na prvú otázku sa za základ dane majú považovať len platby uskutočnené výrobcami, nie ale povinnosť zásobovania a finančná pomoc: Bráni článok 11 A ods. 1 písm. a) smernice 77/388/EHS za okolností uvedených v otázke 1 vnútroštátnemu osobitnému opatreniu, akým je § 10 ods. 5 bod 1 Umsatzsteuergesetz (zákon o dani z obratu), ktorý je založený na článku 27 ods. 1 smernice 77/388/EHS, podľa ktorého základom dane z obratu je nákupná cena, ktorú subdodávateľom zaplatila organizácia výrobcu za investičný majetok, pretože výrobcovia sú blízkymi osobami?

                  3.

                  Pokiaľ bude odpoveď na druhú otázku záporná: Platí to aj vtedy, ak sú výrobcovia oprávnení k úplnému odpočtu dane zaplatenej na vstupe, pretože investičný majetok podlieha vyrovnaniu odpočítateľných čiastok (článok 20 smernice 77/388/EHS)?

         (1)  Ú. v. ES L 297, 1996, s. 1; Mim. vyd. 03/020, s. 55.

         (2)  Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-579/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. septembra 2018 – Wall Street Systems UK/ECB

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/103

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. septembra 2018 – Wall Street Systems UK/ECB
      (Vec T-579/17) (1)

      (2018/C 427/137)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec C-578/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 14. septembra 2018 – Energiavirasto

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 14. septembra 2018 – Energiavirasto
      (Vec C-578/18)
      (2018/C 427/24)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: Energiavirasto

         Ďalšia účastníčka konania: A, Caruna Oy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 37 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/EÚ z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (1), vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá je spotrebiteľským zákazníkom podniku prevádzkovateľa sústavy a ktorá na národný regulačný orgán podala podnet na začatie konania týkajúceho sa podniku prevádzkovateľa sústavy, sa má považovať za „dotknutú stranu“ v zmysle odseku 17 citovaného článku, ktorá je dotknutá rozhodnutím regulačného orgánu a tým oprávnená podať na vnútroštátny súd opravný prostriedok proti rozhodnutiu národného regulačného orgánu týkajúcemu sa podniku prevádzkovateľa sústavy?

                  2.

                  Ak sa osoba označená v prvej otázke nemá považovať za „dotknutú stranu“ v zmysle článku 37 smernice o trhu s elektrinou 2009/72/ES, má spotrebiteľský zákazník v postavení, v akom sa nachádza osoba, ktorá podala opravný prostriedok v konaní vo veci samej, právo – vyplývajúce z práva Únie na nejakom inom právnom základe – zúčastniť sa prejednania ňou podaného návrhu na zavedenie nejakého opatrenia, resp. dať vec preskúmať vnútroštátnemu súdu, alebo sa táto otázka spravuje vnútroštátnym právom?

         (1)  Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55.


title: Vec T-17/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. septembra 2018 – Delfant-Hoylaerts/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/103

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. septembra 2018 – Delfant-Hoylaerts/Komisia
      (Vec T-17/18) (1)

      (2018/C 427/138)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec C-579/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal cour d'appel de Liège (Belgicko) 17. septembra 2018 – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique/QC, Comida paralela 12

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal cour d'appel de Liège (Belgicko) 17. septembra 2018 – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique/QC, Comida paralela 12
      (Vec C-579/18)
      (2018/C 427/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d'appel de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique

         Žalovaní: QC, Comida paralela 12

         Prejudiciálna otázka

      Bráni alebo nebráni článok 79 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (1), tomu, aby vnútroštátna právna úprava, akú vykonal článok 266 všeobecného zákona z 18. júla 1977 o clách a spotrebných daniach (la loi générale du 18 juillet 1977 sur les douanes et accises), v prípade nezákonného dovozu tovaru podliehajúceho dovoznému clu na colné územie Únie, považovala osobu, ktorá má občianskoprávnu zodpovednosť za páchateľa takéhoto protiprávneho konania, na ktorom sa táto občianskoprávne zodpovedná osoba nepodieľala, za solidárneho dlžníka colného dlhu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1.


title: Vec T-129/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2018 – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/103

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2018 – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)
      (Vec T-129/18) (1)

      (2018/C 427/139)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec C-581/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 19. septembra 2018 – RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH a i.

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 19. septembra 2018 – RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH a i.
      (Vec C-581/18)
      (2018/C 427/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgerichts Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: RB

         Žalovaní: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú adresátmi zákazu diskriminácie podľa článku 18 ods. 1 ZFEÚ nielen členské štáty EÚ a orgány Únie, ale aj súkromné osoby (priamy horizontálny účinok článku 18 ods. 1 ZFEÚ)?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku záporná a článok 18 ods. 1 ZFEÚ nie je možné uplatniť vo vzťahu medzi súkromnými osobami: Má sa článok 18 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie bráni obmedzeniu poistnej ochrany na škodové udalosti, ktoré nastali v metropolitnej časti Francúzska a na francúzskych zámorských územiach, z dôvodu, že príslušný francúzsky orgán, Bureau central de tarification, nenamietal proti príslušnému ustanoveniu zmluvy, hoci toto ustanovenie zmluvy odporuje článku 18 ods. 1 ZFEÚ preto, lebo obsahuje nepriamu diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Za akých predpokladov môže byť v prípadoch horizontálneho účinku nepriama diskriminácia odôvodnená? Konkrétne: Môže potom teritoriálne obmedzenie poistnej ochrany na škodové udalosti, ktoré nastanú v rámci jedného konkrétneho členského štátu EÚ, byť odôvodnené argumentom obmedzenia povinnosti poistného krytia poisťovne a výšky poistného, ak príslušné poistné zmluvy súčasne ustanovujú, že v prípade série škôd je poistné krytie pre jednu poistnú udalosť a poistné krytie pre jeden poistný rok obmedzené na určitú sumu?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Má sa článok 18 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že poisťovateľovi sa v prípade, že v rozpore s článkom 18 ods. 1 ZFEÚ začal likvidáciu poistných udalostí iba v prípadoch škodových udalostí, ktoré nastali v metropolitnej časti Francúzska a na francúzskych zámorských územiach, odoprie námietka toho, že platba sa nemôže uskutočniť, pretože sa už dosiahla najvyššia suma poistného krytia, ak škodová udalosť nastala mimo týchto území?


title: Vec T-339/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2018 – Enterprise Holdings/EUIPO (E PLUS)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/104

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2018 – Enterprise Holdings/EUIPO (E PLUS)
      (Vec T-339/18) (1)

      (2018/C 427/140)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec C-582/18 P: Odvolanie podané 20. septembra 2018: Viscas Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-422/14, Viscas/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/19

      Odvolanie podané 20. septembra 2018: Viscas Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-422/14, Viscas/Komisia
      (Vec C-582/18 P)
      (2018/C 427/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Viscas Corp. (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Furukawa Electric Co. Ltd.

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie vo veci T-422/14, Viscas Corp./Komisia v rozsahu, v akom ním bol zamietnutý žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnakého zaobchádzania, pokiaľ ide o výpočet výšky pokuty uloženej spoločnosti Viscas a bola tejto spoločnosti uložená povinnosť zaplatiť trovy konania,

                  —

                  zrušil článok 2 rozhodnutia Komisie C (2014) 2139 final (1) v rozsahu, v akom stanovuje výšku pokuty, ktorá bola uložená spoločnosti Viscas vo výške 34 992 000 eur,

                  —

                  stanovil výšku pokuty, ktorá sa ukladá spoločnosti Viscas z dôvodu porušenia konštatovaného v článku 1 daného rozhodnutia na 19 595 520 eur,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania a konania pred Všeobecným súdom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Viscas na podporu svojho odvolania uvádza jediný odvolací dôvod, ktorým tvrdí, že rozsudok Všeobecného súdu je v rozpore so zásadou rovnakého zaobchádzania, keď potvrdil metódu určenia príslušnej hodnoty predaja na základe bodu 18 usmernení k metóde stanovenia pokút (2), ktoré Komisia uplatnila v napadnutom rozhodnutí. Táto metóda poskytuje značnú diskriminačnú výhodu pre výrobcov, ktorí boli zapojení do európskeho kartelu a zároveň do medzinárodného kartelu, v porovnaní s tými, ktorí sa zapojili len do medzinárodného kartelu. Stanovenie jednotlivých podielov výrobcov na karteli v skutočnosti nezohľadňuje európsky kartel, a tým značne znižuje závažnosť porušenia výrobcov, ktorí sa zúčastňujú na obidvoch karteloch a v skutočnosti ich odmeňuje za to, že boli zapojení do dvoch kartelov namiesto jedného, a to tak, že im ukladá pokuty, ktoré sú v priemere o 44 % nižšie, než tie, aké by im by boli uložené, keby sa zapojili do porušenia obmedzeného len na európsky kartel.

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 2. apríla 2014 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) [oznámené pod číslom C (2014) 2139 final] (Ú. v. EÚ C 319, 2014, s. 10).

         (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci C-457/18 (Úradný vestník Európskej únie C 399 z , 5.11.2018)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/105

      Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci C-457/18
      (
            Úradný vestník Európskej únie C 399 z 5. novembra 2018
         )
      (2018/C 427/141)
      Text oznámenia Komisie v Ú. v. EÚ vo veci C-457/18 Slovinská republika/Chorvátska republika musí byť nahradený týmto textom:

               „Žaloba podaná 13. júla 2018 – Slovinská republika/Chorvátska republika
               (Vec C-457/18)
               (2018/C 427/141)
               Jazyk konania: chorvátčina

                  Účastníci konania

                  Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: M. Menard)

                  Žalovaná: Chorvátska republika

                  Návrhy žalobkyne

               Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol, že žalovaná porušila:

                           —

                           článok 2 a článok 4 ods. 3 ZEÚ,

                           —

                           článok 5 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2003 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, v spojení s prílohou I tohto nariadenia upravujúcou systém Európskej únie pre kontrolu, overenie a uplatnenie pravidiel spoločnej rybárskej politiky, ktorú stanovuje nariadenie č. 1224/2009 a vykonávacie nariadenie č. 404/2011,

                           —

                           článok 4 a článok 17 v spojení s článkom 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice, a

                           —

                           článok 2 ods. 4 a článok 11 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/89/EÚ z 23. júla 2014, ktorou sa ustanovuje rámec pre námorné priestorové plánovanie,

                     a aby Súdny dvor taktiež uložil žalovanej povinnosť:

                           —

                           bezodkladne ukončiť vyššie uvedené porušovania a

                           —

                           nahradiť trovy konania.

                  Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody.
               Prvý žalobný dôvod:

                           Chorvátsko tým, že jednostranne nespĺňa záväzok prijatý v rámci pristúpenia k Európskej únii, a síce dodržiavať rozhodcovský rozsudok, ako aj hranicu určenú v tomto rozsudku a iné povinnosti vyplývajúce z uvedeného rozsudku, odmieta rešpektovať právny štát, ktorý je základnou hodnotou Európskej únie (článok 2 ZEÚ).

                     Druhý žalobný dôvod:

                           Chorvátsko tým, že jednostranne neplní povinnosti, ktoré mu vyplývajú z rozhodcovského rozsudku, zároveň bráni Slovinsku, aby plne uplatňovalo svoju zvrchovanosť na niektorých jej územiach v zmysle Zmlúv, neplní lojálnu povinnosť spolupráce s Európskou úniou a so Slovinskom v zmysle článku 4 ods. 3 ZEÚ. Konanie Chorvátska ohrozuje dosiahnutie cieľov Európskej únie, najmä budovanie mieru a vytváranie stále užšieho zväzku medzi národmi, a ciele ustanovení Únie týkajúcich sa území členských štátov (článok 4 ods. 3 prvý pododsek ZEÚ). Chorvátsko bráni Slovinsku aj v tom, aby uplatňovalo právo Únie na celom území vrátane námorného územia a konalo v súlade s týmto právom, najmä s ustanoveniami sekundárneho práva týkajúcimi sa území členských štátov (článok 4 ods. 3 prvý pododsek ZEÚ).

                     Tretí žalobný dôvod:

                           Chorvátsko porušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, najmä právnu úpravu vzájomného prístupu podľa článku 5 a prílohy I tohto nariadenia. Právna úprava, ktorá sa uplatňuje na Chorvátsko a Slovinsko od 30. decembra 2017, poskytuje 25 rybárskym lodiam každého zo štátov voľný prístup do teritoriálnych vôd druhého štátu, ako vymedzuje medzinárodné právo, t. j. v zmysle rozhodcovského rozsudku. Chorvátsko bráni Slovinsku, aby uplatňovalo svoje práva v rámci tejto právnej úpravy, a tým porušuje článok 5 naradenia, keďže i) odmieta uplatňovať právnu úpravu týkajúcu sa vzájomného prístupu; ii) odmieta uznať platnosť predpisov prijatých Slovinskom na tento účel a iii) tým, že sústavne ukladá slovinským rybárom sankcie, bráni im vo voľnom prístupe do teritoriálnych vôd pridelených Slovinsku rozhodcovským rozsudkom z roku 2017 a a fortiori do chorvátskych teritoriálnych vôd patriacich do pôsobnosti právnej úpravy týkajúcej sa vzájomného prístupu.

                     Štvrtý žalobný dôvod:

                           Chorvátsko porušuje nariadenie Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a vykonávacie nariadenie Komisie (ES) č. 404/2001 z 8. apríla 2011. Lode chorvátskej polície sprevádzajú chorvátskych rybárov, ktorí vykonávajú rybolov v slovinských vodách, čím bránia slovinským inšpektorom rybolovu, aby vykonávali kontrolu. Chorvátske úrady zároveň ukladajú slovinským rybárom, ktorí vykonávajú rybolov v slovinských vodách, ktoré si Chorvátsko privlastňuje, pokuty za protiprávne prekročenie hranice a protiprávny rybolov. Okrem toho Chorvátsko neposkytuje Slovinsku žiadne informácie o činnostiach chorvátskych lodí v slovinských vodách, ako vyžadujú oba vyššie uvedené nariadenia. Chorvátsko tým bráni Slovinsku, aby vykonalo kontrolu vo vodách, na ktoré sa vzťahuje jeho zvrchovanosť a jeho súdna moc a nerešpektuje výlučné právomoci Slovinska k teritoriálnym vodám ako pobrežného štátu, a tým porušuje nariadenie (ES) č. 1224/2009 a nariadenie (EÚ) č. 404/2011.

                     Piaty žalobný dôvod:

                           Chorvátsko stále porušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Schengenský hraničný kódex). Chorvátsko neuznáva hranicu určenú v rozhodcovskom rozsudku ako spoločnú hranicu so Slovinskom, nespolupracuje so Slovinskom pri ochrane tejto „vonkajšej hranice“ a nie je schopné zabezpečiť dostatočnú ochranu, čím porušuje články 13 a 17 uvedeného nariadenia, ako aj článok 4, ktorý vyžaduje, aby bola hranica určená v súlade s medzinárodným právom.

                     Šiesty žalobný dôvod:

                           Chorvátsko porušovalo a stále porušuje smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2014/89/EÚ z 23. júla 2014, ktorou sa ustanovuje rámec pre námorné priestorové plánovanie, ktorá sa vzťahuje na „námorné vody“ členských štátov, ktoré boli určené v súlade s príslušnými ustanoveniami Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve (UNCLOS) (článok 2 ods. 4 smernice). Chorvátsko odmieta rozhodcovský rozsudok, v ktorom bolo rozhodnuté o takomto vymedzení a naopak zahŕňa slovinské námorné vody do svojho územného plánovania námorných priestorov, čím bráni prispôsobeniu sa slovinským mapám, a porušuje tak smernicu, najmä jej články 8 a 11.“


title: Vec C-589/18 P: Odvolanie podané 20. septembra 2018: Furukawa Electric Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-444/14, Furukawa Electric/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/20

      Odvolanie podané 20. septembra 2018: Furukawa Electric Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-444/14, Furukawa Electric/Komisia
      (Vec C-589/18 P)
      (2018/C 427/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Furukawa Electric Co. Ltd (v zastúpení: C. Pouncey, A. Luke, solicitors)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Viscas Corp.

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok vo veci T-444/2014, Furukawa Electric/Komisia, v rozsahu, v akom zamietol: prvú časť piateho žalobného dôvodu predloženého spoločnosťou Furukawa a tretiu časť jej tretieho žalobného dôvodu, a to vo vzťahu k výpočtu výšky pokuty uloženej spoločnosti Furukawa a pokiaľ ide o rozhodnutie, že táto spoločnosť je povinná nahradiť trovy konania,

                  —

                  zrušil článok 2 rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final (1) v rozsahu, v akom stanovuje výšku pokuty, ktorá bola uložená spoločnosti Furukawa vo výške 8 858 000 eur,

                  —

                  zrušil pokutu uloženú spoločnosti Furukawa v článku 2 písm. n) rozhodnutia Komisie vo výške 4 844 000 eur,

                  —

                  v prípade, že Súdny dvor zruší rozsudok vo veci T-422/2014, Viscas/Komisia, a zníži pokutu stanovenú v článku 2 písm. p) rozhodnutia Komisie C (2014) 2139 final, poskytol spoločnosti Furukawa proporcionálne zníženie výšky pokuty, ktorú je spoločne a nerozdielne povinná zaplatiť v súlade s odsekom 291 rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-444/2014, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konaní, ktoré vynaložila spoločnosť Furukawa v tomto konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že rozsudok Všeobecného súdu by mal byť zrušený z týchto dôvodov:
      Po prvé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia vo svojom výklade bodu 18 usmernení k metóde stanovenia pokút (2), keď rozhodol, že Európska komisia bola oprávnená pri určovaní príslušnej hodnoty predaja odvolateľky za obdobie od 18. februára 1999 do 30. septembra 2001 zohľadniť predaj dosiahnutý spoločnosťou Fujikura Ltd., napriek tomu, že medzi uvedeným subjektom a odvolateľkou neexistovali počas tohto obdobia žiadne štrukturálne, organizačné alebo právne prepojenia. Odvolateľka a Fujikura Ltd. netvorili počas tohto obdobia jeden podnik, a preto nebolo z právneho hľadiska správne prihliadnuť na taký predaj pri výpočte hodnoty predaja odvolateľky. Zahrnutie tohto predaja porušuje zásadu osobnej zodpovednosti a vedie k zvýšeniu výšky pokuty uloženej odvolateľke o viac ako 200 000 eur.
      Po druhé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože nesprávne použil pravidlá rovnakého zaobchádzania, keď rozhodol, že Komisia bola oprávnená uplatniť bod 18 usmernení k metóde stanovenia pokút na všetky spoločnosti, ktorým bolo rozhodnutie Komisie „Elektrické káble“ určené, napriek zásadne odlišným situáciám týchto spoločností. Európski výrobcovia sa podieľali na svetovom karteli rozdelenia trhu, ako aj na európskom karteli, zatiaľ čo japonskí a kórejskí výrobcovia (vrátane odvolateľky) sa podieľali len na svetovom karteli rozdelenia trhu. Vzhľadom na porušenie zásady rovnakého zaobchádzania, ku ktorému došlo v dôsledku univerzálneho uplatnenia bodu 18 usmernení k metóde stanovenia pokút na všetky spoločnosti, ktorým bolo rozhodnutie určené, z čoho európski výrobcovia profitovali v dôsledku zníženia ich príslušných výšok predaja (a teda aj ich pokút) vo výške 44 %, a v nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora vo veci 580/12 P, Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia, odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor napravil porušenie tým, že jej prizná zníženie pokuty o 44 %.

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 2. apríla 2014 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) [oznámené pod číslom C (2014) 2139 final] (Ú. v. EÚ C 319, 2014, s. 10).

         (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec C-353/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunsko) 30. mája 2018 – SC Beny Alex Srl/Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunsko) 30. mája 2018 – SC Beny Alex Srl/Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni
      (Vec C-353/18)
      (2018/C 436/19)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SC Beny Alex Srl

         Žalovaná: Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni
      Uznesením zo 17. októbra 2018 Súdny dvor (ôsma komora) vyhlásil návrh na začatie prejudiciálneho konania za zjavne neprípustný.


title: Vec C-507/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 2. augusta 2018 – NH/Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 2. augusta 2018 – NH/Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford
      (Vec C-507/18)
      (2018/C 436/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: NH

         Odporkyňa: Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 smernice 2000/78/ES (1) vykladať v tom zmysle, že sa združenie zložené z advokátov špecializujúcich sa na právnu ochranu kategórie osôb s odlišnou sexuálnou orientáciou, ktoré v stanovách uvádza ciel podpory kultúry a dodržiavania práva tejto kategórie osôb, automaticky stane nositeľom kolektívneho záujmu a neziskovo zameraným združením, ktoré je oprávnené podať žalobu, aj návrh na náhradu škody v prípade existencie skutočností, ktoré sú považované za diskriminačné pre uvedenú kategóriu?

                  2.

                  Patrí do rozsahu pôsobnosti antidiskriminačnej ochrany stanovenej v smernici 2000/78/ES podľa správneho výkladu jej článkov 2 a 3 prejav názoru proti homosexuálnym osobám vyjadrený v zábavnej rozhlasovej relácií, ktorým respondent vyhlásil, že by nikdy nezamestnal a nenadviazal vo svojej advokátskej kancelárii spoluprácu s takýmito osobami, hoci v danom čase u respondenta neprebiehalo žiadne výberové konanie a ani ho neplánoval?

         (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16).


title: Vec C-207/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Tarragona – Španielsko) – konanie začaté na návrh Ministerio Fiscal (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikácie — Spracovávanie osobných údajov — Smernica 2002/58/ES — Články 1 a 3 — Pôsobnosť — Dôvernosť elektronických komunikácií — Ochrana — Článok 5 a článok 15 ods. 1 — Charta základných práv Európskej únie — Články 7 a 8 — Údaje spracovávané v rámci poskytovania elektronických komunikačných služieb — Prístup vnútroštátnych orgánov k údajom na účely vyšetrovania — Hranica závažnosti trestného činu spôsobilá odôvodniť prístup k údajom)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Tarragona – Španielsko) – konanie začaté na návrh Ministerio Fiscal
      (Vec C-207/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikácie - Spracovávanie osobných údajov - Smernica 2002/58/ES - Články 1 a 3 - Pôsobnosť - Dôvernosť elektronických komunikácií - Ochrana - Článok 5 a článok 15 ods. 1 - Charta základných práv Európskej únie - Články 7 a 8 - Údaje spracovávané v rámci poskytovania elektronických komunikačných služieb - Prístup vnútroštátnych orgánov k údajom na účely vyšetrovania - Hranica závažnosti trestného činu spôsobilá odôvodniť prístup k údajom))
      (2018/C 436/02)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Tarragona

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      Ministerio Fiscal

         Výrok rozsudku

      Článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009, v spojení s článkami 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že prístup orgánov verejnej moci k údajom týkajúcim sa identifikácie držiteľov SIM kariet aktivovaných s odcudzeným mobilným telefónom, ako sú meno, priezvisko a prípadne adresa týchto držiteľov, predstavuje zásah do ich základných práv upravených v uvedených článkoch Charty základných práv, ktorý nie je tak závažný, že by mal byť tento prístup obmedzený v oblasti prevencie, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov na boj proti závažnej kriminalite.

         (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec T-33/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. októbra 2018 – Pracsis a Conceptexpo Project/Komisia a EACEA („Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Verejné obstarávanie — Odvolanie v správnom konaní na Komisiu — Výlučne potvrdzujúci akt — Lehota na podanie žaloby — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/51

      Uznesenie Všeobecného súdu z 3. októbra 2018 – Pracsis a Conceptexpo Project/Komisia a EACEA
      (Vec T-33/18) (1)

      ((„Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Verejné obstarávanie - Odvolanie v správnom konaní na Komisiu - Výlučne potvrdzujúci akt - Lehota na podanie žaloby - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
      (2018/C 436/73)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Pracsis SPRL (Brusel, Belgicko) a Conceptexpo Project (Wavre, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis, advokát)

         Žalované: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin, A Katsimerou a I. Rubene, splnomocnení zástupcovia), Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru“ (v zastúpení: pôvodne H. Monet a A. Kisylyczko, neskôr H. Monet a N. Durand, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Po prvé návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 13. novembra 2017 o zamietnutí odvolania v správnom konaní proti rozhodnutiam EACEA zo 17. júla a z 11. augusta 2017 a „v rozsahu, v akom je to potrebné“, na zrušenie uvedených rozhodnutí EACEA, ako aj rozhodnutia o uzavretí zmluvy s uchádzačom, ktorý sa umiestnil ako prvý v zostupnom poradí, keďže tieto rozhodnutia zaradili ponuku konzorcia žalobkýň ako druhé v poradí v rámci verejného obstarávania služieb EACEA/2017/01 týkajúcich sa organizovania podujatí a propagačných činností, predovšetkým v oblasti audiovizuálneho sektora, a jednak návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobkyne údajne utrpeli v dôsledku týchto rozhodnutí

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Pracsis SPRL a Conceptexpo Project znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie a Výkonnej agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA).

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec T-10/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2018 – Proof IT/EIGE („Verejné obstarávanie — Postup verejného obstarávania — Návrh na poskytnutie plnenia rozdelený na dve časti — Služby spojené s internetovou stránkou — Zamietnutie ponuky uchádzača — Kritériá hodnotenia ponúk — Transparentnosť — Rovnosť zaobchádzania — Zjavne nesprávne posúdenie — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/40

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2018 – Proof IT/EIGE
      (Vec T-10/17) (1)

      ((„Verejné obstarávanie - Postup verejného obstarávania - Návrh na poskytnutie plnenia rozdelený na dve časti - Služby spojené s internetovou stránkou - Zamietnutie ponuky uchádzača - Kritériá hodnotenia ponúk - Transparentnosť - Rovnosť zaobchádzania - Zjavne nesprávne posúdenie - Mimozmluvná zodpovednosť“))
      (2018/C 436/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Proof IT SIA (Riga, Lotyšsko) (v zastúpení: J. Jerņeva a D. Pāvila, advokáti)

         Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (v zastúpení: J. Stuyck, V. Ost a M. Vanderstraeten, advokáti)

         Predmet veci

      Jednak návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EIGE, ktorým sa odmieta ponuka podaná žalobkyňou v rámci časti 1 verejného obstarávania EIGE/2016/OPER/03 s názvom „Rámcová zmluva na online služby“, a rámcová zmluva sa uzavrela s iným uchádzačom a jednak návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela z dôvodu straty príležitosti alebo samotnej zákazky

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Proof IT SIA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.


title: Vec C-571/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna – Bulharsko) – Nikolaj Kantarev/Bălgarska Narodna Banka (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Systémy ochrany vkladov — Smernica 94/19/ES — Článok 1 ods. 3 bod i) — Článok 10 ods. 1 — Pojem „nedostupný vklad“ — Zodpovednosť členského štátu za škodu spôsobenú jednotlivcom v dôsledku toho, že porušil právo Únie — Dostatočne závažné porušenie práva Únie — Procesná autonómia členských štátov — Zásada lojálnej spolupráce — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/3

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna – Bulharsko) – Nikolaj Kantarev/Bălgarska Narodna Banka
      (Vec C-571/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Systémy ochrany vkladov - Smernica 94/19/ES - Článok 1 ods. 3 bod i) - Článok 10 ods. 1 - Pojem „nedostupný vklad“ - Zodpovednosť členského štátu za škodu spôsobenú jednotlivcom v dôsledku toho, že porušil právo Únie - Dostatočne závažné porušenie práva Únie - Procesná autonómia členských štátov - Zásada lojálnej spolupráce - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Zásady ekvivalencie a efektivity))
      (2018/C 436/03)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd – Varna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Nikolaj Kantarev

         Žalovaná: Bălgarska Narodna Banka

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 3 a článok 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/14/ES z 11. marca 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia na jednej strane vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej rozhodnutie o nedostupnosti vkladov závisí od platobnej neschopnosti úverovej inštitúcie a odňatia bankového povolenia tejto inštitúcii, a na druhej strane stanoveniu výnimky z lehôt stanovených týmito ustanoveniami na rozhodnutie o nedostupnosti vkladov a výplatu týchto vkladov z dôvodu, že je potrebné nariadiť nad touto úverovou inštitúciu výnimočný dohľad.

                  2.

                  Článok 1 ods. 3 bod i) smernice 94/19, zmenenej smernicou 2009/14, sa má vykladať v tom zmysle, že nedostupnosť vkladov v zmysle tohto ustanovenia musí byť konštatovaná výslovným aktom príslušného vnútroštátneho orgánu a nemôže byť vyvodená z iných aktov vnútroštátnych orgánov, akými sú rozhodnutie Bălgarska Narodna Banka (Bulharská národná banka) o nariadení výnimočného dohľadu nad Korporativna Tărgovska Banka, alebo predpokladaná na základe okolností, akými sú okolnosti vo veci samej.

                  3.

                  Článok 1 ods. 3 písm. i) smernice 94/19, zmenenej smernicou 2009/14, sa má vykladať v tom zmysle, že konštatovanie nedostupnosti bankového vkladu v zmysle tohto ustanovenia nemôže podliehať podmienke, že majiteľ tohto vkladu predtým požiadal danú úverovú inštitúciu o výber prostriedkov a jeho žiadosti nebolo vyhovené.

                  4.

                  Článok 1 ods. 3 bod i) smernice 94/19, zmenenej smernicou 2009/14, má priamy účinok a predstavuje právnu normu, ktorá priznáva práva jednotlivcom, ktoré vkladateľom umožňujú podať žalobu o náhradu škody spôsobenej neskorým vrátením vkladov. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť na jednej strane, či nekonštatovanie nedostupnosti vkladov v lehote piatich pracovných dní podľa tohto ustanovenia napriek tomu, že boli splnené podmienky jasne stanovené v tomto ustanovení, predstavuje za okolností veci samej dostatočne závažné porušenie v zmysle práva Únie, a na druhej strane, či existuje priama príčinná súvislosť medzi týmto porušením a škodou, ktorú utrpel vkladateľ, akým je pán Nikolaj Kantarev.

                  5.

                  Článok 4 ods. 3 ZEÚ, ako aj zásady ekvivalencie a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade neexistencie osobitného konania v Bulharsku pre založenie zodpovednosti tohto členského štátu za škody vyplývajúce z porušenia práva Únie vnútroštátnym orgánom:

                              —

                              nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje dva rozličné prostriedky nápravy, ktoré patria do právomoci rôznych súdov a vzťahujú sa na ne odlišné podmienky za predpokladu, že vnútroštátny súd určí, či podľa vnútroštátneho práva musí byť zodpovednosť takého vnútroštátneho orgánu, ako je Bulharská národná banka, založená na základe Zakon za otgovornostta na dărzhavata i obštinite za vredi (zákon o zodpovednosti štátu a obcí za škodu) alebo na základe Zakon za zadălženijata i dogovorite (zákon o záväzkových vzťahoch a zmluvách), a za predpokladu, že oba prostriedky nápravy sú v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity,

                              —

                              bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje právo jednotlivcov získať náhradu škody dodatočnou podmienkou založenou na tom, že škoda bola spôsobená predmetným vnútroštátnym orgánom úmyselne,

                              —

                              nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje právo jednotlivcov získať náhradu škody povinnosťou jednotlivca predložiť dôkaz o existencii zavinenia za predpokladu, že pojem „zavinenie“ neprekračuje rámec pojmu „dostatočne závažné porušenie“, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu,

                              —

                              nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje zaplatenie štandardného poplatku alebo poplatku proporcionálneho hodnote sporu, ak – čo musí overiť vnútroštátny súd – zaplatenie štandardného poplatku alebo poplatku proporcionálneho hodnote sporu nie je v rozpore so zásadou efektivity s ohľadom na výšku a význam poplatku, prekonateľnosť prekážky na prístup k spravodlivosti, ktorú môže tento poplatok prípadne predstavovať, jeho povinný charakter, ako aj na možnosti oslobodenia, a

                              —

                              nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje právo jednotlivcov získať náhradu škody povinnosťou predchádzajúceho zrušenia správneho aktu, na základe ktorého vznikla škoda, za predpokladu, že to možno oprávnene od poškodeného požadovať, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec C-592/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 21. septembra 2018 – Darie B.V./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 21. septembra 2018 – Darie B.V./Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
      (Vec C-592/18)
      (2018/C 436/37)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Darie B.V.

         Žalovaný: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem „biocídny výrobok“ v článku 3 nariadenia č. 528/2012 (1) vykladať v tom zmysle, že zahŕňa aj prostriedky, ktoré sa skladajú z jedného alebo viacerých druhov baktérií, enzýmov alebo iných zložiek, ak na základe ich špecifického účinku nepôsobia priamo na škodlivé organizmy, pre ktoré sú určené, ale na vznik resp. zachovanie možného biotopu pre škodlivé organizmy, a aké požiadavky sa potom prípadne majú klásť na taký účinok?

                  2.

                  Je pre zodpovedanie prvej otázky relevantné, či prostredie, na ktoré sa taký prostriedok aplikuje, je bez škodlivých organizmov, a ak áno, na základe ktorých kritérií sa musí posudzovať, či je tomu tak?

                  3.

                  Je pre zodpovedanie prvej otázky relevantné, za aký čas účinok nastane?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní, Ú. v. EÚ L 167, 2012, s. 1.


title: Vec T-549/18: Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Hexal/EMA

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/52

      Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Hexal/EMA
      (Vec T-549/18)
      (2018/C 436/74)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hexal AG (Holzkirchen, Nemecko) (v zastúpení: M. Martens, N. Carbonnelle, advokáti a S. Faircliffe, solicitor)

         Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že námietka protiprávnosti uplatnená žalobkyňou proti záveru CHMP, podľa ktorého teriflunomid od spoločnosti Sanofi má postavenie novej účinnej látky, ako sa uvádza v rozhodnutí Komisie z 26. augusta 2013 o udelení registrácie pre „AUBAGIO® – Teriflunomid“, je prípustná a opodstatnená,

                  —

                  zrušil rozhodnutie EMA z 5. júla 2018 o zamietnutí žiadosti spoločnosti Hexal o registrácii pre generickú verziu liečivého prípravku Aubagio®,

                  —

                  uložil EMA povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.
      Napadnutým rozhodnutím sa zamietla žiadosť spoločnosti Hexal o registrácii pre teriflunomid Hexal, vzhľadom na to, že skôr registrovaný liek Aubagio® aj naďalej požíva právnu ochranu údajov v súlade s vykonávacím rozhodnutím Komisie z 26. augusta 2013, voči ktorému žalobkyňa vzniesla námietku protiprávnosti podľa článku 277 ZFEÚ. Na podporu žaloby žalobkyňa predkladá dva žalobné dôvody:

                  1.

                  V rámci prvého žalobného dôvodu uplatneného voči napadnutému rozhodnutiu EMA spoločnosť Hexal tvrdí, že keďže námietka protiprávnosti je opodstatnená, odôvodnenie napadnutého rozhodnutia nie je právne prípustné, pretože EMA sa dopustila nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia a nesplnila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie a vykonať starostlivé a dôkladné posúdenie v súlade s článkom 296 ZFEÚ.

                  2.

                  V rámci druhého žalobného dôvodu sa takisto spochybňuje zákonnosť napadnutého rozhodnutia vzhľadom na to, že postavenie „novej účinnej látky“ sa malo opätovne posúdiť po podaní žiadosti spoločnosti Hexal o registráciu generika, čo sa ale nestalo. EMA teda riadne nesplnila svoje povinnosti, najmä povinnosť vykonať efektívne a starostlivé posúdenie a uviesť odôvodnenie v súlade s článkom 296 ZFEÚ, v dôsledku čoho je napadnuté rozhodnutie protiprávne.


title: Vec C-513/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Taliansko) 3. augusta 2018 – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Taliansko) 3. augusta 2018 – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo
      (Vec C-513/18)
      (2018/C 436/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Autoservizi Giordano società cooperativa

         Žalovaný: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 7 smernice 2003/96/ES (1) vykladať v tom zmysle, že do jeho rozsahu pôsobnosti patria všetky podniky a subjekty, verejné alebo súkromné, ktoré pôsobia v odvetví osobnej autobusovej dopravy, vrátane oblasti prenájmu autobusov s vodičom, pričom uvedené ustanovenie bráni vnútroštátnej právnej úprave prijatej na účely vykonania tejto smernice, a to v časti, kde medzi subjekty používajúce plynový olej na komerčné účely nezahŕňa aj prevádzkovateľov prenájmu autobusov s vodičom?

                  2.

                  Má voľná úvaha priznaná členským štátom, na ktorú sa odkazuje v článku 7 ods. 2 smernice 2003/96/ES („Členské štáty môžu rozlišovať medzi komerčným a nekomerčným používaním plynového oleja používaného ako pohonná hmota za podmienky, že sa dodržia minimálne úrovne spoločenstva a sadzba pre plynový olej používaný ako pohonná hmota na komerčné účely nebude nižšia ako vnútroštátna úroveň zdaňovania platná 1. januára 2003“), za následok, že ustanovenie, podľa ktorého plynový olej používaný na komerčné účely zahŕňa plynový olej používaný na „príležitostnú prepravu cestujúcich“, nemá okamžitý účinok a nie je bezpodmienečné?

                  3.

                  Je článok 7 citovanej smernice z hľadiska jeho obsahu jednak dostatočne presný, jednak natoľko bezpodmienečný, aby sa ho mohli priamo dovolávať jednotlivci voči orgánom dotknutého členského štátu?

         (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 2003, s. 51; Mim. vyd. 09/01, s. 405).


title: Vec T-26/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. októbra 2018 – Jalkh/Parlament („Výsady a imunity — Člen Európskeho parlamentu — Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity — Súvislosť s poslaneckými úlohami — Rovnosť zaobchádzania — Právna istota — Legitímna dôvera — Konanie o zbavení imunity — Právo na obranu — Zneužitie právomoci — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/40

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. októbra 2018 – Jalkh/Parlament
      (Vec T-26/17) (1)

      ((„Výsady a imunity - Člen Európskeho parlamentu - Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity - Súvislosť s poslaneckými úlohami - Rovnosť zaobchádzania - Právna istota - Legitímna dôvera - Konanie o zbavení imunity - Právo na obranu - Zneužitie právomoci - Mimozmluvná zodpovednosť“))
      (2018/C 436/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne J.-P. Le Moigne, neskôr M. Ceccaldi napokon F. Wagner, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne M. Dean a S. Alonso de León, neskôr S. Alonso de León, N. Görlitz a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu P8_TA(2016)0430 z 22. novembra 2016, ktorým bol žalobca zbavený poslaneckej imunity a na druhej strane návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Jean François Jalkh znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 70, 6.3.2017.


title: Vec C-515/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Taliansko) 6. augusta 2018 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Taliansko) 6. augusta 2018 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna
      (Vec C-515/18)
      (2018/C 436/22)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Žalovaný: Regione autonoma della Sardegna

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1370/2007 (1) z 23. októbra 2007 vykladať v tom zmysle, že ukladá príslušnému orgánu, ktorý chce priamo zadať zákazku, povinnosť prijať opatrenia potrebné na uverejnenie alebo oznámenie potrebných informácií všetkým potenciálnym subjektom majúcim záujem prevádzkovať službu, aby im bolo umožnené pripraviť serióznu a primeranú ponuku?

                  2.

                  Má sa článok 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 vykladať v tom zmysle, že príslušný orgán musí predtým, ako priamo zadá zákazku, porovnať všetky ponuky o prevádzkovaní služby, ktoré dostal po uverejnení predbežného oznamu podľa článku 7 ods. 4?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ, L 315, p2007, s. 1).


title: Vec C-593/18 P: Odvolanie podané 21. septembra 2018: ABB Ltd, ABB AB proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-445/14, ABB Ltd, ABB AB/Európska komisia

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/27

      Odvolanie podané 21. septembra 2018: ABB Ltd, ABB AB proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 12. júla 2018 vo veci T-445/14, ABB Ltd, ABB AB/Európska komisia
      (Vec C-593/18 P)
      (2018/C 436/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: ABB Ltd, ABB AB (v zastúpení: I. Vandenborre, advocaat, S. Dionnet, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok alebo nariadil akékoľvek ďalšie opatrenie, ktoré by sa ukázalo ako primerané, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      O prvom odvolacom dôvode. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia uniesla dôkazné bremeno, pokiaľ ide o účasť odvolateľky s ohľadom na všetky podzemné elektrické káble a s nimi súvisiace zariadenia s napätím medzi 110 kV a 220 kV. Všeobecný súd nepreskúmal, či sporné rozhodnutie (1) vymedzovalo porušenie „dostatočne presne“ a z právneho hľadiska dostatočne dôsledne. Všeobecný súd takisto nesprávne uplatnil podmienky s cieľom získať dostatočné informácie, aby mohol dospieť k záveru o účasti odvolateľky na porušení.
      O druhom odvolacom dôvode. Všeobecný súd neuplatnil zásadu rovnakého zaobchádzania a prezumpcie neviny, keď potvrdil záver Komisie, že odvolateľka bola zapojená do porušenia od 1. apríla 2000.
      O treťom odvolacom dôvode. Všeobecný súd porušil svoju povinnosť dostatočne motivovať svoje posúdenie žalobného dôvodu, ktorý predložila odvolateľka a ktorý sa zakladal na nerovnosti zaobchádzania, pričom chybne dospel k záveru, že odvolateľka súhlasila s takým rozlišovaním v priebehu správneho konania a túto okolnosť použil ako faktickú skutočnosť vo svojom posúdení.

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 2. apríla 2014 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) [oznámené pod číslom C (2014) 2139 final] (Ú. v. EÚ C 319, 2014, s. 10).


title: Vec T-27/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. októbra 2018 – Jalkh/Parlament („Výsady a imunity — Člen Európskeho parlamentu — Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity — Súvislosť s poslaneckými úlohami — Rovnosť zaobchádzania — Právna istota — Legitímna dôvera — Konanie o zbavení imunity — Právo na obranu — Zneužitie právomoci — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/41

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. októbra 2018 – Jalkh/Parlament
      (Vec T-27/17) (1)

      ((„Výsady a imunity - Člen Európskeho parlamentu - Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity - Súvislosť s poslaneckými úlohami - Rovnosť zaobchádzania - Právna istota - Legitímna dôvera - Konanie o zbavení imunity - Právo na obranu - Zneužitie právomoci - Mimozmluvná zodpovednosť“))
      (2018/C 436/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne J.-P. Le Moigne, neskôr M. Ceccaldi napokon F. Wagner, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne M. Dean a S. Alonso de León, neskôr S. Alonso de León, N. Görlitz a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu P8_TA(2016)0429 z 22. novembra 2016, ktorým bol žalobca zbavený poslaneckej imunity a na druhej strane návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Jean-François Jalkh znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 70, 6.3.2017.