title: Vec T-396/05 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  10. januára 2006  – ArchiMEDES/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Arbitrážna doložka — Prípustnosť — Naliehavosť — Neexistencia )

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/29

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 10. januára 2006 – ArchiMEDES/Komisia
   (Vec T-396/05 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Arbitrážna doložka - Prípustnosť - Naliehavosť - Neexistencia“)
   (2006/C 86/58)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Architecture, microclimat, énergies douces – Europe et Sud ArchiMEDES SARL (Ganges, Francúzsko) (v zastúpení: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon a P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Kańska a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu po prvé rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste z 5. októbra 2005 o započítaní pohľadávok voči žalobcovi, po druhé rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste z 30. augusta 2005 a po tretie oznámenia o výške pohľadávky z 23. augusta 2005 č. 3240705638
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenia predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec T-311/09 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. decembra 2011 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Náhrada liečebných nákladov — Rozhodnutie Komisie zamietajúce náhradu do výšky 100 % niektorých liečebných nákladov žalobcu — Skreslenie — Povinnosť odôvodnenia — Vyšetrovanie — Akt spôsobujúci ujmu — Právna sila rozhodnutej veci — Litispendencia — Potvrdzujúci akt“ )

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. decembra 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-311/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Náhrada liečebných nákladov - Rozhodnutie Komisie zamietajúce náhradu do výšky 100 % niektorých liečebných nákladov žalobcu - Skreslenie - Povinnosť odôvodnenia - Vyšetrovanie - Akt spôsobujúci ujmu - Právna sila rozhodnutej veci - Litispendencia - Potvrdzujúci akt)
   2012/C 49/41
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 20. mája 2009, Marcuccio/Komisia (F-73/08, neuverejnené v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec C-527/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — ERSTE Bank Hungary Nyrt/Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt [Súdna spolupráca v občianskych veciach — Konkurzné konania — Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Článok 5 ods. 1 — Časová pôsobnosť — Konanie v skutočnosti začaté v štáte, ktorý nebol členom Európskej únie — Konkurzné konanie začaté proti dlžníkovi v inom členskom štáte — Prvý štát, ktorý je teraz členom Európskej únie — Uplatniteľnosť]

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — ERSTE Bank Hungary Nyrt/Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt
   (Vec C-527/10) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Konkurzné konania - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Článok 5 ods. 1 - Časová pôsobnosť - Konanie v skutočnosti začaté v štáte, ktorý nebol členom Európskej únie - Konkurzné konanie začaté proti dlžníkovi v inom členskom štáte - Prvý štát, ktorý je teraz členom Európskej únie - Uplatniteľnosť)
   2012/C 287/06
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Legfelsőbb Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ERSTE Bank Hungary Nyrt

      Žalovaní: Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Legfelsőbb Bíróság — Výklad článku 5 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191) — Konanie začaté v členskom štáte, na území ktorého sa nachádza predmet sporného vecného práva, proti žalovanej so sídlom v inom členskom štáte, proti ktorej sa v tomto druhom štáte začalo pred pristúpením prvého štátu k Európskej únii konkurzné konanie — Časová pôsobnosť článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1346/2000

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa uplatňuje na také skutkové okolnosti, aké nastali vo veci samej, aj na konkurzné konania začaté pred pristúpením Maďarskej republiky k Európskej únii, v prípade, že sa majetok dlžníka, ktorý bol predmetom daného vecného práva, nachádzal 1. mája 2004 na území uvedeného členského štátu, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-572/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. februára 2012 — Hassan/Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“ )

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/13

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. februára 2012 — Hassan/Rada
   (Vec T-572/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov)
   2012/C 109/29
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Samir Hassan (Damask, Sýria) (v zastúpení: É. Morgan de Rivery a E. Lagathu, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a M. Vitsentzatos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení, konkrétne návrh na odklad výkonu vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/515/SZBP z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 218, s. 20), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 843/2011 z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 218, s. 1), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-282/09 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  18. marca 2010 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE)/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Článok 119 rokovacieho poriadku — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) — Zamietnutie zápisu — Celkové posúdenie s ohľadom na výrobky a služby dotknuté prihláškou — Výrobky a služby, ktoré tvoria homogénne skupiny — Odvolanie, ktoré je zjavne čiastočne neodôvodnené a zjavne čiastočne neprípustné]

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/11

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 18. marca 2010 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE)/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-282/09 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 119 rokovacieho poriadku - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) - Zamietnutie zápisu - Celkové posúdenie s ohľadom na výrobky a služby dotknuté prihláškou - Výrobky a služby, ktoré tvoria homogénne skupiny - Odvolanie, ktoré je zjavne čiastočne neodôvodnené a zjavne čiastočne neprípustné)
   2010/C 148/17
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (v zastúpení: P. Greffe a L. Paudrat, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 20. mája 2009, CFCMCEE/ÚHVT (spojené veci T-405/07 a T-406/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žaloby odvolateľky proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. júla 2007 a 12. septembra 2007, ktorými boli zamietnuté jej odvolania proti rozhodnutiam prieskumového pracovníka, ktorými odmietol zapísať slovné označenia PAYWEB CARD a P@YWEB CARD ako ochranné známky pre výrobky a služby patriace do tried 9, 36 a 38 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 — Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 73 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) — Potreba samostatne preskúmať každý dôvod zamietnutia zápisu uvedený v článku 7 ods. 1 uvedeného nariadenia — Požiadavka odôvodnenia zamietnutia zápisu pre každý výrobok a službu, ktorých sa prihláška týka — Výrobky a služby, ktoré tvoria homogénne skupiny

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec T-341/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. marca 2012 — Ecologistas en Acción/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Implicitné zamietnutie prístupu — Záujem na konaní — Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby — Zastavenie konania“ ]

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. marca 2012 — Ecologistas en Acción/Komisia
   (Vec T-341/11) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Implicitné zamietnutie prístupu - Záujem na konaní - Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby - Zastavenie konania)
   2012/C 151/48
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Doreste Hernández, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: I. Martínez del Peral a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Muñoz Pérez, abogado del Estado, za právnej pomoci J. M. Rodriguez Cârcamo, advokát, neskôr S. Centeno Huerta, abogado del Estado)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa výstavby prístavu v Granadille (Tenerife, Španielsko), ktoré Komisii poskytli španielske orgány podľa smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Ecologistas en Acción-CODA.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec C-460/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 15. októbra 2012 — SKP/Ján Bríla

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 15. októbra 2012 — SKP/Ján Bríla
   (Vec C-460/12)
   2013/C 46/20
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: SKP, k. s.

      Žalovaný: Ján Bríla

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa čl. 38 Charty základných práv Európskej únie a čl. 6 ods. 1 a čl. 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať tak, že im odporuje právna úprava členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá vnútroštátnemu súdu rozhodujúcemu na návrh dodávateľa o premlčanej pohľadávke proti spotrebiteľovi neumožňuje ex offo prihliadnuť na premlčanie, aj keď sa voči spotrebiteľovi uplatňujú plnenia z neprijateľných zmluvných podmienok?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, majú sa čl. 6 ods. 1 a čl. 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať tak, že súd má z úradnej povinnosti poskytnúť spotrebiteľovi poučenie o jeho práve namietať premlčanie pohľadávky veriteľa?

      (1)  Ú. v. ES, L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-510/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Mengozzi/EUIPO – Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano (TOSCORO) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie TOSCORO — Skoršie chránené zemepisné označenie ‚Toscano‘ — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 142 nariadenia (ES) č. 40/94 — Články 13 a 14 nariadenia (EHS) č. 2081/92 — Čiastočné vyhlásenie neplatnosti“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Mengozzi/EUIPO – Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano (TOSCORO)
   (Vec T-510/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie TOSCORO - Skoršie chránené zemepisné označenie ‚Toscano‘ - Absolútny dôvod zamietnutia - Článok 142 nariadenia (ES) č. 40/94 - Články 13 a 14 nariadenia (EHS) č. 2081/92 - Čiastočné vyhlásenie neplatnosti“))
   (2017/C 078/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Roberto Mengozzi (Monako, Monako) (v zastúpení: T. Schuffenecker, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko a S. Crabbe, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano IGP (Florencia, Taliansko) (v zastúpení: F. Albisinni, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Talianska republika (v zastúpení G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. júna 2015 (vec R 322/2014-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP a pánom Mengozzi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Roberto Mengozzi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP.

               3.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec C-189/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bayonne – Francúzsko) – Préfet des Pyrénées-Atlantiques/Raquel Gianni Da Silva (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Smernica 2008/115/ES — Spoločné normy a postupy členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území — Vnútroštátna právna úprava, ktorá sankcionuje trestom odňatia slobody neoprávnený vstup v prípade pristihnutia pri trestnom čine — Odpoveď Súdneho dvora, ktorá už nie je potrebná na vyriešenie sporu — Zastavenie konania)

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bayonne – Francúzsko) – Préfet des Pyrénées-Atlantiques/Raquel Gianni Da Silva
   (Vec C-189/13) (1)

   ((Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Smernica 2008/115/ES - Spoločné normy a postupy členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území - Vnútroštátna právna úprava, ktorá sankcionuje trestom odňatia slobody neoprávnený vstup v prípade pristihnutia pri trestnom čine - Odpoveď Súdneho dvora, ktorá už nie je potrebná na vyriešenie sporu - Zastavenie konania))
   2014/C 292/10
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Bayonne

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Žalovaný: Raquel Gianni Da Silva

      Výrok rozsudku

   Nie je už potrebné odpovedať na prejudiciálnu otázku položenú juge des libertés et de la détention Tribunal de grande instance de Bayonne (Francúzsko) rozhodnutím z 9. apríla 2013 (vec C-189/13).

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec C-628/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 5. decembra 2016 – Kreuzmayr GmbH

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 5. decembra 2016 – Kreuzmayr GmbH
   (Vec C-628/16)
   (2017/C 095/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Kreuzmayr GmbH

      Prejudiciálne otázky

   Otázka 1:
   Má sa v prípade, o aký ide v konaní vo veci samej, keď zdaniteľná osoba X1 disponuje s tovarom uskladneným v členskom štáte A a X1 tento tovar predá zdaniteľnej osobe X2 a X2 oboznámila X1 so svojím úmyslom prepraviť tovary do členského štátu B, pričom X2 sa voči X1 preukázala svojím identifikačným číslom pre DPH, ktoré jej pridelil členský štát B,
   a X2 tento tovar ďalej predá zdaniteľnej osobe X3 a X2 sa s X3 dohodla, že X3 zabezpečí alebo vykoná prepravu tovaru z členského štátu A do členského štátu B a X3 zabezpečila alebo vykonala prepravu tovaru z členského štátu A do členského štátu B a zároveň mala X3 možnosť nakladať s tovarom ako vlastník už v členskom štáte A,
   a X2 však X1 neoznámila, že tovar predala ešte pred tým, ako tieto tovary opustili členský štát A,
   a X1 nemohla zistiť, že X2 nezabezpečí ani nevykoná prepravu tovaru z členského štátu A do členského štátu B,
   vykladať právo Únie v tom zmysle, že miesto dodávky X1 pre X2 sa určí podľa článku 32 ods. 1 smernice 2006/112/ES (1), a teda dodávka X1 pre X2 je dodaním v rámci Spoločenstva (takzvanou pohyblivou dodávku)?
   Otázka 2:
   V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa právo Únie vykladať v tom zmysle, že X3 má aj napriek tomu nárok na odpočítanie DPH členského štátu B, ktorej zaplatenie požadovala X2 vo faktúre, ak X3 použije dotknuté tovary na účely svojich zdaniteľných transakcií v členskom štáte B a X3 nemožno vytýkať zneužívajúce uplatnenie nároku na odpočítanie dane?
   Otázka 3:
   V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a ak X1 dodatočne zistí, že X3 zabezpečila prepravu a už v členskom štáte A bola oprávnená nakladať s tovarmi ako vlastník, má sa právo Únie vykladať v tom zmysle, že dodávka X1 pre X2 stráca so spätnou účinnosťou svoj charakter dodania v rámci Spoločenstva (a taká dodávka sa tak má spätne posúdiť ako takzvaná nepohyblivá dodávka)?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec T-527/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Google/ÚHVT — G-mail (GMail) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Google/ÚHVT — G-mail (GMail)
   (Vec T-527/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2012/C 227/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Google, Inc. (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey a A. Bognár, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: G-mail GmbH (Los Angeles, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Eble, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2010 (vec R 342/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Giersch Ventures LLC a Google, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a vedľajší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania a každý z nich je povinný nahradiť polovicu trov konania žalovaného.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-36/07: Žaloba podaná 12. februára 2007 – Zipcar/ÚHVT – Canary Islands Car (ZIPCAR)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/44

         Žaloba podaná 12. februára 2007 – Zipcar/ÚHVT – Canary Islands Car (ZIPCAR)
   (Vec T-36/07)
   (2007/C 82/94)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Zipcar, Inc. (Cambridge, USA) (v zastúpení: M. Elmslie, solicitor, a N. Saunders, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Canary Islands Car SL (Lanzarote, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 30. novembra 2006 v celom rozsahu a vrátiť prihlášku Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu, aby mohol pokračovať v konaní,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ZIPCAR “pre výrobky a služby v triedach 9, 39 a 42 – prihláška č. 3 139 375.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Canary Islands Car SL.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná ochranná známka „CICAR “pre služby v triede 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke vo vzťahu k namietaným službám v triede 39.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 81 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže neexistovala pravdepodobnosť zámeny a odvolací senát nedospel k správnemu záveru vo vzťahu k povahe priemerného spotrebiteľa príslušných služieb, ako aj povahe relevantného trhu.


title: Vec C-447/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  5. decembra 2013 — Caffaro Srl, nachádzajúca sa v režime mimoriadnej správy/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Európsky trh s peroxidom vodíka a perboritanom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Výpočet pokuty — Trvanie porušenia — Premlčanie — Poľahčujúce okolnosti)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 5. decembra 2013 — Caffaro Srl, nachádzajúca sa v režime mimoriadnej správy/Európska komisia
   (Vec C-447/11 P) (1)

   (Odvolanie - Kartely - Európsky trh s peroxidom vodíka a perboritanom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Výpočet pokuty - Trvanie porušenia - Premlčanie - Poľahčujúce okolnosti)
   2014/C 45/07
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Caffaro Srl, nachádzajúca sa v režime mimoriadnej správy (v zastúpení: C. Biscaretti di Ruffia a E. Gambaro, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, L. Malferrari, R. Striani a B. Gencarelli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. júna 2011, Caffaro/Komisia (T-192/06), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — Peroxid vodíka a perboritan) v rozsahu, v akom ním Komisia ukladá spoločne a nerozdielne pokutu odvolateľke a spoločnosti SNIA S.p.A., alebo návrh na zníženie uvedenej pokuty — Pokuty — Rovnosť zaobchádzania — Premlčanie — Povinnosť odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Caffaro Srl., nachádzajúca sa v režime mimoriadnej správy, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: Vec T-492/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. februára 2013 — Melli Bank/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Subjekt v 100 % vlastníctve subjektu označeného za podieľajúci sa na šírení jadrových zbraní — Námietka nezákonnosti — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu“ )

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. februára 2013 — Melli Bank/Rada
   (Vec T-492/10) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Subjekt v 100 % vlastníctve subjektu označeného za podieľajúci sa na šírení jadrových zbraní - Námietka nezákonnosti - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu)
   2013/C 101/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Melli Bank plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, a R. Blakeley, barrister, neskôr S. Ashley, S. Jeffrey, A. Irvine, solicitors, D. Wyatt, QC, a R. Blakeley)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), v rozsahu, v akom sa uvedené akty týkajú žalobkyne, a jednak návrh na vyhlásenie neuplatniteľnosti článku 16 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 961/2010 a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 267/2012 na žalobkyňu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Melli Bank plc znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-809/14: Žaloba podaná 12. decembra 2014 – Taliansko/Komisia

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/59

         Žaloba podaná 12. decembra 2014 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-809/14)
   (2015/C 046/77)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato, a G. Palmieri, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie Generálneho riaditeľa pre ľudské zdroje Európskej komisie z 2. októbra 2014 HR.A2 vydané Generálnemu riaditeľovi pre Európsku úniu na Ministerstve zahraničných vecí Talianskej republiky,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba sa týka vyššie uvedeného oznámenia, ktoré nadväzuje na oznámenie o voľnom pracovnom mieste na funkciu riaditeľa Prekladateľského strediska pre orgány Európskej únie (Luxembursko) (COM/2014/10356), ktoré bolo predmetom žaloby vo veci T-636/14, v ktorej sa rozhodovalo o údajnom rozdiele medzi týmto oznámením a formulárom dostupným na internetovej stránke na účely podávania žiadostí, ktorá je dostupná len vo francúzskom, anglickom a nemeckom jazyku.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 18 a článku 24 ods. 4 ZFEÚ, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článkov 1 a 2 nariadenia č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve, článku 1d ods. 1 a 6 Služobného poriadku úradníkov tým, že oznámenie odkazom na internetovú stránku Komisie, ktorá obsahovala tieto záväzné ustanovenia, nútilo uchádzačov, aby predložili životopis a motivačný list povinne v angličtine, vo francúzštine alebo v nemčine a nie v akomkoľvek inom jazyku Únie. Podľa názoru žalobkyne mala Komisia na účely nápravy týchto vád upraviť internetovú stránku a predĺžiť lehotu na podávanie žiadostí.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady oprávnených očakávaní a zásady lojálnej spolupráce (článok 4 ods. 3 ZEU) tým, že hoci Komisia v priebehu prijímania predmetného oznámenia viackrát formálne ubezpečila taliansku vládu, že vyššie uvedená jazyková diskriminácia bude odstránená, pri vypracovaní oznámenia a príprave pravidiel pre fungovanie internetových stránok, na ktoré oznámenie odkazovalo pre predloženie prihlášok, postupovala presne opačným spôsobom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na existencii nedostatočného odôvodnenia v predmetnom prípade, keďže rozhodnutie malo byť prijaté prezidentom Komisie alebo príslušným komisárom a nie generálnym riaditeľom pre ľudské zdroje.


title: Vec T-486/17: Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/20

         Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Foodterapia/EUIPO – Cloetta Italia (DIETOX)
   (Vec T-486/17)
   (2017/C 318/26)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Foodterapia SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Erdozain López a J. Galán López, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cloetta Italia Srl (Cremona, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „DIETOX“ – prihláška č. 13 072 798.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. mája 2017 vo veci R 1611/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Voľba predsedu Všeobecného súdu

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/2

      Voľba predsedu Všeobecného súdu
      (2010/C 288/02)
      Na zasadnutí 13. septembra 2010 sudcovia Všeobecného súdu v súlade s článkom 7 rokovacieho poriadku zvolili sudcu Marca Jaegera za predsedu Všeobecného súdu na obdobie od 13. septembra 2010 do 31. augusta 2013.


title: Vec T-431/04: Žaloba podaná dňa 19. októbra 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/26

         Žaloba podaná dňa 19. októbra 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-431/04)
   (2004/C 314/61)
   Jazyk konania: taliančina
   Talianska republika, v zastúpení: Maurizio Fiorilli, avvocato dello Stato, podala 19. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil vysvetľujúcu poznámku v bode 103 Prílohy nariadenia Komisie (ES) č. 1429/2004 o časovom obmedzení používania označenia „Tocai friulano“ do 31. marca 2007.

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-417/04, Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia/Komisia (1).

      (1)  Ešte neuverejnené v Ú. v.


title: Vec T-58/08 P: Odvolanie podané 8. februára 2008 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  27. novembra 2007 vo veci F-122/06, Roodhuijzen/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/38

         Odvolanie podané 8. februára 2008: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 27. novembra 2007 vo veci F-122/06, Roodhuijzen/Komisia
   (Vec T-58/08 P)
   (2008/C 92/77)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxemburg, Luxemburské veľkovojvodstvo)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 27. novembra 2007 vo veci F-122/06, Roodhuijzen/Komisia,

               —

               zamietnuť žalobu, ktorú podal pán Roodhuijzen,

               —

               rozhodnúť, že každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania, a to jednak tie súvisiace s týmto konaním, ako aj tie súvisiace s konaním pred Súdom pre verejnú službu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Týmto odvolaním sa Komisia domáha zrušenia rozsudku Súdu pre verejnú službu z 27. novembra 2007 vo veci F-122/06, Roodhuijzen/Komisia, ktorým bolo zrušené rozhodnutie Komisie o neuznaní nemanželského partnerského zväzku žalobcu na účely spoločného systému zdravotného poistenia Európskych spoločenstiev.
   Komisia na podporu svojho odvolania uvádza tri dôvody.
   Prvým odvolacím dôvodom Komisia tvrdí, že Súd pre verejnú službu rozhodnutím ultra vires porušil článok 1 ods. 2 prílohy VII služobného poriadku a porušil zásadu zákazu diskriminácie, keď zamietol relevantné tvrdenia odvolateľky a nahradil ich vlastnými, pričom Komisii neumožnil sa k nim vyjadriť, a teda porušil jej právo na obranu.
   Druhý dôvod sa zakladá na údajnom nesprávnom právnom posúdení pri výklade pojmu „partnerstvo“, ako je uvedený v článku 1 ods. 2 prílohy VII služobného poriadku, ktorý umožňuje chrániť spoločným systémom zdravotného poistenia partnera úradníka.
   Tretí dôvod, ktorý je uvedený len subsidiárne, je založený na nesprávnom výklade zásady zákazu diskriminácie.


title: Spojené veci C-318/11 a C-319/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  25. októbra 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Förvaltningsrätten i Falun — Švédsko) — Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)/Skatteverket (Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Články 170 a 171 — Ôsma smernica o DPH — Článok 1 — Smernica 2008/9/ES — Článok 3 písm. a) — Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty zdaniteľným osobám, ktoré nemajú sídlo na území štátu — Zdaniteľná osoba so sídlom v členskom štáte, ktorá v inom členskom štáte vykonáva iba technické testy alebo výskum)

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/5

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. októbra 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Förvaltningsrätten i Falun — Švédsko) — Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)/Skatteverket
   (Spojené veci C-318/11 a C-319/11) (1)

   (Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Články 170 a 171 - Ôsma smernica o DPH - Článok 1 - Smernica 2008/9/ES - Článok 3 písm. a) - Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty zdaniteľným osobám, ktoré nemajú sídlo na území štátu - Zdaniteľná osoba so sídlom v členskom štáte, ktorá v inom členskom štáte vykonáva iba technické testy alebo výskum)
   2012/C 399/07
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Falun

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Daimler AG (C-318/11), Widex A/S (C-319/11)

      Žalovaný: Skatteverket

      Predmet veci

   (C-318/11)
   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Förvaltningsrätten i Falun — Výklad článkov 170 a 171 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) a článkov 1 a 2 ôsmej smernice Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu (Ú. v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79), ako aj článkov 2, 3 a 5 smernice Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte (Ú. v. EÚ L 44, s. 23) — Výrobca automobilov usadený v členskom štáte A, ktorý v členskom štáte B nadobudol určité tovary, aby tu prostredníctvom svojej pobočky usadenej v tomto členskom štáte mohol vykonávať záťažové testy svojich automobilov v zimných podmienkach na účely ich predaja v členskom štáte A — Pobočka, ktorej jediným spoločníkom je výrobca automobilov a ktorej hlavným účelom je poskytovať svojej materskej spoločnosti priestory, testovacie dráhy a služby súvisiace s testovacou činnosťou na území členského štátu B, ktoré sú nevyhnutné pre vykonávanie ekonomickej činnosti materskou spoločnosťou v členskom štáte, v ktorom je táto spoločnosť usadená — Existencia alebo neexistencia stálej prevádzkarne výrobcu automobilov v členskom štáte B
   (C-319/11)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Förvaltningsrätten i Falun — Výklad článkov 170 a 171 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) a článkov 1 a 2 ôsmej smernice Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu (Ú. v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79) — Spoločnosť, ktorá je výrobcom sluchových pomôcok usadená v členskom štáte A, ktorá v členskom štáte B nadobudla tovary a služby na účely činnosti svojho výskumného ústavu v oblasti audiológie, ktorý sa nachádza v tomto členskom štáte a ktorého personál zamestnáva uvedená spoločnosť — Existencia alebo neexistencia stálej prevádzkarne spoločnosti, ktorá je výrobcom sluchových pomôcok v členskom štáte B

      Výrok rozsudku

               1.

               Zdaniteľnú osobu na účely dane z pridanej hodnoty usadenú v členskom štáte, ktorá v inom členskom štáte vykonáva len technické testy alebo výskumné práce okrem zdaniteľných transakcií, nemožno považovať za zdaniteľnú osobu, ktorá má v tomto druhom členskom štáte „stálu prevádzkareň, odkiaľ vykonáva podnikateľskú činnosť“ v zmysle článku 1 ôsmej smernice Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/98/ES z 20. novembra 2006 a článku 3 písm. a) smernice Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte.

               2.

               Tento výklad nie je v situácii, o akú ide v spore vo veci samej C-318/11, spochybnený na základe skutočnosti, že zdaniteľná osoba je v členskom štáte, kde podala žiadosť o vrátenie, jediným spoločníkom pobočky, ktorej účelom je takmer výlučne poskytovať tejto osobe v súvislosti s uskutočnenými technickými testmi rôzne služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec F-75/06: Žaloba podaná 17. júla 2006 – Lofaro/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/48

         Žaloba podaná 17. júla 2006 – Lofaro/Komisia
   (Vec F-75/06)
   (2006/C 212/86)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Lofaro (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Laffineur, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 28. septembra 20005 o prepustení žalobcu na konci skúšobnej doby, ako aj hodnotenie v súvislosti s uplynutím skúšobnej doby, na ktorom je toto rozhodnutie založené,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutie Orgánu povereného uzatvárať pracovné zmluvy (OPUPZ) z 31. marca 2005 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi, ako náhradu utrpenej ujmy, náhradu škody stanovenú ex aequo et bono vo výške 85 473 eur za majetkovú ujmu a vo výške 50 000 eur za morálnu ujmu s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, bývalý dočasný zamestnanec Komisie, bol prijatý do služobného pomeru od 16. septembra 2004 do 15. septembra 2009 na základe zmluvy, ktorá stanovila skúšobnú lehotu v dĺžke šesť mesiacov v súlade s článkom 14 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ). Žalovaná uvedenú zmluvu ukončila potom, ako bolo prvé hodnotenie negatívne, skúšobná doba predĺžená o šesť mesiacov a druhé hodnotenie takisto negatívne.
   Žalobca v žalobe uvádza, že sa žalovaná dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže, na jednej strane, vychádzala z nepresného skutkového stavu alebo nesprávne vykladala skutkový stav, a na druhej strane, vytkla žalobcovi problémy, za ktoré mu nemožno pripísať zodpovednosť.
   Žalovaná navyše podľa žalobcu tiež porušila všeobecné zásady zaručujúce právo na dôstojnosť a obranu a vyjadrila prílišnú kritiku.
   Na záver žalobca tvrdí, že žalovaná tým, že nepredložila hodnotenie najneskôr jeden mesiac pred koncom skúšobnej lehoty, porušila článok 14 PZOZ.


title: Vec C-128/05: Žaloba podaná 18. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/21

         Žaloba podaná 18. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-128/05)
   (2005/C 182/41)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Dr. Dimitris Triantafyllou, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 18. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Rakúska republika si tým, že osobám podliehajúcim dani, ktoré v Rakúsku nie sú usadené, ale vykonávajú tam prepravu osôb, povoľuje, aby nepodávali daňové priznanie a neplatili čistú čiastku dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ich ročný obrat dosiahnutý v Rakúsku nepresahuje 22 000 eur, pričom v tomto prípade vychádza z toho, že čiastka splatnej dane z pridanej hodnoty sa rovná čiastke odpočítateľnej dane z pridanej hodnoty, a uplatnenie zjednodušeného postupu podmieňuje tým, že rakúska daň z pridanej hodnoty sa nevykazuje na faktúrach alebo na iných dokumentoch, ktoré slúžia ako faktúry, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 6, 9 ods. 2 písm. b), 17, 18 a 22 ods. 3 až 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1),

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Pre cezhraničnú prepravu osôb vykonávanú osobami podliehajúcimi dani usadenými v iných členských štátoch alebo v tretích krajinách, platí v Rakúsku od 1. apríla 2002 zjednodušený postup. Takéto osoby podliehajúce dani nie sú povinné podávať daňové priznanie a platiť čistú čiastku dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ich ročný obrat dosiahnutý v Rakúsku nepresahuje 22 000 eur. Táto právna úprava vychádza z toho, že v tomto prípade čiastka splatnej dane z pridanej hodnoty zodpovedá odpočítateľnej dani z pridanej hodnoty. Zároveň osoby podliehajúce dani, ktoré si uplatnia tento zjednodušený postup, nesmú na ich faktúrach alebo na iných dokumentoch, ktoré slúžia ako faktúry, vykazovať rakúsku daň z pridanej hodnoty.
   Táto právna úprava nie je v súlade so šiestou smernicou Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 („šiesta smernica o DPH“) a s rozhodnutím Rady 2001/242/ES z 19. mája 2001.
   Komisia uvádza, že uvedená smernica síce obsahuje možnosť paušálneho postupu pre malé podniky, avšak pojem „malý podnik“, ktorý používa rakúska právna úprava, t. j. obrat dosiahnutý v Rakúsku nepresahujúci 22.000 eur, nezodpovedá pojmu „malý podnik“ podľa práva Spoločenstva, ktorý sa má vykladať jednotne. Ďalej nie je preukázané, že rakúsky paušálny postup nevedie ku zníženiu dane presahujúcemu zjednodušenie, ktorého povolenie sleduje článok 24 ods. 1 uvedenej smernice. Oslobodenie od ostatných účtovných povinností, povinnosti podať daňové priznanie a viesť záznamy navyše predstavuje formálny aspekt nadmerného zjednodušenia.
   Komisia tvrdí, že spornú rakúsku právnu úpravu nemožno akceptovať ani na základe uvedeného rozhodnutia Rady. Aj keď toto rozhodnutie Rakúsku republiku splnomocnilo, aby od 1. januára 2001 do 31. decembra 2005 zdanila cezhraničnú prepravu osôb, ktorú vykonávajú osoby podliehajúce dani usadené v iných štátoch ako v Rakúsku prostredníctvom vozidiel, ktoré nie sú prihlásené v Rakúsku, odchylne od článku 11 uvedenej smernice, táto výnimka je však viazaná výlučne na podmienku, že úsek cesty prejdený v Rakúsku musí byť zdanený na základe priemerného základu dane na osobu a na kilometer.

      (1)  Ú. v. ES 1977 L 145, s. 1


title: Vec T-68/14: Žaloba podaná 29. januára 2014 – Post Bank Iran/Rada

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/27

         Žaloba podaná 29. januára 2014 – Post Bank Iran/Rada
   (Vec T-68/14)
   2014/C 129/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Post Bank Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil odsek 1 prílohy rozhodnutia Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, s. 18),

               —

               zrušil odsek 1 prílohy vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, s. 3),

               —

               vyhlásil článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP (1), zmeneného a doplneného článkom 1 ods. 7 rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP (2) z 23. januára 2012 a článok 23 ods. 2 písm. d) ako aj článok 46 ods. 2 nariadenia 267/2013 (3) z 23. marca 2012 za neuplatniteľné na žalobkyňu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Všeobecný súd je príslušný na preskúmanie odseku 1 prílohy rozhodnutia Rady 2013/661/SZBP ako aj odseku 1 prílohy vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1154/2013 a ich súladu so všeobecnými zásadami Európskeho práva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP zmenené a doplnené článkom 1 ods. 7 rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012 a nariadenie Rady č. 267/2013 z 23. marca 2012 porušujú právo Únie a mali by byť vyhlásené za neuplatniteľné na žalobkyňu, čím by boli určené za neplatné rozhodnutie Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktoré z nich vychádzajú a to z týchto dôvodov:

                           —

                           Článok 46 ods. 2 nariadenia Rady č. 267/2012 z 23. marca 2012 porušuje článok 215 ZFEÚ, keďže umožňuje Rade rozhodnúť o sankciách voči žalobkyni bez dodržania postupu stanoveného v článku 215 ZFEÚ.

                           —

                           Článok 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP, zmeneného a doplneného článkom 1 ods. 7 rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012 a článok 23 ods. 2 písm. d) nariadenia č. 267/2013 z 23. marca 2012 porušujú základné ľudské práva chránené článkami 2, 21 a 23 ZEU a Chartou základných práv EÚ, keďže udeľujú Rade ničím neobmedzené právomoci rozhodnúť o tom, ktorú osobu a subjekt chce Rada sankcionovať, keď sa Rada rozhodne, že takáto osoba alebo subjekt podporujú iránsku vládu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keď prijala rozhodnutie Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013 a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne z týchto dôvodov:

                           —

                           Konkrétny dôvod zaradenia Post Bank Iran na zoznam nie je odôvodnený. Žalobkyňa jasne poprela, že by poskytovala finančnú podporu iránskej vláde. Navyše žalobkyňa neposkytovala podporu iránskemu šíreniu jadrových zbraní. Preto neboli splnené požiadavky článku 20 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP (následne zmeneného a doplneného článkom 1 ods. 7 rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, článkom 1 ods. 8 rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012 a článkom 1 ods. 2 rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012) a požiadavky článku 23 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 (následne zmeneného a doplneného článkom 1 ods. 11 nariadenia Rady 1263/2012 z 21. decembra 2012).

                           —

                           Sankcionovaním Post Bank Iran iba na základe dôvodu, že je to vládou vlastnená spoločnosť, Rada diskriminovala žalobkyňu v porovnaní s inými iránskymi spoločnosťami vo verejnom vlastníctve, ktoré nie sú sankcionované. Takýmto postupom Rada porušila zásady rovnosti, zákazu diskriminácie a riadnej správy vecí verejných.

                           —

                           Rada neuviedla primerané odôvodnenie svojho rozhodnutia o ponechaní žalobkyne na zozname sankcionovaných subjektov. Odkazujúc na „dopad opatrení v kontexte cieľov politiky Únie“ Rada opomenula špecifikovať druh dopadu na ktorý odkazuje a ako majú opatrenia zabezpečiť takýto dopad.

                           —

                           Ponechaním žalobkyne na zozname sankcionovaných spoločností Rada zneužila svoje právomoci. Rada prakticky odmietla podriadiť sa rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-13/11. Rada ohrozila inštitucionálnu štruktúru Európskej únie a právo žalobkyne na spravodlivosť a jej uplatnenie. Rada sa tiež vyhla vlastnej zodpovednosti a povinnostiam podľa rozhodnutia Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013 a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ako boli jasne špecifikované Radou a Všeobecným súdom v jeho vyššie citovanom rozsudku.

                           —

                           Rada porušila zásadu legitímnej dôvery, keď sa nepodriadila rozsudku Všeobecného súdu vyhlásenému v konaní, ktorého bola účastníkom proti žalobkyni a v ktorom Rada neuspela, keď sa nepodriadila ani odôvodneniu rozsudku, keď sa dopustila nesprávneho skutkového posúdenia týkajúceho sa podnikania žalobkyne a jej údajnej úlohy vo vzťahu k iránskej vláde, keď nevykonala žiadne skúmanie týkajúce sa skutočnej úlohy a podnikania žalobkyne v Iráne, hoci to bolo uvedené Všeobecným súdom ako dôležitý aspekt režimu sankcií Únie voči Iránu a keď zachovala sankcie aj po 20. januári 2014, čo je dátum, keď Únia rozhodla o súhlase s činnosťami vytvárajúcimi pre Irán zisky, keďže Irán už nie je považovaný za zapojený do činností šírenia jadrových zbraní.

                           —

                           Rada porušila zásadu proporcionality. Sankcie sú zamerané na činnosti Iránu v šírení jadrových zbraní. Rada nepreukázala a nemôže preukázať, že žalobkyňa priamo alebo nepriamo poskytovala podporu šíreniu jadrových zbraní v Iráne. Rada už ani netvrdí, že žalobkyňa konkrétne napomáha šíreniu jadrových zbraní v Iráne. Vzhľadom na nedostatok vplyvu sankcií na šírenie jadrových zbraní, cieľ sankcií neodôvodňuje zrušenie výhod, vyplývajúcich žalobkyni z rozsudku Všeobecného súdu, ani tlak vyvolaný na celkový systém súdnej ochrany v Únii, bez ďalšieho poukazovania na porušenie vlastníckeho práva žalobkyne a jej práva na výkon podnikania. Tento záver podporuje prijatie nariadenia Rady o zrušení určitých sankcií z 20. januára 2014, ktoré vychádzalo z konštatovania, že Irán sa už nezapája do činností šírenia jadrových zbraní.

      (1)  Rozhodnutie Rady z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 22).

      (3)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).


               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/1

         (2007/C 283/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007

      Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007

      Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007

      Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007

      Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007

      Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-448/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – Komisia/Trends ( Arbitrážna doložka — Štvrtý rámcový program pre výskum, technologický rozvoj a demonštračné aktivity — Zmluvy týkajúce sa projektov v oblasti telematických aplikácií spoločného záujmu — Neexistencia dokladov a nesúlad so zmluvnými požiadavkami časti uplatnených výdavkov — Vrátenie vyplatených súm )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – Komisia/Trends
   (Vec T-448/04) (1)

   („Arbitrážna doložka - Štvrtý rámcový program pre výskum, technologický rozvoj a demonštračné aktivity - Zmluvy týkajúce sa projektov v oblasti telematických aplikácií spoločného záujmu - Neexistencia dokladov a nesúlad so zmluvnými požiadavkami časti uplatnených výdavkov - Vrátenie vyplatených súm“)
   (2007/C 247/44)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Bra, K. Kapoutzidou a S. Chatzigiannis, neskôr K. Kapoutzidou a S. Chatzigiannis, advokáti)

      Žalovaný: Transport Environment Development Systems (Trends) (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos a V. Vlassi, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná Komisiou na základe arbitrážnej doložky v zmysle článku 238 ES, smerujúca k tomu, aby sa Trends uložilo vrátiť Komisii sumu 48 046 eur zvýšenú o zmluvné úroky alebo, subsidiárne, o úroky z omeškania
   Výrok rozsudku

               1.

               Incidenčný návrh sa zamieta.

               2.

               Transport Environment Development Systems (Trends) je povinný zaplatiť Komisii sumu 48 046 eur zvýšenú o úroky z omeškania s ročnou úrokovou sadzbou 5,50 %, a to od 1. januára 1999 až do úplného splatenia dlhu.

               3.

               Trends je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003 (predtým vec C-248/03).


title: Vec T-106/16: Žaloba podaná 17. marca 2016 – zero/EUIPO – Hemming (ZIRO)

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/18

         Žaloba podaná 17. marca 2016 – zero/EUIPO – Hemming (ZIRO)
   (Vec T-106/16)
   (2016/C 175/21)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: zero Holding GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Oliver Hemming (Cadbury, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „ZIRO“ – prihláška ochrannej známky Európskej únie č. 12 264 958.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. januára 2016 vo veci R 71/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 druhej vety nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-107/06: Žaloba podaná  22. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/22

         Žaloba podaná 22. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-107/06)
   (2006/C 86/43)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Richard Lyal a Dimitrios Triantafyllou splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/123/ES z 22. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/435/EHS o spoločnom systéme zdanenia uplatniteľnom v prípade materských a dcérskych spoločností rôznych členských štátov (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice;

               —

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. januára 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 7, 13.1.2004, s. 41; Mim. vyd. 09/002, s. 3.


title: Veci T-389/10 a T-419/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – SLM a Ori Martin/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s predpínacou oceľou — Stanovenie kvót a cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jediné, komplexné a nepretržité porušenie — Premlčanie — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Proporcionalita — Zásada individualizácie trestov a sankcií — Neobmedzená súdna právomoc“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – SLM a Ori Martin/Komisia
   (Veci T-389/10 a T-419/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Stanovenie kvót a cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jediné, komplexné a nepretržité porušenie - Premlčanie - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Proporcionalita - Zásada individualizácie trestov a sankcií - Neobmedzená súdna právomoc“))
   (2015/C 302/41)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (Ceprano, Taliansko) (v zastúpení: G. Belotti a F. Covone, advokáti) (vec T-389/10) a Ori Martin SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: P. Ziotti, advokát) (vec T-419/10)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Gencarelli, V. Bottka a P. Rossi, neskôr V. Bottka, P. Rossi a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie a zmenu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-389/10 a T-419/10 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku

               2.

               Článok 1 bod 16 rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom spoločnosti Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) pripisuje účasť na súbore dohôd a zosúladených postupov v sektore s predpínacou oceľou na vnútornom trhu a v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) v období od 10. februára 1997 do 14. apríla 1997.

               3.

               Článok 2 bod 16 rozhodnutia K(2010) 4387 v konečnom znení, zmeneného a doplneného rozhodnutím K(2010) 6676 v konečnom znení a rozhodnutím K(2011) 2269 v konečnom znení, sa zrušuje.

               4.

               Výška pokuty uloženej SLM sa znižuje z 19,8 milióna eur na 19 miliónov eur, z ktorých 13,3 milióna eur sa z dôvodu solidárnej zodpovednosti ukladá spoločnosti Ori Martin SA, pričom z dôvodu zákonnej hornej hranice 10 % celkového obratu stanovenej článkom 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 sa konečná suma pokuty uloženej spoločnosti SLM stanovuje na 1,956 milióna eur.

               5.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               6.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania vynaložených spoločnosťou SLM a jednu tretinu trov konania vynaložených spoločnosťou Ori Martin.

               7.

               SLM znáša jednu tretinu svojich vlastných trov konania.

               8.

               Ori Martin znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-113/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  19. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/37

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-113/06) (1)

   (2006/C 294/75)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec F-123/15: Žaloba podaná 21. septembra 2015 – ZZ/Komisia

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/79

         Žaloba podaná 21. septembra 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-123/15)
   (2015/C 398/94)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/293/14 neudeliť žalobcovi dostatočný počet bodov, aby bol pozvaný do hodnotiaceho centra

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 11. júna 2015, ktorým výberová komisia výberového konania EPSO/AD/293/14 odmietla žalobcu pozvať na výberové skúšky organizované v hodnotiacom centre,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec F-75/15: Žaloba podaná 12. augusta 2016 – OT/Komisia

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/30

         Žaloba podaná 12. augusta 2016 – OT/Komisia
   (Vec F-75/15)
   (2016/C 383/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: OT (v zastúpení: D. Sobor, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovanej z 26. septembra 2014, v ktorom zamietla prihlášku žalobcu na pozíciu riaditeľa Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť a návrh na náhradu hmotnej a nehmotnej ujmy, ktorá údajne vznikla žalobcovi

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 26. septembra 2014, v ktorom zamietla prihlášku žalobcu na pozíciu riaditeľa Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť,

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 9. apríla 2015, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť sumu 2 836 107 eur (slovom dva milióny osemstotridsaťšesť tisíc stosedem eur) ako odškodnenie za materiálnu ujmu, ktorá vznikla žalobcovi,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť sumu 100 000 eur (slovom sto tisíc eur), ako odškodnenie za nemateriálnu ujmu, ktorá vznikla žalobcovi, a

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-404/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  24. novembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Voľne žijúce živočíchy a voľne rastúce rastliny — Povrchové ťažby uhlia — Lokalita „Alto Sil“ — Osobitne chránené územie — Lokalita európskeho významu — Medveď hnedý (Ursus arctos) — Tetrov hlucháň (Tetrao urogallus)]

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/3

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. novembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-404/09) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Voľne žijúce živočíchy a voľne rastúce rastliny - Povrchové ťažby uhlia - Lokalita „Alto Sil“ - Osobitne chránené územie - Lokalita európskeho významu - Medveď hnedý (Ursus arctos) - Tetrov hlucháň (Tetrao urogallus))
      (2012/C 25/05)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia, F. Castillo de la Torre a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 3 a článku 5 ods. 1 a 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11/EHS (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), a článku 6 ods. 2, 3 a 4 v súvislosti s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) — Povrchová banská činnosť — Osobitne chránené územie „Alto Sil“ (ES0000210) — Biotop kantábrijského tetrova hlucháňa

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Španielske kráľovstvo si tým, že povolilo povrchovú ťažbu v baniach „Nueva Julia“ a „Ladrones“ bez toho, aby udelenie uvedeného povolenia podmienilo preskúmaním, ktoré by umožnilo vhodne určiť, opísať a posúdiť priame, nepriame a kumulatívne účinky súčasných projektov povrchovej ťažby, s výnimkou bane „Ladrones“, v súvislosti s medveďom hnedým (Ursus arctos), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 2, 3 a článku 5 ods. 1 a 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997.

                  2.

                  Španielske kráľovstvo si tým, že od roku 2000, v ktorom bolo územie „Alto Sil“ klasifikované ako osobitne chránené územie na základe smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 97/49/ES z 29. júla 1997,

                              —

                              povolilo ťažbu v povrchových baniach „Nueva Julia“ a „Ladrones“ bez toho, aby udelenie uvedeného povolenia podmienilo adekvátnym vyhodnotením možných vplyvov týchto projektov, a v každom prípade bez toho, aby sa dodržali podmienky, ktoré umožňujú uskutočnenie projektu napriek riziku, ktoré uvedený projekt predstavuje pre druh tetrova hlucháňa (Tetrao urogallus), ktorý bol jedným z dôvodov vedúcich ku klasifikácii „Alto Sil“ ako osobitne chráneného územia, a to neexistencia alternatívnych riešení, existencia naliehavých dôvodov prevažujúceho verejného záujmu a oznámenie kompenzačných opatrení potrebných na zabezpečenie koherencie sústavy Natura 2000 Európskej komisii, a

                              —

                              neprijalo potrebné opatrenia, aby zabránilo poškodeniu biotopov, vrátane biotopov tetrova hlucháňa, ktorého výskyt v lokalite „Alto Sil“ bol dôvodom pre klasifikovanie uvedeného územia ako osobitne chráneného územia, ako aj významnému rušeniu tohto druhu, spôsobenému ťažbou v povrchových baniach „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“,

                        nesplnilo povinnosti, ktoré mu vo vzťahu k osobitne chránenému územiu „Alto Sil“ vyplývajú z článku 6 ods. 2 až 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín v spojení s článkom 7 tejto smernice.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo si tým, že od decembra 2004 neprijalo potrebné opatrenia, aby zabránilo poškodeniu biotopov živočíšnych druhov, ako aj ich značnému rušeniu, ktoré spôsobuje ťažba v baniach „Feixolín“, „Fonfría“ a „Ampliación de Feixolín“, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vo vzťahu k lokalite európskeho významu „Alto Sil“ vyplývajú z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43.

                  4.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  5.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť dve tretiny trov konania Európskej komisii. Európska komisia znáša tretinu vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-25/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 20. januára 2014 — Union des syndicats de l’immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a i.

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 20. januára 2014 — Union des syndicats de l’immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a i.
   (Vec C-25/14)
   2014/C 85/30
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Union des syndicats de l’immobilier (UNIS)

      Žalovaní: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a i.

      Prejudiciálna otázka

   Je dodržiavanie povinnosti transparentnosti vyplývajúcej z článku 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie členským štátom podmienkou, ktorú treba splniť pred rozšírením kolektívnej zmluvy, ktorou sa jedinému subjektu vybratému sociálnymi partnermi zveruje správa povinného doplnkového systému sociálneho zabezpečenia zriadeného v prospech zamestnancov, na všetky podniky daného odvetvia?


title: Vec F-10/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  19. marca 2013 — SF (*1)/Komisia (Verejná služba — Odmena — Diéty — Preloženie — Priznanie diét — Úradník majiteľom nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v novom mieste výkonu zamestnania — Dôkaz o vzniku nákladov spojených s dočasným umiestnením v novom mieste výkonu zamestnania)

text:
                  25.5.2013

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 147/33

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 19. marca 2013 —  SF (*1)/Komisia
         (Vec F-10/12) (1)

         (Verejná služba - Odmena - Diéty - Preloženie - Priznanie diét - Úradník majiteľom nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v novom mieste výkonu zamestnania - Dôkaz o vzniku nákladov spojených s dočasným umiestnením v novom mieste výkonu zamestnania)
         (2013/C 147/61)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Žalobca: SF (*1) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

            Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

            Predmet veci

         Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zamietajúce priznanie diét žalobcovi

            Výrok rozsudku

                     1.

                     Žaloba sa zamieta.

                     2.

                     Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli  SF (*1).

                     3.

                      SF (*1) znáša polovicu vlastných trov konania.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.

            (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 29.


title: Vec F-39/07: Žaloba podaná 23. apríla 2007 – Campos Valls/Rada

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/28

         Žaloba podaná 23. apríla 2007 – Campos Valls/Rada
   (Vec F-39/07)
   (2007/C 129/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Manuel Campos Valls (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o zamietnutí kandidatúry žalobcu na pracovné miesto riaditeľa Španielskeho oddelenia na GR A, Riaditeľstvo III – Preklad a tvorba dokumentov – Jazykové oddelenie, ako aj zrušiť rozhodnutie o vymenovaní iného uchádzača na toto miesto,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza jediný dôvod vyplývajúci z oznámenia o voľnom pracovnom mieste č. 60/06, zo zjavne nesprávneho posúdenia a z porušenia článku 45 služobného poriadku, v tom, že úspešný uchádzač na toto sporné miesto nemal, na rozdiel od žalobcu, technické znalosti v prekladoch, ktoré sa vyžadovali v oznámení. Osobitne v tomto prípade, tvrdenie uvedené Radou, podľa ktorej majú byť tieto znalosti posudzované vo svetle funkcií vykonávaných v riadení zamestnancov, ktoré riaditeľ oddelenia musí vykonávať, porušuje oznámenie o voľnom pracovnom mieste.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. decembra 2004 vo veci C-219/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti štátom — Zdanenie zhodnotenia)

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 9. decembra 2004
   vo veci C-219/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Zdanenie zhodnotenia)
   (2005/C 31/07)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-219/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: M. Diaz-Llanos La Roche a L. Escobar Guerrero) proti Španielskemu kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: L. Fraguas Gadea), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 19. mája 2003, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda komory A. Borg Barthet, sudcovia J.-P. Puissochet (spravodajca) a S. von Bahr, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 9. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že ponechalo daňový režim, ktorý je vo vzťahu k zdaneniu zhodnotení uskutočnených po 1. januári 1997 v dôsledku prevodu akcií nadobudnutých pred 31. decembrom 1994 menej výhodný pre akcie kótované na trhoch iných ako sú španielske regulované trhy, ako pre akcie kótované na posledne uvedených trhoch, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 49 ES a 56 ES, ako aj zo zodpovedajúcich článkov 36 a 40 dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184 zo dňa 2.8.2003


title: Vec C-407/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  31. marca 2011 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesplnenie povinnosti vykonať rozsudok Súdneho dvora — Peňažné sankcie — Uloženie paušálnej pokuty)

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. marca 2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-407/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nesplnenie povinnosti vykonať rozsudok Súdneho dvora - Peňažné sankcie - Uloženie paušálnej pokuty)
   2011/C 152/08
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Condou-Durande a A.-M. Rouchaud-Joët, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: A. Samoni-Rantou a N. Dafniou, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 228 ES — Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora z 18. júla 2007 vo veci C-26/07 — Neprijatie všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004 o odškodňovaní obetí trestných činov (Ú. v. EÚ L 261, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 65) — Návrh na stanovenie penále

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, ktoré vydala Komisia Európskych spoločenstiev 23. septembra 2008 podľa článku 228 ES, neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku z 18. júla 2007, Komisia/Grécko (C-26/07), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z odseku 1 uvedeného článku.

               2.

               Helénska republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške troch miliónov eur.

               3.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec T-701/15: Žaloba podaná 25. novembra 2015 – Stock Polska/ÚHVT – Lass & Steffen (LUBELSKA)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/72

         Žaloba podaná 25. novembra 2015 – Stock Polska/ÚHVT – Lass & Steffen (LUBELSKA)
   (Vec T-701/15)
   (2016/C 038/97)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stock Polska Sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: T. Gawrylczyk, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (Lübeck, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „LUBELSKA“ – prihláška č. 11 657 459.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 24. septembra 2015 vo veci R 1788/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-466/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 21. novembra 2006 – Société Roquette Frères SA/Direction générale des douanes et des droits indirects a Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/47

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre (Francúzsko) 21. novembra 2006 – Société Roquette Frères SA/Direction générale des douanes et des droits indirects a Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   (Vec C-466/06)
   (2006/C 326/96)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société Roquette Frères SA

      Žalovaní: Direction générale des douanes et des droits indirects a Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú článok 24 ods. 2 nariadenia č. 1785/1981 (1), článok 27 ods. 3 nariadenia č. 2038/1999 (2), článok 1 nariadenia č. 2073/2000 (3), článok [1] ods. 2 nariadenia č. 1745/2002 (4) a článok 1 nariadenia č. 1739/2003 (5) platné v časti, v ktorej stanovujú maximálne základné množstvá výroby izoglukózy pre kontinentálne Francúzsko bez ohľadu na izoglukózu vyrobenú v tomto členskom štáte v období od 1. novembra 1978 do 30. apríla 1979 ako medziprodukt slúžiaci na výrobu iných výrobkov určených na predaj?

               2.

               Subsidiárne v prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku:
               Sú nariadenia Komisie č. 1443/82 (6) a č. 314/2002 (7) neplatné vzhľadom na článok 33 nariadenia č. 2038/1999 a na článok 15 nariadenia Rady č. 1260/2001 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru (8) a so zreteľom na zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania, keďže nestanovujú pre výpočet výrobných odvodov vylúčenie z potrieb financovania množstiev cukru obsiahnutých v spracovaných výrobkoch vyvážaných bez [vývoznej] náhrady?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1785/81 z 30. júna 1981 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 177, s. 4).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2038/1999 z 13. septembra 1999 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 252, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2073/2000 z 29. septembra 2000, ktorým sa pre hospodársky rok 2000/2001 znižuje zaručené množstvo na základe výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe preferenčných dovozov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 246, s. 38).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1745/2002 z 30. septembra 2002, ktorým sa pre hospodársky rok 2002/2003 znižuje zaručené množstvo na základe výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe preferenčných dovozov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 263, s. 31).

      (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1739/2003 z 30. septembra 2003, ktorým sa pre hospodársky rok 2003/2004 znižuje zaručené množstvo na základe výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe preferenčných dovozov (Ú. v. EÚ L 249, s. 38; Mim. vyd. 03/040, s. 89).

      (6)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 1443/82 z 8. júna 1982 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 158, s. 17).

      (7)  Nariadenie Komisie (ES) č. 314/2002 z 20. februára 2002 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru (Ú. v. ES L 50, s. 40; Mim. vyd. 03/035, s. 190).

      (8)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17).


title: Vec C-587/13 P: Odvolanie podané 20. novembra 2013 : Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z  9. septembra 2013 vo veci T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisia

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/12

         Odvolanie podané 20. novembra 2013: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. septembra 2013 vo veci T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Komisia
   (Vec C-587/13 P)
   2014/C 15/17
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. (v zastúpení: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie,

               —

               vyhlásiť žalobu o neplatnosť v konaní T-429/11 za prípustnú a vrátiť vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie vo veci,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania, ktoré vznikli v konaniach týkajúcich sa prípustnosti na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd porušil právo Únie pri výklade judikatúry týkajúcej sa pojmu skutočný príjemca pomoci na účely posúdenia prípustnosti žalôb proti rozhodnutiam, ktorými sa vyhlasuje schéma pomoci za nelegálnu a nezlučiteľnú. Konkrétne,

                           —

                           Všeobecný súd vykladal nesprávne judikatúru týkajúcu sa pojmu skutočný príjemca pomoci a dopustil sa skreslenia skutkového stavu, keď ju uplatnil na operácie vykonané odvolateľkou po 21. decembri 2007,

                           —

                           Všeobecný súd sa tiež dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o operácie predchádzajúce 21. decembru 2007, pri výklade pojmu judikatúry skutočný príjemca pomoci.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vykladal článok 263, štvrtý odsek, in fine ZFEÚ. Všeobecný súd právne pochybil, keď uviedol, že rozhodnutia v oblasti režimov štátnej pomoci, ako je napadnuté rozhodnutie, si vyžadujú vykonávacie opatrenia v zmysle nového ustanovenia Zmluvy.

               3.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď prijal rozhodnutie, ktoré porušuje právo na účinnú súdnu ochranu. Napadnuté uznesenie pripúšťa čisto teoretický pojem tohto práva, ktorý bráni odvolateľke v prístupe k možnosti spochybniť napadnuté rozhodnutie, za stanovených podmienok a bez toho, aby musela porušiť právo na prejudiciálne konanie.


title: Vec T-184/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  26. novembra 2008 – Avon Products/ÚHVT (ANEW ALTERNATIVE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ANEW ALTERNATIVE — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. novembra 2008 – Avon Products/ÚHVT (ANEW ALTERNATIVE)
   (Vec T-184/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ANEW ALTERNATIVE - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 19/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Avon Products, Inc. (New York, New York, Spojené štáty americké) (v zastúpení: C. Heitmann-Lichtenstein a U. Stelzenmüller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Laitinen a P. Bullock, neskôr G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. marca 2007 (vec R 1471/2006-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ANEW ALTERNATIVE ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Avon Products, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Spojené veci C-128/10 a C-129/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. marca 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)/Ypourgos Emporikis Naftilías [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda poskytovania služieb — Námorná kabotáž — Nariadenie (EHS) č. 3577/92 — Články 1 a 4 — Predchádzajúce správne povolenie pre služby kabotáže — Kontrola podmienok bezpečnosti plavidiel — Dodržiavanie poriadku v prístavoch — Záväzky služby vo verejnom záujme — Neexistencia presných a vopred známych kritérií]

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/11

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. marca 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)/Ypourgos Emporikis Naftilías
   (Spojené veci C-128/10 a C-129/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda poskytovania služieb - Námorná kabotáž - Nariadenie (EHS) č. 3577/92 - Články 1 a 4 - Predchádzajúce správne povolenie pre služby kabotáže - Kontrola podmienok bezpečnosti plavidiel - Dodržiavanie poriadku v prístavoch - Záväzky služby vo verejnom záujme - Neexistencia presných a vopred známych kritérií)
   2011/C 139/18
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)

      Žalovaný: Ypourgos Emporikis Naftilías

      Za účasti: Koinopraxia Epibatikon Ochimatagogon Ploion Kavalas — Thasou (C-128/10)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad článkov 1, 2 a 4 nariadenia Rady EHS č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364, s. 7; Mim. vyd. 06/002, s. 10) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca predchádzajúce správne povolenie na služby námornej kabotáže — Systém umožňujúci kontrolovať možnosť vykonania námorných spojení za podmienok dodržania bezpečnosti plavidla a prístavného poriadku — Neexistencia presných a vopred známych kritérií

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia článkov 1 a 4 nariadenia Rady EHS č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž), sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zavádza režim predchádzajúceho povolenia pre služby námornej kabotáže, spočívajúci v prijímaní správnych rozhodnutí, ktorými sa ukladá povinnosť dodržiavať určité rozpisy hodín na jednej strane z dôvodov bezpečnosti plavidiel a prístavného poriadku a na strane druhej z dôvodov záväzkov služby vo verejnom záujme, za predpokladu, že taký režim sa zakladá na objektívnych, nediskriminačných a vopred známych kritériách, najmä v prípade, že viacerí majitelia lodí chcú vplávať do toho istého prístavu v tom istom čase. Pokiaľ ide o správne rozhodnutia ukladajúce záväzky služby vo verejnom záujme, je navyše potrebné, aby sa dala preukázať skutočná potreba služby vo verejnom záujme z toho dôvodu, že pravidelná dopravná služba je v podmienkach voľnej hospodárskej súťaže nedostatočná. Vnútroštátny súd musí posúdiť, či sú tieto podmienky splnené vo veciach samých.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.