title: Vec T-420/04: Žaloba podaná dňa 10. októbra 2004: Kenneth Blackler proti Európskemu parlamentu

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/54

         Žaloba podaná dňa 10. októbra 2004: Kenneth Blackler proti Európskemu parlamentu
   (Vec T-420/04)
   (2004/C 300/104)
   Jazyk konania: francúzština
   Kenneth Blackler, bytom Ispra (Taliansko), v zastúpení: Patrick Georgen, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 10. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté Generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu z 11. júla 2004 potvrdzujúce rozhodnutie Výberovej komisie vo výberovom konaní PE/98/A na vytvorenie zoznamu spôsobilých inžinierov telekomunikačných odborníkov, slúžiaceho ako rezerva pre nábor hlavných referentov (A5/A4), ktorým žalobca nebol pripustený na ústne skúšky v rámci predmetného výberového konania;

               —

               zrušil súbor neskorších úkonov a aktov v predmetnom výberovom konaní;

               —

               subsidiárne, v prípade ak Súd prvého stupňa nevyhovie požiadavke na zrušenie výberového konania, zaviazal Parlament zaplatiť žalobcovi 100 000 EUR ako náhradu materiálnej a morálnej ujmy žalobcu;

               —

               zaviazal Európsky parlament nahradiť všetky trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tomto konaní napáda odmietnutie Výberovej komisie vo výberovom konaní PE/98/A pripustiť ho na ústne skúšky, pretože vyhodnotenie jeho prihlášky ho umiestnilo na 38. miesto poradia a iba prvých 15 klasifikovaných bolo pripustených na ústne skúšky. Toto výberové konanie malo za účel vytvorenie rezervnej listiny pre nábor hlavných referentov v oblasti telekomunikačnej expertízy.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza:

               —

               Porušenie oznámenia o vyhlásení výberového konania v tom, že napadnuté rozhodnutie bralo za kritériá posudzovania pre prirátanie známky k diplomom predloženým uchádzačmi dĺžku vykonaného štúdia, ignorujúc určité dokumenty predložené žalobcom pri podaní svojej prihlášky a opomenulo tiež pristúpiť k známkovaniu dokladov podľa kritérií vyžadovaných oznámením o vyhlásení výberového konania.

               —

               Existenciu v danom prípade zjavnej chyby v posúdení, nakoľko došlo k chybe v počítaní, čo sa týka trvania profesionálnej skúsenosti žalobcu, rovnako ako k odmietnutiu zohľadnenia pre preukázanie, že žalobca spĺňa aspoň osem z 13 oblastí príslušnosti uvádzaných v oznámení o výberovom konaní, tak jeho publikácií ako aj podrobností, ktoré preukazovali práce, ktoré vykonával v priebehu svojej kariéry.


title: Vec T-345/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Complejo Agrícola/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Rozhodnutie 2006/613/ES — Zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť — Napadnuteľný akt — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Complejo Agrícola/Komisia
   (Vec T-345/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Rozhodnutie 2006/613/ES - Zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť - Napadnuteľný akt - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 223/70)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Complejo Agrícola, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Menéndez Menéndez a G. Yanguas Montero, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a D. Rechia, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (Ú. v. EÚ L 259, s. 1), v rozsahu, v akom označuje územie nazvané „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“, na ktorom sa nachádza podnik, ktorého je žalobkyňa majiteľkou, ako územie európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Complejo Agrícola, SA znáša svoje vlastné trovy konania a okrem toho je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Komisii.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-231/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. októbra 2013 — Merlin a i./ÚHVT — Dusyma (Hra) [ „Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci hru — Skorší dizajn — Dôvody neplatnosti — Novosť — Osobitný charakter — Rozlišovanie medzi výrobkom a dizajnom — Články 3, 4, 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“ ]

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/7

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. októbra 2013 — Merlin a i./ÚHVT — Dusyma (Hra)
   (Vec T-231/10) (1)

   (Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci hru - Skorší dizajn - Dôvody neplatnosti - Novosť - Osobitný charakter - Rozlišovanie medzi výrobkom a dizajnom - Články 3, 4, 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002)
   2013/C 359/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Merlin Handelsgesellschaft mbH (Forchtenberg, Nemecko), Rolf Krämer (Forchtenberg), BLS Basteln Lernen Spielen GmbH (Forchtenberg) a Andreas Hohl (Künzelsau, Nemecko) (v zastúpení: R. Kramer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dusyma Kindergartenbedarf GmbH (Schorndorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Zinnecker, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. marca 2010 (vec R 879/2009-3) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Merlin Handelsgesellschaft mbH a i. a Dusyma Kindergartenbedarf GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Merlin Handelsgesellschaft mbH, pán Rolf Krämer, BLS Basteln Lernen Spielen GmbH a pán Andreas Hohl sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec C-655/13: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – H. J. Mertens/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 71 — Pojem „čiastočne nezamestnaní cezhraniční pracovníci“ — Odmietnutie členského štátu bydliska a príslušného členského štátu priznať dávky v nezamestnanosti)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/12

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – H. J. Mertens/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (Vec C-655/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 71 - Pojem „čiastočne nezamestnaní cezhraniční pracovníci“ - Odmietnutie členského štátu bydliska a príslušného členského štátu priznať dávky v nezamestnanosti))
      (2015/C 107/15)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: H. J. Mertens

         Žalovaná: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Výrok rozsudku

      Článok 71 ods. 1 písm. a) bod i) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1606/98 z 29. júna 1998 sa má vykladať v tom zmysle, že cezhraničný pracovník, ktorý sa ihneď po ukončení pracovného vzťahu na plný úväzok so zamestnávateľom v členskom štáte zamestná na čiastočný úväzok u iného zamestnávateľa v tom istom členskom štáte, sa považuje za čiastočne nezamestnaného cezhraničného pracovníka v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.


title: Vec C-39/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 27. januára 2012 — trestné konanie proti Vuovi Thangovi Dangovi

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 27. januára 2012 — trestné konanie proti Vuovi Thangovi Dangovi
   (Vec C-39/12)
   2012/C 118/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Vu Thang Dang

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 21 a 34 nariadenia (ES) č. 810/2009 (1) upravujúce udeľovanie a zrušenie jednotného víza vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, z ktorej vyplýva trestnosť prevádzačstva v prípadoch, keď prevádzaným osobám síce bolo udelené vízum, avšak na základe podvodu o skutočnom účele vycestovania?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex) (Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009, s. 1).


title: Vec C-239/16 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 1. februára 2017 – Ante Šumelj a i./Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Žaloba o náhradu škody — Akt o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii — Záväzky týkajúce sa stratégie súdnej reformy — Vytvorenie funkcie verejného exekútora a jej následné zrušenie — Škoda spôsobená osobe, ktorá bola vymenovaná do funkcie verejného exekútora — Monitoring Európskej komisie záväzkov Chorvátskej republiky, pri ktorom nedošlo k pochybeniu — Zamietnutie žaloby — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/2

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 1. februára 2017 – Ante Šumelj a i./Európska komisia
   (Vec C-239/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Žaloba o náhradu škody - Akt o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii - Záväzky týkajúce sa stratégie súdnej reformy - Vytvorenie funkcie verejného exekútora a jej následné zrušenie - Škoda spôsobená osobe, ktorá bola vymenovaná do funkcie verejného exekútora - Monitoring Európskej komisie záväzkov Chorvátskej republiky, pri ktorom nedošlo k pochybeniu - Zamietnutie žaloby - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné))
   (2017/C 129/02)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta (v zastúpení: M. Krmek, odvjetnik)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Ječmenica a G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Spojené veci T-472/09 a T-55/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – SP/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov — Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO — Určenie cien a lehôt na zaplatenie — Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Právny základ — Prekročenie právomoci a zneužitie konania — Pokuty — Horná hranica stanovená v článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 — Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie o zmene — Neprípustnosť“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – SP/Komisia
   (Spojené veci T-472/09 a T-55/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov - Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO - Určenie cien a lehôt na zaplatenie - Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja - Porušenie podstatných formálnych náležitostí - Právny základ - Prekročenie právomoci a zneužitie konania - Pokuty - Horná hranica stanovená v článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 - Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie o zmene - Neprípustnosť“))
   (2015/C 034/21)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SP SpA (Brescia, Taliansko) (v zastúpení: G. Belotti, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: vo veci T-472/09 pôvodne R. Sauer, V. Di Bucci a B. Gencarelli, neskôr R. Sauer a R. Striani, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Moretto, advokát, vo veci T-55/10 pôvodne R. Sauer a B. Gencarelli, neskôr R. Sauer a R. Striani, za právnej pomoci de M. Moretto)

      Predmet veci

   Vo veci T-472/09 návrh na vyhlásenie neexistencie alebo zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 v konaní podľa článku 65 UO (vec COMP/37.956 – Výstužné tyče do betónu, opätovné prijatie), subsidiárne návrh na zrušenie článku 2 uvedeného rozhodnutia, a subsidiárne v druhom rade návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni, ako aj vo veci T-55/10 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 9912 v konečnom znení, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie K(2009) 7492 v konečnom znení

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-472/09 a T-55/10 sa spájajú na účely rozsudku.

               2.

               Vo veci T-472/09, SP/Komisia:

                           —

                           článok 2 rozhodnutia Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 v konaní podľa článku 65 UO (vec COMP/37.956 – Výstužné tyče do betónu, opätovné prijatie) sa zrušuje v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti SP SpA spoločne a nerozdielne zaplatiť pokutu 14,35 milióna eur,

                           —

                           v zostávajúcej časti sa žaloba zamieta,

                           —

                           SP znáša polovicu svojich vlastných trov konania,

                           —

                           Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania spoločnosti SP.

               3.

               Vo veci T-55/10, SP/Komisia:

                           —

                           žaloba sa zamieta,

                           —

                           SP je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-102/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Düsseldorf-Süd/SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG (Šiesta smernica o DPH — Článok 4 ods. 5 druhý a štvrtý pododsek — Možnosť členských štátov považovať činnosti orgánov riadiacich sa verejným právom, ktoré sú oslobodené od dane na základe článku 13 a 28 šiestej smernice, za činnosti orgánov verejnej moci — Spôsoby vykonania — Právo na odpočet — Výrazné narušenie hospodárskej súťaže)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/15

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Düsseldorf-Süd/SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG
   (Vec C-102/08) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 4 ods. 5 druhý a štvrtý pododsek - Možnosť členských štátov považovať činnosti orgánov riadiacich sa verejným právom, ktoré sú oslobodené od dane na základe článku 13 a 28 šiestej smernice, za činnosti orgánov verejnej moci - Spôsoby vykonania - Právo na odpočet - Výrazné narušenie hospodárskej súťaže)
   2009/C 180/25
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Düsseldorf-Süd

      Žalovaný: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 4 ods. 5 druhého a štvrtého pododseku, ako aj článku 13 smernice 77/388/EHS: šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Kvalifikácia dlhodobého prenájmu kancelárií a miest na parkovanie orgánom riadiacim sa verejným právom ako ekonomickej činnosti alebo správy majetku — Podrobnosti výkonu oprávnenia členských štátov považovať na základe článku 13 alebo 28 smernice 77/388/EHS činnosti orgánov riadiacich sa verejným právom za činnosti orgánu verejnej moci

      Výrok rozsudku

               1.

               Členské štáty musia na to, aby mohli uplatňovať možnosť stanovenú v článku 4 ods. 5 štvrtom pododseku šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, podľa ktorej určité činnosti orgánov riadiacich sa verejným právom, oslobodené od dane podľa článkov 13 alebo 28 tejto smernice, sú považované za činnosti orgánu verejnej moci, stanoviť výslovné ustanovenie.

               2.

               Článok 4 ods. 5 druhý pododsek šiestej smernice 77/388 sa má vykladať tak, že orgány riadiace sa verejným právom musia byť považované za zdaniteľné osoby pri činnostiach alebo plneniach, ktoré vykonávajú ako orgány verejnej moci, nielen ak by ich nepodliehanie dani v zmysle prvého alebo štvrtého pododseku uvedeného ustanovenia viedlo k výraznému narušeniu hospodárskej súťaže na ujmu ich súkromných konkurentov, ale tiež, ak by viedlo k takémuto výraznému narušeniu hospodárskej súťaže na ich vlastnú ujmu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec T-208/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. novembra 2011 — Quinn Barlo a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s metakrylátmi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pojem jediné porušenie — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti“ )

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/46

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2011 — Quinn Barlo a i./Komisia
      (Vec T-208/06) (1)

      (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s metakrylátmi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pojem jediné porušenie - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti)
      (2012/C 25/86)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Quinn Barlo Ltd (Cavan, Írsko), Quinn Plastics NV (Geel, Belgicko) a Quinn Plastics GmbH (Mayence, Nemecko) (v zastúpení: W. Blau, F. Wijckmans a F. Tuytschaever, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Bottka a S. Noë, neskôr V. Bottka a N. Khan, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie článkov 1 a 2 rozhodnutia Komisie K(2006) 2098 v konečnom znení z 31. mája 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.645 — Metakryláty) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a subsidiárne návrh na zrušenie článku 2 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladá žalobkyniam pokutu a ešte subsidiárnejšie návrh na zníženie výšky tejto pokuty

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 2098 v konečnom znení z 31. mája 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.645 — Metakryláty) sa zrušuje jednak v rozsahu, v akom konštatuje, že Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV a Quinn Plastics GmbH porušili článok 81 ES a článok 53 Dohody o európskom hospodárskom priestore (EHP) tým, že sa podieľali na viacerých dohodách a zosúladených postupoch, ktoré sa týkali nielen pevných dosiek z polymethylmethakrylátu, ale tiež formovacej zmesi z polymethylmethakrylátu a sanitárnych výrobkov z polymethylmethakrylátu, a ďalej v rozsahu, v akom konštatuje zodpovednosť týchto spoločností za ich účasť na karteli v období od 1. novembra 1998 do 23. februára 2000.

                  2.

                  Výška pokuty, ktorú sú povinné solidárne zaplatiť Quinn Barlo, Quinn Plastics NV a Quinn Plastics GmbH podľa článku 2 rozhodnutia K(2006) 2098 v konečnom znení, je stanovená na 8 250 000 eur.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  Quinn Barlo, Quinn Plastics NV a Quinn Plastics GmbH znášajú 60 % svojich vlastných trov konania a 60 % trov konania vynaložených Európskou komisiou.

                  5.

                  Komisia znáša 40 % svojich vlastných trov konania a 40 % trov konania vynaložených Quinn Barlo, Quinn Plastics NV a Quinn Plastics GmbH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006.


title: Vec C-562/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles – Belgicko) – Centre public d’action sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Charta základných práv Európskej únie — Článok 19 ods. 2 a článok 47 — Smernica 2004/83/ES — Minimálne ustanovenia pre priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu — Osoba oprávnená na doplnkovú ochranu — Článok 15 písm. b) — Týranie alebo neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo sankcie uložené žiadateľovi v jeho krajine pôvodu — Článok 3 — Výhodnejšie normy — Žiadateľ, ktorý trpí vážnou chorobou — Neexistencia primeranej liečby v krajine pôvodu — Smernica 2008/115/ES — Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Článok 13 — Opravný prostriedok s odkladným účinkom — Článok 14 — Záruky v období pred návratom — Základné potreby)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/13

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles – Belgicko) – Centre public d’action sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida
   (Vec C-562/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Článok 19 ods. 2 a článok 47 - Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia pre priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu - Osoba oprávnená na doplnkovú ochranu - Článok 15 písm. b) - Týranie alebo neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo sankcie uložené žiadateľovi v jeho krajine pôvodu - Článok 3 - Výhodnejšie normy - Žiadateľ, ktorý trpí vážnou chorobou - Neexistencia primeranej liečby v krajine pôvodu - Smernica 2008/115/ES - Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Článok 13 - Opravný prostriedok s odkladným účinkom - Článok 14 - Záruky v období pred návratom - Základné potreby))
   (2015/C 065/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour du travail de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Centre public d’action sociale d’Ottignies-Louvain-La-Neuve

      Žalovaný: Moussa Abdida

      Výrok rozsudku

   Články 5 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, vykladané s ohľadom na článok 19 ods. 2 a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článok 14 ods. 1 písm. b) tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave:

               —

               ktorá nepriznáva odkladný účinok opravnému prostriedku podanému proti rozhodnutiu, ktoré ukladá štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý trpí vážnou chorobou, opustiť územie členského štátu, keď vykonanie tohto rozhodnutia môže tohto štátneho príslušníka tretej krajiny vystaviť vážnemu riziku podstatného a nenapraviteľného zhoršenia jeho zdravotného stavu, a

               —

               ktorá nestanovuje, že v rámci možností budú zabezpečené základné potreby štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý trpí vážnou chorobou, v období, keď je dotknutý členský štát povinný odložiť vyhostenie tohto štátneho príslušníka tretej krajiny v dôsledku podania uvedeného opravného prostriedku, aby sa zabezpečilo, že urgentná zdravotná starostlivosť a základná liečba môžu byť účinne poskytnuté.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2014.


title: Vec C-218/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  15. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/14

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-218/05) (1)

   (2006/C 154/35)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005.


title: Vec F-133/06: Žaloba podaná 11. júla 2007 – Marcuccio/Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/18

         Žaloba podaná 11. júla 2007 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-133/06)
   (2007/C 223/32)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť neexistenciu ex lege alebo subsidiárne zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta žiadosť z 31. augusta 2005, ktorou žalobca žiadal menovací orgán (MO), aby mu vrátil jeho majetok nachádzajúci sa v služobnom byte v čase jeho užívania v Angole, ktorého sa Komisia predtým bez dôvodu zmocnila,

               —

               určiť neexistenciu ex lege alebo subsidiárne zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozhodnutie vydané MO 20. júla 2006, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu proti spornému rozhodnutiu,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť vrátiť žalobcovi jeho majetok,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila sumu 1 000 000 eur, prípadne sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú Súd bude považovať za oprávnenú a spravodlivú, z titulu náhrady ujmy spôsobenej žalobcovi sporným rozhodnutím, od podania žiadosti 31. augusta 2005 alebo subsidiárne odo dňa, kedy bolo sporné rozhodnutie vydané, do dnešného dňa,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila za každý deň od dnešného dňa do dňa, kedy žalovaná vydá všetky rozhodnutia týkajúce sa bezpodmienečného schválenia žiadosti z 31. augusta 2005, sumu 300 eur, prípadne sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú Súd bude považovať za oprávnenú a spravodlivú, splatnú prvý deň každého mesiaca vo vzťahu k nadobudnutým právam z predchádzajúceho mesiaca, z titulu náhrady ujmy spôsobenej sporným rozhodnutím od uvedeného dňa,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca uvádza na podporu svojej argumentácie tri žalobné dôvody:

               1.

               absolútny nedostatok odôvodnenia, ako aj nelogickosť, rozpornosť, zámena a domýšľavý charakter úvah prijatých žalovanou;

               2.

               zjavne hrubé porušenie práva;

               3.

               porušenie povinnosti starostlivosti a správneho úradného postupu.


title: Vec T-579/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  18. decembra 2013 — Istituto di vigilanza dell’Urbe/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie strážnych a recepčných služieb v, Domoch Európskej únie v Ríme a v Miláne — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť“ )

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/21

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 18. decembra 2013 — Istituto di vigilanza dell’Urbe/Komisia
   (Vec T-579/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie strážnych a recepčných služieb v, Domoch Európskej únie v Ríme a v Miláne - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť)
   2014/C 39/35
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Istituto di Vigilanza dell’Urbe SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: D. Dodaro a S. Cianciullo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Moro a L. Cappelletti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia o udelení zákazky, ktoré prijala Komisia 27. augusta 2013 a týkajúceho sa verejnej zákazky na strážne a recepčné služby v „Domoch Európskej únie“ v Ríme a v Miláne (Taliansko)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec F-74/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  21. októbra 2009 — Ramaekers-Jørgensen/Komisia (Úradníci — Daň Spoločenstva — Výpočet — Kumulácia osobnej odmeny a pozostalostného dôchodku — Spôsoby vyberania dane — Okamih zrážky)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 21. októbra 2009 — Ramaekers-Jørgensen/Komisia
   (Vec F-74/08) (1)

   (Úradníci - Daň Spoločenstva - Výpočet - Kumulácia osobnej odmeny a pozostalostného dôchodku - Spôsoby vyberania dane - Okamih zrážky)
   2009/C 297/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dominique Ramaekers-Jørgensen (Genval, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Zieleśkiewicz a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Menovacieho orgánu o výpočte dane Spoločenstva kumuláciou sumy osobnej odmeny a pozostalostného dôchodku, ako aj rozhodnutia o zamietnutí žiadosti, aby daň Spoločenstva vyberaná z jej pozostalostného dôchodku nebola vyrubovaná vopred pred jeho vyplácaním zo sumy jej odmeny. Na druhej strane určenie, že články 3 a 4 nariadenia č. 260/68 sú protiprávne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Ramaekers-Jørgensen znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii Európskych spoločenstiev.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008, s. 52.


title: Vec C-252/09: Žaloba podaná 7. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/28

         Žaloba podaná 7. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-252/09)
   2009/C 205/49
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2007/16/ES (1) z 19. marca 2007, ktorou sa implementuje smernica Rady 85/611/EHS o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP), pokiaľ ide o objasnenie niektorých vymedzení pojmov, a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 23. marca 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 79, s. 11.


title: Vec C-308/04 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. júna 2006 – SGL Carbon AG/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Grafitové elektródy — Článok 81 ods. 1 ES — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Oznámenie o spolupráci — Zásada ne bis in idem)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. júna 2006 – SGL Carbon AG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-308/04 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Grafitové elektródy - Článok 81 ods. 1 ES - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Oznámenie o spolupráci - Zásada ne bis in idem)
   (2006/C 212/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: SGL Carbon AG (v zastúpení: M. Klusmann a K. Beckmann, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet, H. Gading a M. Schneider, splnomocnení zástupcovia), Tokai Carbon Co. Ltd, so sídlom v Tokiu (Japonsko), Nippon Carbon Co. Ltd, so sídlom v Tokiu, Showa Denko KK, so sídlom v Tokiu, GrafTech International Ltd, predtým UCAR International Inc., so sídlom vo Wilmingtone (Spojené štáty), SEC Corp., so sídlom v Amagasaki (Japonsko), The Carbide/Graphite Group Inc., so sídlom v Pittsburgu (Spojené štáty)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 29. apríla 2004, Tokai Carbon a i./Komisia (spojené veci T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01), v rozsahu, v akom sa týka veci T-239/01 – Zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/271/ES z 18. júla 2001 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP – Vec COMP/E-1/36.490 – Grafitové elektródy [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 100, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               SGL Carbon AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-582/12 P: Odvolanie podané 12. decembra 2012 : El Corte Inglés, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  27. septembra 2012 vo veci T-373/09, El Corte Inglés/ÚHVT — Pucci International (Emidio Tucci)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/9

         Odvolanie podané 12. decembra 2012: El Corte Inglés, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2012 vo veci T-373/09, El Corte Inglés/ÚHVT — Pucci International (Emidio Tucci)
   (Vec C-582/12 P)
   2013/C 63/16
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: El Corte Inglés, S.A. (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo a E. Seijo Veiguela, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Emilio Pucci International BV

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 vo veci T-373/09 v rozsahu, v akom je napadnutý týmto odvolaním,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vznikli El Corte Inglés, S.A.,

               —

               zaviazať Emilio Pucci International BV na náhradu trov konania, ktoré vznikli El Corte Inglés, S.A.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Brožúry, časopisy a kópie iných dokumentov predložených namietateľom neboli nikdy predložené v celom ich rozsahu a v pôvodnej forme. V dôsledku toho dôkazy predložené namietateľom nemožno zohľadniť pre žiadnu triedu. Všeobecný súd v bodoch 26 a 27 svojho rozsudku, keď skúmal otázku, či dokumenty treba predložiť iba vo forme originálov, síce konštatoval, že nedošlo k podvodnej manipulácii, čoho sa však žalobkyňa nedovolávala.
   Dokumenty uvedené v prílohe 2 treba vylúčiť, pretože dátumy a odkazy na uverejnenie boli zjavne vložené namietateľom. Keďže tieto otázky neboli v rozsudku primerane posúdené, žalobkyňa sa tiež domnieva, že dokumenty uvedené v dôkaze 2 musia byť odmietnuté a že v dôsledku toho nemožno z týchto časopisov vyvodzovať dôkaz o používaní alebo dobrom mene namietaných ochranných známok v triede 25.
   Pokiaľ ide o porovnanie sporných tovarov a služieb, z vyššie uvedeného vyplýva, že namietateľ Emilio Pucci International, B.V. nepreukázal používanie svojich skorších talianskych ochranných známok a že v dôsledku toho porovnanie s prihlasovanou ochrannou známkou malo byť vykonané len pokiaľ ide o triedy 18 a 24 ochrannej známky Spoločenstva 203570.
   Namietateľ uznal, že ochranná známka „Emilio Pucci“ po 70-tych rokoch upadala. Na druhej strane treba opätovne poznamenať, že ochranná známka „Emidio Tucci“ má v Španielsku dobré meno, má zjavný úspech a zodpovedá priezviskám a menám dvoch skutočných osôb, Emidio Tucci a Emilio Pucci. Tieto otázky sú súčasťou dôvodov uvádzaných v rámci konania pred ÚHVT.
   Dôkaz o neoprávnene získanom prospechu z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena ochrannej známky namietateľa musí dokazovať existenciu pokusu využívať komerčne jej dobré meno (pozri rozsudok Spa-Finders (1), bod 51). Namietateľ však v tejto súvislosti nepredložil žiadne tvrdenie.
   V dôsledku toho, keď sa namietateľ dovoláva skutočnej škody alebo neoprávnene získanej výhody, musí uviesť tvrdenia a predložiť dôkazy alebo vykonať analýzu pravdepodobnosti a predložiť dôkazy preukazujúce, že nebezpečenstvo neoprávnene získaného prospechu nie je iba hypotetické (bod 64 rozsudku), pokiaľ ide o typ údajne utrpenej ujmy alebo neoprávnenej výhody prihlasovateľa ochrannej známky, bez toho, aby stačilo iba všeobecné tvrdenie v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 (2).
   Keďže namietateľ Emilio Pucci International si nesplnil povinnosť odôvodnenia v týchto otázkach, ale obmedzil sa na všeobecné odôvodnenie bez podrobností, žalobca zastáva názor, že Všeobecný súd neprimerane nahradil toto opomenutie namietateľa (pozri bod 65 rozsudku) a považoval tento bod za preukázaný.
   Dôsledky pre predmetnú vec sú uvedené v bodoch 66 až 68 rozsudku vychádzajúcich z predpokladu, ktorý, ako bolo uvedené, neexistuje: pokiaľ namietateľ, ktorý znášal toto dôkazné bremeno, nepreukázal neoprávnený prospech alebo poškodenie dobrého mena, nemožno pristúpiť k určeniu tovarov, pre ktoré vznikli dôvody zamietnutia podľa článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94.

      (1)  Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. mája 2005, Spa Monopole/ÚHVT — Spa-Finders Travel Arrangements (SPA-FINDERS), T-67/04, Zb. s. II-1825.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-524/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Lowlands Design Holding BV/Minister van Financiën (Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Dojčenské spacie vaky a spacie vaky pre malé deti — Podpoložky 62092000 alebo 62114290 )

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/12

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Lowlands Design Holding BV/Minister van Financiën
      (Vec C-524/11) (1)

      (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Dojčenské spacie vaky a spacie vaky pre malé deti - Podpoložky 6209 20 00 alebo 6211 42 90)
      (2012/C 331/19)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Lowlands Design Holding BV

         Žalovaný: Minister van Financiën

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad prílohy I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) a nariadenia Komisie (ES) č. 651/2007 z 8. júna 2007 týkajúceho sa zatriedenia určitých druhov tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 153, s. 3) — Spacie vaky pre dojčatá a malé deti

         Výrok rozsudku

      Kombinovaná nomenklatúra, ktorá tvorí prílohu I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 1719/2005 z 27. októbra 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že detské spacie vaky v tvare kombinézy, o aké ide v konaní vo veci samej, sa majú zaradiť do podpoložky 6209 20 00 ako „dojčenské odevy a odevné doplnky, z bavlny“, pokiaľ sú vzhľadom na svoju veľkosť vhodné pre deti s výškou postavy nepresahujúcou 86 cm. Pokiaľ to tak nie je, musia sa tieto výrobky zaradiť do podpoložky 6211 42 90 ako „ostatné dámske alebo dievčenské odevy, z bavlny“.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2011.


title: Vec C-202/06 P: Odvolanie podané  4. mája 2006 : Cementbouw Handel & Industrie BV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z  23. februára 2006  vo veci T-282/02, Cementbouw Handel & Industrie BV/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/17

         Odvolanie podané 4. mája 2006: Cementbouw Handel & Industrie BV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 23. februára 2006 vo veci T-282/02, Cementbouw Handel & Industrie BV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-202/06 P)
   (2006/C 178/27)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Cementbouw Handel & Industrie BV (v zastúpení: W. Knibbeler, O. Brouwer a P. J. Kreijger, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006, ktorým:

                           a)

                           bola zamietnutá žaloba odvolateľa,

                           b)

                           bol odvolateľ zaviazaný na náhradu trov konania,

               —

               prípadne vrátil vec na rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli prípadným vedľajším účastníkom konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa svojim rozsudkom z 23. februára 2006:

               a)

               nesprávne vyložil a uplatnil články 1, 2 a článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1310/97 z 30. júna 1997 (1),

               b)

               porušil zásadu proporcionality a nesprávne vyložil a uplatnil článok 8 ods. 2 uvedeného nariadenia,

         čo nesprávne viedlo k tomu, že žaloba odvolateľa bola zamietnutá a rozhodnutie Komisie bolo v rozsahu, v akom bol prvý návrh záväzkov odvolateľa a Hanielu zamietnutý ako nedostatočný, potvrdené.

      (1)  Ú. v. ES L 180, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 164.


title: Vec C-45/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  12. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 10 ES, 71 ES a článok 80 ods. 2 ES — Námorná bezpečnosť — Kontrola lodí a prístavných zariadení — Medzinárodné dohovory — Právomoci Spoločenstva a členských štátov)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. februára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-45/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 10 ES, 71 ES a článok 80 ods. 2 ES - Námorná bezpečnosť - Kontrola lodí a prístavných zariadení - Medzinárodné dohovory - Právomoci Spoločenstva a členských štátov)
   (2009/C 82/04)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson, M. Konstantinidis, F. Hoffmeister a I. Zervas, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Grécka republika (v zastúpení: A. Samoni-Rantou a S. Chala, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podoruje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: I. Rao, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Anderson, QC)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 10, 71 a článku 80 ods. 2 Zmluvy ES – Predloženie návrhu, ktorý patrí do oblasti výlučnej vonkajšej právomoci Spoločenstva, medzinárodnej organizácii – Námorná bezpečnosť – Návrh na kontrolu zhody lodí a prístavných zariadení s požiadavkami kapitoly XI-2 SOLAS a kódexu ISPS
   Výrok rozsudku

               1.

               Predložením návrhu (MSC 80/5/11) týkajúceho sa kontroly zhody lodí a prístavných zariadení s požiadavkami kapitoly XI-2 Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori, uzavretého v Londýne 1. novembra 1974, a Medzinárodného kódexu bezpečnosti lodí a prístavných zariadení Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) si Helénska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 10 ES, 71 ES a článku 80 ods. 2 ES.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-714/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – Bonney/ÚHVT – Bruno (ATHEIST) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ATHEIST — Skoršia národná slovná ochranná známka athé — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – Bonney/ÚHVT – Bruno (ATHEIST)
   (Vec T-714/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ATHEIST - Skoršia národná slovná ochranná známka athé - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 414/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: David Bonney (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne L. Rampini, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vanessa Bruno (Paríž, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. augusta 2015 (vec R 803/2013-4), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi Vanessou Bruno a Davidom Bonneym

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               David Bonney znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚVHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Oznámenie – verejná konzultácia – Zemepisné označenie Juhoafrickej republiky

text:
               7.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/3

         OZNÁMENIE – VEREJNÁ KONZULTÁCIA
   Zemepisné označenie Juhoafrickej republiky
   (2015/C 45/03)
   V rámci prebiehajúcej finalizácie dohody s Juhoafrickou republikou vo forme protokolu o ochrane zemepisných označení (ďalej len „protokol“) poskytli juhoafrické orgány dodatočné informácie o zemepisnom označení poľnohospodárskeho výrobku, ktorý bol navrhnutý na ochranu podľa protokolu popri zozname uverejnenom v oznámení 2014/C051/09 (1). Európska komisia v súčasnosti zvažuje, či toto zemepisné označenie uvedené v prílohe bude podľa protokolu chránené ako zemepisné označenie v zmysle článku 22 ods. 1 Dohody TRIPS.
   Komisia vyzýva všetky členské štáty alebo tretie krajiny, či fyzické osoby alebo právnické osoby s legitímnym záujmom, ktoré majú bydlisko alebo sídlo v niektorom členskom štáte či tretej krajine, aby predložili námietky proti takejto ochrane v podobe náležite podloženého vyhlásenia.
   Vznesené námietky sa musia Komisii doručiť do dvoch mesiacov po uverejnení tohto oznámenia. Vznesené námietky by sa mali zasielať na túto e-mailovú adresu:
   AGRI-A3-GI@ec.europa.eu
   Vznesené námietky sa preskúmajú len vtedy, ak budú doručené v uvedenej lehote a ak sa nimi preukáže, že ochrana navrhovaného názvu by:

               a)

               znamenala rozpor s názvom plemena zvierat, v dôsledku čoho by spotrebiteľ mohol byť uvedený do omylu vzhľadom na skutočný pôvod výrobku;

               b)

               spôsobila, že chránený názov by bol čiastočným alebo úplným homonymom názvu, ktorý je už v Únii chránený podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (2), alebo že by sa nachádzal v dohodách, ktoré Únia uzatvorila s týmito krajinami:

                           —

                           Švajčiarsko (3)

                           —

                           Kórea (4)

                           —

                           Stredná Amerika (5)

                           —

                           Kolumbia a Peru (6)

                           —

                           Čierna Hora (7)

                           —

                           Bosna a Hercegovina (8)

                           —

                           Srbsko (9)

                           —

                           Moldavsko (10)

                           —

                           Gruzínsko (11)

               c)

               mohla zavádzať spotrebiteľa, pokiaľ ide o skutočnú identitu výrobku, vzhľadom na povesť ochrannej známky, jej všeobecnú známosť a obdobie jej používania;

               d)

               ohrozila existenciu úplne alebo čiastočne totožného názvu alebo ochrannej známky alebo existenciu výrobkov, ktoré boli legálne na trhu počas najmenej piatich rokov pred dňom uverejnenia tohto oznámenia;

               e)

               alebo ak sa v nich uvádzajú podrobné údaje, z ktorých vyplýva, že názov, ktorého ochrana sa zvažuje, je druhový.

         Uvedené kritériá sa posúdia vo vzťahu k územiu Únie, ktoré v prípade práv duševného vlastníctva znamená výlučne územie alebo územia, kde sa uvedené práva ochraňujú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 22.2.2014, s. 22.

      (2)  Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (3)  Rozhodnutie Rady a Komisie 2002/309/ES, Euratom o dohode o vedeckej a technologickej spolupráci zo 4. apríla 2002 o uzavretí siedmich dohôd so Švajčiarskou konfederáciou (Ú. v. ES L 114, 30.4.2002, s. 1), a najmä dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o obchode s poľnohospodárskymi výrobkami – príloha 7.

      (4)  Rozhodnutie Rady 2011/265/EÚ zo 16. septembra 2010 o podpísaní v mene Európskej únie a o predbežnom vykonávaní Dohody o voľnom obchode medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kórejskou republikou na strane druhej (Ú. v. EÚ L 127, 14.5.2011, s. 1).

      (5)  Dohoda, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Strednou Amerikou na strane druhej (Ú. v. EÚ L 346, 15.12.2012, s. 3).

      (6)  Dohoda o obchode medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kolumbiou a Peru na strane druhej (Ú. v. EÚ L 354, 21.12.2012, s. 3).

      (7)  Rozhodnutie Rady 2007/855/ES z 15. októbra 2007 o podpísaní a uzavretí Dočasnej dohody o obchode a obchodných záležitostiach medzi Európskym spoločenstvom na jednej strane a Čiernohorskou republikou na strane druhej (Ú. v. EÚ L 345, 28.12.2007, s. 1).

      (8)  Rozhodnutie Rady 2008/474/ES zo 16. júna 2008 o podpísaní a uzavretí Dočasnej dohody o obchode a obchodných záležitostiach medzi Európskym spoločenstvom na jednej strane a Bosnou a Hercegovinou na strane druhej – Protokol č. 6 (Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2008, s. 10).

      (9)  Rozhodnutie Rady 2010/36/ES z 29. apríla 2008 o podpise a uzavretí Dočasnej dohody o obchode a obchodných záležitostiach medzi Európskym spoločenstvom na jednej strane a Srbskou republikou na strane druhej (Ú. v. EÚ L 28, 30.1.2010, s. 1).

      (10)  Rozhodnutie Rady 2013/7/EÚ z 3. decembra 2012 o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou o ochrane zemepisných označení poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. EÚ L 10, 15.1.2013, s. 3).

      (11)  Rozhodnutie Rady 2012/164/EÚ zo 14. februára 2012 o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o ochrane zemepisných označení poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. EÚ L 93, 30.3.2012, s. 1).

      PRÍLOHA

                  Druh výrobku

                  Názov chránený v Južnej Afrike

                  Mäsový výrobok

                  Karoo meat of origin


title: Vec T-65/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2016 – Bank Refah Kargaran/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nové zapísanie názvu žalobkyne po zrušení pôvodného zápisu Všeobecným súdom — Nesprávne právne posúdenie — Skutkový omyl — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Proporcionalita“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2016 – Bank Refah Kargaran/Rada
   (Vec T-65/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu - Zmrazenie finančných prostriedkov - Nové zapísanie názvu žalobkyne po zrušení pôvodného zápisu Všeobecným súdom - Nesprávne právne posúdenie - Skutkový omyl - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Proporcionalita“))
   (2017/C 022/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Refah Kargaran (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux, M. Bishop a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu a D. Gauci, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ v prvom rade na zrušenie rozhodnutia Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 18) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 3) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, a subsidiárne na zrušenie rozhodnutia 2013/661 a vykonávacieho nariadenia č. 1154/2013 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne od 20. januára 2014

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bank Refah Kargaran znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec F-146/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 8. júna 2016 – Massoulié/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Parlament — Medziinštitucionálne preloženie — Povyšovanie za rok 2014 — Žiadosť o premenu hodnotiacich správ na body za zásluhy — Prekvalifikovanie sťažnosti na žiadosť — Článok 90 služobného poriadku — Zjavná neprípustnosť)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/52

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 8. júna 2016 – Massoulié/Parlament
   (Vec F-146/15) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Parlament - Medziinštitucionálne preloženie - Povyšovanie za rok 2014 - Žiadosť o premenu hodnotiacich správ na body za zásluhy - Prekvalifikovanie sťažnosti na žiadosť - Článok 90 služobného poriadku - Zjavná neprípustnosť))
   (2016/C 260/65)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: François Massoulié (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: V. Montebello-Demogeot a M. Dean, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu, ktorým bola zamietnutá žiadosť o premenu hodnotiacich správ žalobcu, ktoré boli vyhotovené od jeho povýšenia do platovej triedy AD 12, na body za zásluhy

      Výrok

               1.

               Žaloba, ktorú podal pán François Massoulié sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Massoulié znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskym parlamentom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 68, 22.2.2016, s. 45.


title: Vec C-459/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. októbra 2014 – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. októbra 2014 – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Vec C-459/14)
   (2015/C 007/17)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Fadil Cocaj

      Žalovaný: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Aké presne sú z formálneho a materiálneho hľadiska obsah a požiadavky na registráciu v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) z 29. apríla 2004?

               2.

               Akým spôsobom, akou formou a pred ktorým úradom sa musí registrácia v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 uskutočniť? V prípade, ak sa vyžaduje registrácia prostredníctvom úradu, aké formálne a obsahové znaky musí tento úrad v príslušnom členskom štáte spĺňať?

               3.

               Možno vyššie uvedené ustanovenia smernice – s ohľadom na jej článok 37 – vykladať tak, že sa ustanovenia smernice týkajúce sa partnerov vzťahujú iba na partnerov rozdielneho pohlavia alebo sa vzťahujú aj na partnerov rovnakého pohlavia?

               4.

               Pokiaľ právna úprava členského štátu pri uplatnení smernice priznáva registrovaným partnerom postavenie rodinného príslušníka, možno potom smernicu vykladať tak, že sa vzťahuje iba na partnerov rozdielneho pohlavia?

               5.

               Možno smernicu vykladať tak, že pri uplatnení smernice sa za registrované partnerstvo má považovať iba partnerstvo, v ktorom je jeden účastník uvedený v registri vyhlásení o registrovanom partnerstve?

               6.

               Možno vyššie uvedené ustanovenie smernice vykladať tak, že ak registrované partnerstvo nie je podľa predpisov členského štátu považované v každom ohľade za rovnocenné s manželstvom, takéto partnerstvo – aj s ohľadom na článok 37 – v nijakom prípade nezakladá právne postavenie rodinného príslušníka?

               7.

               Možno vyššie uvedené ustanovenie smernice vykladať tak, že rovnocennosť s manželstvom sa musí vzťahovať na všetky situácie a právne následky? Ak sa nevyžaduje úplná rovnocennosť, v čom sa teda musia obidva rodinné stavy zhodovať?

               8.

               Je pri uplatnení vyššie uvedeného ustanovenia smernice relevantné alebo môže byť v tomto smere relevantné to, či právne predpisy členského štátu rozlišujú medzi pojmami zápis a registrácia alebo ich používajú alternatívne bez rozdielu?

               9.

               Možno článok 37 smernice vykladať tak, že právnu úpravu členského štátu, ktorá nestanovuje, že registrované partnerstvá sa musia považovať za rovnocenné s manželstvom, možno pokladať za priaznivejšie vnútroštátne ustanovenia v zmysle článku 37?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. ES L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-221/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Stadtgemeinde Frohnleiten Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH/Bundesminister für Land- und Forswirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z dlhodobého uloženia odpadov na skládku — Daň splatná prevádzkovateľom skládky a vypočítaná v závislosti od hmotnosti uložených odpadov a stavu skládky — Oslobodenie od dane v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich z rakúskych znečistených oblastí — Neexistencia oslobodenia v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich zo znečistených oblastí nachádzajúcich sa v iných členských štátoch — Článok 90 ES — Vnútroštátne zdanenia — Diskriminácia)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/16

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Stadtgemeinde Frohnleiten Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH/Bundesminister für Land- und Forswirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Vec C-221/06) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z dlhodobého uloženia odpadov na skládku - Daň splatná prevádzkovateľom skládky a vypočítaná v závislosti od hmotnosti uložených odpadov a stavu skládky - Oslobodenie od dane v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich z rakúskych znečistených oblastí - Neexistencia oslobodenia v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich zo znečistených oblastí nachádzajúcich sa v iných členských štátoch - Článok 90 ES - Vnútroštátne zdanenia - Diskriminácia)
   (2007/C 315/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stadtgemeinde Frohnleiten Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH

      Žalovaný: Bundesminister für Land- und Forswirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Vedľajší účastník konania: Rakúska republika
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgerichtshof – Výklad článkov 10, 12, 23, 25, 49 a 90 Zmluvy ES – Oslobodenie od dane, ktorá sa uplatňuje na uloženie odpadu v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich zo sanácie znečistených oblastí (Altlasten), ak sú tieto oblasti zapísané v registri – Vylúčenie odpadov pochádzajúcich zo znečistenej oblasti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte
   Výrok rozsudku
   V rozpore s článkom 90 prvým odsekom ES je vnútroštátne daňové ustanovenie, akým je článok 3 ods. 2 bod 1 zákona o sanácii oblastí znečistených odpadmi (Altlastensanierungsgesetz) zo 7. júna 1989, ktorý stanovuje oslobodenie od dane, ktorá sa uplatňuje na dlhodobo uložený odpad na vnútroštátnych skládkach, v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich zo sanácie alebo zabezpečenia znečistených oblastí alebo potenciálne znečistených oblastí nachádzajúcich sa iba na vnútroštátnom území, ale neumožňuje oslobodenie v prípade uloženia odpadov pochádzajúcich zo sanácie alebo zabezpečenia oblastí nachádzajúcich sa v iných členských štátoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Vec T-113/13 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. septembra 2013 — Van Neyghem/Rada ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2007 — Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa do platovej triedy AST 7 — Zamietnutie žaloby v prvostupňovom konaní — Povinnosť odôvodnenia — Článok 266 ZFEÚ — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. septembra 2013 — Van Neyghem/Rada
   (Vec T-113/13 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2007 - Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa do platovej triedy AST 7 - Zamietnutie žaloby v prvostupňovom konaní - Povinnosť odôvodnenia - Článok 266 ZFEÚ - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2013/C 336/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A. Bisch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 12. decembra 2012, Van Neyghem/Rada (F-77/11, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku.

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Kris Van Neyghem znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-220/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 11. mája 2011 — Star Coaches, s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 11. mája 2011 — Star Coaches, s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Vec C-220/11)
   2011/C 219/10
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Star Coaches, s.r.o.

      Žalovaný: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa článok 306 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) len na plnenia, ktoré cestovné kancelárie poskytli konečným spotrebiteľom cestovnej služby (cestujúcim), alebo aj na plnenia, ktoré poskytli iným osobám (zákazníkom)?

               2.

               Má sa za cestovnú kanceláriu na účely článku 306 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty považovať prepravná spoločnosť, ktorá len zabezpečuje prepravu osôb tým, že cestovným kanceláriám (ale nie priamo cestujúcim) poskytuje autobusovú dopravu a neposkytuje nijaké ďalšie služby (ubytovanie, informácie, konzultácie a pod.)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec F-101/07: Žaloba podaná 3. októbra 2007 – Cova/Komisia

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/73

         Žaloba podaná 3. októbra 2007 – Cova/Komisia
   (Vec F-101/07)
   (2007/C 269/134)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Philippe Cova (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 29. júna 2007 v rozsahu, v akom nepriznáva príplatok za riadenie uvádzaný v článku 7 ods. 2 služobného poriadku za obdobie dlhšie ako jeden rok,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   1.   Porušenie článku 7 ods. 2 Služobného poriadku zo strany menovacieho orgánu

               —

               Cieľom článku 7 ods. 2 Služobného poriadku je zabezpečenie plynulej kontinuity výkonu služby v prípadoch uvoľnenia pracovného miesta. Podľa správneho významu tohto ustanovenia, by dočasné zastávanie miesta malo byť čo možno najkratšie a z tohto dôvodu je administratíva zákonom nútená bezodkladne pristúpiť k ukončeniu dočasného pracovného zaradenia menovaním vedúceho na uvedené miesto.

               —

               „Trvanie dočasného pracovného zaradenia nesmie presiahnuť jeden rok“ odkazuje výlučne na trvanie dočasného pracovného zaradenia a nemá vplyv na odmeňovanie, ktoré mu zodpovedá, ak je dočasné pracovné zaradenie predĺžené nad rámec jedného roku.

               —

               Konečný termín jedného roku nemá absolútny charakter o to viac, že to nie je konečný termín adresovaný úradníkovi, ale administratíve, bez bližšej kvalifikácie, či je povinný, záväzný, alebo imperatívny. Preto je potrebné chápať ho ako pripomienku adresovanú administratíve, obsadiť uvoľnené miesto hneď ako to bude možné.

         2.   Porušenie povinnosti zohľadniť záujem úradníkov a zásadu správneho úradného postupu

               —

               Vyššie uvedená povinnosť predpokladá, že keď orgán prijíma rozhodnutie týkajúce sa postavenia úradníka, mal by zobrať do úvahy všetky faktory, ktoré môžu ovplyvniť jeho rozhodnutie, a že keď tak postupuje, mal by zohľadniť nielen záujmy služby, ale aj záujmy dotknutého úradníka.

               —

               V tejto súvislosti je zásada správneho úradného postupu často spojená s povinnosťou zohľadniť záujem úradníkov.

               —

               V prejednávanej veci Komisia opomenula splniť si svoje povinnosti, keďže mala vedomosť o tom, že bývalý vedúci bol zaradený na inú funkciu a tolerovala, že pán Cova bol dočasne zaradený po obdobie dlhšie ako jeden rok. Výklad Komisie vedie k paradoxnej situácii, že zatiaľ čo zodpovednosť preberaná počas stanoveného obdobia je vyššia, žalobcovi je možné priznať príplatok za riadenie obmedzený na jeden rok.


title: Vec C-188/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n ° 58 de Madrid (Španielsko) 15. apríla 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos/Banco de Santander, S.A.

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Španielsko) 15. apríla 2014 – Juan Pedro Ludeña Hormigos/Banco de Santander, S.A.
   (Vec C-188/14)
   2014/C 223/04
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Juan Pedro Ludeña Hormigos

      Žalovaná: Banco de Santander, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 22 ods. 1 zákona 16/09 z 13. novembra o platobných službách v rozsahu, v akom dovoľuje banke uložiť a/alebo zvýšiť poplatky za služby prostredníctvom zmeny pôvodne dohodnutých podmienok, zlučiteľný s právnou úpravou Spoločenstva?

               2.

               Je dostatočnou ochranou pre užívateľa možnosť vypovedať zmluvu bez poplatku?

               3.

               Sú zmluvné podmienky dohodnuté medzi zmluvnými stranami, v ktorých sú obsiahnuté možnosti uvedené v článku citovanom v prvej otázke, platné?

               4.

               Napokon pre prípad, ak by bola odpoveď na predchádzajúce otázky kladná, je oznámenie v dvojmesačnom predstihu zlučiteľné s právnou úpravou Spoločenstva?


title: Vec C-340/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — Kapitalanlagegesellschaft mbH, konajúca v mene Alltri Inka/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — Kapitalanlagegesellschaft mbH, konajúca v mene Alltri Inka/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
   (Vec C-340/11)
   2011/C 269/66
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kapitalanlagegesellschaft mbH, konajúca v mene Alltri Inka

      Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí byť spolu so situáciou podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) zohľadnená aj situácia vlastníkov podielov?

               2.

               Ak áno, za akých podmienok možno spornú zrážkovú daň považovať za zlučiteľnú so zásadou voľného pohybu kapitálu?


title: Vec T-526/11: Žaloba podaná 3. októbra 2011 — Igcar Chemicals/ECHA

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/41

         Žaloba podaná 3. októbra 2011 — Igcar Chemicals/ECHA
   (Vec T-526/11)
   2011/C 347/74
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Igcar Chemicals, SL (Rubí, Španielsko) (v zastúpení: L. Fernández Vaissieres, advokátka)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba je prípustná a opodstatnená,

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v ktorom sa týka vystavenia faktúry za administratívne poplatky a zrušil uvedenú faktúru,

               —

               zaviazal ECHA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu Európskej chemickej agentúry (ďalej len „ECHA“) č. SME (2011) 0572 z 3. augusta 2011 a následne žiada zrušiť faktúru za administratívne poplatky (faktúra č. 10028302 z 5. augusta 2011).
   V tejto súvislosti sa poukazuje na skutočnosť, že žalobkyňa v relevantnom okamihu predbežne zaregistrovala rozličné látky, ktoré mala v úmysle prihlásiť. Pred týmto prihlásením bol jej podnik nesprávne zaregistrovaný ako malý podnik.
   V júni 2011 v súlade s článkom 13 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 340/2008 zo 16. apríla 2008 o poplatkoch Európskej chemickej agentúre podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (ďalej len „Nariadenie o poplatkoch“) Agentúra vyzvala žalobkyňu, aby preukázala, že bola oprávnená znížiť registračný poplatok, ktorý jej bol uložený. Žalobkyňa odpovedala v tom zmysle, že svojou veľkosťou zodpovedá strednému podniku, pričom táto skutočnosť bola dobrovoľne opravená v systéme REACH-IT pred prijatím uvedenej žiadosti Agentúrou.
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod poukazuje na to, že Európska komisia nebola príslušná delegovať ukladanie administratívnych poplatkov na ECHA a jej správne rada nebola príslušná prijať rozhodnutie MB/29/2010 z 12. novembra 2010 („on the classification of charges for which services are levied“).

                           —

                           Žalobkyňa v tomto smere uvádza, že tým, že článok 13 ods. 4 Nariadenia o poplatkoch stanovuje, že ECHA bude vyžadovať administratívny poplatok odlišný od registračného poplatku, pričom iba tento poplatok povoľujú zakladateľské predpisy ECHA, Komisia ide nad rámec týchto predpisov, a v tomto smere článok 114 ZFEÚ nepostačuje na založenie príslušnosti Komisie alebo ECHA.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedovolenom delegovaní právomoci obsiahnutej v článku 13 ods. 4 Nariadenia o poplatkoch.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto smere tvrdí, že uvedené ustanovenie ponecháva ECHA pri stanovení administratívneho poplatku voľnú úvahu bez toho, aby definovalo ciele, obsah, dosah a trvanie, pričom článok 2 rozhodnutia MB/29/2010 a najmä tabuľka 1 jeho prílohy sú v rozpore s právom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na sankčnej povahe rozhodnutia MB/29/2010.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že je síce pravda, že podľa článku 74 ods. 1 základného nariadenia o ECHA je Agentúra oprávnená vyberať poplatky za poskytované služby a podľa článku 74 ods. 3 tohto ustanovenia sú poplatky a iné zdroje príjmov Agentúry stanovované tak, aby postačovali na krytie nákladov na poskytované služby. Administratívny poplatok v pevnej výške 14 500 eur však nemožno odôvodniť overovaním zo strany ECHA, keďže uvedená suma je zjavne neprimeraná vo vzťahu k poskytovaným službám. Na druhej strane uvedené administratívne poplatky majú v skutočnosti sankčný charakter.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto smere tvrdí, že systém REACH-IT neponúka podnikom dostatočné informácie potrebné na rozpoznanie sankcií, ktorým môžu čeliť v súvislosti s povinnosťou overovania ich veľkosti. Na druhej strane Agentúra nezohľadnilo chýbajúci úmysel žalobkyne, ako ani dobrovoľnú opravu chyby, ktorej sa dopustila.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality pri stanovovaní predmetných administratívnych poplatkov.


title: Vec C-642/13 P: Odvolanie podané 4. decembra 2013 : Villeroy & Boch — Belgium proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 v spojených veciach T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10, Villeroy & Boch/Komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/23

         Odvolanie podané 4. decembra 2013: Villeroy & Boch — Belgium proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 v spojených veciach T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10, Villeroy & Boch/Komisia
   (Vec C-642/13 P)
   2014/C 45/40
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Villeroy & Boch — Belgium (v zastúpení: O. W. Brouwer a N. Lorjé, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje:

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora)zo 16. septembra 2013 v spojených veciach T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10, Villeroy & Boch/Komisia, v rozsahu, v akom ním boli zamietnuté návrhu odvolateľky,

               —

               subsidiárne zrušiť bod 1 výroku rozsudku zo 16. septembra 2013 v časti, v ktorej sa týka odvolateľky,

               —

               ďalej subsidiárne znížiť podľa voľnej úvahy pokutu uloženú odvolateľke v článku 2 napadnutého uznesenia z 23. júna 2010,

               —

               ďalej subsidiárne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 a vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

         v každom prípade uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka zastáva názor, že napadnutý rozsudok sa má zrušiť z nasledujúcich dôvodov:

               1.

               V prvom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd skreslil dôkazy, pretože nesprávne nezohľadnil skutočnosti uvedené odvolateľkou, ktoré boli prejednané na pojednávaní pred Všeobecným súdom, a ktoré sú podľa nej relevantné.

               2.

               Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka vyjadruje nesúhlas so zjednodušením skutkovo a právne samostatného konania na údajné jediné komplexné a pokračujúce porušenie. Ďalej je uplatnenie zásady „jediného, komplexného a pokračujúceho porušenia“ v rozpore s právom na spravodlivé súdne konanie, riadny výkon súdnictva a zákonnou požiadavkou súdneho preskúmania.

               3.

               V treťom odvolacom dôvode odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd tým, že riadne neuplatnil svoju právomoc súdneho preskúmania, zasiahol do práva na účinnú právnu ochranu zabezpečeného právom Únie.

               4.

               V štvrtom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že uloženú pokutu nemožno odôvodniť výsledkom preskúmania Všeobecného súdu a je neprimeraná.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. mája 2004 vo veci T–191/01, André Hecq proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Článok 72 odsek 1 služobného poriadku — Náhrada liečebných nákladov — Ťažká choroba — Odmietnutie náhrady nákladov na určité liečebné úkony vo výške 100 %)

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/15

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 12. mája 2004
   vo veci T–191/01, André Hecq proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Článok 72 odsek 1 služobného poriadku - Náhrada liečebných nákladov - Ťažká choroba - Odmietnutie náhrady nákladov na určité liečebné úkony vo výške 100 %)
   (2004/C 190/25)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T–191/01, André Hecq, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bytom v Mondercange (Luxemburg), v zastúpení: C. Mourato, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Currall), predmetom ktorej je návrh na zrušenie dvoch rozhodnutí, a to z 13. októbra 2000 a zo 6. novembra 2000, vydaných kanceláriou likvidátora poistných udalostí, ktorými bola odmietnutá náhrada nákladov na určité liečebné úkony, ktoré vznikli manželke žalobcu, vo výške 100 %, Súd prvého stupňa (tretia komora) v zložení: J. Azizi, predseda a M. Jaeger a F. Dehousse, sudcovia, tajomník: M. I. Natsinas, radca, vyhlásil dňa 12. mája 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutia vydané kanceláriou likvidátora poistných udalostí 13. októbra 2000 a 6. novembra 2000 sa zrušujú, a to v častiach, v ktorých bola odmietnutá náhrada určitých liečebných nákladov, ktoré vznikli manželke žalobcu, vo výške 100 %.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 55 z 8.3.2003


title: Vec C-225/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 29. apríla 2013 — Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix/Région wallonne

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 29. apríla 2013 — Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix/Région wallonne
   (Vec C-225/13)
   2013/C 207/24
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 smernice 75/442/EHS o odpadoch (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje, aby sa kvalifikovalo ako plán odpadového hospodárstva ustanovenie právneho predpisu, ktoré stanovuje, že odchylne od pravidla, že žiadnu ekologickú skládku nemožno povoliť mimo miest uvedených v pláne odpadového hospodárstva, pre ekologické skládky povolené pred nadobudnutím účinnosti tohto plánu odpadového hospodárstva možno po nadobudnutí jeho účinnosti vydať nové povolenia na pozemkoch, ktorých sa týka povolenie vydané pred nadobudnutím účinnosti plánu odpadového hospodárstva?

               2.

               Má sa článok 2 písm. a) smernice 2001/42/ES o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (2) vykladať v tom zmysle, že pojem plán a program zahŕňa ustanovenie právneho predpisu, ktoré stanovuje, že odchylne od pravidla, že žiadnu ekologickú skládku nemožno povoliť mimo miest uvedených v pláne odpadového hospodárstva vyžadovaného článkom 7 smernice 75/442/EHS o odpadoch, pre ekologické skládky povolené pred nadobudnutím účinnosti tohto plánu odpadového hospodárstva možno po nadobudnutí jeho účinnosti vydať nové povolenia na pozemkoch, ktorých sa týka povolenie vydané pred nadobudnutím účinnosti plánu odpadového hospodárstva?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, zodpovedá článok 70 ods. 2 dekrétu z 27. júna 1996 o odpadoch, zmeneného a doplneného dekrétom zo 16. októbra 2003, požiadavkám posudzovania účinkov stanoveným smernicou 2001/42/ES?

      (1)  Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157).


title: Vec C-155/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 30. marca 2012 — Minister Finansów/RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 30. marca 2012 — Minister Finansów/RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Vec C-155/12)
   2012/C 184/05
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Minister Financów

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právna úprava, ktorá vyplýva z článkov 44 a 47 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, vykladať v tom zmysle, že komplexné služby v oblasti skladovania tovaru zahŕňajúce prijatie tovaru v sklade, umiestnenie na vhodných skladovacích regáloch, uskladnenie tohto tovaru pre zákazníka, vydávanie tovaru, vyloženie a prekládku tovaru a vo vzťahu k niektorým zákazníkom aj úpravu balenia materiálov, ktoré sa dodávajú v hromadných baleniach, na individuálne zostavy, sú službami vzťahujúcimi sa na nehnuteľný majetok, ktoré sa podľa článku 47 smernice 2006/112 zdaňujú na mieste, na ktorom sa nehnuteľný majetok nachádza?

               2.

               Alebo ide o služby, ktoré sa podľa článku 44 smernice 2006/112 zdaňujú na mieste, kde má príjemca, ktorému sa služby poskytujú, stále sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, alebo v prípade ich neexistencie miesto, kde má trvalé bydlisko alebo kde sa zvyčajne zdržiava?


title: Vec C-310/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam (Holandsko) 14. júla 2006 – F. T. S. International BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam (Holandsko) 14. júla 2006 – F. T. S. International BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   (Vec C-310/06)
   (2006/C 224/46)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: F. T. S. International BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   Prejudiciálna otázka
   Je nariadenie Komisie (ES) č. 1223/2002(EG) (1) z 8. júla 2002 o zatrieďovaní určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry platné?

      (1)  Ú. v. ES L 179, s. 8; Mim. vyd. 02/012, s. 271.


title: Vec T-391/17: Žaloba podaná 28. júna 2017 – Rumunsko/Komisia

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/33

         Žaloba podaná 28. júna 2017 – Rumunsko/Komisia
   (Vec T-391/17)
   (2017/C 269/45)
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rumunsko (v zastúpení: R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane a L. Liţu, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) z 29. marca 2017 o návrhu občianskej iniciatívy s názvom „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení ustanovení zmlúv o Európskej únii týkajúcich sa právomocí Únie

                           —

                           Návrh občianskej iniciatívy sa týka výlučne zlepšenia ochrany práv osôb patriacich medzi národnostné a jazykové menšiny a nemá nijaký priamy vplyv na kultúrnu rozmanitosť v zmysle ustanovení článku 3 ZEÚ a článku 167 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ

                           —

                           Komisia sa obmedzila na vymenovanie návrhov aktov, pre ktoré sa zhromaždia podporné vyhlásenia občanov, ale neuviedla nijaký právny dôvod na podporu svojho záveru, že patria do oblasti jej právomoci.