title: Vec T-388/13: Žaloba podaná 22. júla 2013 — Costa Crociere/ÚHVT — Guerlain (SAMSARA)

text:
               12.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/9

         Žaloba podaná 22. júla 2013 — Costa Crociere/ÚHVT — Guerlain (SAMSARA)
   (Vec T-388/13)
   2013/C 298/15
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Costa Crociere SpA (Janov, Taliansko) (v zastúpení: A. Vanzetti, S. Bergia a G. Sironi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Guerlain SA (Levallois-Perret, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. mája 2013 vydaného vo veci R 2049/20114, a

               —

               zaviazal ďalších účastníkov konania na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred ÚHVT, ako aj počas tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka SAMSARA pre služby zaradené do triedy 44 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8979122.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápis slovnej ochrannej známky SAMSARA pre tovary zaradené do triedy 3 ako ochrannej známky Spoločenstva č. 497966.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva (1).

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1


title: Vec T-451/12: Žaloba podaná 15. októbra 2012 — Stromberg Menswear/ÚHVT — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/19

         Žaloba podaná 15. októbra 2012 — Stromberg Menswear/ÚHVT — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)
   (Vec T-451/12)
   2013/C 63/39
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stromberg Menswear Ltd (Leeds, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Tsoutsanis, advokát, a C. Tulley, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Leketoy Stormberg Inter AS (Kristiansand S, Nórsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. augusta 2012 vo veci R 389/2012-4,

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. augusta 2012 vo veci R 389/2012-4 a vyhovel návrhu na uvedenie do pôvodného stavu a a) zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia z 11. januára 2011 o skončení zrušovacieho konania č. 4054 C a nariadil zrušovaciemu oddeleniu opätovne otvoriť zrušovacie konanie č. 4054 C a vyzval Stromberg Menswear na predloženie pripomienok v ďalšom zrušovacom konaní alebo alternatívne umožnil Stromberg Menswear podať odvolanie proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia z 11. januára 2011 o skončení zrušovacieho konania a vrátil odvolanie pred odvolací senát a

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania a trov právneho zastúpenia, ktoré vznikli Stromberg Menswear v súvislosti s konaním pred odvolacím senátom a pred Všeobecným súdom

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: slovná ochranná známka „STORMBERG“ pre tovary a služby zaradené do triedy 25 — zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 2557155.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhlásenie zrušovacieho konania za skončené po tom, čo sa majiteľ vzdal svojej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie návrhu na uvedenie do pôvodného stavu v lehote na podanie odvolania a rozhodnutie, že odvolanie sa nepovažuje za podané.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 81 nariadenia Rady č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 a/alebo 76 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-496/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. marca 2015 – Spojené kráľovstvo/ECB („Hospodárska a menová politika — ECB — Žaloba o neplatnosť — Rámec politiky dohľadu Eurosystému — Napadnuteľný akt — Prípustnosť — Dohľad nad platobnými systémami a systémami vyrovnania obchodov s cennými papiermi — Požiadavka umiestnenia v členskom štáte Eurosystému uplatňovaná na systémy zúčtovania centrálnou protistranou — Právomoc ECB“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. marca 2015 – Spojené kráľovstvo/ECB
   (Vec T-496/11) (1)

   ((„Hospodárska a menová politika - ECB - Žaloba o neplatnosť - Rámec politiky dohľadu Eurosystému - Napadnuteľný akt - Prípustnosť - Dohľad nad platobnými systémami a systémami vyrovnania obchodov s cennými papiermi - Požiadavka umiestnenia v členskom štáte Eurosystému uplatňovaná na systémy zúčtovania centrálnou protistranou - Právomoc ECB“))
   (2015/C 127/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne S. Ossowski, S. Behzadi-Spencer a E. Jenkinson, neskôr S. Behzadi-Spencer a E. Jenkinson a napokon V. Kaye, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci K. Beal a P. Saini, QC)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: pôvodne A. Sáinz de Vicuña Barroso a K. Laurinavičius, neskôr A. Sáinz de Vicuña Barroso a P. Papapaschalis a napokon P. Papapaschalis a P. Senkovic, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Subiotto, QC, F.-C. Laprévote, advokát, a P. Stuart, barrister)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer-Seitz, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson a H. Karlsson, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, abogado del Estado) a Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a E. Ranaivoson, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rámca politiky dohľadu Eurosystému, ktorý ECB uverejnila 5. júla 2011 v rozsahu, v akom stanovuje požiadavku umiestnenia uplatniteľnú na centrálne protistrany so sídlom v členských štátoch, ktoré nie sú súčasťou Eurosystému

      Výrok rozsudku

               1.

               Rámec politiky dohľadu Eurosystému, ktorý Európska centrálna banka (ECB) uverejnila 5. júla 2011, sa zrušuje v rozsahu, v akom stanovuje požiadavku umiestnenia vnútri členského štátu Eurosystému pre centrálne protistrany, ktoré sa zúčastňujú na zúčtovaní cenných papierov.

               2.

               ECB znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložilo Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska.

               3.

               Španielske kráľovstvo, Francúzska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.


title: Vec C-511/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH/Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV (Smernica 97/7/ES — Ochrana spotrebiteľa — Zmluvy uzatvárané na diaľku — Právo na odstúpenie od zmluvy — Uloženie povinnosti spotrebiteľovi znášať náklady na zaslanie tovaru)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH/Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV
   (Vec C-511/08) (1)

   (Smernica 97/7/ES - Ochrana spotrebiteľa - Zmluvy uzatvárané na diaľku - Právo na odstúpenie od zmluvy - Uloženie povinnosti spotrebiteľovi znášať náklady na zaslanie tovaru)
   2010/C 148/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH

      Žalovaná: Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 6 ods. 1 druhej vety a článku 6 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku (Ú. v. L 144, s. 19; Mim. vyd. 15/003, s. 319) — Vnútroštátna legislatíva umožňujúca uložiť spotrebiteľovi povinnosť znášať náklady na zaslanie tovaru v prípade odstúpenia od zmluvy

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 1 prvý pododsek druhá veta a článok 6 ods. 2 smernice Európskeho Parlamentu a Rady 97/7/ES z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku sa musia vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej musí spotrebiteľ v rámci zmluvy na diaľku znášať náklady na zaslanie tovaru v prípade, že uplatní svoje právo na odstúpenie od zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec C-538/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 21. októbra 2011 — Hermine Sax/Pensionsversicherungsanstalt Landesstelle Salzburg

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 21. októbra 2011 — Hermine Sax/Pensionsversicherungsanstalt Landesstelle Salzburg
      (Vec C-538/11)
      (2012/C 25/52)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Salzburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Hermine Sax

         Žalovaná: Pensionsversicherungsanstalt Landesstelle Salzburg

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa nariadenie (ES) č. 883/2004, v tejto súvislosti najmä článok 7 a hlava III kapitola 1 (nemocenské dávky) a nariadenie (ES) č. 987/2009, vykladať v tom zmysle, že odkázaná osoba poberajúca rakúsky dôchodok (penziu) môže požadovať vyplácanie príspevku na opatrovanie podľa Bundespflegegeldgesetz (spolkový zákon o dávkach na starostlivosť) ako peňažného príspevku v prípade choroby nezávisle od jej hlavného bydliska na území Spolkovej republiky Nemecko, ak spĺňa ostatné podmienky na priznanie nároku podľa Bundespflegegeldgesetz, pričom tieto nariadenia predstavujú prekážku uplatnenia vnútroštátneho ustanovenia obsiahnutého v § 3 Bundespflegegeldgesetz?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Má sa nariadenie (ES) č. 883/2004, v tejto súvislosti najmä článok 10 a článok 11 ods. 3 písm. e), ako aj články 21, 29 a 34, resp. hlava III kapitola 1 (nemocenské dávky) a nariadenie (ES) č. 987/2009, vykladať v tom zmysle, že odkázaná osoba poberajúca dva dôchodky, konkrétne rakúsky dôchodok (penziu) a nemecký dôchodok, môže požadovať vyplácanie príspevku na opatrovanie podľa Bundespflegegeldgesetz (spolkový zákon o dávkach na starostlivosť) ako peňažného príspevku v prípade choroby nezávisle od jej hlavného bydliska na území Spolkovej republiky Nemecko, ak spĺňa ostatné podmienky na priznanie nároku podľa Bundespflegegeldgesetz, pričom tieto nariadenia predstavujú prekážku uplatnenia vnútroštátneho ustanovenia obsiahnutého v § 3 Bundespflegegeldgesetz?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
                  Ako sa má vykladať nariadenie (ES) č. 883/2004, najmä články 10, 34 a 31, ako aj nariadenie (ES) č. 987/2009, v prípade súbehu dávok a započítania dávok zo systému sociálneho zabezpečenia na pokrytie rizika hroziacej odkázanosti, vo veci samej nároku na kombinované dávky nemeckého príspevku na opatrovanie (voľba medzi peňažnou a vecnou dávkou) a nároku na rakúsky príspevok na opatrovanie, konkrétne:

                              3.1.

                              Má sa na rakúsky príspevok na opatrovanie podľa Bundespflegegeldgesetz, ktorý sa má vyplatiť do zahraničia, započítať len peňažná dávka poskytovaná Nemeckom ako štátom bydliska alebo len vecná dávka alebo celý príspevok na opatrovanie (celková suma príspevku na opatrovanie a hodnota vecnej dávky) a treba pritom zohľadniť rozdielnu cenovú úroveň dotknutých členských štátov?

                              3.2.

                              Treba pri započítaní, ktoré sa má vykonať, zohľadniť, či členský štát bydliska poskytuje zhodné príspevky na opatrovanie, resp. či pri započítaní majú zostať nepovšimnuté také príspevky na opatrovanie poskytované štátom bydliska, ktoré sú v rámci systému sociálneho zabezpečenia upravené len v členskom štáte bydliska na účely pokrytia rizika odkázanosti?

                              3.3.

                              Musí Sozialgericht, na ktorý sa obrátila odkázaná osoba, preskúmať hmotnoprávne podmienky započítania, ak žalovaný kompetentný orgán nezačal konanie v zmysle článku 31 nariadenia (ES) č. 987/2009, nevyjadril sa k otázke zhodných plnení a predovšetkým odkázanú osobu neinformoval o zákaze súbehu dávok?


title: Vec F-82/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. septembra 2015 – Gioria/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konania — Výberové konanie EPSO/AST/126/12 — Príbuzenský vzťah medzi členom výberovej komisie a uchádzačom — Konflikt záujmov — Článok 27 Služobného poriadku — Prijímanie úradníkov s najvyšším morálnym kreditom — Rozhodnutie o vylúčení uchádzača z výberového konania)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. septembra 2015 – Gioria/Komisia
   (Vec F-82/14) (1)

   ((Verejná služba - Verejné výberové konania - Výberové konanie EPSO/AST/126/12 - Príbuzenský vzťah medzi členom výberovej komisie a uchádzačom - Konflikt záujmov - Článok 27 Služobného poriadku - Prijímanie úradníkov s najvyšším morálnym kreditom - Rozhodnutie o vylúčení uchádzača z výberového konania))
   (2015/C 363/56)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Roberto Gioria (Veruno, Taliansko) (v zastúpení: M. Cornacchia, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o vylúčení žalobcu z výberového konania EPSO/AST/126/2012 z dôvodu, že neinformoval výberovú komisiu o svojom príbuzenskom vzťahu s jedným členom výberovej komisie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               R. Gioria znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil R. Gioria.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014, s. 32.


title: Vec C-155/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Commissione Tributaria Regionale di Firenze – Sezione 33 z 23. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Villa Maria Beatrice Hospital srl proti Agenzia Entrate Ufficio Firenze 1

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Commissione Tributaria Regionale di Firenze – Sezione 33 z 23. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Villa Maria Beatrice Hospital srl proti Agenzia Entrate Ufficio Firenze 1
   (Vec C-155/05)
   (2005/C 155/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Commissione Tributaria Regionale di Firenze – Sezione 33 podal uznesením z 23. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Villa Maria Beatrice Hospital srl proti Agenzia Entrate Ufficio Firenze 1 a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 6. apríla 2005.
   Commissione Tributaria Regionale di Firenze – Sezione 33 žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je článok 10 bod 27 – quinquies dekrétu prezidenta republiky č. 633 z 26. októbra 1972 v súlade s článkom 13 B, Iné oslobodenia, písm. c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977?

      (1)  Ú. v. ES L 145, z 13. 6. 1977, s. 1


title: Vec T-324/04: Žaloba podaná dňa 6. augusta 2004: F. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/42

         Žaloba podaná dňa 6. augusta 2004: F. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-324/04)
   (2004/C 300/83)
   Jazyk konania: francúzština
   F., bytom Rhode St Genèse (Belgicko), v zastúpení: E. Boigelot, advokát, podal 6. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie PMO2 (Úrad pre správu a likvidáciu individuálnych nárokov – Odmeny, misie, experti) z 8. januára 2004, ktorým sa stanovuje spôsob prvého vymáhania súm, ktoré žalobca neoprávnene prijal;

               —

               zrušil rozhodnutie PMO1 (Úrad pre správu a likvidáciu individuálnych nárokov – Správa individuálnych peňažných nárokov), ktorým sa zrušil príspevok na expatriáciu, ktorý bol predtým uhrádzaný žalobcovi;

               —

               zrušil rozhodnutie PMO2 z 9. februára 2004, ktorým sa stanovuje spôsob vymáhania súm, ktoré žalobca neoprávnene prijal;

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 2. júla 2004, doručené žalobcovi 7. júla 2004, odpovedajúce na námietku žalobcu;

               —

               zrušil všetky akty nadväzujúce na tieto rozhodnutia alebo súvisiace s nimi, ktoré budú prijaté po podaní žaloby;

               —

               nariadil vrátenie všetkých súm, ktoré boli alebo budú zrazené z platu žalobcu od februára 2004, zvýšených o úrok 5,25 % počítaný odo dňa podania námietky;

               —

               priznať žalobcovi náhradu morálnej ujmy, ohodnotenej ex aequo et bono na 3 000 eur ako náhradu škody, s výhradou jej zvýšenia počas konania;

               —

               v každom prípade zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane nákladov a odmeny poradcu, s ktorým sa žalobca radil s cieľom podať žalobu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovi vznikol služobný pomer na Komisii 16. septembra 1987. Na začiatku vykonával svoje funkcie v Luxemburgu a od 1. apríla 1989 pracuje v Bruseli. Žalobca požíval príspevok na expatriáciu v Luxemburgu i v Bruseli.
   Napadnutými rozhodnutiami Komisia zrušila tieto požitky s retroaktívnym účinkom k preloženiu žalobcu do Bruselu, keďže zistila, že žalobca v príslušnom rozhodujúcom období – od 16. marca 1982 do 15. marca 1987 - býval a pracoval v Bruseli. Komisia tiež stanovila spôsob vrátenia súm, ktoré žalobca neoprávnene prijal.
   Žalobca na podporu žaloby uvádza porušenie článkov 69 a 85 Služobného poriadku, článku 4 prílohy VII Služobného poriadku, ako i zásady správneho úradného postupu, ochrany legitímnej dôvery a rovnakého zaobchádzania. Namieta tiež porušenie povinnosti starostlivosti a zjavné omyly v posúdení. V tejto súvislosti žalobca predovšetkým uvádza, že v rozhodujúcom období pracoval pre zahraničnú profesijnú organizáciu hutníckych podnikov. Podľa žalobcu túto organizáciu treba považovať za medzinárodnú a preto obdobie, počas ktorého v nej pracoval, nemožno vziať do úvahy. Žalobca tiež tvrdí, že v každom prípade počas najväčšej časti rozhodujúceho obdobia sa v Bruseli trvalo nezdržiaval, pretože jeho ekonomické činnosti boli v tomto čase sústredené v zahraničí.


title: Vec T-108/09: Žaloba podaná 16. marca 2009 — Ravensburger/ÚHVT — Educa Borras (MEMORY)

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/16

         Žaloba podaná 16. marca 2009 — Ravensburger/ÚHVT — Educa Borras (MEMORY)
   (vec T-108/09)
   2009/C 129/27
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ravensburger AG (Ravensburg, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze, advokát a solicitor a G. Würtenberger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Educa Borras S.A. (Sant Quirze del Valles, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. januára 2009 vo veci R 305/2008-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „MEMORY“ pre tovary v triedach 9 a 28.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady 40/94, pretože odvolací senát v dobe námietkového konania nesprávne vychádzal z toho, že pojem „memory“ má opisný charakter a nedostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť, a preto neprihliadol na to, že sa môžu vziať do úvahy len okolnosti, ktoré existovali v čase zápisu dotknutej ochrannej známky. Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) v spojení s článkom 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady 40/94, pretože odvolací senát nesprávne vychádzal z toho, že pojem „memory“ má opisný charakter len na základe dvoch dôkazov o používaní v Európskej únii bez ďalšieho určenia, či ide o opisné používanie, a tým opomenul dlhodobé nespochybnené používanie dotknutej zapísanej ochrannej známky pre hry v oblasti konkurenčného marketingu zameraného na spotrebiteľa. Odvolací senát potvrdil opisný charakter a neexistenciu rozlišovacej spôsobilosti dotknutej zapísanej ochrannej známky na základe neoverených zdrojov pochádzajúcich z krajín mimo Európskej únie. Porušenie článku 75 nariadenia Rady 40/94, pretože odvolací senát protiprávne zamietol návrh žalobkyne na nariadenie pojednávania.


title: Vec C-325/13 P: Odvolanie podané 17. júna 2013 : Peek & Cloppenburg KG proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  18. apríla 2013 vo veci T-506/11, Peek & Cloppenburg KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               24.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/4

         Odvolanie podané 17. júna 2013: Peek & Cloppenburg KG proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. apríla 2013 vo veci T-506/11, Peek & Cloppenburg KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-325/13 P)
   2013/C 245/07
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: P. Lange, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Nemecko)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súd Európskej únie z 18. apríla 2013 vo veci T-506/11,

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 28. februára 2011 vo veci R 53/2005-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu a Peek & Cloppenburg KG (Hamburg) na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka namieta porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 (1) chybným výkladom znaku „prepožičiava […] právo zakázať používanie neskoršej ochrannej známky“.
   Na rozdiel od názoru Všeobecného súdu nemožno vychádzať z toho, že požiadavka ustanovenia spočíva v tom, aby dosah uplatneného práva bol väčší ako iba miestny. Sporný znak treba vykladať v tom zmysle, že ďalej zužuje okruh označení, ktoré majú väčší ako iba miestny dosah, voči ktorým možno podať námietku. Tento výklad spočíva v tom, že sporné vnútroštátne právo musí jeho majiteľovi prepožičať právo zakázať používanie neskoršej ochrannej známky na celom území členského štátu, v ktorom má toto právo svoj pôvod.
   Pre tento výklad hovorí zmysel konania o námietkach proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva, ustanovenie článku 110 a článku 111 nariadenia č. 207/2009, ako aj chápanie identického znaku článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 v článku 4 ods. 4 písm. b) smernice 2008/95/ES (2).
   Nemecký zákonodarca previedol článok 4 ods. 4 písm. b) smernice 2008/95/ES do vnútroštátneho práva so správnym výkladom v zmysle, že sporné právo musí svojmu majiteľovi prepožičať právo zakázať používanie neskoršej ochrannej známky na celom území Spolkovej republiky Nemecko. Výklad znaku „prepožičiava […] právo zakázať používanie neskoršej ochrannej známky“ je relevantný pre rozhodnutie sporu.
   Odvolateľka subsidiárne namieta porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 chybným výkladom znaku „väčší ako iba miestny dosah“ Všeobecným súdom. Opiera sa pritom o zmysel konania o námietkach a účel zúženia okruhu vnútroštátnych označení, voči ktorým možno podať námietku, o normatívny kontext s článkom 110 a článkom 111 nariadenia č. 207/2009, ako aj o ustanovenie článku 4 ods. 4 písm. b) smernice 2008/95/ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).


title: Vec F-86/09: Žaloba podaná 21. októbra 2009 — W/Komisia

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/40

         Žaloba podaná 21. októbra 2009 — W/Komisia
   (Vec F-86/09)
   2010/C 11/77
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: W (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bol žalobcovi zamietnutý príspevok na domácnosť

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov z 5. marca 2009, ktorým bol žalobcovi zamietnutý príspevok na domácnosť,

               —

               zrušiť zamietnutie sťažnosti podanej žalobcom 2. apríla 2009, zapísanej pod č. R/149/09 podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku, o ktorom rozhodol generálny riaditeľ GR Admin v postavení menovacieho orgánu 17. júla 2009,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-139/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  29. júna 2010 — Európska komisia/Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Fínska republika, Švédske kráľovstvo [Odvolanie — Prístup k dokumentom inštitúcií — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty súvisiace s konaniami o preskúmaní štátnej pomoci — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania — Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. júna 2010 — Európska komisia/Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Fínska republika, Švédske kráľovstvo
   (Vec C-139/07 P) (1)

   (Odvolanie - Prístup k dokumentom inštitúcií - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty súvisiace s konaniami o preskúmaní štátnej pomoci - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania - Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup)
   2010/C 234/02
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz, P. Aalto a C. Docksey, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (v zastúpení: C. Arhold a N. Wimmer, Rechtsanwälte), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski, splnomocnený zástupca), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Wistrand, S. Johannesson a K. Petkovska, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Technische Glaswerke Ilmenau GmbH: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: B. Weis Fogh, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 14. decembra 2006, Technische Glaswerke Ilmenau/Komisia (T-237/02), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie z 28. mája 2002 v rozsahu, v akom žalobkyni zamieta prístup k dokumentom súvisiacim s konaniami o preskúmaní poskytnutej štátnej pomoci — Uplatnenie nariadenia (ES) č. 1049/2001 na dokumenty týkajúce sa konaní o preskúmaní štátnej pomoci — Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne posúdenie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup

      Výrok rozsudku

               1.

               Body 1 a 3 výroku rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 14. decembra 2006, Technische Glaswerke Ilmenau/Komisia (T-237/02), sa zrušujú.

               2.

               Žaloba podaná na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev a domáhajúca sa zrušenia rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev z 28. mája 2002 v rozsahu, v akom zamieta prístup k dokumentom súvisiacim s konaniami o preskúmaní štátnej pomoci poskytnutej spoločnosti Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, sa zamieta.

               3.

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii tak v prvostupňovom konaní, ako aj v tomto odvolacom konaní.

               4.

               Dánske kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-474/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. októbra 2009 — Komisia/CAE Consulting Sven Rau

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/62

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. októbra 2009 — Komisia/CAE Consulting Sven Rau
   (Vec T-474/07) (1)

   2009/C 282/116

      Jazyk konania: nemčina

   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec F-9/12: Žaloba podaná 20. januára 2012 — ZZ/Parlament

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/30

         Žaloba podaná 20. januára 2012 — ZZ/Parlament
   (Vec F-9/12)
   2012/C 133/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Lévi, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Návrh zaviazať Parlament na náhradu škody a nemajetkovej ujmy údajne spôsobených žalobcovi pochybením pri vedení zoznamu úspešných uchádzačov

      Návrhy žalobcu

               —

               uznať mimozmluvnú zodpovednosť Parlamentu za pochybenia pri vedení svojho zoznamu úspešných uchádzačov,

               —

               nahradiť žalobcovi materiálnu ujmu za obdobie od decembra 2003 do decembra 2011 ohodnotenú na 749 449,3 eur, k tomu príspevok do dôchodkového fondu, a to až do dosiahnutia dôchodkového veku zo zákona, v čistých mesačných platbách, ktoré zodpovedajú mzde stanovenej úradníkom na pozícii AD od platovej triedy AD 9 stupeň 2 druhý rok, pričom sa zoberie do úvahy bežný kariérny postup úradníka rovnakej platovej triedy, spolu so zodpovedajúcimi príspevkami na nemocenské poistenie. Celú sumu je potrebné zvýšiť o úroky z omeškania podľa sadzby Európskej centrálnej banky zvýšené o 2 body,

               —

               nahradiť žalobcovi nemajetkovú ujmu ohodnotenú na 70 000 eur,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-484/04: Žaloba podaná dňa 23. novembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/7

         Žaloba podaná dňa 23. novembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu
   (Vec C-484/04)
   (2005/C 31/16)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Gérard Rozet a Nicola Yerrell, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 23. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spojenému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že:

                           i)

                           uplatnením odchýlky na pracovníkov, ktorých trvanie pracovného času sa nemeria, alebo nie je vopred určené, alebo si ich môžu určiť sami pracovníci; a

                           ii)

                           neprijatím primeraných opatrení na uplatnenie práv na denný a týždenný odpočinok,

                     Spojené kráľovstvo si nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 17 ods. 1 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1) a článku 249 ES.

               2.

               zaviazal Spojené kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia:
   Uplatnenie odchýlky v článku 17 ods. 1
   Článok 17 ods. 1 smernice umožňuje členským štátom odchýliť sa od určitých článkov smernice, keď vzhľadom na osobitnú povahu príslušnej činnosti sa trvanie pracovného času nemeria, alebo nie je vopred určené, alebo si ich môžu určiť sami pracovníci.
   Spojené kráľovstvo prebralo smernicu do vnútroštátneho právneho poriadku prostredníctvom Working Time Regulations 1998 (Nariadenia o pracovnom čase 1998) (SI 1998/1833) (ďalej len „1998 Regulations“). Tieto 1998 Regulations pôvodne v regulation 20 obsahovali odchýlku od ustanovení týkajúcich sa maximálneho týždenného pracovného času, dĺžky nočnej práce, denného a týždenného odpočinku a prestávok na odpočinok, ktorá bola v súlade s ustanoveniami článku 17 ods. 1 smernice.
   Avšak regulation 4 vo Working Time Regulations 1999 (Nariadenia o pracovnom čase 1999) (SI 1999/3372) následne zaviedlo nový pododsek do regulation 20 v 1998 Regulations, a to nasledovného znenia:

                  „(2)

                  Ak sa časť pracovného času pracovníka meria, alebo je vopred určený, alebo si ho nemôže určiť sám pracovník, ale špecifická povaha uvedenej činnosti umožňuje pracovníkovi, bez toho, aby bol od zamestnávateľa k tomu povinný, aby taktiež vykonával prácu, ktorej dĺžka sa nemeria, alebo nie je vopred určená, alebo môže byť určená samým pracovníkom, regulation 4 ods. 1 a 2 a 6 ods. 1, 2 a 7 sa použijú len na tú časť jeho práce, ktorá sa meria, alebo je určená, alebo nemôže byť určená samým pracovníkom.“

   (Regulation 4 a 6 upravujú maximálny týždenný pracovný čas a následne dĺžku nočnej práce).
   Táto novela zaviedla dodatočnú výnimku v prípadoch, v ktorých pracovný čas pracovníka čiastočne je meraný, vopred určený alebo určený pracovníkom a čiastočne nie je. V takýchto prípadoch ustanovenia týkajúce sa týždenného pracovného času a nočnej práce sa použijú len vo vzťahu k tej časti práce pracovníka, ktorá je meraná, vopred určená alebo nemôže byť určená samým pracovníkom.
   Podľa názoru Komisie, regulation 20 ods. 2 prekračuje dovolené hranice odchýlky uvedené v článku 17 ods. 1, ktorý sa použije len na pracovníkov, ktorých pracovný čas sa ako celok nemeria, alebo nie je vopred určený, alebo môže byť určený samými pracovníkmi.
   Prebranie ustanovení týkajúcich sa dôb odpočinku pracovníkov
   Články 3 a 5 smernice stanovujú minimálne doby denného a týždenného odpočinku pre každého pracovníka. Príslušné ustanovenia sa vo vnútroštátnych právnych predpisoch Spojeného kráľovstva nachádzajú v regulation 10 a 11 1998 Regulations. Avšak oficiálne Guidlines (Smernice) vypracované Department of Trade and Industry (Ministerstvom obchodu a priemyslu) týkajúce sa prebratia 1998 Regulations stanovujú vo svojej časti 5 (nazvanej „Time off“ <Pracovné voľno>), že:

      „Zamestnávatelia musia zabezpečiť, aby pracovníci mohli čerpať dobu svojho odpočinku, ale nie sú povinní zaistiť, že si aj skutočne túto dobu odpočinku vyčerpajú“.

   Inými slovami, zamestnávateľom je nariadené, že nie sú povinní zaistiť, že si pracovníci skutočne požiadajú o doby odpočinku, na ktoré majú nárok, a vyčerpajú ich, ale len to, že neexistuje prekážka brániaca pracovníkovi, ktorý sa rozhodne tak urobiť.
   Podľa názoru Komisie Guidlines takto jasne schvaľujú a podporujú nedodržiavanie požiadaviek smernice v praxi.

      (1)  Ú. v. ES L 307, zo dňa 13.12.1993, s. 18


title: Vec T-277/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. mája 2009 — Omnicare/ÚHVT — Astellas Pharma (OMNICARE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OMNICARE — Skoršia národná obrazová ochranná známka OMNICARE — Zamietnutie žiadosti o restitutio in integrum )

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. mája 2009 — Omnicare/ÚHVT — Astellas Pharma (OMNICARE)
   (Vec T-277/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OMNICARE - Skoršia národná obrazová ochranná známka OMNICARE - Zamietnutie žiadosti o restitutio in integrum“)
   2009/C 153/67
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Omnicare, Inc. (Covington, Kentucky, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne M. Edenborough, barrister a O. Patterson, solicitor, neskôr M. Edenborough)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Laitinen, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Astellas Pharma GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Franke, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. júla 2006 (vec R 446/2006-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Yamanouchi Pharma GmbH a Omnicare, Inc. a zamietajúcemu žiadosť o restitutio in integrum, ktorý podal Omnicare, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. júla 2006 (vec R 446/2006-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vzniknuté Omnicare, Inc.

               3.

               Astellas Pharma GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec T-45/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  14. novembra 2008 – Transportes Evaristo Molina/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Uverejnenie v Úradnom vestníku — Údajná neexistencia aktívnej legitimácie v deň uverejnenia — Neprípustnosť )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/31

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 14. novembra 2008 – Transportes Evaristo Molina/Komisia
   (Vec T-45/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Uverejnenie v Úradnom vestníku - Údajná neexistencia aktívnej legitimácie v deň uverejnenia - Neprípustnosť“)
   (2009/C 6/63)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Transportes Evaristo Molina, SA (El Ejido, Španielsko) (v zastúpení: A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra a C. Flores Hernández, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: É. Gippini, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/446/ES z 12. apríla 2006 o konaní podľa článku 81 Zmluvy o ES (vec COMP/B-1/38.348 – Repsol CPP) (zhrnutie uverejnené v Ú. v. EÚ L 176, s. 104), ktorým sa stali záväznými návrhy zo strany Repsol CPP, prijatého v súlade s článkom 9 nariadenia Rady (ES) č.o1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 [ES] a 82 [ES] (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu Repsol Comercial de Productos Petrolíferos, SA na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

               3.

               Transportes Evaristo Molina, SA znáša svoje trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-410/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  6. apríla 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia) – Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)/Comune di Bari, A.M.T.A.B. Servizio SpA (Slobodné poskytovanie služieb — Služba miestnej verejnej dopravy — Uzavretie zmluvy bez vyhlásenia verejného obstarávania — Uzavretie zmluvy medzi verejnoprávnym subjektom a podnikom, v ktorom má tento subjekt obchodný podiel)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. apríla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia) – Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)/Comune di Bari, A.M.T.A.B. Servizio SpA
   (Vec C-410/04) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Služba miestnej verejnej dopravy - Uzavretie zmluvy bez vyhlásenia verejného obstarávania - Uzavretie zmluvy medzi verejnoprávnym subjektom a podnikom, v ktorom má tento subjekt obchodný podiel)
   (2006/C 143/21)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)

      Žalovaní: Comune di Bari, A.M.T.A.B. Servizio SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy umožňujúcej, aby obec zadala akciovej spoločnosti s výhradne verejným imaním správu služieb miestnej hromadnej dopravy, s článkami 46, 49 a 86 ES – Zadanie zákazky mimo postupov upravených smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1)
   Výrok rozsudku
   Články 43 ES, 49 ES a 86 ES, ako aj zásada rovnosti zaobchádzania, zákaz diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti a zásada transparentnosti nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje verejnoprávnemu subjektu zadať verejnú službu priamo spoločnosti, ktorej kapitál vlastní v celom rozsahu, za podmienky, že verejnoprávny subjekt vykonáva nad touto spoločnosťou obdobnú kontrolu, akú má nad svojimi vlastnými útvarmi, a že táto spoločnosť vykonáva podstatu svojej činnosti so subjektom, ktorý ju vlastní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec C-91/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 6. marca 2009 — Eis.de GmbH/BBY Vertriebsgesellschaft mbH

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 6. marca 2009 — Eis.de GmbH/BBY Vertriebsgesellschaft mbH
   (vec C-91/09)
   2009/C 129/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eis.de GmbH

      Žalovaná: BBY Vertriebsgesellschaft mbH

      Prejudiciálna otázka

   Ide o použitie v zmysle článku 5 ods. 1 druhej vety písm. a) smernice 89/104/EHS (1), ak tretia osoba zadá prevádzkovateľovi internetového vyhľadávača označenie zhodné s ochrannou známkou bez súhlasu majiteľa ochrannej známky ako kľúčové slovo (keyword) na ten účel, že pri zadaní označenia zhodného s ochrannou známkou ako hľadaného slova do vyhľadávača sa objaví elektronický odkaz (link) na webovú stránku tretej osoby s cieľom podpory odbytu tovarov a služieb tejto tretej osoby v podobe reklamy pre zhodné tovary alebo služby v reklamnom bloku priestorovo oddelenom od zoznamu výsledkov vyhľadávania, tento odkaz je označený ako inzercia a táto samotná inzercia neobsahuje ani označenie, ani žiaden iný odkaz na majiteľa ochrannej známky alebo na ním ponúkané výrobky?

      (1)  Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).


title: Vec T-812/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. februára 2015 – BPC Lux 2 a i./Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Štátna pomoc — Štátna pomoc priznaná v rámci reštrukturalizácie banky — Rozhodnutie nevzniesť námietky — Návrh na odklad výkonu rozhodnutia — Nedostatok naliehavosti“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/27

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. februára 2015 – BPC Lux 2 a i./Komisia
   (Vec T-812/14 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Štátna pomoc - Štátna pomoc priznaná v rámci reštrukturalizácie banky - Rozhodnutie nevzniesť námietky - Návrh na odklad výkonu rozhodnutia - Nedostatok naliehavosti“))
   (2015/C 127/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Luxembursko), BPC UKI LP (George Town, Kajmanie ostrovy, Spojené kráľovstvo), Bennett Offshore Restructuring Fund, Inc. (George Town), Bennett Restructuring Fund LP (Wilmington, Delaware, Spojené štáty), Queen Street Fund Ltd (George Town), BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP (George Town), BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP (George Town), CSS LLC (Chicago, Illinois, Spojené štáty), Beltway Strategic Opportunities Fund LP (George Town), EJF Debt Opportunities Master Fund LP (George Town), EJF DO Fund (Kajman) LP (George Town), TP Lux HoldCo (Luxemburg, Luxembursko), VR Global Partners LP (George Town), Absalon II Ltd (Dublin, Írsko), CenturyLink, Inc. Defined Benefit Master Trust (Denver, Colorado, Spojené štáty), City of New York Group Trust (New York, New York, Spojené štáty), Dignity Health (San Francisco, Kalifornia, Spojené štáty), GoldenTree Asset Management Lux Sàrl (Luxemburg), GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd (Dublin) a San Bernardino County Employees Retirement Association (San Bernardino, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Webber, M. Steenson, solicitors a P. Fajardo, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2014) 5682 final z 3. augusta 2014 o nevznesení námietok vo vzťahu k štátnej pomoci SA.39250 (2014/N), oznámené Portugalsku, ktorého cieľom bola reštrukturalizácia Banco Espírito Santo SA

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-454/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  13. októbra 2011 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Pomoc v prospech New Interline SpA — Vymáhanie)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. októbra 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-454/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Pomoc v prospech New Interline SpA - Vymáhanie)
   2011/C 355/05
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Righini, B. Stromsky a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieir, splnomocnený zástupca, P. Gentili a B. Tidore, avvocati dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s článkami 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2008/697/ES zo 16. apríla 2008 týkajúceho sa štátnej pomoci C 13/07 (ex NN 15/06), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti New Interline [oznámené pod číslom K(2008) 1321]

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia na zabezpečenie výkonu rozhodnutia Komisie 2008/697/ES zo 16. apríla 2008 týkajúceho sa štátnej pomoci C 13/07 (ex NN 15/06 a N 743/06), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti New Interline, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 249 štvrtého odseku Zmluvy ES ako aj článkov 2 a 3 uvedeného rozhodnutia.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec F-50/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  25. novembra 2008 – Hristova/Komisia (Verejná služba — Prijímanie do zamestnania — Verejné výberové konanie — Podmienky pripustenia — Zamietnutie kandidatúry — Odôvodnenie — Diplomy)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/70

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 25. novembra 2008 – Hristova/Komisia
   (Vec F-50/07) (1)

   (Verejná služba - Prijímanie do zamestnania - Verejné výberové konanie - Podmienky pripustenia - Zamietnutie kandidatúry - Odôvodnenie - Diplomy)
   (2009/C 44/120)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Valentina Hristova (Pavlikeni, Bulharsko) (v zastúpení: G. Kerelov, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AST/14/06 o nepripustení žalobkyne na skúšky tohto výberového konania z dôvodu, že nemá trojročnú odbornú prax v sekretárskej činnosti po ukončení svojho vzdelania – Návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AST/14/06 o nepripustení pani Hristovej na skúšky tohto výberového konania sa zrušuje.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008, s. 36.


title: Vec T-440/09: Žaloba podaná 3. novembra 2009 — Azienda Agricola Bracesco/Komisia

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/42

         Žaloba podaná 3. novembra 2009 — Azienda Agricola Bracesco/Komisia
   (Vec T-440/09)
   2009/C 312/69
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Azienda Agricola Bracesco Srl (Orgiano, Taliansko) (v zastúpení: F. Tosello, S. Rizzioli, C. Pauly, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať Európsku Komisiu v súlade s článkami 235 a 288 ods. 2 ES na zaplatenie náhrady škody v prospech spoločnosti Azienda Agricola Bracesco s.r.l., v súčasnosti v likvidácii, vo výške 335 000 eur, alebo na zaplatenie akejkoľvek inej sumy, ktorá bude určená v priebehu konania a bude v každom prípade stanovená súdne, spolu so zákonnými úrokmi odo dňa vymáhateľnosti až do úplného zaplatenia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba o náhradu škody vyplývajúcej z mimozmluvnej zodpovednosti Európskeho spoločenstva spadá do kontextu opatrení Spoločenstva na boj proti vtáčej chrípke.
   V tomto ohľade sa uvádza, že z dôvodu narušenia európskeho trhu s hydinou vyvolaného znížením cien vyplývajúcich zo zníženia dopytu spotrebiteľov, ktorý súvisel so šírením sa vtáčej chrípky, sa Európska komisia rozhodla zasiahnuť prostredníctvom nariadenia č. 1010/2006 (1) stanovujúceho určité opatrenia na podporu chovateľov hydiny.
   Napriek tomu, že právna úprava Spoločenstva v oblasti politiky hygieny zahrňuje prepelice pod pojem hydina, chovatelia hydiny pôsobiaci v oblasti chovu a zabíjania tohto druhu boli bez odôvodnenia vylúčení z prijímania pomoci.
   Žalobkyňa Azienda Agricola Bracesco s.r.l., v likvidácii, uvádza, že utrpela neodôvodnenú ujmu v dôsledku správania Európskej komisie, ktorá predstavuje vážne a zjavné porušenie jednej zo základných zásad právneho poriadku Spoločenstva, konkrétne zásady zákazu diskriminácie.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1010/2006 z 3. júla 2006 o určitých výnimočných opatreniach na podporu trhu v sektore vajec a hydiny v určitých členských štátoch (Ú. v. EÚ L 180, s. 3).


title: Vec C-261/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Belgicko) 1. júna 2007 – VTB-VAB/Total Belgium NV

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Belgicko) 1. júna 2007 – VTB-VAB/Total Belgium NV
   (Vec C-261/07)
   (2007/C 199/28)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Belgicko)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: VTB-VAB

      Žalovaný: Total Belgium NV
   Prejudiciálne otázky
   Odporuje smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/29 (1) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu vnútroštátne ustanovenie, akým je článok 54 belgického Wet betreffende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument (zákon týkajúci sa obchodných praktík, poučenia, ako aj ochrany spotrebiteľa) zo 14. júla 1991, ktorý s výhradou v ňom vypočítaných taxatívnych prípadov zakazuje každú prepojenú ponuku predávajúceho voči spotrebiteľovi, vrátane ponuky, pri ktorej je tovar, ktorý si musí kupujúci kúpiť, spojený s bezplatnou službou majúcou vzťah s kúpou tovaru, a síce bez ohľadu na okolnosti jednotlivého prípadu, predovšetkým bez ohľadu na vplyv, ktorý môže mať konkrétna ponuka na priemerného spotrebiteľa a bez ohľadu na to, či sa táto ponuka za konkrétnych okolností považuje za ponuku v rozpore s odbornou starostlivosťou a poctivými obchodnými zvyklosťami?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, s. 22).


title: Vec C-294/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 22. mája 2017 – Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 22. mája 2017 – Stichting Werkgroep Behoud de Peel/College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
   (Vec C-294/17)
   (2017/C 293/18)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stichting Werkgroep Behoud de Peel

      Žalovaný: College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 6 ods. 2 a 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (1) (smernica o biotopoch) ustanoveniu zákona, ktorého cieľom je oslobodiť projekty a iné činnosti, ktoré spôsobujú depozície dusíka nepresahujúce prahovú alebo hraničnú hodnotu, od povinnosti získať povolenie, a tak ich pripustiť bez osobitného schválenia, pokiaľ sa vychádza z toho, že ešte pred prijatím tohto zákonného ustanovenia sa vykonalo posudzovanie celkových spojených vplyvov všetkých projektov a iných činností, na ktoré sa zákonné ustanovenie môže vzťahovať?

               2.

               Bráni článok 6 ods. 2 a 3 smernice 92/43/EHS … tomu, aby udelenie povolenia (osobitné schválenie) na projekt alebo inú činnosť, ktorý, resp. ktorá spôsobuje depozície dusíka pohybujúce sa v depozičnom priestore posúdenom v rámci programu, bolo založené na posudzovaní vplyvov pre program, v ktorom sa posudzuje určité celkové množstvo depozícií dusíka?

               3.

               Možno do posudzovania vplyvov pre program, ako je Programma Aanpak Stikstof 2015-2021, v zmysle článku 6 ods. 3 smernice 92/43/EHS… zahrnúť pozitívne účinky ochranných opatrení a primeraných opatrení na existujúce typy biotopov a biotopy druhov, ktoré boli prijaté v súvislosti s povinnosťami vyplývajúcimi z článku 6 ods. 1 a 2 tejto smernice?

                           3a.

                           V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku: Možno do posudzovania vplyvov pre určitý program zahrnúť pozitívne účinky ochranných opatrení a primeraných opatrení, ak v čase posudzovania vplyvov tieto opatrenia ešte neboli vykonané a ich pozitívny účinok sa ešte nedostavil?

                     Ak treba vychádzať z toho, že posudzovanie vplyvov obsahuje definitívne zistenia týkajúce sa účinkov spomínaných opatrení spočívajúce na najlepších vedeckých poznatkoch, má v tejto súvislosti význam, že výkon a výsledok opatrení je monitorovaný a – pokiaľ vyplynie, že účinky sú nepriaznivejšie ako sa predpokladalo v posudzovaní vplyvov – že sa v prípade potreby vykoná úprava?

               4.

               Možno do posudzovania vplyvov v zmysle článku 6 ods. 3 smernice 92/43/EHS… zahrnúť pozitívne účinky samostatného poklesu depozícií dusíka, ktorý nastal v čase platnosti Programma Aanpak Stikstof 2015-2021?
               Ak treba vychádzať z toho, že posudzovanie vplyvov obsahuje definitívne zistenia týkajúce sa spomínaného vývoja spočívajúce na najlepších vedeckých poznatkoch, má v tejto súvislosti význam, že samostatný pokles depozícií dusíka je monitorovaný, a – pokiaľ z toho vyplynie, že pokles je nepriaznivejší ako sa predpokladalo v posudzovaní vplyvov – že sa v prípade potreby vykoná úprava?

               5.

               Možno sanačné opatrenia, ktoré boli prijaté v rámci Programma Aanpak Stikstof 2015-2021, a ktorých cieľom je zabrániť negatívnym vplyvom určitého faktora poškodzujúceho životné prostredie, napríklad depozícií dusíka, na existujúce územia typov biotopov a biotopov druhov, považovať za ochranné opatrenie v zmysle bodu 28 rozsudku Súdneho dvora z 15. mája 2014 vo veci Briels a i. (C-521/12, ECLI:EU:C:2014:330), ktoré možno zahrnúť do posudzovania vplyvov v zmysle článku 6 ods. 3 smernice 92/43/EHS…?

                           5a.

                           V prípade kladnej odpovede na piatu otázku: Je možné pozitívne účinky ochranných opatrení, ktoré možno zahrnúť do posudzovania vplyvov, zahrnúť do tohto posudzovania aj v prípade, ak v čase posudzovania vplyvov uvedené opatrenia ešte neboli vykonané a ich pozitívny účinok sa ešte nedostavil?

                     Ak treba vychádzať z toho, že posudzovanie vplyvov obsahuje definitívne zistenia týkajúce sa účinkov spomínaných opatrení spočívajúce na najlepších vedeckých poznatkoch, má v tejto súvislosti význam, že výkon a výsledok opatrení je monitorovaný, a – pokiaľ z toho vyplynie, že účinky sú nepriaznivejšie ako sa predpokladalo v posudzovaní vplyvov – že sa v prípade potreby vykoná úprava?

      (1)  Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec C-385/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2009 — Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme, BellandVision GmbH (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Článok 82 ES — Systém zberu a zhodnotenia použitých obalov v Nemecku — Logo Der Grüne Punkt — Poplatok vyplývajúci zo zmluvy o užívaní loga — Zneužitie dominantného postavenia — Výlučné právo majiteľa ochrannej známky — Nadmerná dĺžka trvania konania na Súde prvého stupňa — Primeraná lehota — Zásada účinnej súdnej ochrany — Články 58 a 61 Štatútu Súdneho dvora)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2009 — Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme, BellandVision GmbH
   (Vec C-385/07 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Článok 82 ES - Systém zberu a zhodnotenia použitých obalov v Nemecku - Logo „Der Grüne Punkt“ - Poplatok vyplývajúci zo zmluvy o užívaní loga - Zneužitie dominantného postavenia - Výlučné právo majiteľa ochrannej známky - Nadmerná dĺžka trvania konania na Súde prvého stupňa - Primeraná lehota - Zásada účinnej súdnej ochrany - Články 58 a 61 Štatútu Súdneho dvora)
   2009/C 220/03
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH (v zastúpení: W. Deselaers, E. Wagner a B. Meyring, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia), Vfw GmbH (v zastúpení: H. Wissel, Rechtsanwalt), Landbell AG für Rückhol-Systeme (v zastúpení: A. Rinne a M. Westrup, Rechtsanwälte), BellandVision GmbH (v zastúpení: A. Rinne a M. Westrup, Rechtsanwälte)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Komisiu: Interseroh Dienstleistungs GmbH (v zastúpení: M. W. Pauly, A. Oexle a J. Kempkes, Rechtsanwälte)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 24. mája 2007 vo veci T-151/01, Duales System Deutschland/Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2001/463/ES z 20. apríla 2001 týkajúceho sa konania podľa článku 82 ES [neoficiálny preklad] (vec COMP D3/34493 — DSD) (Ú. v. ES L 166, s. 1) — Zneužitie dominantného postavenia — Systém zberu a zhodnotenia obalov s logom „Der Grüne Punkt“ uvedených na trh v Nemecku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania na tomto stupni Komisie Európskych spoločenstiev, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme a BellandVision GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2009.


title: Vec T-295/06: Žaloba podaná 19. októbra 2006 – Base/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/24

         Žaloba podaná 19. októbra 2006 – Base/Komisia
   (Vec T-295/06)
   (2006/C 310/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: BASE NV (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Verheyden, Y. Desmedt a F. Bimont, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že Komisia porušila procesné pravidlá vyjadrené v článku 7 ods. 4 rámcovej smernice (1) tým, že neoprávnene nezačala konanie o dôkladnom preskúmaní v súvislosti s návrhom právnych opatrení oznámeného Institut Belge des Services Postaux (IBPT),

               —

               určiť, že Komisia sa dopustila viac krát zjavne nesprávneho posúdenia vo svojej analýze návrhu opatrení oznámených IBPT tým, že sa nesprávne domnievala, že BASE disponuje významnou trhovou silou na trhu prepojovacích poplatkov hlasových hovorov vo svojej vlastnej mobilnej sieti v Belgicku,

               —

               určiť, že Komisia porušila všeobecné zásady a základné ciele vyjadrené v Novom regulačnom rámci tým, že neoprávnene schválila nápravné opatrenia navrhnuté IBPT hoci vykonanie každého z týchto opatrení je zjavne neprimerané a príliš prísne. Konkrétne Komisia porušila všeobecné zásady a základné ciele vyjadrené v Novom regulačnom rámci tým, že uložila požiadavku použitia krátkodobých symetrických prepojovacích poplatkov bez toho aby zhodnotila konkrétne dôsledky tejto symetrie na BASE ako na subjekt, ktorý vstúpil na trh ako tretí,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím zo 4. augusta 2006 (vec BE/2006/0433) Komisia schválila na konci prvej fázy preskúmania stanoveného v článku 7 ods. 3 smernice 2002/21/ES návrh rozhodnutia, ktoré jej belgický národný regulačný orgán IBPT oznámil 7. júla 2006, a ktorý sa týkal veľkoobchodného trhu s prepojovacími poplatkami hovorov v jednotlivých mobilných sieťach v Belgicku, podľa ktorého sa IBPT predbežne rozhodol označiť každého z troch mobilných operátorov v Belgicku, medzi ktorých patrí aj žalobca, ako operátorov, ktorí majú významnú trhovú silu na veľkoobchodnom trhu s prepojovacími poplatkami hlasových hovorov vo svojich mobilných sieťach a na tomto základe im uložiť určité povinnosti. Návrh rozhodnutia oznámeného IBPT tiež obsahoval rozhodnutie o zavedení mechanizmu „glide path“, ktorého cieľom je postupné znižovanie úrovne prepojovacích poplatkov belgických mobilných operátorov do roku 2008.
   Na podporu svojej žaloby o neplatnosť uvádza žalobca tri žalobné dôvody.
   Svojim prvým žalobným dôvodom žalobca Komisii vytýka, že porušila procesné pravidlá konzultácie, vyjadrené v článku 7 smernice 2002/21/ES tým, že nezačala konanie o dôkladnom preskúmaní podľa článku 7 ods. 4 tejto smernice, aj keď podľa žalobcu návrh opatrení oznámený IBPT nemohol s odkazom na dôkazy a úvahy v spise týkajúcom sa oznámenia odôvodniť označenie žalobcu ako operátora, ktorý má významnú trhovú silu na veľkoobchodnom trhu s prepojovacími poplatkami hovorov v mobilnej sieti v Belgicku.
   Svojim druhým žalobným dôvodom žalobkyňa poukazuje na niekoľko zjavne nesprávnych posúdení, ktorých sa Komisia dopustila v rámci posúdenia významnej sily žalobcu na trhu s prepojovacími poplatkami hlasových hovorov v Belgicku, tak ako je opísaná belgickým vnútroštátnym orgánom.
   V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobca uvádza, že Komisia v rámci svojho posúdenia odôvodnenosti a vhodnej povahy nápravných opatrení navrhnutých IBPT nerešpektovala zásady a ciele Nového regulačného rámca v oblasti elektronických komunikácií. Presnejšie žalobca uvádza, že skutočnosť, že Komisia uložila požiadavku použitia krátkodobých symetrických prepojovacích poplatkov je zjavne v rozpore so zásadou proporcionality a zásadou zákazu diskriminácie, pretože Komisia dostatočne nevzala do úvahy situáciu žalobcu a existujúce objektívne rozdiely medzi žalobcom a ostatnými mobilnými operátormi. Okrem toho, žalobca tvrdí, že tarifná úprava schválená Komisiou predstavuje prekročenie právomoci a porušuje článok 2 smernice 2002/77 (2).

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES 2002 L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349).

      (2)  Smernica Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb (Ú. v. ES 2002 L 249, s. 21; Mim. vyd. 08/002, s. 178).


title: Vec T-328/09: Žaloba podaná 19. augusta 2009 — Producteurs de Légumes de France/Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/69

         Žaloba podaná 19. augusta 2009 — Producteurs de Légumes de France/Komisia
   (Vec T-328/09)
   2009/C 267/125
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Producteurs de Légumes de France (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: O. Fachin, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie napadnuté na základe článku 230 štvrtého odseku Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie K (2009) 203 v konečnom znení z 28. januára 2009 (1), ktorým Komisia vyhlásila za nezlučiteľnú so spoločným trhom štátnu pomoc priznanú Francúzskou republikou pestovateľom ovocia a zeleniny v rámci „ročných hospodárskych plánov“, ktorej cieľom je uľahčiť uvádzanie poľnohospodárskych výrobkov vypestovaných vo Francúzsku na trh a uložila Francúzskej republike povinnosť, aby uvedenú pomoc získala späť.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody:

               —

               porušenie zásady legitímnej dôvery, keďže skutočnosť, že Komisia mohla byť v období od roku 1992 do roku 2002 informovaná o existencii ročných hospodárskych plánov a pritom nezačala konanie, mohla vyvolať dôveru pestovateľov v zákonnosť ročných hospodárskych plánov,

               —

               chyba pri určení sumy, ktorá má byť vrátená za rok 2001, ovplyvňujúca celkovú sumu, ktorá má byť vrátená, ako aj výšku požadovaných úrokov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 127, s. 11 — zverejnené pod číslom 2009/402/ES.


title: Vec C-489/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 31. októbra 2012 — Lajos Tiborné Böszörményi/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 31. októbra 2012 — Lajos Tiborné Böszörményi/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Vec C-489/12)
   2013/C 79/05
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lajos Tiborné Böszörményi

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 30 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie má zaručiť len možnosť získať súdnu ochranu pred nezákonným a bezdôvodným (unjustified) prepustením?

               2.

               Znamená [uvedené ustanovenie], že pri prepustení je zamestnávateľ povinný písomne oznámiť zamestnancovi dôvody prepustenia, pričom k prepusteniu nemôže dôjsť bezdôvodne (unjustified)?

               3.

               Spôsobuje neoznámenie dôvodov samo osebe neprípustnosť tohto opatrenia, alebo môže zamestnávateľ dodatočne uviesť dôvody počas prípadného pracovnoprávneho konania?


title: Rozsudok súdneho dvora zo 17. decembra 2010 vo veci E-11/10 – Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania)

text:
               16.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 176/8

         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA
   zo 17. decembra 2010
   vo veci E-11/10
   Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania)
   2011/C 176/05
   Vo veci E-11/10 Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu – ŽIADOSTI o vyhlásenie, že neprijatím resp. neoznámením Dozornému orgánu EZVO v predpísanej lehote všetkých opatrení potrebných na úplné vykonanie do vnútroštátneho právneho poriadku právneho predpisu uvedeného v bode 21b prílohy XVIII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie), v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnilo Lichtenštajnské kniežatstvo svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 33 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP, súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson (sudca-spravodajca) a Henrik Bull, sudcovia, vyniesol 17. decembra 2010 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že neprijatím všetkých opatrení v predpísanej lehote, potrebných na úplné vykonanie právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy XVIII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie), v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnilo Lichtenštajnské kniežatstvo svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 33 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Lichtenštajnskému kniežatstvu uhradiť súdne trovy.


title: Vec C-90/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  20. januára 2011 — General Química, SA, Repsol Química, SA, Repsol YPF, SA/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie chemických výrobkov určených na spracovanie kaučuku — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Skupina podnikov — Solidárna zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže, ktorých sa dopustili jej dcérske spoločnosti — Zodpovednosť pripísaná materskej spoločnosti na čele skupiny)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. januára 2011 — General Química, SA, Repsol Química, SA, Repsol YPF, SA/Európska komisia
   (Vec C-90/09 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie chemických výrobkov určených na spracovanie kaučuku - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Skupina podnikov - Solidárna zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže, ktorých sa dopustili jej dcérske spoločnosti - Zodpovednosť pripísaná materskej spoločnosti na čele skupiny)
   2011/C 80/03
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: General Química, SA, Repsol Química, SA, Repsol YPF, SA (v zastúpení: J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate a J. Jiménez-Laiglesia Oñate, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a E. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z 18. decembra 2008 vo veci General Química a i./Komisia (T-85/06), v ktorom Súd prvého stupňa zamietol návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/902/ES z 21. decembra 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP proti spoločnostiam Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Company Inc. (predtým Uniroyal Chemical Company Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corporation (predtým Crompton Corporation), General Química SA, Repsol Química SA a Repsol YPF, SA (Prípad COMP/F/C.38.443 — Gumárenské chemikálie) (Ú. v. EÚ L 353, 2006, s. 50), ako aj subsidiárne návrh na zníženie výšky pokuty uloženej žalobkyniam

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 18. decembra 2008, General Química a i./Komisia (T-85/06) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta žalobu spoločností General Química, SA, Repsol Química, SA a Repsol YPF, SA smerujúcu k neplatnosti rozhodnutia Komisie 2006/902/ES z 21. decembra 2005 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a článku 53 Dohody o EHP proti spoločnostiam Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Company Inc. (predtým Uniroyal Chemical Company Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corporation (predtým Crompton Corporation), General Química, SA, Repsol Química, SA a Repsol YPF, SA (Prípad COMP/F/C.38.443 — Gumárenské chemikálie), keďže Súd prvého stupňa na jednej strane nevysvetlil dôvody na podporu záveru, podľa ktorého oznámenie Repsol Química, SA, ktorým dal General Química, SA príkaz ukončiť akúkoľvek činnosť, ktorá by mohla predstavovať porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, samo osebe stačí na dokázanie, že Repsol Química, SA vykonávala rozhodujúci vplyv na politiku General Química, SA nielen na trhu, ale aj pokiaľ ide o protiprávne správanie, ktoré bolo predmetom rozhodnutia 2006/902, a keďže na druhej strane osobitne nepreskúmal dôkazy predložené General Química, SA, Repsol Química, SA a Repsol YPF, SA na dokázanie nezávislosti General Química, SA pri určovaní a vykonávaní svojej obchodnej politiky.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Žaloba podaná spoločnosťami General Química, SA, Repsol Química, SA a Repsol YPF, SA na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev sa zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vznikli na tomto stupni konania, a spoločnosti General Química, SA, Repsol Química, SA a Repsol YPF, SA znášajú v celom rozsahu trovy konania, ktoré vznikli v konaní na prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec T-158/17: Žaloba podaná 13. marca 2017 – Post Telecom/EIB

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/54

         Žaloba podaná 13. marca 2017 – Post Telecom/EIB
   (Vec T-158/17)
   (2017/C 144/73)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Post Telecom (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M. Thewes, C. Saettel a T. Chevrier, advokáti)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej investičnej banky (EIB) uvedené v liste zo 6. januára 2011, ktorým sa žalobkyni oznamuje zamietnutie jej ponuky, ktorú podala v rámci verejného obstarávania OP-1305 s názvom „Metropolitan area network and wide area network communication services for the European Investment Bank Group“, ako aj rozhodnutie o zadaní zákazky inému uchádzačovi,

               —

               pomocou opatrení na zabezpečenie priebehu konania podľa článku 89 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, alebo pomocou nariadenia niektorého z dôkazných prostriedkov podľa článku 91 uvedeného nariadenia, vyzval EIB, aby spresnila, či prišla do akéhokoľvek kontaktu so spoločnosťou TELINDUS týkajúceho sa postupu verejného obstarávania, či už pred alebo po podaní ponúk, najmä čo sa týka presnejšieho vysvetlenia technického riešenia tejto spoločnosti; a prípadne, nariadil, aby mu EIB predložila všetky dokumenty, ktoré si v tejto súvislosti vymenili; ako aj nariadil predloženie akéhokoľvek dokumentu zo spisu týkajúceho sa verejného obstarávania, v ktorom boli zaznamenané podrobnosti o kontakte, ku ktorému došlo medzi Európskou investičnou bankou a spoločnosťou TELINDUS SA týkajúceho sa verejného obstarávania, či už pred alebo po podaní ponúk,

               —

               uložil Európskej investičnej banke povinnosť nahradiť škodu vo výške 1 247 415,60 eura v rámci mimozmluvnej zodpovednosti,

               —

               zaviazal Európsku investičnú banku na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, pokiaľ ide o metódu hodnotenia stanovenú v súťažných podkladoch.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia alebo na nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o posúdenie ponuky uchádzača, ktorému bola zákazka zadaná, ako aj posúdenie ponuky žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, porušení ustanovení súťažných podkladov a porušení zásady rovnosti zaobchádzania, ktorých sa EIB dopustila, pokiaľ ide o hodnotenie ponuky uchádzača, ktorému bola zákazka zadaná, a najmä hodnotenie jeho ponuky v porovnaní s technickým kritériom č. 1.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na vecnej chybe, zjavne nesprávnom posúdení, porušení súťažných podkladov, porušení zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania a na zneužití právomoci, ktorého sa dopustila EIB, pokiaľ ide o hodnotenie ponuky žalobkyne. Tento žalobný dôvod sa delí na dve časti.

                           —

                           prvá časť sa zakladá na chybe v skutkovom zistení okolností alebo na zjavne nesprávnom posúdení, porušení súťažných podkladov, zneužití právomoci a porušení zásady proporcionality,

                           —

                           druhá časť sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení.


title: Vec T-376/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Legris Industries/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Legris Industries/Komisia
   (Vec T-376/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania)
   2011/C 145/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Legris Industries SA (Rennes, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne A. Wachsmann a C. Pommiès, neskôr A. Wachsmann a A. Carré, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Coutrelis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Legris Industries SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-215/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven kasacionen săd (Bulharsko) 11. mája 2015 – Vasilka Ivanova Gogova/Ilja Dimitrov Iljev

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven kasacionen săd (Bulharsko) 11. mája 2015 – Vasilka Ivanova Gogova/Ilja Dimitrov Iljev
   (Vec C-215/15)
   (2015/C 236/39)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven kasacionen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Vasilka Ivanova Gogova

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Ilja Dimitrov Iljev

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide v prípade zákonom stanovenej možnosti občianskoprávneho súdu rozhodnúť v právnej veci, ktorá sa týka sporu medzi rodičmi o vycestovanie ich dieťaťa do zahraničia a vydania dokladu totožnosti a v ktorej rozhodné hmotné právo stanovuje spoločný výkon týchto rodičovských práv a povinností k dieťaťu, o konanie, ktoré sa týka „nadobúdania, výkonu, prenesenia, obmedzenia alebo odňatia rodičovských práv a povinností“ v zmysle článku 1 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 2 ods. 7 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (1) z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, na ktoré sa uplatní článok 8 ods. 1 nariadenia č. 2201/2003?

               2.

               Existujú dôvody pre založenie medzinárodnej súdnej právomoci v občianskoprávnych sporoch týkajúcich sa rodičovských práv a povinností v prípade, ak sa rozhodnutím nahrádza právny skutkový stav, ktorý je relevantný pre správne konanie týkajúce sa dieťaťa a rozhodné právo stanovuje, že toto konanie sa má uskutočniť v konkrétnom členskom štáte Európskej únie?

               3.

               Má sa vychádzať z predpokladu, že došlo k dohode o voľbe právomoci podľa článku 12 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2201/2003, ak zástupca odporcu v konaní o kasačnom opravnom prostriedku nenamietal právomoc súdu, nebol však splnomocnený, ale z dôvodu ťažkostí s doručovaním písomností odporcovi v konaní o kasačnom opravnom prostriedku, ho ustanovil súd, aby sa tak odporca mohol osobne alebo prostredníctvom povereného zástupcu zúčastniť v spore?

      (1)  Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243.


title: Vec C-388/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln – Nemecko) – Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Sloboda usadiť sa — Stála prevádzkareň nerezident — Zamedzenie dvojitého zdanenia oslobodením príjmov stálej prevádzkarne nerezidenta — Zohľadnenie straty dosiahnutej takouto stálou prevádzkarňou — Dodatočné započítanie predtým zohľadnených strát v prípade prevodu prevádzkarne nerezidenta — Konečné straty)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/14

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln – Nemecko) – Timac Agro Deutschland GmbH/Finanzamt Sankt Augustin
   (Vec C-388/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daňová právna úprava - Daň z príjmov právnických osôb - Sloboda usadiť sa - Stála prevádzkareň nerezident - Zamedzenie dvojitého zdanenia oslobodením príjmov stálej prevádzkarne nerezidenta - Zohľadnenie straty dosiahnutej takouto stálou prevádzkarňou - Dodatočné započítanie predtým zohľadnených strát v prípade prevodu prevádzkarne nerezidenta - Konečné straty))
   (2016/C 068/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Timac Agro Deutschland GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Sankt Augustin

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému daňovému režimu členského štátu, o aký ide vo veci samej, podľa ktorého keď spoločnosť rezident v prípade prevodu prevedie stálu prevádzkareň nachádzajúcu sa v inom členskom štáte na spoločnosť nerezidenta, patriacu do toho istého koncernu ako prvá uvedená spoločnosť, straty, ktoré boli predtým zohľadnené prevádzanou prevádzkarňou, sa dodatočne započítajú do zdaniteľného hospodárskeho výsledku spoločnosti prevodcu, keď podľa zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia príjmy takejto stálej prevádzkarne nepodliehajú zdaneniu v členskom štáte, kde spoločnosť, ktorá túto prevádzkareň ovláda, má svoje sídlo.

               2.

               Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému daňovému režimu členského štátu, o aký ide vo veci samej, ktorý v prípade prevodu spoločnosťou rezidentom stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa v inom členskom štáte na spoločnosť nerezidenta patriacu do toho istého koncernu, ako prvá uvedená spoločnosť, vylučuje možnosť, aby spoločnosť rezident zohľadnila straty prevádzanej prevádzkarne vo svojom zdaniteľnom základe dane, keď podľa zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia prináleží výlučná právomoc zdaniť hospodársky výsledok tejto prevádzkarne členskému štátu, v ktorom má sídlo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


title: Vec C-653/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 19. decembra 2011 — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey t/a Ocean Finance

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 19. decembra 2011 — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey t/a Ocean Finance
   (Vec C-653/11)
   2012/C 65/13
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Odporca: Paul Newey t/a Ocean Finance

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Aký význam by mal vnútroštátny súd za okolností prejednávaného prípadu pripisovať zmluvám pri odpovedaní na otázku, ktorá osoba uskutočnila poskytnutie služieb na účely DPH? Konkrétne, je zmluvné postavenie rozhodujúce pri určovaní zdaniteľného plnenia?

               2.

               Ak za okolností prejednávaného prípadu nie je zmluvné postavenie rozhodujúce, za akých okolností by sa mal vnútroštátny súd odchýliť od zmluvného postavenia?

               3.

               Predovšetkým v akom rozsahu je za okolností prejednávaného prípadu relevantné:

                           a)

                           Či osoba, ktorá uskutočňuje plnenie na základe zmluvy, je v skutočnosti úplne ovládaná inou osobou?

                           b)

                           Či obchodná znalosť, obchodný vzťah a skúsenosti závisia od inej osoby než tej, s ktorou bola uzatvorená zmluva?

                           c)

                           Či všetky alebo väčšina rozhodujúcich prvkov plnenia uskutočňuje iná osoba než tá, s ktorou bola uzatvorená zmluva?

                           d)

                           Či obchodné riziko finančnej straty alebo poškodenia dobrého mena, ktoré vyplýva z plnenia, znáša iná osoba než tá, s ktorou bola uzatvorená zmluva?

                           e)

                           Či osoba, ktorá uskutočňuje plnenie na základe zmluvy, subkontrahovala hlavné prvky tohto plnenia osobe, ktorá ovláda túto prvú osobu, a tieto zmluvy o subkontrahovaní nemajú črty obchodnej povahy?

               4.

               Mal by sa vnútroštátny súd za okolností prejednávaného prípadu odchýliť od zmluvnej analýzy?

               5.

               V prípade „zápornej“ odpovede na štvrtú otázku, je výsledkom zmlúv, o aké ide v prejednávanom prípade, daňová výhoda, ktorej poskytnutie by bolo v rozpore s cieľom šiestej smernice (1) v zmysle bodov 74 až 86 rozsudku Halifax a i., C-255/02?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na piatu otázku, ako by mali byť reklasifikované zmluvy, o aké ide v prejednávanom prípade?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec F-89/13: Žaloba podaná 18. septembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/39

         Žaloba podaná 18. septembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-89/13)
   2014/C 24/73
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Mansullo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie troch zrážok vo výške 504,67 eura zrazených z podpory v invalidite žalobcu za mesiace január až marec 2013

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia obsiahnuté v dôchodkových listinách za mesiace január až marec 2013 o vykonaní zrážky vo výške 504,67 eura z podpory v invalidite, na ktorú má žalobca nárok za vyššie uvedené mesiace,

               —

               v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť rozhodnutie, bez ohľadu na jeho formu, ktorým sa zamieta sťažnosť z 13. apríla 2013 podaná proti vyššie uvedeným rozhodnutiam,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia obsiahnuté v liste z 22. apríla 2013 označenom na prvej strane hore vpravo referenčným číslom „Ref. Ares(2013)790217 — 23/04/2013“,

               —

               zaviazať Komisiu, aby žalobcovi zaplatila tieto sumy: 1. sumu 504,67 eura zvýšenú o úroky vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. februára 2013, a to až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 2. sumu 504,67 eura zvýšenú o úroky vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. marca 2013 a to až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 3. sumu 504,67 eura zvýšenú o úroky vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. apríla 2013 a to až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-392/09 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  2. marca 2011 — 1. garantovaná/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris — Majetková ujma — Výnimočné okolnosti — Naliehavosť — Zváženie záujmov — Čiastočný a podmienený odklad“ )

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/20

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 2. marca 2011 — 1. garantovaná/Komisia
   (Vec T-392/09 R)
   (Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris - Majetková ujma - Výnimočné okolnosti - Naliehavosť - Zváženie záujmov - Čiastočný a podmienený odklad)
   2011/C 152/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 1. garantovaná a. s. (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: pôvodne M. Powell, solicitor, A. Sutton a G. Forwood, barristers, neskôr M. Powell a G. Forwood)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Bourke a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel)

      Výrok

               1.

               Návrh na vstup Jaroslava Červenku, Milana Hošeka, Romana Murara, Adriána Vološina, Milana Kasanického a Petra Fratiča do konania ako vedľajších účastníkov sa zamieta.

               2.

               Povinnosť žalobkyne, spoločnosti 1. garantovaná a. s., zriadiť v prospech Európskej komisie bankovú záruku zamedzujúcu okamžitému zaplateniu pokuty, ktorá jej bola uložená v článku 2 rozhodnutia Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel), sa odkladá do doby, kedy nastane prvá z nasledujúcich dvoch udalostí:

                           —

                           nadobudnutie splatnosti dlhodobých pôžičiek 11. júla 2012,

                           —

                           vyhlásenie rozsudku, ktorým sa skončí konanie vo veci samej,

                     a to pod podmienkami, že:

                           —

                           žalobkyňa po oznámení tohto uznesenia neprevedie priamo ani nepriamo svoj podiel v dcérskej spoločnosti G1 Investment Ltd bez predchádzajúceho súhlasu Komisie,

                           —

                           v lehote jedného mesiaca od oznámenia tohto uznesenia predloží žalobkyňa predsedovi Všeobecného súdu písomnú dohodu, podľa ktorej jej dcérska spoločnosť G1 Investment a dcérska spoločnosť tejto spoločnosti Bounty Commodities Ltd nebudú môcť previesť svoj majetok na tretiu osobu bez predchádzajúceho súhlasu Komisie,

                           —

                           po oznámení tohto uznesenia zaplatí žalobkyňa Komisii sumu 2,1 milióna eur,

                           —

                           v lehote jedného mesiaca od oznámenia tohto uznesenia a potom každé tri mesiace až do vyhlásenia rozhodnutia vo veci samej alebo pri každej udalosti, ktorá by mohla mať vplyv na jej budúcu schopnosť zaplatiť uloženú pokutu, predloží žalobkyňa Komisii písomnú správu o vývoji jej majetku a najmä jej dlhodobých investícií.

               3.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.